NAŘÍZENÍ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY (EU) č. 1011/2012
ze dne 17. října 2012
o statistice držby cenných papírů
(ECB/2012/24)
RADA GUVERNÉRŮ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY,
s ohledem na statut Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky, a zejména na článek 5 tohoto statutu,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2223/96 ze dne 25. června 1996 o Evropském systému národních a regionálních účtů ve Společenství (dále jen „ESA 95“) (1), a zejména na přílohu A uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2533/98 ze dne 23. listopadu 1998 o shromažďování statistických informací Evropskou centrální bankou (2), a zejména na čl. 5 odst. 1 a čl. 6 odst. 4 uvedeného nařízení,
s ohledem na nařízení Evropské centrální banky (ES) č. 958/2007 ze dne 27. července 2007 o statistice aktiv a pasiv investičních fondů (ECB/2007/8) (3),
s ohledem na nařízení Evropské centrální banky (ES) č. 24/2009 ze dne 19. prosince 2008 o statistice aktiv a pasiv účelových finančních společností zapojených do sekuritizačních transakcí (ECB/2008/30) (4),
s ohledem na nařízení Evropské centrální banky (ES) č. 25/2009 ze dne 19. prosince 2008 o rozvaze sektoru měnových finančních institucí (ECB/2008/32) (5),
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2004/39/ES ze dne 21. dubna 2004 o trzích finančních nástrojů, o změně směrnice Rady 85/611/EHS a 93/6/EHS a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/12/ES a o zrušení směrnice Rady 93/22/EHS (6),
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2006/48/ES ze dne 14. června 2006 o přístupu k činnosti úvěrových institucí a o jejím výkonu (7),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Aby mohla plnit úkoly Evropského systému centrálních bank (ESCB) a monitorovat finanční trhy a finanční činnost v rámci eurozóny, je třeba, aby Evropská centrální banka (ECB) ve spolupráci s národními centrálními bankami shromažďovala velmi kvalitní statistické informace podle jednotlivých cenných papírů, pokud se týká cenných papírů v držbě institucionálních sektorů eurozóny a cenných papírů emitovaných rezidenty eurozóny a držených institucionálními sektory mimo eurozónu.
(2)
S cílem přispět k řádnému provádění opatření, která přijímají příslušné orgány v oblasti dohledu nad úvěrovými institucemi a stability finančního systému, a pro účely analýzy transmisního mechanismu měnové politiky je třeba, aby ECB od bankovních skupin shromažďovala informace o jejich držbě cenných papírů podle jednotlivých cenných papírů.
(3)
Účelem shromažďování údajů je poskytnout ECB komplexní statistické informace o tom, jak jsou hospodářská odvětví a jednotlivé bankovní skupiny v členských státech eurozóny angažovány v určitých třídách cenných papírů, jakož i o vztazích mezi hospodářskými odvětvími držitelů a emitentů cenných papírů a o trhu cenných papírů emitovaných rezidenty eurozóny. Jak je významné mít přesné a podrobně členěné informace o angažovanosti hospodářských odvětví a bankovních skupin v určitých třídách cenných papírů, se stalo zřejmým v průběhu finanční krize, neboť rizika ohrožující finanční stabilitu vzhledem k mechanismům nákazy na úrovni jednotlivých finančních institucí, jež způsobují určité třídy cenných papírů, nelze z agregovaných údajů řádně rozpoznat. Včasné informace o držbě cenných papírů na úrovni jednotlivých cenných papírů rovněž ECB umožní sledovat přenos rizik z finančních trhů do reálné ekonomiky.
(4)
Tyto statistické informace kromě toho pomohou ECB při provádění analýzy vývoje na finančním trhu a při sledování změn portfolií cenných papírů hospodářských odvětví a vztahů mezi finančními zprostředkovateli a nefinančními investory.
(5)
S ohledem na propojení měnové politiky se stabilitou finančního systému je shromažďování statistických informací podle jednotlivých cenných papírů, pokud se týká pozic držby cenných papírů a finančních transakcí, jakož i pro účely odvození transakcí z pozic, rovněž nezbytné pro uspokojení potřeby pravidelných i ad hoc analýz k podpoře ECB při provádění měnové a finanční analýzy a pro příspěvek ESCB ke stabilitě finančního systému. Tyto statistické informace umožní spojit informace o cenných papírech držených institucionálními sektory s informacemi o jednotlivých emitentech po celém světě, a poskytnout tak významný nástroj ke sledování vzniku a vývoje finanční nerovnováhy.
(6)
Je rovněž nezbytné umožnit, aby ECB poskytovala analytickou a statistickou podporu Evropské radě pro systémová rizika v souladu s nařízením Rady (EU) č. 1096/2010 ze dne 17. listopadu 2010 o pověření Evropské centrální banky zvláštními úkoly, které se týkají fungování Evropské rady pro systémová rizika (8).
(7)
Z tohoto důvodu by Rada guvernérů ECB měla pro účely shromažďování údajů podle tohoto nařízení určit zpravodajské bankovní skupiny s ohledem na velikost konsolidované rozvahy každé skupiny ve srovnání s aktivy konsolidované rozvahy všech bankovních skupin v Evropské unii, význam činnosti skupiny v konkrétním segmentu bankovní činnosti a relevanci skupiny pro stabilitu a fungování finančního systému v eurozóně a/nebo v jednotlivých členských státech.
(8)
Měla by se uplatňovat pravidla ochrany a využití důvěrných statistických informací stanovená v článku 8 nařízení Rady (ES) č. 2533/98.
(9)
Zpravodajskou povinností podle tohoto nařízení včetně výjimek z této povinnosti nejsou dotčeny zpravodajské povinnosti zakotvené v jiných právních aktech a nástrojích ECB, které mohou alespoň částečně rovněž zahrnovat vykazování statistických informací o držbě cenných papírů podle jednotlivých cenných papírů.
(10)
Je třeba zavést postup pro účinné provádění technických změn příloh tohoto nařízení za předpokladu, že takové změny nezmění základní koncepční rámec, ani nepříznivě neovlivní zatížení zpravodajských jednotek v členských státech. Při uplatňování tohoto postupu musí být brán ohled na stanoviska Výboru pro statistiku ESCB,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Definice
Pro účely tohoto nařízení:
1.
shromažďováním údajů podle „jednotlivých cenných papírů“ se rozumí shromažďování údajů členěných podle jednotlivých cenných papírů;
2.
„pozicí“ se rozumí stavová hodnota cenných papírů, jejichž druhy jsou uvedeny v odstavci 15 a které skutečné zpravodajské jednotky vlastní či drží v úschově na konci referenčního období, jak je dále vymezeno v části 4 přílohy II;
3.
„mateřská úvěrová instituce“, „mateřská finanční holdingová společnost“, „dceřiná společnost“ a „pobočka“ mají stejný význam jako v definici v článku 4 směrnice 2006/48/ES;
4.
„bankovní skupinou“ se rozumí a) mateřská úvěrová instituce a všechny její finanční dceřiné společnosti a pobočky s výjimkou pojišťoven, které získaly úřední povolení v souladu s článkem 6 směrnice 73/239/EHS (9) nebo článkem 4 směrnice 2002/83/ES (10); nebo b) mateřská finanční holdingová společnost a všechny její finanční dceřiné společnosti a pobočky s výjimkou pojišťoven, které získaly úřední povolení v souladu s článkem 6 směrnice 73/239/EHS nebo článkem 4 směrnice 2002/83/ES, za předpokladu, že v obou případech je mateřská společnost v čele bankovní skupiny. Subjekt bez dceřiných společností tvoří sám o sobě skupinu za předpokladu, že subjekt sám není dceřinou společností;
5.
„rezident“ má stejný význam jako v definici v čl. 1 odst. 4 nařízení (ES) č. 2533/98;
6.
„měnová finanční instituce“, „úvěrová instituce“ a „fond peněžního trhu“ mají stejný význam jako v definici v článku 1 nařízení (ES) č. 25/2009 (ECB/2008/32). Sektor měnových finančních institucí se skládá z úvěrových institucí a fondů peněžního trhu;
7.
„investiční fond“ má stejný význam jako v definici v článku 1 nařízení (ES) č. 958/2007 (ECB/2007/8);
8.
„účelová finanční společnost“ má stejný význam jako v definici v čl. 1 odst. 1 nařízení (ES) č. 24/2009 (ECB/2008/30);
9.
„uschovatelem“ se rozumí subjekt, který patří do sektoru „finančních institucí“ (S.12 (11)) a který provádí úschovu a správu finančních nástrojů na účet klientů včetně svěřenské správy a souvisejících služeb, jako je správa hotovosti nebo zajištění, jak je uvedeno v oddílu B bodu 1 přílohy I směrnice 2004/39/ES;
10.
„subjektem v čele bankovní skupiny“ se rozumí mateřská společnost bankovní skupiny za předpokladu, že je buď mateřskou úvěrovou institucí v EU nebo mateřskou finanční holdingovou společností v EU, jak je vymezeno v článku 4 směrnice 2006/48/ES a jak je provedeno v členských státech Unie, avšak s tím, že „EU“ se nahrazuje pojmem „eurozóna“ a „členský stát“ se nahrazuje pojmem „členský stát eurozóny“;
11.
„subjektem v čele zpravodajské skupiny“ se rozumí subjekt v čele bankovní skupiny, kterou Rada guvernérů určila jako zpravodajskou skupinu podle čl. 2 odst. 4;
12.
