NAŘÍZENÍ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY (EU) č. 1072/2013
ze dne 24. září 2013
o statistice úrokových sazeb uplatňovaných měnovými finančními institucemi (přepracované znění)
(ECB/2013/34)
RADA GUVERNÉRŮ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY,
s ohledem na statut Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky, a zejména na článek 5 tohoto statutu,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2533/98 ze dne 23. listopadu 1998 o shromažďování statistických informací Evropskou centrální bankou (1), a zejména na čl. 5 odst. 1 a čl. 6 odst. 4 uvedeného nařízení,
s ohledem na stanovisko Evropské komise,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení Evropské centrální banky (ES) č. 63/2002 ze dne 20. prosince 2001 o statistice úrokových sazeb uplatňovaných měnovými finančními institucemi na vklady a úvěry vůči domácnostem a nefinančním podnikům (ECB/2001/18) (2) bylo podstatně změněno. Vzhledem k tomu, že je v něm třeba provést další změny, zejména s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 549/2013 ze dne 21. května 2013 o Evropském systému národních a regionálních účtů v Evropské unii (3), mělo by být v zájmu srozumitelnosti přepracováno.
(2)
Evropský systém centrálních bank (ESCB) vyžaduje pro plnění svých úkolů vypracovávání statistiky úrokových sazeb uplatňovaných měnovými finančními institucemi (MFI) s výjimkou centrálních bank a fondů peněžního trhu na vklady a úvěry vůči domácnostem a nefinančním podnikům, jejímž hlavním účelem je poskytnout Evropské centrální bance (ECB) komplexní, podrobný a harmonizovaný statistický obraz výše úrokových sazeb uplatňovaných těmito institucemi a jejich časového vývoje. Tyto úrokové sazby představují poslední článek transmisního mechanismu měnové politiky utvářené na základě změn oficiálních úrokových sazeb, a jsou proto nezbytným předpokladem pro spolehlivou analýzu měnového vývoje v členských státech, jejichž měnou je euro (dále jen „členské státy eurozóny“). Současně jsou pro ESCB nezbytné informace o vývoji úrokových sazeb, aby mohla přispívat k řádnému provádění politiky příslušných orgánů v oblasti obezřetnostního dohledu nad úvěrovými institucemi a v oblasti stability finančního systému.
(3)
ECB je povinna v souladu se Smlouvou o fungování Evropské unie a za podmínek stanovených ve statutu Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky (dále jen „statut ESCB“) přijímat nařízení v rozsahu nezbytném pro plnění úkolů ESCB vymezených ve statutu ESCB a v některých případech stanovených předpisy Rady na základě čl. 129 odst. 4 Smlouvy o fungování Evropské unie.
(4)
Článek 5.1 statutu ESCB vyžaduje, aby ECB pro zajištění úkolů ESCB shromažďovala ve spolupráci s národními centrálními bankami nezbytné statistické informace buď od příslušných vnitrostátních orgánů, nebo přímo od hospodářských subjektů. Článek 5.2 statutu ESCB stanoví, že úkoly popsané v článku 5.1 provádějí v rámci svých možností národní centrální banky.
(5)
Může být nezbytné a zároveň může snížit zpravodajskou zátěž, shromažďují-li národní centrální banky od skutečného souboru zpravodajských jednotek statistické informace nutné ke splnění statistické zpravodajské povinnosti vůči ECB jako součást širšího zpravodajského systému, který jednotlivé národní centrální banky vytvářejí v rámci vlastních pravomocí v souladu s právními přepisy Unie, vnitrostátními právními předpisy nebo se zavedenou praxí a který slouží jiným statistickým účelům, pokud tím není ohroženo plnění statistické zpravodajské povinnosti vůči ECB. Pro zvýšení transparentnosti je v těchto případech vhodné informovat zpravodajské jednotky o tom, že jsou údaje shromažďovány pro jiné statistické účely. V určitých případech může ECB využít statistické informace, které byly shromážděny pro tyto jiné účely, ke splnění svých požadavků.
(6)
Od přijetí nařízení (ES) č. 63/2002 (ECB/2001/18) došlo ke zlepšení systému vykazování úrokových sazeb z úvěrů poskytnutých domácnostem a nefinančním podnikům, jakož i metod pro výběr skutečného souboru zpravodajských jednotek, což by mělo být zohledněno v pokynech k výběrovému šetření i ve statistické zpravodajské povinnosti.
(7)
Je rovněž nezbytné umožnit, aby ECB poskytovala analytickou a statistickou podporu Evropské radě pro systémová rizika v souladu s nařízením Rady (EU) č. 1096/2010 ze dne 17. listopadu 2010 o pověření Evropské centrální banky zvláštními úkoly, které se týkají fungování Evropské rady pro systémová rizika (4).
