NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 1310/2013
ze dne 17. prosince 2013,
kterým se stanoví některá přechodná ustanovení o podpoře pro rozvoj venkova z Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV),kterým se mění nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1305/2013,pokud jde o zdroje a jejich rozdělení v roce 2014, a kterým se mění nařízení Rady (ES) č. 73/2009 a nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1307/2013, č. 1306/2013 a č. 1308/2013, pokud jde o jejich použití v roce 2014
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 42 a čl. 43 odst. 2 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
v souladu s řádným legislativním postupem,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1305/2013 (2), které se má použít ode dne 1. ledna 2014, stanoví pravidla týkající se podpory poskytované Unií na rozvoj venkova a zrušuje nařízení Rady (ES) č. 1698/2005 (3), aniž je dotčeno další uplatňování prováděcích nařízení k uvedenému nařízení, a to až do doby, než budou zrušena. Pro usnadnění přechodu od stávajících režimů podpor podle nařízení (ES) č. 1698/2005 k novému legislativnímu rámci, který se vztahuje na programové období začínající dnem 1. ledna 2014 (dále jen „nové programové období“), by měla být přijata přechodná pravidla, aby se zabránilo obtížím nebo prodlevám při provádění podpory rozvoje venkova, které mohou vznikat v důsledku načasování přijetí nových programů rozvoje venkova. Z tohoto důvodu by mělo být členským státům umožněno, aby v roce 2014 v případě některých opatření nadále přijímaly právní závazky v rámci svých stávajících programů rozvoje venkova, a výsledné výdaje by měly být způsobilé pro podporu v novém programovém období.
(2)
S ohledem na podstatnou změnu metody pro vymezení oblastí s významnými přírodními omezeními v novém programovém období by se v případě nových právních závazků učiněných v roce 2014 neměla uplatňovat povinnost zemědělce pokračovat v zemědělské činnosti v dané oblasti po dobu pěti let.
(3)
K zajištění právní jistoty v přechodném období by určité výdaje uskutečněné podle nařízení (ES) č. 1698/2005 měly být způsobilé pro příspěvek z Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV) v novém programovém období, mají-li se ještě uskutečnit platby. To by se mělo vztahovat i na některé dlouhodobé závazky v rámci podobných opatření stanovených v nařízení Rady (EHS) č. 2078/92 (4), v nařízení Rady (EHS) č. 2080/92 (5) a v nařízení Rady (ES) č. 1257/1999 (6), pokud na tato opatření byla poskytována podpora podle nařízení (ES) č. 1698/2005 a v roce 2014 mají být ještě provedeny platby. V zájmu řádného finančního řízení a účinného provádění programů by tyto výdaje měly být jasně uvedeny v programech rozvoje venkova a v řídicích a kontrolních systémech členských států. Aby se zamezilo zbytečné složitosti finančního řízení programů rozvoje venkova v novém programovém období, měly by se na přechodné výdaje vztahovat sazby spolufinancování z nového programového období.
(4)
S ohledem na vážné problémy s finanční stabilitou, jimž stále čelí řada členských států, a ve snaze omezit během přechodu od stávajícího k novému programovému období související negativní dopady těchto problémů tím, že se umožní maximální využívání dostupných finančních prostředků EZFRV, je nezbytné prodloužit trvání odchylky navyšující maximální sazby příspěvku z EZFRV stanovené v čl. 70 odst. 4c nařízení (ES) č. 1698/2005 až do konečného dne způsobilosti výdajů pro programové období 2007-2013, tedy do 31. prosince 2015.
(5)
Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1307/2013 (7), které stanoví nové režimy podpor, se má použít od 1. ledna 2015. Nařízení Rady (ES) č. 73/2009 (8) bude proto v kalendářním roce 2014 i nadále základem pro poskytování podpory příjmů zemědělcům, ale mělo by se náležitě zohlednit nařízení Rady (EU) č. 1311/2013 (9). V zájmu zajištění soudržnosti při provádění ustanovení o podmíněnosti a dodržení norem požadovaných některými opatřeními by mělo být stanoveno, že příslušná ustanovení, která platí v programovém období 2007-2013, se nadále použijí až do okamžiku, kdy se stane použitelným nový právní rámec. Ze stejných důvodů by mělo být stanoveno, že ustanovení týkající se doplňkových vnitrostátních přímých plateb pro Chorvatsko, která se používají v roce 2013, by se měla uplatňovat i nadále.
(6)
Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1306/2013 (10) umožňuje členským státům vyplácet zálohy pro přímé platby. Podle nařízení (ES) č. 73/2009 musí být uplatnění takovéto možnosti povoleno Komisí. Ze zkušeností získaných při provádění režimů přímých podpor vyplývá, že je vhodné umožnit, aby byly zemědělcům zálohy vypláceny. U žádostí podaných v roce 2014 by tyto zálohy měly být omezeny až na 50 % plateb v rámci režimů podpor uvedených v příloze I nařízení (ES) č. 73/2009 a až na 80 % platby na hovězí a telecí maso.
(7)
S cílem dodržet nařízení (EU) č. 1311/2013, a zejména vyrovnání částky, která je k dispozici pro poskytování přímých podpor pro zemědělce, jakož i mechanismus vnější konvergence, je nutné pro rok 2014 upravit vnitrostátní stropy stanovené v příloze VIII nařízení (ES) č. 73/2009. Úprava vnitrostátních stropů bude mít nevyhnutelně dopad na částky, které mohou v roce 2014 jednotliví zemědělci obdržet jako přímé platby. Proto by mělo být stanoveno, jakým způsobem uvedená úprava ovlivní hodnotu platebních nároků a úroveň dalších přímých plateb. S cílem zohlednit situaci menších zemědělců, zejména proto, že se v roce 2014 neuplatní mechanismus modulace ani úpravy, a to ani v osvobození přímých plateb do výše 5 000 EUR z tohoto mechanismu, by členské státy, které neposkytují redistributivní platbu a které nevyužívají možnosti převést finanční prostředky do podpory rozvoje venkova využitím mechanismu flexibility, měly mít možnost nesnižovat hodnotu všech platebních nároků.
(8)
Na základě zkušeností získaných při finančním provádění nařízení (ES) č. 73/2009 by měla být vyjasněna některá ustanovení uvedeného nařízení, zejména pokud jde o prvky, k nimž se vztahují číselné údaje stanovené v příloze VIII uvedeného nařízení, a souvislost s možností poskytnutou členským státům, díky níž mohou prostředky nevyužité v režimu jednotné platby použít k financování zvláštní podpory.
(9)
Podle nařízení (ES) č. 73/2009 mohly členské státy rozhodnout, že určitý procentní podíl vnitrostátního stropu použijí pro zvláštní podporu svých zemědělců, jakož i přezkoumat předchozí rozhodnutí a rozhodnout o změně či ukončení takové podpory. Je vhodné stanovit dodatečný přezkum těchto rozhodnutí s účinkem od kalendářního roku 2014. Zároveň je třeba prodloužit o jeden rok použitelnost zvláštních podmínek uvedených v čl. 69 odst. 5 nařízení (ES) č. 73/2009, za kterých je v některých členských státech vyplácena zvláštní podpora a jejichž platnost má skončit v roce 2013, aby se předešlo narušením ve vztahu k míře podpory. Vzhledem k zavedení dobrovolné vázané podpory, která bude v určitých odvětvích nebo regionech v jasně vymezených případech k dispozici od 1. ledna 2015, je vhodné stanovit pro členské státy možnost zvýšit úroveň určitých druhů zvláštní podpory podle článku 68 nařízení (ES) č. 73/2009 na 6,5 % v roce 2014.
(10)
Jednotná podpora určená zemědělcům s menšími zemědělskými podniky by měla být dostatečná k účinnému dosažení cíle, kterým je podpora příjmů. Jelikož se v roce 2014 neuplatní žádný mechanismus modulace ani úpravy, a to ani osvobození přímých plateb do výše 5 000 EUR z tohoto mechanismu, členské státy by měly mít možnost již v roce 2014 přerozdělit přímou podporu mezi zemědělce tak, že jim poskytnou zvláštní platbu pro první hektary.
(11)
Režim jednotné platby na plochu stanovený v nařízení (ES) č. 73/2009 byl přechodný a měl skončit dne 31. prosince 2013. V souvislosti s reformou společné zemědělské politiky (dále jen „SZP“) bylo rozhodnuto, že členské státy používající tento režim by měly mít možnost používat jej za účelem poskytování základních plateb i během dalšího přechodného období, nejdéle však do konce roku 2020. Používání režimu jednotné platby na plochu stanovené v nařízení (ES) č. 73/2009 by proto mělo být prodlouženo o jeden rok. Kromě toho by za účelem zohlednění probíhající restrukturalizace půdy a z důvodů zjednodušení měla zemědělská plocha v těchto členských státech, na niž lze poskytnout podporu, zahrnovat i plochy, na něž lze poskytnout podporu, které ke dni 30. června 2003 nebyly v dobrém zemědělském stavu, jak tomu bude od 1. ledna 2015 podle nařízení (EU) č. 1307/2013.
(12)
V souladu s článkem 133a nařízení (ES) č. 73/2009 mohou s výjimkou Bulharska a Rumunska nové členské státy, které uplatňují režim jednotné platby na plochu, poskytovat zemědělcům v roce 2013 přechodnou vnitrostátní podporu. S ohledem na prodloužení režimu jednotné platby na plochu na rok 2014 by uvedené členské státy měly mít nadále tuto možnost i v roce 2014. S ohledem na úroveň doplňkových vnitrostátních přímých plateb podle článku 132 nařízení (ES) č. 73/2009 v Bulharsku a Rumunsku v roce 2014 by tyto členské státy měly mít možnost rozhodnout, že v roce 2014 budou poskytovat přechodnou vnitrostátní podporu namísto doplňkových vnitrostátních přímých plateb.
(13)
Přechodná vnitrostátní podpora musí být poskytována za stejných podmínek, jaké pro tuto podporu platily v roce 2013, nebo v případě Bulharska a Rumunska za stejných podmínek, jaké v roce 2013 platily pro doplňkové vnitrostátní přímé platby. V zájmu zjednodušení správy přechodné vnitrostátní podpory v roce 2014 by však neměla být uplatňována snížení uvedená v čl. 132 odst. 2 ve spojení s články 7 a 10 nařízení (ES) č. 73/2009. S cílem zajistit, aby byla přechodná vnitrostátní podpora slučitelná s mechanismem sbližování hodnot plateb, by měla být navíc maximální úroveň podpory pro jednotlivá odvětví omezena na určitou procentní hodnotu. S ohledem na obtížnou finanční situaci Kypru by pro tento členský stát měla být stanovena možnost určitých úprav.
(14)
Aby mohly členské státy řešit potřeby svých zemědělských odvětví nebo posílit své politiky rozvoje venkova s větší flexibilitou, měly by mít možnost převodu finančních prostředků ze svých stropů přímých plateb do svých podpor určených na rozvoj venkova a z podpor určených na rozvoj venkova do svých stropů přímých plateb. Zároveň by mělo být těm členským státům, ve kterých úroveň přímé podpory zůstává nižší než 90 % průměrné výše podpory v Unii, umožněno převádět dodatečné prostředky z jejich podpor určených na rozvoj venkova do jejich stropů přímých plateb. Těchto rozhodnutí by mělo být s určitými omezeními využíváno po celou dobu rozpočtových let 2015-2020, s tím, že v roce 2017 by mohl být proveden přezkum, za předpokladu, že jakékoli rozhodnutí založené na tomto přezkumu nepovede ke snížení částek určených na rozvoj venkova.
(15)
Směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2000/60/ES (11) byla zrušena směrnice Rady 80/68/EHS (12), a to s účinností ode dne 22. prosince 2013. S cílem zachovat v rámci podmíněnosti stejná pravidla týkající se ochrany podzemních vod, jaká byla stanovena ve směrnici 80/68/EHS v poslední den její platnosti, je vhodné upravit oblast působnosti podmíněnosti a vymezit normu dobrého zemědělského a environmentálního stavu zahrnující požadavky jak článku 4 tak článku 5 uvedené směrnice.
(16)
Článek 83 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1107/2009 (13) stanoví, že odkaz na článek 3 směrnice Rady 91/414/EHS uvedený v příloze II nařízení (ES) č. 73/2009 (14) má být považován za odkaz na článek 55 nařízení (ES) č. 1107/2009. Nařízení (EU) č. 1306/2013 však tento odkaz omezuje tak, že se nyní vztahuje pouze na první a druhou větu článku 55 nařízení (ES) č. 1107/2009. V zájmu zajištění soudržnosti mezi požadavkem na používání přípravků na ochranu rostlin v roce 2014 a v letech následujících je třeba přílohu II nařízení (ES) č. 73/2009 odpovídajícím způsobem pozměnit.
(17)
Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1308/2013 (15) stanoví začlenění podpory pro chov bource morušového do režimu přímých podpor, a tím i její vynětí z nařízení (EU) č. 1308/2013. Z důvodu opožděného uplatňování nového režimu přímých podpor by podpora v odvětví bource morušového měla pokračovat ještě po dobu jednoho roku.
(18)
Finsku bylo v souladu s článkem 141 aktu o přistoupení z roku 1994 povoleno vyplácet některým zemědělským odvětvím v jižním Finsku vnitrostátní podporu. S ohledem na načasování reformy SZP a vzhledem ke skutečnosti, že hospodářská situace v zemědělství v jižním Finsku je složitá, a producenti tedy stále potřebují zvláštní podporu, je vhodné stanovit integrační opatření, na jejichž základě může Komise Finsku v souladu s článkem 42 Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva o fungování EU“) povolit za určitých podmínek poskytování vnitrostátní podpory v jižním Finsku. Podpora příjmů by měla být v průběhu celého období postupně snižována a v roce 2020 by neměla přesáhnout 30 % částek poskytnutých v roce 2013.
(19)
Ode dne 1. ledna 2015 by se měla používat ustanovení týkající se zemědělského poradenského systému, integrovaného administrativního a kontrolního systému a podmíněnosti, stanovená v uvedeném pořadí v hlavě III, hlavě V kapitole II a hlavě VI nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1306/2013.
(20)
Po vložení článku 136a do nařízení (ES) č. 73/2009 je třeba v nařízení (EU) č. 1307/2013 změnit odkazy na článek 14 nařízení (EU) č. 1305/2013.
(21)
Nařízení (ES) č. 73/2009, nařízení (EU) č. 1307/2013, (EU) č. 1306/2013, (EU) č. 1308/2013 a (EU) č. 1305/2013 by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna.
(22)
S cílem umožnit rychlé použití plánovaných přechodných ustanovení by toto nařízení mělo vstoupit v platnost v den svého vyhlášení a mělo by se použít ode dne 1. ledna 2014. Aby se zabránilo překrývání pravidel pro flexibilitu mezi pilíři stanovenou v nařízení (ES) č. 73/2009 a nařízení (EU) č. 1307/2013 ve znění tohoto nařízení, uvedená konkrétní změna nařízení (ES) č. 73/2009 by se měla použít ode dne 31. prosince 2013 a změny nařízení (EU) č. 1307/2013 by se měly použít ode dne vstupu uvedeného nařízení v platnost. Změny příloh II a III nařízení (ES) č. 73/2009, jejichž cílem je zajistit pokračování stávajících pravidel podmíněnosti, by se navíc měly použít ode dne zrušení směrnice 80/68/ES, tedy ode dne 22. prosince 2013.