„investorem“ se rozumí subjekt či osoba, jež vlastní finanční nástroje;
13.
„cennými papíry v úschově“ se rozumějí cenné papíry, které jménem investorů drží a spravují uschovatelé;
14.
„příslušnou národní centrální bankou“ se rozumí národní centrální banka členského státu eurozóny, v němž je zpravodajská jednotka rezidentem;
15.
„cennými papíry“ se rozumí tyto druhy cenných papírů:
a)
„dluhové cenné papíry“ (F.3);
b)
„kótované akcie“ (F.511);
c)
„akcie nebo podílové listy investičních fondů“ (F.52);
16.
„držbou cenných papírů“ se rozumí ekonomické vlastnictví cenných papírů, jejichž druhy jsou uvedeny v odstavci 15;
17.
„kódem ISIN“ se rozumí mezinárodní identifikační číslo cenného papíru přidělené cenným papírům, které se skládá z 12 alfanumerických znaků a jednoznačně určuje emisi cenných papírů (podle normy ISO 6166).
Článek 2
Skutečný soubor zpravodajských jednotek
1. Skutečný soubor zpravodajských jednotek se skládá z rezidentských měnových finančních institucí, investičních fondů, účelových finančních společností, uschovatelů a subjektů v čele bankovních skupin, které Rada guvernérů podle odstavce 4 určila jako zpravodajské skupiny a které byly o své zpravodajské povinnosti vyrozuměny podle odstavce 5 (společně dále jen „skutečné zpravodajské jednotky“ a jednotlivě dále jen „skutečná zpravodajská jednotka“).
2. Pokud fond peněžního trhu, investiční fond nebo účelová finanční společnost nemají podle svého vnitrostátního práva právní subjektivitu, odpovídají za vykazování informací vyžadovaných na základě tohoto nařízení osoby, které jsou na základě právních předpisů oprávněny tyto subjekty zastupovat, nebo - v případě neexistence formálního zastoupení - osoby, které podle příslušných vnitrostátních právních předpisů odpovídají za jednání těchto subjektů.
3. Na skutečné zpravodajské jednotky se vztahuje úplná zpravodajská povinnost, pokud se neuplatňuje výjimka udělená podle článku 4.
4. Rada guvernérů může rozhodnout, že bankovní skupina je zpravodajskou skupinou, pokud má tato bankovní skupina v souladu s hlavou V kapitolou 4 oddílem 1 směrnice 2006/48/ES aktiva konsolidované rozvahy:
a)
která převyšují 0,5 % celkových aktiv konsolidované rozvahy bankovních skupin v Unii (dále jen „prahová hodnota 0,5 %“), a to na základě posledních aktuálních údajů, jež má ECB k dispozici, tj.:
i)
údajů, jež se vztahují ke konci prosince kalendářního roku předcházejícího oznámení podle odstavce 5, nebo
ii)
nejsou-li údaje podle odrážky i) k dispozici, údajů, jež se vztahují ke konci prosince předchozího roku, nebo
b)
která jsou nižší než prahová hodnota 0,5 % nebo se této hodnotě rovnají, za předpokladu, že bankovní skupina splňuje určitá kvantitativní nebo kvalitativní kritéria, která ji činí významnou pro stabilitu a fungování finančního systému v eurozóně (pokud jde např. o vzájemné propojení s jinými finančními institucemi v eurozóně, činnost v rámci více jurisdikcí, nezastupitelnost, složitost korporační struktury) a/nebo v jednotlivém členském státě eurozóny (pokud jde např. o relativní význam bankovní skupiny v rámci konkrétního segmentu trhu bankovních služeb v jednom či více členských státech eurozóny).
5. Příslušná národní centrální banka vyrozumí subjekty v čele zpravodajských skupin o rozhodnutí Rady guvernérů podle odstavce 4, jakož i o jejich povinnostech na základě tohoto nařízení.
6. Aniž by byl dotčen článek 10, začnou subjekty v čele zpravodajských skupin, které byly vyrozuměny podle odstavce 5 poté, co začalo první vykazování na základě tohoto nařízení, vykazovat údaje nejpozději ve lhůtě šesti měsíců ode dne vyrozumění.
7. Subjekt v čele zpravodajské skupiny, který byl vyrozuměn podle odstavce 5, oznamuje příslušné národní centrální bance změny svého jména či právní formy, fúze či restrukturalizace či jakoukoli jinou událost či okolnost, která má vliv na zpravodajskou povinnost tohoto subjektu, nejpozději do 14 dnů ode dne, kdy tato událost či okolnost nastala.
8. Na subjekt v čele zpravodajské skupiny, který byl vyrozuměn podle odstavce 5, se povinnosti vymezené v tomto nařízení vztahují, dokud jej příslušná národní centrální banka nevyrozumí o opaku.
Článek 3
Statistická zpravodajská povinnost
1. Měnové finanční instituce, investiční fondy, účelové finanční společnosti a uschovatelé poskytují své příslušné národní centrální bance údaje, v členění podle jednotlivých cenných papírů, o pozicích ke konci čtvrtletí nebo ke konci měsíce a o finančních transakcích v průběhu referenčního měsíce nebo čtvrtletí v souladu s odstavcem 5, nebo statistické informace nezbytné k odvození těchto transakcí, týkající se držby cenných papírů s kódem ISIN na vlastní účet v souladu s částí 2 přílohy I. Tyto údaje se vykazují čtvrtletně nebo měsíčně v souladu se zpravodajskými pokyny, které stanoví příslušné národní centrální banky.
2. Uschovatel příslušné národní centrální bance oznámí provádění činnosti uschovatele do jednoho týdne ode dne, kdy započne s činností uschovatele, bez ohledu na to, zda očekává, že se na něj bude vztahovat řádná zpravodajská povinnost na základě tohoto nařízení, s výjimkou případu, kdy uschovatel tuto činnost oznámil jiným příslušným orgánům.
Uschovatelé poskytují příslušné národní centrální bance čtvrtletně nebo měsíčně v souladu se zpravodajskými pokyny stanovenými příslušnými národními centrálními bankami údaje, členěné podle jednotlivých cenných papírů, o pozicích ke konci čtvrtletí nebo ke konci měsíce týkající se těchto cenných papírů s kódem ISIN:
a)
cenné papíry, které mají v úschově jménem rezidentských investorů, kteří v souladu s částí 3 přílohy I nevykazují držbu na vlastní účet podle odstavce 1;
b)
cenné papíry, které mají v úschově jménem nefinančních investorů, kteří jsou rezidenty v jiných členských státech eurozóny, v souladu s částí 4 přílohy I;
c)
cenné papíry emitované subjekty v eurozóně, které mají v úschově jménem investorů, kteří jsou rezidenty v členských státech mimo eurozónu, a investorů, kteří jsou rezidenty mimo Unii, v souladu s částí 5 přílohy I.
3. Subjekty v čele zpravodajských skupin poskytují příslušné národní centrální bance čtvrtletně údaje, členěné podle jednotlivých cenných papírů, o pozicích cenných papírů s kódem ISIN ke konci čtvrtletí, které jsou v držbě jejich skupiny včetně nerezidentských subjektů. Tyto údaje se vykazují na základě portfolia skupiny vyjádřeného v hrubých hodnotách bez očištění o držbu cenných papírů emitovaných subjekty téže skupiny.
V souladu s pokyny příslušné národní centrální banky vykazují subjekty v čele zpravodajských skupin údaje o držbě cenných papírů na základě jednoho ze tří přístupů uvedených v části 6 přílohy I.
4. Zpravodajskou povinností na základě tohoto nařízení včetně výjimek z této povinnosti nejsou dotčeny zpravodajské povinnosti vymezené v a) nařízení (ES) č. 25/2009 (ECB/2008/32), b) nařízení (ES) č. 958/2007 (ECB/2007/8) a c) nařízení (ES) č. 24/2009 (ECB/2008/30).
5. Skutečné zpravodajské jednotky vykazují v souladu s pokyny příslušné národní centrální banky buď a) údaje, členěné podle jednotlivých cenných papírů, o měsíčních nebo čtvrtletních finančních transakcích a pokud to vyžaduje příslušná národní centrální banka, jiné změny objemu; nebo b) statistické informace nezbytné k odvození finančních transakcí na základě jednoho z přístupů uvedených v části 1 přílohy I. Další požadavky a zásady pro sestavování transakcí jsou uvedeny v části 3 přílohy II.
6. Skutečné zpravodajské jednotky na pokyn příslušné národní centrální banky čtvrtletně nebo měsíčně vykazují údaje o pozicích ke konci čtvrtletí nebo ke konci měsíce a v souladu s odstavcem 5 statistické informace o držbě cenných papírů bez kódu ISIN v průběhu referenčního čtvrtletí nebo měsíce v souladu s částí 7 přílohy I. Tento odstavec neplatí pro skutečné zpravodajské jednotky, kterým byly uděleny výjimky podle článku 4.
7. Údaje, členěné podle jednotlivých cenných papírů, o pozicích ke konci čtvrtletí nebo ke konci měsíce a statistické informace za referenční čtvrtletí nebo měsíc v souladu s odstavcem 5 se vykazují v souladu s částmi 1, 2 a 4 přílohy II a v souladu s účetními pravidly uvedenými v článku 5.
