NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 1219/2012
ze dne 12. prosince 2012,
kterým se stanoví přechodná úprava pro dvoustranné dohody o investicích mezi členskými státy a třetími zeměmi
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 207 odst. 2 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
v souladu s řádným legislativním postupem (1),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Po vstupu Lisabonské smlouvy v platnost patří přímé zahraniční investice mezi záležitosti spadající pod společnou obchodní politiku. V souladu s čl. 3 odst. 1 písm. e) Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva o fungování EU“) má Evropská unie výlučnou pravomoc v oblasti společné obchodní politiky. Na základě toho smí pouze Unie vytvářet a přijímat právně závazné akty v uvedené oblasti. V souladu s čl. 2 odst. 1 Smlouvy o fungování EU tak mohou členské státy samy činit pouze tehdy, jsou-li k tomu Unií zmocněny.
(2)
Část třetí hlava IV kapitola 4 Smlouvy o fungování EU navíc stanoví společná pravidla pro pohyb kapitálu mezi členskými státy a třetími zeměmi, včetně pohybu kapitálu zahrnujícího investice. Tato pravidla mohou být ovlivněna mezinárodními dohodami týkajícími se zahraničních investic, které členské státy uzavřely.
(3)
Tímto nařízením není dotčeno rozdělení pravomocí mezi Unií a jejími členskými státy v souladu se Smlouvou o fungování EU.
(4)
V době, kdy vstoupila Lisabonská smlouva v platnost, měly členské státy se třetími zeměmi uzavřen značný počet dvoustranných dohod o investicích. Smlouva o fungování EU neobsahuje žádná výslovná přechodná ustanovení pro takové dohody, které nyní přešly do výlučné pravomoci Unie. Některé z těchto dohod mohou navíc obsahovat ustanovení ovlivňující společná pravidla pro pohyb kapitálu uvedená v části třetí hlavě IV kapitole 4 Smlouvy o fungování EU.
(5)
Ačkoliv dvoustranné dohody o investicích zůstanou pro členské státy podle mezinárodního práva veřejného závazné a budou postupně nahrazovány dohodami Unie vztahujícími se ke stejné věci, podmínky pro pokračování jejich platnosti a jejich vztah k politice Unie týkající se investic vyžadují vhodné řízení. Uvedený vztah se bude dále vyvíjet, jak bude Unie vykonávat své pravomoci.
(6)
V zájmu investorů z Unie a jejich investic ve třetích zemích a v zájmu členských států, ve kterých působí zahraniční investoři a investice, by měly být zachovány v platnosti dvoustranné dohody o investicích, které stanoví a zaručují podmínky investic, a měly by být postupně nahrazeny dohodami o investicích Unie, poskytujícími vysoký standard ochrany investic.
(7)
Toto nařízení by se mělo zabývat statusem dvoustranných dohod o investicích členských států, které byly podepsány před 1. prosincem 2009, podle práva Unie. Tyto dohody mohou v souladu s tímto nařízením být zachovány v platnosti nebo vstoupit v platnost.
(8)
Toto nařízení by mělo rovněž stanovit podmínky, za nichž jsou členské státy oprávněny uzavřít nebo zachovat v platnosti dvoustranné dohody o investicích podepsané v době mezi 1. prosincem 2009 a 9. lednem 2013.
(9)
Toto nařízení by mělo dále stanovit podmínky, za nichž jsou členské státy oprávněny změnit nebo uzavřít dvoustranné dohody o investicích se třetími zeměmi po 9. lednu 2013.
(10)
Zachování platnosti dvoustranných dohod o investicích se třetími zeměmi členskými státy podle tohoto nařízení nebo udělení povolení k zahájení jednání nebo uzavření takových dohod by nemělo bránit jednání o dohodách o investicích ze strany Unie nebo jejich uzavření.
(11)
Po členských státech se požaduje, aby přijaly nezbytná opatření k odstranění případných nesrovnalostí s právem Unie ve dvoustranných dohodách o investicích uzavřených mezi nimi a třetími zeměmi. Prováděním tohoto nařízení není dotčeno použití článku 258 Smlouvy o fungování EU, pokud jde o nesplnění povinností členských států vyplývajících z práva Unie.
(12)
Povolení měnit nebo uzavírat dvoustranné dohody o investicích podle tohoto nařízení by zejména mělo členským státům umožnit řešení jakýchkoli nesrovnalostí mezi jejich dvoustrannými dohodami o investicích a právem Unie, pokud se jedná o jiné nesrovnalosti než vyplývající z rozdělení pravomocí mezi Unii a členské státy, které řeší toto nařízení.
(13)
Komise by měla předložit Evropskému parlamentu a Radě zprávu o uplatňování tohoto nařízení. Tato zpráva by měla, kromě jiného, přezkoumat, zda je zapotřebí i nadále uplatňovat kapitolu III. Pokud by zpráva doporučila pozastavit uplatňování ustanovení kapitoly III nebo pokud by navrhovala tato ustanovení pozměnit, je možno k ní připojit případně legislativní návrh.
(14)
Evropský parlament, Rada a Komise by měly zajistit, aby bylo se všemi informacemi, které jsou označené jako důvěrné, zacházeno v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 ze dne 30. května 2001 o přístupu veřejnosti k dokumentům Evropského parlamentu, Rady a Komise (2).
(15)
Toto nařízení by se nemělo vztahovat na dohody o investicích mezi členskými státy.
(16)
Je nezbytné stanovit určitou úpravu k zajištění toho, aby dvoustranné dohody o investicích, které byly podle tohoto nařízení zachovány v platnosti, zůstaly funkční, včetně ustanovení týkajících se řešení sporů, a zároveň respektovaly výlučnou pravomoc Unie.
(17)
Za účelem zajištění jednotných podmínek k provedení tohoto nařízení by měly být Komisi svěřeny prováděcí pravomoci. Tyto pravomoci by měly být vykonávány v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 ze dne 16. února 2011, kterým se stanoví pravidla a obecné zásady způsobu, jakým členské státy kontrolují Komisi při výkonu prováděcích pravomocí (3).
