ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 9. dubna 2014
o režimu státní podpory SA.23257 (12/C) (ex NN 8/10, ex CP 157/07) provedeném Francií (mezioborová dohoda uzavřená v rámci Francouzského sdružení zhodnocení produktů a profesních odvětví v oblasti pěstování zeleniny a krajiny - Val'Hor)
(oznámeno pod číslem C(2014) 2223)
(Pouze francouzské znění je závazné)
(2014/416/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské Unie, a zejména na čl. 108 odst. 2 první pododstavec této smlouvy,
poté, co vyzvala zúčastněné strany k podání připomínek v souladu s výše uvedeným článkem, a s ohledem na tyto připomínky,
vzhledem k těmto důvodům:
I. POSTUP
(1)
V dopise ze dne 9. května 2007 obdržela Komise stížnost týkající se rozšíření mezioborové dohody uzavřené v rámci Francouzského sdružení pro zhodnocení zemědělských produktů a pro profesní odvětví v oblasti pěstování zeleniny a krajiny (dále jen „mezioborové sdružení Val'Hor“). Případ byl zaevidován pod č. CP 157/07. Dne 4. února 2010 bylo toto opatření zaevidováno pod č. NN 8/10 jakožto neoznámená státní podpora.
(2)
V rámci stížnosti CP 157/07 obdržela Komise od stěžovatele připomínky dne 26. října 2009 a 16. května 2011.
(3)
Útvary Komise dopisy z 13. července 2007, 10. prosince 2007, 26. června 2008, 22. února 2010, 16. prosince 2010 a 13. října 2011 požádaly francouzské orgány, aby poskytly doplňující informace o možné státní podpoře v odvětví pěstování zeleniny. Francie tyto informace zaslala dopisy ze 17. října 2007, 7. dubna 2008, 1. září 2008, 2. dubna 2010, 22. února 2011 a 15. listopadu 2011.
(4)
Komise se prostřednictvím rozhodnutí C(2011) 10053 ze dne 11. ledna 2012 rozhodla zahájit řízení podle čl. 108 odst. 2 SFEU.
(5)
Rozhodnutí Komise o zahájení řízení bylo zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie (1). Komise vyzvala zúčastněné strany, aby předložily své připomínky k opatření.
(6)
Komise obdržela připomínky zúčastněných stran. Předala je Francii, a tím jí poskytla možnost, aby se k nim vyjádřila.
(7)
E-mailem ze dne 20. ledna 2012 předalo Stálé zastoupení Francie při Evropské unii Komisi dopis francouzských orgánů s žádostí o prodloužení lhůty pro podání připomínek k zahájení řízení o jeden měsíc. Faxem ze dne 26. ledna 2012 bylo uvedené žádosti o prodloužení vyhověno.
(8)
E-mailem ze dne 14. března 2012 předalo Stálé zastoupení Francie při Evropské unii Komisi připomínky francouzských orgánů k zahájení řízení podle čl. 108 odst. 2 SFEU.
(9)
E-mailem ze dne 10. července 2012 sdělilo Stálé zastoupení Francie při Evropské unii Komisi reakci francouzských orgánů na připomínky zúčastněných stran.
II. POPIS
PŘEDSTAVENÍ MEZIOBOROVÉ ORGANIZACE VAL'HOR
(10)
Francouzské sdružení pro zhodnocení zemědělských produktů a pro profesní odvětví v oblasti pěstování zeleniny a krajiny (Val'Hor) je uznanou mezioborovou organizací v rámci odvětví pěstování zeleniny ve Francii. Je uspořádána a funguje na základě pravidel daných články L. 631-1 a zemědělského zákoníku.
(11)
Sdružení Val'Hor bylo založeno v roce 1997 a orgány veřejné správy je ve smyslu článku L.632-1 francouzského zemědělského zákoníku dne 13. srpna 1998 uznaly jako mezioborové sdružení na vnitrostátní úrovni pro odvětví pěstování zeleniny a krajiny. Jeho stanovy byly schváleny na valné hromadě dne 25. března 2004.
(12)
Sdružení Val'Hor, jako jiné uznané mezioborové organizace, může uzavírat dohody a od všech členů oborů, které je tvoří, vybírat dobrovolné příspěvky na jejich financování. Plnění těchto dohod může být na základě meziresortního výnosu povinné (tzv. „rozšířené“ dohody) pro všechny subjekty působící v odvětví, členy či nečleny mezioborového sdružení Val'Hor za podmínek stanovených francouzským zemědělským zákoníkem. Zemědělský zákoník povoluje rozšíření dohod, pouze pokud tyto dohody mají za cíl „společný zájem“ založený na opatřeních „v souladu s obecným zájmem a slučitelných s pravidly společné zemědělské politiky“ (viz článek L.632-3 zemědělského zákoníku).
(13)
Sdružení Val'Hor přijalo dne 12. listopadu 2004 mezioborovou dohodu o financování, jež byla pozměněna dodatkem č. 1 ze dne 14. září 2006. Článek II uvedené dohody stanoví, že každý člen, ať fyzická či právnická osoba, oboru, jenž je v mezioborové organizaci Val'Hor zastoupen, platí roční příspěvek.
(14)
Mezioborová dohoda o financování uzavřená v rámci Val'Hor byla poprvé prodloužena o jeden rok na základě výnosu Ministerstva zemědělství, výživy, rybolovu a rozvoje venkova dne 12. dubna 2005, jenž byl zveřejněn v Úředním věstníku Francouzské republiky dne 12. května 2005. Podruhé byla prodloužena o jeden rok výnosem ze dne 16. listopadu 2006, jenž byl zveřejněn v Úředním věstníku Francouzské republiky dne 8. prosince 2006.
(15)
Výnosem ze dne 31. března 2008 zveřejněným v Úředním věstníku Francouzské republiky dne 11. dubna 2008 byla platnost mezioborové dohody ze dne 21. února 2008 prodloužena na období od 1. července 2007 do 30. června 2008 pro všechny členy oborů, jež sdružení tvoří. Výnosem ze dne 16. září 2008 zveřejněným v Úředním věstníku Francouzské republiky dne 25. září 2008 byla platnost mezioborové dohody ze dne 22. července 2008 prodloužena do 30. června 2010. Výnosem ze dne 27. května 2010 zveřejněným v Úředním věstníku Francouzské republiky dne 8. června 2010 byla platnost mezioborové dohody ze dne 22. července 2008 prodloužena na hospodářský rok od 1. července 2010 do 30. června 2011. Výnosem ze dne 3. října 2011 zveřejněným v Úředním věstníku Francouzské republiky dne 15. října 2011 byla platnost mezioborové dohody ze dne 12. září 2011 prodloužena do 30. června 2014.
(16)
Podle informací, jež francouzské orgány předložily dne 17. října 2007, závazný dobrovolný příspěvek pro podniky v odvětví okrasných rostlin pocházejících z pěstování zeleniny a z ovocných školek a z odvětví krajiny měl umožnit realizaci opatření a prostředků, jež jsou nezbytné ke společné propagaci pěstování zeleniny, květin a propagaci krajiny, jejich produktů a pracovních dovedností, a to na domácích i zahraničních trzích; znalost nabídky, poptávky a mechanismů trhu; zlepšování fungování, kontroly a transparentnosti trhu; jakost produktů; organizace a zlepšování postupů a mezioborové vztahy v odvětví; realizace školicích programů, aplikovaného výzkumu, testování a vývoje; a fungování sdružení.
ÚLOHA STÁTU
(17)
Francouzský stát výnosem ze dne 13. srpna 1998 uznal ve smyslu článku L.632-1 francouzského zemědělského zákoníku sdružení Val'Hor jako mezioborovou organizaci.
