NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 490/2013
ze dne 27. května 2013,
kterým se ukládá prozatímní antidumpingové clo na dovoz bionafty pocházející z Argentiny a Indonésie
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1) (dále jen „základní nařízení“), a zejména na článek 7 uvedeného nařízení,
po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
A. POSTUP
1. Zahájení řízení
(1)
Dne 29. srpna 2012 informovala Evropská komise (dále jen „Komise“) zveřejněním oznámení v Úředním věstníku Evropské unie (2) (dále jen „oznámení o zahájení řízení“) o zahájení antidumpingového řízení týkajícího se dovozu bionafty pocházející z Argentiny a Indonésie (dále jen „dotčené země“) do Unie.
(2)
Šetření bylo zahájeno na základě podnětu, který podala dne 17. července 2012 organizace European Biodiesel Board (dále jen „žadatel“) jménem výrobců představujících více než 60 % celkové výroby bionafty v Unii. Podnět obsahoval důkazy prima facie o dumpingu uvedeného výrobku a o podstatné újmě z něj vyplývající, což bylo považováno za dostačující pro zahájení šetření.
(3)
Dne 30. ledna 2013 zavedla Komise celní evidenci dovozu téhož výrobku pocházejícího z dotčených zemí podle nařízení Komise (EU) č. 79/2013 ze dne 28. ledna 2013 (3).
(4)
Dne 10. listopadu 2012 informovala Komise zveřejněním oznámení v Úředním věstníku Evropské unie (4) o zahájení antisubvenčního řízení týkajícího se dovozu bionafty pocházející z Argentiny a Indonésie do Unie a zahájila samostatné šetření.
2. Období šetření
(5)
Šetření dumpingu a újmy se týkalo období od 1. července 2011 do 30. června 2012 (dále jen „období šetření“ nebo „OŠ“). Zkoumání trendů významných pro posouzení újmy se týkalo období od 1. ledna 2009 do konce období šetření (dále jen „posuzované období“).
3. Strany dotčené šetřením
(6)
Komise oficiálně vyrozuměla žadatele, další známé výrobce v Unii, známé vyvážející výrobce v Argentině a Indonésii, známé dovozce, dodavatele, distributory, uživatele a sdružení, o nichž bylo známo, že se jich šetření týká, jakož i orgány Argentiny a Indonésie o zahájení šetření. V oznámení o zahájení řízení byly všechny strany, jichž se šetření týkalo, vyzvány, aby se obrátily na Komisi a přihlásily se.
(7)
Zúčastněné strany dostaly možnost, aby ve lhůtě stanovené v oznámení o zahájení řízení písemně sdělily svá stanoviska a požádaly o slyšení.
(8)
Žadatel, vyvážející výrobci v Argentině a Indonésii, dovozci a orgány Argentiny a Indonésie sdělili svá stanoviska. Všem zúčastněným stranám, které požádaly o slyšení a doložily zvláštní důvody pro takové slyšení, bylo vyhověno.
3.1. Výběr vzorku
(9)
Vzhledem k velkému počtu vyvážejících výrobců v Argentině a Indonésii, dovozců v Unii, kteří nejsou ve spojení, a výrobců v Unii podílejících se na šetření a za účelem dokončení šetření v zákonných lhůtách oznámila Komise v oznámení o zahájení řízení, že by mohla omezit řízení na přiměřený počet vyvážejících výrobců v Argentině a Indonésii, dovozců, kteří nejsou ve spojení, a výrobců v Unii, jichž se bude řízení týkat, a sice prostřednictvím výběru vzorku v souladu s článkem 17 základního nařízení.
3.2. Výběr vzorku vyvážejících výrobců v Argentině
(10)
Aby mohla Komise rozhodnout, zda je výběr vzorku nutný, a bude-li tomu tak, aby mohla vzorek vybrat, byli všichni vyvážející výrobci v Argentině požádáni, aby se Komisi přihlásili a poskytli informace, jak je uvedeno v oznámení o zahájení řízení.
(11)
Deset vyvážejících výrobců nebo skupin vyvážejících výrobců poskytlo požadované informace a souhlasilo se svým zařazením do vzorku. Dvě společnosti však uvedly, že v období šetření neuskutečnily žádný vývoz do Unie (nebo vůbec nevyráběly).
(12)
Zbývajících osm (skupin) vyvážejících výrobců představovalo celý objem vyvezený do Unie během období šetření.
(13)
Podle čl. 17 odst. 1 základního nařízení vybrala Komise vzorek tří vyvážejících výrobců nebo skupin vyvážejících výrobců založený na největším reprezentativním objemu vývozu dotčeného výrobku do Unie, který mohl být v době, která byla k dispozici, přiměřeně přezkoumán. Vybraný vzorek představoval 86 % celkového objemu vývozu dotčeného výrobku do Unie v období šetření podle údajů od osmi vyvážejících výrobců uvedených výše ve 12. bodě odůvodnění.
(14)
V souladu s čl. 17 odst. 2 základního nařízení byl výběr vzorku konzultován se všemi známými vyvážejícími výrobci, jakož i s argentinským sdružením výrobců a argentinskými orgány a nebyly vzneseny žádné námitky.
3.3. Individuální zjišťování
(15)
Žádná argentinská společnost, která nebyla zařazena do vzorku, nepožádala o individuální zjišťování v souladu s čl. 17 odst. 3 základního nařízení.
3.4. Výběr vzorku vyvážejících výrobců v Indonésii
(16)
Aby mohla Komise rozhodnout, zda je výběr vzorku nutný, a bude-li tomu tak, aby mohla vzorek vybrat, byli všichni vyvážející výrobci v Indonésii požádáni, aby se Komisi přihlásili a poskytli informace, jak je uvedeno v oznámení o zahájení řízení.
(17)
Osm vyvážejících výrobců nebo skupin vyvážejících výrobců poskytlo požadované informace a souhlasilo se svým zařazením do vzorku. Tři společnosti však uvedly, že v období šetření neuskutečnily žádný vývoz do Unie.
(18)
Zbývajících pět (skupin) vyvážejících výrobců představovalo celý objem vyvezený do Unie během období šetření.
(19)
Podle čl. 17 odst. 1 základního nařízení vybrala Komise vzorek čtyř vyvážejících výrobců nebo skupin vyvážejících výrobců založený na největším reprezentativním objemu vývozu dotčeného výrobku do Unie, který mohl být v době, která byla k dispozici, přiměřeně přezkoumán. Vybraný vzorek představoval 99 % celkového objemu vývozu dotčeného výrobku do Unie v období šetření podle údajů od pěti vyvážejících výrobců uvedených výše v 18. bodě odůvodnění.
(20)
V souladu s čl. 17 odst. 2 základního nařízení byli konzultováni všichni známí vyvážející výrobci, jakož i indonéské úřady a nebyly vzneseny žádné námitky.
3.5. Individuální zjišťování
(21)
Žádná indonéská společnost, která nebyla zařazena do vzorku, nepožádala o individuální zjišťování v souladu s čl. 17 odst. 3 základního nařízení.
3.6. Výběr vzorku dovozců, kteří nejsou ve spojení
(22)
Aby mohla Komise rozhodnout, zda je výběr vzorku nutný, a bude-li tomu tak, aby mohla vzorek vybrat, byli všichni dovozci, kteří nejsou ve spojení, požádáni, aby se Komisi přihlásili a poskytli informace, jak je uvedeno v oznámení o zahájení řízení. Žádní dovozci však při tomto šetření nespolupracovali.
3.7. Výběr vzorku výrobců v Unii
(23)
Komise v oznámení o zahájení řízení uvedla, že předběžně vybrala vzorek výrobců v Unii. Tento vzorek sestával z osmi výrobců v Unii, o nichž bylo Komisi před zahájením šetření známo, že vyrábějí bionaftu. Komise vybrala vzorek na základě objemu výroby, objemu prodeje a zeměpisné polohy. Výrobci v Unii vybraní do vzorku představovali 27 % výroby v Unii.
(24)
Zúčastněné strany byly v oznámení o zahájení řízení rovněž vyzvány, aby se k předběžnému vzorku vyjádřily. Po zveřejnění navrhovaného vzorku dvě ze společností, které byly do vzorku zařazeny, od spolupráce odstoupily a byly nahrazeny dvěma jinými společnostmi. Výrobní odvětví Unie také vzneslo připomínku, že vzhledem k vysokému počtu výrobců bionafty z řad malých a středních podniků by alespoň jeden měl být také zařazen do vzorku. Tato žádost byla přijata.
(25)
Vzorek se považuje za reprezentativní pro výrobní odvětví Unie.
3.8. Odpovědi na dotazník
(26)
Dotazníky byly zaslány třem vyvážejícím výrobcům nebo skupinám výrobců v Argentině zařazeným do vzorku, čtyřem vyvážejícím výrobcům nebo skupinám výrobců v Indonésii zařazeným do vzorku a osmi výrobcům v Unii zařazeným do vzorku.
(27)
Odpovědi na dotazník byly obdrženy od sedmi vyvážejících výrobců nebo skupin výrobců v Argentině a Indonésii zařazených do vzorku, od osmi výrobců v Unii zařazených do vzorku a od tří uživatelů.
3.9. Inspekce na místě
(28)
Komise si vyžádala a ověřila všechny údaje, které považovala za nezbytné k předběžnému stanovení dumpingu, výsledné újmy a zájmu Unie. Inspekce na místě se uskutečnily v prostorách těchto společností:
(a)
Výrobci sídlící v Unii
-
Bio-Oils Huelva S.L., Huelva, Španělsko,
-
Biocom Energia S.L., Valencia, Španělsko,
-
Diester Industrie S.A.S., Paříž, Francie,
-
Elin Biofuels S.A., Kifissia, Řecko,
-
Novaol S.R.L., Milano, Itálie,
-
Perstorp BioProducts A.B., Stenungsund, Švédsko,
-
Preol A.S., Lovosice, Česká republika,
-
VERBIO Vereinigte BioEnergie A.G., Leipzig, Německo.
(b)
Vyvážející výrobci v Argentině
-
Louis Dreyfus Commodities S.A., Buenos Aires („LDC“),
-
skupina společností ve spojení „Renova“:
-
Molinos Río de la Plata S.A., Buenos Aires („Molinos“),
-
Oleaginosa Moreno Hermanos S.A.F.I.C.I., Bahia Blanca („Oleaginosa“),
-
Renova S.A., Bahia Blanca („Renova“),
-
Vicentin S.A.I.C., Avellaneda („Vicentin“),
-
skupina společností ve spojení „T6“:
-
Aceitera General Deheza S.A., General Deheza, Rosario („AGD“),
-
Bunge Argentina S.A., Buenos Aires („Bunge“),
-
T6 Industrial S.A., Puerto General San Martín, Santa Fe („T6“).
(c)
Obchodníci mimo EU ve spojení s vyvážejícími výrobci v Argentině
-
Molinos Overseas, Montevideo, Uruguay („Molinos Overseas“),
-
Louis Dreyfus Commodities Suisse, Ženeva, Švýcarsko („LDC Suisse“).
(d)
Vyvážející výrobci v Indonésii
-
PT. Ciliandra Perkasa, Jakarta, Indonésie („CPL“),
-
PT. Musim Mas, Medan, Indonésie („PTMM“),
-
PT. Pelita Agung Agrindustri, Medan, Indonésie („PAA“),
-
skupina společností ve spojení („Wilmar“), PT. Wilmar Bioenergi Indonesia, PT. Wilmar Nabati Indonesia;
-
PT. Wilmar Bioenergi Indonesia, Medan, Indonésie („WBI“),
-
PT. Wilmar Nabati Indonesia, Medan, Indonésie („WINA“).
(e)
Obchodníci mimo EU ve spojení s vyvážejícími výrobci v Indonésii
-
First Resources Limited, Suntex Tower Three, Singapur („FRL“),
-
IM Biofuel Pte Ltd, Gateway West, Singapur („IMBS“),
-
Inter-continental Oils and Fats Pte Ltd, Gateway West, Singapur („ICOF“),
-
Virgen Oils & Fats Pte Ltd, Marina Bay Financial Centre, Singapur („VOF“),
-
Wilmar Trading Pte Ltd, Neil road, Singapur.
(f)
Dovozci v Unii ve spojení s argentinskými a indonéskými vývozci:
-
Campa Iberia S.A.U., Tarragona, Španělsko („CAMPA“),
-
IM Biofuel Italy S.R.L., Milano, Itálie („IMBI“),
-
Louis Dreyfus Commodities España S.A., Madrid, Španělsko („LDC Spain“),
-
Losur Overseas S.A., Madrid, Španělsko („Losur“),
-
Wilmar Europe Trading B.V., Barendrecht, Nizozemsko („WET BV“) (5).
B. DOTČENÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
1. Dotčený výrobek
(29)
Dotčeným výrobkem jsou monoalkylestery mastných kyselin a /nebo parafínovaný plynový olej ze syntézy a /nebo hydrotermální úpravy, nefosilního původu, buď v čisté formě, nebo obsažené ve směsi, pocházející z Argentiny a Indonésie, v současnosti kódů KN ex 1516 20 98, ex 1518 00 91, ex 1518 00 95, ex 1518 00 99, ex 2710 19 43, ex 2710 19 46, ex 2710 19 47, 2710 20 11, 2710 20 15, 2710 20 17, ex 3824 90 97, 3826 00 10 a ex 3826 00 90 (dále jen „dotčený výrobek“, běžně označovaný jako „bionafta“).
(30)
Z šetření vyplynulo, že bionafta vyráběná v Argentině je výlučně „methylester ze sójového oleje“ (dále jen „SME“) získaný ze sójového oleje a že bionafta vyráběná v Indonésii je výlučně „methylester z palmového oleje“ (dále jen „PME“) získaný z palmového oleje, ale bionafta vyráběná v Unii je převážně „methylester z řepkového oleje“ (dále jen „RME“), ale také z jiných surovin, včetně odpadních olejů i panenských olejů.
(31)
SME, PME i RME patří do kategorie methylesterů mastných kyselin. Pojem „ester“ odkazuje na transesterifikaci rostlinných olejů, konkrétně míšení oleje s alkoholem, čímž vzniká bionafta a jako vedlejší produkt glycerin. Pojem „methyl“ odkazuje na methanol, nejběžněji používaný alkohol v daném procesu.
(32)
Bionaftu SME a PME lze používat v čisté formě, ale obecně se mísí, buď mezi sebou navzájem, nebo s RME před tím, než se použijí v Evropské unii. Důvodem pro míšení SME s PME je to, že SME v čisté formě nesplňuje evropskou normu EN 14214, pokud jde o jodové a cetanové číslo. Důvodem pro míšení PME (a SME) s RME je to, že PME a SME mají vyšší filtrovatelnost při nízkých teplotách (CFPP) než RME, a nejsou proto vhodné pro použití v čisté formě během zimních měsíců ve studených regionech Evropské unie.
(33)
Směsi bionafty a minerální nafty se v zásadě používají v odvětví dopravy jako pohonná hmota pro naftové motory v silničních vozidlech, např. osobních a nákladních automobilech a autobusech a rovněž ve vlacích. Bionaftu v čisté formě nebo její směsi s minerální naftou lze také používat jako palivo pro domácí, obchodní nebo průmyslové kotle a jako palivo pro generátory na výrobu elektřiny.
2. Obdobný výrobek
(34)
Z šetření vyplynulo, že dotčený výrobek, tedy výrobek vyráběný a prodávaný na domácím trhu Argentiny a Indonésie, a výrobek vyráběný a prodávaný v Unii výrobním odvětvím Unie mají podobné základní fyzikální, chemické a technické vlastnosti a použití. Předběžně se tedy považují za obdobný výrobek ve smyslu čl. 1 odst. 4 základního nařízení.
3. Žádost o vyloučení výrobku
(35)
Jeden indonéský výrobce požádal, aby byly z oblasti působnosti tohoto řízení vyloučeny frakcionované methylestery. Frakční destilace rozloží methylestery mastných kyselin na složky s odlišnými chemickými vlastnostmi pro jiná konečná použití. Tvrdil, že frakcionované methylestery, které společnost vyráběla a vyvážela do EU, nejsou bionafta a nepoužívají se pro paliva, ale pro jiné průmyslové aplikace. Rovněž tvrdil, že surovinou použitou pro tyto frakcionované methylestery byl kokosový olej nebo olej z palmových jader, a nikoli surový palmový olej obvykle používaný k výrobě bionafty v Indonésii.
(36)
Frakcionované methylestery spadají do popisu dotčeného výrobku, jelikož jsou stále methylestery mastných kyselin a jsou vyrobeny ze surovin, které se používají pro výrobu bionafty. Ačkoli samy o sobě nesplňují evropskou normu (EN 14214), mohou být smíšeny s jinou bionaftou, aby se vytvořila směs, která tuto normu splňuje. To je totéž jako v případě bionafty z palmového methylesteru, která bez smíšení sama o sobě nesplňuje evropskou normu. Tato námitka se proto zamítá.
(37)
Avšak jeden evropský dovozce methylesteru mastných kyselin z oleje z palmových jader z Indonésie požádal o osvobození pro koncového uživatele pro svůj dovoz, který nebyl určen pro použití jako palivo, ale ke zpracování na nenasycený mastný alkohol.
(38)
Osvobození pro koncového uživatele je režim, který spravují celní správy jednotlivých států, přičemž clo zaplacené z dovozu je předmětem osvobození na základě potvrzeného konečného použití dovezených surovin. Tento režim je stanoven v prováděcích předpisech k celnímu kodexu Společenství (6).
(39)
Touto žádostí se bude Komise zabývat v konečné fázi šetření poté, co obdrží připomínky od zúčastněných stran k tomu, zda by této konkrétní žádosti mělo být vyhověno v případě dovozu methylesteru mastných kyselin z oleje z palmových jader pro použití jiné než jako palivo. Tyto připomínky by se měly týkat otázky, zda by toto osvobození mohlo být využíváno k obcházení případného konečného cla, pokud bude uloženo, a účinků na dovoz bionafty pro použití jiné než jako palivo ze zemí, pro které již byla opatření zavedena.
C. DUMPING
1. Argentina
1.1. Běžná hodnota
(40)
Komise nejprve u každého vyvážejícího výrobce zařazeného do vzorku zjišťovala, zda celkový objem domácího prodeje obdobného výrobku nezávislým odběratelům v Argentině byl reprezentativní, tj. zda celkový objem tohoto prodeje představoval alespoň 5 % jeho celkového objemu prodeje na vývoz dotčeného výrobku do Unie během období šetření v souladu s čl. 2 odst. 2 základního nařízení. Komise zjistila, že pro každou společnost nebo skupinu společností zařazenou do vzorku představoval celkový objem tohoto prodeje alespoň 5 % celkového objemu prodeje na vývoz do Unie během období šetření.
(41)
Komise následně určila pro každou společnost nebo skupinu společností zařazenou do vzorku ty druhy výrobku prodávané na domácím trhu, které byly shodné nebo srovnatelné s druhy prodávanými na vývoz do Unie.
(42)
U každého druhu výrobku prodávaného každou společností nebo skupinou společností zařazenou do vzorku na domácím trhu, který byl uznán za shodný nebo srovnatelný s druhem výrobku prodávaným na vývoz do Unie, bylo zkoumáno, zda byl prodej na domácím trhu dostatečně reprezentativní pro účely čl. 2 odst. 2 základního nařízení. Prodej určitého druhu výrobku na domácím trhu byl považován za dostatečně reprezentativní tehdy, když celkový objem prodeje tohoto druhu výrobku na domácím trhu nezávislým odběratelům během období šetření představoval nejméně 5 % celkového objemu prodeje srovnatelného druhu výrobku na vývoz do Unie.
(43)
Komise následně posoudila pro každou společnost nebo skupinu společností zařazenou do vzorku, zda se prodej obdobného výrobku na domácím trhu uskutečnil v běžném obchodním styku podle čl. 2 odst. 4 základního nařízení. Toto posouzení proběhlo na základě stanovení podílu ziskového prodeje každého druhu výrobku nezávislým odběratelům na domácím trhu během období šetření.
(44)
Z šetření vyplynulo, že argentinský trh je silně regulován státem. Míšení fosilní nafty a bionafty je v Argentině povinné (v podílu 7 % bionafty během období šetření). Celkové množství bionafty potřebné ke splnění tohoto požadavku na míšení je prostřednictvím přidělování kvót rozvrženo mezi vybraný počet argentinských výrobců bionafty. Ropné společnosti jsou povinny odebírat bionaftu od těch argentinských společností vyrábějících bionaftu, které splňují požadavky povinného míšení. Cena je stanovená státem a je zveřejněna argentinským ministerstvem energetiky. Během období šetření byla tato státem stanovená referenční cena vypočtena podle složitého vzorce, který zohledňoval výrobní náklady (suroviny, dopravu a jiné náklady) a zajišťoval dosažení určitého zisku. Parametry použité při určení referenční ceny byly stanoveny na základě odhadovaných nákladů nejméně schopného výrobce se sídlem v nejvzdálenější oblasti země a vedly k významné ziskovosti argentinských výrobců.
(45)
Za těchto okolností nebyl prodej na domácím trhu považován za prodej uskutečněný v běžném obchodním styku a běžná hodnota obdobného výrobku musela být předběžně určena v souladu s čl. 2 odst. 3 a 6 základního nařízení tak, že se k vlastním výrobním nákladům společnosti během období šetření přičetly vzniklé prodejní, správní a režijní náklady a přiměřené ziskové rozpětí. Žadatelé tvrdili, že systém rozdílné vývozní daně v Argentině snižuje ceny sójových bobů a sójového oleje, a proto zkresluje náklady výrobců bionafty. Komise nemá v této fázi dostatek informací na to, aby mohla dospět co nejvhodnějším způsobem k rozhodnutí o řešení tohoto tvrzení. Otázka, zda náklady přiměřeně odrážejí náklady spojené s výrobou dotčeného výrobku, bude proto dále zkoumána v konečné fázi a rovněž během probíhajícího antisubvenčního šetření.
(46)
S ohledem na převažující tržní podmínky, jak je popsáno výše ve 44. bodě odůvodnění, dospěla Komise k názoru, že zisk nebylo možné založit na skutečných údajích o společnostech zařazených do vzorku. Proto byl zisk použitý při výpočtu běžné hodnoty stanoven podle čl. 2 odst. 6 písm. c) základního nařízení na základě přiměřeného zisku, kterého by mohlo dosáhnout mladé a inovativní výrobní odvětví tohoto typu náročné na kapitál za běžných podmínek hospodářské soutěže na svobodném a otevřeném trhu, tj. 15 % na základě obratu.
1.2. Vývozní cena
(47)
Vyvážející výrobci zařazení do vzorku vyváželi do Unie buď přímo nezávislým odběratelům, nebo prostřednictvím společností ve spojení.
(48)
Byl-li dotčený výrobek vyvážen přímo nezávislým odběratelům v Unii, byla vývozní cena stanovena v souladu s čl. 2 odst. 8 základního nařízení na základě cen skutečně zaplacených nebo splatných za dotčený výrobek.
(49)
Pokud prodej na vývoz do Unie probíhal prostřednictvím obchodních společností ve spojení se sídlem v Unii, byla vývozní cena stanovena v souladu s čl. 2 odst. 9 základního nařízení na základě ceny, za kterou byl dovezený výrobek poprvé znovu prodán nezávislým odběratelům v Unii. V takových případech byly provedeny úpravy o veškeré náklady vzniklé mezi dovozem a novým prodejem a o zisk. Pro účely tohoto výpočtu se považovala za přiměřenou úroveň zisku ve výši 5 % na základě obratu.
1.3. Srovnání
(50)
Běžná hodnota a vývozní cena vyvážejících výrobců zařazených do vzorku byly srovnány na základě ceny ze závodu.
(51)
Za účelem zajištění spravedlivého srovnání běžné hodnoty a vývozní ceny byly podle čl. 2 odst. 10 základního nařízení provedeny náležité úpravy o rozdíly ovlivňující ceny a srovnatelnost cen.
(52)
Na tomto základě byly provedeny úpravy o náklady na dopravu, námořní dopravu a pojištění, náklady na manipulaci, nakládku a vedlejší náklady, vývozní cla a provize ve všech případech, které prokazatelně ovlivňují srovnatelnost cen.
(53)
Pokud se prodej na vývoz do Unie uskutečnil prostřednictvím obchodních společností ve spojení se sídlem mimo Unii, zkoumala Komise, zda by tito obchodníci ve spojení měli být považováni za vývozní oddělení vyvážejícího výrobce nebo za obchodní zástupce pracující za provizi, či nikoli.
