PROVÁDĚCÍ ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 16. května 2014,
kterým se povoluje odchylka požadovaná Nizozemskem podle směrnice Rady 91/676/EHS o ochraně vod před znečištěním dusičnany ze zemědělských zdrojů
(oznámeno pod číslem C(2014) 3103)
(Pouze nizozemské znění je závazné)
(2014/291/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Rady 91/676/EHS ze dne 12. prosince 1991 o ochraně vod před znečištěním dusičnany ze zemědělských zdrojů (1), a zejména na bod 2 třetí pododstavec přílohy III uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Pokud se množství statkových hnojiv, které členský stát zamýšlí použít na hektar za rok, liší od množství stanoveného v první větě druhého pododstavce bodu 2 přílohy III směrnice 91/676/EHS a v písmenu a) uvedeného pododstavce, musí být určeno tak, aby neohrozilo dosažení cílů uvedených v článku 1 uvedené směrnice, a musí být zdůvodněno na základě objektivních kritérií, jakými jsou v tomto případě např. dlouhá vegetační období a plodiny s vysokou spotřebou dusíku.
(2)
Dne 8. prosince 2005 přijala Komise rozhodnutí 2005/880/ES (2) umožňující za určitých podmínek používání statkových hnojiv z pasoucích se hospodářských zvířat do výše 250 kg dusíku na hektar za rok v zemědělských podnicích s nejméně 70 % podílem travních porostů.
(3)
Dne 5. února 2010 přijala Komise rozhodnutí 2010/65/EU (3), kterým se mění rozhodnutí 2005/880/ES a platnost odchylky se prodlužuje do 31. prosince 2013.
(4)
Takto udělená odchylka se v roce 2012 týkala 21 752 zemědělských podniků, což odpovídá 46 % celkové čisté zemědělské plochy.
(5)
Dne 22. ledna 2014 předložilo Nizozemsko Komisi žádost o opětovné povolení odchylky podle bodu 2 třetího pododstavce přílohy III směrnice 91/676/EHS.
(6)
Nizozemsko používá v souladu s čl. 3 odst. 5 směrnice 91/676/EHS akční program na celém svém území.
(7)
Nizozemské právní předpisy, které provádějí směrnici 91/676/EHS, obsahují normy pro použití dusíku i fosfátu.
(8)
Z údajů poskytnutých Nizozemskem k období 2008-2011 vyplývá nárůst počtu prasat ve výši 7 % a drůbeže ve výši 8 % v porovnání s obdobím 2004-2007. Počty skotu, ovcí a koz zůstaly stabilní. Příslušné orgány v Nizozemsku stanovily omezení počtu prasat a drůbeže a přijaly závazek, že produkce statkových hnojiv, pokud jde o množství dusíku a fosforu, nepřesáhne úroveň z roku 2002. Příslušné orgány v Nizozemsku navíc počínaje lednem 2015 zajistí zpracování odpovídajícího podílu přebytečných statkových hnojiv pocházejících z odvětví mléka a mléčných výrobků. Tato opatření jsou nezbytná, aby se zajistilo, že uplatňování současné odchylky nepovede k další intenzifikaci.
(9)
V období 2008-2011 se použilo 344 000 tun dusíku ze statkových hnojiv, což ve srovnání s obdobím 2004-2007 znamená mírný pokles. Používání umělých dusíkatých hnojiv se v období 2008-2011 v porovnání s obdobím 2004-2007 snížilo zhruba o 18 %. Přebytek fosforu v období 2008-2011 činil 16 000 tun, což ve srovnání s obdobím 2004-2007 znamená pokles o 51 %.
(10)
Podnebí v Nizozemsku, charakterizované rovnoměrným rozdělením ročních srážek a poměrně malým rozsahem ročních teplot, podporuje dlouhé vegetační období travin v délce 250 dnů ročně.
(11)
Informace poskytnuté nizozemskými orgány v souvislosti s odchylkou udělenou rozhodnutím 2010/65/EU naznačují, že odchylka nevedla ke zhoršení jakosti vody. Ze zprávy Komise Radě a Evropskému parlamentu o provádění směrnice 91/676/EHS o ochraně vod před znečištěním dusičnany ze zemědělských zdrojů za období 2008-2011, která vycházela ze zpráv členských států, vyplývá, že v případě podzemních vod vykazuje zhruba 88 % monitorovacích stanic v Nizozemsku průměrné koncentrace dusičnanů nižší než 50 mg/l a 79 % monitorovacích stanic vykazuje průměrné koncentrace dusičnanů nižší než 25 mg/l. Údaje monitorování vykazují klesající trend koncentrace dusičnanů v případě podzemních vod ve srovnání s předchozím vykazovaným obdobím (2004-2007). V případě povrchových vod vykazuje 98 % monitorovacích stanic průměrné koncentrace dusičnanů nižší než 50 mg/l a 92 % monitorovacích stanic vykazuje průměrné koncentrace dusičnanů nižší než 25 mg/l. Většina monitorovacích stanovišť v povrchových vodách vykazuje klesající trend koncentrace dusičnanů. Roční přebytek dusíku a fosforu v půdě se snížil, a to zejména díky snížení přísunu statkových a minerálních hnojiv v důsledku soustavně nižších norem používání dusíku a fosforu v nizozemských akčních programech. Ve vykazovaném období 2008-2011 všechny čerstvé a brakické vody byly klasifikovány jako eutrofní nebo hypertrofní.
(12)
Komise se domnívá, že podmínky pro udělení odchylky musí být změněny na základě přezkoumání žádosti, kterou podalo Nizozemsko dne 22. ledna 2014, a zvážení akčního programu, informací o jakosti vody a zkušeností nabytých s uplatňováním odchylky udělené rozhodnutím 2010/65/EU, jakož i odchylek, které jsou v platnosti v jiných členských státech. Komise se proto domnívá, že lze povolit množství statkových hnojiv z pasoucích se hospodářských zvířat, které odpovídá 230 kg dusíku na hektar za rok, v zemědělských podnicích s nejméně 80 % podílem travních porostů na jižních a středních písčitých půdách a sprašových půdách, zatímco 250 kg dusíku na hektar za rok může být povoleno pouze v zemědělských podnicích s nejméně 80 % podílem travních porostů na jiných typech půdy. Komise zastává názor, že to neohrozí dosažení cílů směrnice 91/676/EHS, budou-li splněny určité přísné podmínky.