(18)
Tyto pravomoci by měly být svěřeny Komisi, protože postupy stanovené v článcích 9, 11 a 12 opravňují členské státy k činnosti v oblastech výlučné pravomoci Unie a rozhodnutí o nich musí být přijímána na úrovni Unie.
(19)
Při přijímání povolení podle článků 9, 11 a 12 by se měl použít poradní postup, jelikož tato povolení mají být udělována na základě jasně definovaných kritérií stanovených tímto nařízením,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
OBLAST PŮSOBNOSTI
Článek 1
Předmět a oblast působnosti
1. Aniž je dotčeno rozdělení pravomocí stanovené Smlouvou o fungování EU, upravuje toto nařízení status dvoustranných dohod o investicích členských států podle práva Unie a stanoví podmínky a postupy, podle nichž jsou členské státy oprávněny měnit nebo uzavírat dvoustranné dohody o investicích.
2. Pro účely tohoto nařízení se „dvoustrannou dohodou o investicích“ rozumí jakákoliv dohoda se třetí zemí, která obsahuje ustanovení o ochraně investic. Toto nařízení se vztahuje pouze na ta ustanovení dvoustranných dohod o investicích, která se týkají ochrany investic.
KAPITOLA II
ZACHOVÁNÍ STÁVAJÍCÍCH DVOUSTRANNÝCH DOHOD O INVESTICÍCH V PLATNOSTI
Článek 2
Oznámení Komisi
Do 8. února 2013 nebo do 30 dnů nebo od jejich přistoupení k Unii oznámí členské státy Komisi veškeré dvoustranné dohody o investicích se třetími zeměmi podepsané před 1. prosincem 2009 nebo přede dnem jejich přistoupení, podle toho, co nastalo později, které si buď přejí zachovat v platnosti, nebo u kterých chtějí získat povolení ke vstupu v platnost podle této kapitoly. Součástí oznámení je kopie uvedených dvoustranných dohod o investicích. Členské státy rovněž Komisi informují o veškerých následných změnách statusu těchto dohod.
Článek 3
Zachování v platnosti
Aniž jsou dotčeny jiné povinnosti členských států podle práva Unie, dvoustranné dohody o investicích oznámené podle článku 2 tohoto nařízení mohou být zachovány v platnosti nebo mohou vstoupit v platnost, v souladu se Smlouvou o fungování EU a tímto nařízením, a to až do doby, než vstoupí v platnost dvoustranná dohoda o investicích mezi Unií a stejnou třetí zemí.
Článek 4
Zveřejnění
1. Každých dvanáct měsíců Komise zveřejní v Úředním věstníku Evropské unie seznam dvoustranných dohod o investicích oznámených podle článku 2, čl. 11 odst. 6 nebo čl. 12 odst. 6.
2. První zveřejnění seznamu dvoustranných dohod o investicích uvedeného v odstavci 1 tohoto článku proběhne nejpozději tři měsíce po uplynutí lhůty pro oznámení učiněná podle článku 2.
Článek 5
Posouzení
S ohledem na postupné nahrazení dvoustranných dohod o investicích oznámených podle článku 2 může Komise tyto dohody posoudit tak, že vyhodnotí, zda některá ustanovení těchto dohod nepředstavují závažnou překážku pro jednání Unie o dvoustranných dohodách o investicích se třetími zeměmi nebo pro jejich uzavření.
Článek 6
Povinnost spolupráce
1. S ohledem na postupné nahrazení dvoustranných dohod o investicích oznámených podle článku 2 přijmou členské státy jakákoli vhodná opatření pro zajištění toho, aby ustanovení těchto dohod nepředstavovala závažnou překážku pro jednání Unie o dvoustranných dohodách o investicích se třetími zeměmi nebo pro jejich uzavření.
2. Pokud s ohledem na postupné nahrazení dvoustranných dohod o investicích oznámených podle článku 2 Komise shledá, že některá ustanovení takové dohody představují závažnou překážku pro jednání Unie o dvoustranných dohodách o investicích se třetími zeměmi nebo pro jejich uzavření, Komise a dotčený členský stát urychleně zahájí konzultace a spolupracují s cílem nalézt odpovídající kroky k vyřešení této otázky. Tyto konzultace trvají nejdéle 90 dní.
3. Aniž je dotčen odstavec 1, může Komise do 60 dnů od ukončení konzultací určit vhodná opatření, která by měl dotčený členský stát přijmout pro odstranění překážek uvedených v odstavci 2.
KAPITOLA III
POVOLENÍ MĚNIT NEBO UZAVÍRAT DVOUSTRANNÉ DOHODY O INVESTICÍCH
Článek 7
Povolení změnit nebo uzavřít dvoustrannou dohodu o investicích
S výhradou podmínek stanovených v článcích 8 až 11 je členský stát oprávněn zahájit jednání se třetí zemí o změně již existující dvoustranné dohody o investicích nebo uzavřít dohodu novou.
Článek 8
Oznámení Komisi
1. Pokud členský stát hodlá zahájit jednání se třetí zemí, jejichž cílem je změnit nebo uzavřít dvoustrannou dohodu o investicích, oznámí svůj záměr písemně Komisi.
2. Oznámení uvedené v odstavci 1 obsahuje příslušnou dokumentaci a jsou v něm uvedena ustanovení, která mají být předmětem jednání, cíle jednání a veškeré ostatní důležité informace.
3. Oznámení uvedené v odstavci 1 se předá nejpozději pět měsíců před plánovaným zahájením formálních jednání.
4. Pokud nejsou informace předané členským státem pro účely povolení k zahájení formálních jednání v souladu s článkem 9 postačující, může si Komise vyžádat dodatečné informace.
5. Komise poskytne oznámení uvedené v odstavci 1 tohoto článku a na požádání i jeho doprovodnou dokumentaci ostatním členským státům, s výhradou požadavků na zachování důvěrnosti stanovených v článku 14.