(23)
S ohledem na skutečnost, že rok 2014 bude rokem přechodným, v jehož průběhu budou členské státy muset připravit plné provedení reformy SZP, je důležité zajistit, aby administrativní zátěž vyplývající z přechodných ujednání stanovených v tomto nařízení byla co nejmenší,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
PŘECHODNÁ USTANOVENÍ O PODPOŘE PRO ROZVOJ VENKOVA
Článek 1
Právní závazky podle nařízení (ES) č. 1698/2005 v roce 2014
1. Aniž je dotčen článek 88 nařízení (EU) č. 1305/2013 mohou členské státy v roce 2014 nadále přijímat nové právní závazky vůči příjemcům v souvislosti s opatřeními uvedenými v článku 20, vyjma ustanovení písm. a) bodu iii), písm. c) bodu i) a písmene d) uvedeného článku, a v článku 36 nařízení (ES) č. 1698/2005 v rámci programů rozvoje venkova přijatých na základě uvedeného nařízení, a to i po vyčerpání finančních zdrojů na programové období 2007-2013, za podmínky, že žádost o podporu bude předložena před přijetím příslušného programu rozvoje venkova na programové období 2014-2020.
Aniž je dotčena příloha VI bod E aktu o přistoupení z roku 2012 a ustanovení přijatá na základě této přílohy, Chorvatsko může i v roce 2014 nadále přijímat nové právní závazky vůči příjemcům v souvislosti s opatřeními uvedenými v čl. 171 odst. 2 písm. a) a c) nařízení Komise (ES) č. 718/2007 (16) v souladu s nástrojem předvstupní pomoci na rozvoj venkova (IPARD) přijatým na základě uvedeného nařízení, a to i po vyčerpání příslušných finančních zdrojů tohoto programu, za podmínky, že žádost o podporu bude předložena před přijetím jeho programu rozvoje venkova na programové období 2014-2020.
Výdaje vzniklé na základě uvedených závazků jsou způsobilé v souladu s článkem 3 tohoto nařízení.
2. Podmínka stanovená v čl. 14 odst. 2 druhé odrážce nařízení(ES) č. 1257/1999 se nepoužije na nové právní závazky přijaté členskými státy v roce 2014 podle čl. 36 písm. a) bodů i) a ii) nařízení (ES) č. 1698/2005.
Článek 2
Pokračující používání článků 50a a 51 nařízení (ES) č. 1698/2005
Aniž je dotčen článek 88 nařízení (EU) č. 1305/2013 se články 50a a 51 nařízení (ES) č. 1698/2005 nadále použijí do dne 31. prosince 2014 na operace vybrané v rámci programů rozvoje venkova z programového období 2014-2020 podle čl. 21 odst. 1 písm. a) a b) nařízení (EU) č. 1305/2013, pokud jde o roční prémii, a podle článků 28 až 31, 33 a 34 uvedeného nařízení.
Článek 3
Způsobilost některých druhů výdajů
1. Aniž je dotčen čl. 6 odst. 1 a článek 88 nařízení (EU) č. 1305/2013 jsou výdaje na právní závazky vůči příjemcům přijaté na základě opatření uvedených v článcích 20 a 36 nařízení (ES) č. 1698/2005 a opatření uvedených v čl. 171 odst. 2 písm. a) a c) nařízení (ES) č. 718/2007, aniž je dotčena příloha VI bod E aktu o přistoupení z roku 2012 a ustanovení přijatá na základě této přílohy v případě Chorvatska, způsobilé pro příspěvek z EZFRV v programovém období 2014-2020 v těchto případech:
a)
u plateb, které se uskuteční mezi 1. lednem 2014 a 31. prosincem 2015 a v případě Chorvatska mezi 1. lednem 2014 a 31. prosincem 2016, pokud finanční prostředky přidělené na dotyčné opatření příslušného programu přijatého podle nařízení (ES) č. 1698/2005 nebo nařízení (ES) č. 718/2007 již byly vyčerpány, a
b)
u plateb, které se uskuteční po 31. prosinci 2015 a v případě Chorvatska po 31. prosinci 2016.
Tento odstavec se použije rovněž na právní závazky vůči příjemcům přijaté na základě odpovídajících opatření stanovených v nařízení (ES) č. 1257/1999, nařízení (EHS) č. 2078/92 a nařízení (EHS) č. 2080/92, kteří přijímají podporu podle nařízení (ES) č. 1698/2005.
2. Výdaje uvedené v odstavci 1 jsou způsobilé pro příspěvek z EZFRV v programovém období 2014-2020 za těchto podmínek:
a)
tyto výdaje jsou stanoveny v příslušném programu rozvoje venkova na programové období 2014-2020;
b)
použije se sazba příspěvku z EZFRV pro odpovídající opatření podle nařízení (EU) č. 1305/2013, jak je stanoveno v příloze I tohoto nařízení; a
c)
členské státy zajistí, aby příslušné přechodné operace byly jasně určeny prostřednictvím jejich řídicích a kontrolních systémů.
Článek 4
Použití některých ustanovení nařízení (ES) č. 73/2009 v roce 2014
Odchylně od nařízení (EU) č. 1305/2013 se pro rok 2014:
a)
odkaz na hlavu VI kapitolu I nařízení (EU) č. 1306/2013 v článcích 28, 29, 30 a 33 nařízení (EU) č. 1305/2013 považuje za odkaz na články 5 a 6 nařízení (ES) č. 73/2009 a přílohy II a III uvedeného nařízení.
b)
odkaz v čl. 40 odst. 1 nařízení (EU) č. 1305/2013 na článek 19 nařízení (EU) č. 1307/2013 považuje za odkaz na článek 132 nařízení (ES) č. 73/2009;
c)
odkaz v čl. 40 odst. 2 písm. a) nařízení (EU) č. 1305/2013 na článek 17 nařízení (EU) č. 1307/2013 považuje za odkaz na článek 121 nařízení (ES) č. 73/2009.
KAPITOLA II
ZMĚNY
Článek 5
Změny nařízení (ES) č. 1698/2005
Čl. 70 odst. 4c nařízení (ES) č. 1698/2005 se mění takto:
a)
v prvním pododstavci se úvodní věta nahrazuje tímto:
„4c) Odchylně od limitů uvedených v odstavcích 3, 4 a 5 může být příspěvek z EZFRV zvýšen na nejvýše 95 % způsobilých veřejných výdajů v regionech způsobilých podle konvergenčního cíle, v nejvzdálenějších regionech a na menších ostrovech v Egejském moři a na 85 % způsobilých veřejných výdajů v ostatních regionech. Tyto sazby se použijí na způsobilé výdaje nově uvedené v každém certifikovaném prohlášení o výdajích až do konečného data způsobilosti výdajů pro programové období 2007-2013, jímž je 31. prosinec 2015, pokud ke dni 20. prosince 2013 nebo po tomto datu splňuje členský stát jednu z těchto podmínek:“;
b)
druhý pododstavec se nahrazuje tímto:
„Členský stát, který hodlá využít odchylky uvedené v prvním pododstavci, předloží Komisi žádost, aby odpovídajícím způsobem změnila jeho program rozvoje venkova. Odchylka se použije, jakmile Komise změnu programu schválí.“
Článek 6
Změny nařízení (ES) č. 73/2009
Nařízení (ES) č. 73/2009 se mění takto:
1)
V článku 29 se doplňuje nový odstavec, který zní:
„5. Odchylně od odstavce 2 mohou členské státy vyplácet od 16. října 2014 zemědělcům zálohy ve výši až 50 % přímých plateb v rámci režimů podpor uvedených v příloze I, pokud jde o žádosti podané v roce 2014. U plateb na hovězí a telecí maso stanovených v hlavě IV kapitole 1 oddílu 11 mohou členské státy uvedený procentní podíl zvýšit až na 80 %.“
2)
Článek 40 se nahrazuje tímto:
„Článek 40
Vnitrostátní stropy
1. Pro každý členský stát a pro každý rok se celková hodnota všech přiznaných platebních nároků, vnitrostátní rezervy podle článku 41 a stropů stanovených podle čl. 51 odst. 2, čl. 69 odst. 3 a článku 72b rovná jeho vnitrostátnímu stropu stanovenému v příloze VIII.
2. Členský stát v případě potřeby použije lineární snížení nebo zvýšení hodnoty všech platebních nároků, nebo částky vnitrostátní rezervy podle článku 41, nebo obou, aby zajistil dodržování svého vnitrostátního stropu stanoveného v příloze VIII.
Členské státy, které se rozhodnou neuplatňovat hlavu III kapitolu 5a tohoto nařízení a nevyužít možnosti stanovené v čl. 136a odst. 1, mohou rozhodnout, že s cílem dosáhnout nezbytného snížení hodnoty platebních nároků uvedených v prvním pododstavci nebudou snižovat platební nároky aktivované v roce 2013 zemědělcům, kteří v roce 2013 požádali o částku nižší než přímé platby stanovené dotčeným členským státem; uvedená částka nesmí být vyšší než 5 000 EUR.
3. Aniž je dotčen článek 26 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1306/2013 (17), částky přímých plateb, které mohou být poskytnuty v členském státě pro kalendářní rok 2014 podle článků 34, 52, 53, 68 a 72a tohoto nařízení a na podporu pro chovatele bource morušového podle článku 111 nařízení (ES) č. 1234/2007, nesmí být vyšší než stropy stanovené pro uvedený rok v příloze VIII tohoto nařízení, snížené o částky, které vyplývají z použití článku 136b tohoto nařízení na kalendářní rok 2014 podle přílohy VIIIa tohoto nařízení.
Je-li to nezbytné a v zájmu dodržení stropů stanovených v příloze VIII tohoto nařízení, snížených o částky, které vyplývají z použití článku 136b tohoto nařízení na kalendářní rok 2014 podle přílohy VIIIa tohoto nařízení, použijí členské státy lineární snížení částek přímých plateb pro kalendářní rok 2014.
(17) Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1306/2013 ze dne 17. prosince 2013 o financování, řízení a sledování společné zemědělské politiky a o zrušení nařízení Rady (EHS) č. 352/78, (ES) č. 165/94, (ES) č. 2799/98, (ES) č. 814/2000, (ES) č. 1290/2005 a (ES) č. 485/2008 (Úř. věst. L 347, 20.12.2013, s. 549)“." 						
3)
V čl. 41 odst. 1 se písmeno b) nahrazuje tímto:
„b)
celkovou hodnotou všech přiznaných platebních nároků a stropů stanovených podle čl. 51 odst. 2, čl. 69 odst. 3 a článku 72b tohoto nařízení.“
4)
V čl. 51 odst. 2 se doplňuje nový pododstavec, který zní:
„Pro rok 2014 jsou stropy pro přímé platby uvedené v článcích 52 a 53 totožné se stropy stanovenými pro rok 2013, vynásobené koeficientem, který se pro každý dotčený členský stát vypočte vydělením vnitrostátního stropu pro rok 2014 stanoveného v příloze VIII vnitrostátním stropem pro rok 2013. Toto vynásobení se vztahuje pouze na ty členské státy, pro něž je vnitrostátní strop stanovený v příloze VIII pro rok 2014 nižší než vnitrostátní strop pro rok 2013.“
5)
V čl. 68 odst. 8 se návětí nahrazuje tímto:
„8. Do 1. února 2014 mohou členské státy, které učinily rozhodnutí podle čl. 69 odst. 1, toto rozhodnutí přezkoumat a rozhodnout, že od roku 2014:“
6)
Článek 69 se mění takto:
a)
odstavec 1 se nahrazuje tímto:
„1. Členské státy mohou do 1. srpna 2009, do 1. srpna 2010, do 1. srpna 2011, do 1. září 2012, do dne přistoupení v případě Chorvatska nebo do 1. února 2014 rozhodnout, že od roku následujícího po tomto rozhodnutí, v případě Chorvatska od prvního roku, kdy bude režim jednotné platby proveden, nebo, v případě rozhodnutí přijatého do 1. února 2014, od roku 2014 použijí až 10 % svých vnitrostátních stropů uvedených v článku 40, nebo v případě Malty částku 2 000 000 EUR na zvláštní podporu podle čl. 68 odst. 1.“
b)
v odstavci 3 se druhý pododstavec nahrazuje tímto:
„Výlučně pro účely zajištění souladu s vnitrostátními stropy podle čl. 40 odst. 2 a pro účely výpočtu podle čl. 41 odst. 1 se částky použité na poskytnutí podpory uvedené v čl. 68 odst. 1 písm. c) odečtou od vnitrostátního stropu uvedeného v čl. 40 odst. 1. Počítají se jako přidělené platební nároky.“
c)
v odstavci 4 se procentní podíl „3,5 %“ nahrazuje procentním podílem „6,5 %“
d)
v odst. 5 první větě se rok „2013“ nahrazuje rokem „2014“.
e)
v odstavci 6 se druhý pododstavec nahrazuje tímto:
„Výlučně pro účely zajištění souladu s vnitrostátními stropy podle čl. 40 odst. 2 a pro účely výpočtu podle čl. 41 odst. 1, v případě, že členský stát využije možnosti stanovené v písm. a) prvního pododstavce tohoto odstavce, se uvedená částka nepočítá jako součást stropů určených podle odstavce 3 tohoto článku.“
7)
V hlavě III se doplňuje nová kapitola, která zní:
„Kapitola 5a
„REDISTRIBUTIVNÍ PLATBA V ROCE 2014
Článek 72a
Obecná pravidla
1. Členské státy mohou do 1. března 2014 rozhodnout, že na rok 2014 poskytnou platbu zemědělcům, kteří mají nárok na platbu v rámci režimu jednotné platby podle kapitol 1,2 a 3 (dále jen „redistributivní platba“).
Členské státy své rozhodnutí oznámí Komisi do 1. března 2014.
2. Členské státy, které se rozhodly používat režim jednotné platby na regionální úrovni v souladu s článkem 46, mohou provádět redistributivní platbu na regionální úrovni.
3. Aniž je dotčeno uplatňování finanční kázně a lineárních snížení uvedených v čl. 40 odst. 3 a uplatňování článků 21 a 23, redistributivní platba se poskytne po aktivaci platebních nároků zemědělcem.
4. Redistributivní platbu vypočítají členské státy tak, že hodnotu, kterou daný členský stát stanoví a která nesmí přesáhnout 65 % průměrné vnitrostátní nebo regionální platby na hektar, vynásobí počtem platebních nároků, jež příslušný zemědělec aktivoval v souladu s článkem 34. Počet těchto platebních nároků nesmí přesáhnout maximum, které stanoví členský stát a které nesmí být vyšší než 30 hektarů nebo průměrnou velikost zemědělských podniků podle přílohy VIIIb, pokud v dotyčném členském státě tato průměrná velikost přesahuje 30 hektarů.
5. Pokud jsou dodrženy maximální limity stanovené v odstavci 4, členské státy mohou na vnitrostátní úrovni zavést odstupňování v rámci počtu hektarů stanovených v souladu s uvedeným odstavcem, které se uplatní stejně u všech zemědělců.