(13)
K těmto podmínkám patří vypracování plánů hnojení na úrovni jednotlivých zemědělských podniků, vedení záznamů o postupech hnojení v podobě evidence hnojení, periodické analýzy půdy, pokryv zelení po kukuřici v zimě, zvláštní pravidla týkající se zaorání trávy, zákaz používat statková hnojiva před zaoráním trávy a úprava hnojení s ohledem na přínos luštěnin, zákaz používat fosfát z umělých hnojiv a posílené kontroly. Tyto podmínky by měly zajistit hnojení, jež bude odpovídat nárokům plodin, jakož i zmírnění a zamezení úniku dusíku a fosforu do vody.
(14)
Z údajů předložených Nizozemskem vyplývá, že množství statkových hnojiv z pasoucích se hospodářských zvířat, které odpovídá 230 kg dusíku na hektar za rok v zemědělských podnicích s nejméně 80 % podílem travních porostů na jižních a středních písčitých půdách a sprašových půdách (jak je stanoveno v akčním programu) a 250 kg dusíku na hektar za rok v zemědělských podnicích s nejméně 80 % podílem travních porostů na jiných typech půdy, je zdůvodněno objektivními kritérii, jakými jsou vysoké čisté srážky, dlouhé vegetační období a velké výnosy trávy s vysokou spotřebou dusíku.
(15)
Opatření stanovená tímto rozhodnutím jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro dusičnany zřízeného podle článku 9 směrnice 91/676/EHS.
(16)
Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/60/ES ze dne 23. října 2000, kterou se stanoví rámec pro činnost Společenství v oblasti vodní politiky (4), stanoví ucelený přeshraniční přístup k ochraně vod, založený na oblastech povodí s cílem dosáhnout na evropské úrovni do roku 2015 dobrého stavu vodních útvarů. Snížení živin je nedílnou součástí tohoto cíle. Udělením odchylky podle tohoto rozhodnutí nejsou dotčena ustanovení podle směrnice 2000/60/ES ani není vyloučeno, že k plnění povinností, které z něj vyplývají, může být zapotřebí přijetí dalších opatření.
(17)
Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2007/2/ES ze dne 14. března 2007 o zřízení Infrastruktury pro prostorové informace v Evropském společenství (INSPIRE) (5) stanoví obecná pravidla pro zřízení Infrastruktury pro prostorové informace v Evropském společenství pro účely politik Společenství v oblasti životního prostředí a politik nebo činností, které mohou mít vliv na životní prostředí. Prostorové informace shromážděné v souvislosti s touto odchylkou by měly být pokud možno v souladu s ustanoveními stanovenými v této směrnici. V zájmu snížení administrativní zátěže a zlepšení soudržnosti údajů by Nizozemsko při sběru potřebných dat, na která se vztahuje tato výjimka, mělo případně využít informace získané v rámci integrovaného administrativního a kontrolního systému zřízeného podle kapitoly II hlavy V nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1306/2013 ze dne 17. prosince 2013 o financování, řízení a sledování společné zemědělské politiky a o zrušení nařízení Rady (EHS) č. 352/78, (ES) č. 165/94, (ES) č. 2799/98, (ES) č. 814/2000, (ES) č. 1290/2005 a (ES) č. 485/2008 (6),
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Odchylka požadovaná Nizozemskem v dopise ze dne 22. ledna 2014 za účelem povolení vyššího množství statkových hnojiv z pasoucích se hospodářských zvířat, které je každoročně vpraveno do půdy, než jaké se uvádí v bodě 2 písm. a) přílohy III směrnice 91/676/EHS, se uděluje za podmínek stanovených v tomto rozhodnutí.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto rozhodnutí se rozumí:
1)
„zemědělským podnikem s travními porosty“ se rozumí podnik, v němž tvoří tráva nejméně 80 % plošné výměry vhodné pro použití statkových hnojiv;
2)
„pasoucími se hospodářskými zvířaty“ se rozumí skot (s výjimkou jatečných telat), ovce, kozy a koně, osly, jelenovití a vodní buvoli;
3)
„zemědělskou půdou“ se rozumí plošná výměra, kterou zemědělec vlastní, má v nájmu nebo ve správě na základě jiné jednotlivé písemné smlouvy a za jejíž správu nese přímou odpovědnost;
4)
„trávou“ se rozumí trvalé travní porosty nebo dočasné travní porosty o stáří kratším než pět let.
Článek 3
Oblast působnosti
Toto rozhodnutí se použije na jednotlivé zemědělské podniky s travními porosty za podmínek stanovených v článcích 4, 5 a 6.
Článek 4
Každoroční žádost a závazek
1. Zemědělci, kteří chtějí využívat odchylku podle tohoto rozhodnutí, každoročně předloží příslušným orgánům žádost o její povolení.
2. Spolu s každoroční žádostí uvedenou v odstavci 1 se písemně zavážou k plnění podmínek stanovených v článcích 5 a 6.
Článek 5
Používání statkových a jiných hnojiv
1. Množství statkových hnojiv z pasoucích se hospodářských zvířat, které je každoročně vpraveno do půdy v zemědělských podnicích s travními porosty, včetně množství vpraveného samotnými zvířaty, nepřekročí množství statkových hnojiv obsahující 230 kg dusíku na hektar za rok v zemědělských podnicích s nejméně 80 % podílem travních porostů na jižních a středních písčitých půdách a sprašových půdách (jak je stanoveno v akčním programu) a 250 kg dusíku na hektar za rok v zemědělských podnicích s nejméně 80 % podílem travních porostů na jiných typech půdy, s výhradou podmínek stanovených v odstavcích 2 až 9.
2. Celkový přísun dusíku a fosfátu odpovídá nárokům plodiny na živiny i zásobování z půdy. Celkový přísun dusíku a fosfátu nepřekročí maximální normy pro jejich použití stanovené v akčním programu.
3. V zemědělských podnicích využívajících odchylky podle tohoto rozhodnutí není povoleno používání fosfátu z umělých hnojiv.
4. Pro každou zemědělskou půdu se vede plán hnojení, jenž u zemědělské půdy popisuje střídání plodin i plánované použití statkových a jiných dusíkatých a fosfátových hnojiv. Tento plán se v zemědělském podniku zveřejní v každém kalendářním roce nejpozději do června prvního roku a do února v letech následujících.