Článek 9
Povolení k zahájení formálních jednání
1. Komise udělí členskému státu povolení k zahájení formálních jednání s třetí zemí o změně nebo uzavření dvoustranné dohody o investicích, pokud nedospěje k závěru, že by zahájení takových jednání:
a)
bylo v rozporu s právem Unie v rozsahu větším, než představují nesrovnalosti vyplývající z rozdělení pravomocí mezi Unií a jejími členskými státy;
b)
bylo zbytečné, protože Komise podle čl. 218 odst. 3 Smlouvy o fungování EU podala doporučení k zahájení jednání s dotčenou třetí zemí nebo se k podání takového doporučení rozhodla;
c)
nebylo v souladu se zásadami a cíli Unie pro vnější činnost vypracovanými v souladu s obecnými ustanoveními stanovenými v hlavě V kapitole 1 Smlouvy o Evropské unii nebo
d)
představovalo závažnou překážku pro jednání Unie o dvoustranných dohodách o investicích se třetími zeměmi nebo pro jejich uzavření.
2. V rámci povolení uvedeného v odstavci 1 může Komise požadovat, aby členský stát do uvedených jednání a budoucí dvoustranné dohody o investicích zahrnul nebo z nich naopak vyloučil některá ustanovení, je-li to nezbytné k zajištění souladu s investiční politikou Unie nebo slučitelnosti s právem Unie.
3. Povolení podle odstavce 1 tohoto článku se uděluje poradním postupem podle čl. 16 odst. 2. Komise přijme své rozhodnutí do 90 dnů od obdržení oznámení uvedeného v článku 8. Pokud jsou k přijetí rozhodnutí potřebné dodatečné informace, lhůta 90 dnů započne ode dne obdržení těchto dodatečných informací.
4. Komise informuje Evropský parlament a Radu o rozhodnutích přijatých podle odstavce 3.
5. Pokud Komise povolení podle odstavce 1 neudělí, informuje o tom dotčený členský stát a uvede důvody.
Článek 10
Účast Komise na jednáních
Komise je informována o pokroku a výsledcích jednání o změně nebo uzavření dvoustranné dohody o investicích během různých fází jednání a může požadovat účast na jednáních mezi členským státem a třetí zemí týkajících se investic.
Článek 11
Povolení podepsat a uzavřít dvoustrannou dohodu o investicích
1. Před podpisem dvoustranné dohody o investicích oznámí dotčený členský stát Komisi výsledky jednání a poskytne jí znění této dohody.
2. Tento článek se rovněž použije na dvoustranné dohody o investicích, které byly sjednány před 9. lednem 2013, ale nevztahuje se na ně oznamovací povinnost stanovená v článku 2 nebo v článku 12.
3. Po oznámení Komise posoudí, zda je sjednaná dvoustranná dohoda o investicích v rozporu s požadavky čl. 9 odst. 1 a 2.
4. Pokud Komise dospěje k názoru, že jednání vyústila v dvoustrannou dohodu o investicích, která není v rozporu s požadavky čl. 9 odst. 1 a 2, udělí členskému státu povolení podepsat a uzavřít takovou dohodu. Články 3, 5 a 6 se na takové dohody použijí, jako kdyby byly oznámeny podle článku 2.
5. Rozhodnutí podle odstavce 4 tohoto článku se přijímají poradním postupem podle čl. 16 odst. 2. Komise přijme své rozhodnutí do 90 dnů od obdržení oznámení uvedeného v odstavcích 1 a 2 tohoto článku. Jsou-li k přijetí rozhodnutí potřebné dodatečné informace, lhůta 90 dnů započne ode dne obdržení těchto dodatečných informací.
6. Pokud Komise udělí povolení podle odstavce 4, oznámí dotčený členský stát Komisi uzavření dvoustranné dohody o investicích a její vstup v platnost, jakož i veškeré následné změny statusu uvedené dohody.
7. Komise informuje Evropský parlament a Radu o rozhodnutích přijatých podle odstavce 4.
8. Pokud Komise povolení podle odstavce 4 neudělí, informuje o tom dotčený členský stát a uvede důvody.
KAPITOLA IV
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 12
Dohody podepsané členskými státy mezi 1. prosincem 2009 a 9. lednem 2013
1. Pokud členský stát podepsal v době mezi 1. prosincem 2009 a 9. lednem 2013 dvoustrannou dohodu o investicích, oznámí tento členský stát do 8. únor 2013 Komisi takovou dohodu, kterou si přeje zachovat v platnosti nebo pro niž chce získat povolení ke vstupu v platnost. Součástí oznámení je kopie takové dohody.
2. Po oznámení Komise posoudí, zda je dvoustranná dohoda o investicích oznámená podle odstavce 1 tohoto článku v rozporu s požadavky čl. 9 odst. 1 a 2.
3. Shledá-li Komise, že dvoustranná dohoda o investicích oznámená podle odstavce 1 tohoto článku není v rozporu s požadavky čl. 9 odst. 1 a 2, povolí zachování této dohody v platnosti nebo její vstup v platnost podle práva Unie.
4. Komise přijme rozhodnutí uvedené v odstavci 3 tohoto článku do 180 dnů od přijetí oznámení uvedeného v odstavci 1 tohoto článku. Jsou-li k přijetí rozhodnutí potřebné dodatečné informace, lhůta 180 dnů započne ode dne obdržení těchto dodatečných informací. Rozhodnutí podle odstavce 3 tohoto článku se přijímají poradním postupem podle čl. 16 odst. 2.
5. Pokud není dvoustranná dohoda o investicích povolena podle odstavce 3, členský stát neučiní žádné další kroky k jejímu uzavření a odvolá nebo zruší všechny kroky, které již byly podniknuty.
6. Pokud Komise udělí povolení v souladu s odstavcem 3 tohoto článku, oznámí dotčený členský stát Komisi vstup dvoustranné dohody o investicích v platnost a veškeré následné změny jejího statusu. Články 3, 5 a 6 se na takovou dohodu použijí, jako kdyby byla oznámena podle článku 2.