(54)
Jedna obchodní společnost byla v úzkém spojení s vyvážejícím výrobcem, který ji plně kontroloval, neměla žádnou vyjednávací pravomoc ani vliv na ceny nebo dodací podmínky a obchodovala výlučně s výrobky vyráběnými tímto vyvážejícím výrobcem v Argentině. Proto se považuje za vývozní oddělení vyvážejícího výrobce a nebyla provedena žádná úprava o provize. U jedné obchodní společnosti se sídlem mimo EU bylo zjištěno, že má volnější vazby na vyvážejícího výrobce v Argentině, nebyla pod jeho kontrolou a obchodovala s řadou jiných výrobků vyrobených jinými výrobci. V tomto případě se mělo za to, že tato obchodní společnost plní funkce podobné funkcím obchodníka pracujícího za provizi. V důsledku toho byly vývozní ceny upraveny v souladu s čl. 2 odst. 10 písm. i) základního nařízení, aby se zohlednily teoretické přirážky obchodníka.
(55)
Skutečný rozdíl mezi prodejními cenami účtovanými vyvážejícím výrobcem v Argentině obchodníkovi ve spojení a prodejními cenami účtovanými obchodníky ve spojení prvnímu nezávislému odběrateli v EU nebyl pro výpočet této úpravy použit. Úprava byla vypočtena na základě prodejních, správních a režijních nákladů obchodníka ve spojení a přiměřeného zisku. Skutečný zisk společnosti se nepovažoval v důsledku povahy tohoto vztahu za spolehlivý.
1.4. Dumpingové rozpětí
(56)
U vyvážejících výrobců zařazených do vzorku byla vážená průměrná běžná hodnota každého typu obdobného výrobku srovnána s váženou průměrnou vývozní cenou, jak je stanoveno v čl. 2 odst. 11 a 12 základního nařízení.
(57)
Vážené průměrné dumpingové rozpětí spolupracujících vyvážejících výrobců nezařazených do vzorku bylo vypočítáno podle ustanovení čl. 9 odst. 6 základního nařízení. Toto rozpětí bylo stanoveno na základě rozpětí stanovených pro tři vyvážející výrobce zařazené do vzorku.
(58)
Pokud jde o všechny ostatní vyvážející výrobce v Argentině, dumpingové rozpětí bylo stanoveno v souladu s článkem 18 základního nařízení na základě dostupných údajů. Za tímto účelem byla nejprve stanovena úroveň spolupráce srovnáním objemu vývozu do Unie podle údajů od spolupracujících vyvážejících výrobců s odpovídajícími statistickými údaji Eurostatu o dovozu. Vzhledem k tomu, že úroveň spolupráce byla velmi vysoká, a sice 100 % celkového vývozu do Unie během období šetření, bylo zbytkové dumpingové rozpětí platné pro všechny ostatní vyvážející výrobce v Argentině stanoveno na úrovni, která odpovídá úrovni zjištěné pro spolupracujícího vyvážejícího výrobce zařazeného do vzorku s nejvyšším dumpingovým rozpětím.
(59)
Takto stanovená prozatímní dumpingová rozpětí, vyjádřená jako procento ceny CIF s dodáním na hranice Unie před proclením, jsou tato:
Dumpingové rozpětí
Společnost
Prozatímní dumpingové rozpětí
Louis Dreyfus Commodities S.A.
7,2 %
Skupina „Renova“ (Molinos Río de la Plata S.A., Oleaginosa Moreno Hermanos S.A.F.I.C.I. y A. and Vicentin S.A.I.C.)
6,8 %
Skupina „T6“ (Aceitera General Deheza S.A., Bunge Argentina S.A.)
10,6 %
Ostatní spolupracující společnosti
7,9 %
Všechny ostatní společnosti
10,6 %
2. Indonésie
2.1. Běžná hodnota
(60)
Komise nejprve u každého vyvážejícího výrobce zařazeného do vzorku zjišťovala, zda celkový objem domácího prodeje obdobného výrobku nezávislým odběratelům v Indonésii byl reprezentativní, tj. zda celkový objem tohoto prodeje představoval alespoň 5 % jeho celkového objemu prodeje na vývoz dotčeného výrobku do Unie během období šetření v souladu s čl. 2 odst. 2 základního nařízení. Komise zjistila, že s výjimkou dvou vyvážejících výrobců prodej na domácím trhu reprezentativní nebyl.
(61)
U vyvážejících výrobců s obecnou reprezentativností Komise následně určila ty druhy výrobků prodávané na domácím trhu, které byly shodné nebo srovnatelné s druhy prodávanými na vývoz do Unie.
(62)
U těchto shodných nebo srovnatelných druhů výrobků bylo zkoumáno, zda byl prodej na domácím trhu dostatečně reprezentativní pro účely čl. 2 odst. 2 základního nařízení. Prodej určitého druhu výrobku na domácím trhu byl uznán za dostatečně reprezentativní, jestliže celkový objem prodeje takového druhu výrobku vyvážejícími výrobci nezávislým odběratelům na domácím trhu během období šetření představoval nejméně 5 % celkového objemu prodeje srovnatelného typu výrobku vyváženého do Unie. U vyvážejících výrobců s obecnou reprezentativností nebyl zjištěn žádný reprezentativní prodej nebo vůbec žádný prodej na domácím trhu, pokud jde o vyvážený druh výrobku.
(63)
Proto byla u všech vyvážejících výrobců běžná hodnota obdobného výrobku předběžně určena v souladu s čl. 2 odst. 3 a 6 základního nařízení tak, že se k vlastním výrobním nákladům společnosti během období šetření přičetly vzniklé prodejní, správní a režijní náklady a přiměřené ziskové rozpětí. Žadatelé tvrdili, že systém rozdílné vývozní daně v Indonésii snižuje cenu palmového oleje, a proto zkresluje náklady výrobců bionafty. Komise nemá v této fázi dostatek informací na to, aby mohla dospět co nejvhodnějším způsobem k rozhodnutí o řešení tohoto tvrzení. Otázka, zda náklady přiměřeně odrážejí náklady spojené s výrobou dotčeného výrobku, bude tedy dále zkoumána v konečné fázi a rovněž během probíhajícího antisubvenčního šetření.
(64)
Z šetření vyplynulo, že indonéský domácí trh s bionaftou je silně regulován státem. Ropná a plynárenská společnost Pertamina, která je plně ve vlastnictví státu, je zdaleka největší společností působící na domácím trhu (více než 90 % domácích nákupů bionafty od výrobců zařazených do vzorku). Pertamina je z pověření státu povinna mísit biopaliva s fosilními palivy, aby je mohla prodávat na svých čerpacích stanicích. Každý měsíc indonéské ministerstvo obchodu úředně stanoví tzv. „cenu HPE (neboli cenu podle vývozní kontroly)“, což je referenční cena použitá k výpočtu měsíční úrovně vývozních cel. Pertamina nakupuje bionaftu na úrovni ceny HPE stanovené indonéskou vládou.
(65)
Za těchto podmínek nemohl být zisk založen na skutečných údajích od společností zařazených do vzorku, protože prodej na domácím trhu se nepovažuje za uskutečněný v běžném obchodním styku. Proto byl zisk použitý při výpočtu běžné hodnoty stanoven podle čl. 2 odst. 6 písm. c) základního nařízení na základě přiměřeného zisku, kterého by mohlo dosáhnout mladé a inovativní výrobní odvětví tohoto typu náročné na kapitál za běžných podmínek hospodářské soutěže na svobodném a otevřeném trhu, tj. 15 % na základě obratu.
2.2. Vývozní cena
(66)
Vyvážející výrobci zařazení do vzorku vyváželi do Unie buď přímo nezávislým odběratelům, nebo prostřednictvím společností ve spojení.
(67)
Byl-li dotčený výrobek vyvážen přímo nezávislým odběratelům v Unii, byla vývozní cena stanovena v souladu s čl. 2 odst. 8 základního nařízení na základě cen skutečně zaplacených nebo splatných za dotčený výrobek.
(68)
Pokud prodej na vývoz do Unie probíhal prostřednictvím obchodních společností ve spojení se sídlem v Unii, byla vývozní cena stanovena v souladu s čl. 2 odst. 9 základního nařízení na základě ceny, za kterou byl dovezený výrobek poprvé znovu prodán nezávislým odběratelům v Unii. V takových případech byly provedeny úpravy o veškeré náklady vzniklé mezi dovozem a novým prodejem a za přiměřený byl považován zisk ve výši 5 % na základě obratu.
(69)
Prémie účtované zákazníkům v jednom členském státě, kteří se po nákupu bionafty snažili využít regulačního rámce pro bionaftu obnášejícího „dvojnásobné započtení“ (7), se nepovažovaly za součást vývozní ceny. Tyto prémie nejsou vázány na dotčený výrobek jako takový, ale spíše na poskytnutí dokumentů dovozcem ve spojení s cílem získat osvědčení od vlády, které umožňuje zákazníkovi dovozce ve spojení splnit nezbytné podmínky pro přimíšení pouze poloviny množství bionafty (jelikož tuto bionaftu lze započítat „dvojnásobně“).
2.3. Srovnání
(70)
Běžná hodnota a vývozní cena vyvážejících výrobců zařazených do vzorku byly srovnány na základě ceny ze závodu.
(71)
Za účelem zajištění spravedlivého srovnání běžné hodnoty a vývozní ceny byly podle čl. 2 odst. 10 základního nařízení provedeny náležité úpravy o rozdíly ovlivňující ceny a srovnatelnost cen.
(72)
Na tomto základě byly provedeny úpravy o náklady na dopravu, námořní dopravu a pojištění, náklady na manipulaci, nakládku a vedlejší náklady, náklady na úvěry, vývozní cla, poplatky za dohled, bankovní poplatky a provize ve všech případech, které prokazatelně ovlivňují srovnatelnost cen.
(73)
Pokud se prodej na vývoz do Unie uskutečnil prostřednictvím obchodních společností ve spojení se sídlem mimo Unii, zkoumala Komise, zda by tito obchodníci ve spojení měli být považováni za vývozní oddělení vyvážejícího výrobce nebo za obchodní zástupce pracující za provizi, či nikoli.
(74)
U jedné společnosti nebo skupiny společností bylo zjištěno, že uzavřela smlouvu s jednou obchodní společností ve spojení mimo jiné za účelem obchodu s bionaftou za provizi. V tomto případě se dospělo k závěru, že tento obchodník ve spojení by se měl považovat za obchodního zástupce pracujícího za provizi, a proto byly vývozní ceny upraveny v souladu s čl. 2 odst. 10 písm. i) základního nařízení, aby se zohlednily přirážky obchodníka.
(75)
V případě jednoho vyvážejícího výrobce byl dotčený výrobek (PME) před prodejem prvnímu nezávislému odběrateli smíšen s RME. Proto byla v souladu s čl. 2 odst. 10 písm. a) provedena úprava o rozdíly ve fyzických vlastnostech dotčeného výrobku.
2.4. Dumpingové rozpětí
(76)
U vyvážejících výrobců zařazených do vzorku byla vážená průměrná běžná hodnota každého typu obdobného výrobku srovnána s váženou průměrnou vývozní cenou, jak je stanoveno v čl. 2 odst. 11 a 12 základního nařízení.
(77)
Vážené průměrné dumpingové rozpětí spolupracujících vyvážejících výrobců nezařazených do vzorku bylo vypočítáno podle ustanovení čl. 9 odst. 6 základního nařízení. Toto rozpětí bylo stanoveno na základě rozpětí stanovených pro vyvážející výrobce zařazené do vzorku, přičemž nebylo zohledněno rozpětí vyvážejícího výrobce s nulovým dumpingovým rozpětím.
(78)
Pokud jde o všechny ostatní vyvážející výrobce v Indonésii, dumpingové rozpětí bylo stanoveno v souladu s článkem 18 základního nařízení na základě dostupných údajů. Za tímto účelem byla nejprve stanovena úroveň spolupráce srovnáním objemu vývozu do Unie podle údajů od spolupracujících vyvážejících výrobců s odpovídajícími statistickými údaji Eurostatu o dovozu. Vzhledem k tomu, že úroveň spolupráce byla velmi vysoká, a sice 99 % celkového vývozu do Unie během období šetření, bylo zbytkové dumpingové rozpětí platné pro všechny ostatní vyvážející výrobce v Indonésii stanoveno na úrovni, která odpovídá úrovni zjištěné pro spolupracujícího vyvážejícího výrobce zařazeného do vzorku s nejvyšším dumpingovým rozpětím.
(79)
Takto stanovená prozatímní dumpingová rozpětí, vyjádřená jako procento ceny CIF s dodáním na hranice Unie před proclením, jsou tato:
Dumpingové rozpětí
Společnost
Prozatímní dumpingové rozpětí
PT. Ciliandra Perkasa
0,0 %
PT. Musim Mas
2,8 %
PT. Pelita Agung Agrindustri
5,3 %
PT. Wilmar Bioenergi Indonesia
9,6 %
PT. Wilmar Nabati Indonesia
9,6 %
Ostatní spolupracující společnosti
6,5 %
Všechny ostatní společnosti
9,6 %
D. ÚJMA
1. Definice výrobního odvětví Unie a výroba v Unii
(80)
Obdobný výrobek vyrábí 254 výrobců v Unii. Představují výrobní odvětví Unie ve smyslu čl. 4 odst. 1 základního nařízení a dále se na ně bude odkazovat jako na „výrobní odvětví Unie“.
(81)
Tvrdilo se, že značný počet velkých výrobců v Unii je ve spojení s vývozci v Argentině a /nebo že dovážejí bionaftu z Argentiny, a měli by proto být vyloučeni z definice výrobního odvětví Unie.
(82)
Po provedení šetření byly z definice výrobního odvětví Unie vyloučeny tři společnosti, a to z důvodu jejich závislosti na dovozu z dotčených zemí, přičemž dovoz dosáhl 63 %, 85 % a 71 % jejich vlastní výroby během období šetření. Další dvě společnosti byly vyloučeny, jelikož během období šetření bionaftu nevyráběly. V níže uvedených oddílech nebyly použity žádné údaje od těchto společností. Byl učiněn předběžný závěr, že neexistují žádné důvody pro vyloučení jakýchkoli dalších výrobců v Unii z definice výrobního odvětví Unie.
(83)
Pro stanovení celkové výroby v Unii během období šetření byly použity všechny dostupné informace týkající se výrobního odvětví Unie, včetně informací obsažených v podnětu a údajů shromážděných od výrobců v Unii před zahájením šetření a po jeho zahájení. Na základě těchto informací bylo zjištěno, že celková výroba v Unii činila během období šetření asi 9 052 871 tun. Jak bylo uvedeno výše, osm výrobců v Unii bylo zařazeno do vzorku a představovali 27 % celkové výroby obdobného výrobku v Unii.
2. Spotřeba v Unii
Tabulka č. 1
Spotřeba v Unii
2009
2010
2011
OŠ
Tuny
11 165 831
11 538 511
11 159 706
11 728 400
Index 2009 = 100
100
103
100
105
Zdroj:
Eurostat, údaje od výrobního odvětví Unie.
(84)
Spotřeba v Unii byla stanovena na základě objemu celkové výroby v Unii všech výrobců v Unii na trhu Unie, s odečtením jejich vývozu a přičtením dovozu z Argentiny a Indonésie a dovozu z jiných třetích zemí.
(85)
Objem dovozu z Argentiny a Indonésie byl získán z údajů Eurostatu vztahujících se k jednotlivým kódům KN, pod něž byl výrobek zařazen.
(86)
Na základě výše uvedených skutečností se spotřeba bionafty v Unii zvýšila mezi rokem 2009 a koncem období šetření o 5 %.
3. Souhrnné posouzení účinků dovozu z dotčených zemí
(87)
Jak je stanoveno v čl. 3 odst. 4 základního nařízení, účinek dovozu ze dvou zemí může být posuzován souhrnně pouze tehdy, pokud jsou splněny dvě podmínky.
(88)
První podmínkou je, že dumpingové rozpětí ve vztahu k dovozu z obou zemí není nepatrné a objem dovozu není zanedbatelný. Dumpingové rozpětí stanovené ve vztahu k dovozu z Argentiny a Indonésie bylo nad minimální hranicí definovanou v čl. 9 odst. 3 základního nařízení a objem dovozu z každé dotčené země nebyl zanedbatelný ve smyslu čl. 5 odst. 7 základního nařízení, jelikož jeho podíl na trhu činil v období šetření 10,8 %, resp. 8,5 %.
(89)
Druhou podmínkou je, že existuje hospodářská soutěž mezi dováženými výrobky navzájem a hospodářská soutěž s obdobným výrobkem Unie. Dovoz bionafty z Argentiny a Indonésie mísí s minerální naftou tytéž obchodní společnosti a je prodáván odběratelům v celé Unii v přímé hospodářské soutěži s bionaftou vyráběnou výrobním odvětvím Unie.
(90)
S ohledem na výše uvedené skutečnosti byl učiněn předběžný závěr, že všechna kritéria stanovená v čl. 3 odst. 4 základního nařízení jsou splněna a že dovoz z Argentiny a Indonésie by měl být pro účely analýzy újmy posuzován souhrnně.
4. Objem dovozu z dotčených zemí a jeho podíl na trhu
Tabulka č. 2
2009
2010
2011
OŠ
Dovoz z Argentiny
Tuny
853 589
1 179 285
1 422 142
1 263 230
Index 2009 = 100
100
138
167
148
Podíl na trhu
7,6 %
10,2 %
12,7 %
10,8 %
Index 2009 = 100
100
135
167
141
Dovoz z Indonésie
Tuny
157 915
495 169
1 087 518
995 663
Index 2009 = 100
100
314
689
631
Podíl na trhu
1,4 %
4,3 %
9,7 %
8,5 %
Index 2009 = 100
100
303
689
600
Celkový podíl na trhu
9,1 %
14,5 %
22,5 %
19,3 %
Index 2009 = 100
100
160
248
213
Zdroj:
Eurostat.
(91)
Objem dovozu z Argentiny a Indonésie se od roku 2009 do období šetření značně zvýšil a dovoz z Indonésie vzrůstá rychleji než dovoz z Argentiny. Podíl na trhu se v průběhu téhož období zvýšil z 9,1 % na 19,3 %.
5. Ceny dovozu z dotčených zemí a cenové podbízení
5.1. Vývoj cen
Tabulka č. 3
Dovozní cena (EUR/tunu)
2009
2010
2011
OŠ
Argentina
629
730
964
967
Index 2009 = 100
100
116
153
154
Indonésie
597
725
864
863
Index 2009 = 100
100
121
145
145
Celkem
624
728
920
921
Index 2009 = 100
100
117
147
148
Zdroj:
Eurostat.
(92)
I když se dovozní ceny během posuzovaného období zvýšily, zejména mezi roky 2010 a 2011, ceny bionafty z Argentiny i Indonésie zůstaly v průběhu posuzovaného období nižší než ceny výrobního odvětví Unie.
5.2. Cenové podbízení
(93)
S cílem určit cenové podbízení během období šetření byly vážené průměrné prodejní ceny výrobců v Unii zařazených do vzorku účtované odběratelům na trhu Unie, kteří nejsou ve spojení, upraveny na úroveň cen ze závodu, srovnány s odpovídajícími váženými průměrnými cenami dovozu argentinských a indonéských dovozců zařazených do vzorku pro prvního nezávislého odběratele na trhu Unie, stanovenými na základě cen CIF s příslušnou úpravou o celní poplatky a náklady po dovozu.
(94)
Srovnání mezi SME z Argentiny a PME z Indonésie s výrobkem vyráběným a prodávaným na trhu Unie vycházelo z filtrovatelnosti při nízkých teplotách (CFPP), což je teplota, při níž se bionafta mění zpět na tuk a již nemůže být použita jako palivo.
(95)
CFPP veškerého prodeje z Argentiny do EU byla 0 °C. Tento prodej byl tedy srovnán s prodejem výrobců bionafty s CFPP s hodnotou 0 v Unii.
(96)
CFPP veškerého prodeje z Indonésie do EU byla 13 °C. Vzhledem k velmi nízkému objemu prodeje výrobců v Unii, pokud jde o tuto CFPP (protože PME z Indonésie je před prodejem prvnímu nezávislému odběrateli téměř vždy smíšen s jinou bionaftou z jiných zdrojů), nepovažovalo se přímé srovnání za přiměřené. Vývozní cena PME z Indonésie u CFPP s hodnotou 13 byla proto upravena směrem nahoru na cenu CFPP s hodnotou 0 pomocí rozdílu v ceně na trhu Unie mezi prodejem PME s CFPP s hodnotou 13 vyráběného výrobním odvětvím Unie a průměrnou cenou bionafty s CFPP s hodnotou 0.
(97)
Rozdíl mezi cenami z Argentiny a Indonésie a cenami Unie, vyjádřený jako procentní podíl vážené průměrné ceny výrobního odvětví Unie ze závodu, tj. rozpětí cenového podbízení, byl na základě výše popsané metodiky v rozpětí od 2,5 % do 9,1 %.
6. Hospodářská situace výrobního odvětví Unie
(98)
V souladu s čl. 3 odst. 5 základního nařízení zahrnovalo posouzení účinků dumpingového dovozu na výrobní odvětví Unie zhodnocení všech ekonomických ukazatelů stanovených pro výrobní odvětví Unie během analyzovaného období.
(99)
Jak bylo uvedeno výše, ověřené údaje od vzorku výrobců v Unii byly použity za účelem posouzení možné újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie.
(100)
Pro účely analýzy újmy Komise rozlišovala mezi makroekonomickými a mikroekonomickými ukazateli újmy. Komise analyzovala makroekonomické ukazatele za posuzované období na základě údajů poskytnutých výrobním odvětvím Unie, které se vztahovaly na všechny výrobce v Unii. Mikroekonomické ukazatele analyzovala Komise na základě ověřených údajů shromážděných od výrobců v Unii zařazených do vzorku.
(101)
Na základě informací, které se týkají všech výrobců bionafty v Unii, byly posouzeny tyto makroekonomické ukazatele: výroba, výrobní kapacita, využití kapacity, objem prodeje, podíl na trhu, růst, zaměstnanost, produktivita, rozsah dumpingového rozpětí a překonání účinků dřívějšího dumpingu.
(102)
Na základě informací, které se týkají výrobců bionafty v Unii zařazených do vzorku, byly posouzeny tyto mikroekonomické ukazatele: průměrné jednotkové ceny, jednotkové výrobní náklady, mzdové náklady, zásoby, ziskovost, peněžní tok, investice, návratnost investic a schopnost získávat kapitál.
7. Makroekonomické ukazatele
7.1. Výrobní kapacita, výroba a využití kapacity
Tabulka č. 4
2009
2010
2011
OŠ
Výrobní kapacita (v tunách)
20 359 000
21 304 000
21 517 000
22 227 500
Index 2009 = 100
100
105
106
109
Objem výroby (v tunách)
8 745 693
9 367 183
8 536 884
9 052 871
Index 2009 = 100
100
107
98
104
Využití kapacity
43 %
44 %
40 %
41 %
Index 2009 = 100
100
102
92
95
Zdroj:
údaje poskytnuté výrobním odvětvím Unie.
(103)
Výroba výrobního odvětví Unie se v posuzovaném období zvyšovala v souladu se spotřebou. Kapacita zůstala poměrně stabilní, zejména mezi rokem 2010 a obdobím šetření, a proto bylo využití kapacity v průběhu tohoto období nízké. Výrobní odvětví Unie nebylo schopné používat dříve instalované kapacity nebo v jakémkoli rozsahu během daného období využít zvýšení kapacity, ke kterému došlo v důsledku očekávaného účinku uložení opatření proti USA nebo očekávaných systémů kvót a zvýšených požadavků některých členských států.
7.2. Objem prodeje a podíl na trhu
Tabulka č. 5
2009
2010
2011
OŠ
Objem prodeje (v tunách)
9 454 786
9 607 731
8 488 073
9 294 137
Index 2009 = 100
100
102
90
98
Podíl na trhu
84,7 %
83,3 %
76,1 %
79,2 %
Index 2009 = 100
100
98
90
94
Zdroj:
údaje poskytnuté výrobním odvětvím Unie.
(104)
Objem prodeje společnostem v Unii, které nejsou ve spojení, zůstal v posuzovaném období spíše stabilní. Vzhledem k tomu, že spotřeba během tohoto období mírně vzrostla, stabilní objem prodeje vedl ke snížení podílu na trhu (pokles o 5,5 procentních bodů) a tento podíl převzal dovoz z dotčených zemí.
7.3. Růst
(105)
Růst výrobního odvětví Unie se odráží v objemových ukazatelích, jako je výroba a prodej, ale zejména podíl na trhu. I přes vzrůst spotřeby během analyzovaného období nerostl podíl výrobců v Unii na trhu v souladu se spotřebou. Podíl výrobního odvětví Unie na trhu se v tomto období snižoval, jelikož objem dovozu vzrůstal. Během téhož období se dovozu z Indonésie a Argentiny podařilo získat více než 10 procentních bodů podílu na trhu. Skutečnost, že výrobní odvětví Unie nemohlo mít plný prospěch z růstu trhu, měla celkový negativní dopad na jeho hospodářskou situaci.