5. V plánu hnojení jsou uvedeny tyto údaje:
a)
počet hospodářských zvířat, popis systému ustájení a uskladnění, včetně dostupných skladovacích kapacit pro statková hnojiva;
b)
výpočet množství dusíku i fosforu vyprodukovaného ze statkových hnojiv v zemědělském podniku (po odečtení ztrát při ustájení a skladování);
c)
plán střídání plodin, který musí uvádět plošnou výměru jednotlivých polí s travou a polí s jinými plodinami, včetně situačního náčrtu s umístěním jednotlivých polí;
d)
předpokládané nároky na dusík a fosfor u plodin;
e)
množství a druh statkových hnojiv, jež jsou dodávána smluvním partnerům a nejsou použita na zemědělské půdě;
f)
množství dovezených statkových hnojiv, která jsou použita na zemědělské půdě;
g)
výpočet podílu mineralizace organické hmoty, luštěnin, atmosférické depozice a množství dusíku v půdě v období, kdy ho začne plodina významnou měrou využívat;
h)
použití dusíku a fosforu ze statkových hnojiv na každém poli (parcely zemědělského podniku, které jsou homogenní z hlediska plodin i půdního typu);
i)
použití dusíku z chemických a jiných hnojiv na každém poli;
j)
výpočet k posouzení souladu s normami pro použití dusíku a fosforu.
Tyto plány se aktualizují nejpozději sedm dní po provedení jakékoli změny v zemědělských postupech, aby se zajistil soulad plánů a skutečných zemědělských postupů.
6. U každé zemědělské půdy se povede evidence hnojení. Tyto informace se každoročně předkládají příslušnému orgánu.
7. V evidenci hnojení jsou uvedeny tyto údaje:
a)
plochy zemědělských plodin;
b)
počet a druh hospodářských zvířat;
c)
produkce statkových hnojiv na zvíře;
d)
množství hnojiv dovezených zemědělským podnikem;
e)
množství statkových hnojiv vyvezených ze zemědělského podniku a jejich odběratele.
8. Každý zemědělský podnik, který využívá jednotlivé odchylky, souhlasí s tím, že u něho může být provedena kontrola používání i evidence hnojení.
9. V každém zemědělském podniku, který využívá jednotlivé odchylky, se nejméně jednou za čtyři roky provedou periodické analýzy koncentrace dusíku a fosforu v půdě, a to v každé oblasti zemědělského podniku, jež je homogenní z hlediska střídání plodin a vlastností půdy.
Po orbě travních porostů se pro každou homogenní oblast zemědělského podniku provede analýza koncentrace dusíku z hlediska minerálního dusíku a parametrů k určení podílu dusíku z mineralizace organické hmoty.
U analýz uvedených v prvním a druhém pododstavci se požaduje nejméně jedna analýza na pět hektarů půdy.
10. Statková hnojiva se nesmí rozmetávat před osevem travou na podzim.
Článek 6
Pokryv půdy
1. Zemědělci, kteří využívají odchylku podle tohoto rozhodnutí, vysejí trávu na 80 % nebo více procentech plošné výměry vhodné pro použití statkových hnojiv v jejich zemědělských podnicích.
2. Zemědělci, kteří využívají odchylku podle tohoto rozhodnutí, kromě toho přijmou tato opatření:
a)
na písčité nebo sprašové půdě se po kukuřici v průběhu zimy vyseje tráva nebo jiné plodiny, aby se snížil potenciál vyplavování;
b)
orba pokryvných meziplodin se neprovádí před 1. únorem, aby se zajistil stálý rostlinný pokryv orné půdy za účelem zpětného získání úniků dusičnanů do podorniční vrstvy půdy na podzim a omezení úniků v zimě;
c)
orba trávy se na písčitých a sprašových půdách provádí pouze na jaře;
d)
bezprostředně po zaorání trávy na všech typech půdy následuje osev plodinami s vysokou spotřebou dusíku; hnojení vychází z analýzy půdy týkající se minerálního dusíku a jiných parametrů, které slouží jako ukazatele odhadu uvolňování dusíku při mineralizaci organické hmoty v půdě; a dále
e)
zahrnuje-li střídání plodin luštěniny nebo jiné plodiny, které vážou atmosférický dusík, je použití hnojiv odpovídajícím způsobem sníženo.
3. Odchylně od písmena c) se na podzim povoluje orba pro výsadbu květinových cibulí.
Článek 7
Opatření k produkci statkových hnojiv
Vnitrostátní orgány v Nizozemsku zajistí, aby z hlediska množství dusíku a fosforu nepřesáhla vnitrostátní produkce statkových hnojiv úroveň z roku 2002. To znamená, že po dobu trvání odchylky udělené tímto rozhodnutím budou zachována výrobní práva v případě prasat a drůbeže.
Příslušné orgány v Nizozemsku nadto počínaje lednem 2015 zajistí zpracování přiměřeného podílu přebytečných statkových hnojiv pocházejících z odvětví mléka a mléčných výrobků.
Článek 8
Monitorování
1. Příslušný orgán vypracuje a každoročně aktualizuje mapy zachycující procentuální podíl zemědělských podniků s trávními porosty, hospodářských zvířat a zemědělské půdy, na které se v každé obci vztahuje jednotlivá odchylka.
2. Dojde k vytvoření monitorovací sítě pro odběr vzorků z půdní vody, z vodních toků a z mělkých podzemních vod, jež bude udržována pro oblasti monitorování, na něž se vztahuje odchylka.
3. Uvedená monitorovací síť, k níž přísluší nejméně 300 zemědělských podniků využívajících jednotlivých odchylek, je reprezentativní pro každý typ půdy (jílovité, rašelinné, písčité a písčitosprašové půdy), postupy hnojení a střídání plodin. Skladba monitorovací sítě se během doby použitelnosti tohoto rozhodnutí nezmění.
4. Šetření a průběžné analýzy živin poskytnou údaje o místním využívání půdy, cyklickém pěstování plodin a zemědělských postupech v podnicích, které využívají jednotlivých odchylek. Tyto údaje se mohou použít pro modelové výpočty rozsahu vyplavování dusičnanů a úniku fosforu z polí, na kterých se použije na hektar a za rok až 230 kg nebo až 250 kg dusíku obsaženého ve statkových hnojivech z pasoucích se hospodářských zvířat.
5. Monitorovací síť zahrnující mělké podzemní vody, půdní vodu, drenážní vodu a vodní toky v zemědělských podnicích příslušejících k monitorovací síti poskytne údaje o koncentraci dusičnanů a fosforu ve vodě, která opouští kořenovou zónu a vtéká do systému podzemních a povrchových vod.