6. Průměrnou vnitrostátní platbu na hektar uvedenou v odstavci 4 určují členské státy na základě vnitrostátního stropu stanoveného v příloze VIIIc a počtu hektarů, na něž lze poskytnout podporu, nahlášených v souladu s čl. 34 odst. 2 v roce 2014.
Průměrnou regionální platbu na hektar uvedenou v odstavci 4 určují členské státy tak, že použijí podíl vnitrostátního stropu stanoveného v příloze VIIIc a počet hektarů, na něž lze poskytnout podporu, nahlášených v dotyčném regionu v souladu s čl. 34 odst. 2 v roce 2014. Pro každý region se tento podíl vypočítá vydělením příslušného regionálního stropu stanoveného v souladu s čl. 46 odst. 3 vnitrostátním stropem stanoveným v souladu s článkem 40 pro rok 2014.
7. Členské státy zajistí, aby zemědělcům, u nichž je zjištěno, že po 18. říjnu 2011 rozdělili svůj zemědělský podnik výhradně za účelem využití redistributivní platby, nebyly poskytnuty žádné výhody podle této kapitoly. Výše uvedené se vztahuje i na zemědělce, jejichž podniky vznikly tímto rozdělením.
Článek 72b
Finanční ustanovení
1. Členské státy mohou do 1. března 2014 rozhodnout, že na financování redistributivní platby použijí pro účely roku pro podání žádosti 2014 až 30 % ročního vnitrostátního stropu stanoveného v souladu s článkem 40. Do tohoto data oznámí každé takové rozhodnutí Komisi.
2. Na základě procentního podílu vnitrostátního stropu, který mají členské státy použít v souladu s odstavcem 1 tohoto článku, přijme Komise prováděcí akty, kterými stanoví odpovídající strop pro redistributivní platbu. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 141b odst. 2.“.
8)
V článku 90 se odstavec 3 nahrazuje tímto:
„3. Částka podpory na hektar, na který lze poskytnout podporu, se stanoví tak, že se výnosy uvedené v odstavci 2 vynásobí těmito referenčními částkami:
Bulharsko
:
520,20 EUR
Řecko
:
234,18 EUR
Španělsko
:
362,15 EUR
Portugalsko
:
228,00 EUR.“
9)
V článku 122 se odstavec 3 nahrazuje tímto:
„3. Režim jednotné platby na plochu lze využívat do 31. prosince 2014.“
10)
V článku 124 se odstavce 1 a 2 nahrazují tímto:
„1. Zemědělskou plochou nového členského státu v režimu jednotné platby na plochu se rozumí ta část jeho využité zemědělské plochy, která je udržována v dobrém zemědělském stavu, bez ohledu na to, zda je využívána k zemědělské produkci, a případně upravena v souladu s objektivními a nediskriminačními kritérii, která tento nový členský stát stanoví po schválení Komisí.
Pro účely této hlavy se „využitou zemědělskou plochou“ rozumí celková plocha orné půdy, trvalých travních porostů, trvalých kultur a zelinářských zahrad, jak stanoví Komise pro své statistické účely.
2. Pro účely poskytování plateb v rámci režimu jednotné platby na plochu lze platby poskytnout na všechny zemědělské pozemky splňující kritéria stanovená v odstavci 1, jakož i na zemědělské pozemky osázené rychle rostoucími dřevinami pěstovanými ve výmladkových plantážích (kód KN ex 0602 90 41).
S výjimkou případu vyšší moci nebo mimořádných okolností musí zemědělec disponovat pozemky uvedenými v prvním pododstavci ke dni stanovenému členským státem, přičemž to nesmí být později než v den stanovený v tomto členském státě pro změnu žádosti o podporu.
Minimální rozloha plochy zemědělského podniku, pro niž je možno žádat o platbu, činí 0,3 ha. Každý nový členský stát však může na základě objektivních kritérií a po schválení Komisí rozhodnout, že stanoví vyšší minimální rozlohu, za předpokladu, že tato rozloha nepřesáhne 1 ha.“
11)
V hlavě V se vkládá nová kapitola, která zní:
„Kapitola 2a
REDISTRIBUTIVNÍ PLATBA V ROCE 2014
Článek 125a
Obecná pravidla
1. Nové členské státy uplatňující režim jednotné platby na plochu mohou do 1. března 2014 rozhodnout, že na rok 2014 poskytnou platbu zemědělcům, kteří mají nárok na platbu v rámci režimu jednotné platby na plochu podle kapitoly 2 (dále jen „redistributivní platba pro nové členské státy“).
Dotčené nové členské státy oznámí Komisi své rozhodnutí do 1. března 2014.
2. Aniž je dotčeno uplatňování finanční kázně a článků 21 a 23, redistributivní platba pro nové členské státy má formu zvýšení částek poskytnutých na hektar v režimu jednotné platby na plochu.
3. Redistributivní platbu pro nové členské státy vypočítají členské státy tak, že hodnotu, kterou daný členský stát stanoví a která nesmí přesáhnout 65 % průměrné vnitrostátní platby na hektar, vynásobí počtem hektarů, na něž lze poskytnout podporu a na které jsou zemědělci poskytnuty částky v rámci režimu jednotné platby na plochu. Počet těchto hektarů nesmí přesáhnout maximum, které stanoví členské státy a které nesmí být vyšší než 30 nebo průměrnou velikost zemědělských podniků podle přílohy VIIIb, pokud v dotčeném novém členském státě tato průměrná velikost přesahuje 30 hektarů.
4. Pokud jsou dodrženy maximální limity stanovené v odstavci 3, členské státy mohou na vnitrostátní úrovni zavést odstupňování v rámci počtu hektarů stanovených v souladu s prvním pododstavcem, které se uplatní stejně u všech zemědělců.
5. Vnitrostátní průměrnou platbu na hektar uvedenou v odstavci 3 určují členské státy na základě vnitrostátního stropu stanoveného v příloze VIIIc a počtu hektarů, na které lze poskytnout podporu, nahlášených v rámci režimu jednotné platby na plochu v roce 2014.
6. Nové členské státy zajistí, aby zemědělcům, u nichž je zjištěno, že po 18. říjnu 2011 rozdělili svůj zemědělský podnik výhradně za účelem využití redistributivní platby pro nové členské státy, nebyly poskytnuty žádné výhody podle této kapitoly. Výše uvedené se vztahuje i na zemědělce, jejichž podniky vznikly tímto rozdělením.
Článek 125b
Finanční ustanovení
1. Nové členské státy mohou do 1. března 2014 rozhodnout, že na financování redistributivní platby pro nové členské státy použijí pro rok pro podání žádosti 2014 až 30 % ročního vnitrostátního stropu uvedeného v článku 40 nebo v případě Bulharska a Rumunska 30 % částek uvedených v příloze VIIId. Do tohoto data oznámí každé takové rozhodnutí Komisi.
Roční finanční rámec uvedený v článku 123 se sníží o částku uvedenou v prvním pododstavci.
2. Na základě procentního podílu vnitrostátního stropu, který mají dotčené nové členské státy použít v souladu s odstavcem 1 tohoto článku, přijme Komise prováděcí akty, kterými stanoví odpovídající strop pro redistributivní platbu pro nové členské státy a odpovídající snížení ročního finančního rámce uvedeného v článku 123. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 141b odst. 2.“.
12)
V článku 131 se odstavec 1 nahrazuje tímto:
„1. Nové členské státy uplatňující režim jednotné platby na plochu mohou do 1. srpna 2009, 1. srpna 2010, 1. srpna 2011, 1. září 2012 nebo do 1. února 2014 rozhodnout, že od roku následujícího po tomto rozhodnutí, nebo v případě rozhodnutí přijatého do 1. února 2014 od roku 2014 využijí až 10 % svých vnitrostátních stropů uvedených v článku 40 na poskytnutí podpory zemědělcům podle čl. 68 odst. 1 a v souladu s příslušnými ustanoveními hlavy III kapitoly 5.“.
13)
Nadpis článku 133a se nahrazuje tímto:
„Přechodná vnitrostátní podpora v roce 2013“.
14)
V hlavě V kapitole 4 se vkládá nový článek, který zní:
„Článek 133b
Přechodná vnitrostátní podpora v roce 2014
1. Nové členské státy uplatňující režim jednotné platby na plochu podle článku 122 mohou rozhodnout, že v roce 2014 poskytnou přechodnou vnitrostátní podporu.
2. Bulharsko a Rumunsko mohou poskytnout podporu podle tohoto článku jedině tehdy, pokud se ke dni 1. února 2014 rozhodnou, že v roce 2014 neposkytnou žádné doplňkové vnitrostátní přímé platby podle článku 132.
3. Podpora podle tohoto článku může být poskytnuta zemědělcům v odvětvích, jimž byla v roce 2013 poskytnuta přechodná vnitrostátní podpora podle článku 133a, nebo, v případě Bulharska a Rumunska, doplňkové vnitrostátní přímé platby podle článku 132.
4. Podmínky poskytování podpory podle tohoto článku jsou totožné s podmínkami schválenými pro poskytování plateb podle článků 132 nebo 133a v roce 2013, s výjimkou snížení provedených v důsledku použití čl. 132 odst. 2 ve spojení s články 7 a 10.
5. Celková výše podpory, která může být poskytnuta zemědělcům v kterémkoli z odvětví uvedených v odstavci 3, je omezena na 80 % finančních rámců pro jednotlivá odvětví pro rok 2013 schválených Komisí v souladu s čl. 133a odst. 5, nebo, v případě Bulharska a Rumunska, v souladu s čl. 132 odst. 7.
Finanční rámce pro jednotlivá odvětví na Kypru jsou uvedeny v příloze XVIIa.
6. Odstavce 3 a 4 se na Kypr nepoužijí.
7. Nové členské státy oznámí Komisi rozhodnutí uvedená v odstavcích 1 a 2 do 31. března 2014. Oznámení rozhodnutí podle odstavce 1 mimo jiné uvádějí tyto informace:
a)
finanční rámec pro každé odvětví;
b)
případně maximální sazbu přechodné vnitrostátní podpory.
8. Nové členské státy mohou na základě objektivních kritérií a v mezích schválených Komisí podle odstavce 5 rozhodnout o částkách přechodné vnitrostátní podpory, již poskytnou.“
15)
V hlavě VI se doplňuje nový článek, který zní:
„Článek 136a
Flexibilita mezi pilíři
1. Do 31. prosince 2013 mohou členské státy rozhodnout, že uvolní až 15 % svých ročních vnitrostátních stropů na kalendářní rok 2014, jak jsou stanoveny v příloze VIII tohoto nařízení, a svých ročních vnitrostátních stropů na kalendářní roky 2015-2019, jak jsou stanoveny v příloze II nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1305/2013 (18), jako dodatečnou podporu na opatření v rámci programů rozvoje venkova, která jsou financována na základě EZFRV podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1307/2013 (19). V důsledku toho již odpovídající částka nebude k dispozici pro poskytování přímých plateb.
Rozhodnutí uvedené v prvním pododstavci se oznámí Komisi do 31. prosince 2013. Toto rozhodnutí stanoví procentní podíl uvedený v daném pododstavci, který se může v jednotlivých kalendářních letech lišit.
Členské státy, které nepřijmou rozhodnutí uvedené ví prvním pododstavci pro kalendářní rok 2014, mohou do 1. srpna 2014 přijmout uvedené rozhodnutí pro kalendářní roky 2015 až 2019. Takové rozhodnutí oznámí Komisi do uvedeného dne.
Členské státy mohou rozhodnout, že rozhodnutí uvedené v tomto odstavci přezkoumají, a to s účinností od kalendářního roku 2018. Rozhodnutí založené na tomto přezkumu nesmí vést ke snížení procentního podílu oznámeného Komisi v souladu s prvním, druhým a třetím pododstavcem. Členské státy každé takové rozhodnutí založené na tomto přezkumu oznámí Komisi do 1. srpna 2017.
2. Členské státy, které nepřijmou rozhodnutí uvedené v odstavci 1, mohou do 31. prosince 2013 rozhodnout, že jako prostředky na přímé platby uvolní až 15 % nebo, v případě Bulharska, Estonska, Španělska, Litvy, Lotyšska, Polska, Portugalska, Rumunska, Slovenska, Spojeného království, Finska a Švédska, až 25 % částky přidělené na podporu opatření v rámci programů rozvoje venkova financovaných v období 2015-2020 z EZFRV podle nařízení (EU) č. 1305/2013. V důsledku toho již odpovídající částka nebude k dispozici na podporu opatření v rámci programů rozvoje venkova.
Rozhodnutí uvedené v prvním pododstavci se Komisi oznámí do 31. prosince 2013. Toto rozhodnutí stanoví procentní podíl uvedený v daném pododstavci, který se může v jednotlivých kalendářních letech lišit.
Členské státy, které nepřijmou rozhodnutí uvedené v prvním pododstavci pro rozpočtový rok 2015, mohou do 1. srpna 2014 přijmout ohledně období 2016 až 2020 uvedené rozhodnutí pro rozpočtové roky 2016 až 2020. Takové rozhodnutí oznámí Komisi do uvedeného dne.
Členské státy mohou rozhodnout, že rozhodnutí uvedené v tomto odstavci přezkoumají, a to s účinností pro rozpočtové roky 2019 a 2020. Rozhodnutí založené na tomto přezkumu nesmí vést ke zvýšení procentního podílu oznámeného Komisi v souladu s prvním, druhým a třetím pododstavcem. Členské státy každé rozhodnutí založené na tomto přezkumu oznámí Komisi do 1. srpna 2017.
3. S cílem zohlednit rozhodnutí oznámená členskými státy v souladu s odstavci 1 a 2 je Komisi v souladu s článkem 141a svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci, pokud jde o přezkum stropů stanovených v příloze VIII.
(18) Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1305/2013 ze dne 17. prosince 2013, kterým se stanoví pravidla pro přímé platby zemědělcům v režimech podpory v rámci společné zemědělské politiky a zrušují nařízení Rady (ES) č. 637/2008 a nařízení Rady (ES) č. 73/2009 (Úř. věst. L 347, 20.12.2013, s. 487)." 						
(19) Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1307/2013 ze dne 17. prosince 2013 o podpoře pro rozvoj venkova z Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV) a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 1698/2005 (Úř. věst. L 347, 20.12.2013, s. 608).“" 						
16)
V hlavě VI se doplňuje nový článek, který zní:
„Článek 136b
Převod do EZFRV
Členské státy, které v souladu s článkem 136 rozhodly, že od rozpočtového roku 2011 uvolní určitou částku pro účely podpory Unie v rámci programů rozvoje venkova a financování z prostředků EZFRV, tyto částky podle přílohy VIIIa pro účely programů rozvoje venkova a financování z prostředků EZFRV uvolní i pro rozpočtový rok 2015.“
17)
Vkládá se nový článek, který zní:
„Článek 140a
Přenesení pravomocí
S cílem zohlednit rozhodnutí oznámená členskými státy v souladu s čl. 136a odst. 1 a 2, jakož i veškeré další změny vnitrostátních stropů uvedených v příloze VIII, je Komisi v souladu s článkem 141a svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci, pokud jde o změny stropů stanovených v příloze VIIIc.