Článek 4
Výjimky
1. Dle uvážení příslušné národní centrální banky lze udělit skutečným zpravodajským jednotkám tyto výjimky:
a)
v členských státech eurozóny, v nichž rezidentští investoři celkově drží cenné papíry s kódem ISIN, jejichž tržní hodnota je nižší než 40 miliard EUR či je této hodnotě rovna:
i)
mohou národní centrální banky měnovým finančním institucím, investičním fondům, účelovým finančním společnostem a uschovatelům udělovat výjimky ze zpravodajské povinnosti vymezené v čl. 3 odst. 1 za předpokladu, že pokud se týká pozic, společný příspěvek měnových finančních institucí, kterým byly uděleny výjimky, nepřesahuje 40 % národní držby měnových finančních institucí, společný příspěvek investičních fondů, kterým byly uděleny výjimky, nepřesahuje 40 % národní držby investičních fondů, společný příspěvek účelových finančních společností, kterým byly uděleny výjimky, nepřesahuje 40 % národní držby účelových finančních společností a společný příspěvek uschovatelů, kterým byly uděleny výjimky, nepřesahuje 40 % národní držby uschovatelů. Účelové finanční společnosti, které nevykazují údaje podle jednotlivých cenných papírů v souladu s nařízením (ES) č. 24/2009 (ECB/2008/30), mají právo překročit tuto prahovou hodnotu v souladu s pokyny příslušných národních centrálních bank po dobu prvních dvou let po začátku vykazování podle tohoto nařízení;
ii)
mohou národní centrální banky uschovatelům udělovat výjimky ze zpravodajské povinnosti vymezené v čl. 3 odst. 2 písm. a) za předpokladu, že pokud se týká pozic, nepřesahuje společný příspěvek uschovatelů, kterým byly uděleny výjimky, 40 % národní hodnoty cenných papírů v úschově;
b)
v členských státech eurozóny, v nichž rezidentští investoři celkově drží cenné papíry s kódem ISIN, jejichž tržní hodnota je vyšší než 40 miliard EUR:
i)
mohou národní centrální banky měnovým finančním institucím, investičním fondům, účelovým finančním společnostem a uschovatelům udělovat výjimky ze zpravodajské povinnosti vymezené v čl. 3 odst. 1 za předpokladu, že pokud se týká pozic, společný příspěvek měnových finančních institucí, kterým byly uděleny výjimky, nepřesahuje 5 % národní držby měnových finančních institucí, společný příspěvek investičních fondů, kterým byly uděleny výjimky, nepřesahuje 5 % národní držby investičních fondů, společný příspěvek účelových finančních společností, kterým byly uděleny výjimky, nepřesahuje 5 % národní držby účelových finančních společností a společný příspěvek uschovatelů, kterým byly uděleny výjimky, nepřesahuje 5 % národní držby uschovatelů;
ii)
mohou národní centrální banky uschovatelům udělovat výjimky ze zpravodajské povinnosti vymezené v čl. 3 odst. 2 písm. a) za předpokladu, že pokud se týká pozic, nepřesahuje společný příspěvek uschovatelů, kterým byly uděleny výjimky, 5 % národní hodnoty cenných papírů v úschově;
c)
Národní centrální banky konzultují ECB ohledně využití informací k určení celkové držby cenných papírů v tržní hodnotě, jež je nezbytná k udělení výjimek podle tohoto odstavce.
2. Národní centrální banky mohou rozhodnout, že výjimky ze zpravodajské povinnosti vymezené v čl. 3 odst. 1 udělí úvěrovým institucím takto:
a)
národní centrální banky mohou úvěrovým institucím udělit úplnou či částečnou výjimku ze zpravodajské povinnosti za předpokladu, že pokud se týká pozic, nepřesahuje společný příspěvek 5 % celkové hodnoty cenných papírů držených úvěrovými institucemi v příslušném členském státě eurozóny;
b)
tuto prahovou hodnotu však lze po první dva roky po začátku vykazování podle tohoto nařízení zvýšit na 15 %;
c)
prahové hodnoty uvedené v bodech a) a b) se vypočítají na základě celkové držby cenných papírů pro příslušný členský stát po uplatnění výjimek podle odstavce 1.
3. Národní centrální banky mohou rozhodnout, že udělí výjimky ze zpravodajské povinnosti vymezené v čl. 3 odst. 1 všem fondům peněžního trhu, za předpokladu, že tyto fondy celkově drží cenné papíry s kódem ISIN, které představují méně než 2 % cenných papírů, které drží fondy peněžního trhu v eurozóně. Prahová hodnota 2 % se vypočítá na základě celkové držby cenných papírů fondy peněžního trhu v příslušném členském státě po uplatnění všech výjimek podle odstavce 1.
4. Národní centrální banky mohou rozhodnout, že udělí výjimky ze zpravodajské povinnosti vymezené v čl. 3 odst. 1 všem účelovým finančním společnostem, za předpokladu, že tyto společnosti celkově drží cenné papíry s kódem ISIN, které představují méně než 2 % cenných papírů, které drží účelové finanční společnosti v eurozóně. Prahová hodnota 2 % se vypočítá na základě celkové držby cenných papírů účelovými finančními společnostmi v příslušném členském státě po uplatnění všech výjimek podle odstavce 1.
5. Národní centrální banky mohou rozhodnout, že udělí tyto výjimky uschovatelům:
a)
národní centrální banky mohou uschovatelům udělit úplnou či částečnou výjimku ze zpravodajské povinnosti vymezené v čl. 3 odst. 2 písm. a) za předpokladu, že údaje uvedené v čl. 3 odst. 2 písm. a) lze odvodit z jiných statistických či dohledových zdrojů údajů v souladu s minimálními statistickými standardy uvedenými v článku III. Kromě toho se uplatňuje následující:
i)
v členských státech, v nichž se uplatňují výjimky podle odst. 1 písm. a) a v nichž údaje uvedené v čl. 3 odst. 2 písm. a) přímo vykazují investoři, tvoří tyto údaje, členěné podle jednotlivých cenných papírů, nejméně 60 % hodnoty cenných papírů uvedené v čl. 3 odst. 2 písm. a);
ii)
v členských státech, v nichž se uplatňují výjimky podle odst. 1 písm. b) a v nichž údaje uvedené v čl. 3 odst. 2 písm. a) přímo vykazují investoři, tvoří tyto údaje, členěné podle jednotlivých cenných papírů, nejméně 75 % hodnoty cenných papírů uvedené v čl. 3 odst. 2 písm. a);
b)
národní centrální banky mohou udělit úplnou či částečnou výjimku ze zpravodajské povinnosti uvedené v čl. 3 odst. 2 písm. b) a c) uschovatelům, kteří jménem všech investorů, kteří nejsou rezidenty, drží v úschově cenné papíry v celkové hodnotě nižší než 10 miliard EUR.
6. Národní centrální banky mohou rozhodnout, že udělí výjimku ze zpravodajské povinnosti vymezené v čl. 3 odst. 3 subjektům v čele zpravodajských skupin:
a)
národní centrální banky mohou subjektům v čele zpravodajských skupin povolit, aby podle jednotlivých cenných papírů vykazovaly statistické informace, které pokrývají 95 % hodnoty cenných papírů s kódem ISIN, které drží daná skupina, v souladu s požadavky tohoto nařízení za předpokladu, že zbývajících 5 % cenných papírů v držbě skupiny nevydal jeden jediný emitent;
b)
národní centrální banky mohou subjekty v čele zpravodajských skupin žádat o poskytnutí dalších informací o druhu cenných papírů, které jsou vyňaty z vykazování podle bodu a).
7. Národní centrální banky mohou rozhodnout, že udělí výjimky ze zpravodajské povinnosti podle tohoto nařízení, pokud skutečné zpravodajské jednotky vykazují tytéž údaje podle nařízení (ES) č. 25/2009 (ECB/2008/32), nařízení (ES) č. 958/2007 (ECB/2007/8) nebo nařízení (ES) č. 24/2009 (ECB/2008/30), nebo pokud národní centrální banky mohou tytéž údaje odvodit jiným způsobem v souladu s minimálními statistickými standardy vymezenými v příloze III.
8. Pokud se týká skutečných zpravodajských jednotek, na něž se vztahuje výjimka uvedená v odstavcích 1, 2, 3 nebo 4, národní centrální banky i nadále každoročně shromažďují údaje o hodnotě cenných papírů, kterou drží nebo mají v úschově v souladu s požadavky vymezenými v čl. 3 odst. 1, a to jako agregované údaje nebo jako údaje podle jednotlivých cenných papírů.
9. Národní centrální banky kontrolují plnění podmínek uvedených v odstavcích 1 až 7 pro účely případného udělení, obnovy či odnětí jakékoli výjimky s účinností od počátku každého kalendářního roku.
10. Příslušná národní centrální banka odejme výjimku udělenou uschovatelům podle odst. 5 písm. a), pokud po tři po sobě jdoucí vykazovací období nebyly včas k dispozici údaje z jiných statistických či dohledových zdrojů údajů, jež splňují minimální statistické standardy uvedené v příloze III, bez ohledu na to, zda to uschovatel zavinil. Uschovatelé začnou vykazovat údaje, jak je uvedeno v čl. 3 odst. 2, nejpozději ve lhůtě tří měsíců ode dne, kdy jim národní centrální banka oznámila, že došlo k odnětí výjimky.