6. Zvýšené monitorování vody se zaměří na zemědělská povodí v písčitých půdách.
Článek 9
Kontroly
1. Příslušný vnitrostátní orgán provede správní kontroly ve všech zemědělských podnicích, které využívají jednotlivé odchylky, aby posoudil, zda jsou dodržována maximální množství 230 kg nebo 250 kg dusíku na rok a hektar ze statkových hnojiv z pasoucích se hospodářských zvířat v zemědělských podnicích s nejméně 80 % podílem travních porostů, jakož i normy ohledně celkových množství pro použití dusíku a fosforu a podmínky využívání půdy. Pokud kontrola provedená vnitrostátními orgány prokáže nesplnění podmínek uvedených v článcích 5 a 6, je o tom žadatel vyrozuměn. V takovémto případě se žádost považuje za zamítnutou.
2. Na základě rizik bude vypracován program inspekcí s přiměřenou četností, v němž budou zohledněny výsledky kontrol z předchozích let a výsledky všeobecných namátkových kontrol právních předpisů provádějících směrnici 91/676/EHS, jakož i veškeré informace, které by mohly svědčit o jejich nedodržování.
Na nejméně 5 % zemědělských podniků, které využívají jednotlivé odchylky, se zaměří správní inspekce týkající se využívání půdy, počtu hospodářských zvířat a produkce statkových hnojiv.
V nejméně 7 % zemědělských podniků využívajících jednotlivé odchylky podle tohoto rozhodnutí se s ohledem na podmínky uvedené v článcích 5 a 6 provedou inspekce v terénu.
3. Příslušné orgány jsou vybaveny nezbytnými pravomocemi a prostředky k ověření dodržování podmínek pro udělení odchylky podle tohoto rozhodnutí.
Článek 10
Podávání zpráv
1. Příslušné orgány předkládají Komisi každoročně do března zprávu obsahující tyto informace:
a)
údaje o hnojení ve všech zemědělských podnicích, které využívají jednotlivé odchylky, včetně informací o výnosech a o typech půdy;
b)
trendy v počtu hospodářských zvířat pro jednotlivé kategorie hospodářských zvířat v Nizozemsku a v zemědělských podnicích, jimž byla udělena odchylka;
c)
trendy ve vnitrostátní produkci statkových hnojiv co do množství dusíku a fosfátu;
d)
přehled výsledků kontrol na vnitrostátní úrovni týkajících se koeficientů exkrece u hnoje prasat a drůbeže;
e)
mapy znázorňující procentní podíl zemědělských podniků, procentní podíl hospodářských zvířat a procentní podíl zemědělské půdy, na které se v každé obci vztahuje jednotlivá odchylka podle čl. 8 odst. 1;
f)
výsledky monitorování vody, včetně informací o trendech jakosti podzemních a povrchových vod a také o vlivu odchylky na jakost vody;
g)
informace o koncentraci dusičnanů a fosforu ve vodě, která opouští kořenovou zónu a vtéká do systému podzemních a povrchových vod podle čl. 8 odst. 5, a výsledky zvýšeného monitorování vody v zemědělských povodích v písčitých půdách, jak je uvedeno v čl. 8 odst. 6;
h)
výsledky šetření o místním využívání půdy, cyklickém pěstování plodin a zemědělských postupech a výsledky modelových výpočtů rozsahu vyplavování dusíku a úniku fosforu, k němuž dochází v zemědělských podnicích využívajících jednotlivou odchylku podle čl. 8 odst. 4;
i)
vyhodnocení toho, jak jsou uplatňovány podmínky odchylky, které vychází z kontrol na úrovni zemědělských podniků a informací o nevyhovujících zemědělských podnicích, jakož i z výsledků správních kontrol a inspekcí v terénu, jak je uvedeno v článku 9.
2. Prostorová data obsažená ve zprávě se případně řídí požadavky ustanovení směrnice 2007/2/ES. Při shromažďování potřebných údajů využije Nizozemsko v případě potřeby informace získané v rámci integrovaného administrativního a kontrolního systému zřízeného podle kapitoly II hlavy V nařízení (EU) č. 1306/2013.
Článek 11
Použití
Toto rozhodnutí pozbývá platnosti dne 31. prosince 2017.
Článek 12
Toto rozhodnutí je určeno Nizozemskému království.
V Bruselu dne 16. května 2014.
KOMISSION TÄYTÄNTÖÖNPANOPÄÄTÖS,
annettu 16 päivänä toukokuuta 2014,
Alankomaiden pyytämän poikkeuksen myöntämisestä vesien suojelemisesta maataloudesta peräisin olevien nitraattien aiheuttamalta pilaantumiselta annetun neuvoston direktiivin 91/676/ETY mukaisesti
(tiedoksiannettu numerolla C(2014) 3103)
(Ainoastaan hollanninkielinen teksti on todistusvoimainen)
(2014/291/EU)
EUROOPAN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon vesien suojelemisesta maataloudesta peräisin olevien nitraattien aiheuttamalta pilaantumiselta 12 päivänä joulukuuta 1991 annetun neuvoston direktiivin 91/676/ETY (1) ja erityisesti sen liitteessä III olevan 2 kohdan kolmannen alakohdan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Jos jäsenvaltio aikoo käyttää direktiivin 91/676/ETY liitteessä III olevan 2 kohdan toisen alakohdan ensimmäisessä virkkeessä ja sen a alakohdassa mainituista määristä poikkeavaa hehtaarikohtaista lantamäärää kunakin vuonna, kyseinen määrä on vahvistettava sellaiseksi, ettei se vaaranna mainitun direktiivin 1 artiklassa määriteltyjen tavoitteiden saavuttamista, ja sitä on voitava perustella puolueettomin perustein, kuten tässä tapauksessa pitkillä kasvukausilla ja suuria typpimääriä kuluttavilla kasvustoilla.
(2)
Komissio antoi 8 päivänä joulukuuta 2005 päätöksen 2005/880/EY (2), jolla sallitaan tietyin edellytyksin käyttää vuosittain enintään 250 kilogramman suuruinen määrä karjanlannasta peräisin olevaa typpeä hehtaaria kohden tiloilla, joista vähintään 70 prosenttia on nurmea.
(3)
Komissio hyväksyi 5 päivänä 2010 päätöksen 2010/65/EU (3), jolla muutetaan päätöstä 2005/880/EY ja pidennetään poikkeusta 31 päivään joulukuuta 2013.
