SMĚRNICE RADY 2013/1/EU
ze dne 20. prosince 2012,
kterou se mění směrnice 93/109/ES, pokud jde o některá pravidla pro výkon práva být volen ve volbách do Evropského parlamentu občanů Unie, kteří mají bydliště v některém členském státě a nejsou jeho státními příslušníky
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 22 odst. 2 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu (1),
v souladu se zvláštním legislativním postupem,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Právo každého občana Unie volit a být volen ve volbách do Evropského parlamentu v členském státě, kde má bydliště, je zakotveno v čl. 20 odst. 2 písm. b) Smlouvy o fungování Evropské unie a v čl. 39 odst. 1 Listiny základních práv Evropské unie. Pravidla pro výkon tohoto práva stanoví směrnice Rady 93/109/ES ze dne 6. prosince 1993, kterou se stanoví pravidla pro výkon práva volit a být volen ve volbách do Evropského parlamentu občanů Unie, kteří mají bydliště v některém členském státě a nejsou jeho státními příslušníky (2).
(2)
V souvislosti s volbami v letech 2004 a 2009 vypracovala Komise zprávu ze dne 12. prosince 2006 a zprávu ze dne 27. října 2010 o uplatňování směrnice 93/109/ES, z nichž vyplynulo, že je třeba změnit některá ustanovení uvedené směrnice.
(3)
Směrnice 93/109/ES stanoví, že každý občan Unie, který je zbaven práva být volen buď podle právních předpisů členského státu bydliště, nebo právních předpisů členského státu původu, je vyloučen z výkonu tohoto práva ve volbách do Evropského parlamentu konaných v členském státě bydliště. Za tímto účelem směrnice 93/109/ES stanoví, že občan Unie, který předkládá svou kandidaturu v členském státě, jehož není státním příslušníkem, musí předložit písemné potvrzení příslušných správních orgánů členského státu původu dokládající, že v uvedeném členském státě není zbaven práva být volen nebo že žádná taková nezpůsobilost není těmto orgánům známa.
(4)
Obtíže, se kterými se tito občané Unie setkávají při zjišťování orgánů zmocněných k vydání tohoto písemného potvrzení a při jeho získávání v přiměřené lhůtě, představují překážku pro výkon práva být volen a přispívají k malému zapojení občanů Unie jako kandidátů ve volbách do Evropského parlamentu v členském státě bydliště.
(5)
Povinnost, aby tito občané předkládali toto písemné potvrzení, by se proto měla zrušit a měla by být nahrazena prohlášením potvrzujícím, že dotčená osoba nebyla zbavena práva být volen ve volbách do Evropského parlamentu, jež by mělo být součástí čestného prohlášení, které musí kandidáti učinit při předložení své kandidatury.
(6)
Členský stát bydliště by měl mít za povinnost oznámit členskému státu původu tato prohlášení, aby tak ověřil, že kandidát pocházející z Unie nebyl v členském státě původu zbaven práva být volen ve volbách do Evropského parlamentu. Po obdržení tohoto oznámení by členský stát původu měl členskému státu bydliště poskytnout příslušné informace ve lhůtě umožňující účinně posoudit přípustnost kandidatury.
(7)
Skutečnost, že členský stát původu neposkytne tyto informace včas, by neměla vést k odepření práva účastnit se voleb jako kandidát v členském státě bydliště. V případě, že jsou příslušné informace poskytnuty později, by měl členský stát bydliště pomocí vhodných opatření a v souladu s postupy stanovenými jeho vnitrostátním právem zajistit, aby občané Unie zbavení ve svém členském státě původu práva být voleni, kteří byli zapsáni do příslušného seznamu nebo kteří již byli zvoleni, nemohli být zvoleni nebo nemohli vykonávat svůj mandát.