(8)
Článek 3 nařízení (ES) č. 2533/98 vyžaduje, aby ECB blíže určila skutečný soubor zpravodajských jednotek v rámci referenčního souboru zpravodajských jednotek a omezila na minimum související zátěž. S ohledem na zvláštní charakteristiky sektoru MFI v každém z členských států eurozóny je konečná volba metody výběru skutečného souboru zpravodajských jednotek ponechána na národních centrálních bankách. Cílem je snížit zpravodajské zatížení a současně zajistit vysokou kvalitu statistických údajů. Podle čl. 5 odst. 1 může ECB přijímat nařízení k vymezení a ukládání statistické zpravodajské povinnosti skutečnému souboru zpravodajských jednotek členských států eurozóny. Čl. 6 odst. 4 uvedeného nařízení stanoví, že ECB může přijímat nařízení upravující podmínky, za kterých lze uplatnit právo ověřovat statistické informace nebo provádět jejich nucené shromažďování.
(9)
Článek 4 nařízení (ES) č. 2533/98 stanoví, že členské státy si samy řídí organizaci v oblasti statistiky a plně spolupracují s ESCB, aby zajistily plnění povinností vyplývajících z článku 5 statutu ESCB.
(10)
Uznává se, že nařízení přijatá ECB podle článku 34.1 statutu ESCB nezakládají práva ani neukládají povinnosti členským státům, jejichž měnou není euro (dále jen „členské státy mimo eurozónu“), nicméně článek 5 statutu ESCB se vztahuje na členské státy eurozóny i na členské státy mimo eurozónu. 17. bod odůvodnění nařízení (ES) č. 2533/98 poukazuje na to, že z článku 5 statutu ESCB spolu s článkem 4 odst. 3 Smlouvy o Evropské unii vyplývá povinnost přijmout a provést na vnitrostátní úrovni veškerá opatření, která členské státy mimo eurozónu považují za vhodná pro shromažďování statistických informací nezbytných ke splnění statistické zpravodajské povinnosti vůči ECB a pro včasnou přípravu v oblasti statistiky na to, aby se mohly stát členskými státy eurozóny.
(11)
Měla by se uplatňovat pravidla ochrany a využití důvěrných statistických informací stanovená v článku 8 nařízení Rady (ES) č. 2533/98.
(12)
Podle čl. 7 odst. 1 nařízení (ES) č. 2533/98 má ECB pravomoc uložit sankce zpravodajským jednotkám, které neplní statistickou zpravodajskou povinnost stanovenou nařízeními nebo rozhodnutími ECB,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Definice
Pro účely tohoto nařízení:
1)
výrazy „zpravodajské jednotky“ a „rezident“ mají stejný význam jako v článku 1 nařízení (ES) č. 2533/98;
2)
„domácnostmi“ se rozumí sektor domácností a sektor neziskových institucí sloužících domácnostem (kombinace S.14 a S.15), jak jsou vymezeny v přepracovaném Evropském systému účtů (dále jen „ESA 2010“), který je stanoven v nařízení (EU) č. 549/2013;
3)
„nefinančními podniky“ se rozumí sektor nefinančních podniků (S.11), jak je vymezen v ESA 2010;
4)
„měnová finanční instituce“ má stejný význam jako v článku 1 nařízení Evropské centrální banky (EU) č. 1071/2013 ze dne 24. září 2013 o rozvaze sektoru měnových finančních institucí (ECB/2013/33) (5);
5)
„statistikou úrokových sazeb MFI“ se rozumí statistika týkající se úrokových sazeb uplatňovaných rezidentskými MFI kromě centrálních bank a fondů peněžního trhu na vklady a úvěry, denominované v eurech, vůči domácnostem a nefinančním podnikům, jež jsou rezidenty v členských státech eurozóny. „Statistika úrokových sazeb MFI“ zahrnuje odpovídající objemy nových obchodů spočívajících ve vkladech a úvěrech denominovaných v eurech, jakož i objemy nových obchodů spočívajících v opětovně sjednaných úvěrech;
6)
„fondy peněžního trhu“ mají stejný význam jako v článku 1 nařízení Evropské centrální banky (EU) č. 1071/2013 (ECB/2008/32) (6);
7)
„referenčním souborem zpravodajských jednotek“ se rozumí rezidentské MFI kromě centrálních bank a fondů peněžního trhu, které přijímají vklady denominované v eurech od domácností nebo nefinančních podniků, jež jsou rezidenty v členských státech eurozóny, nebo které těmto subjektům poskytují úvěry denominované v eurech;
8)
„institucí ve zbytkové části“ se rozumí malá MFI kromě centrální banky a fondu peněžního trhu, které byla udělena výjimka podle článku 4.
