PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 1247/2012
ze dne 19. prosince 2012,
kterým se stanoví prováděcí technické normy, pokud jde o formát a četnost vykazování obchodů do registrů obchodních údajů podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 648/2012 o OTC derivátech, ústředních protistranách a registrech obchodních údajů
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na stanovisko Evropské centrální banky (1),
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 648/2012 ze dne 4. července 2012 o OTC derivátech, ústředních protistranách a registrech obchodních údajů (2), a zejména na čl. 9 odst. 6 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
S cílem zabránit nejednotnostem by se měly na všechny údaje zasílané do registrů obchodních údajů podle článku 9 nařízení (EU) č. 648/2012 vztahovat stejná pravidla, normy a formáty týkající se všech registrů obchodních údajů, všech protistran a všech druhů derivátů. Pro popis derivátového obchodu by se proto měl použít specifický soubor údajů.
(2)
Vzhledem k tomu, že OTC deriváty obvykle nelze jednoznačně identifikovat podle existujících kódů, které se běžně používají na finančních trzích, jako jsou mezinárodní identifikační čísla cenných papírů (ISIN) ani popsat pomocí kódu ISO klasifikace finančních nástrojů, je třeba vypracovat nový a univerzální způsob identifikace. Je-li k dispozici specifický identifikační kód produktu, který splňuje zásady specifičnosti, neutrality, spolehlivosti, otevřeného zdroje, přizpůsobitelnosti, přístupnosti, dostupnosti za přiměřenou cenu, je nabízen v odpovídajícím rámci řízení a je přijat pro používání v EU, měl by se použít. Není-li k dispozici specifický identifikační kód produktu splňující tyto požadavky, měla by se použít prozatímní taxonomie.
(3)
Podkladový nástroj by měl být identifikován jednotným identifikačním kódem, avšak v současné době na trhu neexistuje žádný běžně používaný standardizovaný kód k identifikaci podkladového nástroje v koši. Protistrany by proto měly přinejmenším uvést, že podkladovým nástrojem je koš, a tam, kde je to možné, použít kódy ISIN pro standardizované indexy.
(4)
Aby byla zajištěna provázanost, měly by být všechny strany derivátové smlouvy identifikovány specifickým kódem. K identifikaci všech finančních a nefinančních smluvních stran, makléřů, ústředních protistran a beneficiárních vlastníků by se měl použít, jakmile bude k dispozici, celosvětový identifikační kód právnické osoby nebo prozatímní identifikační kód subjektu definovaný v rámci řízení, který je v souladu s doporučeními Rady pro finanční stabilitu týkajícími se požadavků na údaje a je přijat pro používání v EU, zejména s cílem zajistit provázanost s Výborem pro platební a vypořádací systémy (CPSS) a zprávou Mezinárodní organizace komisí pro cenné papíry (IOSCO) o vykazování údajů o OTC derivátech a požadavcích na jejich agregaci, která popisuje identifikační kódy právnických osob jako nástroj pro agregaci údajů. V případě obchodování na účet klientů by beneficiární vlastníci měli být identifikováni jako jednotlivci nebo subjekty, jejichž jménem byla smlouva uzavřena.
(5)
Měl by se zohlednit přístup používaný v třetích zemích a také přístup samotných registrů obchodních údajů, když zahajují svou činnost. S cílem zajistit nákladově efektivní řešení pro protistrany a zmírnit operační riziko pro registry obchodních údajů by proto datum zahájení vykazování mělo zahrnovat data zavedení různých kategorií derivátů, počínaje nejstandardizovanějšími kategoriemi a následně rozšířením na další kategorie. Derivátové smlouvy, které byly uzavřeny před datem, k datu nebo po datu vstupu nařízení (EU) č. 648/2012 v platnost, jež nezůstaly nevypořádány ke dni nebo po datu zahájení vykazování, nemají pro regulatorní účely zásadní význam. Podle čl. 9 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) č. 648/2012 se na ně však vztahuje oznamovací povinnost. Aby však byl v uvedených případech zajištěn efektivní a přiměřený režim vykazování a byly zohledněny obtíže při opětovném zjišťování údajů týkajících se ukončených smluv, měla by být na takové vykazování ponechána delší lhůta.