11. Národní centrální banky mohou rozhodnout, že skutečným zpravodajským jednotkám, jimž byla udělena výjimka podle tohoto článku, uloží zpravodajskou povinnost ad hoc, a to v tak podrobné míře, jakou považují za nezbytné. Skutečné zpravodajské jednotky vykazují informace vyžádané ad hoc ve lhůtě 15 pracovních dnů od dne, kdy příslušná národní centrální banka o tyto informace požádala.
12. Skutečné zpravodajské jednotky se mohou rozhodnout, že výjimky udělené národními centrálními bankami nevyužijí a že namísto toho budou plnit úplnou zpravodajskou povinnost. Skutečná zpravodajská jednotka, která nevyužívá výjimky udělené příslušnou národní centrální bankou, obdrží před tím, než tyto výjimky začne později využívat, souhlas dané národní centrální banky.
Článek 5
Účetní pravidla
1. Není-li v tomto nařízení uvedeno jinak, používají skutečné zpravodajské jednotky pro účely vykazování na základě tohoto nařízení účetní pravidla stanovená ve vnitrostátních předpisech, kterými se provádí směrnice Rady 86/635/EHS ze dne 8. prosince 1986 o ročních účetních závěrkách a konsolidovaných účetních závěrkách bank a ostatních finančních institucí (12), nebo pokud tyto předpisy nelze uplatnit, v jakýchkoli jiných vnitrostátních či mezinárodních normách, které se vztahují na skutečné zpravodajské jednotky.
2. Bez ohledu na vnitrostátní účetní postupy se držba cenných papírů vykazuje ve jmenovité hodnotě nebo jako počet kusů/podílů. Jak je uvedeno v části 4 přílohy II, mohou být vykazovány i tržní hodnoty.
3. Aniž by byly dotčeny vnitrostátní účetní postupy a možnosti vzájemného započtení, vykazuje se držba cenných papírů pro statistické účely v hrubých hodnotách.
4. Držba cenných papírů zapůjčených v rámci půjček cenných papírů nebo prodaných v rámci repo obchodů se i nadále vykazuje jako držba původního vlastníka (a nikoli jako držba dočasného nabyvatele), pokud existuje pevný příslib provedení zpětné operace (a ne jen pouhá možnost tak učinit). Pokud dočasný nabyvatel obdržené cenné papíry prodá, zaznamená se tento prodej jako přímá transakce s cennými papíry a dočasný nabyvatel jej vykáže jako zápornou pozici v portfoliu cenných papírů.
Článek 6
Lhůty
1. Národní centrální banky rozhodují, kdy je třeba, aby jim skutečné zpravodajské jednotky poskytovaly údaje tak, aby tyto banky mohly vykonávat nezbytné kontroly kvality a plnit lhůty uvedené v odstavci 2.
2. Národní centrální banky za skutečné zpravodajské jednotky předávají ECB:
a)
čtvrtletní údaje členěné podle jednotlivých cenných papírů v souladu s čl. 3 odst. 1, 2 a 5 do skončení pracovní doby v sedmdesátý kalendářní den po skončení čtvrtletí, k němuž se vztahují, nebo
b)
měsíční údaje členěné podle jednotlivých cenných papírů v souladu s čl. 3 odst. 5 a částí 1 přílohy I, a to v rámci jedné z níže uvedených možností:
i)
čtvrtletně za tři měsíce referenčního období do skončení pracovní doby v šedesátý třetí kalendářní den po skončení čtvrtletí, k němuž se údaje vztahují, nebo
ii)
měsíčně za každý měsíc referenčního čtvrtletí do skončení pracovní doby v šedesátý třetí kalendářní den po skončení měsíce, ke kterému se údaje vztahují, a
c)
čtvrtletní pozice členěné podle jednotlivých cenných papírů v souladu s čl. 3 odst. 3 do skončení pracovní doby:
i)
od roku 2013 do roku 2015: v sedmdesátý kalendářní den po skončení čtvrtletí, k němuž se údaje vztahují, a
ii)
od roku 2016: v padesátý pátý kalendářní den po skončení čtvrtletí, k němuž se údaje vztahují.
3. Pokud lhůta uvedená v odstavci 2 připadá na zavírací den TARGET2, posune se lhůta na následující obchodní den TARGET2, jak je zveřejněno na internetových stránkách ECB.
Článek 7
Minimální standardy a vnitrostátní zpravodajské postupy
1. Skutečné zpravodajské jednotky plní zpravodajskou povinnost, která se na ně vztahuje, v souladu s minimálními standardy uvedenými v příloze III.
2. Národní centrální banky stanoví a zavedou zpravodajské postupy, kterými se mají řídit skutečné zpravodajské jednotky, v souladu s vnitrostátními specifiky. Národní centrální banky rozhodují, zda budou po uschovatelích vyžadovat, aby údaje podle jednotlivých cenných papírů vykazovaly podle jednotlivých investorů. Národní centrální banky zajistí, aby tyto zpravodajské postupy poskytovaly požadované statistické informace a aby umožňovaly kontrolu dodržování minimálních standardů pro přenos, přesnost a opravy, které jsou uvedeny v příloze III.
Článek 8
Ověřování a nucené shromažďování
Národní centrální banky vykonávají právo ověřovat (v tak podrobné míře, jakou příslušná národní centrální banka považuje za nezbytnou) nebo shromažďovat informace, které jsou skutečné zpravodajské jednotky povinny poskytovat v souladu s tímto nařízením, aniž je dotčeno právo ECB vykonávat toto právo sama. Tato práva národní centrální banky vykonávají zejména tehdy, když skutečné zpravodajské jednotky neplní minimální standardy stanovené v příloze III.
Článek 9
Zjednodušený postup provádění změn
S přihlédnutím ke stanoviskům Výboru pro statistiku ESCB je Výkonná rada ECB oprávněna provádět technické změny příloh tohoto nařízení za předpokladu, že takové změny nezmění základní koncepční rámec, ani neovlivní zpravodajské zatížení skutečných zpravodajských jednotek. Výkonná rada o všech těchto změnách bez zbytečného odkladu informuje Radu guvernérů.
Článek 10
První vykazování
Na základě tohoto nařízení budou jako první vykazovány údaje týkající se referenčního období prosinec 2013. Při prvním vykazování národních centrálních bank do ECB musí národní centrální banky poskytnout pouze údaje o pozicích.
Článek 11
Závěrečné ustanovení
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Ve Frankfurtu nad Mohanem dne 17. října 2012.
EUROOPAN KESKUSPANKIN ASETUS (EU) N:o 1011/2012,
annettu 17 päivänä lokakuuta 2012,
arvopaperien omistusta koskevista tilastoista
(EKP/2012/24)
EUROOPAN KESKUSPANKIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan keskuspankkijärjestelmän ja Euroopan keskuspankin perussäännön ja erityisesti sen 5 artiklan,
ottaa huomioon Euroopan kansantalouden tilinpito- ja aluetilinpitojärjestelmästä yhteisössä 25 päivänä kesäkuuta 1996 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2223/96 (jäljempänä ’EKT 95’) (1) ja erityisesti sen liitteen A,
ottaa huomioon Euroopan keskuspankin valtuuksista kerätä tilastotietoja 23 päivänä marraskuuta 1998 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2533/98 (2) ja erityisesti sen 5 artiklan 1 kohdan ja 6 artiklan 4 kohdan,
ottaa huomioon sijoitusrahastojen saamisia ja velkoja koskevista tilastoista 27 päivänä heinäkuuta 2007 annetun asetuksen N:o 958/2007 (EKP/2007/8) (3),
ottaa huomioon arvopaperistamisiin osallistuvien erityisyhteisöjen saamisia ja velkoja koskevista tilastoista 19 päivänä joulukuuta 2008 annetun asetuksen N:o 24/2009 (EKP/2008/30) (4),
ottaa huomioon rahalaitossektorin taseesta 19 päivänä joulukuuta 2008 annetun Euroopan keskuspankin asetuksen (EY) N:o 25/2009 (EKP/2008/32) (5),
ottaa huomioon rahoitusvälineiden markkinoista sekä neuvoston direktiivien 85/611/ETY ja 93/6/ETY ja Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2000/12/EY muuttamisesta ja neuvoston direktiivin 93/22/ETY kumoamisesta 21 päivänä huhtikuuta 2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/39/EY (6),
ottaa huomioon luottolaitosten liiketoiminnan aloittamisesta ja harjoittamisesta 14 päivänä kesäkuuta 2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2006/48/EY (7),
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Euroopan keskuspankkijärjestelmän (EKPJ) tehtävien hoitamiseksi ja rahoitusmarkkinoiden ja rahoitustoiminnan seuraamiseksi euroalueella Euroopan keskuspankin (EKP) täytyy kerätä, kansallisten keskuspankkien avustuksella, korkealaatuista tilastotietoa arvopaperikohtaisesti euroalueen institutionaalisten sektoreiden arvopaperien omistuksesta sekä euroalueen maissa olevien liikkeeseenlaskemista ja euroalueen ulkopuolisten institutionaalisten sektorien omistamista arvopapereista.
(2)
Jotta EKP voisi myötävaikuttaa siihen, että toimivaltaiset viranomaiset voivat kitkattomasti harjoittaa luottolaitosten vakauden valvontaan, rahoitusjärjestelmän vakauteen ja rahapolitiikan välittymismekanismiin liittyvää analyysia, EKP:n täytyy kerätä arvopaperikohtaista tietoa pankkiryhmittymiltä näiden ryhmien arvopaperiomistuksista.