(18)
Fungování, úkoly a složení sdružení se řídí stanovami. Aby mohlo být toto mezioborové sdružení uznáno, musely příslušné orgány ověřit, aby byla splněna různá kritéria, zejména že stanovy jsou v souladu se zákonem (článek L.632-1 zemědělského zákoníku), aby příslušné organizace, jež tvoří sdružení Val'Hor, byly reprezentativní a aby se podřídily cílům na vnitrostátní úrovni i na úrovni Společenství. Jeho existence, úkoly a fungování se řídí články L.631-1 a zemědělským zákoníkem.
(19)
Podle francouzských orgánů byly až do roku 2007 závazné dobrovolné příspěvky od členů z oborů tvořících sdružení Val'Hor jedinými zdroji mezioborové organizace. Ačkoli je sdružení Val'Hor právnickou osobou podle soukromého práva a jeho financování je zajištěno příspěvky z příslušného odvětví, je nezbytné, aby do fungování systému závazných dobrovolných příspěvků zasáhl stát. Aby byly dobrovolné příspěvky v rámci všech mezioborových organizací závazné, je tak nezbytné vydat vyhlášku nebo ministerský výnos.
(20)
Se sdružením Val'Hor lze vést konzultace ohledně směrů a opatření politik, které se ho v rámci odvětví týkají (článek L. 632-2-1 zemědělského zákoníku)
VNITROSTÁTNÍ PRÁVNÍ ZÁKLAD
(21)
Zemědělský zákoník, kniha šest, hlava III (články L. 631-1 až L. 632-13). Mezirezortní výnosy týkající se prodloužení platnosti mezioborových dohod (viz body 13-14), mezioborové dohody (viz body 10-12).
OPATŘENÍ
(22)
Výnos ze závazných dobrovolných příspěvků se využívá na opatření ve prospěch odvětví pěstování zeleniny, jež lze zařadit do těchto tří kategorií: opatření na propagaci, opatření na výzkum a vývoj a opatření na technickou pomoc.
(23)
Francouzské orgány tvrdí, že finanční prostředky nejsou nikdy určeny na výdaje podniků, ať jsou z jakéhokoli profesního odvětví, ale že se jedná pouze o činnosti kolektivní povahy.
III. DŮVODY ZAHÁJENÍ FORMÁLNÍHO VYŠETŘOVACÍHO ŘÍZENÍ
(24)
Komise zahájila řízení podle čl. 108 odst. 2 SFEU, protože měla za to, že vybírané příspěvky představují parafiskální poplatky, tzn. veřejné zdroje, a že činnosti mezioborových organizací by měl vykonávat stát. Tuto domněnku opírala zejména o svůj výklad rozsudku„Pearle“ (2) a měla za to, že opatření nesplňuje všechny podmínky, jež v této věci uložil Soudní dvůr, zejména protože příspěvky lze přijmout až po schválení vládou v podobě uznání mezioborové organizace a protože aby příspěvky byly účinné (3), vyžadují akt orgánu veřejné moci (mezirezortní vyhlášku).
IV. PŘIPOMÍNKY FRANCOUZSKÝCH ORGÁNŮ K ZAHÁJENÍ FORMÁLNÍHO ŘÍZENÍ
(25)
Francouzské orgány v dopise zaslaném emailem dne 14. března 2012 vyjádřily nesouhlas se stanoviskem Evropské komise, která měla za to, že činnosti, jež díky příjmům ze závazných dobrovolných příspěvků provádělo sdružení Val'Hor, měl ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU vykonávat stát a měly být financovány ze státních zdrojů.
(26)
Podle francouzských orgánů opatření, jež provedla tato mezioborová organizace, odpovídají požadavkům podle rozsudku ve věci Pearle, a nepředstavují tedy státní podporu. Sdružení Val'Hor je totiž právnickou osobou podle soukromého práva, jež se řídí zákonem ze dne 1. července 1901 týkajícím se smlouvy o sdružování. Bylo založeno ze svobodné vůle dne 28. května 1997 z podnětu organizací, jež mají v oblasti produkce, prodeje a využití okrasných rostlin v rámci odvětví pěstování zeleniny a krajiny významné postavení. Na základě článku L. 632-1 zemědělského zákoníku bylo uznáno výnosem ze dne 13. srpna 1998, jenž byl zveřejněn v Úředním věstníku Francouzské republiky dne 3. září 1998. Správní orgán si před uznáním ověřil, že oborové organizace zakládající sdružení Val'hor jsou reprezentativní a že cílem mezioborového sdružení je provádět kolektivní opatření v hospodářském zájmu soukromých podniků v daném odvětví.
(27)
Francouzské orgány dodaly, že podle článků L. 632-3 a L. 632-6 zemědělského zákoníku se mohou mezioborové dohody uzavřené sdružením Val'hor jednomyslným hlasováním oborových organizací, které je tvoří, stát povinnými pro všechny subjekty v odvětví, jež jsou financovány ze závazných dobrovolných příspěvků, pokud jsou v dohodách stanoveny společné činnosti nebo činnosti ve společném zájmu. Správní orgán pouze ověří soulad dohody s vnitrostátními a unijními právními předpisy a zkontroluje, že se příjmy z vybraných závazných dobrovolných příspěvků pravidelně financují činnosti, jež sama mezioborová organizace definuje jako činnosti ve prospěch celého odvětví. Správní orgán tak nijak nezasahuje do složení, uspořádání a způsobu fungování sdružení Val'Hor. Je tedy zcela na sdružení, jaké určí mezioborové činnosti, jež chce vykonávat.
(28)
Francouzské orgány tedy dospěly k závěru, že mezioborové činnosti, jež sdružení Val'Hor vykonává, nejsou nástrojem pro provádění státní politiky, neboť stát nemá nikdy pravomoc směrovat využití závazných dobrovolných příspěvků k financování těchto činností.
(29)
Pokud jde o postoj Komise k opatření, v němž závazné dobrovolné příspěvky a využívání z nich plynoucích příjmů znamenají diskriminaci vyvážených či dovážených produktů, a k otázce, zda tento způsob financování nemůže narušit hospodářskou soutěž mezi členskými státy, francouzské orgány upozornily, že jelikož základ příspěvků, o nichž rozhodlo mezioborové sdružení Val'Hor, závisí pouze na ploše zařízení nebo počtu jeho zaměstnanců, nevybírají se závazné dobrovolné příspěvky na základě dovezených či vyvezených produktů. Financování mezioborových opatření ze závazných dobrovolných příspěvků tedy nezapřičiňuje diskriminaci mezi domácími produkty a produkty dovezenými či vyvezenými a nijak neohrožuje hospodářskou soutěž.
(30)
Francouzské orgány rovněž připomínají, že jelikož v každém případě se závazné dobrovolné příspěvky nevybírají podle dovezených produktů, mají za to, že opatření, jež jsou z nich financována, spadají do působnosti rozhodnutí Evropské komise C(2008) 7846 ze dne 10. prosince 2008, jímž Komise připouští slučitelnost oznámeného režimu podpory s vnitřním trhem.
V. PŘIPOMÍNKY ZÚČASTNĚNÝCH STRAN K ZAHÁJENÍ ŘÍZENÍ
(31)
Dne 4. dubna 2012 Komise obdržela připomínky k zahájení řízení od jedné ze zúčastněných třetích stran.
(32)
V těchto připomínkách zúčastněná strana poukazuje na zavedení systémů, v nichž je mezioborové sdružení Val'Hor pravděpodobně tvůrcem, normotvůrcem a příjemcem finančních příspěvků. Uvedené pochybnosti vzešly z obeznámení se se stanovami mezioborového sdružení, jimiž jsou zástupci odborů vázáni, neboť omezují přístup do mezioborové organizace pouze zástupcům malého počtu podniků určité velikosti.