(6)
Toto nařízení vychází z návrhu prováděcích technických norem předložených Komisi Evropským orgánem pro cenné papíry a trhy.
(7)
Postupem podle článku 15 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1095/2010 ze dne 24. listopadu 2010 o zřízení Evropského orgánu dohledu (Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy) (3) vedl Evropský orgán pro cenné papíry a trhy otevřené veřejné konzultace o návrzích prováděcích technických norem, provedl analýzu potenciálních souvisejících nákladů a přínosů a vyžádal si stanovisko skupiny subjektů působících v oblasti cenných papírů a trhů Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy zřízené v souladu s článkem 37 uvedeného nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Formát vykazování derivátových smluv
Informace obsažené ve zprávě podle článku 9 nařízení (EU) č. 648/2012 se poskytují ve formátu stanoveném v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Četnost vykazování derivátových smluv
U smluv vykazovaných do registru obchodních údajů se v případech stanovených v čl. 11 odst. 2 nařízení (EU) č. 648/2012 provádí tržní přeceňování nebo ocenění podle modelu denně. Veškeré další náležitosti, které se vykazují, stanovené v příloze tohoto nařízení a v příloze aktu v přenesené pravomoci, pokud jde o regulační technické normy, které blíže určují minimální náležitosti údajů, jež se mají vykazovat do registru obchodních údajů podle čl. 9 odst. 5 nařízení (EU) č. 648/2012, se vykazují tak, jak k nim dochází, a s ohledem na lhůtu podle článku 9 nařízení (EU) č. 648/2012, zejména pokud jde o uzavření, změnu nebo ukončení smlouvy.
Článek 3
Identifikace protistran a ostatních subjektů
1. Ve zprávě se použije identifikační kód právnické osoby, který umožní identifikovat:
a)
beneficiárního vlastníka, který je právnickou osobou;
b)
makléře;
c)
ústřední protistranu;
d)
beneficiárního vlastníka, který je členem clearingového systému a je právnickou osobou;
e)
protistranu, která je právnickou osobou;
f)
předkládající subjekt.
2. Není-li k dispozici identifikační kód právnické osoby, zpráva musí obsahovat prozatímní identifikační kód definovaný na úrovni Unie, který je:
a)
specifický;
b)
neutrální;
c)
spolehlivý,
d)
otevřeným zdrojem;
e)
přizpůsobitelný;
f)
přístupný;
g)
dostupný za přiměřenou cenu;
h)
podléhá odpovídajícímu rámci řízení.
3. Není-li k dispozici identifikační kód právnické osoby ani prozatímní identifikační kód subjektu, ve zprávě se použije, pokud je k dispozici, identifikační kód společnosti podle normy ISO 9362.
Článek 4
Identifikace derivátů
1. Ve zprávě je derivátová smlouva identifikována pomocí specifického identifikačního kódu produktu, který je:
a)
specifický;
b)
neutrální;
c)
spolehlivý;
d)
otevřeným zdrojem;
e)
přizpůsobitelný;
f)
přístupný;
g)
dostupný za přiměřenou cenu;
h)
podléhá odpovídajícímu rámci řízení.
2. Neexistuje-li specifický identifikační kód produktu, derivátová smlouva se ve zprávě identifikuje pomocí kombinace přiděleného kódu ISO 6166 ISIN nebo identifikačního kódu alternativního nástroje s odpovídajícím kódem ISO 10962 klasifikace finančních nástrojů.