S cílem zajistit, aby bylo v roce 2014 správně uplatňováno lineární snížení stanovené v čl. 40 odst. 3, je Komisi v souladu s článkem 141a svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci, kterými se stanoví pravidla pro výpočet snížení, která mají členské státy uplatnit na zemědělce podle čl. 40 odst. 3.“
18)
Článek 141a se nahrazuje tímto:
„Článek 141a
Výkon přenesené pravomoci
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je svěřena Komisi za podmínek stanovených v tomto článku.
2. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedená v článku 11a, v čl. 136a odst. 3 a článku 140a je svěřena Komisi do 31. prosince 2014.
3. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedené v článku 11a, čl. 136a odst. 3 a článku 140a kdykoli zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomoci v něm blíže určené. Rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie, nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.
4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
5. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle článku 11a, čl. 136a odst. 3 a článku 140a vstoupí v platnost, pouze pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada nevysloví námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty informují Komisi o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.“.
19)
V souladu s body 1), 4), 5) a 6) přílohy II tohoto nařízení se mění přílohy I, VIII a XVIIa a vkládají se nové přílohy VIIIa, VIIIb, VIIIc a VIIId.
20)
Přílohy II a III se mění podle bodů 2) a 3) přílohy II tohoto nařízení.
Článek 7
Změny nařízení (EU) č. 1307/2013
Nařízení (EU) č. 1307/2013 se mění takto:
1)
V článku 6 se odstavec 3 nahrazuje tímto:
„3. V zájmu zohlednění vývoje v souvislosti s celkovými maximálními částkami přímých plateb, které mohou být poskytnuty, včetně těch, které vyplývají z rozhodnutí přijatých členskými státy v souladu s článkem 136a nařízení (ES) č. 73/2009 a článkem 14 tohoto nařízení, a těch, které vyplývají z uplatňování čl. 20 odst. 2 tohoto nařízení, je Komisi za účelem změn vnitrostátních stropů stanovených v příloze II tohoto nařízení svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 70 tohoto nařízení.“.
2)
V čl. 26 odst. 6 se doplňuje tento pododstavec:
„Pokud se nepoužije redistributivní platba podle článku 41, členské státy pro účely metod výpočtů uvedených v tomto článku plně zohlední podporu poskytnutou na kalendářní rok 2014 podle článků 72a a 125a nařízení (ES) č. 73/2009.“.
3)
V čl. 36 odst. 3 se doplňuje tento pododstavec:
„Pokud se nepoužije redistributivní platba podle článku 41, členské státy za účelem rozlišení částek režimu jednotné platby na plochu plně zohlední podporu poskytnutou na kalendářní rok 2014 podle článku 125a nařízení (ES) č. 73/2009.“.
4)
V čl. 72 odst. 2 se za první pododstavec vkládá tento pododstavec:
„Nadále se však používá pro žádosti o podporu týkající se roků pro podání žádosti, které začínají před 1. lednem 2015.“
Článek 8
Změny nařízení (ES) č. 1306/2013
Nařízení (ES) č. 1306/2013 se mění takto:
1)
V čl. 119 odst. 1 se druhý pododstavec nahrazuje tímto:
„Článek 31 nařízení (ES) č. 1290/2005 a příslušná prováděcí pravidla však zůstávají v platnosti do 31. prosince 2014 a články 30 a 44a nařízení (ES) č. 1290/2005 a příslušná prováděcí pravidla zůstávají v platnosti pro vzniklé výdaje a platby uskutečněné pro zemědělský rozpočtový rok 2013.“.
2)
Vkládá se nový článek, který zní:
„Článek 119a
Odchylka od nařízení (EU) č. 966/2012
Odchylně od čl. 59 odst. 5 nařízení (EU) č. 966/2012 a od čl. 9 odst. 1 tohoto nařízení, ke stanovení skutečnosti, zda jsou výdaje, o jejichž proplacení byla Komise požádána, legální a správné, není na zemědělský rozpočtový rok 2014 zapotřebí stanovisko certifikačního subjektu.“.
3)
V článku 121 se odstavec 2nahrazuje tímto:
„2. Následující ustanovení se však použijí takto:
a)
články 7, 8, 16, 25, 26 a 43 ode dne 16. října 2013;
b)
článek 52, hlava III, hlava V kapitola II a hlava VI ode dne 1. ledna 2015.
3. Bez ohledu na odstavce 1 a 2:
a)
články 9, 18, 40 a 51 se použijí, pokud jde o výdaje uskutečněné od 16. října 2013;
b)
hlava VII kapitola IV se použije pro platby uskutečněné od zemědělského rozpočtového roku 2014.“.
Článek 9
Změny nařízení (ES) č. 1308/2013
Nařízení (EU) č. 1308/2013 se mění takto:
1)
Vkládá se nový článek, který zní:
„Článek 214a
Vnitrostátní platby pro určitá odvětví ve Finsku
S výhradou povolení Komise může Finsko v období let 2014-2020 nadále poskytovat vnitrostátní podpory, které poskytlo producentům v roce 2013 na základě článku 141 aktu o přistoupení z roku 1994, pokud:
a)
je částka podpory příjmů v průběhu celého období postupně snižována a v roce 2020 nepřesahuje 30 % částky poskytnuté v roce 2013 a
b)
před případným využitím této možnosti byly plně využity režimy podpor v rámci SZP určené pro dotčená odvětví.
Komise povolení vydá bez použití postupu podle čl. 229 odst. 2 nebo 3 tohoto nařízení.“
2)
V čl. 230 odst. 1se vkládají tato písmena:
„baa)
článek 111 do 31. března 2015;
ca)
čl. 125a odst. 1 písm. e) a odst. 2 a s ohledem na odvětví ovoce a zeleniny příloha XVIa do data použití souvisejících pravidel, která se stanoví prostřednictvím aktů v přenesené pravomoci podle čl. 173 odst. 1 písm. b) a i),
da)
články 136, 138 a 140, jakož i příloha XVIII pro účely použití uvedených článků do data použití pravidel, která se stanoví prostřednictvím prováděcích aktů podle článku 180 a čl. 183 písm. a), nebo do 30. června 2014, podle toho, které z dat nastane dříve.“.
Článek 10
Změny nařízení (EU) č. 1305/2013
Nařízení (EU) č. 1305/2013 se mění takto:
1)
V článku 31 se doplňuje nový odstavec, který zní:
„6. Chorvatsko může poskytovat platby v rámci tohoto opatření příjemcům v oblastech, které byly určeny podle čl. 32 odst. 3, a to i tehdy, jestliže doladění uvedené ve třetím pododstavci daného odstavce nebylo dokončeno. Toto doladění se dokončí nejpozději do 31. prosince 2014. Příjemci v oblastech, které po dokončení doladění přestanou být způsobilé, již v rámci tohoto opatření žádné další platby neobdrží.“.
2)
V článku 58 se odstavec 6 nahrazuje tímto:
„6. Do ročního rozpisu uvedeného v odstavci 4 tohoto článku se zahrnou rovněž finanční prostředky převedené do EZFRV na základě použití čl. 136a odst. 1 nařízení (ES) č. 73/2009 a čl. 7 odst. 2 nařízení (EU) č. 1307/2013 a finanční prostředky převedené do EZFRV na základě použití článků 10b, 136 a 136b nařízení (ES) č. 73/2009 pro kalendářní roky 2013 a 2014.“.
3)
V čl. 59 odst. 4 se písmeno f) nahrazuje tímto:
„f)
činí 100 % v případě částky ve výši 100 milionů EUR v cenách roku 2011 přidělené Irsku, v případě částky ve výši 500 milionů EUR v cenách roku 2011 přidělené Portugalsku a v případě částky ve výši 7 milionů EUR v cenách roku 2011 přidělené Kypru, a to pod podmínkou, že těmto členským státům je poskytována finanční pomoc v souladu s články 136 a 143 Smlouvy o fungování EU ke dni 1. ledna 2014 nebo po tomto datu, až do roku 2016, kdy se použití tohoto ustanovení znovu posoudí.“.
KAPITOLA III
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 11
Vstup v platnost a použitelnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie. Použije se ode dne 1. ledna 2014.
Avšak:
-
čl. 6 body 15,17 a 18 se použijí od dne vstupu tohoto nařízení v platnost;
-
čl. 6 bod 20 se použije ode dne 22. prosince 2013; a
-
čl. 8 bod 3 se použije ode dnů použitelnosti v něm uvedených.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne17. prosince 2013.
EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS (EU) No 1310/2013,
annettu 17 päivään joulukuuta 2013,
eräistä maaseudun kehittämisen maatalousrahastosta (maaseuturahasto) myönnettävää tukea koskevista siirtymäsäännöksistä, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1305/2013 muuttamisesta varojen ja niiden jaon osalta vuonna 2014 sekä neuvoston asetuksen (EY) N:o 73/2009 ja Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusten (EU) N:o 1307/2013, (EU) N:o 1306/2013 ja (EU) N:o 1308/2013 muuttamisesta niiden soveltamisen osalta vuonna 2014
EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka
ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 42 artiklan ja 43 artiklan 2 kohdan,
ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
sen jälkeen kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille,
ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (1),
noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä,
sekä katsovat seuraavaa:
(1)
Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) N:o 1305/2013 (2), jota sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2014, vahvistetaan säännöt, jotka koskevat unionin tukea maaseudun kehittämiseen, ja kumotaan neuvoston asetus (EY) N:o 1698/2005 (3), sanotun kuitenkaan rajoittamatta kyseisen asetuksen täytäntöönpanoasetusten soveltamista edelleen, kunnes ne kumotaan. Jotta helpotettaisiin siirtymistä asetuksessa (EY) N:o 1698/2005 säädetyistä tukijärjestelmistä uuteen oikeudelliseen kehykseen, joka kattaa 1 päivänä tammikuuta 2014 alkavan ohjelmakauden, jäljempänä 'uusi ohjelmakausi', olisi hyväksyttävä siirtymäsäännöt, joilla vältetään maaseudun kehittämistuen täytäntöönpanon ongelmat tai viivästymiset, jotka voivat johtua uusien maaseudun kehittämisohjelmien hyväksymisajankohdasta. Sen vuoksi jäsenvaltioiden olisi voitava jatkaa vuonna 2014 oikeudellisten sitoumusten tekemistä nykyisissä maaseudun kehittämisohjelmissaan eräiden toimenpiteiden osalta ja aiheutuvien menojen olisi oltava tukikelpoisia uudella ohjelmakaudella.
(2)
Ottaen huomioon merkittävä muutos, joka liittyy uudella ohjelmakaudella menetelmään niiden alueiden määrittelemiseksi, joilla on luonnonolosuhteista johtuvia huomattavia rajoitteita, viljelijän velvoitetta jatkaa viljelyä alueella viiden vuoden ajan ei pitäisi soveltaa vuonna 2014 tehtyihin uusiin oikeudellisiin sitoumuksiin.
(3)
Jotta siirtymässä varmistettaisiin oikeusvarmuus, tiettyjen asetuksen (EY) N:o 1698/2005 mukaisten menojen olisi oltava oikeutettuja Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahaston (maaseuturahasto) rahoitukseen uudella ohjelmakaudella, jos tukia on vielä maksamatta. Tämän olisi katettava myös tietyt pitkän aikavälin sitoumukset, jotka liittyvät samantapaisiin toimenpiteisiin ja joista on säädetty neuvoston asetuksessa (ETY) N:o 2078/92 (4), neuvoston asetuksessa (ETY) N:o 2080/92 (5) ja neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1257/99 (6), siltä osin kuin nämä toimenpiteet saivat tukea asetuksen (EY) N:o 1698/2005 nojalla ja tukia on vielä maksamatta vuonna 2014. Moitteettoman varainhoidon ja ohjelman tehokkaan täytäntöönpanon varmistamiseksi tällaiset menot olisi erotettava selvästi muista menoista maaseudun kehittämisohjelmissa ja jäsenvaltioiden hallinto- ja valvontajärjestelmissä. Jotta maaseudun kehittämisohjelmien varainhoito ei olisi uudella ohjelmakaudella tarpeettoman hankalaa, siirtymäkauden menoihin olisi sovellettava uuden ohjelmakauden yhteisrahoitusosuuksia.
(4)
Eräiden rahoitusvakautensa osalta edelleen vakavissa vaikeuksissa olevien jäsenvaltioiden tilanteen ottamiseksi huomioon siirryttäessä nykyisestä ohjelmakaudesta uuteen ohjelmakauteen ja kyseisistä vaikeuksista aiheutuvien kielteisten vaikutusten rajoittamiseksi on tarpeen jatkaa asetuksen (EY) N:o 1698/2005 70 artiklan 4 c kohdassa säädetyn maaseuturahaston rahoitusosuuden korottamista koskevan poikkeuksen voimassaoloa ohjelmakautta 2007-2013 koskevien menojen viimeiseen tukikelpoisuuspäivään asti, joka on 31 päivä joulukuuta 2013, jotta mahdollistetaan käytettävissä olevan maaseuturahaston rahoituksen mahdollisimman tehokas käyttö.
(5)
Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) N:o 1307/2013 (7) säädetään uusista tukijärjestelmistä, ja sitä on määrä soveltaa 1 päivästä tammikuuta 2015. Sen vuoksi myönnettäessä viljelijöille tulotukea kalenterivuonna 2014 perustana pidetään edelleen neuvoston asetusta (EY) N:o 73/2009 (8), mutta neuvoston asetus (EU) N:o 1311/2013 (9) olisi otettava asianmukaisesti huomioon. Jotta varmistettaisiin täydentäviä ehtoja koskevien säännösten täytäntöönpanon ja eräiden toimenpiteiden edellyttämien vaatimusten noudattamisen johdonmukaisuus, olisi säädettävä, että ohjelmakaudella 2007-2013 sovellettavia asiaankuuluvia säännöksiä sovelletaan edelleen kunnes uusia oikeudellisia puitteita aletaan soveltaa. Samasta syystä Kroatiassa vuonna 2013 sovellettavia täydentäviä kansallisia suoria tukia koskevia säännöksiä olisi sovellettava edelleen.
(6)
Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) N:o 1306/2013 (10) annetaan jäsenvaltioille mahdollisuus maksaa suoriin tukiin liittyviä ennakoita. Asetuksen (EY) N:o 73/2009 mukaan tämän mahdollisuuden käyttämiseen tarvitaan komission lupa. Suorien tukien järjestelmän täytäntöönpanosta saadut kokemukset ovat osoittaneet, että on asianmukaista sallia, että viljelijät saavat ennakoita. Vuonna 2014 tehtyjen hakemusten osalta kyseiset ennakot olisi rajoitettava asetuksen (EY) N:o 73/2009 liitteessä I lueteltujen tukijärjestelmien osalta enintään 50 prosenttiin ja naudan- ja vasikanlihapalkkioiden osalta enintään 80 prosenttiin.