7. Komise informuje Evropský parlament a Radu o rozhodnutích přijatých podle odstavce 3.
8. Pokud Komise povolení podle odstavce 3 neudělí, informuje o tom dotčený členský stát a uvede důvody.
Článek 13
Postup členských států, pokud jde o dvoustranné dohody o investicích se třetími zeměmi
Pokud jde o dvoustranné dohody o investicích spadající do oblasti působnosti tohoto nařízení, dotčený členský stát:
a)
informuje Komisi bez zbytečného prodlení o veškerých schůzkách, které proběhnou na základě ustanovení této dohody. Komisi se poskytne pořad jednání a veškeré důležité informace, které jí umožní porozumět tématům, jež mají být na těchto schůzkách projednána. Komise si může vyžádat od dotčeného členského státu další informace. Pokud má být projednávána záležitost, která by mohla ovlivnit provádění politik Unie týkajících se investic, zejména společné obchodní politiky, může Komise požadovat, aby dotčený členský stát zaujal určitý postoj;
b)
informuje Komisi bez zbytečného prodlení o veškerých vůči němu vznesených námitkách, že některé opatření není v souladu s touto dohodou. Členský stát rovněž okamžitě informuje Komisi o všech žádostech o řešení sporu podaných v souvislosti s dvoustrannou dohodou o investicích, jakmile se o takové žádosti členský stát dozví. Členský stát a Komise plně spolupracují a přijímají všechna nezbytná opatření k zajištění účinné obrany, což může případně znamenat účast Komise na příslušných postupech;
c)
požádá Komisi o souhlas před tím, než uvede v činnost jakékoli příslušné mechanismy pro řešení sporů se třetí zemí obsažené v této dvoustranné dohodě o investicích, a na žádost Komise takové mechanismy uvede v činnost. Mezi tyto mechanismy patří konzultace s druhou stranou dvoustranné dohody o investicích a řešení sporu, pokud je v této dohodě stanoveno. Členský stát a Komise plně spolupracují při provádění postupů v rámci příslušných mechanismů, což může případně znamenat účast Komise na příslušných postupech.
Článek 14
Důvěrnost
Členské státy mohou při svých oznámeních Komisi ohledně jednání a jejich výsledků podle článků 8 a 11 sdělit, zda mají být některé poskytnuté informace považovány za důvěrné a zda mohou být předány dalším členským státům.
Článek 15
Přezkum
1. Do 10. ledna 2020 předloží Komise Evropskému parlamentu a Radě zprávu o uplatňování tohoto nařízení.
2. Zpráva zahrnuje přehled žádostí o povolení a udělených povolení podle kapitoly III a posouzení potřeby dalšího uplatňování zmíněné kapitoly.
3. Pokud zpráva doporučí pozastavit používání kapitoly III nebo pozměnit její ustanovení, připojí se k ní odpovídající legislativní návrh.
Článek 16
Postup projednávání ve výboru
1. Komisi je nápomocen Výbor pro dohody o investicích. Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 4 nařízení (EU) č. 182/2011.
Článek 17
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Ve Štrasburku dne 12. prosince 2012.
EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS (EU) N:o 1219/2012,
annettu 12 päivänä joulukuuta 2012,
jäsenvaltioiden ja kolmansien maiden välisiä kahdenvälisiä investointisopimuksia koskevista siirtymäkauden järjestelyistä
EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka
ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 207 artiklan 2 kohdan,
ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
sen jälkeen kun ehdotus lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille,
noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä (1),
sekä katsovat seuraavaa:
(1)
Lissabonin sopimuksen tultua voimaan suorat ulkomaiset sijoitukset sisältyvät yhteisen kauppapolitiikan kattamia asioita koskevaan luetteloon. Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 3 artiklan 1 kohdan e alakohdan mukaisesti Euroopan unionilla on yksinomainen toimivalta yhteisen kauppapolitiikan alalla. Sen mukaisesti ainoastaan unioni voi toimia lainsäätäjänä ja antaa oikeudellisesti velvoittavia säädöksiä kyseisellä alalla. Jäsenvaltiot voivat itse toimia näin ainoastaan unionin valtuuttamina, Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 2 artiklan 1 kohdan mukaisesti.
(2)
Lisäksi Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen kolmannessa osassa olevan IV osaston 4 luvussa annetaan jäsenvaltioiden ja kolmansien maiden välistä pääoman vapaata liikettä, myös sijoituksia sisältäviä pääoman liikkeitä, koskevat yhteiset säännöt. Kyseisiin sääntöihin voivat vaikuttaa jäsenvaltioiden tekemät ulkomaisiin investointeihin liittyvät kansainväliset sopimukset.
(3)
Tämä asetus ei vaikuta Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen mukaiseen unionin ja sen jäsenvaltioiden väliseen toimivallan jakoon.
(4)
Lissabonin sopimuksen voimaantulon aikaan jäsenvaltioilla oli voimassa kolmansien maiden kanssa merkittävä määrä kahdenvälisiä investointisopimuksia. Euroopan unionin toiminnasta tehty sopimus ei sisällä selviä siirtymämääräyksiä kyseisten sopimusten osalta, jotka nyt ovat tulleet unionin yksinomaiseen toimivaltaan. Lisäksi jotkin kyseisistä sopimuksista saattavat sisältää määräyksiä, jotka vaikuttavat Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen kolmannessa osassa olevan IV osaston 4 luvussa annettuihin pääoman liikkeitä koskeviin yhteisiin sääntöihin.
(5)
Vaikka kahdenväliset investointisopimukset velvoittavat edelleen jäsenvaltioita kansainvälisen oikeuden nojalla ja vaikka ne korvataan vähitellen samaa asiaa koskevilla unionin sopimuksilla, edellytykset niiden voimassaolon jatkumiselle ja niiden suhde unionin investointipolitiikkaan edellyttävät asianmukaista hallinnointia. Tämä suhde kehittyy edelleen, kun unioni käyttää toimivaltaansa.