3. Není-li k dispozici kombinace uvedená v odstavci 2, druh derivátu se určí podle níže uvedeného:
a)
kategorie derivátu se určí jako jedna z těchto kategorií:
i)
komoditní deriváty;
ii)
úvěrové deriváty;
iii)
měnové deriváty;
iv)
akciové deriváty;
v)
úrokové deriváty;
vi)
ostatní.
b)
druh derivátu se určí jako jeden z těchto druhů:
i)
rozdílové smlouvy;
ii)
dohody o úrokové míře;
iii)
forwardy;
iv)
futures;
v)
opce;
vi)
swapy;
vii)
ostatní.
c)
V případě derivátů, které nespadají do konkrétní kategorie derivátů nebo konkrétního druhu derivátů, se ve zprávě objeví kategorie derivátu nebo druh derivátu, na níž nebo na němž se protistrany dohodnou, že se mu derivátová smlouva nejvíce podobá.
Článek 5
Datum zahájení vykazování
1. Úvěrové derivátové a úrokové derivátové smlouvy se vykazují:
a)
do 1. července 2013, pokud byl registr obchodních údajů pro uvedenou konkrétní kategorii derivátů zaregistrován podle článku 55 nařízení (EU) č. 648/2012 před 1. dubnem 2013;
b)
90 dnů po registraci registru obchodních údajů pro konkrétní kategorii derivátů podle článku 55 nařízení (EU) č. 648/2012, pokud nebyl do 1. dubna 2013 pro uvedenou konkrétní kategorii derivátů zaregistrován registr obchodních údajů;
c)
do 1. července 2015, pokud nebyl registr obchodních údajů pro uvedenou konkrétní kategorii derivátů zaregistrován podle článku 55 nařízení (EU) č. 648/2012 do 1. července 2015. Oznamovací povinnost začne k tomuto datu a smlouvy se vykazují Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy podle čl. 9 odst. 3 uvedeného nařízení, dokud nebude pro uvedenou konkrétní kategorii derivátů zaregistrován registr obchodních údajů.
2. Derivátové smlouvy neuvedené v odstavci 1 se vykazují:
a)
do 1. ledna 2014, pokud byl pro uvedenou konkrétní kategorii derivátů zaregistrován registr obchodních údajů podle článku 55 nařízení (EU) č. 648/2012 před 1. říjnem 2013;
b)
90 dnů po registraci registru obchodních údajů pro konkrétní kategorii derivátů podle článku 55 nařízení (EU) č. 648/2012, pokud nebyl registr obchodních údajů pro uvedenou konkrétní kategorii derivátů zaregistrován do 1. října 2013;
c)
do 1. července 2015, pokud nebyl registr obchodních údajů pro uvedenou konkrétní kategorii derivátů zaregistrován podle článku 55 nařízení (EU) č. 648/2012 do 1. července 2015. Oznamovací povinnost začne k tomuto datu a smlouvy se vykazují Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy podle čl. 9 odst. 3 uvedeného nařízení, dokud nebude pro uvedenou konkrétní kategorii derivátů zaregistrován registr obchodních údajů.
3. Derivátové smlouvy, které byly ke dni 16. srpna 2012 nevypořádány a stále nejsou vypořádány ke dni zahájení vykazování, se do registru obchodních údajů vykáží do 90 dnů od data zahájení vykazování pro konkrétní kategorii derivátů.
4. Derivátové smlouvy, které:
a)
byly uzavřeny před 16. srpnem 2012 a zůstaly k 16. srpnu 2012 nevypořádány, nebo
b)
byly uzavřeny k 16. srpnu 2012 nebo po tomto datu
a ke dni zahájení vykazování nebo po něm nezůstaly nevypořádány, se vykazují do registru obchodních údajů do tří let od data zahájení vykazování pro konkrétní kategorii derivátů.
