NAŘÍZENÍ KOMISE V PŘENESENÉ PRAVOMOCI (EU) č. 950/2014
ze dne 4. září 2014
o zahájení dočasného a mimořádného režimu podpory soukromého skladování některých sýrů a stanovení výše podpory předem
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1308/2013 ze dne 17. prosince 2013, kterým se stanoví společná organizace trhů se zemědělskými produkty a zrušují nařízení Rady (EHS) č. 922/72, (EHS) č. 234/79, (ES) č. 1037/2001 a (ES) č. 1234/2007 (1), a zejména na čl. 219 odst. 1 ve spojení s článkem 228 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Ruská vláda zavedla dne 7. srpna 2014 zákaz dovozu některých produktů, včetně mléčných výrobků, z Unie do Ruska. Z mléčných výrobků jsou zákazem nejvíce postiženy sýry, neboť jejich vývoz do Ruska představuje 33 % celkového vývozu sýrů z Unie. Pokud jde o sýry, je navíc Rusko výhradním obchodním partnerem Finska a pobaltských zemí a důležitým partnerem dalších členských států, například Německa, Nizozemska či Polska.
(2)
Vývoz sýrů do Ruska činil v roce 2013 více než 250 000 tun, což je množství, u nějž hrozí, že bude muset být z velké části absorbováno vnitřním trhem, což způsobí nerovnováhu trhu a stlačí ceny dolů.
(3)
Tržní intervenční opatření, která umožňuje nařízení (EU) č. 1308/2013, se nezdají být pro nově vzniklou situaci dostatečná, neboť se omezují na sýry se zeměpisným označením.
(4)
Hrozba vážné nerovnováhy na trhu se sýry by mohla být zmírněna nebo odstraněna skladováním. Je proto vhodné poskytnout podporu soukromému skladování sýrů a stanovit předem výši této podpory.
(5)
Článek 17 nařízení (EU) č. 1308/2013 stanoví, že podpora soukromého skladování se může poskytovat na sýry s chráněným označením původu nebo chráněným zeměpisným označením podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1151/2012 (2). I když se sýrů se zeměpisným označením zákaz dovozu týká, představují z celkového sortimentu sýrů vyvážených do Ruska pouze minimální část. Z důvodů funkčnosti a správní účinnosti je vhodné zřídit jednotný režim podpory soukromého skladování zahrnující všechny druhy sýrů.
(6)
Je třeba vyloučit čerstvé sýry, které nejsou vhodné pro skladování.
(7)
Aby se usnadnilo řízení a kontrola, měla by být podpora soukromého skladování v zásadě poskytována pouze hospodářským subjektům usazeným a registrovaným pro účely DPH v Unii.
(8)
Aby byla zajištěna řádná kontrola režimu, mělo by toto nařízení specifikovat informace nutné pro uzavření smlouvy o skladování, jakož i povinnosti smluvních stran.
(9)
Za účelem zvýšení účinnosti režimu podpory by se smlouvy měly uzavírat na určité minimální množství a měly by v nich být přesně stanoveny povinnosti smluvní strany, zejména ty, které umožní příslušnému orgánu odpovědnému za kontrolu skladování provádět účinnou kontrolu skladovacích podmínek.
(10)
Jedním ze zásadních požadavků pro poskytování podpory soukromého skladování je skladování smluvního množství na sjednanou dobu. S ohledem na obchodní praxi a z praktických důvodů by měla být přípustná povolená odchylka od množství, na něž se vztahuje podpora.
(11)
Aby byla zajištěna řádná správa skladování, je třeba přijmout opatření na snížení výše podpory vyplácené v případě, že množství skladované během smluvní doby skladování bude nižší než smluvní množství a že nebude plně dodržena doba skladování.
(12)
Částka podpory by měla být určena na základě nákladů na skladování a/nebo jiných příslušných prvků trhu. Je vhodné stanovit podporu na pevné náklady spojené s uskladněním a vyskladněním dotyčných produktů a podporu na den na náklady na skladování v chladu a financování.
(13)
Je zapotřebí stanovit podmínky pro poskytnutí zálohové platby, podmínky pro úpravu podpory v případech, kdy není plně dodrženo smluvní množství, podmínky pro kontroly dodržování způsobilosti pro podporu, možné sankce a informace, které mají členské státy oznamovat Komisi.
(14)
Je vhodné umožnit stanovení redukčního koeficientu pro nevyřízené žádosti, pokud je to nutné, aby opatření nepřesáhla objemy pro které je režim podpory soukromého skladování stanoven.
(15)
Rovněž by se měla stanovit pravidla týkající se dokumentace, účetnictví, jakož i četnosti a povahy kontrol.
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Předmět
Toto nařízení stanoví dočasný mimořádný režim podpory soukromého skladování sýrů kódů KN 0406 20, 0406 30, 0406 40 a 0406 90 a zmrazeného tvarohu kódu 0406 10.
Maximální objem výrobků, na které se tento dočasný režim vztahuje, je stanoven na 155 000 tun.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se „příslušnými orgány členských států“ rozumí útvary nebo subjekty akreditované členskými státy jako platební agentury, které splňují podmínky stanovené článkem 7 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1306/2013 (3).
Článek 3
Způsobilost produktů
1. Pro poskytnutí podpory soukromého skladování uvedené v článku 1 (dále jen „podpora“) musí sýry vykazovat řádnou a uspokojivou obchodní jakost, pocházet z Unie a ke dni začátku platnosti smlouvy o skladování mít minimální stáří odpovídající době zrání, která přispívá ke zvýšení hodnoty daných sýrů.
2. Sýry musí splňovat tyto požadavky:
a)
každá partie má hmotnost nejméně 0,5 tuny;
b)
mají nesmazatelné označení podniku, ve kterém byly vyrobeny, spolu s datem výroby, přičemž toto označení může mít formu kódu;
c)
je na nich uvedeno datum uskladnění;
d)
nebyly předmětem předchozí smlouvy o skladování.
3. Členské státy mohou upustit od povinnosti uvádět na sýrech datum uskladnění uvedené v odst. 2 písm. c), pokud se osoba odpovědná za sklad zaváže vést evidenci, do níž v den uskladnění budou zaznamenány údaje uvedené v odst. 2 písm. b).
Článek 4
Žádosti o podporu
1. Hospodářský subjekt, který žádá o podporu, podá žádost příslušným orgánům členských států, v nichž jsou výrobky skladovány.
2. Hospodářské subjekty, které žádají o podporu, musí být usazeny a registrovány pro účely DPH v Unii.
3. Žádosti o podporu lze podávat ode dne vstupu tohoto nařízení v platnost. Žádosti je možno zasílat do 31. prosince 2014.
4. Žádosti o podporu se musí vztahovat na výrobky, které již byly zcela uskladněny.
5. Žádosti se podávají způsobem, který hospodářským subjektům zpřístupní příslušný členský stát.