(6)
Kolmansiin maihin sijoittavien unionin sijoittajien ja kyseisten sijoitusten sekä ulkomaisia sijoittajia ja sijoituksia vastaanottavien jäsenvaltioiden edun mukaista on, että sellaiset kahdenväliset investointisopimukset, joissa sijoittamisen edellytykset määritellään tarkasti ja taataan, pidetään voimassa ja korvataan asteittain korkeatasoisen sijoitussuojan tarjoavilla unionin investointisopimuksilla.
(7)
Tässä asetuksessa käsitellään jäsenvaltioiden sellaisten kahdenvälisten investointisopimusten asemaa unionin oikeudessa, jotka on allekirjoitettu ennen 1 päivää joulukuuta 2009. Nämä sopimukset voidaan pitää voimassa tai ne voivat tulla voimaan tämän asetuksen mukaisesti.
(8)
Tässä asetuksessa olisi myös vahvistettava edellytykset, joilla jäsenvaltiot valtuutetaan tekemään ja/tai pitämään voimassa sellaisia kahdenvälisiä investointisopimuksia, jotka on allekirjoitettu 1 päivän joulukuuta 2009 ja 9 päivän tammikuuta 2013 välisenä aikana.
(9)
Tässä asetuksessa olisi myös vahvistettava edellytykset, joilla jäsenvaltiot valtuutetaan muuttamaan tai tekemään kahdenvälisiä investointisopimuksia kolmansien maiden kanssa 9 päivän tammikuuta 2013 jälkeen.
(10)
Sen, että jäsenvaltiot pitävät kolmansien maiden kanssa tekemiään kahdenvälisiä investointisopimuksia voimassa tämän asetuksen nojalla, tai annetut valtuutukset neuvottelujen aloittamiseksi tai tällaisten sopimusten tekemiseksi, ei pitäisi estää unionia neuvottelemasta tai tekemästä investointisopimuksia.
(11)
Jäsenvaltioiden edellytetään toteuttavan tarvittavat toimenpiteet niiden ja kolmansien maiden välillä tehtyihin kahdenvälisiin investointisopimuksiin mahdollisesti sisältyvien, unionin oikeuden kanssa ristiriidassa olevien kohtien poistamiseksi. Tämän asetuksen täytäntöönpano ei rajoita Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 258 artiklan soveltamista siltä osin, kuin jäsenvaltiot eivät täytä niille unionin oikeuden mukaisesti kuuluvia velvoitteita.
(12)
Tällä asetuksella säädetyn valtuutuksen muuttaa tai tehdä kahdenvälisiä investointisopimuksia olisi annettava jäsenvaltioille mahdollisuus käsitellä niiden omien kahdenvälisten investointisopimusten ja unionin oikeuden välisiä yhteensopivuusongelmia, pois lukien toimivallan jaosta unionin ja jäsenvaltioiden välillä johtuvat ristiriitaisuudet, joita käsitellään tässä asetuksessa.
(13)
Komission olisi esitettävä Euroopan parlamentille ja neuvostolle kertomus tämän asetuksen soveltamisesta. Kertomuksessa olisi muun muassa tarkasteltava tarvetta jatkaa III luvun soveltamista. Jos kertomuksessa suositetaan III luvun säännösten soveltamisen lopettamista tai näiden säännösten muuttamista, siihen olisi tarvittaessa liitettävä lainsäädäntöehdotus.
(14)
Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission olisi varmistettava, että kaikki luottamuksellisiksi määritellyt tiedot käsitellään Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi 30 päivänä toukokuuta 2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1049/2001 mukaisesti (2).
(15)
Tämän asetuksen ei tulisi koskea jäsenvaltioiden välisiä investointisopimuksia.
(16)
On tarpeen säätää tietyistä järjestelyistä, joilla voidaan varmistaa, että tämän asetuksen nojalla voimassa pidetyt kahdenväliset investointisopimukset säilyttävät soveltamiskelpoisuutensa, myös riitojen ratkaisun osalta, kuitenkin samalla kunnioittaen unionin yksinomaista toimivaltaa.
(17)
Tämän asetuksen täytäntöönpanoa koskevien edellytysten yhdenmukaisuuden varmistamiseksi komissiolle olisi siirrettävä täytäntöönpanovaltaa. Tätä valtaa olisi käytettävä yleisistä säännöistä ja periaatteista, joiden mukaisesti jäsenvaltiot valvovat komission täytäntöönpanovallan käyttöä 16 päivänä helmikuuta 2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 182/2011 (3) mukaisesti.
(18)
Erityisesti tämä toimivalta olisi annettava komissiolle ottaen huomioon, että 9, 11 ja 12 artiklassa säädetyillä menettelyillä valtuutetaan jäsenvaltiot toimimaan unionin yksinomaiseen toimivaltaan kuuluvilla aloilla ja tätä koskevat päätökset on annettava unionin tasolla.
(19)
Neuvoa-antavaa menettelyä olisi käytettävä valtuutusten hyväksymiseen 9, 11 ja 12 artiklan nojalla ottaen huomioon, että kyseiset valtuutukset annetaan tässä asetuksessa vahvistettujen, selkeästi määriteltyjen perusteiden mukaisesti,
OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN ASETUKSEN:
I LUKU
SOVELTAMISALA
1 artikla
Kohde ja soveltamisala
1. Rajoittamatta Euroopan unionin toiminnasta tehdyssä sopimuksessa vahvistettua toimivallan jakoa tässä asetuksessa käsitellään jäsenvaltioiden kahdenvälisten investointisopimusten asemaa unionin oikeudessa ja vahvistetaan säännöt, edellytykset ja menettelyt, joita noudattamalla jäsenvaltiot voivat muuttaa tai tehdä kahdenvälisiä investointisopimuksia.
2. Tässä asetuksessa ’kahdenvälisellä investointisopimuksella’ tarkoitetaan sellaista kolmannen maan kanssa tehtyä sopimusta, jossa on sijoitussuojaa koskevat määräykset. Tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvat vain ne kahdenvälisten investointisopimusten määräykset, jotka koskevat sijoitussuojaa.