5. Datum zahájení vykazování se prodlouží o 180 dnů pro vykazování informací uvedených v článku 3 aktu v přenesené pravomoci, pokud jde o regulační technické normy, které blíže určují minimální náležitosti údajů, které se mají vykazovat do registru obchodních údajů podle čl. 9 odst. 5 nařízení (EU) č. 648/2012.
Článek 6
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 19. prosince 2012.
KOMISSION TÄYTÄNTÖÖNPANOASETUS (EU) N:o 1247/2012,
annettu 19 päivänä joulukuuta 2012,
kauppatietorekistereihin OTC-johdannaisista, keskusvastapuolista ja kauppatietorekistereistä annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 648/2012 mukaisesti annettavien kauppailmoitusten muotoa ja antamistiheyttä koskevista teknisistä täytäntöönpanostandardeista
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
EUROOPAN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon Euroopan keskuspankin lausunnon (1),
ottaa huomioon OTC-johdannaisista, keskusvastapuolista ja kauppatietorekistereistä 4 päivänä heinäkuuta 2012 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 648/2012 (2) ja erityisesti sen 9 artiklan 6 kohdan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Kaikkien kauppatietorekistereihin asetuksen (EU) N:o 648/2012 9 artiklan mukaisesti lähetettävien tietojen olisi epäjohdonmukaisuuksien välttämiseksi noudatettava samoja sääntöjä, standardeja ja muotoja kaikkien kauppatietorekistereiden, kaikkien vastapuolten ja kaikkien johdannaismuotojen osalta. Johdannaiskaupan kuvaamiseksi olisi sen vuoksi käytettävä yksiselitteistä tietokokonaisuutta.
(2)
Koska OTC-johdannaisia ei yleensä voida yksilöidä yksiselitteisesti käyttämällä nykyisiä, finanssimarkkinoilla laajalti käytettyjä koodeja, kuten ISIN-koodia (International Securities Identification Number), eikä niitä voi kuvata käyttäen rahoitusvälineiden luokittelussa käytettävää ISO-koodia (Classification of Financial Instruments, CFI), on kehitettävä uusi yleinen yksilöintimenetelmä. Jos käytettävissä on yksilöllinen tuotetunnus, joka noudattaa yksilöllisyyden, neutraalisuuden, luotettavuuden, avoimen lähdekoodin, skaalattavuuden, helpon saatavuuden, kohtuullisten kustannusten ja asianmukaisen hallinnointikehyksen periaatteita ja joka on otettu käyttöön unionissa, sitä olisi käytettävä. Jos käytettävissä ei ole kyseiset vaatimukset täyttävää yksilöllistä tuotetunnusta, olisi turvauduttava väliaikaiseen luokitteluun.
(3)
Kohde-etuus olisi yksilöitävä yhteisellä tunnuksella. Käytettävissä ei kuitenkaan ole markkinoiden laajuista standardoitua koodia, jolla koriin sisältyvä kohde-etuus pystyttäisiin yksilöimään. Vastapuolia olisi sen vuoksi vaadittava ilmoittamaan vähintään, että kohde-etuus on kori, ja käyttämään standardoiduissa indekseissä mahdollisuuksien mukaan ISIN-koodeja.
(4)
Kaikki johdannaissopimuksen osapuolet olisi johdonmukaisuuden vuoksi yksilöitävä yksilöllisellä koodilla. Kaikkien finanssialalla toimivien ja finanssialan ulkopuolisten vastapuolten, välittäjien, keskusvastapuolten ja edunsaajien yksilöimiseksi olisi käytettävä maailmanlaajuista oikeushenkilötunnusta (Legal Entity Identifier) - kun sellainen on saatavilla - tai väliaikaista yhteisötunnusta. Tällainen tunnus olisi määriteltävä soveltaen finanssimarkkinoiden vakauden valvontaryhmän (FSB) antamien, tietovaatimuksia koskevien suositusten kanssa sopusoinnussa olevaa hallintokehystä ja otettava käyttöön EU:ssa, jotta eritoten varmistettaisiin johdonmukaisuus maksu- ja selvitysjärjestelmäkomitean (CPSS) ja kansainvälisen arvopaperimarkkinavalvojien yhteisön (IOSCO) raportin ”OTC Derivatives Data Reporting and Aggregation Requirements” kanssa. Kyseisessä raportissa todetaan oikeushenkilötunnuksien olevan tietojen yhdistämiskeino. Jos kyseessä ovat edustajien tekemät kaupat, edunsaajat olisi yksilöitävä henkilöksi tai yhteisöksi, jonka puolesta sopimus tehtiin.