(33)
Dne 5. dubna 2012 Komise obdržela připomínky k zahájení řízení od druhé zúčastněné třetí strany.
(34)
V těchto připomínkách se zúčastněná strana plně ztotožňuje s analýzou Komise, pokud jde o vyhodnocení závazných dobrovolných příspěvků a domnívá se, že jsou v rozporu s článkem 110 SFEU. Zúčastněná strana upozorňuje Komisi na zcela nezákonnou povahu závazných dobrovolných příspěvků a na úlohu vnitrostátních soudních orgánů, pokud jde o sankce za tuto nezákonnou situaci, jež by měla být vyjádřena v podobě uznání práva na plnou náhradu uhrazených závazných dobrovolných příspěvků.
(35)
Dne 6. dubna 2012 Komise obdržela připomínky k zahájení řízení od třetí zúčastněné třetí strany.
(36)
V těchto připomínkách třetí strana vyjadřuje nesouhlas s analýzou Komise, jež se domnívá, že činnosti vykonávané sdružením Val'Hor příslušejí státu a že by tyto zdroje měly být považovány za státní zdroje, neboť stát provádí pouze kontrolu souladu se zákonem, a nikoli politiky, již mezioborová organizace vede.
(37)
Dopisem ze dne 10. července 2012 se francouzské orgány vyjádřily k připomínkám zúčastněných třetích stran a dospěly k závěru, že jimi zaslaná vyjádření nijak nezpochybňují připomínky, jež francouzské orgány zaslaly Komisi.
VI. HODNOCENÍ
(38)
Úvodem Komise podotýká, že část předmětných opatření na propagaci pěstování zeleniny byla financována z dotací od organizace France-Agrimer (dále jen „FAM“) v rámci režimů podpory, jež byly oznámeny Komisi pod čísly N 671/07 a XA 220/07 (druhé číslo odpovídá vyňaté podpoře). Tímto rozhodnutím není dotčeno již učiněné hodnocení povahy státní podpory spojené s uvedenými dotacemi. Analogicky se toto rozhodnutí nevyjadřuje k povaze podpory danému odvětví týkající se případných dotací, jež nebyly určeny na konkrétní opatření, avšak byly uhrazeny do rozpočtu mezioborového sdružení Val'Hor.
(39)
Komise se tedy poté omezí na posouzení, zda financování předmětných opatření ze závazných dobrovolných příspěvků představuje státní podporu.
VI.1 Existence podpory
(40)
Ustanovení čl. 107 odst. 1 SFEU říká, že „podpory poskytované v jakékoli formě státem nebo ze státních prostředků, které narušují nebo mohou narušit hospodářskou soutěž tím, že zvýhodňují určité podniky nebo určitá odvětví výroby, jsou, pokud ovlivňují obchod mezi členskými státy, neslučitelné s vnitřním trhem“.
(41)
Aby tedy bylo možné posuzovaná opatření považovat za státní podporu, musí je provádět stát a musejí být financovány ze státních zdrojů.
(42)
Pokud jde o systém mezioborových organizací a povahu závazných dobrovolných příspěvků, aby byla Komise schopna určit, zda mohou příspěvky představovat státní zdroje, posoudila předmětné opatření kromě jiného na základě rozsudku Soudního dvora ze dne 30. května 2013 ve věci „Doux élevages“, C-677/11.
Řešení přijaté Soudním dvorem v rozsudku „Doux Elevages“
(43)
Soudní dvůr ve věci „Doux élevages“ odpověděl na předběžnou otázku týkající se výkladu čl. 107 odst. 1 SFEU, a zejména pojmu „státní zdroje“ v případech dobrovolných příspěvků, jež byly učiněny závaznými.
(44)
Soudní dvůr vynesl rozsudek a dospěl v něm k závěru, že rozhodnutí vnitrostátního orgánu, kterým rozšiřuje na všechny obory zemědělského odvětví dohodu, která jakožto mezioborová dohoda představující věc v hlavním řízení, ustanovuje příspěvek v rámci mezioborové organizace, jež je uznána vnitrostátním orgánem, a činí jej tak povinným s cílem umožnit provádění opatření týkajících se komunikace, propagace, vnějších vztahů, zajištění jakosti, výzkumu a ochrany zájmů příslušného odvětví nepředstavuje prvek státní podpory.
(45)
Soudní dvůr měl ve svém rozsudku za to, že předmětné příspěvky jsou od soukromých hospodářských subjektů, které vykonávají činnost na daných trzích, což znamená, že tento mechanismus nezahrnuje žádný přímý či nepřímý převod státních zdrojů. Fondy vytvořené na základě odvodů neprocházejí státním rozpočtem či skrze jiný veřejný subjekt a stát se z jakéhokoli důvodu nevzdává žádných prostředků (jako jsou daně, poplatky, příspěvky či jiné prostředky), které by podle vnitrostátních právních předpisů měly být odváděny do státního rozpočtu.
(46)
Podle Soudního dvora si tyto příspěvky zachovávají svůj soukromý charakter po celou dobu své existence a vnitrostátní orgány nemohou tyto zdroje z příspěvků, jež jsou předmětem hlavního řízení, účinně využívat k podpoře některých podniků. Samy příslušné mezioborové organizace rozhodují o využití těchto zdrojů, jež jsou tedy v celém objemu určeny pro účely stanovené uvedenými organizacemi. Tyto zdroje rovněž nejsou pod neustálou veřejnou kontrolou a nejsou dostupné státním orgánům.
(47)
Pokud jde o případný vliv, který může mít stát na fungování mezioborové organizace prostřednictvím rozhodnutí rozšířit na všechny obory odvětví mezioborovou dohodu, zastává Soudní dvůr názor, že tím nemohou být změněna výše uvedená zjištění. Soudní dvůr totiž zdůraznil, že předmětné právní předpisy nedávají příslušnému orgánu pravomoc řídit nebo ovlivňovat správu fondů.
(48)
Kromě toho podle judikatury příslušných vnitrostátních soudních orgánů neopravňují ustanovení zemědělského zákoníku, jimiž se řídí rozšíření dohody, na jejímž základě se ustanovují příspěvky v rámci mezioborové organizace, orgány veřejné správy, aby uvedené příspěvky podrobovaly jiné kontrole, než je kontrola řádnosti a souladu se zákonem. Orgány veřejné správy konají pouze jako „nástroj“, aby se příspěvky ustavené mezioborovými organizacemi za účelem, jež si sami určí, staly závazné. Soudní dvůr navíc zdůraznil, že soukromé fondy využívané mezioborovými organizacemi se nestanou „veřejnými zdroji“ pouze proto, že jsou využívány společně s částkami případně pocházejícími z veřejného rozpočtu.
(49)
Soudní dvůr rovněž uvedl, že ani pravomoc státu uznat mezioborovou organizaci v souladu s článkem L.632.1 zemědělského zákoníku, ani pravomoc státu rozšířit v souladu s články L.632-3 a L.632-4 uvedeného zákoníku mezioborovou dohodu na všechny obory odvětví neumožňuje dospět k závěru, že opatření prováděná mezioborovými organizacemi by měl vykonávat stát.
(50)
Komise v rozhodnutí o zahájení řízení založila své hodnocení na tom, že se jedná o státní podporu, že se využívají státní zdroje a že daná opatření nemá vykonávat stát, výhradně na argumentech, které Soudní dvůr vyvrátil ve zmíněném rozsudku „Doux élevages“.
Použití judikatury „Doux Elevages“ v daném případě
(51)
V případě mezioborového sdružení Val'Hor: Stejně jako v případě jiných mezioborových organizací ve Francii musí být jeho existence, úkoly a fungování uznány státním orgánem. Jak vyplývá z informací francouzských orgánů, zůstává však právnickou osobou podléhající soukromému právu, jež není součástí veřejné správy, a úloha státu se omezuje na jeho uznání a rozšíření dohod, které může sdružení uzavírat.