(3)
Tiedon keräämisen tarkoituksena on tuottaa EKP:lle kattavat tilastotiedot euroalueen jäsenvaltioiden talouden sektorien ja yksittäisten pankkiryhmittymien altistumisesta tietyille arvopaperiluokille ja arvopaperien liikkeeseenlaskijoiden ja omistajien talouden sektorien välisistä yhteyksistä sekä euroalueella olevien liikkeeseenlaskemien arvopaperien markkinoista. Tarkan tiedon tärkeys talouden sektorien ja pankkiryhmittymien altistumisesta tietyille arvopaperiluokille hyvin aggregoimattomalla tasolla on käynyt selväksi finanssikriisin aikana, kun aggregoiduista tiedoista ei ole voitu tarkasti tunnistaa sellaisia riskejä rahoitusjärjestelmän vakaudelle, jotka johtuivat tiettyjen arvopaperiluokkien aiheuttamista tartuntamekanismeista yksittäisten rahoituslaitosten tasolla. Yksittäisten arvopapereiden omistusta koskeva ajantasainen tieto antaa EKP:lle myös mahdollisuuden seurata riskien siirtymistä finanssimarkkinoilta reaalitalouteen.
(4)
Lisäksi tämä tilastotieto tukee EKP:a sen analysoidessa rahoitusmarkkinoiden kehitystä ja valvoessa muutoksia talouden sektorien arvopaperisalkuissa ja rahoituksen välittäjien ja muiden kuin rahoitusalan sijoittajien välisiä yhteyksiä.
(5)
Koska rahapolitiikka on sidoksissa rahoitusjärjestelmän vakauteen, arvopaperien omistusta ja rahoitustaloustoimia - tai taloustoimien positioista johtamista - koskevan arvopaperikohtaisen tilastotiedon kerääminen on välttämätöntä myös EKP:n tukemiseksi sen tehdessä säädännöllistä ja tilannekohtaista rahatalouden ja rahoitusmarkkinoiden analyysiä, ja jotta EKPJ voisi myötävaikuttaa rahoitusjärjestelmän vakauteen. Tämä tilastotieto mahdollistaa institutionaalisten sektorien arvopaperien omistusta koskevan tiedon yhdistämisen yksittäisiä liikkeeseenlaskijoita koskevaan tietoon kaikkialla maailmassa, joten se on tärkeä työkalu rahoituksen epätasapainon kasvamisen ja kehittymisen seuraamisessa.
(6)
On myös välttämätöntä antaa EKP:lle mahdollisuus tarjota analyyttistä ja tilastollista tukea Euroopan järjestelmäriskikomitealle Euroopan järjestelmäriskikomitean toimintaa koskevien erityistehtävien antamisesta Euroopan keskuspankille 17 päivänä marraskuuta 2010 annetun neuvoston asetuksen (EU) N:o 1096/2010 (8) mukaisesti.
(7)
Tästä syystä EKP:n neuvoston olisi määriteltävä tämän asetuksen nojalla toteutettavaa tiedonkeruuta varten raportoivat pankkiryhmittymät, ottaen huomioon kunkin ryhmittymän konsolidoidun taseen koon verrattuna kaikkien Euroopan unionin pankkiryhmittymien konsolidoidun taseen varoihin, kyseisen ryhmittymän toimintojen merkittävyyden tietyllä pankkiliiketoiminnan osa-alueella ja kyseisen ryhmittymän vaikutuksen rahoitusjärjestelmän vakauteen ja toimivuuteen euroalueella ja/tai yksittäisissä jäsenvaltioissa.
(8)
Neuvoston asetuksen (EY) N:o 2533/98 8 artiklassa säädettyjä luottamuksellisen tilastotiedon suojaamista ja käyttöä koskevia standardeja olisi noudatettava.
(9)
Tämän asetuksen mukaiset tiedonantovaatimukset, mukaan lukien niitä koskevat poikkeukset, eivät rajoita EKP:n muissa säädöksissä ja oikeudellisissa asiakirjoissa asetettuja tiedonantovaatimuksia, jotka voivat ainakin osittain kattaa myös arvopaperien omistusta koskevan tilastotiedon arvopaperikohtaisen raportoinnin.
(10)
On välttämätöntä ottaa käyttöön menettely, jolla voidaan tehdä tehokkaasti teknisiä muutoksia tämän asetuksen liitteisiin edellyttäen, että tällaisilla muutoksilla ei muuteta niiden taustalla olevaa käsitteellistä viitekehystä, eikä lisätä rasitetta, joka tiedonantajille aiheutuu raportoinnista jäsenvaltioissa. Tässä menettelyssä on voitava ottaa huomioon EKPJ:n tilastokomitean näkemykset,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Määritelmät
Tässä asetuksessa tarkoitetaan:
1.
’arvopaperikohtaisella’ tiedonkeruulla yksittäisiä arvopapereita koskevien tietojen keräämistä;
2.
’positiolla’ sellaisten15 kohdassa esitettyjen arvopaperien kokonaismäärää, jotka ovat varsinaisen tiedonantajan omistuksessa tai säilytyksessä viiteajanjakson lopussa, kuten liitteessä II olevassa 4 osassa on tarkemmin määritelty;
3.
’emoyrityksenä toimivalla luottolaitoksella’, ‘emoyrityksenä toimivalla rahoitusalan holdingyhtiöllä’, ’tytäryrityksellä’ ja ‘sivukonttorilla’ samaa kuin direktiivin 2006/48/EY 4 artiklassa;
4.
’pankkiryhmittymällä’ a) emoyrityksenä toimivaa luottolaitosta ja kaikkia sen tytäryrityksiä ja sivukonttoreita, lukuun ottamatta vakuutusyrityksiä, jotka ovat saaneet virallisen toimiluvan direktiivin 73/239/ETY (9) 6 artiklan tai direktiivin 2002/83/EY (10) 4 artiklan mukaisesti tai b) emoyrityksenä toimivaa rahoitusalan holdingyhtiötä ja kaikkia sen tytäryrityksiä ja sivukonttoreita, lukuun ottamatta vakuutusyrityksiä, jotka ovat saaneet virallisen toimiluvan direktiivin 73/239/ETY 6 artiklan tai direktiivin 2002/83/EY 4 artiklan mukaisesti edellyttäen, että emoyritys on molemmissa tapauksissa pankkiryhmittymän johdossa oleva yritys. Yhteisö, jolla ei ole tytäryhtiöitä, muodostaa oman ryhmittymänsä edellyttäen, että yhteisö ei ole itse tytäryhtiö;
5.
’jossakin maassa olevalla’ samaa kuin asetuksen (EY) N:o 2533/98 1 artiklan 4 kohdassa;
6.
’rahalaitoksella’, ‘luottolaitoksella’ ja ‘rahamarkkinarahastolla’ samaa kuin asetuksen (EY) N:o 25/2009 (EKP/2008/32) 1 artiklassa. Rahalaitossektori käsittää luottolaitokset ja rahamarkkinarahastot;
7.
’sijoitusrahastolla’ samaa kuin asetuksen (EY) N:o 958/2007 (EKP/2007/8) 1 artiklassa;
8.
’erityisyhteisöllä’ samaa kuin asetuksen (EY) N:o 24/2009 (EKP/2008/30) 1 artiklan 1 kohdassa;
9.
’säilyttäjällä’ yhtiötä, joka kuuluu sektoriin ’rahoituslaitokset’ (S.12 (11)) ja huolehtii rahoitusvälineiden säilyttämisestä ja hallinnoinnista asiakkaiden lukuun, mukaan lukien säilytyspalvelut ja muut tähän liittyvät palvelut, kuten kassan-/vakuushallinta, sellaisina kuin ne on määritelty direktiivin 2004/39/EY liitteessä I olevan B osan 1 kohdassa;
10.
’pankkiryhmittymän johdossa olevalla yrityksellä’ pankkiryhmittymän emoyhtiötä edellyttäen, että se on joko EU:ssa emoyrityksenä toimiva luottolaitos tai EU:ssa emoyrityksenä toimiva rahoitusalan holdingyhtiö, sellaisina kuin ne on määritelty direktiivin 2006/48/EY 4 artiklassa ja pantu täytäntöön unionin jäsenvaltioissa paitsi, että ‘EU’ korvataan termillä ‘euroalue’ ja ‘jäsenvaltio’ termillä ‘euroalueen jäsenvaltio’;
11.
’raportointiryhmittymän johdossa olevalla yrityksellä’ sellaisen pankkiryhmittymän johdossa olevaa yritystä, jonka Euroopan keskuspankin neuvosto on määrittänyt raportointiryhmittymäksi 2 artiklan 4 kohdan mukaisesti;
12.
’sijoittajalla’ yhteisöä tai henkilöä, joka omistaa rahoitusinstrumentteja;
13.
’säilytyksessä pidettävillä arvopapereilla’ arvopapereita, joita säilyttäjät säilyttävät ja hallinnoivat sijoittajien lukuun;
14.
’asianomaisella kansallisella keskuspankilla’ kansallista keskuspankkia siinä jäsenvaltiossa, jossa tiedonantaja on;
15.
’arvopapereilla’ seuraavia arvopapereita:
a)
’velkapapereita’ (F.3);
b)
’noteerattuja osakkeita’ (F.511);
c)
’sijoitusrahasto-osuuksia’ (F.52);
16.
’arvopaperien omistuksella’ 15 kohdassa tarkoitetun arvopaperin taloudellista omistusta;
17.