II LUKU
NYKYISTEN KAHDENVÄLISTEN INVESTOINTISOPIMUSTEN VOIMASSAOLO
2 artikla
Ilmoittaminen komissiolle
Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle 8 päivään helmikuuta 2013 mennessä tai 30 päivän kuluessa jäsenvaltioiden unioniin liittymisajankohdasta kaikista sellaisista kolmansien maiden kanssa ennen 1 päivää joulukuuta 2009 tai ennen liittymisajankohtaa, sen mukaan kumpi päivämäärä on myöhäisempi, allekirjoitetuista kahdenvälisistä investointisopimuksista, jotka ne joko haluavat pitää voimassa tai joiden voimaantulon ne haluavat sallia tämän luvun nojalla. Ilmoitukseen on sisällytettävä jäljennös kyseisistä kahdenvälisistä investointisopimuksista. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle myös mahdollisista myöhemmistä muutoksista kyseisten sopimusten asemaan.
3 artikla
Voimassaolo
Rajoittamatta jäsenvaltioiden muita unionin oikeuden mukaisia velvoitteita tämän asetuksen 2 artiklan nojalla ilmoitetut kahdenväliset investointisopimukset voidaan pitää voimassa tai ne voivat tulla voimaan Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja tämän asetuksen mukaisesti, kunnes kahdenvälinen investointisopimus unionin ja kyseisen kolmannen maan välillä tulee voimaan.
4 artikla
Julkaiseminen
1. Komissio julkaisee kahdentoista kuukauden välein Euroopan unionin virallisessa lehdessä luettelon 2 artiklan, 11 artiklan 6 kohdan tai 12 artiklan 6 kohdan mukaisesti ilmoitetuista kahdenvälisistä investointisopimuksista.
2. Ensimmäinen tämän artiklan 1 kohdassa tarkoitettu luettelo kahdenvälisistä investointisopimuksista julkaistaan viimeistään kolmen kuukauden kuluttua 2 artiklan mukaisen ilmoitusten jättämisen määräajan umpeutumisesta.
5 artikla
Arviointi
Komissio voi arvioida kahdenväliset investointisopimukset, joista on ilmoitettu 2 artiklan mukaisesti, tarkastelemalla muodostaako yksi tai useampi näiden sopimusten määräyksistä vakavan esteen sille, että unioni neuvottelee tai tekee kahdenvälisiä investointisopimuksia kolmansien maiden kanssa 2 artiklan mukaisesti ilmoitettujen kahdenvälisten investointisopimusten asteittaiseksi korvaamiseksi.
6 artikla
Yhteistyövelvollisuus
1. Jäsenvaltioiden on toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että 2 artiklan mukaisesti ilmoitettuihin kahdenvälisiin investointisopimuksiin sisältyvät määräykset eivät muodosta vakavaa estettä sille, että unioni neuvottelee tai tekee kahdenvälisiä investointisopimuksia kolmansien maiden kanssa 2 artiklan mukaisesti ilmoitettujen kahdenvälisten investointisopimusten asteittaiseksi korvaamiseksi.
2. Jos komissio toteaa, että yksi tai useampi 2 artiklan mukaisesti ilmoitetun kahdenvälisen investointisopimuksen määräys muodostaa vakavan esteen sille, että unioni neuvottelee tai tekee kahdenvälisiä investointisopimuksia kolmansien maiden kanssa 2 artiklan mukaisesti ilmoitettujen kahdenvälisten investointisopimusten asteittaiseksi korvaamiseksi, komissio ja kyseinen jäsenvaltio aloittavat neuvottelut mahdollisimman pian ja toimivat yhteistyössä määritelläkseen tarvittavat toimet asian ratkaisemiseksi. Neuvottelut eivät saa kestää kauemmin kuin 90 päivää.
3. Komissio voi 60 päivän kuluessa neuvottelujen päättymisestä osoittaa asianmukaiset toimenpiteet, jotka kyseisen jäsenvaltion on toteutettava poistaakseen 2 kohdassa tarkoitetut esteet; sanotun kuitenkaan rajoittamatta 1 kohdassa säädettyä.
III LUKU
VALTUUTUS KAHDENVÄLISTEN INVESTOINTISOPIMUKSIEN MUUTTAMISEEN TAI TEKEMISEEN
7 artikla
Valtuutus kahdenvälisen investointisopimuksen muuttamiseen tai tekemiseen
Jäsenvaltio valtuutetaan 8-11 artiklassa vahvistetuin edellytyksin aloittamaan kolmannen maan kanssa neuvottelut voimassa olevan kahdenvälisen investointisopimuksen muuttamiseksi tai uuden sopimuksen tekemiseksi.
8 artikla
Ilmoittaminen komissiolle
1. Jos jäsenvaltio aikoo aloittaa neuvottelut kolmannen maan kanssa kahdenvälisen investointisopimuksen muuttamiseksi tai tekemiseksi, sen on ilmoitettava aikomuksestaan komissiolle kirjallisesti.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettuun ilmoitukseen on sisällytettävä asiaankuuluva asiakirja-aineisto, ja siinä on esitettävä neuvotteluissa käsiteltävät määräykset tai määräykset, jotka on tarkoitus neuvotella uudelleen, neuvottelujen tavoitteet ja muut mahdolliset merkitykselliset tiedot.
3. Edellä 1 kohdassa tarkoitettu ilmoitus on toimitettava vähintään viisi kuukautta ennen virallisten neuvottelujen suunniteltua alkamisajankohtaa.
4. Jos jäsenvaltion toimittamat tiedot eivät ole riittäviä virallisten neuvottelujen alkamista koskevan valtuutuksen antamiseksi 9 artiklan mukaisesti, komissio voi pyytää lisätietoja.
5. Komissio toimittaa tämän artiklan 1 kohdassa tarkoitetun ilmoituksen ja pyynnöstä siihen liitetyn asiakirja-aineiston muiden jäsenvaltioiden saataville 14 artiklassa vahvistettuja luottamuksellisuusvaatimuksia noudattaen.