Příslušné orgány členských států mohou vyžadovat, aby elektronické žádosti byly opatřeny zaručeným elektronickým podpisem ve smyslu čl. 2 odst. 2 směrnice Evropského parlamentu a Rady 1999/93/ES (4) nebo elektronickým podpisem, který poskytuje rovnocennou záruku, pokud jde o požadovanou funkčnost podpisu, použitím týchž pravidel a podmínek, které jsou vymezeny v ustanoveních Komise o elektronických a digitálních dokumentech, uvedených v rozhodnutí Komise 2004/563/ES, Euratom (5) a v jeho prováděcích pravidlech.
6. Žádost je přijatelná pouze v případě, že jsou splněny tyto podmínky:
a)
je v ní uveden odkaz na toto nařízení;
b)
jsou v ní uvedeny identifikační údaje žadatele, jako jméno, adresa a identifikační číslo pro účely DPH;
c)
je v ní uveden produkt s příslušným šestimístným kódem KN;
d)
je v ní uvedeno množství produktů;
e)
je v ní uvedena doba skladování;
f)
je v ní uveden název a adresa místa skladování, číslo skladované partie a případně číslo schválení, které umožňuje určit výrobní závod;
g)
neobsahuje žádné další podmínky žadatele než ty, jež jsou stanoveny v tomto nařízení;
h)
je předložena v úředním jazyce nebo v jednom z úředních jazyků členského státu, ve kterém se žádost podává.
7. Obsah žádostí nesmí být po jejich podání měněn.
Článek 5
Uzavírání smluv
1. Smlouvy se uzavírají mezi příslušným orgánem členského státu, na jehož území jsou výrobky skladovány, a žadatelem (dále jen „smluvní strana“).
2. Smlouvy se uzavírají do 30 dnů od data přijetí informací uvedených v čl. 4 odst. 6 písm. f), případně s výhradou následného potvrzení způsobilosti produktů podle čl. 14 odst. 2 druhého pododstavce. Pokud není způsobilost potvrzena, je dotyčná smlouva považována za neplatnou.
Článek 6
Povinnosti smluvní strany
1. Smlouvy ukládají smluvní straně minimálně tyto povinnosti:
a)
na vlastní riziko a náklady uskladnit a po smluvní dobu skladování skladovat smluvní množství za podmínek, které zajistí, že budou zachovány požadavky na vlastnosti produktů, aniž by byly skladované produkty nahrazeny nebo přemístěny na jiné místo skladování. Na řádně odůvodněnou žádost smluvní strany však může příslušný orgán povolit přemístění skladovaných produktů;
b)
uchovávat doklady o hmotnosti pořízené v době uskladnění;
c)
umožnit příslušnému orgánu, aby kdykoli zkontroloval, zda jsou dodržovány všechny povinnosti stanovené ve smlouvě;
d)
zajistit, aby byly skladované produkty snadno přístupné a jednotlivě identifikovatelné: každá individuálně skladovaná jednotka je označena datem uskladnění, číslem smlouvy, názvem produktu a hmotností. Členské státy však mohou upustit od požadavku týkajícího se označení číslem smlouvy, pokud se osoba odpovědná za sklad zaváže, že zaznamená číslo smlouvy do evidence podle čl. 3 odst. 2.
2. Smluvní strana poskytne orgánu odpovědnému za kontrolu veškerou dokumentaci ke každé smlouvě, která umožní ověřit zejména tyto informace o produktech umístěných v soukromém skladu:
a)
číslo schválení, které umožňuje určit výrobní závod a členský stát výroby;
b)
původ a datum výroby produktů;
c)
datum uskladnění;
d)
hmotnost a počet zabalených kusů;
e)
fyzickou přítomnost ve skladu a adresu skladu;
f)
datum očekávaného ukončení smluvní doby skladování doplněné datem skutečného vyskladnění.
3. Smluvní strana, nebo případně provozovatel skladu, vede skladovou účetní evidenci, která musí být k dispozici ve skladu a která musí pod každým číslem smlouvy obsahovat tyto údaje:
a)
identifikaci produktů uskladněných v soukromém skladu podle partie;
b)
data uskladnění a vyskladnění;
c)
množství udané na skladovanou partii;
d)
umístění výrobků ve skladu.
Článek 7
Smluvní doba skladování
1. Smluvní doba skladování začíná dnem následujícím po dni, kdy příslušné orgány obdrží informace uvedené v čl. 4 odst. 6 písm. f).
2. Smluvní skladování končí dnem, který předchází dni vyskladnění.
3. Podpora může být poskytnuta pouze tehdy, činí-li smluvní doba skladování 60 až 210 dní.
Článek 8
Vyskladnění
1. Vyskladnění lze zahájit dnem následujícím po posledním dni smluvní doby skladování.
2. Vyskladňuje se celá skladovaná partie nebo i menší množství, pokud to povolí příslušný orgán. Avšak v případě uvedeném v čl. 14 odst. 4 písm. a) může být vyskladněno pouze zapečetěné množství.
3. V souladu s ustanoveními čl. 14 odst. 5 oznámí smluvní strana příslušnému orgánu předem, že hodlá začít vyskladňovat produkty ze skladu.
4. Pokud není splněn požadavek odstavce 3, ale příslušnému orgánu je do 30 dnů po vyskladnění z místa skladování předložen dostatečný důkaz o datu vyskladnění a dotčeném množství, snižuje se podpora o 15 % a vyplácí se pouze za období, pro které poskytla smluvní strana příslušnému orgánu dostatečný důkaz o tom, že produkt byl uskladněn na základě smlouvy.
5. Pokud není splněn požadavek odstavce 3 a příslušnému orgánu není do 30 dnů po vyskladnění z místa skladování předložen dostatečný důkaz o datu vyskladnění a dotčeném množství, nevyplácí se na základě dotyčné smlouvy žádná podpora.
Článek 9
Částky podpory
Podpora činí:
-
15,57 EUR na uskladněnou tunu za pevné náklady na skladování,
-
0,40 EUR na tunu za den smluvního skladování.
Článek 10
Vyplacení zálohy na podporu
1. Po uplynutí 60 dnů skladování lze na žádost smluvní strany vyplatit jedinou zálohu na podporu za předpokladu, že smluvní strana složí jistotu odpovídající záloze navýšené o 10 %.
2. Výše zálohy nesmí překročit částku podpory odpovídající době skladování v délce 90 dnů, případně tří měsíců. Jistota uvedená v odstavci 1 se uvolní, jakmile bude vyplacen zůstatek podpory.
Článek 11
Vyplacení podpory
1. Podpora nebo, pokud byla poskytnuta zálohová platba podle článku 10, zůstatek podpory se vyplácí na základě žádosti o vyplacení podané smluvní stranou do tří měsíců po ukončení období smluvního skladování.
2. Pokud nemohla smluvní strana předložit příslušné doklady ve lhůtě tří měsíců, ačkoli učinila vše pro jejich včasné získání, mohou jí být poskytnuty další lhůty v celkovém trvání maximálně tří měsíců.