’ISIN-koodilla’ ISO-standardin 6166 mukaisesti määritettyä 12 aakkosnumeerisesta merkistä koostuvaa arvopapereille annettua kansainvälistä koodia, jonka avulla tunnistetaan yksittäinen arvopapereiden liikkeeseenlasku.
2 artikla
Varsinainen tiedonantajien joukko
1. Varsinainen tiedonantajien joukko koostuu tietyssä euroalueen jäsenvaltiossa olevista rahalaitoksista, sijoitusrahastoista, erityisyhteisöistä, säilyttäjistä ja sellaisten pankkiryhmittymien johdossa olevista yrityksistä, jotka EKP:n neuvosto on 4 kohdan mukaisesti määrittänyt raportointiryhmittymiksi ja joille on 5 kohdan mukaisesti ilmoitettu tiedonantovelvollisuuksista (jäljempänä yhdessä ‘varsinaiset tiedonantajat’ ja yksittäin ‘varsinainen tiedonantaja’).
2. Jos rahamarkkinarahasto, sijoitusrahasto tai erityisyhteisö ei ole kansallisen lainsäädäntönsä mukaan oikeushenkilö, tämän asetuksen nojalla vaadittavien tietojen ilmoittamisesta ovat vastuussa henkilöt, joilla on lain nojalla oikeus edustaa näitä yhteisöjä, tai mikäli virallista edustajaa ei ole, henkilöt, jotka ovat sovellettavien kansallisten lakien nojalla vastuussa näiden yhteisöjen toimista.
3. Varsinaisiin tiedonantajiin sovelletaan täysimääräisiä tiedonantovaatimuksia, jollei 4 artiklan nojalla myönnetyn poikkeuksen soveltamisesta muuta johdu.
4. EKP:n neuvosto voi päättää, että pankkiryhmittymä on raportointiryhmittymä, jos direktiivin 2006/48/EY V osaston 2 luvun 1 jakson mukaiset pankkiryhmittymän konsolidoidun taseen varat:
a)
ylittävät 0,5 prosenttia koko unionin pankkiryhmittymien yhteenlasketuista tasevaroista (jäljempänä ‘0,5 prosentin kynnysarvo’) viimeisimmän EKP:n saatavilla olevan tiedon mukaan eli
i)
käyttäen viitearvona 5 kohdan mukaisen ilmoituksen tekemistä edeltävän vuoden joulukuun lopun tietoja, tai
ii)
jos i alakohdan mukaiset tiedot eivät ole saatavilla, käyttäen viitearvona edeltävän vuoden joulukuun lopun tietoja, tai
b)
alittavat 0,5 prosentin kynnysarvon, jolloin edellytyksenä on että pankkiryhmittymä täyttää tietyt määrälliset tai laadulliset kriteerit, jotka tekevät siitä tärkeän rahoitusjärjestelmän vakauden tai toimivuuden kannalta euroalueella (esim. riippuvuussuhteet muihin euroalueen rahoituslaitoksiin, rajat ylittävä toiminta, korvattavuuden puute, yritysrakenteen monimutkaisuus) ja/tai yksittäisessä euroalueen jäsenvaltiossa (esim. pankkiryhmittymän suhteellinen merkitys tietyllä pankkipalvelumarkkinoiden osa-alueella yhdessä tai useammassa euroalueen jäsenvaltiossa).
5. Asianomainen kansallinen keskuspankki ilmoittaa raportointiryhmittymien johdossa oleville yrityksille 4 kohdan nojalla tehdystä EKP:n neuvoston päätöksestä ja tämän asetuksen mukaisista velvoitteista.
6. Raportointiryhmittymien johdossa olevat yritykset, jotka ovat saaneet 5 kohdan mukaisen ilmoituksen sen jälkeen kun tämän asetuksen mukainen raportointi on alkanut ensimmäisen kerran, aloittavat raportoinnin viimeistään kuuden kuukauden kuluttua ilmoittamispäivästä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 10 artiklan soveltamisalaa.
7. 5 kohdan mukaisen ilmoituksen saanut raportointiryhmittymän johdossa oleva yritys ilmoittaa asianomaiselle kansalliselle keskuspankille nimensä tai oikeudellisen muotonsa muutoksista, sulautumisista tai uudelleenjärjestelyistä ja muista tapahtumista tai olosuhteista, jotka vaikuttavat sen tiedonantovelvollisuuksiin, 14 päivän kuluessa tällaisen tapahtuman tai olosuhteen ilmenemisestä.
8. Raportointiryhmittymän johdossa oleva yritys, joka on saanut 5 kohdan mukaisen ilmoituksen, on tämän asetuksen mukaisten velvollisuuksien alainen, kunnes asianomainen keskuspankki ilmoittaa toisin.
3 artikla
Tilastovaatimukset
1. Rahalaitosten, sijoitusrahastojen, erityisyhteisöjen ja säilyttäjien on toimitettava liitteen I osan 2 mukaisesti asianomaiselle kansalliselle keskuspankille omistamiaan ISIN-koodillisia arvopapereita koskevat arvopaperikohtaiset tiedot vuosineljänneksen lopun tai kuukauden lopun positioista ja, 5 kohdan mukaisesti, tiedot kuukauden tai vuosineljänneksen rahoitustaloustoimista tai tiedot, jotka tarvitaan tällaisten taloustoimien johtamiseksi. Tiedot on raportoitava neljännesvuosittain tai kuukausittain asianomaisen kansallisen keskuspankin määrittelemien raportointiohjeiden mukaisesti.
2. Säilyttäjien on ilmoitettava asianomaiselle kansalliselle keskuspankille säilyttämistoiminnan harjoittamisesta viikon kuluessa siitä päivästä, jolloin se on aloittanut säilyttämistoimintansa riippumatta siitä, olettaako se kuuluvansa tämän asetuksen mukaisten tiedonantovelvollisuuksien soveltamisalaan, jollei säilyttäjä ole ilmoittanut asiasta muille toimivaltaisille viranomaisille.
Säilyttäjien on toimitettava asianomaiselle kansalliselle keskuspankille, tämän määrittelemien raportointiohjeiden mukaisesti, neljännesvuosittain tai kuukausittain arvopaperikohtaiset tiedot vuosineljänneksen lopun tai kuukauden lopun positioista ja, 5 kohdan mukaisesti, kyseisen vuosineljänneksen tai kuukauden rahoitustaloustoimista - tai tiedot, jotka tarvitaan tällaisten taloustoimien johtamiseksi - seuraavista ISIN-koodillista arvopapereista:
a)
arvopaperit, joita ne säilyttävät sellaisten sijaintimaassaan olevien sijoittajien lukuun, jotka eivät 1 kohdan mukaan raportoi omia omistuksiaan, liitteessä I olevan 3 osan mukaisesti;
b)
arvopaperit, joita ne säilyttävät muissa euroalueen jäsenvaltioissa olevien muiden kuin rahoitusalan sijoittajien lukuun, liitteessä I olevan 4 osan mukaisesti;
c)
euroalueen yhteisöjen liikkeeseenlaskemat arvopaperit, joita ne säilyttävät euroalueen ulkopuolisissa jäsenvaltioissa olevien sijoittajien sekä unionin ulkopuolisissa maissa olevien sijoittajien lukuun, liitteessä I olevan 5 osan mukaisesti.
3. Raportointiryhmittymän johdossa olevien yritysten on toimitettava asianomaiselle kansalliselle keskuspankille neljännesvuosittain arvopaperikohtaiset tiedot ryhmittymän, mukaan lukien muussa maassa olevien yhteisöjen, omistamien ISIN-koodillisten arvopaperien vuosineljänneksen lopun positioista. Tieto raportoidaan ryhmittymän bruttoarvopaperisalkun mukaan nettouttamatta saman ryhmittymän muiden yhteisöjen liikkeeseenlaskemia arvopapereita.
Raportointiryhmittymien johdossa olevat yritykset raportoivat, asianomaisen kansallisen keskuspankin ohjeiden mukaisesti, arvopaperien omistukset noudattamalla yhtä liitteessä I olevassa 6 osassa eritellystä kolmesta menettelystä.
4. Tämän asetuksen mukaiset tiedonantovaatimukset, mukaan lukien niitä koskevat poikkeukset, eivät rajoita tiedonantovaatimuksia, joista on säädetty a) asetuksessa (EY) N:o 25/2009 (EKP/2008/32), b) asetuksessa (EY) N:o 958/2007 (EKP/2007/8) ja c) asetuksessa (EY) N:o 24/2009 (EKP/2008/30).
5. Varsinaiset tiedonantajat raportoivat asianomaisen kansallisen keskuspankin ohjeiden mukaisesti joko a) arvopaperikohtaiset tiedot kuukausittaisista tai neljännesvuosittaisista rahoitustaloustoimista ja asianomaisen kansallisen keskuspankin niin vaatiessa muista volyymin muutoksista tai b) tilastotiedot, joita tarvitaan rahoitustaloustoimien määrittämiseksi noudattamalla yhtä liitteessä I olevassa 1 osassa eritellystä kolmesta menettelystä. Taloustoimien laskemiseen liittyvät lisävaatimukset ja suuntaviivat on määritelty liitteessä II olevassa 3 osassa.