(4)
Näin myönnetty poikkeus koski vuonna 2012 noin 21 752:ta tilaa eli noin 46:ta prosenttia maatalousmaan kokonaisnettomäärästä.
(5)
Alankomaat pyysi 22 päivänä tammikuuta 2014 komissiolta direktiivin 91/676/ETY liitteessä III olevan 2 kohdan kolmannen alakohdan mukaisen poikkeuksen jatkamista.
(6)
Alankomaat soveltaa toimintaohjelmaa direktiivin 91/676/ETY 3 artiklan 5 kohdan mukaisesti koko alueellaan.
(7)
Alankomaiden antamaan direktiivin 91/676/ETY täytäntöönpanolainsäädäntöön sisältyy sekä typpeen että fosfaatteihin sovellettavia enimmäislevitysvaatimuksia.
(8)
Alankomaiden vuosilta 2008-2011 toimittamat tiedot osoittavat, että sikojen määrä on noussut 7 prosentilla ja siipikarjan määrä 8 prosentilla verrattuna vuosiin 2004-2007. Nautakarjan, lampaiden ja vuohien määrä pysyi tasaisena. Alankomaiden toimivaltaiset viranomaiset ovat asettaneet rajoituksia sikojen ja siipikarjan määrään sekä sitoutuneet siihen, että lannankäyttö ei typen ja fosforin osalta ylitä vuoden 2002 tasoa. Lisäksi vuoden 2015 tammikuusta alkaen Alankomaiden toimivaltaisten viranomaisten on varmistettava, että asianmukainen osuus maitoalan ylijäämälannasta käsitellään. Nämä toimenpiteet ovat tarpeen sen varmistamiseksi, että tämänhetkisen poikkeuksen soveltaminen ei johtaisi voimaperäisyyden lisääntymiseen.
(9)
Karjanlannasta aiheutuva typen käyttö oli 344 000 tonnia vuosina 2008-2011 eli kuormitus on vähentynyt hieman verrattuna kauteen 2004-2007. Kemiallisten typpilannoitteiden käyttö väheni noin 18 prosenttia vuosina 2008-2011 verrattuna vuosiin 2004-2007. Fosforiylijäämä oli kautena 2008-2011 16 000 tonnia eli kuormitus on vähentynyt 51 prosenttia verrattuna kauteen 2004-2007.
(10)
Alankomaiden ilmastolle on luonteenomaista tasaisesti ympäri vuoden jakautuva sade ja suhteellisen vähäiset vuotuiset lämpötilavaihtelut. Tämän vuoksi nurmen kasvukausi on pitkä, 250 päivää vuodessa.
(11)
Niiden tietojen perusteella, jotka Alankomaiden viranomaiset ovat toimittaneet päätöksellä 2010/65/EU myönnetyn poikkeuksen yhteydessä, poikkeus ei ole johtanut veden laadun heikkenemiseen. Komissio on toimittanut neuvostolle ja Euroopan parlamentille kertomuksen vesien suojelemisesta maataloudesta peräisin olevien nitraattien aiheuttamalta pilaantumiselta annetun direktiivin 91/676/ETY toimeenpanosta. Kertomus perustuu vuosia 2008-2011 koskeviin jäsenvaltioiden kertomuksiin, ja siinä osoitetaan, että Alankomaiden pohjaveden osalta 88 prosentissa seuranta-asemissa keskimääräiset nitraattipitoisuudet ovat alle 50 mg/l ja 79 prosentissa seuranta-asemista keskimääräiset nitraattipitoisuudet ovat alle 25 mg/l. Seurantatietojen mukaan pohjaveden nitraattipitoisuus on vähenemässä verrattuna edelliseen raportointikauteen (2004-2007). Pintavesien osalta 98 prosentissa seuranta-asemia keskimääräiset nitraattipitoisuudet ovat alle 50 mg/l ja 92 prosentissa seuranta-asemia keskimääräiset nitraattipitoisuudet ovat alle 25 mg/l. Suurimmassa osassa pintavesien seurantapisteistä on näkyvissä nitraattipitoisuuksien tasainen tai laskeva suuntaus. Vuosittainen typen ja fosforin ylijäämä maaperässä on vähentynyt, pääasiassa koska karjanlannasta ja kivennäislannoitteista aiheutuvat ravinteet ovat vähentyneet, mikä johtuu siitä, että typen ja fosforin määrää on Alankomaiden toimintaohjelman vaatimuksissa jatkuvasti vähennetty. Raportointikautena 2008-2011 kaikki makeat vedet ja jokisuiden vaihettumisalueet luokiteltiin joko rehevöityneiksi tai erittäin runsasravinteisiksi.
(12)
Tutkittuaan Alankomaiden 22 päivänä tammikuuta 2014 jättämän pyynnön sekä otettuaan huomioon toimintaohjelman, veden laatua koskevat tiedot, päätöksellä 2010/65/EU myönnetystä poikkeuksesta saadut kokemukset ja muissa maissa käytössä olevat poikkeukset komissio katsoo, että edellytyksiä poikkeuksen myöntämiselle on muutettava. Näin ollen komissio katsoo, että tiloilla, joilla on vähintään 80 prosenttia nurmea eteläisellä ja keskeisellä hiekkamaalla ja lössimaalla, kuten toimintaohjelmassa määritellään, voidaan levittää vuosittain laiduntavan karjan lannan määrä, joka vastaa 230:tä kilogrammaa typpeä hehtaaria kohden, ja ainoastaan tiloilla, joilla on vähintään 80 prosenttia nurmea muunlaisilla maa-alueilla, voidaan sallia 250 kilogrammaa typpeä hehtaaria kohden. Komissio katsoo sen vuoksi, että tämä ei estä direktiivin 91/676/ETY tavoitteiden saavuttamista, jos eräitä tiukkoja edellytyksiä noudatetaan.
(13)
Näihin edellytyksiin sisältyy tilakohtaisten lannoitussuunnitelmien laatiminen, lannoitteiden käytön seuraaminen lannoitekirjanpidolla, säännölliset maaperäanalyysit, talviajan kasvipeite maissinviljelyn jälkeen, erityiset säännökset nurmen kyntämisestä, nurmen kyntöä edeltävän lannanlevityksen kieltäminen ja lannoituksen mukauttaminen palkokasvien vaikutuksen huomioon ottamiseksi, kemiallisista lannoitteista peräisin olevan fosfaatin levittämisen kieltäminen sekä valvonnan lisääminen. Näiden edellytysten tarkoituksena on varmistaa kasvuston tarpeisiin perustuva lannoitus sekä vähentää ja estää typen ja fosforin pääsyä vesistöihin.