(5)
Huomioon olisi myös otettava kolmansissa maissa sovellettu lähestymistapa ja myös se lähestymistapa, jota kauppatietorekisterit itse ryhtyvät soveltamaan liiketoimintansa aloittaessaan. Jotta varmistettaisiin vastapuolten kannalta kustannustehokas ratkaisu ja vähennettäisiin kauppatietorekistereiden toiminnallista riskiä, raportoinnin alkamispäivään olisi sen vuoksi sisällytettävä siirtymäkausi, jossa säädetään eri päivistä eri johdannaislajeille alkaen kaikkein vakioehtoisimmista johdannaislajeista ja laajentaen myöhemmin ilmoitusvelvollisuus muihin johdannaislajeihin. Johdannaissopimuksilla, jotka tehtiin ennen asetuksen (EU) N:o 648/2012 voimaantulopäivää, asetuksen voimaantulopäivänä tai sen jälkeen ja jotka eivät ole voimassa raportoinnin alkamispäivänä tai sen jälkeen, ei ole suurta merkitystä sääntelytarkoituksissa. Niistä on kuitenkin ilmoitettava asetuksen (EU) N:o 648/2012 9 artiklan 1 kohdan a alakohdan mukaisesti. Jotta kyseissä tapauksissa varmistettaisiin tehokas ja oikeasuhteinen raportointijärjestelmä ja ottaen huomioon vaikeudet päättyneitä sopimuksia koskevien tietojen keräämisessä, tällaiselle raportoinnille olisi säädettävä pidemmästä määräajasta.
(6)
Tämä asetus perustuu teknisten täytäntöönpanostandardien luonnoksiin, jotka Euroopan arvopaperimarkkinaviranomainen, jäljempänä ’EAMV’, on toimittanut komissiolle.
(7)
Euroopan valvontaviranomaisen (Euroopan arvopaperimarkkinaviranomainen) perustamisesta 24 päivänä marraskuuta 2010 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1095/2010 (3) 15 artiklan mukaisesti EAMV järjesti avoimia julkisia kuulemisia tällaisista teknisten täytäntöönpanostandardien luonnoksista, analysoi mahdollisia asiaan liittyviä kustannuksia ja hyötyjä sekä pyysi lausunnon mainitun asetuksen 37 artiklalla perustetulta EAMV:n arvopaperimarkkina-alan osallisryhmältä,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Johdannaissopimuksista annettavien ilmoitusten muoto
Asetuksen (EU) N:o 648/2012 9 artiklan mukaiseen ilmoitukseen sisällytettävät tiedot on annettava tämän asetuksen liitteessä esitetyssä muodossa.
2 artikla
Johdannaissopimuksista annettavien ilmoitusten antamistiheys
Jos asetuksen (EU) N:o 648/2012 11 artiklan 2 kohdassa niin säädetään, kauppatietorekisteriin ilmoitettujen sopimusten arvo on arvostettava markkina-arvoon tai arvostusmallilla päivittäin. Muista raportoinnin osatekijöistä, joista säädetään tämän asetuksen liitteessä ja kauppatietorekistereihin ilmoitettavien tietojen vähimmäisyksityiskohdat täsmentävistä teknisistä sääntelystandardeista asetuksen (EU) N:o 648/2012 9 artiklan 5 kohdan mukaisesti annetun delegoidun säädöksen liitteessä, on ilmoitettava niiden tapahtuessa ja asetuksen (EU) N:o 648/2012 9 artiklassa säädetyssä määräajassa erityisesti sopimuksen tekemisen, muuttamisen tai päättymisen osalta.