6. Jos asianomainen kansallinen keskuspankki niin ohjeistaa, varsinaiset tiedonantajat raportoivat ISIN-koodittomista arvopapereista neljännesvuosittain tai kuukausittain vuosineljänneksen tai kuukauden lopun positiot ja, 5 kohdan mukaisesti, viitevuosineljänneksen tai viitekuukauden tiedot raportointi suoritetaan liitteessä I olevan 7 osan mukaisesti. Tätä kohtaa ei sovelleta varsinaisiin tiedonantajiin, joille on myönnetty 4 artiklan mukainen poikkeus.
7. Arvopaperikohtainen tieto vuosineljänneksen tai kuukauden lopun positioista ja, 5 kohdan mukaisesti, tiedot kyseiseltä vuosineljännekseltä tai kuukaudelta, on raportoitava liitteessä II olevien 1, 2 ja 4 osien sekä 5 artiklassa tarkoitettujen kirjanpitosääntöjen mukaisesti.
4 artikla
Poikkeukset
1. Asianomaiset kansalliset keskuspankit voivat harkintansa mukaan myöntää varsinaisille tiedonantajille seuraavat poikkeukset:
a)
Euroalueen jäsenvaltioissa, jossa olevien sijoittajien ISIN-koodillisten arvopaperien omistusten yhteenlaskettu markkina-arvo on korkeintaan 40 miljardia euroa:
i)
kansalliset keskuspankit voivat myöntää rahalaitoksille, sijoitusrahastoille, erityisyhteisöille ja säilyttäjille poikkeuksia 3 artiklan 1 kohdassa säädetyistä tiedonantovaatimuksista edellyttäen, että vaatimuksista vapautettujen rahalaitosten, sijoitusrahastojen, erityisyhteisöjen ja säilyttäjien yhteenlaskettu osuus rahalaitosten, sijoitusrahastojen, erityisyhteisöjen ja säilyttäjien kansallisista omistuksista on positioiden osalta enintään 40 prosenttia. Erityisyhteisöillä, jotka eivät raportoi arvopaperikohtaisia tietoja asetuksen (EY) N:o 24/2009 (EKP/2008/30) mukaisesti, on oikeus, asianomaisen kansallisen keskuspankin ohjeiden mukaisesti, ylittää tämä kynnysarvo tämän asetuksen mukaisen raportoinnin aloittamista seuraavan kahden vuoden aikana;
ii)
kansalliset keskuspankit voivat myöntää säilyttäjille poikkeuksia 3 artiklan 2 kohdan a alakohdassa säädetyistä tiedonantovaatimuksista edellyttäen, että vaatimuksista vapautettujen säilyttäjien yhteenlaskettu osuus säilytettävien arvopaperien kansallisesta määrästä on positioiden osalta enintään 40 prosenttia;
b)
Euroalueen jäsenvaltiossa, jossa olevien sijoittajien ISIN-koodillisten arvopaperien omistusten yhteenlaskettu markkina-arvo on yli 40 miljardia euroa:
i)
kansalliset keskuspankit voivat myöntää rahalaitoksille, sijoitusrahastoille, erityisyhteisöille ja säilyttäjille poikkeuksia 3 artiklan 1 kohdassa säädetyistä tiedonantovaatimuksista edellyttäen, että vaatimuksista vapautettujen rahalaitoksien, sijoitusrahastojen, erityisyhteisöjen ja säilyttäjien yhteenlaskettu osuus säilytettävien arvopaperien kansallisesta määrästä on positioiden osalta enintään 5 prosenttia;
ii)
kansalliset keskuspankit voivat myöntää säilyttäjille poikkeuksia 3 artiklan 2 kohdan a alakohdassa säädetyistä tiedonantovaatimuksista edellyttäen, että vaatimuksista vapautettujen säilyttäjien yhteenlaskettu osuus säilytettävien arvopaperien kansallisesta määrästä on positioiden osalta enintään 5 prosenttia;
c)
Kansalliset keskuspankit kuulevat EKP:a niiden tietojen käytöstä, joiden perusteella tämän kohdan mukaisten poikkeusten myöntämisen edellytyksenä oleva omistusten yhteenlasketun markkina-arvo lasketaan.
2. Kansallinen keskuspankki voi myöntää luottolaitoksille poikkeuksia 3 artiklan 1 kohdan mukaisista tiedonantovaatimuksista seuraavasti:
a)
kansalliset keskuspankit voivat myöntää luottolaitoksille täyden tai osittaisen vapautuksen tiedonantovaatimuksista edellyttäen, että niiden yhteenlaskettu osuus luottolaitosten arvopaperien omistuksen kokonaismäärästä asianomaisessa euroalueen jäsenvaltiossa on positioiden osalta enintään 5 prosenttia;
b)
kynnysarvo voidaan kuitenkin nostaa 15 prosenttiin kahdeksi ensimmäiseksi vuodeksi tämän asetuksen mukaisen raportoinnin alkamisesta;
c)
a ja b alakohdissa mainitut kynnysarvot lasketaan asianomaisen jäsenvaltion osalta arvopaperien omistuksen kokonaismäärän mukaan 1 kohdan mukaisten poikkeusten soveltamisen jälkeen.
3. Kansallinen keskuspankki voi myöntää kaikille rahamarkkinarahastoille poikkeuksia 3 artiklan 1 kohdan mukaisista tiedonantovaatimuksista edellyttäen, että niiden omistamien ISIN-koodillisten arvopaperien kokonaismäärä on vähemmän kuin 2 prosenttia euroalueen rahamarkkinarahastojen arvopaperien omistuksesta. Tämä 2 prosentin kynnysarvo lasketaan asianomaisessa jäsenvaltiossa olevien rahamarkkinarahastojen arvopaperien omistuksen kokonaismäärän mukaan 1 kohdan mukaisten poikkeusten soveltamisen jälkeen.
4. Kansallinen keskuspankki voi myöntää kaikille erityisyhteisöille poikkeuksia 3 artiklan 1 kohdan mukaisista tiedonantovaatimuksista edellyttäen, että niiden omistamien ISIN-koodillisten arvopaperien kokonaismäärä on vähemmän kuin 2 prosenttia euroalueen erityisyhteisöjen arvopaperien omistuksesta. Tämä 2 prosentin kynnysarvo lasketaan asianomaisessa jäsenvaltiossa olevien erityisyhteisöjen arvopaperien omistuksen kokonaismäärän mukaan 1 kohdan mukaisten poikkeusten soveltamisen jälkeen.
5. Kansalliset keskuspankit voivat myöntää poikkeuksia säilyttäjille seuraavasti:
a)
Kansalliset keskuspankit voivat myöntää säilyttäjille täyden tai osittaisen vapautuksen 3 artiklan 2 kohdan a alakohdan mukaisista tiedonantovaatimuksista edellyttäen, että 3 artiklan 2 kohdan a alakohdassa tarkoitettu tieto voidaan saada muista tilasto- tai valvontatietolähteistä liitteessä III määritettyjen tilastollisten vähimmäisvaatimusten mukaisesti. Lisäksi sovelletaan seuraavaa:
i)
niissä jäsenvaltioissa, joihin sovelletaan 1 kohdan a alakohdan mukaisia poikkeuksia ja joissa sijoittajat raportoivat suoraan 3 artiklan 2 kohdan a alakohdassa tarkoitetun tiedon, kyseisen tiedon on katettava arvopaperikohtaisesti vähintään 60 prosenttia 3 artiklan 2 kohdan a alakohdassa tarkoitetuista arvopapereista;
ii)
niissä jäsenvaltioissa, joihin sovelletaan 1 kohdan b alakohdan mukaisia poikkeuksia, ja joissa sijoittajat raportoivat suoraan 3 artiklan 2 kohdan a alakohdassa tarkoitetun tiedon, kyseisen tiedon on katettava arvopaperikohtaisesti vähintään 75 prosenttia 3 artiklan 2 kohdan a alakohdassa tarkoitetuista arvopapereista.
b)
Kansalliset keskuspankit voivat myöntää täyden tai osittaisen vapautuksen 3 artiklan 2 kohdan b ja c alakohdassa esitetyistä tiedonantovaatimuksista säilyttäjille, joiden muissa maissa olevien sijoittajien lukuun säilyttämien arvopaperien markkina-arvo on alle 10 miljardia euroa.
6. Kansalliset keskuspankit voivat myöntää poikkeuksia 3 artiklan 3 kohdassa esitetyistä tiedonantovaatimuksista raportointiryhmittymien johdossa oleville yrityksille seuraavasti:
a)
kansalliset keskuspankit voivat sallia raportointiryhmittymien johdossa olevien yritysten raportoivan, tämän asetuksen vaatimusten mukaisesti, arvopaperikohtaisesti tilastotiedon, joka kattaa 95 prosenttia kyseisen ryhmän omistamien ISIN-koodillisten arvopaperien määrästä edellyttäen, että ryhmän jäljelle jäävät arvopaperit (5 prosenttia) eivät ole yhden yksittäisen liikkeeseenlaskijan liikkeeseenlaskemia;
b)
kansalliset keskuspankit voivat pyytää raportointiryhmittymien johdossa olevilta yrityksiltä lisätietoja arvopapereista, joita raportointivelvollisuus ei koske a kohdan mukaan.