(8)
Vzhledem k tomu, že řízení o přípustnosti kandidatury občana některého členského státu v jiném členském státě nutně vyžaduje ve srovnání s jeho vlastními státními příslušníky další kroky ze strany správních orgánů, měly by mít členské státy možnost stanovit pro občany Unie, kteří nejsou jejich státními příslušníky, pro předložení kandidatury lhůtu, která je odlišná od lhůty stanovené pro kandidáty, kteří jsou jejich státními příslušníky. Lhůty se mohou lišit pouze do té míry, v jaké je to nezbytné a přiměřené, aby informace z členského státu původu mohly být zohledněny ve lhůtě dostatečné pro případné odmítnutí žádosti o kandidaturu ještě před jmenováním kandidátů. Stanovení této zvláštní lhůty by nemělo mít vliv na lhůty pro splnění povinností jiných členských států týkajících se vydání oznámení v souladu se směrnicí 93/109/ES.
(9)
Za účelem usnadnění komunikace mezi vnitrostátními orgány by členské státy měly určit jedno kontaktní místo odpovědné za oznamování informací o těchto kandidátech.
(10)
Za účelem zajištění efektivnějšího zjišťování totožnosti kandidátů zapsaných v seznamech svého členského státu původu i v seznamech členského státu bydliště by měl být seznam údajů, které by měly být vyžadovány od občanů Unie při podávání žádosti o kandidaturu v členském státě bydliště, doplněn o datum a místo jejich narození a jejich poslední adresu bydliště v členském státě původu.
(11)
Členské státy se v souladu se Společným politickým prohlášením členských států a Komise ze dne 28. září 2011 o informativních dokumentech zavázaly, že v odůvodněných případech doplní oznámení o opatřeních přijatých k provedení směrnice ve vnitrostátním právu o jeden či více dokumentů, které objasňují vztah mezi jednotlivými ustanoveními směrnice a příslušnými částmi vnitrostátních nástrojů přijatých k provedení směrnice ve vnitrostátním právu. Ve vztahu k této směrnici považuje normotvůrce předložení těchto dokumentů za odůvodněné.
(12)
Směrnice 93/109/ES by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna,
PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
Směrnice 93/109/ES se mění takto:
1)
Článek 6 se mění takto:
a)
odstavec 1 se nahrazuje tímto:
„1. Každý občan Unie, který má bydliště v některém členském státě, jehož není státním příslušníkem, a který je individuálním soudním nebo správním rozhodnutím, za předpokladu, že toto správní rozhodnutí může být předmětem soudního přezkumu, zbaven práva být volen buď podle právních předpisů členského státu bydliště, nebo právních předpisů členského státu původu, je vyloučen z výkonu tohoto práva v členském státě bydliště ve volbách do Evropského parlamentu.“;
b)
odstavec 2 se nahrazuje tímto:
„2. Členský stát bydliště ověří, zda občané Unie, kteří vyjádřili přání využít své právo být volen v tomto státě, nebyli tohoto práva zbaveni v členském státě původu individuálním soudním nebo správním rozhodnutím, za předpokladu, že toto správní rozhodnutí může být předmětem soudního přezkumu.“;
c)
doplňují se nové odstavce, které znějí:
„3. Pro účely odstavce 2 tohoto článku členský stát bydliště oznámí členskému státu původu prohlášení uvedené v čl. 10 odst. 1. Informace, které má členský stát původu k dispozici, jsou za tímto účelem jakýmkoli vhodným způsobem poskytnuty do pěti pracovních dnů od obdržení oznámení nebo, pokud je to možné a pokud o to požádá členský stát bydliště, ve lhůtě kratší. Tyto informace smějí obsahovat pouze údaje naprosto nezbytné pro provádění tohoto článku a smějí být použity pouze k tomuto účelu.
Pokud členský stát bydliště informace neobdrží ve stanovené lhůtě, musí být kandidatura přesto přijata.
4. Popírají-li poskytnuté informace obsah prohlášení, přijme členský stát bydliště bez ohledu na to, zda informace obdrží ve stanovené lhůtě nebo v pozdější fázi, vhodná opatření v souladu s vnitrostátním právem, aby dotyčné osobě zabránil kandidovat, nebo pokud to není možné, aby zabránil, aby tato osoba byla zvolena či aby vykonávala svůj mandát.