9 artikla
Valtuutus virallisten neuvottelujen aloittamiseen
1. Komissio antaa jäsenvaltioille valtuutuksen sellaisten kolmannen maan kanssa käytävien virallisten neuvottelujen aloittamiseen, joiden tarkoituksena on kahdenvälisen investointisopimuksen muuttaminen tai tekeminen, jollei se katso, että kyseisten neuvottelujen aloittaminen
a)
on ristiriidassa unionin oikeuden kanssa muutoin kuin koskien unionin ja sen jäsenvaltioiden välisen toimivallan jakoon liittyviä yhteensopimattomuuksia;
b)
on tarpeetonta, koska komissio on toimittanut tai päättänyt toimittaa Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 218 artiklan 3 kohdan nojalla suosituksen neuvottelujen aloittamiseksi kyseisen kolmannen maan kanssa;
c)
on ristiriidassa unionin ulkoista toimintaa koskevien periaatteiden ja tavoitteiden kanssa, sellaisina kuin ne on laadittu Euroopan unionista tehdyn sopimuksen V osaston 1 luvussa vahvistettujen yleisten määräysten mukaisesti; tai
d)
muodostaa vakavan esteen unionin kahdenvälisten investointisopimusten neuvottelemiselle tai tekemiselle kolmansien maiden kanssa.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetun valtuutuksen yhteydessä komissio voi edellyttää, että jäsenvaltio sisällyttää kyseisiin neuvotteluihin ja suunniteltuihin kahdenvälisiin investointisopimuksiin tai poistaa niistä lausekkeita, jos tämä on tarpeen varmistamaan yhdenmukaisuus unionin investointipolitiikan kanssa tai yhteensopivuus unionin oikeuden kanssa.
3. Tämän artiklan 1 kohdassa tarkoitettu valtuutus annetaan noudattaen 16 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua neuvoa-antavaa menettelyä. Komissio antaa päätöksen 90 päivän kuluessa 8 artiklassa tarkoitetun ilmoituksen vastaanottamisesta. Jos päätöksen antamiseksi tarvitaan lisätietoja, 90 päivän määräajan laskeminen alkaa lisätietojen vastaanottamispäivästä.
4. Komissio ilmoittaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle 3 kohdan nojalla annetuista päätöksistä.
5. Siinä tapauksessa, että komissio ei anna valtuutusta 1 kohdan nojalla, se ilmoittaa asiasta kyseiselle jäsenvaltiolle ja antaa siihen liittyvät perustelut.
10 artikla
Komission osallistuminen neuvotteluihin
Komissio on pidettävä kattavasti ajan tasalla jäsenvaltion ja kolmannen maan sellaisten neuvottelujen edistymisestä ja tuloksista, joiden tarkoituksena on kahdenvälisen investointisopimuksen muuttaminen tai tekeminen, ja se voi pyytää saada osallistua kyseisiin neuvotteluihin sijoituksia koskevilta osin.
11 artikla
Valtuutus kahdenvälisen investointisopimuksen allekirjoittamiseen ja tekemiseen
1. Ennen kahdenvälisen investointisopimuksen allekirjoittamista asianomaisen jäsenvaltion on ilmoitettava komissiolle neuvottelutulos ja toimitettava sille kyseinen sopimusteksti.
2. Tätä artiklaa sovelletaan myös kahdenvälisiin investointisopimuksiin, jotka neuvoteltiin ennen 9 päivää tammikuuta 2013 mutta joita ei koske 2 tai 12 artiklassa säädetty ilmoitusvelvollisuus.
3. Ilmoituksen saatuaan komissio arvioi, onko neuvoteltu kahdenvälinen investointisopimus ristiriidassa 9 artiklan 1 ja 2 kohdan vaatimusten kanssa.
4. Jos komission toteaa, että neuvottelujen tuloksena on kahdenvälinen investointisopimus, joka täyttää 9 artiklan 1 ja 2 kohdassa säädetyt vaatimukset, se valtuuttaa jäsenvaltion kyseisen sopimuksen allekirjoittamiseen ja tekemiseen. Tällaisiin sopimuksiin sovelletaan tämän asetuksen 3, 5 ja 6 artiklaa siten, kuin sopimuksista olisi ilmoitettu 2 artiklan mukaisesti.
5. Tämän artiklan 4 kohdan mukaiset päätökset tehdään noudattaen 16 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua neuvoa-antavaa menettelyä. Komissio tekee päätöksen 90 päivän kuluessa tämän artiklan 1 ja 2 kohdassa tarkoitettujen ilmoitusten vastaanottamisesta. Jos päätöksen tekemistä varten tarvitaan lisätietoja, 90 päivän määräajan laskeminen alkaa lisätietojen vastaanottamispäivästä.
6. Komission antaessa valtuutuksen 4 kohdan nojalla, kyseisen jäsenvaltion on ilmoitettava komissiolle kahdenvälinen investointisopimuksen tekemisestä ja voimaantulosta sekä kyseisen sopimuksen asemaa koskevista mahdollisista myöhemmistä muutoksista.
7. Komissio ilmoittaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle 4 kohdan nojalla annetuista päätöksistä.
8. Siinä tapauksessa, että komissio ei anna valtuutusta 4 kohdan nojalla, se ilmoittaa asiasta kyseiselle jäsenvaltiolle ja antaa siihen liittyvät perustelut.
IV LUKU
LOPPUSÄÄNNÖKSET
12 artikla
Jäsenvaltioiden 1 päivän joulukuuta 2009 ja 9 päivän tammikuuta 2013 välisenä aikana allekirjoittamat sopimukset
1. Jos jäsenvaltio on 1 päivän joulukuuta 2009 ja 9 päivän tammikuuta 2013 välisenä aikana allekirjoittanut kahdenvälisen investointisopimuksen, kyseisen jäsenvaltion on ilmoitettava komissiolle tällaisesta sopimuksesta, jonka se haluaa pitää voimassa tai jonka voimaantulon se haluaa sallia, 8 päivään helmikuuta 2013 mennessä. Ilmoitukseen on sisällytettävä jäljennös tällaisesta sopimuksesta.