7.4. Zaměstnanost a produktivita
Tabulka č. 6
2009
2010
2011
OŠ
Zaměstnanost - ekvivalent plného úvazku (FTE)
1 858
2 055
2 061
2 079
Index 2009 = 100
100
111
111
112
Produktivita (tuny/FTE)
4 707
4 558
4 142
4 354
Index 2009 = 100
100
97
88
93
Zdroj:
údaje poskytnuté výrobním odvětvím Unie.
(106)
Vzhledem k tomu, že odvětví bionafty je odvětvím se značnými nároky na kapitál a nevyžaduje velký počet pracovníků ve výrobním procesu, a vzhledem k výši subdodávek v oblasti skutečné výroby bionafty není počet osob zaměstnaných ve výrobě velký. Jelikož se objem výroby během daného období mírně zvýšil, vzrostla i zaměstnanost.
(107)
Jelikož zaměstnanost vzrostla, avšak rychleji než výroba, produktivita se mezi rokem 2009 a koncem období šetření snížila o 7 procentních bodů.
7.5. Rozsah skutečného dumpingového rozpětí a překonání účinků dřívějšího dumpingu
(108)
Výrobnímu odvětví Unie byla působena újma v důsledku dumpingového dovozu ze Spojených států amerických do roku 2009, kdy začíná období šetření pro účely tohoto řízení. Platná cla na dovoz ze Spojených států amerických byla uzpůsobena tak, aby byly zajištěny rovné podmínky, za nichž by výrobní odvětví Unie mohlo soutěžit s tímto dovozem a vyrovnat se se způsobenou újmou.
(109)
K tomu však zjevně nedošlo. Výrobní odvětví Unie je nyní méně ziskové než v roce 2009 a ztratilo svůj podíl na trhu, dokonce i ve srovnání s rokem 2009, ve prospěch dovozu z Argentiny a Indonésie, který představuje cenové podbízení vůči cenám Unie. Využití kapacity je nižší, dokonce i přes nárůst spotřeby v Unii. K překonání účinků dřívějšího dumpingu jednoznačně nedošlo.
(110)
Dumpingová rozpětí pro vyvážející výrobce v Argentině a Indonésii jsou uvedena výše v oddíle o dumpingu. U jednoho vyvážejícího výrobce v Indonésii, který představoval jen malý podíl dovozu z Indonésie, nebyl dumping zjištěn. Avšak u ostatních vyvážejících výrobců v Indonésii a u všech vyvážejících výrobců v Argentině bylo zjištěno, že se dopouštějí dumpingu bionafty na trhu Unie. Navíc vzhledem k objemu a cenám dumpingového dovozu z těchto dvou dotčených zemí nelze dopad skutečného dumpingového rozpětí považovat za zanedbatelný.
8. Mikroekonomické ukazatele
8.1. Průměrné jednotkové ceny, jednotkové náklady a náklady na mzdy
Tabulka č. 7
2009
2010
2011
OŠ
Jednotková cena v EUR za tunu
797
845
1 096
1 097
Index 2009 = 100
100
106
137
138
Jednotkové náklady v EUR za tunu
760
839
1 089
1 116
Index 2009 = 100
100
110
143
147
Náklady na mzdy EUR/FTE
57 391
63 490
62 141
61 004
Index 2009 = 100
100
111
108
106
Zdroj:
odpovědi výrobců v Unii zařazených do vzorku na dotazník.
(111)
Ačkoliv v posuzovaném období bylo výrobní odvětví Unie schopné zvýšit svou prodejní cenu, v důsledku špatné sklizně řepky v roce 2011 vzrostly výrobní náklady v takové míře, že je nebylo možné vyrovnat zvýšením prodejní ceny. Pro výrobní odvětví Unie bylo neekonomické dovážet alternativní suroviny z Argentiny a Indonésie v důsledku daňových režimů zavedených v těchto zemích, a proto bylo nuceno dovážet hotovou bionaftu, aby omezilo své náklady, a tím snížilo celkové ztráty.
(112)
Zároveň vzrostly u společností zařazených do vzorku během posuzovaného období náklady na mzdy, což znovu donutilo společnosti hledat způsob, jak snížit celkové náklady.
8.2. Zásoby
Tabulka č. 8
2009
2010
2011
OŠ
Zásoby (v tunách)
74 473
87 283
90 249
103 058
Index 2009 = 100
100
117
121
138
Zdroj:
odpovědi výrobců v Unii zařazených do vzorku na dotazník.
(113)
Během analyzovaného období se zásoby bionafty zvýšily přibližně o 40 %. Toto zvyšování stavu zásob probíhalo během celého analyzovaného období. Jelikož však bionafta nemůže být skladována déle než šest měsíců (průměrná doba skladování je pouze asi tři měsíce), údaje týkající se zásob mají pro posouzení hospodářské situace výrobního odvětví Unie jen omezenou hodnotu.
8.3. Ziskovost, investice, návratnost investic, peněžní tok a schopnost opatřit si kapitál
Tabulka č. 9
2009
2010
2011
OŠ
Ziskovost
3,5 %
-0,3 %
-0,2 %
-2,5 %
Investice (v tis. EUR)
188 491
156 927
149 113
141 578
Index 2009 = 100
100
83
79
75
Návratnost investic
19 %
-2 %
-2 %
-24 %
Peněžní tok (v tis. EUR)
244 001
-48 649
21 241
23 984
Index 2009 = 100
100
-20
9
10
Zdroj:
odpovědi výrobců v Unii zařazených do vzorku na dotazník.
(114)
Ziskovost výrobců v Unii zařazených do vzorku byla stanovena pomocí vyjádření čistého zisku z prodeje obdobného výrobku na trhu Unie před zdaněním jako procento obratu z tohoto prodeje. Během analyzovaného období se ziskovost výrobců v Unii zařazených do vzorku významně snížila, a sice z 3,5 % na - 2,5 %.
(115)
Míra investic do výroby bionafty uskutečněných výrobci v Unii zařazenými do vzorku v daném období poklesla a prokazuje, že výrobci zařazení do vzorku byli sice stále ještě schopni investovat do výroby bionafty, ale výše prostředků dostupných pro tyto investice se snížila, podobně jako podíl výrobců v Unii na trhu.
(116)
Návratnost investic výrobců v Unii zařazených do vzorku, která vyjadřuje jejich hospodářský výsledek před zdaněním jako procento průměrné počáteční a konečné čisté účetní hodnoty prostředků použitých při výrobě bionafty, odpovídala negativnímu vývoji ziskovosti. Zhoršení návratnosti investic je jasnou známkou zhoršení hospodářské situace výrobního odvětví Unie během sledovaného období.
(117)
Peněžní tok, což je schopnost výrobního odvětví samofinancovat své činnosti, vykázal během analyzovaného období výrazný pokles, což svědčí o tom, že společnosti zařazené do vzorku měly potíže konkurovat dumpingovému dovozu z Argentiny a Indonésie.
9. Závěr ohledně újmy
(118)
Z analýzy ověřených údajů jasně vyplývá, že výrobní odvětví Unie utrpělo podstatnou újmu ve smyslu čl. 3 odst. 5 základního nařízení. Při rostoucí spotřebě ztratilo svůj podíl na trhu a ziskovost, zatímco dovoz podíl na trhu získal a představoval cenové podbízení vůči cenám výrobců v Unii.
(119)
Ostatní ukazatele rovněž vykazují klesající nebo stabilní trend, a to i po uložení opatření vůči USA a rozšíření cla na dovoz z Kanady, kterým se opatření obcházela.
(120)
Výrobci v Unii byli sice schopni přenést většinu zvýšených výrobních nákladů od roku 2010 do roku 2011 (+33 procentních bodů), ale pouze snížením ziskovosti až na hranici rentability. Nemohli však přenést další zvýšení nákladů od roku 2011 do období šetření v důsledku zvýšení cen surovin, což představuje téměř 80 % úplných nákladů na výrobu bionafty. Toto zvýšení nákladů nemohlo být zcela přeneseno na odběratele na trhu Unie, což vedlo ke ztrátám v období šetření.
E. PŘÍČINNÁ SOUVISLOST
1. Úvod
(121)
V souladu s čl. 3 odst. 6 a 7 základního nařízení bylo zkoumáno, zda dumpingový dovoz pocházející z dotčených zemí způsobil výrobnímu odvětví Unie újmu v takové míře, že ji lze označit za podstatnou.
(122)
Byly zkoumány i jiné známé činitele než dumpingový dovoz, které mohly ve stejné době způsobit újmu výrobnímu odvětví Unie, aby se zajistilo, že případná újma způsobená těmito jinými činiteli nebude přičítána dumpingovému dovozu.
2. Účinek dumpingového dovozu
(123)
Bylo zjištěno, že během období šetření jen malá část dovozu (mezi 2 % a 6 %) z Indonésie do EU nebyla dumpingová. U zbývajícího množství dovozu z Indonésie a veškerého dovozu z Argentiny byl zjištěn dumping. Odstranění uvedeného malého množství nedumpingového dovozu z celkového deklarovaného dovozu z Indonésie nemá vliv na trend dovozu podrobně popsaný výše.
(124)
Z šetření vyplynulo, že levný dumpingový dovoz z dotčených zemí během posuzovaného období značně vzrostl, pokud jde o objem (více než dvojnásobně). To vedlo k podstatnému zvýšení jeho podílu na trhu o 10 procentních bodů, z 9,1 % v roce 2009 na 18,8 % na konci období šetření.
(125)
Zároveň přišlo výrobní odvětví Unie během posuzovaného období, i přes zvýšení spotřeby, o 5,5 procentních bodů svého podílu na trhu.
(126)
Průměrné ceny u dumpingového dovozu se mezi rokem 2009 a obdobím šetření zvýšily o 48 %, ale přesto byly podstatně nižší než ceny výrobního odvětví Unie v tomtéž období. Dumpingový dovoz představoval cenové podbízení vůči cenám výrobního odvětví Unie, přičemž průměrné rozpětí cenového pobízení činilo během období šetření 4 % pro Indonésii a 8 % pro Argentinu.
(127)
Tlak způsobený nárůstem levného dumpingového dovozu na trhu Unie neumožnil výrobnímu odvětví Unie stanovit prodejní ceny odpovídající podmínkám na trhu a zvýšení nákladů. Společnosti zařazené do vzorku byly schopny přenést na své odběratele pouze 38% zvýšení cen, ale jejich celkové náklady se v témže období zvýšily o 47 %.
(128)
Na základě výše uvedených skutečností se vyvozuje předběžný závěr, že levný dumpingový dovoz z dotčených zemí, který během období šetření představoval cenové podbízení vůči cenám výrobního odvětví Unie a jehož objem rovněž značně vzrostl, měl rozhodující vliv na podstatnou újmu, kterou výrobní odvětví Unie utrpělo.
3. Účinek jiných činitelů
3.1. Dovoz z jiných třetích zemí
Tabulka č. 10
Jiné třetí země
2009
2010
2011
OŠ
Dovoz celkem (v tunách)
699 541
256 327
161 973
175 370
Index 2009 = 100
100
37
23
25
Podíl na trhu
6,3 %
2,2 %
1,5 %
1,5 %
Index 2009 = 100
100
35
23
24
Zdroj:
Eurostat.
(129)
Dovoz ze třetích zemí, zejména z USA, Norska a Jižní Korey, se od roku 2009 do konce období šetření podstatně snížil. Tento pokles byl způsoben uložením opatření na dovoz z USA v roce 2009 a v návaznosti na šetření obcházení opatření proti dovozu zasílanému z Kanady v roce 2010. Vzhledem k poklesu podílu dovozů z jiných třetích zemí na trhu v době, kdy došlo ke zhoršení finanční situace výrobního odvětví Unie, mohl mít dovoz z jiných třetích zemí pouze zanedbatelný podíl na újmě, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie. Nelze tedy dospět k závěru, že narušuje příčinnou souvislost mezi újmou a účinkem dumpingového dovozu.
3.2. Nedumpingový dovoz z dotčených zemí
(130)
Byl zjištěn nedumpingový dovoz z dotčených zemí, ale pouze v druhé polovině roku 2011. Vzhledem ke krátké době, ve které se tento dovoz uskutečňoval, a k jeho omezenému množství mohl mít jen zanedbatelný podíl na újmě způsobené výrobnímu odvětví Unie a není schopen narušit příčinnou souvislost mezi újmou a účinkem dumpingového dovozu.
3.3. Jiní výrobci v Unii
(131)
S ohledem na malý objem výroby výrobců v Unii vyloučených z definice výrobního odvětví Unie a s ohledem na malý objem jejich dovozu celkově nebyli tito výrobci považováni za příčinu újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie.
3.4. Dovoz výrobního odvětví Unie
(132)
CARBIO, sdružení argentinských výrobců bionafty, tvrdilo, že újma, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie, byla způsobena dovozem z Argentiny a Indonésie ze strany výrobců v Unii. Označilo tento dovoz za újmu, kterou si výrobci v Unii způsobili sami, a prohlásili, že by neměl být brán v úvahu jako příčina újmy způsobené chováním argentinských výrobců.
(133)
Z údajů, které poskytlo výrobní odvětví Unie, jasně vyplývá, že během posuzovaného období dováželi množství bionafty z Argentiny a Indonésie až do výše 60 % veškerého dovozu uskutečněného v období šetření z těchto zemí. Uvedlo však, že tento dovoz prováděli v sebeobraně. Krátkodobý prospěch z dumpingových cen tohoto dovozu napomohl výrobcům v Unii v tom, aby mohli ve střednědobém horizontu pokračovat ve své obchodní činnosti.
(134)
Dovoz bionafty za dumpingové ceny uskutečňovaný výrobním odvětvím Unie značně vzrostl v roce 2011 a v období šetření, kdy se nejvíce projevil vliv rozdílné vývozní daně z bionafty a z jejích surovin, jelikož právě v té době se dovoz surovin (sójového a palmového oleje) stal nerentabilním ve srovnání s dovozem hotového výrobku. Systém rozdílných vývozních daní v obou zemích ukládá vyšší daň z vývozu surovin, než je daň z hotového výrobku. Otázka, zda lze tuto rozdílnou vývozní daň považovat za subvenci ve smyslu článku 2 základního antisubvenčního nařízení, bude zkoumána během probíhajícího antisubvenčního šetření.
(135)
Například v některých měsících období šetření byla dovozní cena sójového oleje z Argentiny vyšší než dovozní cena SME, čímž se nákup sójového oleje stal ekonomicky nevýhodný. Za této situace byl nákup SME jedinou ekonomicky ospravedlnitelnou možností.
(136)
V každém případě, kdyby tento objem bionafty nedovezlo výrobní odvětví Unie, dovezly by jej obchodní společnosti v Unii, jejich cena by byla nižší než cena výrobního odvětví Unie a prodávaly by tuto bionaftu na trhu Unie, jelikož ji již z těchto zemí dovážejí za účelem prodeje naftovým rafineriím, které konkurují výrobnímu odvětví Unie. Příčinná souvislost není tímto dovozem narušena, a tento argument se tedy předběžně zamítá.
3.5. Kapacita výrobního odvětví Unie
(137)
Sdružení CARBIO dále tvrdí, že k újmě způsobené výrobnímu odvětví Unie došlo v důsledku nadbytečné kapacity způsobené nadměrným rozšířením. Jelikož využití kapacity v roce 2008 činilo 50 %, tvrdí, že výrobní odvětví se dále rozšiřovalo bez odpovídajícího nárůstu poptávky.
(138)
Skutečností je, že během posuzovaného období zůstalo využití kapacity v celé Unii na nízké úrovni, přičemž nejnižší úroveň během období šetření činila 40 %. Některé společnosti proto nevyužívaly kapacitu, kterou instalovaly.
(139)
Využití kapacity však bylo nízké již na počátku posuzovaného období a zůstalo nízké po celé toto období a bylo stabilní i u společností zařazených do vzorku.
(140)
Společnosti zařazené do vzorku byly na začátku posuzovaného období ziskové a na jeho konci ztrátové, se stabilním využitím kapacity. Je oprávněné z toho vyvozovat, že celé výrobní odvětví se také stalo méně ziskovým, zatímco jeho využití kapacity zůstalo stabilní. Toto tedy nelze považovat za hlavní příčinu újmy, jelikož se zdá, že zde neexistuje žádná příčinná souvislost. Tento argument se tedy předběžně zamítá.
3.6. Nedostatečný přístup k surovinám a vertikální integrace
(141)
CARBIO rovněž tvrdí, že výrobnímu odvětví Unie je působena újma z důvodu špatné efektivity, zejména proto, že není vertikálně integrováno a nenachází se v blízkosti zdrojů surovin.
(142)
Uvedené argumenty se předběžně zamítají. Některé společnosti zařazené do vzorku se nacházejí v přístavech, kde mají snadný přístup k surovinám, které přivážejí lodě, a ostatní společnosti zařazené do vzorku umístily své závody na výrobu bionafty na stejném místě jako své závody vyrábějící rostlinný olej. Mnoho výrobců bionafty v jižní Evropě sídlí záměrně v přístavech, aby měli přístup k surovinám dováženým z Argentiny a Indonésie, nebo na týchž místech jako jejich odběratelé (rafinérie fosilní ropy). Vzhledem k tomu, že účinek rozdílné vývozní daně způsobil, že suroviny byly dražší než hotový výrobek, bylo výrobní odvětví Unie zjevně poškozeno tím, že nebylo ekonomicky možné vyrábět PME a SME v EU.
3.7. Jiné regulační činitele
(143)
CARBIO rovněž odkázalo na některé regulační činitele, které údajně způsobily újmu výrobnímu odvětví Unie, z nichž některé jsou návrhy a do dnešního dne nebyly uvedeny v platnost. Klade však důraz na systém „dvojnásobného započtení“, který je popsán níže.
(144)
Směrnice o obnovitelných zdrojích energie ukládá členským státům vyžadovat, aby byl s minerální naftou před jejím prodejem uživatelům smíšen určitý podíl bionafty. Některé členské státy využily ustanovení v uvedené směrnici, které umožňuje tento podíl snížit o polovinu, pokud použitá bionafta byla vyrobena z odpadních olejů nebo použitých živočišných tuků. Například, pokud dotčený členský stát vyžaduje, aby bylo smícháno 7 % bionafty s 93 % minerální nafty, oněch 7 % se snižuje na 3,5 %, pokud se jedná o bionaftu vyrobenou z odpadních olejů.
(145)
CARBIO tvrdí, že pravidla dvojnásobného započtení způsobila v období šetření pokles prodeje tzv. bionafty „první generace“ o 1 milion tun a že to je příčinou újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie. Toto tvrzení se zamítá, jelikož vzorek výrobců v Unii obsahuje některé společnosti, které vyrábějí bionaftu s dvojnásobným započtením a jejich finanční situace není výrazně odlišná od finanční situace společností zařazených do vzorku, které vyrábějí bionaftu z panenských rostlinných olejů. U těchto společností se během ověřování jejich údajů ukázalo, že cena jejich bionafty byla ovlivněna nízkou cenou dumpingového dovozu z Argentiny a Indonésie, jelikož jsou v nepřímé soutěži s PME a SME z dotčených zemí.
(146)
Byl rovněž vznesen argument, že výrobnímu odvětví Unie je působena újma tím, že neinvestuje více do biopaliv druhé generace, jako je využívání odpadních olejů. Tento argument byl předběžně zamítnut, protože v Unii není k dispozici tolik odpadních olejů, aby se výrazně zvýšil objem zpracování ve srovnání se současnou situací.
3.8. Omezení v členských státech
(147)
CARBIO rovněž tvrdilo, že újma, která byla způsobena výrobnímu odvětví Unie, nemohla být způsobena dovozem z dotčených zemí z důvodu systémů kvót a daňových režimů v různých členských státech, které omezují přístup na tyto trhy. Rovněž tvrdí, že některé trhy v EU jsou kvůli klimatickým podmínkám pro SME a PME uzavřeny.
(148)
Pravdou je, že filtrovatelnost při nízkých teplotách (CFPP) u PME (při teplotě + 13 °C) znamená, že PME nelze používat v celé Unii, aniž by bylo smícháno s jinými bionaftami za účelem snížení CFPP. CFPP u SME při 0 °C však umožňuje jeho širší použití, zejména během letních měsíců.
(149)
Argument, že právě regulační systém v některých členských státech působí újmu výrobnímu odvětví Unie, byl důkladně posuzován během celého šetření.
(150)
V některých členských státech jsou zavedeny systémy kvót, které přidělují společnostem v daném členském státě nebo v jiných členských státech v rámci celé Unie určité výrobní kvóty. Avšak většina zemí poskytovala výhody pomocí daňového systému a tyto výhody se postupně omezují nebo ruší.
(151)
Například Francie má také zvýhodnění v podobě osvobození od daně ve výši 90 EUR za tunu bionafty vyrobené na základě kvót. Avšak vzhledem k nízkým cenám dumpingového dovozu je často levnější bionaftu dovážet než ji nakupovat od výrobního odvětví Unie, a to i včetně daňového zvýhodnění. Důkazem je skutečnost, že argentinský dovoz je na francouzském trhu zcela zjevně přítomen.
(152)
V některých členských státech dovoz z Argentiny a Indonésie přítomen není, a to buď v důsledku klimatických podmínek, nebo kvůli systémům kvót. Nicméně ve větší části Unie dovoz z Argentiny a Indonésie na trhu přítomen je, a to buď kvůli neexistenci systému kvót, nebo kvůli tomu, že cena je nižší než jakékoli daňové zvýhodnění, které členský stát může poskytnout.
(153)
Vzhledem k tomu, že PME a SME po smíchání s RME vyrobeným v Unii nebo jinou bionaftou mohou být prodávány v celé Unii a že dovoz se vyskytuje ve velkém množství a za dumpingové ceny i v členských státech, kde existují systémy daňového zvýhodnění, se toto tvrzení předběžně zamítá, jelikož stávající systémy kvót a daňové režimy nejsou schopné narušit příčinnou souvislost mezi újmou a účinkem dumpingového dovozu.
4. Závěr týkající se příčinné souvislosti
(154)
Výše uvedená analýza prokázala, že došlo k výraznému nárůstu objemu a podílu levného dumpingového dovozu pocházejícího z dotčených zemí na trhu. Zároveň bylo zjištěno, že ceny u tohoto dovozu představovaly během období šetření cenové podbízení vůči cenám výrobního odvětví Unie.
(155)
Z údajů vyplývá, že jak narůstá objem levného dovozu z dotčených zemí, významně se zhoršuje hospodářská situace výrobního odvětví Unie.
(156)
Výše uvedená analýza náležitě odlišila a oddělila účinky všech známých činitelů na situaci výrobního odvětví Unie od účinků dumpingového dovozu působících újmu. Na základě této analýzy byl předběžně vyvozen závěr, že dumpingový dovoz z dotčených zemí způsobil výrobnímu odvětví Unie podstatnou újmu ve smyslu čl. 3 odst. 6 základního nařízení.
(157)
V souladu s čl. 3 odst. 7 základního nařízení byly posouzeny jiné známé činitele než dumpingový dovoz a nebyly zjištěny žádné důkazy o tom, že by narušily příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem a újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie.
F. ZÁJEM UNIE
(158)
V souladu s článkem 21 základního nařízení Komise zkoumala, zda navzdory závěru o dumpingu působícím újmu neexistují přesvědčivé důvody pro závěr, že v tomto konkrétním případě není v zájmu Unie přijmout opatření. Zjištění zájmu Unie bylo založeno na posouzení všech různých relevantních zájmů, včetně zájmů výrobního odvětví Unie, dovozců, dodavatelů surovin a uživatelů.
1. Zájem výrobního odvětví Unie
(159)
Jak bylo uvedeno výše, výrobní odvětví Unie utrpělo podstatnou újmu, která byla způsobena dumpingovým dovozem pocházejícím z dotčených zemí. Neuložení opatření by s největší pravděpodobností vedlo k pokračování negativního vývoje finanční situace výrobního odvětví Unie. Situace výrobního odvětví Unie byla zvláště ovlivněna poklesem ziskovosti z +3 % v roce 2009 na -2,5 % na konci období šetření. Jakýkoli další pokles výkonnosti by nakonec vedl k omezení výroby a dalšímu rušení výrobních podniků, což by ohrozilo zaměstnanost a investice v Unii.
(160)
Uložení opatření by obnovilo spravedlivou hospodářskou soutěž na trhu. Klesající trend ziskovosti výrobního odvětví Unie je výsledkem obtížné soutěže s levným dumpingovým dovozem pocházejícím z dotčených zemí a rovněž výsledkem skutečnosti, že kvůli režimu vývozních daní v obou zemích se snižuje cena dovozu SME a PME na trhu Unie a současně se zvyšuje cena surovin. Uložení antidumpingových opatření by tedy výrobnímu odvětví Unie umožnilo zvýšit ziskovost na úrovně považované za nezbytné pro toto odvětví náročné na kapitál.