5. Členské státy určí kontaktní místo pro přijímání a předávání informací nezbytných pro uplatňování odstavce 3. Oznámí Komisi název tohoto kontaktního místa a kontaktní údaje na něj, jakož i veškeré jejich aktualizace či změny. Komise vede seznam kontaktních míst a zpřístupní ho členským státům.“
2)
Článek 10 se mění takto:
a)
odstavec 1 písmeno a) se nahrazuje tímto:
„a)
jeho státní příslušnost, datum a místo narození, poslední adresu v členském státě původu a adresu ve volebním obvodu členského státu bydliště;“;
b)
v odstavci 1 se doplňuje nové písmeno, které zní:
„d)
prohlášení, že v členském státě původu nebyl individuálním soudním nebo správním rozhodnutím, za předpokladu, že toto správní rozhodnutí může být předmětem soudního přezkumu, zbaven práva být volen.“;
c)
odstavec 2 se zrušuje.
Článek 2
1. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 28. ledna 2014. Neprodleně o nich uvědomí Komisi.
Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
2. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
Článek 3
Tato směrnice vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 4
Tato směrnice je určena členským státům.
V Bruselu dne 20. prosince 2012.
NEUVOSTON DIREKTIIVI 2013/1/EU,
annettu 20 päivänä joulukuuta 2012,
direktiivin 93/109/EY muuttamisesta niille unionin kansalaisille, jotka asuvat jäsenvaltiossa mutta eivät ole sen kansalaisia, Euroopan parlamentin vaaleissa kuuluvaa vaalikelpoisuutta koskevien yksityiskohtaisten sääntöjen osalta
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 22 artiklan 2 kohdan,
ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon (1),
noudattaa erityistä lainsäätämisjärjestystä,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Unionin jokaisen kansalaisen äänioikeus ja vaalikelpoisuus Euroopan parlamentin vaaleissa siinä jäsenvaltiossa, jossa hän asuu, tunnustetaan Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 20 artiklan 2 kohdan b alakohdassa ja Euroopan unionin perusoikeuskirjan 39 artiklan 1 kohdassa. Niille unionin kansalaisille, jotka asuvat jäsenvaltiossa, mutta eivät ole sen kansalaisia, Euroopan parlamentin vaaleissa kuuluvaa äänioikeutta ja vaalikelpoisuutta koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 6 päivänä joulukuuta 1993 annetussa neuvoston direktiivissä 93/109/EY (2) säädetään tämän oikeuden käyttöä koskevista säännöistä.
(2)
Komissio on 12 päivänä joulukuuta 2006 ja 27 päivänä lokakuuta 2010 antanut kertomukset direktiivin 93/109/EY soveltamisesta vuoden 2004 vaaleissa ja vuoden 2009 vaaleissa; kertomuksesta käy ilmi, että tiettyjä direktiivin 93/109/EY säännöksiä olisi muutettava.
(3)
Direktiivissä 93/109/EY säädetään, että unionin kansalainen, joka on menettänyt vaalikelpoisuutensa joko asuinjäsenvaltion tai kotijäsenvaltion lain nojalla, ei saa käyttää tätä oikeutta asuinvaltiossa Euroopan parlamentin vaaleissa. Tämän vuoksi direktiivissä 93/109/EY edellytetään, että unionin kansalaisen on muussa jäsenvaltiossa kuin kotijäsenvaltiossaan ehdokkaaksi asettumistaan koskevan ilmoituksen jättämisen yhteydessä myös esitettävä kotijäsenvaltionsa toimivaltaisten hallintoviranomaisten antama todistus siitä, että kyseinen henkilö ei ole menettänyt vaalikelpoisuuttaan kotijäsenvaltiossaan tai että näillä ei ole tietoa kyseisen oikeuden menettämisestä.
(4)
Asianomaisilla kansalaisilla on ollut vaikeuksia saada selville, millä viranomaisella on valtuudet antaa kyseinen todistus, ja saada todistusta ajoissa; nämä vaikeudet estävät vaalikelpoisia henkilöitä käyttämästä oikeuttaan asettua ehdokkaaksi ja vaikuttavat osaltaan siihen, että harva unionin kansalainen asettuu ehdokkaaksi Euroopan parlamentin vaaleissa asuinvaltiossaan.
(5)
Tämän vuoksi mainituille kansalaisille asetettu vaatimus esittää kyseinen todistus olisi kumottava, ja se olisi korvattava lausunnolla, että hän ei ole menettänyt vaalikelpoisuuttaan Euroopan parlamentin vaaleissa; tämä lausunto olisi sisällytettävä siihen muodolliseen ilmoitukseen, joka näiden kansalaisten on esitettävä ehdokkaaksi asettumistaan koskevan ilmoituksen yhteydessä.