(7)
Asetuksen (EY) N:o 73/2009 liitteessä VIII vuodeksi 2014 vahvistettuja kansallisia enimmäismääriä on tarpeen muuttaa asetuksen (EU) No 1311/2013 noudattamiseksi ja erityisesti sen määrän yhdenmukaistamiseksi, joka on käytettävissä suorien tukien myöntämiseksi viljelijöille, sekä ulkoisen lähentymismekanismin soveltamiseksi. Kansallisten enimmäismäärien muuttaminen vaikuttaa vääjäämättä määrään, jonka yksittäinen viljelijä voi saada suorina tukina vuonna 2014. Sen vuoksi olisi säädettävä tavasta, jolla kyseinen muutos vaikuttaa tukioikeuksien arvoon ja muiden suorien tukien tasoon. Jotta otettaisiin huomioon pienviljelijöiden tilanne, erityisesti koska vuonna 2014 ei sovelleta mitään mukauttamismekanismia eikä varsinkaan tällaisen mekanismin soveltamisesta tehtävää enintään 5 000 euron suuruisia suoria tukia koskevaa poikkeusta, jäsenvaltioiden, jotka eivät myönnä uudelleenjakotukea ja jotka päättävät olla siirtämättä varoja maaseudun kehittämistukeen joustomekanismin avulla, olisi sallittava olla vähentämättä kaikkien tukioikeuksien arvoa.
(8)
Eräitä asetuksen (EY) N:o 73/2009 säännöksiä, erityisesti kyseisen asetuksen liitteessä VIII vahvistettujen lukujen kattamien seikkojen osalta ja sen yhteyden osalta, joka liittyy jäsenvaltioille annettuun mahdollisuuteen käyttää tilatukijärjestelmässä käyttämättä jääneet varat erityistuen rahoittamiseen, olisi selkeytettävä kyseisen asetuksen rahoituksen toteutumisesta saatujen kokemusten pohjalta.
(9)
Jäsenvaltioilla oli asetuksen (EY) N:o 73/2009 nojalla mahdollisuus päättää, että ne käyttävät tietyn prosentin kansallisista enimmäismääristään viljelijöilleen myönnettävään erityistukeen ja tarkistavat aiempaa päätöstä tekemällä päätöksen tällaisen tuen muuttamisesta tai lopettamisesta. On aiheellista säätää, että näitä päätöksiä tarkistetaan uudelleen kalenterivuodesta 2014 alkaen. Samalla asetuksen (EY) N:o 73/2009 69 artiklan 5 kohdassa säädettyjen erityisedellytysten, joiden mukaisesti eräissä jäsenvaltioissa maksetaan erityistukea ja joiden voimassaolon oli tarkoitus päättyä vuonna 2013, soveltamista on tarpeen jatkaa yhdellä vuodella, jotta tukitaso säilyisi ennallaan. Ottaen huomioon vapaaehtoisen tuotantosidonnaisen tuen käyttöönotto 1 päivästä tammikuuta 2015 alkaen tietyillä aloilla tai alueilla tarkoin määritellyissä tapauksissa, on aiheellista sallia jäsenvaltioiden nostaa tietyntyyppisten asetuksen (EY) N:o 73/2009 68 artiklan mukaisten erityistukien tasoa 6,5 prosenttiin vuonna 2014.
(10)
Pienempien tilojen viljelijöiden yksikkötuen olisi oltava riittävä tosiasiallisen tulotukitavoitteen saavuttamiseksi. Koska vuonna 2014 ei sovelleta mitään mukauttamismekanismia eikä varsinkaan tällaisen mekanismin soveltamisesta tehtävää enintään 5 000 euron suuruisia suoria tukia koskevaa poikkeusta, jäsenvaltioilla olisi jo vuonna 2014 oltava lupa suoran tuen uudelleenjakoon viljelijöiden kesken siten, että viljelijöille myönnetään ylimääräistä tukea ensimmäisistä hehtaareista.
(11)
Asetuksessa (EY) N:o 73/2009 säädetty yhtenäisen pinta-alatuen järjestelmä on siirtymävaiheen järjestelmä, jonka voimassaolon oli tarkoitus päättyä 31 päivänä joulukuuta 2013. Yhteisen maatalouspolitiikan, jäljempänä 'YMP', uudistuksen yhteydessä päätettiin, että tätä järjestelmää soveltavien jäsenvaltioiden olisi sallittava soveltaa sitä perustuen myöntämiseen ylimääräisen siirtymäkauden ajan viimeistään vuoden 2020 loppuun saakka. Sen vuoksi asetuksessa (EY) N:o 73/2009 säädettyä yhtenäisen pinta-alatuen järjestelmän soveltamisaikaa olisi jatkettava yhdellä vuodella. Käynnissä olevien viljelymaiden uudelleenjärjestelyjen huomioon ottamiseksi ja yksinkertaisuuden vuoksi kyseisten jäsenvaltioiden tukikelpoiseen maatalousmaahan olisi kuuluttava myös ne tukikelpoiset alat, jotka eivät olleet 30 päivänä kesäkuuta 2003 hyvässä maatalouskunnossa, kuten asian laita on 1 päivästä tammikuuta 2015 alkaen asetuksen (EU) N:o 1307/2013 mukaisesti.
(12)
Asetuksen (EY) N:o 73/2009 133 a artiklan mukaisesti yhtenäisen pinta-alatuen järjestelmää soveltavat uudet jäsenvaltiot, Bulgariaa ja Romaniaa lukuun ottamatta, voivat myöntää siirtymäkauden kansallista tukea viljelijöille vuonna 2013. Koska yhtenäisen pinta-alatuen järjestelmän voimassaoloa jatketaan vuodeksi 2014, näiden jäsenvaltioiden olisi säilytettävä tämä mahdollisuus vuonna 2014. Ottaen huomioon asetuksen (EY) N:o 73/2009 132 artiklan mukaisten täydentävien kansallisten suorien tukien taso Bulgariassa ja Romaniassa vuonna 2014, näiden jäsenvaltioiden olisi voitava valita vuonna 2014 siirtymäkauden kansallinen tuki täydentävien kansallisten suorien tukien asemasta.
(13)
Siirtymäkauden kansallinen tuki on myönnettävä samoilla ehdoilla, joita tähän tukeen sovelletaan vuonna 2013, tai Bulgarian ja Romanian tapauksessa samoilla ehdoilla, joita sovelletaan täydentäviin kansallisiin suoriin tukiin vuonna 2013. Siirtymäkauden kansallisen tuen hallinnoinnin yksinkertaistamiseksi vuonna 2014 asetuksen (EY) N:o 73/2009 132 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua vähennystä yhdessä 7 ja 10 artiklan kanssa tarkoitettujen vähennysten kanssa ei kuitenkaan tulisi soveltaa. Jotta varmistetaan siirtymäkauden kansallisen tuen yhteensopivuus lähentymismekanismin kanssa, alakohtaisen tuen enimmäistasoa olisi rajoitettava tiettyyn prosenttiosuuteen. Kyproksen vaikea taloudellinen tilanne huomioon ottaen kyseisen jäsenvaltion osalta olisi säädettävä eräitä mukautuksia.
(14)
Jotta jäsenvaltiot voisivat joustavammin tyydyttää maatalousalojensa tarpeet tai vahvistaa maaseudun kehittämispolitiikkaansa, niille olisi annettava mahdollisuus siirtää varoja suorien tukien enimmäismääristään maaseudun kehittämistukeen ja toisin päin. Jäsenvaltioissa, joissa suorien tukien taso on alle 90 prosenttia unionin keskiarvosta, olisi myös oltava mahdollisuus siirtää enemmän varoja maaseudun kehittämistuesta suorien tukien enimmäismääriin. Tällaiset päätökset olisi tehtävä tietyissä rajoissa koko varainhoitovuosien 2015-2020 ajanjaksolle siten, että asiaa olisi voitava tarkistaa vuonna 2017, edellyttäen, että tällaiseen tarkistukseen perustuva päätös ei merkitse maaseudun kehittämiseen osoitettujen määrien vähentämistä.
(15)
Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2000/60/EY (11) säädettiin neuvoston direktiivin 80/68/ETY (12) kumoamisesta 22 päivästä joulukuuta 2013. Samojen pohjaveden suojelemiseen liittyviä täydentäviä ehtoja koskevien sääntöjen säilyttämiseksi, joista säädetään direktiivissä 80/68/ETY, sen viimeisenä voimassaolopäivänä, on aiheellista mukauttaa täydentävien ehtojen soveltamisalaa ja määritellä hyvää maatalous- ja ympäristökuntoa koskeva toimenpidevaatimus, joka kattaa kyseisen direktiivin 4 ja 5 artiklan vaatimukset.
(16)
Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1107/2009 (13) 83 artiklassa säädetään, että asetuksen (EY) N:o 73/2009 liitteessä II olevaa viittausta neuvoston direktiivin 91/414/ETY (14) 3 artiklaan on pidettävä viittauksena asetuksen (EY) N:o 1107/2009 55 artiklaan. Asetuksessa (EU) N:o 1306/2013 tämä viittaus on kuitenkin rajoitettu siten, että sillä viitataan ainoastaan asetuksen (EY) N:o 73/2009 55 artiklan ensimmäiseen ja toiseen virkkeeseen. Jotta varmistetaan kasvinsuojeluaineiden käyttöä koskevien vaatimusten johdonmukaisuus vuonna 2014 ja sen jälkeen, asetuksen (EY) 73/2009 liitettä II olisi muutettava vastaavasti.
(17)
Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) N:o 1308/2013 (15) säädetään silkkiäistoukkien kasvatukseen tarkoitetun tuen sisällyttämisestä suorien tukien järjestelmään ja näin ollen sen poistamisesta asetuksesta (EU) N:o 1308/2013. Koska suorien tukien uuden järjestelmän käyttöönotto viivästyy, silkkiäistoukka-alan tukia olisi jatkettava vielä yhdellä vuodella.
(18)
Suomi on saanut luvan maksaa kansallista tukea tietyille maatalouden aloille Etelä-Suomessa vuoden 1994 liittymissopimuksen 141 artiklan mukaisesti. Kun otetaan huomioon yhteisen maatalouspolitiikan uudistuksen ajoitus ja maatalouden vaikea taloudellinen tilanne Etelä-Suomessa ja se, että tuottajat tarvitsevat edelleen erityistä tukea, on aiheellista säätää integrointitoimista, joilla Suomi voi Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 42 artiklan mukaisesti saada komissiolta luvan myöntää kansallista tukea Etelä-Suomessa tietyin edellytyksin. Tulotukea olisi vähennettävä asteittain koko kaudella, ja sen olisi oltava vuoteen 2020 mennessä enintään 30 prosenttia vuonna 2013 myönnetyistä määristä.
(19)
Asetuksen (EU) N:o 1306/2013 III osastossa säädettyä maatilojen neuvontajärjestelmää, V osaston II luvussa säädettyä yhdennettyä hallinto- ja valvontajärjestelmää ja VI osastossa säädettyjä täydentäviä ehtoja koskevia säännöksiä olisi sovellettava 1 päivästä tammikuuta 2015.
(20)
Asetuksessa (EU) N:o 1307/2013 olevia viittauksia asetuksen (EU) N:o 1305/2013 14 artiklaan olisi muutettava, koska asetukseen (EY) N:o 73/2009 lisätään 136 a artikla.
(21)
Sen vuoksi asetuksia (EY) N:o 73/2009, (EU) N:o 1307/2013, (EU) N:o 1306/2013, (EU) N:o 1308/2013 ja (EU) N:o 1305/2013 olisi muutettava.
(22)
Tässä asetuksessa säädettyjen siirtymäkauden toimenpiteiden ripeän soveltamisen varmistamiseksi asetuksen olisi tultava voimaan päivänä, jona se julkaistaan, ja sitä olisi sovellettava 1 päivästä tammikuuta 2014. Jotta vältettäisiin mahdolliset päällekkäisyydet niiden pilarien välistä joustavuutta koskevien sääntöjen välillä, joista säädetään asetuksessa (EY) N:o 73/2009 ja asetuksessa (EU) N:o 1307/2013, sellaisena kuin se on muutettuna tällä asetuksella, kyseistä asetuksen (EY) N:o 73/2009 muutosta olisi sovellettava 31 päivästä joulukuuta 2013 ja asetuksen (EU) N:o 1307/2013 muutoksia olisi sovellettava kyseisen asetuksen voimaantulopäivästä. Lisäksi asetuksen (EY) N:o 73/2009 liitteiden II ja III muutoksia, joiden tavoitteena on varmistaa nykyisten täydentäviä ehtoja koskevien sääntöjen jatkuminen, olisi sovellettava neuvoston direktiivin 80/68/ETY kumoamispäivästä eli 22 päivästä joulukuuta 2013.
(23)
Kun otetaan huomioon, että vuosi 2014 on siirtymävuosi, jonka kuluessa jäsenvaltioiden on valmisteltava YMP:n uudistuksen täysimääräistä täytäntöönpanoa, on tärkeää varmistaa, että tässä asetuksessa säädetyistä siirtymäkauden järjestelyistä aiheutuva hallinnollinen rasitus pidetään mahdollisimman pienenä,
OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN ASETUKSEN:
I LUKU
MAASEUDUN KEHITTÄMISTUKEA KOSKEVAT SIIRTYMÄSÄÄNNÖKSET
1 artikla
Asetuksen (EY) N:o 1698/2005 mukaiset oikeudelliset sitoumukset vuonna 2014
1. Jäsenvaltiot voivat antaa tuensaajien osalta vuonna 2014 edelleen uusia oikeudellisia sitoumuksia asetuksen (EY) N:o 1698/2005 20 artiklassa, lukuun ottamatta a alakohdan iii alakohtaa, c alakohdan i alakohtaa ja d alakohtaa, sekä 36 artiklassa tarkoitettujen toimenpiteiden osalta mainitun asetuksen nojalla hyväksyttyjen maaseudun kehittämisohjelmien mukaisesti senkin jälkeen, kun ohjelmakauden 2007-2013 määrärahat on käytetty loppuun, jos tukihakemus on toimitettu ennen kuin vastaava, ohjelmakauden 2014-2020 maaseudun kehittämisohjelma hyväksytään, sanotun kuitenkaan rajoittamatta asetuksen (EU) N:o 1305/2013 88 artiklan soveltamista.
Kroatia voi antaa tuensaajille vuonna 2014 edelleen uusia oikeudellisia sitoumuksia komission asetuksen (EY) N:o 718/2007 (16) 171 artiklan 2 kohdan a ja c alakohdassa tarkoitettujen toimenpiteiden osalta mainitun asetuksen nojalla hyväksytyn liittymistä valmistelevan tukivälineen maaseudun kehittämistä koskevan osa-alueen (IPARD) ohjelman mukaisesti senkin jälkeen, kun kyseisen ohjelman määrärahat on käytetty loppuun, jos tukihakemus on toimitettu ennen kuin sitä koskeva ohjelmakauden 2014-2020 maaseudun kehittämisohjelma hyväksytään, sanotun kuitenkaan rajoittamatta vuoden 2012 liittymisasiakirjan liitteessä VI olevan E kohdan ja sen perusteella hyväksyttyjen säännösten soveltamista.
Näiden sitoumusten perusteella aiheutuneet menot ovat tukikelpoisia tämän asetuksen 3 artiklan mukaisesti.
2. Neuvoston asetuksen (EY) N:o 1257/1999 14 artiklan 2 kohdan toisessa alakohdassa säädettyä edellytystä ei sovelleta uusiin oikeudellisiin sitoumuksiin, jotka jäsenvaltiot tekevät vuonna 2014 asetuksen (EY) N:o 1698/2005 36 artiklan a alakohdan i ja ii alakohdan mukaisesti.