3. Podpora nebo zůstatek podpory se vyplácí do 120 dnů po dni, kdy byla podána žádost o vyplacení podpory, za předpokladu, že byly splněny smluvní závazky a že byla provedena závěrečná kontrola. Pokud však probíhá správní šetření, bude platba provedena až po uznání nároku na podporu.
4. Pokud je skutečně skladované množství během smluvní doby skladování nižší než smluvní množství a není nižší než 95 % tohoto množství, podpora se s výjimkou případů vyšší moci poskytne na skutečně skladované množství. Pokud však příslušný orgán zjistí, že smluvní strana jednala úmyslně nebo z nedbalosti, může rozhodnout o dalším snížení podpory nebo o jejím nevyplacení.
5. Jestliže je množství skutečně skladované po smluvní dobu skladování nižší než procentní sazba uvedená v odstavci 4, ale není nižší než 80 % smluvního množství, sníží se podpora pro skutečně skladované množství o polovinu, s výjimkou případů vyšší moci. Pokud však příslušný orgán zjistí, že smluvní strana jednala úmyslně nebo z nedbalosti, může rozhodnout o dalším snížení podpory nebo o jejím nevyplacení.
6. Jestliže je množství skutečně skladované po smluvní dobu skladování nižší než 80 % smluvního množství, nevyplatí se žádná podpora, s výjimkou případů vyšší moci.
7. Pokud kontroly během skladování nebo při vyskladnění zjistí vadné produkty, nevyplatí se na toto množství žádná podpora. Zbytek skladované partie, který je stále způsobilý pro podporu, nesmí být menší než minimální množství stanovené v čl. 3 odst. 2. Stejné pravidlo se použije, pokud je z uvedeného důvodu vyskladněna část skladované partie před uplynutím minimální doby skladování.
Vadné produkty se do výpočtu skutečně skladovaného množství podle odstavců 4, 5 a 6 nezapočítávají.
8. Pokud, s výjimkou případů vyšší moci, smluvní strana nedodrží konec smluvní doby skladování stanovené v čl. 7 odst. 3 pro celé skladované množství, snižuje se za každý kalendářní den neplnění částka podpory u dotyčné smlouvy o 10 %. Toto snížení však nepřesáhne 100 % částky podpory.
Článek 12
Oznámení a sledování
1. Členské státy oznámí Komisi nejpozději každé úterý za předešlý týden množství, na které byly uzavřeny smlouvy, rozdělené podle doby skladování, jakož i množství produktů, pro něž byly žádosti o podporu předloženy.
Komise informuje členské státy, jakmile zjistí, že se množství, pro něž byly žádosti o podporu předloženy, blíží maximálnímu množství uvedenému v článku 1.
Poté, co Komise informovala členské státy o tom, že se množství, pro něž byly žádosti o podporu předloženy, blíží maximálnímu množství uvedenému v článku 1, oznámí členské státy Komisi každý pracovní den před 14.00 hod (bruselského času) množství produktů, pro které byly žádosti o podporu předloženy předcházejícího pracovního dne.
2. Na základě oznámení obdržených v souladu s odstavcem 1 se Komise přesvědčí, že maximální množství uvedené v článku 1 není překročeno.
Pokud Komise na základě těchto oznámení zjistí, že maximální množství uvedené v článku 1 bylo překročeno, neprodleně to oznámí všem členským státům.
3. Jestliže Komise informovala členské státy, že maximální množství uvedené v článku 1 bylo překročeno, členské státy následně informují hospodářské subjekty.
4. Členské státy oznámí Komisi nejpozději do konce měsíce za předcházející měsíc:
a)
množství produktů uskladněných a vyskladněných během dotyčného měsíce;
b)
množství produktů skladovaných na konci dotyčného měsíce;
c)
množství produktů, u nichž skončila doba smluvního skladování.
5. Oznámení členských států Komisi uvedená v odstavcích 1 a 4 se provádějí v souladu s nařízením Komise (ES) č. 792/2009 (6).
Článek 13
Opatření pro dodržení maximálního množství
Pokud by přijetím celého množství produktů, pro které byly žádosti o podporu předloženy v určitý den, bylo překročeno maximální množství uvedené v článku 1, Komise prostřednictvím prováděcího aktu přijatého bez použití postupu uvedeného v čl. 229 odst. 2 a 3 nařízení (EU) č. 1308/2013 stanoví koeficient přidělení, který se použije pro množství odpovídající žádostem oznámeným Komisi téhož dne. Tento koeficient přidělení omezí celkové množství produktů způsobilých pro dočasnou mimořádnou podporu soukromého skladování na maximální množství uvedené v článku 1.
Článek 14
Kontroly
1. Členské státy přijmou veškerá opatření nezbytná k zajištění dodržování tohoto nařízení. Uvedená opatření zahrnují důslednou správní kontrolu žádostí o podporu doplněnou kontrolami na místě stanovenými v odstavcích 2 až 8.
2. Orgán odpovědný za kontrolu provádí kontroly produktů uskladněných do 30 dnů od data přijetí informací uvedených v čl. 4 odst. 6 písm. f).
Aniž by bylo dotčeno ustanovení odst. 5 písm. a) prvního pododstavce tohoto článku, za účelem zajištění způsobilosti skladovaných produktů pro podporu se provede fyzická kontrola reprezentativního vzorku nejméně 5 % množství uskladněných produktů, aby bylo zajištěno, že skladované partie odpovídají údajům uvedeným v návrhu na uzavření smlouvy, mimo jiné pokud jde o hmotnost, identifikaci a povahu produktů.
3. Pokud členský stát uvede řádné důvody, může být třicetidenní lhůta stanovená v odstavci 2 prodloužena o 15 dnů.
4. Orgán odpovědný za kontrolu:
a)
zapečetí během kontroly uvedené v odstavci 2 produkty podle smluv, skladovaných partií nebo menších množství nebo
b)
provede neohlášenou kontrolu, aby se zajistilo, že se smluvní množství nachází v místě skladování.
Kontrola podle písm. b) prvního pododstavce musí odpovídat alespoň 10 % celkového množství uvedeného ve smlouvě a musí být reprezentativní. Kontroly zahrnují kontrolu skladové evidence podle čl. 6 odst. 3 a příslušných dokladů, jako např. potvrzení o hmotnosti a dokladu o uskladnění, a ověření hmotnosti, druhu a identifikace produktů vztahující se minimálně na 5 % množství, které je předmětem neohlášené kontroly.
5. Na konci smluvní doby skladování ověří orgán odpovědný za kontrolu nejméně u poloviny smluv hmotnost a identifikaci skladovaných produktů prostřednictvím odebrání vzorků. Za účelem této kontroly informuje smluvní strana příslušný orgán a uvede dotyčné skladované partie nejméně pět pracovních dnů před:
a)
koncem maximálního období smluvního skladování nebo
b)
zahájením vyskladnění, pokud k vyskladnění produktů dochází před uplynutím maximální smluvní doby skladování.