(6)
Asuinjäsenvaltio olisi velvoitettava toimittamaan muodolliset ilmoitukset kotijäsenvaltiolle, jotta voidaan varmentaa, oliko unionin kansalainen menettänyt vaalikelpoisuutensa Euroopan parlamentin vaaleissa kotijäsenvaltiossa. Ilmoituksen saatuaan kotijäsenvaltion olisi toimitettava asuinjäsenvaltiolle asiaa koskevat tiedot sellaisessa määräajassa, joka mahdollistaa ehdokkaan vaalikelpoisuuden arvioimisen asianmukaisesti.
(7)
Vaalikelpoisuutta asuinjäsenvaltiossa ei tulisi evätä sillä perusteella, että kotijäsenvaltio ei ole toimittanut tietoja ajoissa. Siinä tapauksessa, että asianomaiset tiedot toimitetaan myöhemmässä vaiheessa, asuinjäsenvaltion tulisi asianmukaisin toimenpitein kansallisessa lainsäädännössä säädettyjen menettelyjen mukaisesti varmistaa, että unionin kansalaisia, jotka eivät ole vaalikelpoisia kotijäsenvaltiossaan ja jotka on merkitty vaaliluetteloon tai jotka on jo valittu, estetään tulemasta valituksi tai toimimasta heille annetussa tehtävässä.
(8)
Koska toisen jäsenvaltion kansalaisen vaalikelpoisuuden toteamismenettelyyn sisältyy jäsenvaltiossa väistämättä enemmän toimia kuin vastaavaan oman maan kansalaista koskevaan menettelyyn, jäsenvaltioilla olisi oltava mahdollisuus asettaa eri määräaika sellaisten unionin kansalaisten, jotka eivät ole kyseisen valtion kansalaisia, ehdokkaaksi asettumista varten kuin omille kansalaisilleen. Määräaikojen poikkeama olisi rajoitettava siihen, mikä on välttämätöntä ja oikeasuhteista, jotta kotijäsenvaltion toimittamat tiedot voidaan ottaa ajoissa huomioon ja ehdokkaaksi asettumista koskeva ilmoitus tarvittaessa hylätä ennen ehdokkaiden nimeämistä. Tällaisen erillisen määräajan asettaminen ei saisi vaikuttaa niitä muille jäsenvaltioille vahvistettuja velvoitteita koskeviin määräaikoihin, jotka liittyvät tietojen toimittamiseen direktiivin 93/109/EY mukaisesti.
(9)
Kansallisten viranomaisten keskinäisen viestinnän helpottamiseksi jäsenvaltioiden olisi nimettävä yksi yhteyspiste, jonka tehtävänä on kyseisiä ehdokkaita koskevien tietojen toimittaminen.
(10)
Jotta sekä koti- että asuinjäsenvaltionsa listoille merkityt ehdokkaat voidaan tunnistaa tehokkaammin, ehdokkaaksi asuinjäsenvaltiossa ilmoittautuvilta unionin kansalaisilta vaadittavien tietojen luetteloa olisi täydennettävä kyseisten kansalaisten syntymäajalla ja -paikalla sekä viimeisellä kotijäsenvaltiossa käytössä olleella osoitteella.
(11)
Jäsenvaltiot ovat selittävistä asiakirjoista 28 päivänä syyskuuta 2011 annetun jäsenvaltioiden ja komission yhteisen poliittisen lausuman mukaisesti sitoutuneet perustelluissa tapauksissa liittämään ilmoitukseen toimenpiteistä, jotka koskevat direktiivin saattamista osaksi kansallista lainsäädäntöä, yhden tai useamman asiakirjan, josta käy ilmi direktiivin osien ja kansallisen lainsäädännön osaksi saattamiseen tarkoitettujen välineiden vastaavien osien suhde. Tämän direktiivin osalta lainsäätäjä pitää tällaisten asiakirjojen toimittamista perusteltuna.