(14)
Alankomaiden esittämät tiedot osoittavat, että ehdotettu määrä eli vuosittain laiduntavan karjan lannan määrä, joka vastaa 230:tä kilogrammaa typpeä hehtaaria kohden, tiloilla, joilla vähintään 80 prosenttia on nurmea eteläisellä ja keskeisellä hiekkamaalla ja lössimaalla, kuten toimintaohjelmassa määritellään, ja 250 kilogrammaa typpeä hehtaaria kohden tiloilla, joilla on vähintään 80 prosenttia nurmea muunlaisilla maa-alueilla, on puolueettomasti perusteltavissa esimerkiksi suurella nettosademäärällä, pitkillä kasvukausilla ja suuria typpimääriä kuluttavilla hyvätuottoisilla kasvustoilla.
(15)
Tässä päätöksessä säädetyt toimenpiteet ovat direktiivin 91/676/ETY 9 artiklalla perustetun nitraattikomitean lausunnon mukaisia.
(16)
Yhteisön vesipolitiikan puitteista annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2000/60/EY (4) otetaan käyttöön kattava ja rajat ylittävä vesiensuojelun toimintamalli. Vesiensuojelu järjestetään vesipiireittäin, ja tavoitteena on saavuttaa eurooppalaisten vesimuodostumien hyvä tila vuoteen 2015 mennessä. Ravinteiden vähentäminen on olennainen osa kyseistä tavoitetta. Poikkeuksen myöntäminen tämän päätöksen perusteella ei rajoita direktiivin 2000/60/EY säännösten soveltamista eikä estä sitä, että voidaan tarvita lisätoimia siihen perustuvien velvoitteiden noudattamiseksi.
(17)
Euroopan yhteisön paikkatietoinfrastruktuurin (INSPIRE) perustamisesta 14 päivänä maaliskuuta 2007 annetulla direktiivillä 2007/2/EY (5) on tarkoitus säätää yleiset säännöt, joiden tavoitteena on yhteisön ympäristöpolitiikkoja ja ympäristöön mahdollisesti vaikuttavia politiikkoja tai toimintoja tukevan Euroopan yhteisön paikkatietoinfrastruktuurin (INSPIRE) perustaminen. Tämän poikkeuksen yhteydessä kerättyjen paikkatietojen olisi tarvittaessa oltava tämän direktiivin säännösten mukaisia. Jotta voidaan vähentää hallinnollista taakkaa ja parantaa tietojen johdonmukaisuutta, Alankomaiden on tämän poikkeuksen yhteydessä tarvittavia tietoja kerätessään käytettävä tarvittaessa tietoja, jotka on hankittu yhteisen maatalouspolitiikan rahoituksesta, hallinnoinnista ja seurannasta ja neuvoston asetusten (ETY) N:o 352/78, (EY) N:o 165/94, (EY) N:o 2799/98, (EY) N:o 814/2000, (EY) N:o 1290/2005 ja (EY) N:o 485/2008 kumoamisesta 17 päivänä joulukuuta 2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1306/2013 (6) V osaston II luvun mukaisesti perustetun yhdennetyn hallinto- ja valvontajärjestelmän puitteissa,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
Myönnetään tässä päätöksessä säädetyin edellytyksin Alankomaiden 22 päivänä tammikuuta 2014 päivätyllä kirjeellä pyytämä poikkeus, jonka tarkoituksena on sallia direktiivin 91/676/ETY liitteessä III olevan 2 kohdan a alakohdassa mainittuja määriä suuremman laiduntavan karjan lannan määrän käyttö.
2 artikla
Määritelmät
Tässä päätöksessä tarkoitetaan:
1.
’nurmitiloilla’ tiloja, joiden lannanlevitykseen käytettävissä olevasta pinta-alasta vähintään 80 prosenttia on nurmea;
2.
’laiduntavalla karjalla’ nautakarjaa (lukuun ottamatta lihavasikoita), lampaita, vuohia ja hevosia, aaseja, peuroja ja vesipuhveleita;
3.
’maatalousmaalla’ viljelijän omistamaa, vuokraamaa tai muun kirjallisen sopimuksen nojalla hallinnoimaa pinta-alaa, jonka hoito on suoraan viljelijän vastuulla;
4.
’nurmella’ monivuotista nurmikasvustoa tai lyhytikäistä nurmikasvustoa, jonka kesto on vähemmän kuin viisi vuotta.
3 artikla
Soveltamisala
Tätä päätöstä sovelletaan yksittäisiin nurmitiloihin 4, 5 ja 6 artiklassa säädetyin edellytyksin.
4 artikla
Vuosittainen hakemus ja sitoumus
1. Viljelijöiden, jotka haluavat käyttää hyväkseen tämän päätöksen mukaista poikkeusta, on tehtävä vuosittain hakemus toimivaltaisille viranomaisille.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetun vuosittaisen hakemuksen yhteydessä viljelijöiden on sitouduttava kirjallisesti siihen, että ne täyttävät 5 ja 6 artiklassa säädetyt edellytykset.
5 artikla
Lannan ja muiden lannoitteiden käyttö
1. Nurmitiloilla vuosittain maahan levitettävän laiduntavan karjan lannan määrä, eläinten omat jätökset mukaan luettuina, ei saa olla suurempi kuin lannan määrä, joka sisältää 230 kilogrammaa typpeä hehtaaria kohti tiloilla, joilla vähintään 80 prosenttia on nurmea eteläisellä ja keskeisellä hiekkamaalla ja lössimaalla, kuten toimintaohjelmassa määritellään, ja 250 kilogrammaa typpeä hehtaaria kohden tiloilla, joilla on vähintään 80 prosenttia nurmea muilla maa-alueilla, ja lisäksi on noudatettava 2-9 kohdassa säädettyjä edellytyksiä.
2. Typen ja fosfaatin kokonaismäärän on vastattava kyseessä olevan kasvuston ravinnetarvetta, maaperästä saatu ravinnemäärä huomioon ottaen. Typen ja fosfaatin kokonaismäärä ei saa ylittää tilaan sovellettavaa enimmäislevitysmäärää, joka on vahvistettu toimintaohjelmassa.