Členský stát může souhlasit s kratší lhůtou, než je pět pracovních dnů.
6. Pokud se využije možnost uvedená v odst. 4 písm. a), ověří se na konci smluvní doby skladování přítomnost a neporušenost použitých pečetí. Náklady na zapečetění a manipulaci nese smluvní strana.
7. Veškeré vzorky odebrané za účelem ověření jakosti a složení produktů odebírají pracovníci orgánu odpovědného za kontrolu nebo jsou tyto vzorky odebírány v jejich přítomnosti.
Fyzická kontrola nebo ověření hmotnosti se provádí v přítomnosti uvedených pracovníků při vážení.
Pro účely kontrol musí být všechny skladové a finanční záznamy a doklady kontrolované uvedenými pracovníky opatřeny při kontrole razítkem nebo parafovány. Pokud jsou kontrolovány elektronické záznamy, vytiskne se jedna kopie a uloží do kontrolního spisu.
Článek 15
Zpráva o auditu
1. Kontrolní orgán odpovědný za kontrolu vypracuje kontrolní zprávu o každé kontrole provedené na místě. Zpráva přesně popíše jednotlivé kontrolované položky.
Zpráva zahrnuje:
a)
datum a čas zahájení kontroly;
b)
podrobné informace o předběžném oznámení kontroly;
c)
dobu trvání kontroly;
d)
přítomné zodpovědné osoby;
e)
povahu a rozsah provedených kontrol, a zejména podrobné údaje o prověřených dokladech a produktech;
f)
zjištění a závěry;
g)
zda je vyžadováno následné opatření.
Kontrolní zpráva musí být podepsána odpovědným pracovníkem a spolupodepsána smluvní stranou nebo ve stanovených případech provozovatelem skladu a musí být zahrnuta do platební dokumentace.
2. V případě významných nesrovnalostí týkajících se nejméně 5 % množství produktů v rámci jedné smlouvy podléhajících kontrole se ověření rozšíří na větší vzorek, který bude stanoven orgánem odpovědným za provádění kontrol.
3. Na základě kritérií závažnosti, rozsahu, doby trvání a opakování zaznamená orgán odpovědný za kontrolu všechny případy porušení předpisů, které mohou vést k vyloučení z podpory podle čl. 16 odst. 1 a/nebo k vrácení neoprávněně vyplacené podpory, případně včetně úroků, v souladu s odstavcem 4 uvedeného článku.
Článek 16
Sankce
1. Pokud příslušný orgán členského státu zjistí, že doklad předložený žadatelem o udělení práv vyplývajících z tohoto nařízení obsahuje nesprávné informace, a pokud je tato nesprávná informace rozhodující pro udělení uvedeného práva, vyloučí příslušný orgán žadatele z řízení na poskytování podpory u téhož produktu, u nějž byla nesprávná informace uvedena, na období jednoho roku od okamžiku přijetí konečného správního rozhodnutí konstatujícího nesrovnalost.
2. Vyloučení podle odstavce 1 se nepoužije, pokud žadatel před příslušným orgánem uspokojivě prokáže, že situace uvedená v daném odstavci byla způsobena vyšší mocí nebo že je důsledkem zřejmého omylu.
3. Neoprávněně vyplacenou podporu vrátí dotyčné hospodářské subjekty s úrokem. Obdobně se použijí pravidla stanovená v článku 73 nařízení Komise (ES) č. 796/2004 (7).
4. Prováděním správních sankcí a vymáháním neoprávněně vyplacených částek podle tohoto článku není dotčeno sdělování nesrovnalostí Komisi podle nařízení Komise (ES) č. 1848/2006 (8).
Článek 17
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 4. září 2014.
KOMISSION DELEGOITU ASETUS (EU) N:o 950/2014,
annettu 4 päivänä syyskuuta 2014,
tilapäisen poikkeuksellisen yksityisen varastoinnin tukijärjestelmän avaamisesta tietyille juustoille ja tuen määrän vahvistamisesta ennalta
EUROOPAN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon maataloustuotteiden yhteisestä markkinajärjestelystä ja neuvoston asetusten (ETY) N:o 922/72, (ETY) N:o 234/79, (EY) N:o 1037/2001 ja (EY) N:o 1234/2007 kumoamisesta 17 päivänä joulukuuta 2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1308/2013 (1) ja erityisesti sen 219 artiklan 1 kohdan yhdessä 228 artiklan kanssa
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Venäjän hallitus otti 7 päivänä elokuuta 2014 käyttöön tiettyjen tuotteiden, kuten maitotuotteiden, tuontikiellon unionista Venäjälle. Maitotuote, johon kielto vaikuttaa eniten, on juusto, koska unionin juustojen kokonaisviennistä 33 prosenttia suuntautuu Venäjälle. Lisäksi Venäjä on juuston osalta yksinomainen kauppakumppani Suomelle ja Baltian maille ja merkittävä vientikohde muille jäsenvaltioille kuten Alankomaille, Puolalle ja Saksalle.
(2)
Vuonna 2013 juustoa vietiin Venäjälle yli 250 000 tonnia, ja sisämarkkinoiden on todennäköisesti otettava vastaan suuri osa tästä määrästä, mikä aiheuttaa markkinoilla epätasapainoa ja hinnanlaskupainetta.
(3)
Asetuksen (EU) N:o 1308/2013 nojalla käytettävissä olevat markkinoiden interventiotoimenpiteet eivät vaikuta olevan riittäviä tässä hiljattain syntyneessä tilanteessa, sillä ne on rajoitettu juustoihin, joilla on maantieteellinen merkintä.
(4)
Vakavan epätasapainon uhkaa juustomarkkinoilla voidaan lieventää tai se voidaan poistaa varastoinnilla. Sen vuoksi on asianmukaista myöntää tukea juuston yksityiseen varastointiin ja vahvistaa tuen määrä ennalta.
(5)
Asetuksen (EU) N:o 1308/2013 17 artiklassa säädetään yksityiseen varastointiin myönnettävästä tuesta juustoille, jotka on varustettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1151/2012 (2) mukaisella suojatulla alkuperänimityksellä tai suojatulla maantieteellisellä merkinnällä. Tuontikielto vaikuttaa kyllä maantieteellisellä merkinnällä varustettuihin juustoihin, mutta niiden osuus Venäjälle vietävien juustojen kokonaisvalikoimasta on kuitenkin vähäinen. Toiminnan ja hallinnon tehokkuuden vuoksi on aiheellista perustaa yksityisen varastoinnin tukijärjestelmä, joka kattaa kaikentyyppiset juustot.
(6)
Järjestelmän ulkopuolelle on syytä jättää tuorejuustot, jotka eivät sovellu varastointiin.
(7)
Hallinnon ja valvonnan helpottamiseksi yksityisen varastoinnin tukea olisi myönnettävä ainoastaan toimijoille, jotka ovat sijoittautuneet unioniin ja jotka on merkitty siellä alv-rekisteriin.