(52)
V případě mechanismu povinných příspěvků: Podle článku L. 632-6 zemědělského zákoníku i přes závaznou povahu jsou příspěvky i nadále pohledávkami soukromého práva. Neprocházejí ani státním rozpočtem, ani skrze veřejný subjekt, ani fondy kontrolovanými orgány veřejné správy. Z článků zemědělského zákoníku totiž vyplývá, že úloha státu spočívá pouze v rozšíření dohod, zatímco mezioborová organizace (v tomto případě Val'Hor) je nadále zodpovědná za stanovení sazeb příspěvků a za jejich využití na cíle, jež si sama určí.
(53)
Pokud jde o výše uvedené cíle, jichž mají mezioborové organizace dosáhnout zejména prostřednictvím provedených opatření, Soudní dvůr ve věci „Doux élevages“ zjistil, že článek L. 632-3 zemědělského zákoníku uvádí velice obecně a stroze cíle, jež musí mezioborová dohoda upřednostňovat, aby ji mohl orgán veřejné správy rozšířit, a nepodmiňuje tedy rozšíření dohody nutností sledovat konkrétní cíle, které stanovil a definoval státní orgán.
(54)
Z rozsudku „Doux élevages“ vyplývá, že vnitrostátní orgány ve skutečnosti nemohou využívat zdroje pocházející z předmětných příspěvků na podporu některých podniků. Sama příslušná mezioborová organizace rozhoduje o využití těchto zdrojů, jež jsou v celém objemu určeny na cíle stanovené uvedenou organizací. Tyto zdroje rovněž nejsou pod neustálou veřejnou kontrolou a nejsou dostupné státním orgánům. Předmětné právní předpisy nedávají příslušnému orgánu pravomoc řídit nebo ovlivňovat správu fondů. Soudní dvůr rovněž uvedl, že případným vlivem, který může mít stát na fungování mezioborové organizace prostřednictvím rozhodnutí rozšířit na všechny obory odvětví mezioborovou dohodu, nemohou být změněna výše uvedená zjištění.
(55)
Soudní dvůr zdůraznil, že soukromé fondy využívané mezioborovými organizacemi se nestanou „veřejnými zdroji“ pouze proto, že jsou využívány společně s prostředky případně pocházejícími z veřejného rozpočtu. Pouhá skutečnost, že některá daná opatření jsou zřejmě financována i z dotací FAM, nezavdává důvod zařadit státní zdroje k předmětným závazným příspěvkům, pokud chybí ukazatel, podle něhož by dotace bývaly státu umožnily provádět dostatečnou kontrolu fondů financovaných z výběru závazných dobrovolných příspěvků.
(56)
Soudní dvůr rovněž uvedl, že ani pravomoc státu uznat mezioborovou organizaci v souladu s článkem L.632-1 zemědělského zákoníku, ani pravomoc státu rozšířit v souladu s články L.632-3 a L.632-4 uvedeného zákoníku mezioborovou dohodu na všechny obory odvětví neumožňuje dospět k závěru, že opatření prováděná mezioborovou organizací by měl vykonávat stát.
(57)
Z důvodů zmíněných v bodech odůvodnění má Komise za to, že finanční prostředky na předmětná opatření prováděná mezioborovým sdružení Val'Hor prostřednictvím závazných dobrovolných příspěvků nepocházejí ze státních zdrojů, a tudíž nepředstavují státní podporu.
VII. ZÁVĚR
(58)
Z výše uvedeného vyplývá, že financování opatření prostřednictvím závazných dobrovolných příspěvků nepředstavuje státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Financování opatření na propagaci, reklamu, technickou pomoc, výzkum a vývoj, jež provádělo mezioborové sdružení Val'Hor prostřednictvím závazných dobrovolných příspěvků v období 2005-2014, nepředstavuje státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU, a to bez ohledu na otázku, zda státní dotace mezioborové organizaci představují podporu příslušnému odvětví či nikoli nebo zda dotace poskytnuté na tato opatření představují státní podporu.
Článek 2
Toto rozhodnutí je určeno Francouzské republice.
V Bruselu dne 9. dubna 2014.
KOMISSION PÄÄTÖS,
annettu 9 huhtikuuta 2014,
Ranskan toteuttamasta tukijärjestelmästä SA.23257 (12/C) [ex NN 8/10, ex CP 157/07] (Ranskan kasvinviljelyn ja maisemanhoidon ammattialojen ja tuotteiden arvostuksen lisäämiseksi perustetun yhdistyksen Association française pour la valorisation des produits et des secteurs professionnels de l'horticulture et du paysage (Val'Hor) toimialakohtainen sopimus)
(tiedoksiannettu numerolla C(2014) 2223)
(Ainoastaan ranskankielinen teksti on todistusvoimainen)
(2014/416/EU)
EUROOPAN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 108 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan,
on mainitun artiklan mukaisesti kehottanut asianomaisia esittämään huomautuksensa ja ottanut huomioon nämä huomautukset,
sekä katsoo seuraavaa:
I. MENETTELY
(1)
Komissio vastaanotti 9 päivänä toukokuuta 2007 päivätyllä kirjeellä kantelun, joka koski yhdistyksen Association française pour la valorisation des produits et des secteurs professionnels de l'horticulture et du paysage (”Val'Hor”) toimialakohtaisen sopimuksen määräämistä yleissitovaksi. Asia kirjattiin numerolla CP 157/07. Toimenpide luetteloitiin 4 päivänä helmikuuta 2010 numerolla NN 8/10 valtiotukena, josta ei ollut ilmoitettu.
(2)
Komissio sai kantelun CP 157/07 tekijältä asiaa koskevia huomautuksia 26 päivänä lokakuuta 2009 ja 16 päivänä toukokuuta 2011.
(3)
Komission yksiköt pyysivät Ranskan viranomaisia toimittamaan lisätietoja mahdollisesta kasvinviljelyalan valtiontuesta 13 päivänä heinäkuuta 2007, 10 päivänä joulukuuta 2007, 26 päivänä kesäkuuta 2008, 22 päivänä helmikuuta 2010, 16 päivänä joulukuuta 2010 ja 13 päivänä lokakuuta 2011 päivätyillä kirjeillä. Ranska toimitti kyseiset tiedot 17 päivänä lokakuuta 2007, 7 päivänä huhtikuuta 2008, 1 päivänä syyskuuta 2008, 2 päivänä huhtikuuta 2010, 22 päivänä helmikuuta 2011 ja 15 päivänä marraskuuta 2011 päivätyillä kirjeillä.
(4)
Komissio hyväksyi 11 päivänä tammikuuta 2012 päätöksen C(2011) 10053 SEUT-sopimuksen 108 artiklan 2 kohdassa määrätyn menettelyn aloittamisesta.
(5)
Komission päätös menettelyn aloittamisesta on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä (1). Komissio pyysi asianomaisia esittämään huomautuksensa kyseisestä tuesta.
(6)
Komissio sai huomautuksia asianomaisilta. Se on toimittanut huomautukset Ranskalle lausuntoa varten.
(7)
Ranskan pysyvä edustusto Euroopan unionissa toimitti komissiolle sähköpostitse 20 päivänä tammikuuta 2012 Ranskan viranomaisten kirjeen, jossa ne pyysivät yhden kuukauden lisäaikaa voidakseen esittää huomautuksensa menettelyn aloittamisesta. Mainitun lisäajan myöntämisestä ilmoitettiin faksitse 26 päivänä tammikuuta 2012.
(8)
Ranskan pysyvä edustusto Euroopan unionissa toimitti komissiolle sähköpostitse 14 päivänä maaliskuuta 2012 Ranskan viranomaisten huomautukset SEUT-sopimuksen 108 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun menettelyn aloittamisesta.