3 artikla
Vastapuolten ja muiden yhteisöjen tunnistetiedot
1. Ilmoituksessa on käytettävä oikeushenkilötunnusta (Legal Entity Identifier, LEI), jolla voidaan yksilöidä seuraavat:
a)
edunsaaja, joka on oikeushenkilö;
b)
välittäjänä toimiva yhteisö;
c)
keskusvastapuoli;
d)
määritysosapuoli, joka on oikeushenkilö;
e)
vastapuoli, joka on oikeushenkilö;
f)
ilmoituksen tekevä yhteisö.
2. Jos oikeushenkilötunnus ei ole käytettävissä, ilmoituksessa on mainittava unionin tasolla määritelty väliaikainen yhteisötunnus, joka on
a)
yksilöllinen;
b)
neutraali;
c)
luotettava;
d)
peräisin avoimesta lähdekoodista;
e)
skaalautuva;
f)
helposti saatavilla;
g)
saatavilla kohtuulliseen hintaan;
h)
asianmukaisen hallinnointikehyksen alainen.
3. Jos ei ole käytettävissä oikeushenkilötunnusta eikä väliaikaista yhteisötunnusta, ilmoituksessa on mahdollisuuksien mukaan käytettävä ISO 9362 -koodin mukaista BIC-koodia (Business Identifier Code).
4 artikla
Johdannaisten tunnistetiedot
1. Johdannaissopimus on yksilöitävä ilmoituksessa käyttäen yksilöllistä tuotetunnusta (Unique Porduct Identifier, UPI), joka on
a)
yksilöllinen;
b)
neutraali;
c)
luotettava;
d)
peräisin avoimesta lähdekoodista;
e)
skaalautuva;
f)
helposti saatavilla;
g)
saatavilla kohtuulliseen hintaan;
h)
asianmukaisen hallinnointikehyksen alainen.
2. Jos yksilöllistä tuotetunnusta ei ole, johdannaissopimus on ilmoituksessa yksilöitävä käyttämällä yhdistelmää, jossa mainitaan joko ISO 6166 ISIN -koodi tai vaihtoehtoinen tunnus (Alternative Instrument Identifier, AII) ja vastaava ISO 10962 CFI -koodi.
3. Jos 2 kohdassa tarkoitettu yhdistelmä ei ole käytettävissä, johdannainen on yksilöitävä seuraavasti:
a)
johdannaislajiksi on yksilöitävä jokin seuraavista:
i)
hyödykkeet;
ii)
luotto;
iii)
ulkomaanvaluutta,
iv)
oma pääoma;
v)
korko;
vi)
muu.
b)
johdannaistyypiksi on yksilöitävä jokin seuraavista:
i)
hinnanerosopimukset;
ii)
korkotermiinit;
iii)
termiinit;
iv)
futuurit,
v)
optiot;
vi)
swapit;
vii)
muu.
c)
Jos johdannainen ei kuulu mihinkään erityiseen johdannaislajiin tai johdannaistyyppiin, ilmoitus on annettava sen johdannaislajin tai johdannaistyypin perusteella, jota vastapuolet katsovat johdannaissopimuksen eniten muistuttavan.