(12)
Direktiivi 93/109/EY olisi näin ollen muutettava,
ON ANTANUT TÄMÄN DIREKTIIVIN:
1 artikla
Muutetaan direktiivi 93/109/EY seuraavasti:
1)
Muutetaan 6 artikla seuraavasti:
a)
Korvataan 1 kohta seuraavasti:
”1. Unionin kansalainen, joka asuu jäsenvaltiossa mutta ei ole sen kansalainen ja joka yksittäisellä oikeudellisella tai hallinnollisella päätöksellä, edellyttäen että jälkimmäiseen voidaan hakea muutosta, on menettänyt vaalikelpoisuutensa joko asuin- tai kotivaltionsa lain nojalla, ei saa asettua ehdokkaaksi asuinvaltion Euroopan parlamentin vaaleissa.”
b)
Korvataan 2 kohta seuraavasti:
”2. Asuinvaltion on tarkistettava, että unionin kansalaiset, jotka ovat ilmoittaneet haluavansa asettua ehdokkaaksi asuinvaltiossa, eivät ole menettäneet vaalikelpoisuuttaan kotivaltiossa yksittäisellä oikeudellisella tai hallinnollisella päätöksellä, edellyttäen että jälkimmäiseen voidaan hakea muutosta.”
c)
Lisätään kohdat seuraavasti:
”3. Tämän artiklan 2 kohtaa sovellettaessa asuinvaltion on annettava kotivaltiolle tieto 10 artiklan 1 kohdassa tarkoitetusta ilmoituksesta. Tätä varten kotivaltiolta saatavissa olevat olennaiset tiedot on toimitettava jollakin asianmukaisella tavalla 5 työpäivän kuluessa ilmoituksen saamisesta tai mahdollisuuksien mukaan lyhyemmässä ajassa, jos asuinvaltio sitä pyytää. Kyseeseen tulevat ainoastaan tiedot, jotka ovat ehdottoman tarpeellisia tämän artiklan täytäntöönpanon kannalta, ja tietoja voidaan käyttää ainoastaan tähän tarkoitukseen.
Jos asuinvaltio ei saa tietoja, ehdokas on hyväksyttävä siitä huolimatta.
4. Jos toimitetut tiedot mitätöivät ilmoituksessa olevat tiedot, asuinvaltion on siitä riippumatta, saako se tiedot määräaikaan mennessä vai myöhemmin, toteutettava kansallisen lainsäädäntönsä mukaisesti tarvittavat toimet estääkseen asianomaista henkilöä asettumasta ehdokkaaksi tai, jos tämä ei ole mahdollista, estääkseen häntä joko tulemasta valituksi tai toimimasta hänelle annetussa tehtävässä.
5. Jäsenvaltiot nimeävät yhden yhteyspisteen, jonka tehtävänä on ottaa vastaan ja toimittaa 3 kohdan soveltamisen edellyttämiä tietoja. Niiden on ilmoitettava komissiolle yhteyspisteen nimi ja yhteystiedot sekä kaikki yhteyspisteitä koskevat päivitetyt tiedot tai muutokset. Komissio pitää yhteyspisteistä luetteloa ja antaa sen jäsenvaltioiden käyttöön.”
2)
Muutetaan 10 artikla seuraavasti:
a)
Korvataan 1 kohdan a alakohta seuraavasti:
”a)
hänen kansalaisuutensa, syntymäaikansa ja -paikkansa, viimeinen osoitteensa kotijäsenvaltiossa ja osoitteensa asuinjäsenvaltion vaalialueella;”
b)
Lisätään 1 kohtaan alakohta seuraavasti:
”d)
että hän ei ole menettänyt vaalikelpoisuutta kotijäsenvaltiossaan yksittäisellä oikeudellisella tai hallinnollisella päätöksellä, edellyttäen että jälkimmäiseen voidaan hakea muutosta.”
c)
Kumotaan 2 kohta.
2 artikla
1. Jäsenvaltioiden on pantava täytäntöön tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan 28 päivään tammikuuta 2014 mennessä. Niiden on ilmoitettava tästä komissiolle viipymättä.
Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.
2. Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.
3 artikla
Tämä direktiivi tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
4 artikla
Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.
Tehty Brysselissä 20 päivänä joulukuuta 2012.