(8)
Järjestelmän tehokkaan valvonnan varmistamiseksi tässä asetuksessa olisi täsmennettävä varastointisopimuksen tekemiseksi tarvittavat tiedot sekä sopimuspuolten velvoitteet.
(9)
Järjestelmän tehostamiseksi sopimusten olisi koskettava tiettyä vähimmäismäärää ja sopimuspuolen velvoitteita, erityisesti niitä, joiden ansiosta varastoinnin valvonnasta vastaava toimivaltainen viranomainen voi suorittaa varastointiolosuhteiden tehokkaita tarkastuksia.
(10)
Sopimusmäärän varastoiminen sovitun jakson ajan on yksi yksityisen varastoinnin tuen myöntämisen ensisijaisista vaatimuksista. Kauppatavan ja käytännön tarpeiden huomioon ottamiseksi olisi sallittava tietty poikkeama tuen alaisesta määrästä.
(11)
Varastoinnin moitteettoman hallinnon varmistamiseksi on aiheellista antaa säännöksiä maksettavan tuen määrän alentamiseksi silloin, kun sopimusvarastointijakson aikana varastoitu määrä on sopimuksen alaista määrää pienempi tai varastointijakso on sovittua lyhyempi.
(12)
Tuen määrä olisi vahvistettava varastointikustannusten ja/tai muiden asiaankuuluvien markkinatekijöiden perusteella. On aiheellista vahvistaa kyseisten tuotteiden kiinteille varastoonvienti- ja varastostapoistamiskustannuksille sekä kylmävarastoinnin päiväkohtaisille kustannuksille ja rahoituskustannuksille myönnettävä tuki.
(13)
On tarpeen vahvistaa ennakkomaksun suorittamiseksi vaadittavat edellytykset, tuen mukauttaminen tapauksissa, joissa sopimuksen alaista määrää ei ole täysin noudatettu, tukikelpoisuuden täyttymistä koskevat tarkastukset, mahdolliset seuraamukset ja tiedot, jotka jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle.
(14)
On aiheellista säätää mahdollisuudesta vahvistaa alennuskerroin, jota sovelletaan käsiteltävinä oleviin hakemuksiin, jos se on tarpeen sen varmistamiseksi, että toimenpiteet eivät ylitä määriä, joita varten yksityisen varastoinnin tukijärjestelmä on perustettu.
(15)
Olisi vahvistettava myös asiakirjoja, kirjanpitoa sekä tarkastustiheyttä ja tarkastusmenettelyjä koskevat säännöt.
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Kohde
Tässä asetuksessa säädetään tilapäisestä poikkeuksellisesta yksityisen varastoinnin tukijärjestelmästä, jota sovelletaan CN-koodeihin 0406 20, 0406 30, 0406 40 ja 0406 90 kuuluviin juustoihin ja CN-koodiin 0406 10 kuuluvaan jäädytettyyn juustomassaan.
Tilapäisen järjestelmän piiriin kuuluvien tuotteiden enimmäismääräksi vahvistetaan 155 000 tonnia.
2 artikla
Määritelmä
Tässä asetuksessa tarkoitetaan ilmaisulla ’jäsenvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset’ jäsenvaltioiden maksajavirastoiksi nimeämiä virastoja tai elimiä, jotka täyttävät Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1306/2013 (3) 7 artiklassa säädetyt edellytykset.
3 artikla
Tuotteiden tukikelpoisuus
1. Jotta juustolle voidaan myöntää 1 artiklassa tarkoitettua yksityisen varastoinnin tukea, jäljempänä ’tuki’, sen on oltava laadultaan virheetöntä, kunnollista ja myyntikelpoista, oltava peräisin unionista ja sen iän on varastointisopimuksen voimassaolon alkamispäivänä vastattava vähintään sellaista kypsytysaikaa, joka nostaa juuston arvoa.
2. Juuston on täytettävä seuraavat vaatimukset:
a)
kukin erä painaa vähintään 0,5 tonnia;
b)
juustoon on merkitty lähtemättömästi, tapauksen mukaan koodina, yritys, jossa se on valmistettu, ja valmistuspäivä;
c)
siihen on merkitty varastoonvientipäivä;
d)
siitä ei ole tehty aikaisempaa varastointisopimusta.
3. Jäsenvaltiot voivat luopua velvoitteesta merkitä 2 kohdan c alakohdassa tarkoitettu varastoonvientipäivä juustoon edellyttäen, että varaston pitäjä sitoutuu pitämään rekisteriä, johon 2 kohdan b alakohdassa tarkoitetut tiedot kirjataan varastoonvientipäivänä.
4 artikla
Tukihakemukset
1. Tukea hakevan toimijan on toimitettava hakemus sen jäsenvaltion toimivaltaisille viranomaisille, jossa tuotteet varastoidaan.
2. Tukea hakevien toimijoiden on oltava sijoittautuneita unioniin ja merkitty siellä alv-rekisteriin.
3. Tukihakemuksia voidaan esittää tämän asetuksen voimaantulopäivästä. Hakemusten viimeinen jättöpäivä on 31 päivä joulukuuta 2014.
4. Tukihakemusten on liityttävä tuotteisiin, jotka on viety kokonaisuudessaan varastoon.
5. Hakemukset on jätettävä käyttäen menetelmää, jonka asianomainen jäsenvaltio on asettanut toimijoiden saataville.
Jäsenvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset voivat edellyttää, että sähköisesti tehdyissä hakemuksissa on Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 1999/93/EY (4) 2 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu kehittynyt sähköinen allekirjoitus tai sellainen sähköinen allekirjoitus, joka tarjoaa allekirjoitusta vastaavat takeet soveltamalla samoja sääntöjä ja edellytyksiä kuin komission päätöksessä 2004/563/EY, Euratom (5) ja sen täytäntöönpanosäännöissä vahvistetut säännökset sähköisistä ja digitoiduista asiakirjoista.
6. Hakemus voidaan hyväksyä vain, jos seuraavat edellytykset täyttyvät:
a)
siinä on viittaus tähän asetukseen;
b)
siinä on hakijaa koskevat tunnistetiedot: nimi, osoite ja alv-rekisteröintinumero;
c)
siinä ilmoitetaan tuote asianomaisella kuusinumeroisella CN-koodilla;
d)
siinä ilmoitetaan tuotteiden määrä;
e)
siinä ilmoitetaan varastointijakso;
f)
siinä ilmoitetaan varastointipaikan nimi ja osoite sekä varastointierän numero ja tarvittaessa hyväksymisnumero, joka yksilöi tehdaslaitoksen;
g)
siihen ei liity hakijan esittämiä muita kuin tässä asetuksessa vahvistettuja lisäedellytyksiä;
h)
se esitetään sen jäsenvaltion virallisella kielellä tai jollakin sen jäsenvaltion virallisista kielistä, jossa hakemus jätetään.