(9)
Ranskan pysyvä edustusto Euroopan unionissa toimitti komissiolle sähköpostitse 10 päivänä heinäkuuta 2012 Ranskan viranomaisten vastauksen asianomaisten esittämiin huomautuksiin.
II. KUVAUS
TOIMIALAKOHTAISEN ORGANISAATION VAL'HOR ESITTELY
(10)
Ranskan kasvinviljelyn ja maisemanhoidon ammattialojen ja tuotteiden arvostuksen lisäämiseksi perustettu yhdistys Val'Hor on kasvinviljelyalan hyväksytty ranskalainen toimialakohtainen organisaatio. Sen järjestäytymistä ja toimintaa säännellään Ranskan maatalouskoodeksin (code rural) L.631-1 §:llä ja sitä seuraavilla §:illä.
(11)
Val'Hor-yhdistys perustettiin vuonna 1997, ja viranomaiset tunnustivat sen Ranskan maatalouskoodeksin L.632-1 §:n mukaiseksi kasvinviljely- ja maisemanhoitoalan toimialakohtaiseksi organisaatioksi 13 päivänä elokuuta 1998. Yleiskokous hyväksyi yhdistyksen perussäännön 25 päivänä maaliskuuta 2004.
(12)
Kuten muutkin hyväksytyt toimialakohtaiset organisaatiot, Val'Hor voi tehdä sopimuksia ja periä kaikilta sen muodostavien ammattialojen jäseniltä vapaaehtoisia maksuja näiden sopimusten rahoittamiseksi. Kyseisistä sopimuksista voidaan tehdä ministeriöiden välisellä asetuksella pakollisia (niin sanottuja laajennettuja sopimuksia) kaikille alan toimijoille riippumatta siitä, ovatko ne toimialakohtaisen organisaation Val'Hor jäseniä vai eivät, Ranskan maatalouskoodeksissa säädetyin edellytyksin. Ranskan maatalouskoodeksin mukaan sopimukset voidaan määrätä yleissitoviksi tällä tavoin vain, jos ne ovat ”yhteisen edun mukaisia” ja perustuvat ”toimialaa yleisluonteisesti palveleviin yhteisen maatalouspolitiikan sääntöjen mukaisiin” toimiin (ks. Ranskan maatalouskoodeksin L.632-3 §).
(13)
Val'Hor hyväksyi 12 päivänä marraskuuta 2004 toimialakohtaisen rahoitussopimuksen, jota tarkistettiin 14 päivänä syyskuuta 2006 muutoksella nro 1. Kyseisen sopimuksen II §:n mukaan kunkin toimialakohtaisen organisaation Val'Hor edustaman ammattialan jäsenen on maksettava vuosimaksu, riippumatta siitä, ovatko ne luonnollisia henkilöitä vai oikeushenkilöitä.
(14)
Val'Horin puitteissa tehdyn toimialakohtaisen rahoitussopimuksen voimassaoloaikaa jatkettiin ensimmäisen kerran yhden vuoden ajaksi Ranskan maatalous-, elintarvike-, kalastus- ja maaseutuministeriön 12 päivänä huhtikuuta 2005 antamalla asetuksella, joka julkaistiin Ranskan tasavallan virallisessa lehdessä12 päivänä toukokuuta 2005. Voimassaoloa jatkettiin toisen kerran yhden vuoden ajaksi 16 päivänä marraskuuta 2006 annetulla asetuksella, joka julkaistiin Ranskan tasavallan virallisessa lehdessä8 päivänä joulukuuta 2006.
(15)
Maaliskuun 31 päivänä 2008 annetulla asetuksella, joka julkaistiin Ranskan tasavallan virallisessa lehdessä11 päivänä huhtikuuta 2008, toimialakohtaisen sopimuksen, joka oli voimassa 21 päivänä helmikuuta 2008, määräykset ulotettiin 1 päivän heinäkuuta 2007 ja 30 päivän kesäkuuta 2008 väliseksi ajaksi kaikkiin yhdistyksen muodostavien ammattialojen jäseniin. Syyskuun 16 päivänä 2008 annetulla asetuksella, joka julkaistiin Ranskan tasavallan virallisessa lehdessä25 päivänä syyskuuta 2008, toimialakohtaisen sopimuksen, joka oli voimassa 22 päivänä heinäkuuta 2008, määräysten voimassaoloaika pidennettiin 30 päivään kesäkuuta 2010. Toukokuun 27 päivänä 2010 annetulla asetuksella, joka julkaistiin Ranskan tasavallan virallisessa lehdessä8 päivänä kesäkuuta 2010, toimialakohtaisen sopimuksen, joka oli voimassa 22 päivänä heinäkuuta 2008, määräykset ulotettiin koskemaan 1 päivän heinäkuuta 2010 ja 30 päivän kesäkuuta 2011 välistä markkinointivuotta. Lopuksi 3 päivänä lokakuuta 2011 annetulla asetuksella, joka julkaistiin Ranskan tasavallan virallisessa lehdessä15 päivänä lokakuuta 2011, toimialakohtaisen sopimuksen, joka oli voimassa 12 päivänä syyskuuta 2011, määräysten voimassaoloaika pidennettiin 30 päivään kesäkuuta 2014.
(16)
Ranskan viranomaisten 17 päivänä lokakuuta 2007 toimittamien tietojen mukaan pakollinen vapaaehtoismaksu (cotisation volontaire obligatoire eli CVO) peritään kasvinviljelystä ja taimitarhoilta peräisin olevien koristekasvien alan yrityksiltä ja maisemanhoitoalan yrityksiltä, ja sen tarkoituksena oli toteuttaa toimia ja ottaa käyttöön keinoja, joilla voidaan yhdessä edistää kasvinviljelyä, kukkakauppaa ja maisemanhoitoa sekä näiden alojen tuotteita ja ammatteja sisämarkkinoilla ja EU:n ulkopuolisilla markkinoilla, edistää tarjonnan, kysynnän ja markkinamekanismien tuntemusta, parantaa markkinoiden toimintaa, hallintaa ja läpinäkyvyyttä, parantaa tuotteiden laatua, organisoida ja parantaa toimialakohtaisia käytäntöjä ja suhteita alalla, toteuttaa koulutusohjelmia, sovelletun tutkimuksen ohjelmia, kokeiluohjelmia ja kehitysohjelmia ja varmistaa yhdistyksen toiminta.
VALTION ROOLI
(17)
Ranskan valtio tunnusti Val'Hor-yhdistyksen 13 päivänä elokuuta 1998 annetulla asetuksella Ranskan maatalouskoodeksin L.632-1 §:n mukaiseksi toimialakohtaiseksi organisaatioksi.
(18)
Val'Hor-yhdistyksen toimintaa, tehtäviä ja kokoonpanoa säännellään yhdistyksen perussäännöllä. Jotta kyseinen toimialakohtainen organisaatio voitaisiin tunnustaa, toimivaltaisten viranomaisten olisi tarkastettava, että erilaiset kriteerit täyttyvät, erityisesti että perussääntö on lainmukainen (Ranskan maatalouskoodeksin L.632-1 §) ja että Val'Hor-yhdistyksen muodostavat järjestöt ovat edustavia ja pyrkivät kansallisen politiikan ja unionin politiikan mukaisiin tavoitteisiin. Yhdistyksen olemassaoloa, tehtäviä ja toimintaa säännellään Ranskan maatalouskoodeksin L.631-1 §:llä ja sitä seuraavilla §:illä.