3. Tämän päätöksen perusteella poikkeuksen saaneilla tiloilla ei saa käyttää kemiallisia fosfaattilannoitteita.
4. Kullakin tilalla on laadittava lannoitussuunnitelma, jossa esitetään viljelymaan viljelykierto sekä suunniteltu lannan ja typpi- ja fosfaattilannoitteiden käyttö. Suunnitelman on oltava saatavilla tilalla kustakin kalenterivuodesta viimeistään kesäkuussa ensimmäisen vuoden ja helmikuussa seuraavien vuosien osalta.
5. Lannoitussuunnitelmassa on esitettävä seuraavat tiedot:
a)
karjan eläinmäärä ja kuvaus eläinsuojista ja varastointijärjestelmästä, mukaan luettuina käytettävissä olevat karjanlannan varastointitilat;
b)
laskelma tilalla tuotetun lannan sisältämän typen määrästä (josta on vähennetty säilytyksen ja varastoinnin aikainen hävikki) sekä fosforin määrästä;
c)
viljelykiertosuunnitelma, jossa on tarkennettava nurmella olevien lohkojen ja muilla kasveilla olevien lohkojen pinta-ala ja esitettävä karttaluonnoksena yksittäisten lohkojen sijainti;
d)
arvio kasvustojen tarvitseman typen ja fosforin määristä;
e)
tiedot muualle toimitettavasta lannasta (määrä ja laji), jota ei käytetä tilalla;
f)
tilalla käytettävän muualta tuodun lannan määrä;
g)
laskelma orgaanisen aineksen mineralisoitumisen, palkokasvien ja ilmakehän laskeuman vaikutuksista sekä typen määrästä maaperässä silloin, kun kasvusto alkaa sitä käyttää merkittävässä määrin;
h)
lannasta peräisin oleva typen ja fosforin määrä kullakin pellolla (kasvuston ja maaperätyypin suhteen yhtenevillä lohkoilla);
i)
typen käyttö kemiallisissa ja muissa lannoitteissa kullakin pellolla;
j)
laskelmat typen ja fosforin käyttöä koskevien vaatimusten noudattamisen arvioimiseksi.
Suunnitelmia on tarkistettava viimeistään seitsemän päivän kuluttua viljelykäytäntöjen muuttumisesta sen varmistamiseksi, että suunnitelmat ja tosiasialliset käytännöt vastaavat toisiaan.
6. Kullakin tilalla on pidettävä lannoitekirjanpitoa. Kirjanpito on toimitettava kalenterivuosittain toimivaltaiselle viranomaiselle.
7. Lannoitussuunnitelmassa on esitettävä seuraavat tiedot:
a)
kasvustojen pinta-alat;
b)
karjan määrä ja laji;
c)
lannantuotanto eläintä kohden;
d)
tilalle muualta tuotujen lannoitteiden määrä;
e)
tilalta viedyn lannan määrä ja vientikohde.
8. Jokaisen yksittäistä poikkeusta hyödyntävän nurmitilan on hyväksyttävä se, että lannoitteiden käyttö ja lannoitekirjanpito voidaan tarkastaa.
9. Kullakin poikkeusta hyödyntävällä tilalla on tehtävä säännöllisiä maaperän typpi- ja fosforianalyysejä, joita on toteutettava vähintään neljän vuoden välein kullakin viljelykierron ja maaperän ominaisuuksien suhteen yhtenevällä tilan osalla.
Mineraalityppi ja tekijät, joiden perusteella voidaan arvioida orgaanisen aineksen mineralisoitumisen vaikutus typen määrään, on analysoitava kullakin tilan yhtenevällä osalla sen jälkeen, kun nurmi on kynnetty.
Ensimmäisessä ja toisessa alakohdassa tarkoitettuja analyyseja on tehtävä vähintään yksi kutakin viiden hehtaarin alaa kohti.
10. Lantaa ei saa levittää syksyllä ennen nurmen kylvöä.
6 artikla
Maapeite
1. Tiloilla, jotka haluavat käyttää hyväkseen tämän päätöksen mukaista poikkeusta, lannanlevitykseen käytettävissä olevasta maa-alasta vähintään 80 prosentilla on viljeltävä nurmea.
2. Tämän päätöksen mukaista poikkeusta hyödyntävien viljelijöiden on lisäksi toteutettava seuraavat toimenpiteet:
a)
huuhtoutumisen vähentämiseksi hiekka- ja lössimaalle on maissinkorjuun jälkeen kylvettävä nurmea tai muuta kasvustoa, jolla varmistetaan maapeite talvella;
b)
kerääjäkasvustoja ei saa kyntää ennen 1 päivää helmikuuta, millä varmistetaan, että pelloilla on pysyvä kasvipeite, joka ottaa talteen syksyllä alempiin maakerroksiin vapautuvat nitraatit ja vähentää hävikkiä talven aikana;
c)
hiekka- ja lössimaalla kasvava nurmi on kynnettävä keväällä;
d)
kaikilla maaperätyypeillä on välittömästi nurmen kyntämisen jälkeen viljeltävä runsaasti typpeä käyttäviä kasveja, ja lannoituksen on perustuttava maaperäanalyysiin, jossa on otettu huomioon mineraalityppi ja muut tekijät, joiden perusteella voidaan arvioida maaperän orgaanisen aineksen mineralisoitumisesta vapautuvan typen määrä; sekä
e)
jos viljelykiertoon sisältyy palkokasveja tai muita ilmakehän typpeä sisältäviä kasveja, lannoitteiden käyttöä on vähennettävä vastaavasti.
3. Edellä olevasta c alakohdasta poiketen nurmen kyntäminen syksyllä on sallittua kukkasipuleiden istutusta varten.
7 artikla
Lannantuotantoa koskevat toimenpiteet
Alankomaiden kansallisten viranomaisten on varmistettava, että lannantuotanto ei typen eikä fosforin määrien osalta nouse vuoden 2002 tasoa korkeammaksi. Tähän sisältyy se, että sikojen ja siipikarjan tuotanto-oikeudet säilyvät ennallaan tällä päätöksellä myönnetyn poikkeuksen keston ajan.
Lisäksi vuoden 2015 tammikuusta alkaen Alankomaiden toimivaltaisten viranomaisten on varmistettava, että asianmukainen osuus maitoalan ylijäämälannasta käsitellään.
8 artikla
Seuranta
1. Toimivaltaisen viranomaisen on laadittava kartat, joista käy ilmi nurmitilojen ja karjan sekä kussakin kunnassa poikkeuksen soveltamisalaan kuuluvan maatalousmaan prosenttimäärä, sekä ajantasaistettava nämä kartat vuosittain.