7. Hakemusten sisältöä ei voida muuttaa niiden jättämisen jälkeen.
5 artikla
Sopimusten tekeminen
1. Sopimukset on tehtävä sen jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen, jonka alueelle tuotteet varastoidaan, sekä hakijan, jäljempänä ’sopimuspuoli’, välillä.
2. Sopimukset on tehtävä 30 päivän kuluessa 4 artiklan 6 kohdan f alakohdassa tarkoitettujen tietojen vastaanottopäivästä edellyttäen, että 14 artiklan 2 kohdan toisessa alakohdassa tarkoitettu tuotteiden tukikelpoisuus vahvistetaan tarvittaessa myöhemmin. Jollei tukikelpoisuutta vahvisteta, kyseistä sopimusta on pidettävä mitättömänä.
6 artikla
Sopimuspuolen velvoitteet
1. Sopimuksessa on määrättävä vähintään seuraavista sopimuspuolen velvoitteista:
a)
sopimuspuolen on omaan lukuunsa ja omalla vastuullaan siirrettävä sopimuksen alainen määrä varastoon ja pidettävä se sopimusvarastointijakson ajan olosuhteissa, joissa tuotteen ominaisuudet säilyvät, korvaamatta varastoituja tuotteita tai siirtämättä niitä varastosta toiseen; erityistapauksissa ja sopimuspuolen asianmukaisesti perustellusta pyynnöstä toimivaltainen viranomainen voi kuitenkin sallia varastoitujen tuotteiden siirron;
b)
sopimuspuolen on säilytettävä tuotteen varastointipaikkaan saapumisen yhteydessä laaditut punnitusasiakirjat;
c)
sopimuspuolen on sallittava toimivaltaisen viranomaisen valvoa kaikkina ajankohtina kaikkien sopimuksessa määrättyjen velvoitteiden noudattamista;
d)
sopimuspuolen on tehtävä varastoidut tuotteet helposti käsiteltäviksi ja yksilöllisesti tunnistettaviksi: kukin yksittäisesti varastoitu tuoteyksikkö on varustettava merkinnällä, josta ilmenee varastoonvientipäivä, sopimuksen numero, tuote ja paino. Jäsenvaltiot voivat kuitenkin luopua sopimusnumeron merkitsemistä koskevista vaatimuksista edellyttäen, että varaston pitäjä sitoutuu kirjaamaan sopimusnumeron 3 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuun rekisteriin.
2. Sopimuspuolen on pidettävä tarkastuksista vastaavan viranomaisen saatavilla kaikki sopimukseen liittyvä asiakirja-aineisto, jonka avulla voidaan varmistua yksityiseen varastointiin sijoitettujen tuotteiden osalta erityisesti seuraavista seikoista:
a)
hyväksymisnumero, joka yksilöi tehdaslaitoksen ja tuotantojäsenvaltion;
b)
tuotteiden alkuperä ja valmistuspäivä;
c)
varastoonvientipäivä;
d)
pakattujen tuotteiden paino ja määrä;
e)
sijainti varastossa ja varaston osoite;
f)
sopimusvarastointijakson oletettu päättymispäivä täydennettynä tosiasiallisella varastosta poistamisen päivämäärällä.
3. Sopimuspuolen tai tarvittaessa varaston pitäjän on pidettävä varastokirjanpitoa, joka on saatavilla varastossa ja joka sisältää sopimusnumeroittain
a)
yksityiseen varastoon saatettujen tuotteiden yksilöinnit eräkohtaisesti;
b)
varastoon viennin ja varastosta poistamisen päivät;
c)
varastointierittäin ilmoitetun määrän;
d)
tuotteiden sijainnin varastossa.
7 artikla
Sopimusvarastointijakso
1. Sopimusvarastointijakso alkaa sitä päivää seuraavana päivänä, jona toimivaltainen viranomainen vastaanottaa 4 artiklan 6 kohdan f alakohdassa tarkoitetut tiedot.
2. Sopimusvarastointi päättyy varastosta poistamista edeltävänä päivänä.
3. Tukea voidaan myöntää ainoastaan silloin kun sopimusvarastointijakso on 60-210 päivää.
8 artikla
Varastosta poistaminen
1. Varastosta poistaminen voi alkaa sovitun varastointiajan viimeisen päivän jälkeisenä päivänä.
2. Varastosta poistamisen on tapahduttava kokonaisina varastointierinä tai toimivaltaisen viranomaisen luvalla tätä pienempinä määrinä. Jäljempänä 14 artiklan 4 kohdan a alakohdassa tarkoitetussa tapauksessa varastosta poistaminen voi koskea ainoastaan sinetöityä määrää.
3. Sopimuspuolen on annettava toimivaltaiselle viranomaiselle 14 artiklan 5 kohdan säännösten mukaisesti ilmoitus aikeestaan poistaa tuotteita varastosta.
4. Jos 3 kohdan vaatimusta ei noudateta mutta toimivaltainen viranomainen katsoo, että varastosta poistamisen päivästä ja kyseessä olevista määristä on toimitettu riittävät todisteet 30 päivän kuluessa varastointipaikasta poistamisesta, tukea alennetaan 15 prosenttia ja sitä maksetaan ainoastaan jaksolta, jolta sopimuspuoli toimittaa toimivaltaisen viranomaisen hyväksymän todisteen siitä, että tuote on ollut sopimusvarastoinnissa.
5. Jos 3 kohdan vaatimusta ei noudateta eikä varastosta poistamisen päivästä ja kyseessä olevista määristä ole toimitettu toimivaltaista viranomaista tyydyttäviä riittäviä todisteita 30 päivän kuluessa varastointipaikasta poistamisesta, kyseisen sopimuksen osalta ei makseta lainkaan tukea.
9 artikla
Tuen määrät
Tuki on
-
15,57 euroa varastoitua tonnia kohden kiinteiden varastointikustannusten osalta,
-
0,40 euroa tonnia ja sopimusvarastointipäivää kohden.
10 artikla
Tuen ennakkomaksu
1. Kun varastointi on jatkunut 60 päivää, tuesta voidaan sopimuspuolen pyynnöstä maksaa kerran ennakko, jos sopimuspuoli asettaa vakuuden, jonka määrä on ennakon määrä 10 prosentilla korotettuna.
2. Ennakkomaksun suuruus ei saa ylittää 90 päivän tai, tapauksen mukaan, kolmen kuukauden varastointiaikaa vastaavan tuen määrää. Edellä 1 kohdassa tarkoitettu vakuus vapautetaan heti kun tuen loppusumma on maksettu.
11 artikla
Tuen maksaminen
1. Tuki tai, jos on suoritettu 10 artiklan mukaisesti ennakkomaksu, tuen loppusumma on maksettava sopimuspuolen kolmen kuukauden kuluessa sopimusvarastointijakson päättymisestä esittämän maksatushakemuksen perusteella.