(19)
Ranskan viranomaisten mukaan Val'Hor-yhdistykseen järjestäytyneiden ammattialojen jäsenten maksamat pakolliset vapaaehtoismaksut olivat aina vuoteen 2007 saakka ainoa kyseisen toimialakohtaisen organisaation tulonlähde. Vaikka Val'Hor on yksityisoikeudellinen oikeushenkilö ja sen toiminta rahoitetaan asianomaiselta alalta kerätyillä maksuilla, pakollisten vapaaehtoismaksujen järjestelmä edellyttää valtion toimia. Sen vuoksi tarvitaan ministeriön päätös tai asetus, jotta pakolliset vapaaehtoismaksut voidaan ulottaa koskemaan kaikkia toimialakohtaisen organisaation piiriin kuuluvia.
(20)
Val'Hor-yhdistystä voidaan kuulla sitä koskevan alakohtaisen politiikan suuntaviivoista ja toimenpiteistä (Ranskan maatalouskoodeksin L. 632-2-1 §).
KANSALLINEN OIKEUSPERUSTA
(21)
Ranskan maatalouskoodeksi, kuudes nidos, III osasto (L 631-1-L 632-13 §). Ministeriöiden väliset asetukset toimialakohtaisten sopimusten määräämisestä yleissitoviksi (ks. 13-14 kohta); toimialakohtaiset sopimukset (ks. 10-12 kohta).
TOIMENPIDE
(22)
Pakollisista vapaaehtoismaksuista saadut tulot käytetään kasvinviljelyalaa edistäviin toimiin, jotka voidaan luokitella kolmeen seuraavaan ryhmään: menekinedistämistoimet, tutkimus- ja kehitystoimet ja teknisen avun toimet.
(23)
Ranskan viranomaisten mukaan varoja ei koskaan käytetä minkään ammattialan yritysten menoihin, vaan kyseessä ovat luonteeltaan yhteiset toimet.
III. MUODOLLISEN TUTKINTAMENETTELYN ALOITTAMISEN SYYT
(24)
Komissio aloitti SEUT-sopimuksen 108 artiklan 2 kohdassa määrätyn menettelyn, koska se katsoi, että perityt maksut olivat veroluonteisia maksuja, eli julkisia varoja, ja että toimialakohtaisten organisaatioiden toteuttamat toimet oli katsottava valtion toiminnaksi. Komissio perusti kantansa erityisesti tulkintaansa tuomiosta ”Pearle” (2) ja arvioi, ettei toimenpide täyttänyt kaikkia tuomioistuimen kyseisessä tuomiossa asettamia edellytyksiä, eritoten sen vuoksi, että Ranskan valtion hyväksyntä, joka annettiin tunnustamalla kyseinen toimialakohtainen organisaatio, oli ennakkoedellytys maksujen käyttöönotolle ja että kaikkien vaikutusten aikaansaamiseksi (3) itse maksut edellyttivät viranomaisten antamaa säädöstä (ministeriöiden välistä asetusta).
IV. RANSKAN VIRANOMAISTEN HUOMAUTUKSET MUODOLLISEN TUTKINTAMENETTELYN ALOITTAMISESTA
(25)
Sähköpostitse 14 päivänä maaliskuuta 2012 toimitetussa kirjeessään Ranskan viranomaiset kiistivät Euroopan komission kannan, jonka mukaan toimet, jotka Val'Hor-yhdistys toteutti perimällä pakollisia vapaaehtoismaksuja, olisi katsottava valtion toimiksi ja valtion varoista rahoitetuiksi SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitetussa merkityksessä.
(26)
Ranskan viranomaisten mukaan kyseisen toimialakohtaisen organisaation toteuttamat toimet täyttävät Pearle-tuomion vaatimukset eivätkä ole valtiontukea. Itse asiassa Val'Hor-yhdistys on yksityisoikeudellinen oikeushenkilö, jota säännellään yhdistyssopimuksesta 1 päivänä heinäkuuta 1901 annetulla lailla. Se on muodostettu vapaaehtoisesti 28 päivänä toukokuuta 1997 sellaisten järjestöjen aloitteesta, jotka edustavat parhaiten kasvinviljely- ja maisemanhoitoalan koristekasvien tuotantoa, kaupan pitämistä ja hyödyntämistä. Yhdistys tunnustettiin Ranskan maatalouskoodeksin L. 632-1 §:n mukaisesti asetuksella, joka hyväksyttiin 13 päivänä elokuuta 1998 ja julkaistiin Ranskan tasavallan virallisessa lehdessä3 päivänä syyskuuta 1998. Hyväksynnän antaakseen hallintoviranomaisen on tarkastettava, että Val'hor-yhdistyksen perustamisen takana olevat ammattialajärjestöt ovat edustavia ja että toimialakohtaisen organisaation tarkoituksena on toteuttaa alalla toimivien yksityisten yritysten taloudellisen edun mukaisia yhteisiä toimia.
(27)
Ranskan viranomaiset totesivat myös, että Ranskan maatalouskoodeksin L. 632-3 ja L. 632-6 §:n mukaisesti toimialakohtaisista sopimuksista, jotka Val'hor tekee yhdistyksen muodostavien ammattialajärjestöjen yksimielisestä päätöksestä, voidaan tehdä pakollisia kaikille alan ammatinharjoittajille ja ne rahoitetaan pakollisilla vapaaehtoismaksuilla, jos sopimuksissa määrätään yhteisistä toimista tai tavoitellaan yhteistä etua. Hallintoviranomainen tarkastaa, että sopimus on kansallisen ja unionin lainsäädännön mukainen ja että kerätyillä pakollisilla vapaaehtoismaksuilla säännöllisesti rahoitetaan toimialakohtaisen organisaation itsensä määrittelemiä toimia, joista on hyötyä koko alalle. Näin ollen hallintoviranomaisella ei ole minkäänlaista roolia Val'Hor-yhdistyksen kokoonpanossa, organisaatiossa ja sen toimintaa koskevissa yksityiskohtaisissa säännöissä. Yhdistyksellä on siis mahdollisimman suuri itsemääräämisoikeus määrittäessään, mitä toimialakohtaisia toimia se haluaa toteuttaa.
(28)
Ranskan viranomaiset totesivat sen vuoksi, että Val'Hor-yhdistyksen toteuttamat toimialakohtaiset toimet eivät ole valtion toteuttaman politiikan täytäntöönpanoväline, koska valtio ei missään tilanteessa voi ohjailla sitä, miten pakollisia vapaaehtoismaksuja käytetään näiden toimien rahoittamiseksi.
(29)
Sen suhteen, mikä oli komission kanta siihen, missä määrin pakolliset vapaaehtoismaksut ja niistä saatujen tulojen käyttö merkitsevät tuonti- tai vientituotteiden syrjintää, ja siihen, voiko tämäntyyppinen rahoitustapa mahdollisesti haitata jäsenvaltioiden välistä kilpailua, Ranskan viranomaiset totesivat, että sikäli kuin toimialakohtaisen organisaation Val'Hor perimien maksujen laskentaperusta riippuu yksinomaan pinta-alasta tai yrityksen työntekijämäärästä, pakollisia vapaaehtoismaksuja ei peritä tuonti- tai vientituotteista. Toimialakohtaisten toimien rahoittaminen pakollisilla vapaaehtoismaksuilla ei siis aiheuta syrjintää kansallisten tuotteiden ja tuonti- tai vientituotteiden välille, eikä vääristä kilpailua.
(30)
Lopuksi Ranskan viranomaiset muistuttavat ja katsovat, että joka tapauksessa ja sikäli kuin pakollisia vapaaehtoismaksuja ei peritä tuontituotteista, kyseisillä maksuilla rahoitetut toimenpiteet kuuluvat Euroopan komission 10 päivänä joulukuuta 2008 tekemän päätöksen K(2008) 7846 soveltamisalaan, sillä kyseisessä päätöksessä komissio katsoo, että ilmoitettu tukijärjestelmä soveltuu sisämarkkinoille.