(161)
Opatření by měla výrobnímu odvětví Unie poskytnout příležitost překonat účinky dumpingu působícího újmu, který byl zjištěn v rámci tohoto šetření.
2. Zájem dovozců/obchodníků v Unii, kteří nejsou ve spojení
(162)
Dovozci/obchodníci v Unii, kteří nejsou ve spojení, byli vyzváni, aby se Komisi přihlásili. Avšak žádný dovozce při šetření spolupracoval.
(163)
Jelikož nebyly k dispozici žádné údaje od dovozců nebo obchodníků, kteří nejsou ve spojení, neexistovaly žádné důkazy o tom, že by uložení opatření bylo prokazatelně v rozporu se zájmy těchto stran.
3. Zájem uživatelů a odběratelů
(164)
Všem známým společnostem uživatelů působícím v oblasti výroby a distribuce minerální nafty a uskutečňujícím rovněž povinné míšení minerální nafty s bionaftou byly při zahájení řízení zaslány dotazníky.
(165)
Tři uživatelé bionafty odpověděli na dotazník pro uživatele, ale uvedli, že bionafta představuje jen velmi malou část jejich obchodních činností. Uvedli, že by byli z právního hlediska povinni nakupovat bionaftu, a pokud by se v důsledku cla cena bionafty zvýšila, přenesli by tedy toto zvýšení ceny automaticky na své odběratele, k čemuž došlo již v minulosti.
(166)
Vzhledem k omezenému množství dostupných informací by uložení opatření mělo mít jen velmi omezený dopad na konečné odběratele, jelikož procentní podíl bionafty, který je míšen s minerální naftou, kterou nakupují na čerpacích stanicích, je malý. Nebyly zjištěny žádné důkazy o tom, že by uložení opatření bylo prokazatelně v rozporu se zájmy uživatelů nebo odběratelů.
4. Zájem dodavatelů surovin
(167)
Jedno sdružení dodavatelů surovin, FEDIOL (federace zastupující evropské odvětví rostlinných olejů a proteinové moučky v Evropě), odpovědělo na dotazník zaslaný dodavatelům surovin. Uvedlo, že v důsledku dovozu z dotčených zemí se snížila poptávka po řepkovém oleji v celé Unii, a sice o více než 1 milion tun v letech 2009 až 2011.
(168)
Domnívá se, že uložení opatření bude mít pozitivní účinek na dodavatelské odvětví v EU, jelikož se zvýší využití kapacity. Případný nárůst poptávky po řepkovém oleji by se potom projevil v odvětví krmných směsí - ty se totiž získávají ze zbytků z výroby řepkového oleje - a v odvětví zemědělství v EU, které je producentem řepky.
(169)
Ze získaných důkazů tedy vyplývá, že uložení opatření by bylo v zájmu dodavatelů surovin v Unii.
5. Závěr ohledně zájmu Unie
(170)
Uložení opatření na dovoz bionafty pocházející z Argentiny a Indonésie by bylo jednoznačně v zájmu výrobního odvětví Unie. Tato opatření by výrobnímu odvětví Unie umožnila dosáhnout růstu a začít se vyrovnávat s újmou způsobenou dumpingovým dovozem. Kdyby však žádná opatření uložena nebyla, hospodářská situace výrobního odvětví Unie by se nadále zhoršovala a další hospodářské subjekty by byly nuceny ukončit svou obchodní činnost. Ačkoli nebylo možné učinit jasný závěr, pokud jde o uživatele a dovozce, uložení opatření by mělo být v zájmu dodavatelů surovin.
(171)
Neexistují žádné přesvědčivé důvody, z nichž by vyplývalo, že uložení prozatímních antidumpingových opatření na dovoz bionafty pocházející z Argentiny a Indonésie by bylo zjevně v rozporu se zájmem Unie.
G. PROZATÍMNÍ ANTIDUMPINGOVÁ OPATŘENÍ
(172)
Vzhledem k dosaženým závěrům ohledně dumpingu, újmy, příčinných souvislostí a zájmu Unie by měla být uložena prozatímní antidumpingová opatření, aby se předešlo vzniku další újmy, kterou výrobnímu odvětví Unie způsobuje dumpingový dovoz.
1. Úroveň pro odstranění újmy
(173)
Pro účely stanovení úrovně těchto opatření bylo přihlédnuto k zjištěným dumpingovým rozpětím a k výši cla potřebného pro odstranění újmy působené výrobcům v Unii, aniž by byla překročena.
(174)
Při výpočtu výše cla potřebného pro odstranění účinků dumpingu působícího újmu se mělo za to, že případná opatření by měla umožnit výrobnímu odvětví Unie pokrýt své výrobní náklady a vytvořit zisk před zdaněním, kterého lze přiměřeně dosáhnout za běžných podmínek hospodářské soutěže, tj. za situace, kdy nedochází k dumpingovému dovozu.
(175)
Za tímto účelem lze za přiměřenou úroveň považovat ziskové rozpětí ve výši 15 % z obratu, kterého by mohlo výrobní odvětví Unie pravděpodobně dosáhnout, kdyby neexistoval dumping působící újmu, a to na základě zjištění předchozího šetření týkajícího se dovozu ze Spojených států amerických, kdy se toto rozpětí považovalo za přiměřené pro zaručení produktivních investic v tomto odvětví v dlouhodobém horizontu.
(176)
Na tomto základě byla pro výrobní odvětví Unie vypočítána cena obdobného výrobku, která nepůsobí újmu. Cena, která nepůsobí újmu, byla získána úpravou prodejních cen výrobců v Unii zařazených do vzorku o skutečné zisky/ztráty dosažené během období šetření a připočtením uvedeného ziskového rozpětí.
(177)
Nezbytné zvýšení ceny pak bylo určeno na základě srovnání vážené průměrné dovozní ceny vyvážejících výrobců v dotčených zemích zařazených do vzorku, jež byla stanovena pro účely výpočtů v souvislosti s cenovým podbízením, s cenou obdobného výrobku prodávaného výrobci v Unii zařazenými do vzorku na trhu Unie v období šetření, která nepůsobí újmu. Veškeré rozdíly, jež byly výsledkem tohoto srovnání, pak byly vyjádřeny jako procento celkové hodnoty CIF dovozu.
2. Prozatímní opatření
(178)
V souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení by měla být uložena prozatímní antidumpingová cla na dovoz bionafty pocházející z Argentiny a Indonésie podle pravidla nižšího cla, tj. nižší z uvedených dvou vypočtených rozpětí, buď dumpingu, nebo újmy.
(179)
Sazby antidumpingového cla byly stanoveny srovnáním rozpětí pro odstranění újmy a dumpingového rozpětí. V důsledku toho jsou prozatímní sazby antidumpingového cla vyjádřené jako cena CIF s dodáním na hranice Unie před proclením tyto:
Země
Společnost
Prozatímní dumpingové rozpětí
Prozatímní rozpětí újmy
Sazba prozatímního antidumpingového cla
Argentina
Aceitera General Deheza S.A., General Deheza, Rosario
10,6 %
27,8 %
10,6 %
Bunge Argentina S.A., Buenos Aires
10,6 %
27,8 %
10,6 %
Louis Dreyfus Commodities S.A., Buenos Aires
7,2 %
30,9 %
7,2 %
Molinos Río de la Plata S.A., Buenos Aires
6,8 %
31,8 %
6,8 %
Oleaginosa Moreno Hermanos S.A.F.I.C.I. y A., Bahia Blanca
6,8 %
31,8 %
6,8 %
Vicentin S.A.I.C., Avellaneda
6,8 %
31,8 %
6,8 %
Ostatní spolupracující společnosti
7,9 %
31 %
7,9 %
Všechny ostatní společnosti
10,6 %
31,8 %
10,6 %
Indonésie
PT. Ciliandra Perkasa
0,0 %
0,0 %
PT. Musim Mas
2,8 %
23,3 %
2,8 %
PT. Pelita Agung Agrindustri, Medan
5,3 %
27,1 %
5,3 %
PT Wilmar Bioenergi Indonesia, Medan
9,6 %
26,4 %
9,6 %
PT Wilmar Nabati Indonesia, Medan
9,6 %
26,4 %
9,6 %
Ostatní spolupracující společnosti
6,5 %
25,3 %
6,5 %
Všechny ostatní společnosti
9,6 %
27,1 %
9,6 %
(180)
Jelikož se však antidumpingové clo použije jak na směsi, které obsahují bionaftu (v poměru k jejich obsahu bionafty podle hmotnosti), tak na čistou bionaftu, bude pro správné uplatňování cla celními orgány členských států přesnější a přiměřenější vyjádřit clo jako pevnou částku v EUR/t netto a použít ji na dovezenou čistou bionaftu nebo na podíl bionafty ve směsi.
(181)
Individuální sazby antidumpingového cla stanovené pro jednotlivé společnosti uvedené v tomto nařízení byly stanoveny na základě zjištění tohoto šetření. Odrážejí tedy stav týkající se těchto společností zjištěný během tohoto šetření. Tyto celní sazby (na rozdíl od celostátního cla použitelného na „všechny ostatní společnosti“) jsou proto použitelné výlučně na dovoz dotčeného výrobku pocházejícího z dotčených zemí a vyráběného uvedenými společnostmi, tedy konkrétními uvedenými právnickými osobami. Na dovážený dotčený výrobek vyrobený jakoukoli jinou společností, která není konkrétně uvedena v normativní části tohoto nařízení, včetně subjektů ve spojení s konkrétně uvedenými společnostmi, se tyto sazby nevztahují a tento výrobek podléhá celní sazbě použitelné na „všechny ostatní společnosti“.
(182)
Veškeré žádosti o uplatňování těchto sazeb antidumpingového cla pro jednotlivé společnosti (např. po změně názvu subjektu nebo po založení nových výrobních nebo prodejních subjektů) by měly být neprodleně zaslány Komisi (8) se všemi náležitými údaji, zejména s údaji o jakýchkoli změnách činnosti společnosti, které se týkají výroby, domácího prodeje a prodeje na vývoz a které souvisejí např. s uvedenou změnou názvu nebo změnou výrobních a prodejních subjektů. Bude-li to vhodné, bude nařízení odpovídajícím způsobem změněno formou aktualizace seznamu společností, na něž se vztahují individuální celní sazby.
(183)
Komise zavedla celní evidenci dovozu dotčeného výrobku pocházejícího z dotčených zemí podle nařízení Komise (EU) č. 79/2013 ze dne 28. ledna 2013. Tato evidence byla zavedena s ohledem na možné uplatnění antidumpingových opatření se zpětnou působností podle čl. 10 odst. 4 základního nařízení. V této fázi řízení nelze učinit žádné rozhodnutí o možném uplatnění antidumpingových opatření se zpětnou působností.
H. ZÁVĚREČNÉ USTANOVENÍ
(184)
V zájmu řádné správy mohou zúčastněné strany, jež se samy přihlásily ve lhůtě uvedené v oznámení o zahájení řízení, písemně předložit svá stanoviska a požádat o slyšení ve lhůtě jednoho měsíce od vyhlášení tohoto nařízení. Zjištění týkající se uložení cel, k nimž se dospělo pro účely tohoto nařízení, jsou prozatímní a pro účely jakýchkoli konečných opatření mohou být znovu přehodnocena,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Ukládá se prozatímní antidumpingové clo na dovoz monoalkylesterů mastných kyselin a/nebo parafínovaného plynového oleje ze syntézy a/nebo hydrotermální úpravy, nefosilního původu, buď v čisté formě nebo obsažených ve směsi, v současnosti kódů KN ex 1516 20 98 (kódy TARIC 1516209821, 1516209829 a 1516209830), ex 1518 00 91 (kódy TARIC 1518009121, 1518009129 a 1518009130), ex 1518 00 95 (kód TARIC 1518009510), ex 1518 00 99 (kódy TARIC 1518009921, 1518009929 a 1518009930), ex 2710 19 43 (kódy TARIC 2710194321, 2710194329 a 2710194330), ex 2710 19 46 (kódy TARIC 2710194621, 2710194629 a 2710194630), ex 2710 19 47 (kódy TARIC 2710194721, 2710194729 a 2710194730), 2710 20 11, 2710 20 15, 2710 20 17, ex 3824 90 97 (kódy TARIC 3824909701, 3824909703 a 3824909704), 3826 00 10 a ex 3826 00 90 (kódy TARIC 3826009011, 3826009019 a 3826009030), pocházející z Argentiny a Indonésie.
2. Sazby prozatímního antidumpingového cla použitelné na výrobek popsaný v odstavci 1 a vyrobený níže uvedenými společnostmi činí:
Země
Společnost
Sazba prozatímního cla
(EUR/t netto)
Doplňkový kód TARIC
Argentina
Aceitera General Deheza S.A., General Deheza, Rosario; Bunge Argentina S.A., Buenos Aires
104,92
B782
Louis Dreyfus Commodities S.A., Buenos Aires
69,16
B783
Molinos Río de la Plata S.A., Buenos Aires; Oleaginosa Moreno Hermanos S.A.F.I.C.I. y A., Bahia Blanca; Vicentin S.A.I.C., Avellaneda
65,24
B784
Ostatní spolupracující společnosti:
Cargill S.A.C.I., Buenos Aires; Unitec Bio S.A., Buenos Aires; Viluco S.A., Tucuman
75,97
B785
Všechny ostatní společnosti
104,92
B999
Indonésie
PT Ciliandra Perkasa, Jakarta
0
B786
PT Musim Mas, Medan
24,99
B787
PT Pelita Agung Agrindustri, Medan
45,65
B788
PT Wilmar Bioenergi Indonesia, Medan; PT Wilmar Nabati Indonesia, Medan
83,84
B789
Ostatní spolupracující společnosti:
PT Cermerlang Energi Perkasa, Jakarta
57,14
B790
Všechny ostatní společnosti
83,84
B999
3. Antidumpingové clo pro směsi se použije úměrně celkovému hmotnostnímu obsahu monoalkylesterů mastných kyselin a parafínovaného plynového oleje ze syntézy a/nebo hydrotermální úpravy nefosilního původu (tj. obsahu bionafty) ve směsi.
4. V případech, kdy došlo k poškození zboží před vstupem do volného oběhu, a skutečně zaplacená nebo splatná cena je proto poměrně rozdělena za účelem stanovení celní hodnoty podle článku 145 nařízení Komise (EHS) č. 2454/93 (9), musí být výše antidumpingového cla vypočtená na základě výše popsaných částek snížena o procentuální podíl odpovídající poměrnému rozdělení skutečně zaplacené nebo splatné ceny.
5. Propuštění výrobku uvedeného v odstavci 1 do volného oběhu v Evropské unii je podmíněno složením jistoty odpovídající výši prozatímního cla.
6. Není-li stanoveno jinak, použijí se platné celní předpisy.
Článek 2
1. Aniž je dotčen článek 20 nařízení Rady (ES) č. 1225/2009, mohou zúčastněné strany požádat o poskytnutí informací o nejdůležitějších skutečnostech a úvahách, na jejichž základě bylo toto nařízení přijato, předložit písemně svá stanoviska a požádat o ústní slyšení před Komisí ve lhůtě jednoho měsíce ode dne vstupu tohoto nařízení v platnost.
2. V souladu s čl. 21 odst. 4 nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 se mohou zúčastněné strany vyjádřit k uplatnění tohoto nařízení ve lhůtě jednoho měsíce ode dne jeho vstupu v platnost.
Článek 3
1. Celní orgány se vyzývají, aby ukončily celní evidenci dovozu zavedenou v souladu s článkem 1 nařízení Komise (EU) č. 79/2013.
2. Shromážděné údaje o výrobcích, které byly uvolněny ke spotřebě nejdříve 90 dní před dnem vstupu tohoto nařízení v platnost, se uchovají až do vstupu případných konečných opatření v platnost nebo do ukončení tohoto řízení.
Článek 4
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 1 tohoto nařízení se použije po dobu šesti měsíců.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 27. května 2013.
KOMISSION ASETUS (EU) N:o 490/2013,
annettu 27 päivänä toukokuuta 2013,
väliaikaisen polkumyyntitullin käyttöönotosta Argentiinasta ja Indonesiasta peräisin olevan biodieselin tuonnissa
EUROOPAN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 30 päivänä marraskuuta 2009 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1225/2009 (1), jäljempänä ’perusasetus’, ja erityisesti sen 7 artiklan,
on kuullut neuvoa-antavaa komiteaa
sekä katsoo seuraavaa:
A. MENETTELY
1. Vireillepano
(1)
Euroopan komissio, jäljempänä ’komissio’, ilmoitti Euroopan unionin virallisessa lehdessä29 päivänä elokuuta 2012 julkaistulla ilmoituksella (2), jäljempänä ’vireillepanoilmoitus’, polkumyynnin vastaisen menettelyn aloittamisesta Argentiinasta ja Indonesiasta, jäljempänä ’asianomaiset maat’, peräisin olevan biodieselin tuonnissa unioniin.
(2)
Tutkimus pantiin vireille valituksen johdosta, jonka teki 17 päivänä heinäkuuta 2012 European Biodiesel Board, jäljempänä ’valituksen tekijä’, sellaisten tuottajien puolesta, joiden osuus biodieselin kokonaistuotannosta unionissa on yli 60 prosenttia. Valituksessa esitetty alustava näyttö kyseisen tuotteen polkumyynnistä ja siitä aiheutuneesta merkittävästä vahingosta katsottiin riittäväksi tutkimuksen vireille panemiseksi.
(3)
Komissio asetti 30 päivänä tammikuuta 2013 kirjaamisvelvoitteen asianomaisista maista peräisin olevan saman tuotteen tuonnille 28 päivänä tammikuuta 2013 annetulla komission asetuksella (EU) N:o 79/2013 (3).
(4)
Komissio ilmoitti Euroopan unionin virallisessa lehdessä10 päivänä marraskuuta 2012 julkaistulla ilmoituksella (4) Argentiinasta ja Indonesiasta peräisin olevan biodieselin tuontia unioniin koskevan tukien vastaisen menettelyn aloittamisesta ja pani vireille erillisen tutkimuksen.
2. Tutkimusajanjakso
(5)
Polkumyyntiä ja vahinkoa koskeva tutkimus kattoi 1 päivän heinäkuuta 2011 ja 30 päivän kesäkuuta 2012 välisen ajan, jäljempänä ’tutkimusajanjakso’. Vahingon arvioinnin kannalta merkittävien kehityssuuntausten tarkastelu kattoi 1 päivän tammikuuta 2009 ja tutkimusajanjakson päättymisen välisen ajanjakson, jäljempänä ’tarkastelujakso’.
3. Tutkimuksen osapuolet
(6)
Komissio ilmoitti virallisesti tutkimuksen vireillepanosta valituksen tekijälle, muille tiedossa oleville unionin tuottajille, tiedossa oleville vientiä harjoittaville tuottajille Argentiinassa ja Indonesiassa, tiedossa oleville tuojille, toimittajille, käyttäjille ja järjestöille, joita asian tiedettiin koskevan, sekä Argentiinan ja Indonesian viranomaisille. Vireillepanoilmoituksessa kehotettiin kaikkia asianomaisia osapuolia, joita tutkimus koskee, ilmoittautumaan komissiolle.
(7)
Asianomaisille osapuolille annettiin tilaisuus esittää kantansa kirjallisesti ja pyytää saada tulla kuulluiksi vireillepanoilmoituksessa asetetussa määräajassa.
(8)
Valituksen tekijät, vientiä harjoittavat Argentiinan ja Indonesian tuottajat, tuojat sekä Argentiinan ja Indonesian viranomaiset esittivät näkökantansa. Kaikkia niitä asiaan liittyviä osapuolia kuultiin, jotka olivat sitä pyytäneet ja osoittaneet, että niiden kuulemiseen oli olemassa erityisiä syitä.
3.1. Otanta
(9)
Ottaen huomioon tutkimuksessa osallisina olevien Argentiinan ja Indonesian vientiä harjoittavien tuottajien, unionin etuyhteydettömien tuojien ja unionin tuottajien suuren määrän ja voidakseen saattaa tutkimuksen päätökseen lakisääteisessä määräajassa komissio ilmoitti vireillepanoilmoituksessa, että se saattaa valita perusasetuksen 17 artiklan mukaisesti tutkittavaksi Argentiinan ja Indonesian vientiä harjoittavista tuottajista, etuyhteydettömistä tuojista ja unionin tuottajista kohtuullisen kokoisen otoksen (tästä menettelystä käytetään nimitystä ’otanta’).
3.2. Argentiinalaisia vientiä harjoittavia tuottajia koskeva otanta
(10)
Jotta komissio pystyisi päättämään otannan tarpeellisuudesta ja tarvittaessa valitsemaan otoksen, kaikkia Argentiinan vientiä harjoittavia tuottajia pyydettiin ilmoittautumaan komissiolle ja toimittamaan vireillepanoilmoituksessa täsmennetyt tiedot.
(11)
Kymmenen vientiä harjoittavaa tuottajaa tai vientiä harjoittavien tuottajien ryhmää toimitti pyydetyt tiedot ja suostui osallistumaan otokseen. Kaksi yritystä ilmoitti kuitenkin, että niillä ei ollut lainkaan vientiä unioniin (tai ei lainkaan tuotantoa) tutkimusajanjaksolla.
(12)
Loput kahdeksan vientiä harjoittavaa tuottajaa (tai tuottajaryhmää) vastasivat viennin koko määrästä unioniin tutkimusajanjaksolla.
(13)
Komissio valitsi perusasetuksen 17 artiklan 1 kohdan mukaisesti vientiä harjoittavista tuottajista tai vientiä harjoittavien tuottajien ryhmistä kolme otokseen, joka perustui tarkasteltavana olevan tuotteen unioniin suuntautuneen viennin suurimpaan edustavaan määrään, joka voitiin kohtuudella tutkia käytettävissä olevassa ajassa. Valitun otoksen osuus on 86 prosenttia edellä 12 kappaleessa tarkoitettujen kahdeksan vientiä harjoittavan tuottajan ilmoittamasta tarkasteltavana olevan tuotteen unioniin suuntautuneen viennin kokonaismäärästä tutkimusajanjaksolla.
(14)
Perusasetuksen 17 artiklan 2 kohdan mukaisesti kaikkia tiedossa olleita vientiä harjoittavia tuottajia sekä Argentiinan tuottajien järjestöä ja Argentiinan viranomaisia kuultiin edustavan otoksen valinnasta, eivätkä ne esittäneet vastalauseita.
3.3. Yksilöllinen tarkastelu
(15)
Mikään otokseen kuulumaton argentiinalainen yritys ei pyytänyt perusasetuksen 17 artiklan 3 kohdan mukaista yksilöllistä tarkastelua.
3.4. Indonesialaisia vientiä harjoittavia tuottajia koskeva otanta
(16)
Jotta komissio pystyisi päättämään otannan tarpeellisuudesta ja tarvittaessa valitsemaan otoksen, kaikkia indonesialaisia vientiä harjoittavia tuottajia pyydettiin ilmoittautumaan komissiolle ja toimittamaan vireillepanoilmoituksessa täsmennetyt tiedot.
(17)
Kahdeksan vientiä harjoittavaa tuottajaa tai vientiä harjoittavien tuottajien ryhmää toimitti pyydetyt tiedot ja suostui osallistumaan otokseen. Kolme yritystä ilmoitti kuitenkin, että niillä ei ollut lainkaan vientiä unioniin tutkimusajanjaksolla.
(18)
Loput viisi vientiä harjoittavaa tuottajaa (tai tuottajaryhmää) vastasivat kaikesta unioniin suuntautuvasta viennistä tutkimusajanjaksolla.
(19)
Komissio valitsi perusasetuksen 17 artiklan 1 kohdan mukaisesti vientiä harjoittavista tuottajista tai vientiä harjoittavien tuottajien ryhmistä neljä otokseen, joka perustui tarkasteltavana olevan tuotteen unioniin suuntautuneen viennin suurimpaan edustavaan määrään, joka voitiin kohtuudella tutkia käytettävissä olevassa ajassa. Otokseen valittu osuus on 99 prosenttia edellä 18 kappaleessa tarkoitettujen viiden vientiä harjoittavan tuottajan ilmoittamasta tarkasteltavana olevan tuotteen unioniin suuntautuneen viennin kokonaismäärästä tutkimusajanjaksolla.
(20)
Perusasetuksen 17 artiklan 2 kohdan mukaisesti kaikkia tiedossa olleita vientiä harjoittavia tuottajia ja Indonesian viranomaisia kuultiin.
3.5. Yksilöllinen tarkastelu
(21)
Mikään otokseen kuulumaton indonesialainen yritys ei pyytänyt perusasetuksen 17 artiklan 3 kohdan mukaista yksilöllistä tarkastelua.