5 artikla
Raportoinnin alkamispäivä
1. Luottojohdannaisia ja korkojohdannaisia koskevista sopimuksista on ilmoitettava seuraavasti:
a)
viimeistään 1 päivänä heinäkuuta 2013, jos kyseisen johdannaislajin osalta on rekisteröity kauppatietorekisteri asetuksen (EU) N:o 648/2012 55 artiklan mukaisesti ennen 1 päivää huhtikuuta 2013;
b)
90 päivän kuluttua siitä, kun kyseisen johdannaislajin osalta on rekisteröity kauppatietorekisteri asetuksen (EU) N:o 648/2012 55 artiklan mukaisesti, jos sen osalta ei ole asetuksen (EU) N:o 648/2012 55 artiklan mukaisesti rekisteröity kauppatietorekisteriä 1 päivänä huhtikuuta 2013 tai sitä ennen;
c)
viimeistään 1 päivänä heinäkuuta 2015, jos kyseisen johdannaislajin osalta ei ole asetuksen (EU) N:o 648/2012 55 artiklan mukaisesti rekisteröity kauppatietorekisteriä viimeistään 1 päivänä heinäkuuta 2015. Ilmoitusvelvollisuus alkaa kyseisenä päivänä, ja sopimuksista on ilmoitettava EAMV:lle mainitun asetuksen 9 artiklan 3 kohdan mukaisesti siihen saakka, kun kyseisen johdannaislajin osalta on rekisteröity kauppatietorekisteri.
2. Johdannaissopimuksista, joita ei tarkoiteta 1 kohdassa, on ilmoitettava seuraavasti:
a)
viimeistään 1 päivänä tammikuuta 2014, jos kyseisen johdannaislajin osalta on rekisteröity kauppatietorekisteri asetuksen (EU) N:o 648/2012 55 artiklan mukaisesti ennen 1 päivää lokakuuta 2013;
b)
90 päivän kuluttua siitä, kun kyseisen johdannaislajin osalta on rekisteröity kauppatietorekisteri asetuksen (EU) N:o 648/2012 55 artiklan mukaisesti, jos sen osalta ei ole asetuksen (EU) N:o 648/2012 55 artiklan mukaisesti rekisteröity kauppatietorekisteriä 1 päivänä lokakuuta 2013 tai sitä ennen;
c)
viimeistään 1 päivänä heinäkuuta 2015, jos kyseisen johdannaislajin osalta ei ole asetuksen (EU) N:o 648/2012 55 artiklan mukaisesti rekisteröity kauppatietorekisteriä viimeistään 1 päivänä heinäkuuta 2015. Ilmoitusvelvollisuus alkaa kyseisenä päivänä, ja sopimuksista on ilmoitettava EAMV:lle mainitun asetuksen 9 artiklan 3 kohdan mukaisesti siihen saakka, kun kyseisen johdannaislajin osalta on rekisteröity kauppatietorekisteri.
3. Sellaisista johdannaissopimuksista, jotka olivat voimassa 16 päivänä elokuuta 2012 ja ovat edelleen voimassa raportoinnin alkamispäivänä, on ilmoitettava kauppatietorekisteriin 90 päivän kuluessa kyseisen johdannaislajin raportoinnin alkamispäivästä.
4. Niistä johdannaissopimuksista, jotka
a)
tehtiin ennen 16 päivää elokuuta 2012 ja jotka ovat yhä voimassa 16 päivänä elokuuta 2012, tai
b)
tehtiin 16 päivänä elokuuta 2012 tai sen jälkeen
ja jotka eivät ole voimassa raportoinnin alkamispäivänä tai sen jälkeen, on ilmoitettava kauppatietorekisteriin kolmen vuoden kuluessa kyseisen johdannaislajin raportoinnin alkamispäivästä.
5. Raportoinnin alkamispäivää pidennetään 180 päivällä kauppatietorekistereihin ilmoitettavien tietojen vähimmäisyksityiskohdat täsmentävistä teknisistä sääntelystandardeista asetuksen (EU) N:o 648/2012 9 artiklan 5 kohdan mukaisesti annetun delegoidun säädöksen 3 artiklassa tarkoitettujen tietojen ilmoittamisen osalta.
6 artikla
Voimaantulo
Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 19 päivänä joulukuuta 2012.