2 artikla
Asetuksen (EY) N:o 1698/2005 50 a ja 51 artiklan soveltamisen jatkaminen
Asetuksen (EY) N:o 1698/2005 50 a ja 51 artiklaa sovelletaan edelleen 31 päivään joulukuuta 2014 asti sellaisiin toimiin, jotka on valittu ohjelmakauden 2014-2020 maaseudun kehittämisohjelmissa vuosipalkkion osalta asetuksen (EU) N:o 1305/2013 21 artiklan 1 kohdan a ja b alakohdan mukaisesti sekä mainitun asetuksen 28-31, 33 ja 34 artiklan mukaisesti, sanotun kuitenkaan rajoittamatta asetuksen (EU) N:o 1305/2013 88 artiklan soveltamista.
3 artikla
Eräiden menolajien tukikelpoisuus
1. Rajoittamatta asetuksen (EU) N:o 1305/2013 6 artiklan 1 kohdan ja 88 artiklan soveltamista, menot, jotka liittyvät oikeudellisiin sitoumuksiin, jotka on annettu tuensaajille asetuksen (EY) N:o 1698/2005 20 ja 36 artiklassa ja - rajoittamatta vuoden 2012 liittymisasiakirjan liitteessä VI olevan E kohdan ja sen perusteella hyväksyttyjen säännösten soveltamista Kroatian tapauksessa - asetuksen (EY) N:o 718/2007 171 artiklan 2 kohdan a ja c alakohdassa tarkoitettujen toimenpiteiden yhteydessä, voivat saada maaseuturahastosta rahoitusta ohjelmakaudella 2014-2020 seuraavissa tapauksissa:
a)
1 päivän tammikuuta 2014 ja 31 päivän joulukuuta 2015 välisenä aikana - Kroatian osalta 1 päivän tammikuuta 2014 ja 31 päivän joulukuuta 2016 välisenä aikana - suoritettavien maksujen osalta, jos asianomaiselle asetuksen (EY) N:o 1698/2005 tai asetuksen (EY) N:o 718/2007 mukaisesti hyväksytyn ohjelman toimenpiteelle tarkoitetut määrärahat on käytetty loppuun; ja
b)
31 päivän joulukuuta 2015 jälkeen - Kroatian tapauksessa 31 päivän joulukuuta 2016 jälkeen - suoritettavien maksujen osalta.
Tätä kohtaa sovelletaan myös oikeudellisiin sitoumuksiin, jotka on annettu tuensaajille asetuksissa (EY) N:o 1257/1999 tai (ETY) N:o 2078/92 ja (ETY) 2080/92 säädettyjen vastaavien toimenpiteiden yhteydessä ja jotka saavat tukea asetuksen (EY) N:o 1698/2005 nojalla.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetut menot voivat saada maaseuturahastosta rahoitusta ohjelmakaudella 2014-2020 seuraavin edellytyksin:
a)
kyseiset menot on sisällytetty vastaavaan ohjelmakauden 2014-2020 maaseudun kehittämisohjelmaan;
b)
sovelletaan tämän asetuksen liitteessä I esitettyä asetuksen (EU) N:o 1305/2013 mukaisen vastaavan toimenpiteen maaseuturahaston rahoitusosuutta; ja
c)
jäsenvaltiot varmistavat, että asiaankuuluvat siirtymätoimet on selvästi yksilöity niiden hallinto- ja valvontajärjestelmissä.
4 artikla
Eräiden asetuksen (EY) N:o 73/2009 säännösten soveltaminen vuonna 2014
Poiketen siitä, mitä asetuksessa (EU) N:o 1305/2013 säädetään, vuoden 2014 osalta:
a)
asetuksen (EU) N:o 1306/2013 28, 29, 30 ja 33 artiklassa olevaa viittausta asetuksen (EU) N:o 1305/2013 VI osaston I lukuun pidetään viittauksena asetuksen (EY) N:o 73/2009 5 ja 6 artiklaan sekä sen liitteisiin II ja III.
b)
asetuksen (EU) N:o 1305/2013 40 artiklan 1 kohdassa olevaa viittausta asetuksen (EU) N:o 1307/2013 19 artiklaan pidetään viittauksena asetuksen (EY) N:o 73/2009 132 artiklaan;
c)
asetuksen (EU) N:o 1305/2013 40 artiklan 2 kohdan a alakohdassa olevaa viittausta asetuksen (EU) N:o 1307/2013 17 artiklaan pidetään viittauksena asetuksen (EY) N:o 73/2009 121 artiklaan.
II LUKU
MUUTOKSET
5 artikla
Asetuksen (EY) N:o 1698/2005 muuttaminen
Muutetaan asetuksen (EY) N:o 1698/2005 70 artiklan 4 c kohta seuraavasti:
a)
korvataan ensimmäisen alakohdan johdantokappale seuraavasti:
"4 c. Maaseuturahaston osuutta voidaan 3, 4 ja 5 kohdassa vahvistetuista enimmäismääristä poiketen nostaa enintään 95 prosenttiin tukikelpoisista julkisista menoista lähentymistavoitealueilla, syrjäisimmillä alueilla ja pienillä Egeanmeren saarilla sekä 85 prosenttiin tukikelpoisista julkisista menoista muilla alueilla. Näitä osuuksia sovelletaan kussakin todennetussa menoilmoituksessa hiljattain ilmoitettuihin tukikelpoisiin menoihin ohjelmakautta 2007-2013 koskevien menojen viimeiseen tukikelpoisuuspäivään eli 31 päivään joulukuuta 2015 asti, kun jäsenvaltio täyttää 20 päivään joulukuuta 2013 tai sen jälkeen jonkin seuraavista edellytyksistä:";
b)
korvataan toinen alakohta seuraavasti:
"Jäsenvaltion, joka haluaa käyttää hyväkseen ensimmäisessä alakohdassa säädettyä poikkeusta, on esitettävä komissiolle pyyntö vastaavan muutoksen tekemisestä sen maaseudun kehittämisohjelmaan. Poikkeusta sovelletaan siitä alkaen, kun komissio on hyväksynyt ohjelman muutoksen."
6 artikla
Asetuksen (EY) N:o 73/2009 muuttaminen
Muutetaan asetus (EY) N:o 73/2009 seuraavasti:
1)
Lisätään 29 artiklaan kohta seuraavasti:
"5. Poiketen siitä, mitä 2 kohdassa säädetään, jäsenvaltiot voivat 16 päivästä lokakuuta 2014 maksaa vuonna 2014 tehtyjen hakemusten osalta viljelijöille ennakoita, jotka ovat enintään 50 prosenttia liitteessä I luetelluissa tukijärjestelmissä myönnettävistä suorista tuista. Kun kyseessä ovat IV osaston 1 luvun 11 jaksossa säädetyt naudan- ja vasikanlihapalkkiot, jäsenvaltiot voivat korottaa mainittua prosenttimäärää enintään 80 prosenttiin."
2)
Korvataan 40 artikla seuraavasti:
"40 artikla
Kansalliset enimmäismäärät
1. Kaikkien myönnettyjen tukioikeuksien, 41 artiklassa tarkoitetun kansallisen varannon sekä 51 artiklan 2 kohdan, 69 artiklan 3 kohdan ja 72 b artiklan mukaisesti vahvistettujen enimmäismäärien kokonaisarvon on kunkin jäsenvaltion ja kunkin vuoden osalta oltava yhtä suuri kuin kyseisen jäsenvaltion liitteessä VIII vahvistettu vastaava kansallinen enimmäismäärä.
2. Jäsenvaltion on liitteessä VIII määritetyn asianomaisen kansallisen enimmäismäärän noudattamisen varmistamiseksi tarvittaessa alennettava tai korotettava lineaarisesti kaikkien tukioikeuksien arvoa tai 41 artiklassa tarkoitetun kansallisen varannon määrää tai molempia.
Jäsenvaltiot, jotka päättävät olla panematta täytäntöön tämän asetuksen III osaston 5 a lukua ja käyttämättä 136 a artiklan 1 kohdassa säädettyä mahdollisuutta, voivat ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetun tukioikeuksien arvon tarvittavan alentamisen saavuttamiseksi päättää olla vähentämättä tukioikeuksia, joita aktivoivat vuonna 2013 viljelijät, jotka hakivat vuonna 2013 suoria tukia alle asianomaisen jäsenvaltion määrittämän määrän; tämä määrä saa olla enintään 5 000 euroa.
3. Suorien tukien määrät, jotka voidaan myöntää jäsenvaltiossa kalenterivuoden 2014 osalta tämän asetuksen 34, 52, 53, 68 ja 72 a artiklan mukaisesti ja tukena silkkiäistoukkien kasvattajille asetuksen (EY) N:o 1234/2007 111 artiklan mukaisesti, eivät saa olla suurempia kuin tämän asetuksen liitteessä VIII kyseiselle vuodelle vahvistetut enimmäismäärät, joista vähennetään tämän asetuksen liitteen VIII a mukaisesti määrät, jotka perustuvat tämän asetuksen 136 b artiklan soveltamiseen kalenterivuoden 2014 osalta, sanotun kuitenkaan rajoittamatta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1306/2013 (17) 26 artiklan soveltamista.
Jäsenvaltion on tarvittaessa ja tämän asetuksen liitteessä VIII määritettyjen enimmäismäärien, joista vähennetään tämän asetuksen liitteen VIII a mukaisesti määrät, jotka perustuvat tämän asetuksen 136 b artiklan soveltamiseen kalenterivuoden 2014 osalta, noudattamisen varmistamiseksi vähennettävä lineaarisesti suorien tukien määrää kalenterivuoden 2014 osalta.
(17) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1306/2013, annettu 17 päivään joulukuuta 2013, yhteisen maatalouspolitiikan rahoituksesta, hallinnoinnista ja seurannasta ja neuvoston asetusten (ETY) N:o 352/78, (EY) N:o 165/94, (EY) N:o 2799/98, (EY) N:o 814/2000, (EY) N:o 1290/2005 ja (EY) N:o 485/2008 kumoamisesta (EUVL L 347, 20.12.2013, s. 549)."" 						
3)
Korvataan 41 artiklan 1 kohdan b alakohta seuraavasti:
"b)
kaikkien myönnettyjen tukioikeuksien ja tämän asetuksen 51 artiklan 2 kohdan, 69 artiklan 3 kohdan ja 72 b artiklan mukaisesti vahvistettujen enimmäismäärien kokonaisarvo."
4)
Lisätään 51 artiklan 2 kohtaan alakohta seuraavasti:
"Vuoden 2014 osalta 52 ja 53 artiklassa tarkoitettujen suorien tukien enimmäismäärien on oltava yhtä suuret kuin vuodelle 2013 määritetyt enimmäismäärät kerrottuina kertoimella, joka lasketaan kullekin asianomaiselle jäsenvaltiolle jakamalla liitteessä VIII vuodelle 2014 vahvistettu kansallinen enimmäismäärä vuoden 2013 kansallisella enimmäismäärällä. Kertomista sovelletaan vain niihin jäsenvaltioihin, joissa liitteessä VIII vuodelle 2014 vahvistettu kansallinen enimmäismäärä on pienempi kuin vuoden 2013 kansallinen enimmäismäärä."
5)
Korvataan 68 artiklan 8 kohdan johdantolause seuraavasti:
"8. Jäsenvaltiot, jotka ovat tehneet 69 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun päätöksen, voivat viimeistään 1 päivänä helmikuuta 2014 tarkastella kyseistä päätöstä uudelleen ja päättää, että vuodesta 2014"
6)
Muutetaan 69 artikla seuraavasti:
a)
korvataan 1 kohta seuraavasti:
"1. Jäsenvaltiot voivat viimeistään 1 päivänä elokuuta 2009, 1 päivänä elokuuta 2010, 1 päivänä elokuuta 2011, 1 päivänä syyskuuta 2012, Kroatian tapauksessa sen liittymispäivänä tai 1 päivänä helmikuuta 2014 päättää käyttävänsä 68 artiklan 1 kohdassa säädettyyn erityistukeen kyseistä päätöstä seuraavasta vuodesta alkaen, Kroatian tapauksessa tilatukijärjestelmän ensimmäisestä täytäntöönpanovuodesta alkaen tai, kun kyseessä on viimeistään 1 päivänä helmikuuta 2014 tehty päätös, vuodesta 2014 alkaen, enintään 10 prosenttia 40 artiklassa tarkoitetuista kansallisista enimmäismääristään, tai Maltan tapauksessa enintään 2 miljoonan euron suuruisen määrän.";
b)
korvataan 3 kohdan toinen alakohta seuraavasti:
"Yksinomaan 40 artiklan 2 kohdassa säädettyjen kansallisten enimmäismäärien noudattamisen varmistamiseksi ja 41 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua laskentaa varten 68 artiklan 1 kohdan c alakohdassa tarkoitetun erityistuen myöntämiseen käytetyt määrät on vähennettävä 40 artiklan 1 kohdassa tarkoitetusta kansallisesta enimmäismäärästä. Ne on luettava myönnetyiksi tukioikeuksiksi.";
c)
korvataan 4 kohdassa prosenttimäärä "3,5" prosenttimäärällä "6,5";
d)
korvataan 5 kohdan ensimmäisessä virkkeessä vuosi "2013" vuodella "2014";
e)
korvataan 6 kohdan toinen alakohta seuraavasti:
"Yksinomaan 40 artiklan 2 kohdassa säädettyjen kansallisten enimmäismäärien noudattamisen varmistamiseksi ja 41 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua laskentaa varten silloin, kun jäsenvaltio käyttää tämän kohdan ensimmäisen alakohdan a alakohdassa säädettyä vaihtoehtoa, kyseistä määrää ei lueta osaksi tämän artiklan 3 kohdan nojalla vahvistettuja enimmäismääriä."
7)
Lisätään III osastoon luku seuraavasti:
"5 a luku
UUDELLEENJAKOTUKI VUONNA 2014
72 a artikla
Yleiset säännöt
1. Jäsenvaltiot voivat viimeistään 1 päivänä maaliskuuta 2014 päättää myöntää vuoden 2014 osalta tukea viljelijälle, jolla on oikeus tukeen 1-3 luvussa tarkoitetun tilatukijärjestelmän mukaisesti, jäljempänä 'uudelleenjakotuki'.
Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle päätöksestään ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettuun päivämäärään mennessä.
2. Jäsenvaltiot, jotka ovat päättäneet soveltaa tilatukijärjestelmää alueellisella tasolla 46 artiklan mukaisesti, voivat soveltaa uudelleenjakotukea alueellisella tasolla.
3. Uudelleenjakotuki myönnetään sen jälkeen, kun viljelijä on aktivoinut tukioikeudet, sanotun kuitenkaan rajoittamatta rahoituskurin soveltamista, 40 artiklan 3 kohdassa tarkoitettuja lineaarisia vähennyksiä ja 21 ja 23 artiklan soveltamista.
4. Jäsenvaltioiden on laskettava uudelleenjakotuki kertomalla jäsenvaltion vahvistama luku, joka voi olla enintään 65 prosenttia hehtaarikohtaisen tuen kansallisesta tai alueellisesta keskiarvosta, viljelijän 34 artiklan mukaisesti aktivoimien tukioikeuksien lukumäärällä. Tukioikeuksien lukumäärä ei saa ylittää jäsenvaltioiden vahvistamaa enimmäismäärää, joka saa olla enintään 30 hehtaaria tai, jos keskimääräinen koko on suurempi kuin 30 hehtaaria kyseisessä jäsenvaltiossa, liitteessä VIII b esitetty maatilojen keskimääräinen koko.