V. ASIANOMAISTEN HUOMAUTUKSET MENETTELYN ALOITTAMISESTA
(31)
Komissio sai 4 päivänä huhtikuuta 2012 yhdeltä asianomaiselta kolmannelta osapuolelta huomautuksia menettelyn aloittamisesta.
(32)
Kyseisissä huomautuksissa asianomainen osapuoli asettaa kyseenalaiseksi sellaisten järjestelmien toteuttamisen, joissa toimialakohtainen organisaatio Val'Hor samalla kertaa tekee aloitteen ja määrää rahoitusosuuksista ja perii ne. Kyseenalaistus perustuu tulkintaan toimialakohtaisen organisaation perussäännöstä, jossa ammattiliittojen edustus täsmennettäisiin niin, että toimialakohtaiseen organisaatioon voivat osallistua vain ne, jotka edustavat pientä osaa reilunkokoisista yrityksistä.
(33)
Komissio sai 5 päivänä huhtikuuta 2012 toiselta asianomaiselta osapuolelta huomautuksia menettelyn aloittamisesta.
(34)
Kyseisissä huomautuksissa asianomainen osapuoli on täysin samaa mieltä analyysista, jonka komissio oli tehnyt pakollisista vapaaehtoismaksuista, ja katsoo, että kyseiset maksut ovat SEUT-sopimuksen 110 artiklan vastaisia. Asianomainen osapuoli kiinnittää komission huomion pakollisten vapaaehtoismaksujen täysin lainvastaiseen luonteeseen ja kansallisten tuomioistuinten rooliin seuraamusten asettamisessa tällaisen lainvastaisuuden vuoksi, sillä tuomioistuinten olisi tunnustettava oikeus saada täydellinen korvaus perityistä pakollisista vapaaehtoismaksuista.
(35)
Komissio sai vielä 6 päivänä huhtikuuta 2012 kolmannelta asianomaiselta osapuolelta huomautuksia menettelyn aloittamisesta.
(36)
Kyseisissä huomautuksissa asianomainen osapuoli kiistää komission analyysin, jonka mukaan Val'Hor-yhdistyksen toteuttamat toimet olisi katsottava valtion toimiksi ja että sen varat olisi katsottava valtion varoiksi, sillä asianomaisen osapuolen mukaan valtio ainoastaan valvoo lainsäädännön noudattamista eikä vaikuta toimialakohtaisen organisaation harjoittamaan toimintapolitiikkaan.
(37)
Ranskan viranomaiset esittivät 10 päivänä heinäkuuta 2012 päivätyllä kirjeellä vastauksensa asianomaisten kolmansien osapuolten esittämiin huomautuksiin ja totesivat, etteivät osapuolten toimittamat huomautukset ole luonteeltaan sellaisia, että ne asettaisivat Ranskan viranomaisten komissiolle toimittamat huomautukset kyseenalaisiksi.
VI. ARVIOINTI
(38)
Aluksi komissio haluaa huomauttaa, että osaa nyt käsiteltävinä olevista kasvinviljelyalan mainonta- ja menekinedistämistoimista on rahoitettu France-Agrimerin (FAM) tuilla tukijärjestelmissä, jotka on ilmoitettu komissiolle numeroilla N 671/07 ja XA 220/07 (viimeksi mainittu on poikkeuksen saanut tuki). Tämä päätös ei rajoita arviointia, joka on jo tehty kyseisten tukien valtiontukiluonteesta. Samaan tapaan tällä päätöksellä ei oteta kantaa alan sellaisten mahdollisten tukien luonteeseen, joita ei ole osoitettu tiettyyn toimeen mutta jotka myönnetään toimialakohtaisen organisaation Val'Hor talousarvioon.
(39)
Jäljempänä komissio siis ainoastaan tarkastelee, onko kyseisten toimien rahoittaminen pakollisilla vapaaehtoismaksuilla valtiontukea.
VI.1. Onko kyse tuesta?
(40)
SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdan mukaan ”jäsenvaltion myöntämä taikka valtion varoista muodossa tai toisessa myönnetty tuki, joka vääristää tai uhkaa vääristää kilpailua suosimalla jotakin yritystä tai tuotannonalaa, ei sovellu sisämarkkinoille, siltä osin kuin se vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan.”
(41)
Jotta tarkasteltavat toimet siis voitaisiin katsoa valtiontueksi, niiden on oltava valtion toteuttamia ja valtion varoista rahoitettuja.
(42)
Sikäli kuin kyseessä ovat toimialakohtainen järjestelmä ja pakollisten vapaaehtoismaksujen luonne ja jotta voitaisiin määritellä, voidaanko maksut katsoa valtion varoiksi, komissio on tarkastellut toimenpidettä muun muassa ottamalla huomioon unionin tuomioistuimen asiassa C-677/11 ”Doux élevages”30 päivänä toukokuuta 2013 antaman tuomion.
Tuomioistuimen asiassa ”Doux Elevages” antama tuomio
(43)
Asiassa ”Doux élevages” tuomioistuin vastasi ennakkoratkaisukysymykseen, joka koski SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdan tulkintaa ja eritoten valtion varojen käsitettä, kun kyse oli vapaaehtoisista maksuista, joista tehtiin pakollisia.
(44)
Tuomiossaan tuomioistuin katsoi, että kansallisen viranomaisen päätös, jolla sellainen sopimus laajennetaan koskemaan tietyn maatalousalan kaikkia ammatinharjoittajia, jolla pääasiassa kyseessä olevan toimialakohtaisen sopimuksen tavoin otetaan kansallisen viranomaisen hyväksymässä toimialakohtaisessa organisaatiossa käyttöön maksu, ja jolla täten tehdään maksusta pakollinen, jotta tiedotukseen, myynninedistämiseen, ulkosuhteisiin, laadunvarmistamiseen, tutkimukseen ja asianomaisen alan intressien suojaamiseen liittyvät toimenpiteet voidaan toteuttaa, ei merkitse valtiontukea.
(45)
Tuomiossaan tuomioistuin katsoi, että kyseessä olevat maksut ovat peräisin yksityisiltä talouden toimijoilta, jotka harjoittavat taloudellista toimintaa asianomaisilla markkinoilla, minkä vuoksi mekanismi ei merkitse valtion varojen suoraa tai välillistä siirtämistä. Kyseisten maksujen maksamisesta saatavat varat eivät kulje valtion budjetin kautta tai muun julkisyhteisön kautta eikä valtio luovu minkäänlaisista varoista (kuten esimerkiksi veroista tai maksuista), jotka olisi kansallisen lainsäädännön mukaan pitänyt maksaa valtion kassaan.
(46)
Tuomioistuimen mukaan kyseisten maksujen yksityinen luonne säilyy niiden koko elinkaaren ajan eivätkä kansalliset viranomaiset voi tosiasiallisesti käyttää pääasiassa kyseessä olevista maksuista peräisin olevia varoja tukeakseen tiettyjä yrityksiä. Juuri asianomaiset toimialakohtaiset organisaatiot päättävät, kuinka käytetään kyseisiä varoja, jotka kohdennetaan kokonaisuudessaan niiden itse määrittelemiin tarkoituksiin. Kyseiset varat eivät myöskään ole jatkuvasti valtion valvonnassa eivätkä valtion viranomaisten käytettävissä.
(47)
Mahdollinen vaikutusvalta, joka jäsenvaltiolla voi olla toimialakohtaisen organisaation toimintaan sen päätöksen kautta, jolla toimialakohtainen sopimus laajennetaan koskemaan kaikkia tietyn alan ammatinharjoittajia, ei tuomioistuimen mukaan ole omiaan muuttamaan edellä esitettyjä toteamuksia. Tuomioistuin itse asiassa korostaa, että kyseessä olevalla sääntelyllä ei anneta toimivaltaiselle viranomaiselle toimivaltaa ohjata varojen hallinnointia tai vaikuttaa siihen.