3.6. Etuyhteydettömiä tuojia koskeva otanta
(22)
Jotta komissio pystyisi päättämään otannan tarpeellisuudesta ja tarvittaessa valitsemaan otoksen, kaikkia etuyhteydettömiä tuojia pyydettiin ilmoittautumaan komissiolle ja toimittamaan vireillepanoilmoituksessa täsmennetyt tiedot. Yksikään tuoja ei kuitenkaan toiminut yhteistyössä tässä tutkimuksessa.
3.7. Unionin tuottajia koskeva otanta
(23)
Komissio ilmoitti vireillepanoilmoituksessa, että se oli alustavasti valinnut unionin tuottajia edustavan otoksen. Otokseen sisältyi kahdeksan unionin tuottajaa, joiden komissio tiesi ennen tutkimuksen vireillepanoa tuottavan biodieseliä. Komissio valitsi otoksen tuotantomäärän, myyntimäärän ja maantieteellisen sijainnin perusteella. Otokseen valittujen unionin tuottajien osuus unionin tuotannosta oli 27 prosenttia.
(24)
Vireillepanoilmoituksessa kehotettiin myös asianomaisia osapuolia esittämään kantansa alustavasta otoksesta. Kun ehdotetusta otoksesta ilmoitettiin, kaksi yritystä, jotka oli tarkoitus sisällyttää otokseen, perui yhteistyönsä, ja ne korvattiin kahdella muulla yrityksellä. Unionin tuotannonala esitti myös, että otokseen olisi sisällytettävä vähintään yksi pk-yritys, sillä biodieselin tuottajina on suuri määrä pk-yrityksiä. Tämä pyyntö hyväksyttiin.
(25)
Otoksen katsotaan edustavan unionin tuotannonalaa.
3.8. Kyselyvastaukset
(26)
Kyselylomake lähetettiin kolmelle otokseen valitulle vientiä harjoittavalle tuottajalle tai tuottajien ryhmälle Argentiinassa, neljälle otokseen valitulle vientiä harjoittavalle tuottajalle tai tuottajien ryhmälle Indonesiassa ja kahdeksalle otokseen valitulle unionin tuottajalle.
(27)
Vastaus kyselylomakkeeseen saatiin seitsemältä otokseen valitulta vientiä harjoittavalta tuottajalta tai tuottajien ryhmältä Argentiinasta ja Indonesiasta, kahdeksalta otokseen valitulta unionin tuottajalta ja kolmelta käyttäjältä.
3.9. Tarkastuskäynnit
(28)
Komissio on hankkinut ja tarkastanut kaikki polkumyynnin, siitä johtuvan vahingon ja unionin edun alustavaa määrittämistä varten tarpeellisina pitämänsä tiedot. Tarkastuskäyntejä tehtiin seuraavien yritysten toimitiloihin:
a)
unionin tuottajat
-
Bio-Oils Huelva S.L., Huelva, Espanja
-
Biocom Energia S.L., Valencia, Espanja
-
Diester Industrie S.A.S., Pariisi, Ranska
-
Elin Biofuels S.A., Kifissia, Kreikka
-
Novaol S.R.L., Milan, Italia
-
Perstorp BioProducts A.B., Stenungsund, Ruotsi
-
Preol A.S., Lovosice, Tšekki
-
VERBIO Vereinigte BioEnergie A.G., Leipzig, Saksa
b)
argentiinalaiset vientiä harjoittavat tuottajat
-
Louis Dreyfus Commodities S.A., Buenos Aires, jäljempänä ’LDC’;
-
etuyhteydessä olevien yritysten ryhmä ”Renova”:
-
Molinos Río de la Plata S.A., Buenos Aires, jäljempänä ’Molinos’
-
Oleaginosa Moreno Hermanos S.A.F.I.C.I., Bahia Blanca, jäljempänä ’Oleaginosa’
-
Renova S.A., Bahia Blanca, jäljempänä ’Renova’
-
Vicentin S.A.I.C., Avellaneda, jäljempänä ’Vicentin’
-
etuyhteydessä olevien yritysten ryhmä ”T6”:
-
Aceitera General Deheza S.A., General Deheza, Rosario, jäljempänä ’AGD’
-
Bunge Argentina S.A., Buenos Aires, jäljempänä ’Bunge’
-
T6 Industrial S.A., Puerto General San Martín, Santa Fe, jäljempänä ’T6’
c)
argentiinalaisiin vientiä harjoittaviin tuottajiin etuyhteydessä olevat kauppiaat EU:n ulkopuolella
-
Molinos Overseas, Montevideo, Uruguay, jäljempänä ’Molinos Overseas’
-
Louis Dreyfus Commodities Suisse, Geneve, Sveitsi, jäljempänä ’LDC Suisse’
d)
indonesialaiset vientiä harjoittavat tuottajat
-
PT. Ciliandra Perkasa, Jakarta, Indonesia, jäljempänä ’CPL’
-
PT. Musim Mas, Medan, Indonesia, jäljempänä ’PTMM’
-
PT. Pelita Agung Agrindustri, Medan, Indonesia, jäljempänä ’PAA’
-
etuyhtyedessä olevien yritysten ryhmä, jäljempänä ’Wilmar’, PT. Wilmar Bioenergi Indonesia, PT. Wilmar Nabati Indonesia
-
PT. Wilmar Bioenergi Indonesia, Medan, Indonesia, jäljempänä ’WBI’
-
PT. Wilmar Nabati Indonesia, Medan, Indonesia, jäljempänä ’WINA’
e)
indonesialaisiin vientiä harjoittaviin tuottajiin etuyhteydessä olevat kauppiaat EU:n ulkopuolella
-
First Resources Limited, Suntex Tower Three, Singapore, jäljempänä ’FRL’
-
IM Biofuel Pte Ltd, Gateway West, Singapore, jäljempänä ’IMBS’
-
Inter-continental Oils and Fats Pte Ltd, Gateway West, Singapore, jäljempänä ’ICOF’
-
Virgen Oils & Fats Pte Ltd, Marina Bay Financial Centre, Singapore, jäljempänä ’VOF’
-
Wilmar Trading Pte Ltd, Neil road, Singapore
f)
argentiinalaisiin ja indonesialaisiin viejiin etuyhteydessä olevat tuojat unionissa
-
Campa Iberia S.A.U., Tarragona, Espanja, jäljempänä ’CAMPA’
-
IM Biofuel Italy S.R.L., Milan, Italia, jäljempänä ’IMBI’
-
Louis Dreyfus Commodities España S.A., Madrid, Espanja, jäljempänä ’LDC Spain’
-
Losur Overseas S.A., Madrid, Espanja, jäljempänä ‘Losur’;
-
Wilmar Europe Trading B.V., Barendrecht, Alankomaat, jäljempänä ’WET BV’. (5)
B. TARKASTELTAVANA OLEVA TUOTE JA SAMANKALTAINEN TUOTE
1. Tarkasteltavana oleva tuote
(29)
Tarkasteltavana ovat Argentiinasta tai Indonesiasta peräisin olevat rasvahappomonoalkyyliesterit ja/tai parafiiniset kaasuöljyt, jotka on valmistettu synteesillä ja/tai vetykäsittelyllä ja jotka ovat muuta kuin fossiilista alkuperää, puhtaassa muodossa tai seokseen sisältyvinä, ja jotka luokitellaan tällä hetkellä CN-koodeihin ex 1516 20 98, ex 1518 00 91, ex 1518 00 95, ex 1518 00 99, ex 2710 19 43, ex 2710 19 46, ex 2710 19 47, 2710 20 11, 2710 20 15, 2710 20 17, ex 3824 90 97, 3826 00 10 ja ex 3826 00 90, jäljempänä ’tarkasteltavana oleva tuote’, tunnetaan yleisesti nimityksellä ’biodiesel’.
(30)
Tutkimuksessa kävi ilmi, että Argentiinassa tuotettu biodiesel on yksinomaan soijaöljystä johdettua ”soijametyyliesteriä”, jäljempänä ’SME’, Indonesiassa tuotettu biodiesel yksinomaan palmuöljystä johdettua ”palmumetyyliesteriä”, jäljempänä ’PME’, kun taas unionissa tuotettu biodiesel on pääosin ”rapsimetyyliesteriä”, jäljempänä ’RME’, mutta peräisin myös muista syöteöljyistä, myös jäteöljyistä sekä neitsytöljyistä.
(31)
SME, PME ja RME kuuluvat kaikki rasvahappometyyliestereiden (FAME) luokkaan. Termi ”esteri” viittaa kasviöljyjen transesteröintiin eli alkoholin sekoittamiseen öljyyn, jolloin syntyy biodieseliä ja sivutuotteena glyserolia. Termi ”metyyli” viittaa metanoliin, joka on prosessissa yleisimmin käytetty alkoholi.
(32)
SME- ja PME-biodieseliä voitaisiin käyttää sellaisenaan, mutta useimmiten niitä sekoitetaan joko keskenään tai RME:hen ennen käyttöä Euroopan unionissa. SME:tä sekoitetaan PME:hen, koska SME ei sellaisenaan täytä eurooppalaisen standardin EN 14214 vaatimuksia jodiarvon ja setaanilukujen osalta. PME:tä (ja SME:tä) sekoitetaan RME:heen, koska PME:n ja SME:n suodatettavuuden rajalämpötila (Cold Filter Plugging Point, CFPP) on korkeampi kuin RME:llä eivätkä ne sen vuoksi ole sellaisenaan sopivia käytettäviksi talvikuukausien aikana Euroopan unionin kylmillä alueilla.
(33)
Biodieseleiden ja mineraalidieselin sekoituksia käytetään kuljetusalalla polttoaineena maantieajoneuvojen kuten henkilöautojen, kuorma-autojen ja linja-autojen dieselkäyttöisissä moottoreissa sekä junissa. Biodieseliä voidaan sellaisenaan tai mineraalidieseleihin sekoitettuna käyttää myös lämmityspolttoaineena asuntojen, liiketilojen ja teollisuuden lämmityskattiloissa sekä generaattoreiden polttoaineena sähkön tuottamiseen.
2. Samankaltainen tuote
(34)
Tutkimuksessa kävi ilmi, että tarkasteltavana olevalla tuotteella, Argentiinan ja Indonesian kotimarkkinoilla tuotetulla ja myydyllä tuotteella sekä unionin tuotannonalan unionissa tuottamalla ja myymällä tuotteella on samat fyysiset, kemialliset ja tekniset perusominaisuudet ja käyttötarkoitukset. Tämän vuoksi niitä pidetään alustavasti perusasetuksen 1 artiklan 4 kohdassa tarkoitettuina samankaltaisina tuotteina.
3. Tuotteiden tutkimuksen ulkopuolelle jättämistä koskeva pyyntö
(35)
Yksi indonesialainen tuottaja pyysi, että fraktioidut metyyliesterit jätetään menettelyn kohteena olevan tuotteen ulkopuolelle. Rasvahappometyyliestereiden fraktiointitislauksessa ne erotellaan ainesosiin, joilla on erilaiset kemialliset ominaisuudet ja käyttötarkoitukset. Indonesialainen tuottaja totesi, että fraktioidut metyyliesterit, joita yritys tuotti ja vei EU:hun, eivät ole biodieseliä eikä niitä käytetä polttoaineena vaan muihin teollisiin sovelluksiin. Yritys totesi myös, että näiden fraktioitujen metyyliestereiden tuottamiseen käytetty raaka-aine on kookosöljy tai palmunsiemenöljy eikä raaka palmuöljy, jota yleensä Indonesiassa käytetään biodieselin tuottamiseen.
(36)
Fraktioidut metyyliesterit kuuluvat tarkasteltavana olevan tuotteen tuotekuvauksen piiriin, sillä ne ovat rasvahappometyyliestereitä ja ne valmistetaan raaka-aineista, joita käytetään biodieselin valmistukseen. Vaikka ne eivät sellaisenaan täytä eurooppalaisen standardin (EN 14214) vaatimuksia, ne voidaan sekoittaa muihin biodieseleihin, jolloin saatava seos on standardin mukainen. Täsmälleen sama koskee palmumetyyliestereiden biodieseliä, joka ei sinällään ilman sekoittamista ole eurooppalaisen standardin mukaista. Sen vuoksi tämä väite hylätään.
(37)
Yksi eurooppalainen palmunsiemenöljypohjaista rasvahapon metyyliesteriä Indonesiasta tuova tuoja haki tullinalennusta tietyn käyttötarkoituksen perusteella tuonnille, joka ei ollut tarkoitettu polttoainekäyttöön vaan prosessointiin tyydyttymättömäksi rasva-alkoholiksi.
(38)
Tullinalennus tiettyyn käyttötarkoitukseen on kansallisten tulliviranomaisten hallinnoima ohjelma, jossa tuonnista maksettaviin tulleihin sovelletaan alennusta tuotujen raaka-aineiden varmennetun loppukäytön perusteella. Ohjelma on vahvistettu yhteisön tullikoodeksin soveltamissäännöksissä. (6)
(39)
Tämä pyyntö käsitellään tutkimuksen lopullisessa vaiheessa, kun komissio on saanut asianomaisten osapuolten huomautukset siitä, olisiko myönnyttävä tähän erityispyyntöön, joka koskee palmunsiemenöljypohjaisen rasvahapon metyyliesterin tuontia muuhun kuin polttoainekäyttöön. Näissä huomautuksissa olisi käsiteltävä sitä, voitaisiinko tällaista alennusta käyttää lopullisten tullien kiertämiseen, jos ne otetaan käyttöön, sekä alennuksen vaikutusta muuhun kuin polttoainekäyttöön tarkoitetun biodieseliin tuontiin sellaista maista, joita toimenpiteet jo koskevat.
C. POLKUMYYNTI
1. Argentiina
1.1. Normaaliarvo
(40)
Komissio tarkasteli ensin jokaisen otokseen valitun vientiä harjoittavan tuottajan osalta, oliko samankaltaisen tuotteen Argentiinassa riippumattomille asiakkaille suuntautuva kokonaismyynti kotimarkkinoilla edustavaa eli oliko tällaisen myynnin kokonaismäärä vähintään 5 prosenttia tarkasteltavana olevan tuotteen unioniin suuntautuvan vientimyynnin kokonaismäärästä tutkimusajanjaksolla perusasetuksen 2 artiklan 2 kohdan mukaisesti. Komissio totesi, että kunkin otokseen valitun yrityksen tai yritysryhmän osalta tällaisen myynnin kokonaismäärä oli vähintään 5 prosenttia unioniin tutkimusajanjaksolla suuntautuneen vientimyynnin kokonaismäärästä.
(41)
Tämän jälkeen komissio yksilöi kunkin otokseen valitun yrityksen tai yritysryhmän sellaiset kotimarkkinoillaan myymät tuotelajit, jotka olivat samanlaisia kuin unioniin vietäväksi myydyt lajit tai niihin verrattavissa.
(42)
Kunkin otokseen valitun yrityksen tai yritysryhmän kotimarkkinoillaan myymän kunkin sellaisen tuotelajin osalta, jonka todettiin olevan samanlainen tai verrattavissa unioniin vietäväksi myytyyn tuotelajiin, tarkasteltiin, oliko kotimarkkinamyynti perusasetuksen 2 artiklan 2 kohdan mukaan riittävän edustavaa. Tietyn tuotelajin kotimarkkinamyyntiä pidettiin riittävän edustavana, jos sen myynnin kokonaismäärä kotimarkkinoiden riippumattomille asiakkaille tutkimusajanjakson aikana oli vähintään 5 prosenttia unioniin vietäväksi myydyn vastaavan tuotelajin kokonaismäärästä.
(43)
Tämän jälkeen komissio arvioi kunkin otokseen valitun yrityksen tai yritysryhmän osalta, oliko samankaltaisen tuotteen kotimarkkinamyynti tapahtunut perusasetuksen 2 artiklan 4 kohdan mukaisesti tavanomaisessa kaupankäynnissä. Tätä varten määritettiin kunkin tuotelajin kannattavan myynnin osuus myynnistä kotimarkkinoiden riippumattomille asiakkaille tutkimusajanjaksolla.
(44)
Tutkimuksessa ilmeni, että Argentiinan markkinat ovat valtion tiukassa sääntelyssä. Fossiilisen dieselin ja biodieselin sekoittaminen on Argentiinassa pakollista (tutkimusajanjaksolla 7 prosenttia biodieseliä). Tämän sekoitusvaatimuksen täyttämisen edellyttämä biodieselmäärä jaetaan myöntämällä kiintiöitä tietylle määrälle argentiinalaisia biodieselin tuottajia. Öljy-yhtiöiden on pakko ostaa biodieseliä argentiinalaisilta biodieselin tuottajayrityksiltä pakollisen sekoitusvaatimuksen täyttämiseksi. Valtio määrää hinnan, jonka Argentiinan energiaministeriö julkaisee. Tutkimusajanjaksolla tämä valtion määräämä viitehinta laskettiin monimutkaisella kaavalla, jossa otetaan huomioon tuotantokustannukset (raaka-aine-, kuljetus- ja muut kustannukset) ja varmistetaan tietyn suuruisen voiton saanti. Viitehinnan määrittämiseen käytetyt parametrit saatiin maan kaikkein syrjäisimmällä alueella sijaitsevan, kaikkein tehottomimman tuottajan arvioiduista kustannuksista, mistä oli seurauksena argentiinalaisten tuottajien huomattava kannattavuus.
(45)
Näissä olosuhteissa katsottiin, että kotimarkkinamyynti ei tapahtunut tavanomaisessa kaupankäynnissä, ja samankaltaisen tuotteen normaaliarvo oli määriteltävä alustavasti perusasetuksen 2 artiklan 3 ja 6 kohdan mukaisesti lisäämällä yrityksen omiin tuotantokustannuksiin tutkimusajanjaksolla myynti-, hallinto- ja yleiskustannukset ja kohtuullinen voittomarginaali. Valituksen tekijät ovat väittäneet, että Argentiinan eriytetty vientivero laskee soijapapujen ja soijaöljyn hintaa ja vääristää näin biodieselin tuottajien kustannuksia. Komissiolla ei tässä vaiheessa ole riittävästi tietoja, jotta se voisi päättää, mikä on parhaiten soveltuva tapa tarkastella tätä väitettä. Tämän vuoksi lopullisessa vaiheessa ja käynnissä olevassa tukien vastaisessa tutkimuksessa tarkastellaan lähemmin sitä, vastaavatko kustannukset kohtuullisessa määrin tarkasteltavana olevan tuotteen valmistukseen liittyviä kustannuksia.
(46)
Kun otetaan huomioon 44 kappaleessa kuvatut vallitsevat markkinaolosuhteet, komissio katsoo, että voitto ei voi perustua otokseen valittujen yritysten todellisiin tietoihin. Määritettäessä normaaliarvoa käytettävä voitto pohjautui tämän vuoksi perusasetuksen 2 artiklan 6 kohdan c alakohdan nojalla kohtuulliseen määrään voittoa, joka on saavutettavissa tämän tyyppisellä nuorella ja innovatiivisella pääomavaltaisella toimialalla tavanomaisissa kilpailuolosuhteissa vapailla ja avoimilla markkinoilla, eli 15 prosenttia liikevaihdosta.
1.2. Vientihinta
(47)
Otokseen valitut vientiä harjoittavat tuottajat veivät unioniin joko suoraan riippumattomille asiakkaille tai etuyhteydessä olevien yritysten kautta.
(48)
Niissä tapauksissa, joissa tarkasteltavana olevaa tuotetta oli viety suoraan riippumattomille asiakkaille unioniin, vientihinta määritettiin perusasetuksen 2 artiklan 8 kohdan mukaisesti eli tarkasteltavana olevasta tuotteesta tosiasiallisesti maksettujen tai maksettavien hintojen perusteella.
(49)
Jos vientimyynti unioniin tapahtui unionin alueella sijaitsevien etuyhteydessä olevien kauppayritysten kautta, vientihinta määritettiin perusasetuksen 2 artiklan 9 kohdan mukaisesti niiden hintojen perusteella, joilla tuotu tuote jälleenmyytiin ensimmäistä kertaa riippumattomille asiakkaille unionissa. Näissä tapauksissa tehtiin oikaisuja tuonnin ja jälleenmyynnin välisten kaikenlaisten kustannusten ja voittomarginaalin huomioon ottamiseksi. Tätä laskelmaa varten katsottiin kohtuulliseksi 5 prosentin tasoinen voitto liikevaihdosta.
1.3. Vertailu
(50)
Otokseen valituille vientiä harjoittaville tuottajille määritettyä normaaliarvoa ja vientihintaa verrattiin noudettuna lähettäjältä -tasolla.
(51)
Jotta normaaliarvon ja vientihinnan vertailu olisi tasapuolista, hintoihin ja niiden vertailukelpoisuuteen vaikuttavat erot otettiin asianmukaisesti huomioon tekemällä oikaisuja perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan mukaisesti.
(52)
Tällä perusteella tehtiin oikaisuja kuljetus-, merirahti-, vakuutus-, käsittely-, lastaus-, ja liitännäiskustannusten, vientitullien ja palkkioiden huomioon ottamiseksi, kun oli osoitettu, että ne vaikuttavat hintojen vertailtavuuteen.
(53)
Kun vientimyynti unioniin tapahtui unionin ulkopuolella sijaitsevien etuyhteydessä olevien kauppayritysten kautta, komissio tutki, olisiko tällaisia etuyhteydessä olevia kauppiaita pidettävä vientiä harjoittavan tuottajan vientimyyntiosastona vai palkkiopohjalta toimivana edustajana.
(54)
Yksi kauppayritys oli läheisessä etuyhteydessä vientiä harjoittavaan tuottajaan ja täysin sen hallinnassa, sillä ei ollut neuvotteluvaltaa tai vaikutusta hintoihin tai toimitusehtoihin ja se kävi kauppaa ainoastaan kyseisen vientiä harjoittavan tuottajan Argentiinassa valmistamilla tuotteilla. Näin ollen sitä pidettiin vientiä harjoittavan tuottajan vientimyyntiosastona eikä oikaisua tehty palkkioiden ottamiseksi huomioon. Yhden EU:n ulkopuolella sijaitsevan kauppayrityksen todettiin olevan löyhemmässä yhteydessä argentiinalaiseen vientiä harjoittavaan tuottajaan, se ei ollut vientiä harjoittavan tuottajan hallinnassa ja kävi kauppaa myös muiden tuottajien valmistamilla muilla tuotteilla. Tässä tapauksessa katsottiin, että kauppayrityksen toiminta oli samanlaisia kuin palkkiopohjalla toimivalla kauppiaalla. Tämän vuoksi vientimyynnin hintoihin tehtiin perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan i alakohdan mukaisesti oikaisu, jotta voitiin ottaa huomioon kauppiaan saama nimellinen voittomarginaali.
(55)
Tämän oikaisun laskemiseen ei käytetty todellista eroa, joka on Argentiinassa vientiä harjoittavan tuottajan etuyhteydessä olevalta kauppiaalta veloittamien myyntihintojen ja toisaalta etuyhteydessä olevien kauppiaiden ensimmäiseltä riippumattomalta asiakkaalta EU:ssa veloittamien myyntihintojen välillä. Oikaisu laskettiin etuyhteydessä olevan kauppiaan myynti-, hallinto- ja yleiskustannusten sekä kohtuullisen suuruisen voiton perusteella. Yrityksen todellista voittoa ei pidetty luotettavana yritysten suhteen luonteen vuoksi.
1.4. Polkumyyntimarginaali
(56)
Otokseen valittujen vientiä harjoittavien tuottajien osalta verrattiin samankaltaisen tuotteen kunkin tuotelajin painotettua keskimääräistä normaaliarvoa painotettuun keskimääräiseen vientihintaan perusasetuksen 2 artiklan 11 ja 12 kohdan mukaisesti.
(57)
Yhteistyössä toimineiden mutta otokseen kuulumattomien vientiä harjoittavien tuottajien painotettu keskimääräinen polkumyyntimarginaali laskettiin perusasetuksen 9 artiklan 6 kohdan säännösten mukaisesti. Tämä marginaali laskettiin kolmelle otokseen valitulle vientiä harjoittavalle tuottajalle määritettyjen marginaalien perusteella.
(58)
Kaikkien muiden Argentiinassa toimivien vientiä harjoittavien tuottajien polkumyyntimarginaali määritettiin käytettävissä olevien tietojen perusteella perusasetuksen 18 artiklan mukaisesti. Tätä varten määriteltiin ensin yhteistyön taso vertaamalla tutkimuksessa yhteistyössä toimineiden vientiä harjoittavien tuottajien ilmoittamia unioniin suuntautuvan viennin määriä Eurostatin vastaaviin tuontitilastoihin. Koska yhteistyön aste oli erittäin korkea eli 100 prosenttia unioniin suuntautuvasta kokonaisviennistä tutkimusajanjakson aikana, kaikkiin muihin argentiinalaisiin vientiä harjoittaviin tuottajiin sovellettava jäännöspolkumyyntimarginaali vahvistettiin sen otokseen valitun yhteistyössä toimivan tuottajan tasolle, jolla oli korkein polkumyyntimarginaali.