5. Edellyttäen, että 4 kohdassa vahvistettuja enimmäismääriä noudatetaan, jäsenvaltiot voivat ottaa kansallisella tasolla käyttöön kyseisen kohdan mukaisesti vahvistetun hehtaarimäärän puitteissa asteittaisen järjestelmän, jota sovelletaan samalla tavalla kaikkiin viljelijöihin.
6. Jäsenvaltioiden on vahvistettava 4 kohdassa tarkoitettu hehtaarikohtaisen tuen kansallinen keskiarvo liitteessä VIII c vahvistetun kansallisen enimmäismäärän ja 34 artiklan 2 kohdan mukaisesti ilmoitettujen vuoden 2014 tukikelpoisten hehtaarien lukumäärän perusteella.
Jäsenvaltioiden on vahvistettava 4 kohdassa tarkoitettu hehtaarikohtaisen tuen alueellinen keskiarvo käyttäen liitteessä VIII c vahvistetun kansallisen enimmäismäärän osuutta ja 34 artiklan 2 kohdan mukaisesti kyseessä olevalla alueella ilmoitettujen vuoden 2014 tukikelpoisten hehtaarien lukumäärää. Kunkin alueen osalta tämä osuus lasketaan jakamalla 46 artiklan 3 kohdan mukaisesti vahvistettu alueellinen enimmäismäärä 40 artiklan mukaisesti vahvistetulla kansallisella enimmäismäärällä vuoden 2014 osalta.
7. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että mitään tässä luvussa säädettyä etua ei myönnetä viljelijälle, jonka todetaan 18 päivän lokakuuta 2011 jälkeen jakaneen tilansa yksinomaan hyötyäkseen uudelleenjakotuesta. Tätä sovelletaan myös viljelijöihin, joiden tila on peräisin mainitusta jaosta.
72 b artikla
Rahoitussäännökset
1. Jäsenvaltiot voivat päättää viimeistään 1 päivänä maaliskuuta 2014 käyttää uudelleenjakotuen rahoittamiseen maksatusvuonna 2014 enintään 30 prosenttia 40 artiklan mukaisesti vahvistetusta vuotuisesta kansallisesta enimmäismäärästä. Jäsenvaltion on ilmoitettava tällaisista päätöksistään komissiolle mainittuun päivämäärään mennessä.
2. Komissio vahvistaa täytäntöönpanosäädöksillä uudelleenjakotukea vastaavan enimmäismäärän sen prosenttiosuuden perusteella, jonka jäsenvaltiot aikovat käyttää kansallisesta enimmäismäärästä tämän artiklan 1 kohdan mukaisesti. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 141 b artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen."
8)
Korvataan 90 artiklan 3 kohta seuraavasti:
"3. Tuen määrä tukikelpoista hehtaaria kohden vahvistetaan kertomalla 2 kohdassa vahvistetut satotasot seuraavilla viitemäärillä:
Bulgariassa
:
520,20 euroa
Kreikassa
:
234,18 euroa
Espanjassa
:
362,15 euroa
Portugalissa
:
228,00 euroa."
9)
Korvataan 122 artiklan 3 kohta seuraavasti:
"3. Yhtenäisen pinta-alatuen järjestelmä on käytettävissä 31 päivään joulukuuta 2014."
10)
Korvataan 124 artiklan 1 ja 2 kohta seuraavasti:
"1. Yhtenäisen pinta-alatuen järjestelmässä uuden jäsenvaltion maatalouteen käytettävä maa-ala on se osa sen käytössä olevasta maatalousmaasta, jota pidetään hyvässä viljelykunnossa riippumatta siitä, onko se tuotannossa kyseisenä ajankohtana, tarvittaessa mukautettuna puolueettomin ja syrjimättömin perustein, jotka uusi jäsenvaltio vahvistaa komission hyväksynnän saatuaan.
Tätä osastoa sovellettaessa "käytössä olevalla maatalousmaalla" tarkoitetaan komission tilastokäyttöönsä vahvistamaa pellon, pysyvien nurmien ja niittyjen, pysyvien viljelmien ja puutarhaviljelmien kokonaispinta-alaa.
2. Myönnettäessä tukea yhtenäisen pinta-alatuen järjestelmässä tukikelpoisia ovat kaikki viljelylohkot, jotka ovat 1 kohdassa säädettyjen edellytysten mukaisia, kuten myös viljelylohkot, joille on istutettu lyhytkiertoista energiapuuta (CN-koodi ex 0602 90 41).
Jollei kyseessä ole ylivoimainen este tai poikkeukselliset olosuhteet, ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettujen lohkojen on oltava viljelijän käytössä jäsenvaltion vahvistamana päivänä, joka ei saa olla myöhempi kuin kyseisessä jäsenvaltiossa vahvistettu määräpäivä tukihakemuksen muuttamiselle.
Tilakohtainen vähimmäisala, jolle tukea voi hakea, on 0,3 hehtaaria. Kukin uusi jäsenvaltio voi kuitenkin päättää, puolueettomin perustein ja komission hyväksynnän saatuaan, vähimmäisalan vahvistamisesta suuremmaksi, kunhan vähimmäisala ei ole suurempi kuin 1 hehtaaria."
11)
Lisätään V osastoon luku seuraavasti:
"2 a LUKU
UUDELLEENJAKOTUKI VUONNA 2014
125 a artikla
Yleiset säännöt
1. Yhtenäisen pinta-alatuen järjestelmää soveltava uusi jäsenvaltio voi viimeistään 1 päivänä maaliskuuta 2014 päättää myöntää vuoden 2014 osalta tukea viljelijälle, jolla on oikeus tukeen 2 luvussa tarkoitetun yhtenäisen pinta-alatuen järjestelmän mukaisesti, jäljempänä 'uusien jäsenvaltioiden uudelleenjakotuki'.
Kyseisten uusien jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle päätöksestään viimeistään 1 päivänä maaliskuuta 2014.
2. Uusien jäsenvaltioiden uudelleenjakotuki on myönnettävä yhtenäisen pinta-alatuen järjestelmän mukaisesti myönnettyjen hehtaarikohtaisten määrien korotuksena, sanotun kuitenkaan rajoittamatta rahoituskurin ja 21 ja 23 artiklan soveltamista.
3. Jäsenvaltioiden on laskettava uusien jäsenvaltioiden uudelleenjakotuki kertomalla jäsenvaltion vahvistama luku, joka voi olla enintään 65 prosenttia hehtaarikohtaisen tuen kansallisesta keskiarvosta, viljelijän yhtenäisen pinta-alatuen järjestelmän mukaisesti tukikelpoisten hehtaarien, joista tälle myönnetään tukea, lukumäärällä. Hehtaarien lukumäärä ei saa ylittää jäsenvaltioiden vahvistamaa enimmäismäärää, joka voi olla enintään 30 tai, jos keskimääräinen koko kyseisessä uudessa jäsenvaltiossa on suurempi kuin 30 hehtaaria, liitteessä VIII b esitetty maatilojen keskimääräinen koko.
4. Edellyttäen, että 3 kohdassa vahvistettuja enimmäismääriä noudatetaan, jäsenvaltiot voivat ottaa kansallisella tasolla käyttöön kyseisen kohdan mukaisesti vahvistetun hehtaarimäärän puitteissa asteittaisen järjestelmän, jota sovelletaan samalla tavalla kaikkiin viljelijöihin.
5. Jäsenvaltioiden on vahvistettava 3 kohdassa tarkoitettu hehtaarikohtaisen tuen kansallinen keskiarvo liitteessä VIII c vahvistetun kansallisen enimmäismäärän ja yhtenäisen pinta-alatuen järjestelmän mukaisesti ilmoitettujen vuoden 2014 tukikelpoisten hehtaarien lukumäärän perusteella.
6. Uusien jäsenvaltioiden on varmistettava, että mitään tässä luvussa säädettyä etua ei myönnetä viljelijälle, jonka osalta todetaan, että hän on 18 päivän lokakuuta 2011 jälkeen jakanut tilansa yksinomaan hyötyäkseen uusien jäsenvaltioiden uudelleenjakotuesta. Tätä sovelletaan myös viljelijöihin, joiden tila on peräisin mainitusta jaosta.
125 b artikla
Rahoitussäännökset
1. Uudet jäsenvaltiot voivat päättää viimeistään 1 päivänä maaliskuuta 2014 käyttää uusien jäsenvaltioiden uudelleenjakotuen rahoittamiseen maksatusvuonna 2014 enintään 30 prosenttia 40 artiklassa tarkoitetusta vuotuisesta kansallisesta enimmäismäärästä tai Bulgarian ja Romanian osalta liitteessä VIII d esitetyistä määristä. Jäsenvaltion on ilmoitettava tällaisista päätöksistään komissiolle mainittuun päivämäärään mennessä.
Edellä 123 artiklassa tarkoitettua vuotuista kokonaismäärärahaa pienennetään ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetulla määrällä.
2. Komissio vahvistaa täytäntöönpanosäädöksillä uusien jäsenvaltioiden uudelleenjakotukea vastaavat enimmäismäärät ja laskee 123 artiklassa tarkoitetun vuotuisen kokonaismäärärahan vähennyksen sen prosenttiosuuden perusteella, jonka uudet jäsenvaltiot aikovat käyttää kansallisesta enimmäismäärästä tämän artiklan 1 kohdan mukaisesti. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 141 b artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen."
12)
Korvataan 131 artiklan 1 kohta seuraavasti:
"1. Yhtenäisen pinta-alatuen järjestelmää soveltava uusi jäsenvaltio voi viimeistään 1 päivänä elokuuta 2009, 1 päivänä elokuuta 2010, 1 päivänä elokuuta 2011, 1 päivänä syyskuuta 2012 tai 1 päivänä helmikuuta 2014 päättää käyttävänsä kyseistä päätöstä seuraavasta vuodesta alkaen tai, kun kyseessä on viimeistään 1 päivänä helmikuuta 2014 tehty päätös, vuodesta 2014 alkaen, enintään 10 prosenttia 40 artiklassa tarkoitetusta kansallisesta enimmäismäärästään myöntääkseen viljelijöille 68 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua tukea III osaston 5 luvun mukaisesti, siten kuin säännöksiä asianomaiseen valtioon sovelletaan."
13)
Korvataan 133 a artiklan otsikko seuraavasti:
"Siirtymäkauden kansallinen tuki vuonna 2013".
14)
Lisätään V osaston 4 lukuun artikla seuraavasti:
"133 b artikla
Siirtymäkauden kansallinen tuki vuonna 2014
1. Yhtenäisen pinta-alatuen järjestelmää 122 artiklan mukaisesti soveltavat uudet jäsenvaltiot voivat päättää myöntää siirtymäkauden kansallista tukea vuonna 2014.
2. Bulgaria ja Romania voivat myöntää tukea tämän artiklan mukaisesti ainoastaan, jos ne päättävät 1 päivään helmikuuta 2014 mennessä olla myöntämättä vuonna 2014 mitään täydentäviä kansallisia suoria tukia 132 artiklan mukaisesti.
3. Tämän artiklan mukaista tukea voidaan myöntää viljelijöille aloilla, joilla 133 a artiklan mukaista siirtymäkauden kansallista tukea tai Bulgarian ja Romanian tapauksessa 132 artiklan mukaista täydentävää kansallista suoraa tukea myönnettiin vuonna 2013.
4. Tämän artiklan mukaisen tuen myöntämisen ehtojen on oltava samat, joilla sallitaan tukien myöntäminen 132 ja 133 a artiklan nojalla vuoden 2013 osalta lukuun ottamatta vähennyksiä, jotka johtuvat 132 artiklan 2 kohdan soveltamisesta yhdessä 7 ja 10 artiklan kanssa.
5. Sellaisen tuen kokonaismäärä, jota viljelijöille voidaan myöntää millä tahansa 3 kohdassa tarkoitetulla alalla, on enintään 80 prosenttia vuoden 2013 alakohtaisista kokonaismäärärahoista, jotka komissio on hyväksynyt 133 a artiklan 5 kohdan mukaisesti tai jotka Bulgarian ja Romanian tapauksessa on hyväksytty 132 artiklan 7 kohdan mukaisesti.
Kyproksen osalta alakohtaiset kokonaismäärärahat vahvistetaan liitteessä XVII a.
6. Tämän artiklan 3 ja 4 kohtaa ei sovelleta Kyprokseen.
7. Uusien jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle 1 ja 2 kohdassa tarkoitetuista päätöksistä viimeistään 31 päivänä maaliskuuta 2014. Edellä 1 kohdassa tarkoitettua päätöstä koskevaan ilmoitukseen on sisällytettävä seuraavat tiedot:
a)
kokonaismäärärahat kutakin alaa kohden;
b)
tarvittaessa siirtymäkauden kansallisen tuen enimmäismäärä.
8. Uusi jäsenvaltio voi objektiivisin perustein ja komission 5 kohdan nojalla sallimissa rajoissa päättää myönnettävistä siirtymäkauden kansallisen tuen määristä."
15)
Lisätään VI osastoon artikla seuraavasti:
"136 a artikla
Pilareiden välinen joustavuus
1. Jäsenvaltio voi viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2013 päättää asettaa saataville vuodeksi 2014 enintään 15 prosenttia kalenterivuosien 2014-2019 vuotuisista kansallisista enimmäismääristään, jotka vahvistetaan tämän asetuksen liitteessä VIII, ja vuosiksi 2015-2019 enintään 15 prosenttia kalenterivuosien 2014-2019 vuotuisista kansallisista enimmäismääristään, jotka vahvistetaan Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1305/2013 (18) liitteessä II, käytettäväksi lisätukena asetuksen (EU) N:o 1307/2013 (19) mukaisesti maaseuturahastosta rahoitettavien maaseudun kehittämisohjelmien toimenpiteisiin. Vastaava määrä ei ole tämän jälkeen enää käytettävissä suoriin tukiin.
Ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetusta päätöksestä on ilmoitettava komissiolle viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2013. Tuossa päätöksessä on vahvistettava kyseisessä alakohdassa tarkoitettu prosenttiosuus, joka voi vaihdella kalenterivuosittain.
Jäsenvaltio, joka ei tee ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettua päätöstä kalenterivuoden 2014 osalta, voi tehdä tämän päätöksen kalenterivuosien 2015-2019 osalta viimeistään 1 päivänä elokuuta 2014. Sen on ilmoitettava komissiolle tällaisesta päätöksestä viimeistään mainittuna päivänä.
Jäsenvaltio voi päättää tarkistaa tässä kohdassa tarkoitettua päätöstä, jolloin tarkistettu päätös tulee voimaan kalenterivuonna 2018. Tällaiseen tarkistukseen perustuvassa päätöksessä ei saa pienentää komissiolle ensimmäisen, toisen ja kolmannen alakohdan mukaisesti ilmoitettua prosenttiosuutta. Jäsenvaltion on ilmoitettava komissiolle tällaiseen tarkistukseen perustuvasta päätöksestä 1 päivään elokuuta 2017 mennessä.