2. Jos sopimuspuoli ei pysty toimittamaan tositteita kolmen kuukauden määräajassa, vaikka on toiminut ripeästi saadakseen ne ajoissa, tälle voidaan myöntää lisäaika, joka voi olla yhteensä enintään kolme kuukautta.
3. Tuki tai tuen loppusumma on maksettava 120 päivän kuluessa päivästä, jona tuen maksatushakemus on jätetty, edellyttäen, että sopimusvelvoitteet on täytetty ja lopputarkastus on tehty. Jos meneillään on kuitenkin hallinnollinen tutkinta, maksu suoritetaan vasta, kun tukioikeus on vahvistettu.
4. Jos sopimusvarastointijaksolla tosiasiallisesti varastoitu määrä on sopimuksen alaista määrää pienempi ja sen suuruus on vähintään 95 prosenttia tästä määrästä, tukea maksetaan tosiasiallisesti varastoidusta määrästä, ylivoimaisia esteitä lukuun ottamatta. Jos toimivaltainen viranomainen kuitenkin toteaa sopimuspuolen toimineen tahallisesti tai huolimattomuuttaan, se voi päättää tehdä tukeen lisävähennyksen tai olla maksamatta tukea.
5. Jos sopimusvarastointijaksolla tosiasiallisesti varastoitu määrä on 4 kohdassa ilmoitettuja prosenttiosuuksia pienempi muttei alle 80 prosenttia sopimuksen alaisesta määrästä, tosiasiallisesti varastoidulle määrälle maksettava tuki vähennetään puoleen, ylivoimaisia esteitä lukuun ottamatta. Jos toimivaltainen viranomainen kuitenkin toteaa sopimuspuolen toimineen tahallisesti tai huolimattomuuttaan, se voi päättää tehdä tukeen lisävähennyksen tai olla maksamatta tukea.
6. Jos sopimusvarastointijaksolla tosiasiallisesti varastoitu määrä on alle 80 prosenttia sopimuksen alaisesta määrästä, tukea ei makseta lainkaan, ylivoimaisia esteitä lukuun ottamatta.
7. Jos varastoinnin aikana tai varastosta poistamisen yhteydessä tehdyissä tarkastuksissa todetaan viallisia tuotteita, kyseisistä määristä ei makseta tukea. Jäljelle jäävän tukikelpoisen varastointierän määrän on oltava vähintään yhtä suuri kuin 3 artiklan 2 kohdassa säädetty vähimmäismäärä. Samaa sääntöä sovelletaan, jos osa varastointierästä poistetaan samasta syystä ennen varastoinnin vähimmäisajan päättymistä.
Viallisia tuotteita ei oteta huomioon laskettaessa 4, 5 ja 6 kohdassa tarkoitettua tosiasiallisesti varastoitua määrää.
8. Jos sopimuspuoli ei noudata 7 artiklan 3 kohdassa säädetyn varastointiajan päättymistä varastoidun määrän kokonaisuuden osalta, jokainen luvaton kalenteripäivä vähentää tukea kyseisen sopimuksen osalta 10 prosentilla, ylivoimaisia esteitä lukuun ottamatta. Vähennys voi kuitenkin olla enintään 100 prosenttia tuen määrästä.
12 artikla
Ilmoitukset ja seuranta
1. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle viimeistään kunkin viikon tiistaina edellisen viikon osalta määrät, joiden osalta sopimuksia on tehty, eriteltynä varastointijakson mukaan, sekä tuotemäärät, joiden osalta on jätetty tukihakemuksia.
Komissio ilmoittaa jäsenvaltioille heti, kun se on havainnut, että määrät, joiden osalta tukihakemuksia on toimitettu, lähestyvät 1 artiklassa tarkoitettua enimmäismäärää.
Kun komissio on ilmoittanut jäsenvaltioille, että määrät, joiden osalta tukihakemuksia on toimitettu, lähestyvät 1 artiklassa tarkoitettua enimmäismäärää, jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle kunakin työpäivänä ennen klo 14 (Brysselin aikaa) tuotemäärät, joiden osalta edeltävänä työpäivänä on jätetty tukihakemuksia.
2. Komissio varmistaa 1 kohdan mukaisesti saatujen ilmoitusten perusteella, että 1 artiklassa tarkoitettua enimmäismäärää ei ylitetä.
Jos komissio havaitsee kyseisten ilmoitusten perusteella, että 1 artiklassa tarkoitettu enimmäismäärä on ylittynyt, se ilmoittaa tästä välittömästi kaikille jäsenvaltioille.
3. Kun komissio on ilmoittanut jäsenvaltioille, että 1 artiklassa tarkoitettu enimmäismäärä on ylittynyt, jäsenvaltioiden on ilmoitettava tästä toimijoille.
4. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle kunkin kuukauden loppuun mennessä edellisen kuukauden osalta:
a)
kyseisen kuukauden aikana varastoon viedyt ja varastosta poistetut tuotemäärät;
b)
kyseisen kuukauden lopussa varastossa olleet tuotemäärät;
c)
tuotemäärät, joiden osalta sopimusvarastointijakso on päättynyt.
5. Edellä 1 ja 4 kohdassa tarkoitetut jäsenvaltioiden ilmoitukset on tehtävä komission asetuksen (EY) N:o 792/2009 (6) mukaisesti.
13 artikla
Toimenpiteet enimmäismäärän noudattamiseksi
Jos tiettynä päivänä jätettyjen tukihakemusten piiriin kuuluvan koko tuotemäärän hyväksyminen johtaisi siihen, että 1 artiklassa tarkoitettu enimmäismäärä ylittyy, komissio vahvistaa täytäntöönpanosäädöksellä, joka hyväksytään soveltamatta asetuksen (EU) N:o 1308/2013 229 artiklan 2 ja 3 kohdassa tarkoitettua menettelyä, jakokertoimen, jota sovelletaan komissiolle kyseisenä päivänä ilmoitettuja hakemuksia vastaaviin määriin. Jakokertoimella rajoitetaan niiden tuotteiden kokonaismäärä, joihin voidaan soveltaa tilapäistä poikkeuksellista yksityisen varastoinnin tukea, 1 artiklassa tarkoitettuun enimmäismäärään.
14 artikla
Tarkastukset
1. Jäsenvaltioiden on toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet varmistaakseen tämän asetuksen noudattamisen. Kyseisten toimenpiteiden on sisällettävä kaikki tukihakemusten hallinnolliset tarkastukset, joita on täydennettävä paikalla tehtävillä tarkastuksilla 2-8 kohdan mukaisesti.
2. Tarkastuksista vastaavan viranomaisen on tehtävä varastoon tuotavien tuotteiden tarkastukset 30 päivän kuluessa 4 artiklan 6 kohdan f alakohdassa tarkoitettujen tietojen saamisesta.