(48)
Toimivaltaisten kansallisten tuomioistuinten oikeuskäytännön mukaan maatalouskoodeksin säännöksissä, jotka koskevat sopimuksen, jolla toimialakohtaisessa organisaatiossa otetaan käyttöön maksuja, määräämistä yleissitovaksi, ei myöskään anneta viranomaisille valtuuksia saattaa kyseisiä maksuja muun kuin sääntöjenmukaisuutta ja lainmukaisuutta koskevan valvonnan alaisuuteen. Kansalliset viranomaiset toimivat vain ”välikappaleena” sellaisten maksujen tekemiseksi pakolliseksi, joita toimialakohtaiset organisaatiot ovat ottaneet käyttöön itse määrittelemiensä päämäärien ajamiseksi. Lisäksi tuomioistuin korosti, että toimialakohtaisten organisaatioiden käyttämistä yksityisistä varoista ei tule ”julkisia varoja” pelkästään siksi, että niitä on käytetty yhdessä mahdollisesti valtion talousarviosta peräisin olevien varojen kanssa.
(49)
Tuomioistuin myös totesi, että valtion toimivallasta hyväksyä toimialakohtainen organisaatio maatalouskoodeksin L. 632-1 §:n mukaisesti ja valtion toimivallasta laajentaa toimialakohtainen sopimus koskemaan kaikkia tietyn alan ammatinharjoittajia kyseisen koodeksin L. 632-3 §:n ja L. 632-4 §:n mukaisesti ei voida päätellä, että toimialakohtaisen organisaation toimet johtuvat valtiosta.
(50)
Päätöksessään menettelyn aloittamisesta komissio perusti arvionsa valtiontuen olemassaolosta ja erityisesti valtion varojen käytöstä ja toimien katsomisesta valtion toimiksi yksinomaan väitteisiin, jotka tuomioistuin hylkäsi edellä mainitussa Doux élevages -tuomiossa.
Doux Elevages -tuomion soveltaminen käsiteltävään asiaan
(51)
Toimialakohtainen organisaatio Val'Hor: Kuten muidenkin ranskalaisten toimialakohtaisten organisaatioiden osalta Val'Hor-yhdistyksen olemassaolo, tehtävät ja toiminta edellyttävät valtion viranomaisen hyväksyntää. Koska kyseessä kuitenkin on yksityisoikeudellinen oikeushenkilö, joka ei ole osa julkishallintoa, valtion rooli rajoittuu yhdistyksen hyväksymiseen ja niiden sopimusten, joita se on toimivaltainen tekemään, muuttamiseen yleissitoviksi, kuten käy ilmi Ranskan viranomaisten toimittamista tiedoista.
(52)
Pakolliset vapaaehtoismaksut: Ranskan maatalouskoodeksin L. 632-6 §:n mukaisesti maksut ovat pakollisuudestaan huolimatta yksityisoikeudellisia saatavia. Maksut eivät kulje valtion budjetin, julkisyhteisön tai viranomaisten määräysvallassa olevan rahaston kautta. Maatalouskoodeksin pykälistä ilmenee, että valtion rooli rajoittuu sopimusten määräämiseen yleissitoviksi, kun taas toimialakohtainen organisaatio eli tässä tapauksessa Val'Hor vastaa maksujen suuruudesta ja maksujen käytöstä toimialakohtaisen organisaation itsensä määräämiin tarkoituksiin.
(53)
Niiden edellä mainittujen tavoitteiden osalta, joihin toimialakohtaisten organisaatioiden on pyrittävä erityisesti toteuttamiensa toimien avulla, tuomioistuin toteaa asiassa ”Doux élevages”, että maatalouskoodeksin L. 632-3 §:ssä mainitaan ei-tyhjentävästi hyvin yleisiä tavoitteita, joita toimialakohtaisella sopimuksella on edistettävä, jotta toimivaltainen hallintoviranomainen voi määrätä sen yleissitovaksi, eikä aseteta sopimuksen yleissitovaksi määräämisen edellytykseksi viranomaisten vahvistamien ja määrittelemien konkreettisten poliittisten päämäärien tavoittelemista.
(54)
Tuomion ”Doux élevages” mukaan kansalliset viranomaiset eivät voi tosiasiallisesti käyttää kyseessä olevista maksuista peräisin olevia varoja tukeakseen tiettyjä yrityksiä. Juuri asianomainen toimialakohtainen organisaatio päättää, kuinka käytetään kyseisiä varoja, jotka kohdennetaan kokonaisuudessaan sen itse määrittelemiin tarkoituksiin. Kyseiset varat eivät myöskään ole jatkuvasti valtion valvonnassa eivätkä valtion viranomaisten käytettävissä. Kyseessä olevalla sääntelyllä ei anneta toimivaltaiselle viranomaiselle toimivaltaa ohjata varojen hallinnointia tai vaikuttaa siihen. Kuten tuomioistuin on lisäksi todennut, mahdollinen vaikutusvalta, joka jäsenvaltiolla voi olla toimialakohtaisen organisaation toimintaan sen päätöksen kautta, jolla toimialakohtainen sopimus laajennetaan koskemaan kaikkia tietyn alan ammatinharjoittajia, ei ole omiaan muuttamaan edellä esitettyjä toteamuksia.
(55)
Koska tuomioistuin on korostanut, että toimialakohtaisten organisaatioiden käyttämistä yksityisistä varoista ei tule ”julkisia varoja” pelkästään siksi, että niitä on käytetty yhdessä mahdollisesti valtion talousarviosta peräisin olevien varojen kanssa, ei voida pelkästään sen seikan vuoksi, että joitakin asianomaisista toimista rahoitetaan myös FAM:n tuilla, katsoa, että kyseessä olevat pakolliset vapaaehtoismaksut ovat valtion varoja, sillä ei ole näyttöä siitä, että valtio olisi kyseisten tukien ansiosta voinut harjoittaa riittävää määräysvaltaa pakollisten vapaaehtoismaksujen perimisestä saatujen tulojen suhteen.
(56)
Tuomioistuin totesi myös, että valtion toimivallasta hyväksyä toimialakohtainen organisaatio maatalouskoodeksin L. 632-1 §:n mukaisesti ja valtion toimivallasta laajentaa toimialakohtainen sopimus koskemaan kaikkia tietyn alan ammatinharjoittajia kyseisen koodeksin L. 632-3 §:n ja L. 632-4 §:n mukaisesti ei voida päätellä, että toimialakohtaisen organisaation toimet johtuvat valtiosta.
(57)
Edellä johdanto-osan kappaleissa esitettyjen perustelujen vuoksi komissio katsoo, ettei toimialakohtaisen organisaation Val'Hor pakollisilla vapaaehtoismaksuilla rahoittamien kyseessä olevien toimien rahoitus ole peräisin valtion varoista eikä näin ollen ole valtiontukea.
VII. PÄÄTELMÄ
(58)
Pakollisilla vapaaehtoismaksuilla rahoitetut toimet eivät tämän vuoksi ole SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
Toimialakohtaisen organisaation Val'Hor toteuttamien menekinedistämis- ja mainontatoimien, teknisen avun toimien ja tutkimus- ja kehitystoimien rahoitus pakollisilla vapaaehtoismaksuilla ajanjaksolla 2005-2014 ei ole SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdan mukaista valtiontukea, sanotun kuitenkaan rajoittamatta kysymystä siitä, ovatko valtion jollekin toimialakohtaiselle organisaatiolle myöntämät tuet asianomaiselle alalle myönnettyä tukea ja ovatko kyseisiin toimiin myönnetyt tuet valtiontukea.
2 artikla
Tämä päätös on osoitettu Ranskan tasavallalle.
Tehty Brysselissä 9 päivänä huhtikuuta 2014.