2. Jäsenvaltiot, jotka eivät tee 1 kohdassa tarkoitettua päätöstä, voivat päättää ennen 31 päivää joulukuuta 2013 asettaa saataville suorina tukina enintään 15 prosenttia tai Bulgarian, Viron, Espanjan, Latvian, Liettuan, Puolan, Portugalin, Romanian, Slovakian, Suomen, Ruotsin ja Yhdistyneen kuningaskunnan osalta enintään 25 prosenttia asetuksen (EU) N:o 1305/2013 mukaisesti maaseuturahastosta vuosina 2015-2020 rahoitettavien maaseudun kehittämisohjelmien toimenpiteisiin tarkoitetuista tukimäärärahoista. Vastaava määrä ei ole tämän jälkeen enää käytettävissä tukitoimenpiteisiin maaseudun kehittämisohjelmissa.
Ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetusta päätöksestä on ilmoitettava komissiolle 31 päivään joulukuuta 2013 mennessä. Tuossa päätöksessä on vahvistettava kyseisessä alakohdassa tarkoitettu prosenttiosuus, joka voi vaihdella kalenterivuosittain.
Jäsenvaltio, joka ei tee ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettua päätöstä varainhoitovuoden 2015 osalta, voi tehdä tämän päätöksen vuosien 2016-2020 osalta viimeistään 1 päivänä elokuuta 2014, josta sen on ilmoitettava komissiolle viimeistään 1 päivänä elokuuta 2014.
Jäsenvaltiot voivat päättää tarkistaa tässä kohdassa tarkoitettua päätöstä, jolloin tarkistettu päätös on voimassa varainhoitovuosina 2019 ja 2020. Tarkistuksessa ei saa korottaa komissiolle ensimmäisen, toisen ja kolmannen alakohdan mukaisesti ilmoitettua prosenttiosuutta. Jäsenvaltion on ilmoitettava komissiolle tällaiseen tarkistukseen perustuvasta päätöksestä viimeistään 1 päivänä elokuuta 2017.
3. Jäsenvaltioiden 1 ja 2 kohdan mukaisesti ilmoittamien päätösten huomioon ottamiseksi komissiolle siirretään valta antaa delegoituja säädöksiä 141 a artiklan mukaisesti liitteessä VIII vahvistettujen enimmäismäärien tarkistamiseksi.
(18) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1305/2013, annettu 17 päivään joulukuuta 2013, Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahaston (maaseuturahasto) tuesta maaseudun kehittämiseen ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1698/2005 kumoamisesta (EUVL L 347, 20.12.2013, s. 487)." 						
(19) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1307/2013, annettu 17 päivään joulukuuta 2013, yhteisen maatalouspolitiikan tukijärjestelmissä viljelijöille myönnettäviä suoria tukia koskevista säännöistä ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 637/2008 ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 73/2009 kumoamisesta (EUVL L 347, 20.12.2013, s. 608)."" 						
16)
Lisätään VI osastoon artikla seuraavasti:
"136 b artikla
Siirto maaseuturahastoon
Jäsenvaltiot, jotka ovat 136 artiklan mukaisesti päättäneet asettaa käytettäväksi varainhoitovuodesta 2011 lähtien tietyn määrän maaseuturahastosta rahoitettaviin maaseudun kehittämisohjelmiin annettavaa unionin tukea, asettavat määrät edelleen liitteen VIII a mukaisesti käytettäväksi varainhoitovuodelle 2015 maaseuturahastosta rahoitettaviin maaseudun kehittämisohjelmiin."
17)
Lisätään artikla seuraavasti:
"140 a artikla
Toimivallan siirto
Jäsenvaltioiden 136 a artiklan 1 ja 2 kohdan mukaisesti ilmoittamien päätösten samoin kuin kaikkien muiden liitteessä VIII vahvistettujen kansallisten enimmäismäärien muutosten huomioon ottamiseksi komissiolle siirretään valta antaa delegoituja säädöksiä 141 a artiklan mukaisesti liitteessä VIII c vahvistettujen enimmäismäärien mukauttamiseksi.
Jotta voidaan varmistaa 40 artiklan 3 kohdassa tarkoitetun lineaarisen vähennyksen optimaalinen soveltaminen vuonna 2014, siirretään komissiolle valta antaa delegoituja säädöksiä 141 a artiklan mukaisesti sellaisten sääntöjen osalta, jotka koskevat jäsenvaltioiden viljelijöihin 40 artiklan 3 kohdan mukaisesti soveltamien vähennysten laskemista."
18)
Korvataan 141 a artikla seuraavasti:
"141 a artikla
Siirretyn säädösvallan käyttäminen
1. Komissiolle siirrettyä valtaa antaa delegoituja säädöksiä koskevat tässä artiklassa säädetyt edellytykset.
2. Siirretään komissiolle 11 a artiklassa, 136 a artiklan 3 kohdassa ja 140 a artiklassa tarkoitettu valta antaa delegoituja säädöksiä 31 päivään joulukuuta 2014 saakka.
3. Euroopan parlamentti tai neuvosto voi milloin tahansa peruuttaa 11 a artiklassa, 136 a artiklan 3 kohdassa ja 140 a artiklassa tarkoitetun säädösvallan siirron. Peruuttamispäätöksellä lopetetaan tuossa päätöksessä mainittu säädösvallan siirto. Peruuttaminen tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona sitä koskeva päätös julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä, tai jonakin myöhempänä, kyseisessä päätöksessä mainittuna päivänä. Peruuttamispäätös ei vaikuta jo voimassa olevien delegoitujen säädösten pätevyyteen.
4. Heti kun komissio on antanut delegoidun säädöksen, komissio antaa sen tiedoksi yhtäaikaisesti Euroopan parlamentille ja neuvostolle.
5. Edellä olevien 11 a artiklan, 136 a artiklan 3 kohdan ja 140 a artiklan nojalla annettu delegoitu säädös tulee voimaan ainoastaan, jos Euroopan parlamentti tai neuvosto ei ole kahden kuukauden kuluessa siitä, kun asianomainen säädös on annettu tiedoksi Euroopan parlamentille ja neuvostolle, ilmaissut vastustavansa sitä tai jos sekä Euroopan parlamentti että neuvosto ovat ennen mainitun määräajan päättymistä ilmoittaneet komissiolle, että ne eivät vastusta säädöstä. Euroopan parlamentin tai neuvoston aloitteesta tätä määräaikaa jatketaan kahdella kuukaudella."
19)
Muutetaan liitteet I, VIII ja XVII a ja lisätään uudet liitteet VIII a, VIII b, VIII c ja VIII d tämän asetuksen liitteessä II olevien 1, 4, ja 6 kohdan mukaisesti.
20)
Muutetaan liitteet II ja III tämän asetuksen liitteessä II olevien 2 ja 3 kohdan mukaisesti.
7 artikla
Asetuksen (EU) N:o 1307/2013 muuttaminen
Muutetaan asetus (EU) N:o 1307/2013 seuraavasti:
1)
Korvataan 6 artiklan 3 kohta seuraavasti:
"3. Siirretään komissiolle valta antaa tämän asetuksen 70 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä, joilla mukautetaan liitteessä II vahvistettuja kansallisia enimmäismääriä, jotta voidaan ottaa huomioon suorien tukien kokonaisenimmäismäärään, joka voidaan myöntää, liittyvät muutokset, mukaan lukien jäsenvaltioiden asetuksen (EY) N:o 73/2009 136 a artiklan ja tämän asetuksen 14 artiklan mukaisesti tekemistä päätöksistä johtuvat muutokset sekä tämän asetuksen 20 artiklan 2 kohdan soveltamisesta johtuvat muutokset."
2)
Lisätään 26 artiklan 6 kohtaan alakohta seuraavasti:
"Tässä artiklassa säädettyjä laskentamenetelmiä varten jäsenvaltioiden on, edellyttäen, ettei 41 artiklan mukaista uudelleenjakotukea sovelleta, otettava kaikilta osiltaan huomioon kalenterivuonna 2014 myönnetty tuki asetuksen (EY) N:o 73/2009 72 a ja 125 a artiklan mukaisesti."
3)
Lisätään 36 artiklan 3 kohtaan alakohta seuraavasti:
"Yhtenäisen pinta-alatuen järjestelmän eriyttämiseksi ja edellyttäen, ettei 41 artiklan mukaista uudelleenjakotukea sovelleta, jäsenvaltioiden on otettava kaikilta osiltaan huomioon kalenterivuonna 2014 myönnetty tuki asetuksen (EY) N:o 73/2009 125 a artiklan mukaisesti."
4)
Lisätään 72 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan jälkeen alakohta seuraavasti:
"Niitä sovelletaan kuitenkin edelleen tukihakemuksiin, jotka liittyvät ennen 1 päivää tammikuuta 2015 alkaviin maksatusvuosiin."
8 artikla
Asetuksen (EU) N:o 1306/2013 muuttaminen
Muutetaan asetus (EU) N:o 1306/2013 seuraavasti:
1)
Korvataan 119 artiklan 1 kohdan toinen alakohta seuraavasti:
"Asetuksen (EY) N:o 1290/2005 31 artiklaa ja asiaankuuluvia täytäntöönpanosääntöjä sovelletaan kuitenkin edelleen 31 päivään joulukuuta 2014, ja asetuksen (EY) N:o 1290/2005 30 ja 44 a artiklaa ja asiaankuuluvia täytäntöönpanosääntöjä sovelletaan edelleen maatalouden varainhoitovuonna 2013 toteutuneisiin menoihin ja suoritettuihin maksuihin."
2)
Lisätään artikla seuraavasti:
"119 a artikla
Poikkeus asetuksesta (EU) N:o 966/2012
Poiketen siitä, mitä asetuksen (EU) N:o 966/2012 59 artiklan 5 kohdassa ja tämän asetuksen 9 artiklan 1 kohdassa säädetään, todentamisviranomaisen ei ole maatalouden varainhoitovuoden 2014 osalta lausunnossaan tarpeen vahvistaa, ovatko menot, joiden korvaamista komissiolta pyydetään, laillisia ja asianmukaisia."
3)
Korvataan 121 artiklan 2 kohta seuraavasti:
"2. Seuraavia säännöksiä sovelletaan kuitenkin seuraavasti:
a)
7, 8, 16, 25, 26 ja 43 artiklaa 16 päivästä lokakuuta 2013;
b)
52 artiklaa, III osastoa, V osaston II lukua ja VI osastoa 1 päivästä tammikuuta 2015.
3. Edellä olevista 1 ja 2 kohdasta poiketen:
a)
9, 18, 40 ja 51 artiklaa sovelletaan toteutettujen menojen osalta 16 päivästä lokakuuta 2013;
b)
VII osaston IV lukua sovelletaan maatalouden varainhoitovuodesta 2014 alkaen suoritettuihin maksuihin."
9 artikla
Asetuksen (EU) N:o 1308/2013 [sCMO] muuttaminen
Muutetaan asetus (EU) N:o 1308/2013 seuraavasti:
1)
Lisätään artikla seuraavasti:
"214 a artikla
Kansalliset maksut tietyille aloille Suomessa
Jos komissio antaa luvan, Suomi voi edelleen myöntää kaudella 2014-2020 tuottajille vuoden 1994 liittymisasiakirjan 141 artiklan perusteella kansallisia tukia, joita se myönsi vuonna 2013, edellyttäen että:
a)
tulotuen määrä on asteittain aleneva koko kaudella ja vuonna 2020 se on enintään 30 prosenttia vuonna 2013 myönnetystä määrästä; ja
b)
ennen tämän mahdollisuuden käyttämistä yhteisen maatalouspolitiikan mukaisia tukijärjestelmiä on hyödynnetty kaikilta osiltaan kyseisillä aloilla.
Komissio antaa kyseisen luvan ilman, että tämän asetuksen 229 artiklan 2 tai 3 kohdassa tarkoitettua menettelyä sovelletaan."
2)
Lisätään 230 artiklan 1 kohtaan alakohdat seuraavasti:
"b a)
111 artiklaa sovelletaan 31 päivään maaliskuuta 2015 saakka,
c a)
125 a artiklan 1 kohdan e alakohtaa ja 2 kohtaa ja hedelmä- ja vihannesalan osalta liitettä XVI a sovelletaan 173 artiklan 1 kohdan b ja i alakohdassa säädettyjen delegoitujen säädösten mukaisesti vahvistettavien asiaa koskevien sääntöjen soveltamispäivään saakka,
d a)
136, 138 ja 140 artiklaa sekä kyseisten artiklojen soveltamiseksi liitettä XVIII sovelletaan 180 artiklassa ja 183 artiklan a alakohdassa säädettyjen täytäntöönpanosäädösten mukaisesti vahvistettavien sääntöjen soveltamispäivään tai 30 päivään kesäkuuta 2014 saakka, riippuen siitä, kumpi näistä ajankohdista on aikaisempi."
10 artikla
Asetuksen (EU) N:o 1305/2013 muuttaminen
Muutetaan asetus (EY) N:o 1305/2013 seuraavasti:
1)
Lisätään 31 artiklaan kohta seuraavasti:
"6. Kroatia voi myöntää tämän toimenpiteen mukaisia tukia tuensaajille alueilla, jotka on määritelty 32 artiklan 3 kohdan mukaisesti, vaikka kyseisen kohdan kolmannessa alakohdassa tarkoitettua hienosäätöä ei ole saatu päätökseen. Hienosäätö on saatava päätökseen viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2014. Tuensaajat alueilla, jotka eivät enää ole tukikelpoisia hienosäädön päätökseen saattamisen jälkeen, eivät saa lisätukia tämän toimenpiteen mukaisesti."
2)
Korvataan 58 artiklan 6 kohta seuraavasti:
"6. Maaseuturahastolle asetuksen (EY) N:o 73/2009 136 a artiklan 1 kohdan ja asetuksen (EU) N:o 1307/2013 7 artiklan 2 kohdan mukaisesti siirretyt varat sekä maaseuturahastolle asetuksen (EY) N:o 73/2009 10 b, 136 ja 136 b artiklan mukaisesti kalenterivuosien 2013 ja 2014 osalta siirretyt varat on myös sisällytettävä tämän artiklan 4 kohdassa tarkoitettuun vuosijakaumaan."
3)
Korvataan 59 artiklan 4 kohdan b f alakohta seuraavasti:
"f)
100 prosenttia Irlannille myönnetystä 100 miljoonan euron määrästä vuoden 2011 hintoina, Portugalille myönnetystä 500 miljoonan euron määrästä vuoden 2011 hintoina ja Kyprokselle myönnetystä 7 miljoonan euron määrästä vuoden 2011 hintoina edellyttäen, että nämä jäsenvaltiot saavat SEUT 136 ja 143 artiklan mukaisesti 1 päivänä tammikuuta 2014 tai sen jälkeen rahoitustukea vuoteen 2016 saakka, jolloin tämän säännöksen soveltamista arvioidaan uudelleen."
III LUKU
LOPPUSÄÄNNÖKSET
11 artikla
Voimaantulo ja soveltaminen
Tämä asetus tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Sitä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2014.
Kuitenkin
-
6 artiklan 15, 17 ja 18 kohtaa sovelletaan tämän asetuksen voimaantulopäivästä,
-
6 artiklan 20 kohtaa sovelletaan 22 päivästä joulukuuta 2013, ja
-
8 artiklan 3 alakohtaa sovelletaan siinä ilmoitetuista soveltamispäivistä alkaen.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 17 päivänä joulukuuta 2013.