(59)
Tällä tavalla määritetyt väliaikaiset polkumyyntimarginaalit ilmaistuina prosentteina CIF-hinnasta unionin rajalla tullaamattomana ovat seuraavat:
Polkumyyntimarginaali
Yritys
Väliaikainen polkumyyntimarginaali
Louis Dreyfus Commodities S.A.
7,2 %
Ryhmä ”Renova” (Molinos Río de la Plata S.A., Oleaginosa Moreno Hermanos S.A.F.I.C.I. y A. ja Vicentin S.A.I.C.)
6,8 %
Ryhmä ”T6” (Aceitera General Deheza S.A., Bunge Argentina S.A.)
10,6 %
Muut yhteistyössä toimineet yritykset
7,9 %
Kaikki muut yritykset
10,6%
2. Indonesia
2.1. Normaaliarvo
(60)
Komissio tarkasteli ensin jokaisen otokseen valitun vientiä harjoittavan tuottajan osalta, oliko samankaltaisen tuotteen Indonesiassa riippumattomille asiakkaille suuntautuva kokonaismyynti kotimarkkinoilla edustavaa eli oliko tällaisen myynnin kokonaismäärä vähintään 5 prosenttia tarkasteltavana olevan tuotteen unioniin suuntautuvan vientimyynnin kokonaismäärästä tutkimusajanjaksolla perusasetuksen 2 artiklan 2 kohdan mukaisesti. Komissio totesi, että lukuun ottamatta kahta vientiä harjoittavaa tuottajaa kotimarkkinamyynti ei ollut edustavaa.
(61)
Tämän jälkeen komissio yksilöi niiden vientiä harjoittavien tuottajien, joiden myynti oli yleisesti edustavaa, kotimarkkinoillaan myymät tuotelajit, jotka olivat samanlaisia kuin unioniin vietäväksi myydyt lajit tai niihin verrattavissa.
(62)
Kunkin samanlaisen tai verrattavissa olevan tuotelajin osalta tarkasteltiin, oliko kotimarkkinamyynti perusasetuksen 2 artiklan 2 kohdan mukaan riittävän edustavaa. Tietyn tuotelajin kotimarkkinamyyntiä pidettiin vientiä harjoittavien tuottajien kohdalla riittävän edustavana, jos sen myynti kotimarkkinoiden riippumattomille asiakkaille oli tutkimusajanjakson aikana vähintään 5 prosenttia kyseisen tuottajan unioniin viemän vertailukelpoisen tuotelajin kokonaismyyntimäärästä. Niiden vientiä harjoittavien tuottajien osalta, joiden myynti oli yleisesti edustavaa, ei kotimarkkinoilla todettu vietävien tuotelajien edustavaa myyntiä, tai niitä ei myyty lainkaan kotimarkkinoilla.
(63)
Tämän vuoksi kaikkien vientiä harjoittavien tuottajien samankaltaisen tuotteen normaaliarvo määritettiin väliaikaisesti perusasetuksen 2 artiklan 3 ja 6 kohdan mukaisesti lisäämällä tutkimusajanjakson aikaisiin yrityksen omiin valmistuskustannuksiin myynti-, hallinto- ja yleiskustannukset ja kohtuullinen voittomarginaali. Valituksen tekijät ovat väittäneet, että Indonesian eriytetty vientivero laskee palmuöljyn hintaa ja vääristää näin biodieselin tuottajien kustannuksia. Komissiolla ei tässä vaiheessa ole riittävästi tietoja, jotta se voisi päättää, mikä on parhaiten soveltuva tapa tarkastella tätä väitettä. Tämän vuoksi lopullisessa vaiheessa ja käynnissä olevassa tukien vastaisessa tutkimuksessa tarkastellaan tarkemmin sitä, vastaavatko kustannukset kohtuullisessa määrin tarkasteltavana olevan tuotteen valmistukseen liittyviä kustannuksia.
(64)
Tutkimuksessa ilmeni, että Indonesian biodieselin kotimarkkinat ovat valtion tiukassa sääntelyssä. Valtion täysin omistama öljy- ja kaasuyhtiö Pertamina on kotimarkkinoiden selvästi suurin yritys (yli 90 % otokseen valittujen tuottajien biodieselin ostoista kotimarkkinoilla). Valtio on antanut Pertaminalle tehtäväksi sekoittaa biopolttoaineita fossiilisiin polttoaineisiin myytäväksi sen huoltoasemilla. Indonesian kauppaministeriö määrittää kuukausittain niin sanotun HPE-hinnan (eli viennin vertailuhinnan), joka on vientitullien kuukausittaisen tason laskemiseen käytettävä vertailuhinta. Pertamina ostaa biodieseliä Indonesian valtion määrittämän HPE-hinnan tasolla.
(65)
Näissä olosuhteissa voiton määrä ei voi perustua otokseen valittujen yritysten todellisiin tietoihin, koska kotimarkkinamyynnin ei katsota tapahtuneen tavanomaisessa kaupankäynnissä. Määritettäessä normaaliarvoa käytettävä voitto pohjautui tämän vuoksi perusasetuksen 2 artiklan 6 kohdan c alakohdan nojalla kohtuulliseen määrään voittoa, joka on saavutettavissa tämän tyyppisellä nuorella ja innovatiivisella pääomavaltaisella toimialalla tavanomaisissa kilpailuolosuhteissa vapailla ja avoimilla markkinoilla, eli 15 prosenttia liikevaihdosta.
2.2. Vientihinta
(66)
Otokseen valitut vientiä harjoittavat tuottajat veivät unioniin joko suoraan riippumattomille asiakkaille tai etuyhteydessä olevien yritysten kautta.
(67)
Niissä tapauksissa, joissa tarkasteltavana olevaa tuotetta oli viety suoraan riippumattomille asiakkaille unioniin, vientihinta määritettiin perusasetuksen 2 artiklan 8 kohdan mukaisesti eli tarkasteltavana olevasta tuotteesta tosiasiallisesti maksettujen tai maksettavien hintojen perusteella.
(68)
Jos vientimyynti unioniin tapahtui unionin alueella sijaitsevien etuyhteydessä olevien myyntiyritysten kautta, vientihinta määritettiin perusasetuksen 2 artiklan 9 kohdan mukaisesti niiden hintojen perusteella, joilla tuotu tuote jälleenmyytiin ensimmäistä kertaa riippumattomille asiakkaille unionissa. Näissä tapauksissa tehtiin oikaisut kaikkien tuonnin ja jälleenmyynnin välillä koituneiden kustannusten huomioon ottamiseksi, ja 5 prosentin voitto liikevaihdosta katsottiin kohtuulliseksi.
(69)
Yhdessä jäsenvaltiossa perittiin maksuja asiakkailta, jotka halusivat biodieseliä ostettuaan hyötyä voimassa olevien sääntelypuitteiden (7) mukaisesta kaksinkertaisesta laskennasta; näitä maksuja ei pidetty osana vientihintaa. Tällaiset maksut eivät liity tarkasteltavana olevaan tuotteeseen sellaisenaan vaan pikemminkin etuyhteydessä olevan tuojan antamiin asiakirjoihin, joilla voidaan hankkia valtion viranomaisten myöntämä todistus, jonka avulla etuyhteydessä olevan tuojan asiakas voi täyttää tarvittavat edellytykset ja sekoittaa ainoastaan puolet biodieselmäärästä (koska tällainen biodiesel voidaan laskea ”kaksinkertaisesti”).
2.3. Vertailu
(70)
Otokseen valituille vientiä harjoittaville tuottajille määritettyä normaaliarvoa ja vientihintaa verrattiin noudettuna lähettäjältä -tasolla.
(71)
Jotta normaaliarvon ja vientihinnan vertailu olisi tasapuolista, hintoihin ja niiden vertailukelpoisuuteen vaikuttavat erot otettiin asianmukaisesti huomioon tekemällä oikaisuja perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan mukaisesti.
(72)
Tällä perusteella tehtiin oikaisuja kuljetus-, merirahti-, vakuutus-, käsittely-, lastaus-, ja liitännäiskustannusten, luottokustannusten, tarkastusmaksujen, pankkimaksujen, vientitullien ja palkkioiden huomioon ottamiseksi, kun oli osoitettu, että ne vaikuttavat hintojen vertailtavuuteen.
(73)
Kun vientimyynti unioniin tapahtui unionin ulkopuolella sijaitsevien etuyhteydessä olevien kauppayritysten kautta, komissio tutki, olisiko tällaisia etuyhteydessä olevia kauppiaita pidettävä vientiä harjoittavan tuottajan vientimyyntiosastona vai palkkiopohjalta toimivana edustajana.
(74)
Yhden yrityksen tai yritysryhmän todettiin tehneen etuyhteydessä olevan kauppayrityksen kanssa sopimuksen kaupan käynnistä muun muassa biodieselillä palkkiota vastaan. Tässä tapauksessa katsottiin, että etuyhteydessä olevaa kauppiasta olisi pidettävä palkkiopohjalta toimivana edustajana, minkä vuoksi vientimyyntihintoihin olisi tehtävä oikaisu perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan i alakohdan mukaisesti kauppiaan saama voittomarginaali.
(75)
Yhden vientiä harjoittavan tuottajan kohdalla tarkasteltavana olevaa tuotetta (eli PME:tä) sekoitettiin RME:hen ennen myyntiä ensimmäiselle riippumattomalle asiakkaalle. Tämän vuoksi tehtiin 2 artiklan 10 kohdan a alakohdan mukaisesti oikaisu tarkasteltavana olevan tuotteen fyysisten ominaisuuksien erojen huomioon ottamiseksi.
2.4. Polkumyyntimarginaali
(76)
Otokseen valittujen vientiä harjoittavien tuottajien osalta verrattiin samankaltaisen tuotteen kunkin tuotelajin painotettua keskimääräistä normaaliarvoa painotettuun keskimääräiseen vientihintaan perusasetuksen 2 artiklan 11 ja 12 kohdan mukaisesti.
(77)
Yhteistyössä toimineiden mutta otoksen ulkopuolisten vientiä harjoittavien tuottajien painotettu keskimääräinen polkumyyntimarginaali laskettiin perusasetuksen 9 artiklan 6 kohdan säännösten mukaisesti. Marginaali määritettiin otokseen valituille vientiä harjoittaville tuottajille määritettyjen marginaalien perusteella ottamatta huomioon sitä vientiä harjoittavaa tuottajaa, jonka polkumyyntimarginaali oli nolla.
(78)
Kaikkien muiden Indonesiassa toimivien vientiä harjoittavien tuottajien polkumyyntimarginaali määritettiin käytettävissä olevien tietojen perusteella perusasetuksen 18 artiklan mukaisesti. Tätä varten määriteltiin ensin yhteistyön taso vertaamalla tutkimuksessa yhteistyössä toimineiden vientiä harjoittavien tuottajien ilmoittamia unioniin suuntautuvan viennin määriä Eurostatin vastaaviin tuontitilastoihin. Koska yhteistyön aste oli erittäin korkea eli 99 prosenttia unioniin suuntautuvasta kokonaisviennistä tutkimusajanjakson aikana, kaikkiin muihin indonesialaisiin vientiä harjoittaviin tuottajiin sovellettava jäännöspolkumyyntimarginaali vahvistettiin sen otokseen valitun yhteistyössä toimivan tuottajan tasolle, jolla oli korkein polkumyyntimarginaali.
(79)
Tällä tavalla määritetyt väliaikaiset polkumyyntimarginaalit ilmaistuina prosentteina CIF-hinnasta unionin rajalla tullaamattomana ovat seuraavat:
Polkumyyntimarginaali
Yritys
Väliaikainen polkumyyntimarginaali
PT. Ciliandra Perkasa
0,0 %
PT. Musim Mas
2,8 %
PT. Pelita Agung Agrindustri
5,3 %
PT. Wilmar Bioenergi Indonesia
9,6 %
PT. Wilmar Nabati Indonesia
9,6 %
Muut yhteistyössä toimineet yritykset
6,5 %
Kaikki muut yritykset
9,6 %
D. VAHINKO
1. Unionin tuotannonalan ja unionin tuotannon määritelmä
(80)
Samankaltaista tuotetta tuottaa unionissa 254 tuottajaa. Ne muodostavat unionin tuotannonalan perusasetuksen 4 artiklan 1 kohdan mukaisesti, ja niistä käytetään jäljempänä nimitystä ’unionin tuotannonala’.
(81)
Oli esitetty väitteitä, joiden mukaan huomattava määrä unionin suurista tuottajista oli etuyhteydessä Argentiinan viejiin ja/tai toi biodieseliä Argentiinasta, minkä vuoksi ne pitäisi sulkea unionin tuotannonalan määritelmän ulkopuolelle.
(82)
Tutkimuksen jälkeen kolme yritystä suljettiin unionin tuotannonalan määritelmän ulkopuolelle, koska niiden tuonti asianomaisista maista vastasi 63:a, 85:tä ja 71:tä prosenttia niiden omasta tuotannosta tutkimusajanjaksolla. Kaksi muuta yritystä jätettiin määritelmän ulkopuolelle, sillä ne eivät olleet tuottaneet biodieseliä tutkimusajanjakson aikana. Mitään näiden yritysten tietoja ei ole käytetty jäljempänä olevissa jaksoissa. Alustavasti pääteltiin, että perusteita ei ollut minkään muun unionin tuottajan jättämiselle unionin tuotannonalaa koskevan määritelmän ulkopuolelle.
(83)
Tutkimusajanjakson aikaisen unionin kokonaistuotannon määrittämiseksi käytettiin kaikkia saatavilla olevia tietoja unionin tuotannonalasta, myös valituksessa toimitettuja tietoja sekä unionin tuottajilta ennen tutkimuksen vireillepanoa ja sen jälkeen kerättyjä tietoja. Näiden tietojen perusteella unionin tuotanto oli noin 9 052 871 tonnia tutkimusajanjaksolla. Kuten edellä todettiin, otokseen valittiin kahdeksan unionin tuottajaa, joiden osuus samankaltaisen tuotteen unionin kokonaistuotannosta oli 27 prosenttia.
2. Unionin kulutus
Taulukko 1
Unionin kulutus
2009
2010
2011
Tutkimusajanjakso
Tonnia
11 165 831
11 538 511
11 159 706
11 728 400
Indeksi 2009 = 100
100
103
100
105
Lähde:
Eurostat, unionin teollisuutta koskevat tiedot.
(84)
Unionin kulutus määritettiin kaikkien unionin tuottajien unionin markkinoilla tuottaman unionin kokonaistuotannon määrän perusteella, josta oli vähennetty niiden vienti ja johon oli lisätty tuonti Argentiinasta ja Indonesiasta ja muista kolmansista maista.
(85)
Tuonnin määrä Argentiinasta ja Indonesiasta saatiin Eurostatin tiedoista, jotka koskevat niitä eri CN-koodeja, joihin tuote on luokiteltu.
(86)
Edellä esitetyn pohjalta unionin biodieselin kulutus kasvoi 5 prosenttia vuodesta 2009 tutkimusajanjakson loppuun.
3. Asianomaisista maista peräisin olevan tuonnin vaikutusten kumulatiivinen arviointi
(87)
Kuten perusasetuksen 3 artiklan 4 kohdassa vahvistetaan, kahdesta maasta tapahtuvan tuonnin vaikutuksia voidaan arvioida kumulatiivisesti vain, jos kaksi ehtoa täyttyy.
(88)
Ensimmäinen ehto on, että polkumyyntimarginaali on kummastakin maasta tulevassa tuonnissa vähimmäistasoa suurempi eikä tuonnin määrä ei ole vähäpätöinen. Argentiinasta ja Indonesiasta tulevalle tuonnille määritetty polkumyyntimarginaali oli perusasetuksen 9 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua vähimmäistasoa suurempi, eikä kummastakaan asianomaisesta maasta tulevan tuonnin määrä ollut perusasetuksen 5 artiklan 7 kohdan mukaisesti vähäpätöinen (tutkimusajanjaksona Argentiinan markkinaosuus oli 10,8 prosenttia ja Indonesian 8,5 prosenttia).
(89)
Toinen ehto on, että tuodut tuotteet kilpailevat keskenään ja unionin samankaltaisen tuotteen kanssa. Argentiinasta ja Indonesiasta tuodun biodieselin sekoittavat mineraalidieseliin ja myyvät asiakkaille kaikkialla unionissa samat kauppayritykset suorassa kilpailussa unionin tuotannonalan tuottaman biodieselin kanssa.
(90)
Edellä esitetyn perusteella katsotaan alustavasti, että kaikki perusasetuksen 3 artiklan 4 kohdassa vahvistetut edellytykset täyttyvät ja että Argentiinasta ja Indonesiasta tulevaa tuontia olisi tarkasteltava kumulatiivisesti vahinkoanalyysin tekemiseksi.
4. Asianomaisista maista tulevan tuonnin määrä ja markkinaosuus
Taulukko 2
2009
2010
2011
Tutkimusajanjakso
Tuonti Argentiinasta
Tonnia
853 589
1 179 285
1 422 142
1 263 230
Indeksi 2009 = 100
100
138
167
148
Markkinaosuus
7,6 %
10,2 %
12,7 %
10,8 %
Indeksi 2009 = 100
100
135
167
141
Tuonti Indonesiasta
Tonnia
157 915
495 169
1 087 518
995 663
Indeksi 2009 = 100
100
314
689
631
Markkinaosuus
1,4 %
4,3 %
9,7 %
8,5 %
Indeksi 2009 = 100
100
303
689
600
Yhteensä markkinaosuus
9,1 %
14,5 %
22,5 %
19,3 %
Indeksi 2009 = 100
100
160
248
213
Lähde:
Eurostat.
(91)
Tuontimäärät Argentiinasta ja Indonesiasta kasvoivat merkittävästi vuodesta 2009 tutkimusajanjaksolle, ja tuonti Indonesiasta kasvoi Argentiinan tuontia nopeammin. Markkinaosuus kasvoi 9,1 prosentista 19,3 prosenttiin samana aikana.
5. Asianomaisista maista tapahtuneen tuonnin hinnat ja hinnan alittavuus
5.1. Hintojen kehitys
Taulukko 3
Tuontihinta (euroa/tonni)
2009
2010
2011
Tutkimusajanjakso
Argentiina
629
730
964
967
Indeksi 2009 = 100
100
116
153
154
Indonesia
597
725
864
863
Indeksi 2009 = 100
100
121
145
145
Yhteensä
624
728
920
921
Indeksi 2009 = 100
100
117
147
148
Lähde:
Eurostat.
(92)
Vaikka tuontihinnat nousivat tarkastelujaksolla, erityisesti vuosina 2010 ja 2011, sekä Argentiinasta että Indonesiasta peräisin olevan biodieselin hinnat pysyivät unionin tuotannonalan hintoja alhaisempina koko tarkastelujakson ajan.
5.2. Hintojen alittavuus
(93)
Tutkimusajanjakson aikaisen hinnan alittavuuden määrittämiseksi verrattiin otokseen valittujen unionin tuottajien unionin markkinoilla etuyhteydettömiltä asiakkailta veloittamia painotettuja keskimääräisiä myyntihintoja, jotka oli oikaistu noudettuna lähettäjältä -tasolle, vastaaviin, otokseen valituilta argentiinalaisilta ja indonesialaisilta tuottajilta tulevassa tuonnissa ensimmäiseltä riippumattomalta asiakkaalta unionin markkinoilla veloitettuihin painotettuihin keskimääräisiin hintoihin, jotka oli määritetty CIF-tasolla ja oikaistu asianmukaisesti tullien ja tuonnin jälkeisten kustannusten huomioon ottamiseksi.
(94)
Argentiinasta peräisin olevaa SME:tä ja Indonesiasta peräisin olevaa PME:tä vertailtiin unionin markkinoilla valmistettuun ja myytyyn tuotteeseen suodatettavuuden rajalämpötilan (Cold Filter Plugging Point, CFPP) pohjalta, joka on se lämpötila, jossa biodiesel muuttuu takaisin rasvaksi eikä sovi käytettäväksi polttoaineena.
(95)
Kaikessa Argentiinasta EU:hun tulevassa myynnissä CFPP oli 0 celsiusastetta. Tällaista myyntiä verrattiin tämän vuoksi unionin tuottajien myymään biodieseliin, jonka CFPP on 0.
(96)
Kaikessa Indonesiasta EU:hun tulevassa myynnissä CFPP oli 13 celsiusastetta. Koska vain erittäin pieni määrä unionin tuottajien myynnistä tehtiin tällaisella CFPP-arvolla - sillä Indonesiasta peräisin oleva PME sekoitetaan lähes aina muista lähteistä peräisin olevaan biodieseliin ennen myyntiä ensimmäiselle riippumattomalle asiakkaalle - suoraa vertailua ei pidetty kohtuullisena. Indonesiasta peräisin olevan PME:n, jonka CFPP on 13, vientihintaa oikaistiin tämän vuoksi ylöspäin hintaan CFPP:n arvolla 0 ottamalla huomioon unionin markkinoiden hintaero unionin tuotannonalan valmistaman PME:n myynnissä CFPP:n arvolla 13 ja biodieselin, jonka CFPP on 0, keskimääräisen hinnan välillä.
(97)
Edellä esitetyn menetelmän perusteella Argentiinan ja Indonesian sekä unionin hintojen ero ilmaistuna prosentteina unionin tuotannonalan painotetusta keskimääräisestä hinnasta (noudettuna lähettäjältä -tasolla) eli hintojen alittavuuden marginaali oli 2,5-9,1 prosenttia.
6. Unionin tuotannonalan taloudellinen tilanne
(98)
Tutkittaessa polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin vaikutuksia unionin tuotannonalaan arvioitiin perusasetuksen 3 artiklan 5 kohdan mukaisesti kaikki taloudelliset indikaattorit, jotka oli määritetty unionin tuotannonalalle arviointijaksolla.
(99)
Kuten edellä mainittiin, tarkasteltaessa unionin tuotannonalalle mahdollisesti aiheutunutta vahinkoa käytettiin unionin tuottajien otosta koskevia tarkistettuja tietoja.
(100)
Vahingon arvioinnissa komissio erotti toisistaan makro- ja mikrotalouden vahinkoindikaattorit. Komissio arvioi makrotalouden indikaattorit tarkastelujaksolta unionin tuotannonalan toimittamien kaikkia unionin tuottajia koskevien tietojen pohjalta. Komissio arvioi mikrotalouden indikaattorit otokseen valituilta unionin tuottajilta kerättyjen tarkistettujen tietojen pohjalta.
(101)
Seuraavat makrotalouden indikaattorit arvioitiin kaikkia unionin biodieselin tuottajien koskevien tietojen pohjalta: tuotanto, tuotantokapasiteetti, kapasiteetin käyttö, myyntimäärä, markkinaosuus, kasvu, työllisyys, tuottavuus, polkumyyntimarginaalin suuruus ja toipuminen aiemmasta polkumyynnistä.
(102)
Seuraavat mikrotalouden indikaattorit arvioitiin otokseen valittuja unionin biodieselin tuottajien koskevien tietojen pohjalta: keskimääräiset yksikköhinnat, yksikkökustannukset, työvoimakustannukset, varastot, kannattavuus, kassavirta, investoinnit, sijoitetun pääoman tuotto ja pääoman saanti.
7. Makrotaloudelliset indikaattorit
7.1. Tuotanto, tuotantokapasiteetti ja kapasiteetin käyttöaste
Taulukko 4
2009
2010
2011
Tutkimusajanjakso
Tuotantokapasiteetti (tonnia)
20 359 000
21 304 000
21 517 000
22 227 500
Indeksi 2009 = 100
100
105
106
109
Tuotantomäärä (tonnia)
8 745 693
9 367 183
8 536 884
9 052 871
Indeksi 2009 = 100
100
107
98
104
Kapasiteetin käyttöaste
43 %
44 %
40 %
41 %
Indeksi 2009 = 100
100
102
92
95
Lähde:
unionin tuotannonalan toimittamat tiedot.
(103)
Unionin tuotannonalan tuotanto kasvoi tarkastelujaksolla kulutusta vastaavasti. Kapasiteetti pysyi verrattain vakaana erityisesti vuoden 2010 ja tutkimusajanjakson välillä; kapasiteetin käyttöaste pysyi näin ollen alhaisena koko tämän ajan. Unionin tuotannonala ei pystynyt käyttämään aiemmin asennettua kapasiteettia tai missään määrin hyödyntämään tällä jaksolla kapasiteetin kasvua, jolla oli ennakoitu Yhdysvaltoihin kohdistuvien toimenpiteiden käyttöönottoa tai joidenkin jäsenvaltioiden odotettuja kiintiöjärjestelmiä tai kasvavia toimeksiantoja.