Sen varmistamiseksi, että varastoidut tuotteet ovat tukikelpoisia, edustavalle otokselle, johon kuuluu vähintään viisi prosenttia varastoon viedyistä määristä, on tehtävä fyysiset tarkastukset, jotta varmistetaan, että kaikki varastointierät vastaavat muun muassa tuotteiden painon, tunnistetietojen ja luonteen osalta sopimuksen tekemistä koskevassa hakemuksessa olevia tietoja, sanotun kuitenkaan rajoittamatta tämän artiklan 5 kohdan ensimmäisen alakohdan a alakohdan soveltamista.
3. Edellä 2 kohdassa säädettyä 30 päivän määräaikaa voidaan jäsenvaltion asianmukaisesti perustelemista syistä pidentää 15 päivällä.
4. Tarkastuksista vastaavan viranomaisen on
a)
sinetöitävä sopimukseen, varastointierään tai pienempään määrään liittyvät tuotteet 2 kohdassa säädetyn tarkastuksen yhteydessä; tai
b)
tehtävä ennalta ilmoittamaton tarkastus varmistaakseen, että sopimuksen alainen määrä on varastointipaikassa.
Ensimmäisen alakohdan b alakohdassa tarkoitetun tarkastuksen on vastattava vähintään 10:tä prosenttia sopimuksen alaisesta kokonaismäärästä, ja sen on oltava edustava. Tällaisiin tarkastuksiin on kuuluttava 6 artiklan 3 kohdassa tarkoitetun varastokirjanpidon sekä punnitustodisteiden ja rahtitavarakirjojen kaltaisten tositteiden tutkinta, samoin kuin tuotteiden painon, tyypin ja tunnistetietojen tarkastus, joka tehdään vähintään viidelle prosentille ennalta ilmoittamattoman tarkastuksen kohteena olevasta määrästä.
5. Sopimusvarastointijakson päättyessä tarkastuksista vastaavan viranomaisen on tehtävä vähintään puolelle sopimuksista otantatarkastus varastossa olevien tuotteiden painon ja tunnistetietojen todentamiseksi. Tätä tarkastusta varten sopimuspuolen on ilmoitettava toimivaltaiselle elimelle kyseiset varastointierät vähintään viisi työpäivää ennen
a)
sopimusvarastoinnin enimmäisjakson päättymistä; tai
b)
varastosta poistamisen alkamista, jos tuotteet poistetaan ennen sopimusvarastoinnin enimmäisjakson päättymistä.
Jäsenvaltiot voivat hyväksyä viittä työpäivää lyhyemmän määräajan.
6. Jos sovelletaan 4 kohdan a alakohdan mukaista vaihtoehtoa, sopimusvarastointijakson päättyessä on varmistettava, että sinetit ovat paikoillaan ja ehjiä. Sinetöinnistä tai tavaroiden käsittelystä aiheutuvat kustannukset ovat sopimuspuolen vastuulla.
7. Kaikki näytteet tuotteiden laadun ja koostumuksen todentamiseksi on otettava tarkastuksista vastaavan viranomaisen toimenhaltijoiden toimesta tai näiden läsnä ollessa.
Fyysinen tarkastus tai painon todentaminen on suoritettava siten, että kyseiset toimenhaltijat ovat läsnä punnituksessa.
Kaikki kyseisten toimenhaltijoiden tarkastamat varasto- ja liikekirjanpitoon liittyvät sekä muut asiakirjat on kirjausketjua varten leimattava tai parafoitava tarkastuskäynnin aikana. Atk-tietueita todennettaessa niistä on tulostettava yksi kappale tarkastuskansiossa säilytettäväksi.
15 artikla
Raportointi tilintarkastuksesta
1. Tarkastuksista vastaavan viranomaisen on laadittava tarkastuskertomus kustakin paikalla tehdystä tarkastuksesta. Kertomuksessa on kuvailtava tarkastettuja seikkoja tarkoin.
Kertomuksessa on esitettävä
a)
tarkastuspäivä ja tarkastuksen alkamisajankohta;
b)
yksityiskohtaiset tiedot annetusta ennakkoilmoituksesta;
c)
tarkastuksen kesto;
d)
läsnä olleet vastuuhenkilöt;
e)
tehtyjen tarkastusten luonne ja laajuus sekä yksityiskohtaiset tiedot tarkastelluista asiakirjoista ja tuotteista;
f)
havainnot ja päätelmät;
g)
jatkotoimenpiteiden mahdollinen tarve.
Kertomuksen on oltava vastuullisen toimenhaltijan ja sopimuspuolen tai tarvittaessa varaston pitäjän allekirjoittama ja sen on sisällyttävä maksuasiakirjaan.
2. Jos merkittäviä säännönvastaisuuksia ilmenee viidessä prosentissa tai sitä suuremmassa osuudessa tarkastetuista saman sopimuksen alaisista tuotemääristä, tarkastuksia laajennetaan ottamalla tarkastuksista vastaavan viranomaisen määräämä suurempi näyte.
3. Tarkastuksista vastaavan viranomaisen on kirjattava kaikki noudattamatta jättämiset sellaisten vakavuuteen, laajuuteen, kestoon ja toistuvuuteen liittyvien kriteerien perusteella, jotka voivat johtaa 16 artiklan 1 kohdan mukaiseen poissulkemiseen ja/tai kyseisen artiklan 4 kohdan mukaiseen aiheettomasti maksetun tuen takaisin perimiseen tarvittaessa korkoineen.
16 artikla
Seuraamukset
1. Jos jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen havaitsee, että hakijan tästä asetuksesta johtuvien oikeuksien saamiseksi esittämä asiakirja sisältää virheellisiä tietoja ja jos kyseiset virheelliset tiedot ovat oikeuden myöntämisen kannalta ratkaisevia, toimivaltaisen viranomaisen on suljettava hakija yksityisen varastoinnin tuen myöntämismenettelyn ulkopuolelle sen tuotteen osalta, josta virheellisiä tietoja on annettu, yhden vuoden ajaksi siitä kun sääntöjenvastaisuuden vahvistamista koskeva lopullinen hallinnollinen päätös on tehty.
2. Edellä 1 kohdassa säädettyä poissulkemista ei sovelleta, jos hakija todistaa toimivaltaista viranomaista tyydyttävällä tavalla, että kyseisessä kohdassa tarkoitettu tilanne johtuu ylivoimaisesta esteestä tai ilmeisestä virheestä.
3. Aiheettomasti maksettu tuki on perittävä asianomaisilta toimijoilta takaisin korkoineen. Komission asetuksen (EY) N:o 796/2004 (7) 73 artiklassa vahvistettuja sääntöjä sovelletaan soveltuvin osin.
4. Tässä artiklassa säädettyjen hallinnollisten seuraamusten täytäntöönpano ja perusteettomasti maksettujen määrien takaisinperintä eivät vaikuta sääntöjenvastaisuuksien ilmoittamiseen komissiolle komission asetuksen (EY) N:o 1848/2006 (8) mukaisesti.
17 artikla
Voimaantulo
Tämä asetus tulee voimaan kolmantena päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 4 päivänä syyskuuta 2014.