2. Poikkeuksen seuranta-alueilla on perustettava seurantaverkosto, jossa otetaan näytteitä maavesistä, vesivirroista ja matalista pohjavesistä.
3. Seurantaverkostoon on kuuluttava vähintään 300 poikkeusta hyödyntävää tilaa, ja sen on katettava kaikki maaperätyypit (savi-, turve- hiekka- ja lössimaat), lannoitekäytännöt ja viljelykierrot. Seurantaverkon kokoonpanoa ei saa muuttaa tämän päätöksen soveltamisaikana.
4. Tutkimusten ja jatkuvien ravinneanalyysien on tuotettava tietoa poikkeusta hyödyntävien tilojen paikallisesta maankäytöstä, viljelykierroista ja -käytännöistä. Tätä tietoa voidaan käyttää mallipohjaisissa laskelmissa, joilla selvitetään nitraatin huuhtoutumista ja fosforin hävikkiä pelloilta, joille levitetään hehtaarille enintään sellainen määrä laiduntavan karjan lantaa, joka sisältää 230 tai 250 kilogrammaa typpeä hehtaaria kohti vuodessa.
5. Seurantaverkkoon kuuluvien tilojen matalista pohjavesistä, pintavesistä, valumavesistä ja vesivirroista on kerättävä tietoja, joista käy ilmi juuristovyöhykkeestä pohjaveteen ja pintaveteen siirtyvän veden nitraatti- ja fosforipitoisuus.
6. Vedenlaadun seurantaa on lisättävä hiekkamailla olevilla maatalouden valuma-alueilla.
9 artikla
Valvonta
1. Toimivaltaisen kansallisen viranomaisen on tehtävä kaikkien poikkeusta hyväkseen käyttävien tilojen osalta hallinnollisia tarkastuksia, joilla valvotaan, ettei laiduntavan karjan lanta ylitä määrää, joka vastaa 230:tä tai 250:tä kilogrammaa typpeä hehtaaria kohden tiloilla, joilla vähintään 80 prosenttia on nurmea, ja että kaikkia typen ja fosfaattien käyttöä koskevia vaatimuksia ja maankäytön edellytyksiä noudatetaan. Jos kansallisten toimivaltaisten viranomaisten suorittamassa tarkastuksessa ilmenee, että 5 ja 6 artiklassa säädetyt edellytykset eivät täyty, tästä on ilmoitettava hakijalle. Tällaisessa tapauksessa hakemus on katsottava hylätyksi.
2. On laadittava peltotarkastusohjelma, joka perustuu riskianalyysiin ja jossa tarkastukset tehdään sopivin väliajoin, ottaen huomioon aikaisempien vuosien tarkastusten tulokset ja direktiivin 91/676/ETY täytäntöönpanolainsäädännön soveltamista koskevien yleisten pistokoetarkastusten tulokset sekä mahdolliset tiedot siitä, etteivät edellytykset täyty.
Maankäyttöä, karjan määrää ja lannantuotantoa koskevia tarkastuksia on tehtävä vähintään viidellä prosentilla poikkeusta hyväkseen käyttävistä tiloista.
Peltotarkastuksia on tehtävä vähintään seitsemälle prosentille yksilöllistä poikkeusta hyödyntävistä tiloista, ja tarkastusten on liityttävä tämän päätöksen 5 ja 6 artiklassa esitettyihin edellytyksiin.
3. Toimivaltaisille viranomaisille on annettava tarvittavat valtuudet ja keinot, jotta ne voivat tarkastaa tämän päätöksen nojalla myönnettyyn poikkeukseen liittyvien edellytysten täyttymisen.
10 artikla
Raportointi
1. Toimivaltaisten viranomaisten on toimitettava vuosittain viimeistään kesäkuussa kertomus, johon sisältyvät seuraavat tiedot:
a)
lannoitusta koskevat tiedot kaikilta yksittäistä poikkeusta hyödyntäviltä tiloilta, mukaan lukien tuottoa ja maaperätyyppiä koskevat tiedot;
b)
kunkin karjaryhmän lukumäärän kehitys Alankomaissa ja poikkeustiloilla;
c)
kansallisen lannantuotannon kehityssuuntaukset typen ja fosforin määrien suhteen;
d)
yhteenveto sikojen ja siipikarjan lannan maakohtaisten erityskertoimien tarkastusten tuloksista;
e)
Edellä 8 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut kartat, joista käy ilmi yksittäisten poikkeusten piiriin kuuluvien tilojen, karjan ja maatalousmaan prosentuaalinen osuus kaikissa kunnissa;
f)
tulokset vesien seurannasta, myös tiedot pohja- ja pintavesien laadun suuntauksista sekä tiedot poikkeuksen vaikutuksista veden laatuun;
g)
tiedot 8 artiklan 5 kohdassa tarkoitetusta juuristovyöhykkeestä pohjaveteen siirtyvän veden nitraatti- ja fosforipitoisuudesta sekä 8 artiklan 6 kohdassa tarkoitetusta lisätystä vedenlaadun seurannasta hiekkamailla olevilla maatalouden valuma-alueilla;
h)
kartoitusten tulokset paikallisesta maankäytöstä sekä viljelykierroista ja maatalouskäytännöistä sekä 8 artiklan 4 kohdassa tarkoitettujen mallipohjaisten laskemien tulokset nitraatti- ja fosforihävikistä yksilöllistä poikkeusta hyödyntävillä tiloilla;
i)
Edellä 9 artiklassa tarkoitettu tilatarkastuksiin perustuva arviointi poikkeukseen liittyvien edellytysten täyttymisestä sekä hallinnollisten tarkastusten ja peltotarkastusten tuloksiin perustuvat tiedot tiloista, joilla edellytykset eivät täyty.
2. Raporttiin sisältyvien paikkatietojen on tarvittaessa oltava direktiivin 2007/2/EY säännösten mukaisia. Tarvittavien tietojen hankkimisessa Alankomaiden on tarvittaessa käytettävä tietoja, jotka on hankittu asetuksen (EU) N:o 1306/2013 V osaston II luvun mukaisesti.
11 artikla
Soveltaminen
Tämä päätös on voimassa 31 päivään joulukuuta 2017 asti.
12 artikla
Tämä päätös on osoitettu Alankomaiden kuningaskunnalle.
Tehty Brysselissä 16 päivänä toukokuuta 2014.