7.2. Myyntimäärä ja markkinaosuus
Taulukko 5
2009
2010
2011
Tutkimusajanjakso
Myynnin määrä (tonnia)
9 454 786
9 607 731
8 488 073
9 294 137
Indeksi 2009 = 100
100
102
90
98
Markkinaosuus
84,7 %
83,3 %
76,1 %
79,2 %
Indeksi 2009 = 100
100
98
90
94
Lähde:
unionin tuotannonalan toimittamat tiedot.
(104)
Etuyhteydettömille yrityksille unionissa suuntautuvan myynnin määrä pysyi tällä jaksolla vakaana. Koska kulutus kasvoi jaksolla hiukan, myyntimäärän säilyminen vakaana johti markkinaosuuden supistumiseen (5,5 prosenttiyksikköä), mikä korvautui tuonnilla asianomaisista maista.
7.3. Kasvu
(105)
Unionin tuotannonalan kasvu tulee esiin määrällisissä indikaattoreissa kuten tuotantoa, myyntiä ja erityisesti markkinaosuutta kuvaavissa indikaattoreissa. Vaikka kulutus kasvoi arviointijakson aikana, unionin tuottajien markkinaosuus ei kasvanut kulutuksen mukaisesti. Unionin tuotannonalan markkinaosuus supistui jakson aikana, kun tuonnin määrä kasvoi. Samaan aikaan Indonesiasta ja Argentiinasta tulevan tuonnin markkinaosuus kasvoi yli 10 prosenttiyksikköä. Se, että unionin tuotannonala ei pystynyt täysin hyödyntämään markkinakasvua, vaikutti negatiivisesti sen taloudelliseen tilanteeseen.
7.4. Työllisyys ja tuottavuus
Taulukko 6
2009
2010
2011
Tutkimusajanjakso
Työntekijät (kokoaikaiseksi muutettuna - FTE)
1 858
2 055
2 061
2 079
Indeksi 2009 = 100
100
111
111
112
Tuottavuus (tonnia/FTE)
4 707
4 558
4 142
4 354
Indeksi 2009 = 100
100
97
88
93
Lähde:
unionin tuotannonalan toimittamat tiedot.
(106)
Koska biodieselteollisuus on pääomavaltainen ala, jonka tuotantoprosessi ei edellytä suurta työvoimaa ja koska biodieselin varsinaisessa tuotannossa alihankintaa käytetään paljon, tuotantoteollisuus ei työllistä suurtaa määrä ihmisiä. Koska tuotantomäärät kasvoivat jaksolla hiukan, myös työllisyys lisääntyi.
(107)
Koska työllisyys kasvoi nopeammin kuin tuotanto, tuottavuus heikentyi 7 prosenttiyksikköä vuoden 2009 tutkimusajanjakson lopun välillä.
7.5. Tosiasiallisen polkumyyntimarginaalin suuruus ja toipuminen aiemmasta polkumyynnistä
(108)
Unionin tuotannonalalle oli aiheutunut vahinkoa Amerikan yhdysvalloista polkumyynnillä tapahtuneesta tuonnista vuoteen 2009 asti, jolloin nyt käynnissä olevaa menettelyä koskeva tutkimusajanjakso alkaa. Amerikan yhdysvalloista tulevaa tuontia koskevilla käytössä olevilla tulleilla oli tarkoitus luoda tasapuoliset toimintaedellytykset, joissa unionin tuotannonala pystyy kilpailemaan tasavertaisin edellytyksin tällaisen tuonnin kanssa ja toipua sille aiheutuneesta vahingosta.
(109)
Näin ei selvästikään ole tapahtunut. Unionin tuotannonala on nyt vähemmän kannattava kuin vuonna 2009 ja on menettänyt markkinaosuuttaan jopa vuoteen 2009 nähden Argentiinasta ja Indonesiasta peräisin olevalle tuonnille, joka alittaa unionin hinnat. Kapasiteetin käyttöaste on laskenut, vaikka unionin kulutus on kasvanut. Aiemmasta polkumyynnistä toipuminen ei selvästikään ole onnistunut.
(110)
Argentiinalaisten ja indonesialaisten vientiä harjoittavien tuottajien polkumyyntimarginaalit on vahvistettu edellä polkumyyntiä koskevassa osassa. Yhden indonesialaisen vientiä harjoittavan tuottajan kohdalla, joka vastaa vähäisestä osasta Indonesiasta tulevaa tuontia, ei todettu polkumyyntiä. Muiden indonesialaisten vientiä harjoittavien tuottajien ja kaikkien argentiinalaisten vientiä harjoittavien tuottajien todettiin kuitenkin tuovan biodieseliä polkumyynnillä unionin markkinoille. Kun lisäksi otetaan huomioon näistä kahdesta asianomaisesta maasta polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin määrä ja hinnat, tosiasiallisen polkumyyntimarginaalin vaikutusta ei voida pitää vähäisenä.
8. Mikrotaloudelliset indikaattorit
8.1. Keskimääräiset yksikköhinnat, yksikkökustannukset ja palkkakustannukset
Taulukko 7
2009
2010
2011
Tutkimusajanjakso
Yksikköhinta (euroa tonnilta)
797
845
1 096
1 097
Indeksi 2009 = 100
100
106
137
138
Yksikkökustannukset (euroa tonnilta)
760
839
1 089
1 116
Indeksi 2009 = 100
100
110
143
147
Palkkakustannukset (euroa/FTE)
57 391
63 490
62 141
61 004
Indeksi 2009 = 100
100
111
108
106
Lähde:
otokseen valittujen unionin tuottajien kyselylomakevastaukset.
(111)
Vaikka unionin tuotannonala pystyi tarkastelujaksolla nostamaan myyntihintojaan, tuotantokustannukset kasvoivat vuoden 2011 huonon rapsisadon vuoksi siinä määriin, että myyntihinnan nousu ei riittänyt kattamaan kustannuksia. Unionin tuotannonalan kannalta ei ollut taloudellista tuoda vaihtoehtoisia raaka-aineita Argentiinasta ja Indonesiasta näissä maissa käytössä olevien verotusjärjestelmien vuoksi, joten se joutui turvautumaan valmiin biodieselin tuontiin pitääkseen omat kustannuksensa pienempinä ja vähentääkseen näin kokonaistappiotaan.
(112)
Samalla otokseen valittujen yritysten palkkakustannukset kasvoivat tarkastelujaksolla, mikä sai yritykset edelleen etsimään keinoja kokonaiskustannusten pienentämiseen.
8.2. Varastot
Taulukko 8
2009
2010
2011
Tutkimusajanjakso
Varastot (tonnia)
74 473
87 283
90 249
103 058
Indeksi 2009 = 100
100
117
121
138
Lähde:
otokseen valittujen unionin tuottajien kyselylomakevastaukset.
(113)
Biodieselin varastot kasvoivat arviointijaksolla noin 40 prosenttia. Tällaista varastojen kasvua tapahtui koko arviointijakson ajan. Koska biodieseliä ei voi varastoida yli 6 kuukauden mittaista aikaa (keskimääräinen varastointiaika on vain noin kolme kuukautta), varastoihin liittyvillä tiedoilla on vain vähäistä merkitystä arvioitaessa unionin tuotannonalan taloudellista tilannetta.
8.3. Kannattavuus, investoinnit, sijoitetun pääoman tuotto, kassavirta ja pääoman saanti
Taulukko 9
2009
2010
2011
Tutkimusajanjakso
Kannattavuus
3,5 %
-0,3 %
-0,2 %
-2,5 %
Investoinnit (tuhatta euroa)
188 491
156 927
149 113
141 578
Indeksi 2009 = 100
100
83
79
75
Sijoitetun pääoman tuotto
19 %
-2 %
-2 %
-24 %
Kassavirta (tuhatta euroa)
244 001
-48 649
21 241
23 984
Indeksi 2009 = 100
100
-20
9
10
Lähde:
otokseen valittujen unionin tuottajien kyselylomakevastaukset.
(114)
Otokseen valittujen unionin tuottajien kannattavuus määritettiin ilmaisemalla samankaltaisen tuotteen myynnistä unionin markkinoilla saatu nettovoitto ennen veroja prosentteina tämän myynnin liikevaihdosta. Otokseen valittujen unionin tuottajien kannattavuus heikkeni arviointijaksolla merkittävästi 3,5 prosentista -2,5 prosenttiin.
(115)
Unionin tuottajien biodieselin tuotantoon tekemien investointien taso laski tällä jaksolla, minkä osoittaa, että tällaisiin investointeihin käytettävissä olevien resurssien määrä oli pienenentynyt unionin tuottajien markkinanosuuden myötä, vaikka otokseen valitut tuottajat vielä pystyivätkin investoimaan biodieselin tuotantoon.
(116)
Otokseen valittujen unionin tuottajien sijoitetun pääoman tuotto, joka ilmaisee niiden tuloksen prosentteina biodieselin tuotantoon sijoitettujen varojen keskimääräisestä nettokirjanpitoarvosta tilikauden alussa ja lopussa ennen veroja, seurasi kannattavuuden laskusuuntausta. On katsottava, että sijoitetun pääoman tuoton heikkeneminen on selvä osoitus unionin tuotannonalan taloudellisen tilanteen heikkenemisestä tutkimusajanjaksolla.
(117)
Kassavirta, joka osoittaa tuotannonalan kykyä rahoittaa itse toimintaansa, supistui merkittävästi arviointijaksolla, mikä osoittaa, että otokseen valittujen yritysten oli vaikea kilpailla Argentiinasta ja Indonesiasta polkumyynnillä tulevan tuonnin kanssa.
9. Vahinkoa koskevat päätelmät
(118)
Tarkistettujen tietojen arviointi osoittaa, että unionin tuotannonalalle on aiheutunut perusasetuksen 3 artiklan 5 kohdan määritelmän mukaista merkittävää vahinkoa. Kulutuksen kasvaessa unionin tuotannonala on menettänyt markkinaosuuttaan ja kannattavuuttaan, ja tuonti on kasvattanut markkinaosuuttaan unionin tuottajia alhaisemmin hinnoin.
(119)
Muutkin indikaattorit osoittavat laskevaa tai vakaata kehityssuuntausta myös sen jälkeen, kun Amerikan yhdysvaltoja koskevat toimenpiteet otettiin käyttöön ja tulleja laajennettiin koskemaan Kanadasta tulevaa, toimenpiteitä kiertävää tuontia.
(120)
Unionin tuottajat pystyivät siirtämään suurimman osan tuotantokustannusten noususta vuosina 2010 ja 2011 (+33 prosenttiyksikköä) hintoihin mutta ainoastaan laskemalla kannattavuutta kannattavuusrajalle. Ne eivät kuitenkaan pystyneet siirtämään eteenpäin vuoden 2011 ja tutkimusajanjakson välillä tapahtunutta kustannusten kasvua, joka johtui syöttöaineen hinnan noususta, mikä on lähes 80 prosenttia biodieselin kokonaistuotantokustannuksista. Tällaista kustannusten kasvua ei voitu siirtää kokonaisuudessaan asiakkaille unionin markkinoilla, mikä aiheutti tappioita tutkimusajanjaksolla.
E. SYY-YHTEYS
1. Johdanto
(121)
Perusasetuksen 3 artiklan 6 ja 7 kohdan mukaisesti tarkasteltiin, onko asianomaisista maista polkumyynnillä tuleva tuonti aiheuttanut vahinkoa unionin tuotannonalalle siinä määrin, että sitä voidaan pitää merkittävänä.
(122)
Muita polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin ohella tiedossa olevia tekijöitä, jotka olisivat samaan aikaan voineet aiheuttaa vahinkoa unionin tuotannonalalle, tutkittiin sen varmistamiseksi, ettei niiden mahdollisesti aiheuttamaa vahinkoa pidettäisi polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin aiheuttamana.
2. Polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin vaikutus
(123)
Todettiin, että vähäinen osuus (2-6 prosenttia) Indonesiasta EU:hun suuntautuneesta tuonnista ei tutkimusajanjaksolla tapahtunut polkumyynnillä. Muu tuonti Indonesiasta ja kaikki tuonti Argentiinasta tapahtui polkumyynnillä. Ilman polkumyyntiä tapahtuneen tuonnin vähäisen määrän poistaminen Indonesiasta ilmoitetun tuonnin kokonaismäärästä ei vaikuta edellä eriteltyyn kehityssuuntaukseen.
(124)
Tutkimus osoitti, että halpaan hintaan polkumyynnillä tapahtunut tuonti asianomaisista maista kasvoi tarkastelujaksolla huomattavasti määrältään (yli kaksinkertaiseksi). Tämän johdosta tuonnin markkinaosuus kasvoi huomattavasti 10 prosenttiyksiköllä vuoden 2009 ja tutkimusajanjakson lopun välillä 9,1 prosentista 18,8 prosenttiin.
(125)
Kulutuksen kasvusta huolimatta unionin tuotannonala menetti 5,5 prosenttiyksikköä markkinaosuudesta tarkastelujaksolla.
(126)
Polkumyyntituonnin keskimääräiset hinnat nousivat 48 prosenttia vuoden 2009 ja tutkimusajanjakson välillä, mutta ne olivat huomattavasti alhaisemmat kuin unionin tuotannonalan hinnat samalla jaksolla. Polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin hinnat alittivat unionin tuotannonalan hinnat, ja keskimääräinen hintojen alittavuuden marginaali oli tutkimusajanjaksolla Indonesian osalta 4 prosenttia ja Argentiinan osalta 8 prosenttia.
(127)
Halvan polkumyyntituonnin kasvun aiheuttama paine unionin markkinoilla ei antanut unionin tuotannonalalle mahdollisuutta asettaa myyntihintojaan markkinaolosuhteita ja kustannusten nousua vastaavalle tasolle. Otokseen valitut yritykset pystyivät siirtämään asiakkaidensa maksettavaksi vain 38 prosentin hinnannousun, vaikka niiden kokonaiskustannukset kohosivat 47 prosenttia samalla jaksolla.
(128)
Edellä esitetyn perustella päätellään alustavasti, että asianomaisista maista peräisin olevalla halvalla polkumyyntituonnilla, joka alitti yhteisön tuotannonalan hinnat tutkimusajanjakson aikana ja jonka määrä myös merkittävästi kasvoi, on ollut ratkaiseva asema unionin tuotannonalan kärsimässä merkittävässä vahingossa.
3. Muiden tekijöiden vaikutus
3.1. Tuonti muista maista
Taulukko 10
Muut kolmannet maat
2009
2010
2011
Tutkimusajanjakso
Tuonti yhteensä (tonnia)
699 541
256 327
161 973
175 370
Indeksi 2009 = 100
100
37
23
25
Markkinaosuus
6,3 %
2,2 %
1,5 %
1,5 %
Indeksi 2009 = 100
100
35
23
24
Lähde:
Eurostat.
(129)
Tuonti kolmansista maista, lähinnä Yhdysvalloista, Norjasta ja Etelä-Koreasta, supistui merkittävästi vuoden 2009 ja tutkimusajanjakson lopun välillä. Tämä tuonnin supistuminen johtui Yhdysvalloista tulevaa tuontia koskevien toimenpiteiden käyttöönotosta vuonna 2009 ja toimenpiteiden kiertämistä koskevasta tutkimuksesta, joka koski Kanadasta lähetettyä tuontia vuonna 2010. Koska muista kolmansista maista tulevan tuonnin markkinaosuus supistui samalla, kun unionin tuotannonalan rahoitusasema heikkeni, muista kolmansista maista tuleva tuonti ei voinut vaikuttaa merkittävästi unionin tuotannonalalle aiheutuneeseen vahinkoon. Näin ollen ei voida päätellä, että tällainen tuonti poistaisi syy-yhteyden vahingon ja polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin vaikutusten välillä.
3.2. Ilman polkumyyntiä tapahtunut tuonti asianomaisista maista
(130)
Ilman polkumyyntiä tapahtunutta tuontia asianomaisista maista esiintyi, mutta ainoastaan vuoden 2011 jälkipuoliskolla. Koska tällaista vientiä oli vain lyhyen aikaa ja vähäisissä määrin, se on voinut aiheuttaa vain vähäisen määrän vahinkoa unionin tuotannonalalle eikä se voi poistaa syy-yhteyttä vahingon ja polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin vaikutusten välillä.
3.3. Muut Unionin tuottajat
(131)
Koska unionin tuotannonalan määritelmän ulkopuolelle jätettyjen unionin tuottajien tuotanto on määrältään vähäistä ja niiden vientimäärät kokonaisuudessaan pieniä, näitä tuottajia ei pidetty unionin tuotannonalalle aiheutuneen vahingon syynä.
3.4. Unionin tuotannonalan harjoittama tuonti
(132)
Argentiinan biodieselin tuottajien järjestö CARBIO väitti, että unionin tuotannonalalle aiheutuneen vahingon aiheutti unionin tuottajien harjoittama tuonti Argentiinasta ja Indonesiasta. Ne katsoivat tällaisen tuonnin itseaiheutetuksi vahingoksi ja väittivät, että argentiinalaisia tuottajia ei toimintansa vuoksi olisi katsottava vahingon syyksi.
(133)
Unionin tuotannonalan toimittamista tiedoista käy selvästi ilmi, että tuotannonala toi biodieseliä tarkastelujaksolla Argentiinasta ja Indonesiasta ja että tällaista tuontia oli jopa 60 prosenttia kaikesta näistä maista peräisin olevasta tuonnista tutkimusajanjaksolla. Unionin tuotannonala on kuitenkin ilmoittanut, että tällainen tuonti tapahtui itsepuolustuksena. Unionin tuottajat pystyivät lyhyellä aikavälillä hyötymään tällaisesta polkumyynnillä tapahtuvasta tuonnista, mikä auttoi niitä jatkamaan liiketoimintaansa keskipitkällä aikavälillä.
(134)
Tällainen unionin tuotannonalan harjoittama biodieselin tuonti unioniin polkumyyntihinnoin lisääntyi merkittävästi vuonna 2011 ja tutkimusajanjaksolla, jolloin biodieselin ja sen raaka-aineiden eriytetyn vientiveron vaikutus tuntui voimakkaimmin, sillä tuohon aikaan raaka-aineiden (soija- ja palmuöljyn) tuonti tuli epätaloudelliseksi verrattuna lopullisen tuotteen tuontiin. Kummassakin maassa käytettävässä eriytetyssä vientiverojärjestelmässä raaka-aineiden vientiä verotetaan enemmän kuin lopullisen tuotteen vientiä. Kysymystä siitä, olisiko tätä eriytettyä vientiveroa pidettävä tukien vastaisen asetuksen 2 artiklassa tarkoitettuna tukena, tarkastellaan käynnissä olevassa tukien vastaisessa tutkimuksessa.
(135)
Tutkimusajanjaksolla esimerkiksi soijaöljyn tuontihinta Argentiinasta oli joidenkin kuukausien ajan korkeampi kuin SME:n tuontihinta, mikä teki soijaöljyn ostamisen epätaloudelliseksi. Tässä tilanteessa SME:n ostaminen oli ainoa taloudellisesti perusteltavissa oleva vaihtoehto.
(136)
Jos unionin tuotannonala ei olisi tuonut näitä biodieselmääriä, unionin kauppayritykset olisivat joka tapauksessa tuoneet ne, alittaneet unionin tuotannonalan hinnat ja myyneet ne unionin markkinoilla, sillä niillä on jo näistä maista tuontia, joka myydään unionin tuotannonalan kanssa kilpaileville dieselin jalostajille. Tällainen tuonti ei poista syy-yhteyttä, ja tämän vuoksi väite hylätään alustavasti.
3.5. Unionin tuotannonalan kapasiteetti
(137)
CARBIO väitti myös, että unionin tuotannonalalle aiheutunut vahinko johtui liiallisen laajentumisen luomasta ylikapasiteetista. Väitettiin, että kapasiteetin käyttöaste oli vuonna 2008 ollut 50 prosenttia ja että unionin tuotannonala oli jatkanut laajentumista ilman vastaavaa kysynnän kasvua.
(138)
On totta, että tarkastelujaksolla kapasiteetin käyttöaste pysyi koko unionissa alhaisena ja oli alimmillaan 40 prosenttia tutkimusajanjaksolla. Osa yrityksistä ei tämän vuoksi käyttänyt asentamaansa kapasiteettia.
(139)
Kapasiteetin käyttöaste oli kuitenkin alhainen jo tarkastelujakson alussa, pysyi alhaisena koko jakson ja oli otokseen valituissa yrityksissä myös vakaa.
(140)
Otokseen valitut yritykset olivat kannattavia tarkastelujakson alussa ja tappiollisia jakson lopussa, mutta niiden kapasiteetin käyttöaste pysyi vakaana. Voidaan kohtuudella päätellä, että koko tuotannonalan kannattavuus heikkeni mutta sen kapasiteetin käyttöaste pysyi vakaana. Tätä ei näin olleen voida pitää merkittävänä vahingon syynä, sillä syy-yhteyttä ei näytä olevan. Tämän vuoksi väite hylätään alustavasti.
3.6. Raaka-aineiden huono saanti ja puutteellinen vertikaalinen integraatio
(141)
CARBIO väittää myös, että unionin tuotannonalaa vaivaa tehokkuuden puute, erityisesti sen vuoksi, että se ei ole integroitunut vertikaalisesti eikä toimi raaka-aineiden läheisyydessä.
(142)
Nämä väitteet hylättiin alustavasti. Osa otokseen valituista yrityksistä sijaitsee satamissa, joissa raaka-aineita on laivakuljetuksina saatavilla saumattomasti, ja muut otokseen valitut yritykset ovat sijoittaneet biodieseltehtaansa samalle paikalla kuin kasviöljyn tuotantolaitoksensakin. Monet Etelä-Euroopassa toimivat biodieselin tuottajat sijaitsevat satama-alueilla nimenomaan siksi, että saatavilla on Argentiinasta ja Indonesiasta tuotuja raaka-aineita, tai ne toimivat samoilla paikoilla kuin asiakkaansakin (jotka ovat mineraaliöljyn jalostamoita). Koska eriytetyn vientiveron vaikutuksesta raaka-aineet ovat kalliimpia kuin lopullinen tuote, tämä on selvästi aiheuttanut vahinkoa unionin tuotannonalalle, kun PME:n ja SME:n valmistaminen EU:ssa on tullut taloudellisesti mahdottomaksi.
3.7. Muut sääntelytekijät
(143)
CARBIO viittasi myös eräisiin sääntelytekijöihin, joiden se väitti aiheuttaneen vahinkoa unionin tuotannonalalle; osa näistä on ehdotuksia, joita ei ole vielä saatettu voimaan. CARBIO kuitenkin korosti ”kaksinkertaisen laskennan” järjestelmää, jota kuvataan jäljempänä.
(144)
Uusiutuvia energialähteitä koskevassa direktiivissä edellytetään, että jäsenvaltiot määräävät tietyn osuuden biodieseliä sekoitettavaksi mineraalidieseliin ennen sen myyntiä käyttäjille. Osa jäsenvaltioista on käyttänyt uusiutuvia energialähteitä koskevan direktiivin säännöstä, jonka mukaan osuus voidaan puolittaa, jos käytettävä biodiesel on valmistettu jäteöljyistä tai käytetyistä eläinrasvoista. Jos kyseinen jäsenvaltio esimerkiksi edellyttää että 7 prosenttia biodieseliä sekoitetaan 93 prosenttiin mineraalidieseliä, tämä 7 prosentin osuus voidaan laskea 3,5 prosenttiin, jos käytetään jäteöljystä tehtyä biodieseliä.
(145)
CARBIO väittää, että kaksinkertaisen laskennan säännöt ovat aiheuttaneet tutkimusajanjaksolla 1 miljoonan tonnin vähennyksen ns. ”ensimmäisen sukupolven” biodieselin myynnissä, mikä on ollut unionin tuotannonalalle aiheutuneen vahingon syynä. Tämä väite hylätään, sillä otokseen valittuihin unionin tuottajiin kuuluu joitakin yrityksiä, jotka valmistavat kaksinkertaisesti laskettavaa biodieseliä, eikä niiden rahoitustilanne poikkea merkittävästi niistä otokseen valituista yrityksistä, jotka tuotavat biodieseliä kasviperäisistä neitsytöljyistä. Nämä yritykset ovat osoittaneet tietojensa tarkistamisen yhteydessä, että niiden biodieselin hintaan on vaikuttanut Argentiinasta ja Indonesiasta polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin matala hinta, sillä ne kilpailevat suoraan asianomaisista maista peräisin olevan PME:n ja SME:n kanssa.
(146)
On myös väitetty, että unionin tuotannonalalle aiheutuu vahinkoa, koska se ei investoi riittävästi toisen sukupolven biopolttoaineisiin, kuten jäteöljyihin. Tämä väite on alustavasti hylätty, sillä unionissa ei ole saatavilla riittävästi jäteöljyä, jotta käsiteltävää jäteöljymäärää voitaisiin nykyisestä merkittävästi kasvattaa.