2. Ilmoituksen saatuaan komissio arvioi, onko tämän artiklan 1 kohdan mukaisesti ilmoitettu kahdenvälinen investointisopimus ristiriidassa 9 artiklan 1 ja 2 kohdan vaatimusten kanssa.
3. Jos komissio toteaa, että tämän artiklan 1 kohdan mukaisesti ilmoitettu kahdenvälinen investointisopimus täyttää 9 artiklan 1 ja 2 kohdassa säädetyt vaatimukset, se antaa valtuutuksen tällaisen sopimuksen voimassaololle tai voimaantulolle unionin oikeuden nojalla.
4. Komissio antaa tämän artiklan 3 kohdassa tarkoitetun päätöksen 180 päivän kuluessa tämän artiklan 1 kohdassa tarkoitetun ilmoituksen vastaanottamisesta. Jos päätöksen tekemistä varten tarvitaan lisätietoja, 180 päivän määräajan laskeminen alkaa lisätietojen vastaanottamispäivästä. Tämän artiklan 3 kohdan mukaiset päätökset annetaan noudattaen 16 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua neuvoa-antavaa menettelyä.
5. Jollei kahdenväliseen investointisopimukseen ole 3 kohdan nojalla valtuutusta, jäsenvaltio ei saa ryhtyä mihinkään lisätoimiin sopimuksen tekemiseksi ja sen on peruutettava jo toteutetut toimet.
6. Komission antaessa tämän artiklan 3 kohdan nojalla valtuutuksen, kyseisen jäsenvaltion on ilmoitettava komissiolle kyseisen kahdenvälisen investointisopimuksen voimaantulosta sekä tämän sopimuksen asemaa koskevista mahdollisista myöhemmistä muutoksista. Tällaisiin sopimuksiin sovelletaan 3, 5 ja 6 artiklaa siten, kuin sopimuksista olisi ilmoitettu 2 artiklan mukaisesti.
7. Komissio ilmoittaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle kaikista 3 kohdan nojalla annetuista päätöksistä.
8. Siinä tapauksessa, että komissio ei anna valtuutusta 3 kohdan nojalla, se ilmoittaa asiasta kyseiselle jäsenvaltiolle ja antaa siihen liittyvät perustelut.
13 artikla
Jäsenvaltioiden toiminta kolmannen maan kanssa tehdyn kahdenvälisen investointisopimuksen yhteydessä
Tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvan kahdenvälisen investointisopimuksen osalta asianomaisen jäsenvaltion on:
a)
ilmoitettava komissiolle viipymättä kaikista sopimuksen määräysten nojalla pidettävistä kokouksista. Komissiolle on toimitettava kokousten asialistat ja kaikki käsiteltävien asioiden ymmärtämiseksi tarvittavat tiedot. Komissio voi tässä yhteydessä pyytää jäsenvaltiolta lisätietoja. Jos on mahdollista, että käsiteltävä asia vaikuttaa sijoituksiin liittyvien unionin politiikkojen, erityisesti yhteisen kauppapolitiikan, täytäntöönpanoon, komissio voi edellyttää, että jäsenvaltio omaksuu siihen tietyn kannan;
b)
ilmoitettava komissiolle viipymättä kaikista sille esitetyistä huomautuksista, joiden mukaan jokin tietty toimenpide ei sovi yhteen sopimuksen kanssa. Jäsenvaltion on myös ilmoitettava komissiolle kaikista kahdenvälisen investointisopimuksen nojalla jätetyistä riitojenratkaisupyynnöistä heti, kun se on saanut niistä tiedon. Jäsenvaltion ja komission on tehtävä täysimääräisesti yhteistyötä ja toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet tehokkaan puolustuksen varmistamiseksi, mikä tarvittaessa voi sisältää komission osallistumisen menettelyyn;
c)
pyrittävä komission kanssa yksimielisyyteen ennen minkä tahansa kahdenväliseen investointisopimukseen sisältyvän riitojenratkaisumekanismin aktivoimista kolmatta maata vastaan ja aktivoitava kyseiset mekanismit komission sitä pyytäessä. Tällaisia mekanismeja ovat kahdenvälisen investointisopimuksen toisen osapuolen kanssa käytävät neuvottelut ja riitojen ratkaisumenettely, sopimuksen määräyksistä riippuen. Jäsenvaltion ja komission on tehtävä täysimääräisesti yhteistyötä asiaankuuluviin mekanismeihin sisältyvien menettelyjen yhteydessä, mikä tarvittaessa voi sisältää komission osallistumisen asianomaisiin menettelyihin.
14 artikla
Luottamuksellisuus
Ilmoittaessaan komissiolle neuvotteluista ja niiden tuloksista 8 ja 11 artiklan mukaisesti jäsenvaltiot voivat tarkentaa, onko joitakin toimitetuista tiedoista pidettävä luottamuksellisina ja voidaanko kyseiset tiedot ilmoittaa muille jäsenvaltioille.
15 artikla
Tarkastelu
1. Komissio esittää Euroopan parlamentille ja neuvostolle kertomuksen tämän asetuksen soveltamisesta 10 päivään tammikuuta 2020 mennessä.
2. Kertomukseen on sisällytettävä yleiskatsaus III luvun nojalla pyydetyistä ja annetuista valtuutuksista sekä tarkasteltava tarvetta jatkaa kyseisen luvun soveltamista.
3. Jos kertomuksessa suositetaan III luvun säännösten soveltamisen lopettamista tai säännösten muuttamista, kertomukseen on liitettävä asianmukainen lainsäädäntöehdotus.
16 artikla
Komitea
1. Komissiota avustaa investointisopimuksia käsittelevä komitea. Tämä komitea on asetuksessa (EU) N:o 182/2011 tarkoitettu komitea.
2. Kun tähän kohtaan viitataan, sovelletaan asetuksen (EU) N:o 182/2011 4 artiklaa.
17 artikla
Voimaantulo
Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Strasbourgissa 12 päivänä joulukuuta 2012.