7. Kansalliset keskuspankit voivat myöntää poikkeuksia tämän asetuksen mukaisista tiedonantovaatimuksista, jos varsinaiset tiedonantajat raportoivat samat tiedot asetuksen (EY) N:o 25/2009 (EKP/2008/32), asetuksen (EY) N:o 958/2007 (EKP/2007/8), tai asetuksen (EY) N:o 24/2009 (EKP/2008/30) mukaan, tai jos kansalliset keskuspankit voivat muuten saada kyseisen tiedon liitteessä III määritettyjen tilastotietoa koskevien vähimmäisvaatimusten mukaisesti.
8. Kansallinen keskuspankki kerää edelleen vuositasolla niiltä varsinaisilta tiedonantajilta, joihin sovelletaan 1, 2, 3 tai 4 kohdassa tarkoitettua poikkeusta, tiedon niiden omistamien tai säilyttämien arvopaperien määrästä 3 artiklan 1 kohdassa esitettyjen vaatimusten mukaisesti, joko aggregoituina tai arvopaperikohtaisesti.
9. Kansalliset keskuspankit tarkistavat 1-7 kohdassa asetettujen ehtojen täyttymisen, jotta ne voivat tarvittaessa myöntää, uudistaa tai kumota poikkeuksia kunkin vuoden alusta alkaen.
10. Asianomainen kansallinen keskuspankki peruuttaa säilyttäjille 5 kohdan a alakohdan nojalla myönnetyn poikkeuksen, jos kolmena peräkkäisenä raportointijaksona liitteessä III määritettyjä vähimmäisvaatimuksia täyttäviä muista tilasto- tai valvontatietolähteistä peräisin olevia tietoja ei ole toimitettu ajoissa asianomaiselle kansalliselle keskuspankille; poikkeus peruutetaan tällöin riippumatta siitä, johtuuko laiminlyönti säilyttäjistä. Säilyttäjien on aloitettava 3 artiklan 2 kohdan mukaisesti tiedon raportoiminen viimeistään kolmen kuukauden kuluessa siitä päivästä, jona kansallinen keskuspankki ilmoittaa niille poikkeuksen peruuttamisesta.
11. Kansalliset keskuspankit voivat tapauskohtaisesti ja niin yksityiskohtaisesti kuin ne katsovat tarpeelliseksi, vaatia varsinaisilta tiedonantajilta, joille on myönnetty tämän artiklan mukaisia poikkeuksia, raportointia. Varsinaiset tietojenantajat raportoivat tapauskohtaisesti pyydetyn tiedon 15 työpäivän kuluessa asianomaisen kansallisen keskuspankin tekemästä pyynnöstä.
12. Varsinaiset tiedonantajat voivat olla soveltamatta kansallisen keskuspankin myöntämiä poikkeuksia ja raportoida täysimääräisten tiedonantovaatimusten mukaisesti. Varsinaisen tiedonantajan, joka ei sovella asianomaisen kansallisen keskuspankin myöntämää poikkeusta, on hankittava kyseisen kansallisen keskuspankin suostumus, ennen kuin se alkaa myöhemmin soveltaa poikkeusta.
5 artikla
Kirjanpitosäännöt
1. Jollei tässä asetuksessa säädetä toisin, varsinaisten tiedonantajien on tässä asetuksessa tarkoitettuja tietoja antaessaan noudatettava pankkien ja muiden rahoituslaitosten tilinpäätöksestä ja konsolidoidusta tilinpäätöksestä 8 päivänä joulukuuta 1986 annetun neuvoston direktiivin 86/635/ETY (12) kansallisten täytäntöönpanosäännösten mukaisia kirjanpitosääntöjä tai, jos kyseiset säännöt eivät sovellu, muita varsinaisiin tiedonantajiin soveltuvia kansallisia tai kansainvälisiä standardeja.
2. Rajoittamatta kansallisia kirjanpitokäytäntöjä, arvopaperien omistukset on ilmoitettava nimellisarvoon tai kappalemäärinä. Kuten liitteessä II olevassa 4 osassa on esitetty, myös markkina-arvot voidaan ilmoittaa.
3. Rajoittamatta kansallisia kirjanpitokäytäntöjä ja nettoutusjärjestelyjä, arvopaperien omistukset ilmoitetaan tilastotarkoituksiin bruttoperusteisesti.
4. Arvopaperilainausoperaatioiden yhteydessä lainattujen tai takaisinostosopimuksen perusteella myytyjen arvopaperien omistus säilyy alkuperäisellä omistajalla (eikä siirretä väliaikaisen haltijan omistukseksi), mikäli on olemassa käänteisoperaatiota koskeva kiinteä sitoumus (eikä ainoastaan mahdollisuutta siihen). Jos väliaikainen haltija myy saadut arvopaperit, myyntitapahtuma on kirjattava suorana arvopaperikauppana ja väliaikaisen ostajan tulee raportoida se arvopaperisalkun negatiivisena positiona.
6 artikla
Toimitusajat
1. Kansalliset keskuspankit päättävät milloin niiden täytyy saada tiedot varsinaisilta tietojenantajilta, jotta ne pystyvät suorittamaan tarpeelliset laadunvalvontatoimenpiteet ja noudattamaan 2 kohdan määräaikoja.
2. Kansalliset keskuspankit toimittavat EKP:lle varsinaisilta tietojenantajilta:
a)
3 artiklan 1, 2 ja 5 kohdan mukaiset neljännesvuosittaiset arvopaperikohtaiset tiedot sen vuosineljänneksen loppua seuraavan seitsemännenkymmenennen kalenteripäivän työajan päättyessä, johon tiedot liittyvät; tai
b)
liitteessä I olevan 1 osan ja 3 artiklan 5 kohdan mukaiset kuukausittaiset arvopaperikohtaiset tiedot, jonkin seuraavan vaihtoehdon mukaisesti:
i)
neljännesvuosittain tilastoneljänneksen kolmelta kuukaudelta sen vuosineljänneksen loppua seuraavan kuudennenkymmenennenkolmannen kalenteripäivän työajan päättyessä, johon tiedot liittyvät; tai
ii)
kuukausittain kunkin tilastoneljänneksen kuukauden osalta sen kuukauden loppua seuraavan kuudennenkymmenennenkolmannen kalenteripäivän työajan päättymisestä, johon tiedot liittyvät; ja
c)
3 artiklan 3 kohdan mukaisesti neljännesvuosittaiset arvopaperikohtaiset positiot:
i)
2013-2015: sen vuosineljänneksen loppua seuraavan seitsemännenkymmenennen kalenteripäivän työajan päättyessä, johon tiedot liittyvät; ja
ii)
vuodesta 2016: sen vuosineljänneksen loppua seuraavan viidennenkymmenennenviidennen kalenteripäivän työajan päättyessä, johon tiedot liittyvät.
3. Jos 2 kohdassa tarkoitettu määräaika osuu TARGET2-järjestelmän kiinniolopäivälle, määräaikaa pidennetään TARGET2-järjestelmän seuraavaan aukiolopäivään siten kuin EKP:n verkkosivuilla ilmoitetaan.
7 artikla
Vähimmäisvaatimukset ja kansalliset tiedonantomenettelyt
1. Varsinaisten tiedonantajien on täytettävä niihin sovellettava tiedonantovaatimukset liitteessä III esitettyjen vähimmäisvaatimusten mukaisesti.
2. Kansalliset keskuspankit määrittelevät ja ottavat kansallisten erityispiirteiden mukaisesti käyttöön tiedonantomenettelyt, joita varsinaisten tiedonantajien on noudatettava. Kansalliset keskuspankit voivat vaatia säilyttäjiä raportoimaan arvopaperikohtaiset tiedot sijoittajakohtaisesti. Kansallisten keskuspankkien on varmistuttava siitä, että nämä tiedonantomenettelyt tuottavat vaaditun tilastotiedon ja mahdollistavat sen tarkistamisen, täyttyvätkö liitteessä III määritetyt vähimmäisvaatimukset tietojen toimittamisesta, tarkkuudesta ja korjaamisesta.
8 artikla
Tilastotietojen tarkastaminen ja pakollinen keruu
Kansallisilla keskuspankeilla on oikeus, asianomaisen kansallisen keskuspankin tarpeelliseksi katsomassa laajuudessa, tarkistaa tai kerätä tiedot, jotka varsinaisten tiedonantajien on tämän asetuksen vaatimusten mukaisesti toimitettava, sanotun kuitenkaan rajoittamatta EKP:n oikeutta käyttää itse näitä oikeuksia. Kansalliset keskuspankit käyttävät näitä oikeuksia erityisesti silloin, kun varsinaiset tiedonantajat eivät täytä liitteessä III eriteltyjä vähimmäisvaatimuksia.
9 artikla
Yksinkertaistettu muutosmenettely
EKP:n johtokunta voi EKPJ:n tilastokomiteaa kuultuaan tehdä teknisiä muutoksia tämän asetuksen liitteisiin edellyttäen, etteivät tällaiset muutokset vaikuta niiden perustana olevaan käsitteelliseen viitekehykseen tai varsinaisten tiedonantajien raportointirasitteeseen. Johtokunta ilmoittaa tällaisista muutoksista viipymättä EKP:n neuvostolle.
10 artikla
Raportointi ensimmäisen kerran
Tämän asetuksen mukainen raportointi ensimmäisen kerran alkaa joulukuun 2013 viitejaksoon liittyvillä tiedoilla. Kun kansalliset keskuspankit raportoivat EKP:lle ensimmäistä kertaa, ne toimittavat tiedot ainoastaan positioista.
11 artikla
Loppusäännökset
Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tehty Frankfurt am Mainissa 17 päivänä lokakuuta 2012.