3.8. Jäsenvaltioiden rajoitukset
(147)
CARBIO väitti myös, että unionin tuotannonalalle aiheutuneen vahingon syynä ei voinut olla tuonti asianomaisista maista, koska useissa jäsenvaltioissa on kiintiöjärjestelmiä ja verojärjestelyitä, joilla rajoitetaan pääsyä tällaisille markkinoille. Väitettiin myös, että osa EU:n markkinoista on ilmasto-olojen vuoksi suljettu SME:ltä ja PME:ltä.
(148)
On totta, että PME:n suodatettavuuden rajalämpötilan (Cold Filter Plugging Point - CFPP) vuoksi (joka on +13 celsiusastetta) PME:tä ei voida käyttää kaikkialla unionissa ilman sekoittamista muihin biodieseleihin, jolloin CFPP-arvoa voidaan laskea. SME:n CFPP on 0 celsiusastetta, mikä mahdollistaa laajemman käytön erityisesti kesäkuukausien aikana.
(149)
Väitettä, jonka mukaan eräiden jäsenvaltioiden sääntelyjärjestelmä aiheuttaa vahinkoa unionin tuotannonalalle, tutkittiin tarkoin koko tutkimuksen ajan.
(150)
Joissakin jäsenvaltioissa on käytössä kiintiöjärjestelmiä, joissa myönnetään tietty tuotantokiintiö kyseisessä jäsenvaltiossa tai jossakin muussa unionin jäsenvaltioissa toimiville yrityksille. Useimmat maat antavat kuitenkin etuja verojärjestelmän kautta, ja näitä etuja ollaan pienentämässä tai poistamassa.
(151)
Esimerkiksi Ranskassa on ”verottomuusetu”, jonka suuruus on 90 euroa tuotettua biodieseltonnia kohden. Polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin alhaisten hintojen vuoksi on kuitenkin usein halvempaa tuoda biodieseliä kuin ostaa sitä unionin tuotannonalalta, jopa veroetu mukaan luettuna. Tämä näkyy siinä, että Argentiinasta tulevaa tuontia esiintyy selvästi Ranskan markkinoilla.
(152)
Joissakin jäsenvaltioissa ei ilmasto-olojen tai kiintiöjärjestelmien vuoksi esiinny tuontia Argentiinasta ja Indonesiasta. Suurimmassa osassa unionia markkinoilla kuitenkin on tuontia Argentiinasta ja Indonesiasta, joko siksi, että kiintiöjärjestelmää ei ole, tai siksi, että hinta on alhaisempi kuin mikään jäsenvaltion mahdollisesti tarjoama veroetu.
(153)
Koska PME:tä ja SME:tä voidaan unionissa tuotettuun RME:hen tai muuhun biodieseliin sekoitettuna myydä kaikkialla unionissa ja tuontia esiintyy suurina määrinä ja polkumyyntihintoihin myös niissä jäsenvaltioissa, joissa on veroetujärjestelmiä, tämä väite hylätään alustavasti, sillä nykyiset kiintiöjärjestelmät ja verojärjestelyt eivät poista syy-yhteyttä vahingon ja polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin vaikutusten väliltä.
4. Syy-yhteyttä koskevat päätelmät
(154)
Edellä esitetty analyysi osoittaa, että asianomaisista maista peräisin olevan halvan polkumyyntituonnin määrä ja markkinaosuus kasvoivat merkittävästi. Samanaikaisesti todettiin, että kyseinen tuonti alitti unionin tuotannonalan hinnan tutkimusajanjaksolla.
(155)
Tiedot osoittavat, että asianomaisista maista tulevan halvan tuonnin määrän kasvaessa unionin tuotannonalan taloustilanne heikkenee merkittävästi.
(156)
Edellä esitetyssä analyysissa on asianmukaisesti erotettu polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin vahingollisista vaikutuksista kaikkien sellaisten tiedossa olleiden tekijöiden vaikutukset, jotka ovat vaikuttaneet unionin tuotannonalan tilanteeseen. Tämän analyysin perusteella päätellään alustavasti, että kyseinen polkumyynnillä tapahtunut tuonti asianomaisista maista on aiheuttanut unionin tuotannonalalle perusasetuksen 3 artiklan 6 kohdassa tarkoitettua merkittävää vahinkoa.
(157)
Polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin lisäksi tiedossa olleet tekijät on arvioitu perusasetuksen 3 artiklan 7 kohdan mukaisesti, eikä ole löydetty näyttöä siitä, että ne poistaisivat syy-yhteyden polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin ja unionin tuotannonalalle aiheutuneen vahingon väliltä.
F. UNIONIN ETU
(158)
Perusasetuksen 21 artiklan mukaisesti komissio tutki, olisiko vahingollista polkumyyntiä koskevista päätelmistä huolimatta olemassa pakottavia syitä päätellä, että toimenpiteiden käyttöönotto ei tässä tapauksessa olisi unionin edun mukaista. Unionin etua määritettäessä arvioitiin kaikki asiaan liittyvät etunäkökohdat eli unionin tuotannonalan, tuojien, raaka-aineiden toimittajien ja käyttäjien edut.
1. Unionin tuotannonalan etu
(159)
Kuten edellä esitettiin, unionin tuotannonalalle aiheutui merkittävää vahinkoa asianomaisista maista polkumyynnillä tapahtuvasta tuonnista. Toimenpiteiden käyttöönotosta luopuminen johtaisi erittäin todennäköisesti unionin tuotannonalan taloudellisen tilanteen negatiivisen suuntauksen jatkumiseen. Unionin tuotannonalan tilannetta leimasi erityisesti kannattavuuden lasku vuoden 2009 +3 prosentista -2,5 prosenttiin tutkimusajanjakson loppuun tultaessa. Tilanteen heikkeneminen edelleen johtaisi lopulta tuotannon supistamiseen ja useampien tuotantolaitosten sulkemiseen, mikä uhkaisi unionin työllisyyttä ja investointeja.
(160)
Toimenpiteiden käyttöönotto palauttaisi markkinoille terveen kilpailun. Unionin tuotannonalan kannattavuuden laskusuuntaus johtuu siitä, että kilpailu asianomaisista maista peräisin olevan halvan polkumyyntuonnin kanssa on vaikeaa, mikä puolestaan johtuu myös kummassakin maassa käytössä olevasta vientiverojärjestelmästä, joka laskee SME- ja PME-tuonnin hintaa unionin markkinoilla ja samalla nostaa raaka-aineiden hintaa. Polkumyynnin vastaisten toimenpiteiden käyttöönotto asettaisi näin olleen unionin tuotannonalan asemaan, jossa se voisi parantaa kannattavuuttaan tasolle, jota pidetään välttämättömänä tälle pääomavaltaiselle tuotannonalalle.
(161)
Toimenpiteiden pitäisi antaa unionin tuotannonalalle mahdollisuus alkaa toipua tutkimuksen aikana todetusta vahingollisesta polkumyynnistä.
2. Unionin etuyhteydettömien tuojien/kauppiaiden etu
(162)
Unionissa toimivia etuyhteydettömiä tuojia/kauppiaita pyydettiin ilmoittautumaan komissiolle. Yksikään tuoja ei kuitenkaan toiminut yhteistyössä tutkimuksessa.
(163)
Koska etuyhteydettömistä tuojista tai kauppiaista ei ole tietoja, ei ole näyttöä siitä, että toimenpiteiden käyttöönotto olisi selkeästi tällaisten osapuolten edun vastaista.
3. Käyttäjien ja kuluttajien etu
(164)
Kaikille tiedossa oleville käyttäjäyrityksille, jotka ovat mukana mineraalidieselin tuotannossa ja jakelussa ja myös mukana mineraalidieselin ja biodieselin pakollisessa sekoittamisessa, lähetettiin kyselylomakkeet menettelyn vireillepanon yhteydessä.
(165)
Kolme biodieselin käyttäjää vastasi käyttäjiä koskevaan kyselylomakkeeseen mutta totesi, että biodiesel on hyvin pieni osa niiden kaikesta liiketoiminnasta. Ne ilmoittivat, että niillä on lakisääteinen velvoite ostaa biodieseliä ja että mahdollisesta tullin korotuksesta johtuva biodieselin hinnan nousu siirrettäisiin automaattisesti niiden asiakkaille, kuten aiemminkin oli tehty.
(166)
Kun otetaan huomioon, että saatavilla oli tietoja vain rajoitetusti, toimenpiteiden käyttöönotolla pitäisi olla vain erittäin vähäinen vaikutus loppukuluttajaan, sillä kuluttajien huoltoasemilta ostamamaan mineraalidieseliin sekoitetaan vain vähäinen prosenttiosuus biodieseliä. Ei havaittu näyttöä siitä, että toimenpiteiden käyttöönotto olisi selkeästi muiden käyttäjien tai kuluttajien etujen vastaista.
4. Raaka-ainetoimittajien etu
(167)
Yksi raaka-ainetoimittajien järjestö, FEDIOL (Euroopan kasviöljy- ja proteiinijauhoteollisuutta edustava järjestö) vastasi raaka-ainetoimittajille lähetettyyn kyselylomakkeeseen. Ne ilmoittivat, että tuonti asianomaisista maista oli laskenut rapsiöljyn kysyntää unionissa yli 1 miljoonalla tonnilla vuosina 2009-2011.
(168)
Ne katsovat, että toimenpiteiden käyttöönotolla on myönteinen vaikutus EU:n raaka-ainetoimittajiin, kun EU:n kapasiteetin käyttöaste nousee. Rapsiöljyn kysynnän mahdollinen kasvu vaikuttaisi myös rehuseosalaan, koska se käyttää rapsiöljyn tuotannosta syntyvää jäännöstä, ja EU:n maatalouteen, joka tuottaa rapsia.
(169)
Saatu näyttö osoittaa näin ollen, että toimenpiteiden käyttöönotto olisi unionin raaka-ainetoimittajien edun mukaista.
5. Unionin etua koskevat päätelmät
(170)
Toimenpiteiden käyttöönotto Argentiinasta ja Indonesiasta peräisin olevan biodieselin tuonnissa olisi selvästikin unionin tuotannonalan etujen mukaista. Se antaisi unionin tuotannonalalle mahdollisuuden kasvaa ja toipua polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin aiheuttamasta vahingosta. Jos toimenpiteitä ei kuitenkaan otettaisi käyttöön, unionin tuotannonalan taloudellinen tilanne heikkenisi edelleen, ja lisää toimijoita joutuisi lopettamaan toimintansa. Vaikka käyttäjien ja tuojien osalta ei voitu tehdä selviä päätelmiä, toimenpiteiden käyttöönoton pitäisi olla myös raaka-ainetoimittajien edun mukaista.
(171)
Ei ole pakottavia syitä, jotka osoittaisivat, että väliaikaisten polkumyynnin vastaisten toimenpiteiden käyttöönotto Argentiinasta ja Indonesiasta peräisin olevan biodieselin tuonnissa olisi selkeästi unionin edun vastaista
G. VÄLIAIKAISET POLKUMYYNNIN VASTAISET TOIMENPITEET
(172)
Polkumyyntiä, vahinkoa, syy-yhteyttä ja unionin etua koskevien päätelmien perusteella olisi otettava käyttöön väliaikaiset polkumyynnin vastaiset toimenpiteet, jotta polkumyynnillä tapahtuvasta tuonnista ei aiheutuisi unionin tuotannonalalle enempää vahinkoa.
1. Vahingon korjaava taso
(173)
Näiden toimenpiteiden tasoa määritettäessä otettiin huomioon todetut polkumyyntimarginaalit ja unionin tuottajille aiheutuneen vahingon korjaamiseksi tarvittavan tullin määrä, niitä ylittämättä.
(174)
Vahingollisen polkumyynnin vaikutukset poistavan tullin määrää laskettaessa katsottiin, että toimenpiteillä pitäisi voida taata unionin tuotannonalalle mahdollisuus kattaa tuotantokustannuksensa ja saada sellainen ennen veroja laskettu myyntivoitto, jonka se voisi kohtuudella saada tavanomaisissa kilpailuolosuhteissa eli polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin puuttuessa.
(175)
Tätä varten 15 prosentin voittomarginaalia liikevaihdosta laskettuna voitiin pitää soveliaana tasona, johon unionin tuotannonalan olisi voitu edellyttää pääsevän ilman vahinkoa aiheuttavaa polkumyyntiä; tämä perustuu tuontia Amerikan yhdysvalloista koskeneen aiemman tutkimuksen päätelmiin, jossa se katsottiin kohtuulliseksi takaamaan tämän tuotannonalan tuottavat investoinnit pitkällä aikavälillä.
(176)
Tämän perusteella unionin tuotannonalalle laskettiin samankaltaisen tuotteen vahinkoa aiheuttamaton hinta. Vahinkoa aiheuttamaton hinta saatiin oikaisemalla otokseen kuuluvien unionin tuottajien myyntihintoja tutkimusajanjakson tosiasiallisella voitolla/tappiolla sekä lisäämällä edellä mainittu voittomarginaali.
(177)
Tarvittava hinnankorotus määritettiin vertaamalla hinnan alittavuuden laskemisessa määritettyä asianomaisissa maissa otokseen valittujen vientiä harjoittavien tuottajien painotettua keskimääräistä tuontihintaa otokseen valittujen unionin tuottajien unionin markkinoilla tutkimusajanjaksolla myymän samankaltaisen tuotteen vahinkoa aiheuttamattomaan hintaan. Tästä vertailusta johtuvat mahdolliset erot ilmaistiin tämän jälkeen prosentteina tuonnin CIF-kokonaisarvosta.
2. Väliaikaiset toimenpiteet
(178)
Argentiinasta ja Indonesiasta peräisin olevan biodieselin tuonnissa olisi otettava perusasetuksen 7 artiklan 2 kohdan mukaisesti käyttöön väliaikaiset polkumyyntitullit alhaisemman tullin säännön mukaisesti eli polkumyynti- ja vahinkomarginaaleista alemman suuruisina.
(179)
Polkumyyntitullit määritettiin vertaamalla vahingon korjaavia marginaaleja ja polkumyyntimarginaaleja. Väliaikaiset polkumyyntitullit, ilmaistuna prosentteina CIF unionin rajalla tullaamattomana -hinnoista, ovat seuraavat:
Maa
Yritys
Väliaikainen polkumyyntimarginaali
Väliaikainen vahinkomarginaali
Väliaikainen polkumyyntitulli
Argentiina
Aceitera General Deheza S.A., General Deheza, Rosario
10,6 %
27,8 %
10,6 %
Bunge Argentina S.A., Buenos Aires
10,6 %
27,8 %
10,6 %
Louis Dreyfus Commodities S.A., Buenos Aires
7,2%
30,9%
7,2%
Molinos Río de la Plata S.A., Buenos Aires
6,8 %
31,8 %
6,8 %
Oleaginosa Moreno Hermanos S.A.F.I.C.I. y A., Bahia Blanca
6,8 %
31,8 %
6,8 %
Vicentin S.A.I.C., Avellaneda
6,8 %
31,8 %
6,8 %
Muut yhteistyössä toimineet yritykset
7,9 %
31 %
7,9 %
Kaikki muut yritykset
10,6%
31,8 %
10,6%
Indonesia
PT. Ciliandra Perkasa, Jakarta
0,0 %
0,0 %
PT. Musim Mas, Medan
2,8 %
23,3 %
2,8 %
PT. Pelita Agung Agrindustri, Medan
5,3 %
27,1 %
5,3 %
PT Wilmar Bioenergi Indonesia, Medan
9,6 %
26,4 %
9,6 %
PT Wilmar Nabati Indonesia, Medan
9,6 %
26,4 %
9,6 %
Muut yhteistyössä toimineet yritykset
6,5 %
25,3 %
6,5 %
Kaikki muut yritykset
9,6 %
27,1 %
9,6 %
(180)
Koska polkumyyntitullia sovelletaan puhtaan biodieselin lisäksi myös sekoituksiin, joihin sisältyy biodieseliä (suhteessa painon mukaiseen biodieselpitoisuuteen), on tarkempaa ja asianmukaisempaa ilmaista tulli kiinteänä määränä nettotonnia kohden ja soveltaa tätä tuotuun puhtaaseen biodieseliin tai sekoitetun tuotteen biodieselosuuteen, jotta jäsenvaltioiden tulliviranomaiset voivat panna tullin täytäntöön asianmukaisesti.
(181)
Tässä asetuksessa yrityksille vahvistetut yksilölliset polkumyyntitullit määritettiin nyt tehdyn tutkimuksen päätelmien perusteella. Näin ollen ne kuvastavat kyseisten yritysten tilannetta tutkimuksen aikana. Näitä tulleja voidaan siten soveltaa (toisin kuin koko maata koskevia, ”kaikkiin muihin yrityksiin” sovellettavia tulleja) yksinomaan asianomaisista maista peräisin olevan, erikseen mainittujen yritysten eli tarkoin määrättyjen oikeussubjektien tuottaman tarkasteltavana olevan tuotteen tuontiin. Jos yritystä ei ole erikseen mainittu tämän asetuksen artiklaosassa (mukaan lukien erikseen mainittuihin yrityksiin etuyhteydessä olevat yritykset), sen tuottaman tarkasteltavana olevan tuotteen tuontiin ei voida soveltaa näitä tulleja, vaan siihen on sovellettava ”kaikkiin muihin yrityksiin” sovellettavaa tullia.
(182)
Kaikki näiden yksilöllisten polkumyyntitullien soveltamiseen liittyvät pyynnöt (esimerkiksi yrityksen nimenmuutoksen tai uusien tuotanto- tai myyntiyksiköiden perustamisen johdosta tehdyt pyynnöt) on toimitettava viipymättä komissiolle (8), ja mukaan on liitettävä kaikki asian kannalta oleelliset tiedot, erityisesti tiedot, jotka koskevat esimerkiksi kyseiseen nimenmuutokseen tai kyseisiin tuotanto- tai myyntiyksiköiden muutoksiin mahdollisesti liittyviä yrityksen tuotantotoiminnan sekä kotimarkkinamyynnin ja viennin muutoksia. Asetusta muutetaan tarvittaessa vastaavasti saattamalla yksilöllisten tullien soveltamisalaan kuuluvien yritysten luettelo ajan tasalle.
(183)
Komissio asetti kirjaamisvelvoitteen asianomaisista maista peräisin olevan tarkasteltavana olevan tuotteen tuonnille 28 päivänä tammikuuta 2013 annetulla komission asetuksella (EU) N:o 79/2013. Tämä tehtiin perusasetuksen 10 artiklan 4 kohdan mukaista polkumyyntitoimenpiteiden mahdollista taannehtivaa soveltamista varten. Mitään päätöstä polkumyyntitoimenpiteiden mahdollisesta taannehtivasta soveltamisesta ei voida tehdä menettelyn tässä vaiheessa.
H. LOPPUSÄÄNNÖKSET
(184)
Moitteettoman hallinnon varmistamiseksi ne asianomaiset osapuolet, jotka ilmoittautuivat menettelyn vireillepanoa koskevassa ilmoituksessa vahvistetussa määräajassa, voivat esittää kantansa kirjallisesti ja pyytää tulla kuulluiksi kuukauden kuluessa tämän asetuksen julkaisemisesta. Tätä asetusta varten tehdyt tullien käyttöönottoa koskevat päätelmät ovat väliaikaisia, ja niitä voidaan harkita uudelleen mahdollisten lopullisten toimenpiteiden määrittämistä varten,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
1. Otetaan käyttöön väliaikainen polkumyyntitulli tuotaessa Argentiinasta ja Indonesiasta peräisin olevia rasvahappomonoalkyyliestereitä ja/tai parafiinisia kaasuöljyjä, jotka on valmistettu synteesillä ja/tai vetykäsittelyllä ja jotka ovat muuta kuin fossiilista alkuperää, joko puhtaassa muodossa tai sekoituksena, ja jotka tällä hetkellä luokitellaan CN-koodeihin ex 1516 20 98 (TARIC-koodit 1516209821, 1516209829 ja 1516209830), ex 1518 00 91 (TARIC-koodit 1518009121, 1518009129 ja 1518009130), ex 1518 00 95 (TARIC-koodi 1518009510), ex 1518 00 99 (TARIC-koodit 1518009921, 1518009929 ja 1518009930), ex 2710 19 43 (TARIC-koodit 2710194321, 2710194329 ja 2710194330), ex 2710 19 46 (TARIC-koodit 2710194621, 2710194629 ja 2710194630), ex 2710 19 47 (TARIC-koodit 2710194721, 2710194729 ja 2710194730), 2710 20 11, 2710 20 15, 2710 20 17, ex 3824 90 97 (TARIC-koodit 3824909701, 3824909703 ja 3824909704), 3826 00 10 ja ex 3826 00 90 (TARIC-koodit 3826009011, 3826009019 ja 3826009030).
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettuun tuotteeseen, jonka jäljempänä luetellut yritykset ovat valmistaneet, sovellettava väliaikainen polkumyyntitulli on seuraava:
Maa
Yritys
Väliaikainen tulli
(euroa nettotonnia kohden)
Taric-lisäkoodi
Argentiina
Aceitera General Deheza S.A., General Deheza, Rosario; Bunge Argentina S.A., Buenos Aires
104,92
B782
Louis Dreyfus Commodities S.A., Buenos Aires
69,16
B783
Molinos Río de la Plata S.A., Buenos Aires; Oleaginosa Moreno Hermanos S.A.F.I.C.I. y A., Bahia Blanca; Vicentin S.A.I.C., Avellaneda
65,24
B784
Muut yhteistyössä toimineet yritykset:
Cargill S.A.C.I., Buenos Aires; Unitec Bio S.A., Buenos Aires; Viluco S.A., Tucuman
75,97
B785
Kaikki muut yritykset
104,92
B999
Indonesia
PT Ciliandra Perkasa, Jakarta
0
B786
PT Musim Mas, Medan
24,99
B787
PT Pelita Agung Agrindustri, Medan
45,65
B788
PT Wilmar Bioenergi Indonesia, Medan; PT Wilmar Nabati Indonesia, Medan
83,84
B789
Muut yhteistyössä toimineet yritykset:
PT Cermerlang Energi Perkasa, Jakarta
57,14
B790
Kaikki muut yritykset
83,84
B999
3. Sekoituksia koskevan polkumyyntitullin soveltamisessa otetaan huomioon, missä suhteessa sekoituksessa on kokonaispitoisuudesta painon mukaan rasvahappomonoalkyyliestereitä ja parafiinisia kaasuöljyjä, jotka on valmistettu synteesillä ja/tai vetykäsittelyllä ja jotka ovat muuta kuin fossiilista alkuperää (biodieselpitoisuus).
4. Jos tavarat ovat vahingoittuneet ennen niiden luovutusta vapaaseen liikkeeseen, mistä syystä niistä tosiasiallisesti maksettua tai maksettavaa hintaa on suhteutettu tullausarvon määrittämiseksi asetuksen (ETY) N:o 2454/93 (9) 145 artiklan mukaisesti, polkumyyntitullia, joka lasketaan edellä vahvistettujen määrien perusteella, alennetaan prosenttimäärällä, joka vastaa tosiasiallisesti maksetun tai maksettavan hinnan suhteutusta.
5. Edellä 1 kohdassa tarkoitetun tuotteen luovutus vapaaseen liikkeeseen Euroopan unionissa edellyttää väliaikaisen tullin määrää vastaavan vakuuden antamista.
6. Jollei toisin säädetä, sovelletaan tulleja koskevia voimassa olevia säännöksiä ja määräyksiä.
2 artikla
1. Asianomaiset osapuolet voivat yhden kuukauden kuluessa tämän asetuksen voimaantulosta pyytää, että niille ilmoitetaan niistä olennaisista tosiseikoista ja huomioista, joiden perusteella tämä asetus annettiin, ja ne voivat saman ajan kuluessa esittää näkökantansa kirjallisesti ja pyytää saada tulla komission kuulemiksi, sanotun kuitenkaan rajoittamatta neuvoston asetuksen (EY) N:o 1225/2009 20 artiklan soveltamista.
2. Kyseiset osapuolet voivat asetuksen (EY) N:o 1225/2009 21 artiklan 4 kohdan mukaisesti esittää huomautuksiaan tämän asetuksen soveltamisesta yhden kuukauden kuluessa sen voimaantulosta.
3 artikla
1. Tulliviranomaiset velvoitetaan lopettamaan komission asetuksen (EU) N:o 79/2013 1 artiklan mukaisesti tapahtuva tuonnin kirjaaminen.
2. Kerätyt tiedot tuotteista, jotka on luovutettu kulutukseen enintään 90 päivää ennen tämän asetuksen voimaantuloa, on säilytettävä lopullisten toimenpiteiden voimaantuloon asti tai tämän menettelyn päättämiseen asti.
4 artikla
Tämä asetus tulee voimaan seuraavana päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tämän asetuksen 1 artiklaa sovelletaan kuuden kuukauden ajan.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 27 päivänä toukokuuta 2013.