Článek 2
Skutečný soubor zpravodajských jednotek
1. Skutečný soubor zpravodajských jednotek se skládá z rezidentských MFI kromě centrálních bank a fondů peněžního trhu, které z referenčního souboru zpravodajských jednotek vybírají národní centrální banky. Národní centrální banky skutečný soubor zpravodajských jednotek vybírají pomocí úplného zjišťování nebo pomocí výběrového šetření.
2. V případě výběrového šetření národní centrální banky referenční soubor zpravodajských jednotek stratifikují do homogenních vrstev a skutečný soubor zpravodajských jednotek poté buď z každé vrstvy vyberou náhodně, nebo v každé vrstvě vyberou největší instituce.
3. V případě náhodného výběru musí být minimální velikost vnitrostátního výběrového souboru taková, aby maximální náhodná chyba na vnitrostátní úrovni v průměru nepřekročila na úrovni spolehlivosti 90 % 10 základních bodů. V případě výběru největších institucí musí minimální velikost vnitrostátního výběrového souboru odpovídat obdobné úrovni kvalitativního opatření na základě funkce odhadované střední absolutní hodnoty chyb.
4. Národní centrální banky při výběru skutečného souboru zpravodajských jednotek rovněž používají vzorce a kritéria stanovená v obecných zásadách ECB/2007/9 ze dne 1. srpna 2007 o měnové statistice a statistice finančních institucí a trhů (7).
5. Každá národní centrální banka informuje zpravodajské jednotky, jež jsou rezidenty na jejím státním území, o jejich statistické zpravodajské povinnosti v rámci vnitrostátních postupů.
6. Rada guvernérů je oprávněna kontrolovat dodržování tohoto článku.
Článek 3
Statistická zpravodajská povinnost
1. Pro pravidelné sestavování statistiky úrokových sazeb MFI vykazuje skutečný soubor zpravodajských jednotek národní centrální bance členského státu, v němž je zpravodajská jednotka rezidentem, měsíční statistické informace vztahující se k novým obchodům a ke stavu obchodů. Požadované statistické informace jsou uvedeny v příloze I.
2. Národní centrální banky v souladu s národními požadavky stanoví a zavedou postupy pro vykazování, které musí skutečný soubor zpravodajských jednotek dodržovat. Národní centrální banky zabezpečí, aby tyto zpravodajské postupy poskytovaly požadované statistické informace a umožňovaly přesnou kontrolu plnění minimálních standardů pro přenos, přesnost, pojmovou shodu a opravy uvedených v odstavci 3.
3. Požadované statistické informace jsou vykazovány v souladu s minimálními standardy pro přenos, přesnost, pojmovou shodu a opravy, jak jsou stanoveny v příloze II.
4. Národní centrální banky předávají ECB agregované měsíční statistické informace na úrovni členských států do skončení pracovní doby v 19. pracovní den po skončení referenčního měsíce.
5. ECB může uložit sankce zpravodajským jednotkám, které neplní statistickou zpravodajskou povinnost stanovenou tímto nařízením, v souladu s rozhodnutím ECB/2010/10 ze dne 19. srpna 2010 o neplnění statistické zpravodajské povinnosti (8).
Článek 4
Výjimky
1. Dochází-li k výběru zpravodajských jednotek pomocí úplného zjišťování, mohou národní centrální banky malým MFI kromě centrálních bank a fondů peněžního trhu udělit výjimky ohledně periodicity vykazování za předpokladu, že celkový příspěvek těchto zpravodajských jednotek do vnitrostátní rozvahy MFI z hlediska zůstatků, vypočtený podle nařízení (EU) č. 1071/2013 (ECB/2013/33), nepřesahuje 5 %. Namísto měsíčního vykazování mohou instituce ve zbytkové části statistiku úrokových sazeb MFI vykazovat čtvrtletně.
2. Národní centrální banky každý rok včas kontrolují plnění podmínek uvedených v odstavci 1, aby mohly udělit nebo případně zrušit výjimku s účinkem od počátku každého roku.
3. Instituce ve zbytkové části se mohou rozhodnout, že výjimky nevyužijí a že namísto toho budou plnit úplnou statistickou zpravodajskou povinnost.
4. Při přepočtu údajů na 100 % pokrytí mohou národní centrální banky zvolit postup pro přenos vykazovaných údajů do chybějících období uplatněním vhodných technik statistických odhadů s cílem zohlednit tendence vývoje údajů nebo sezónní vlivy. Národní centrální banky každoročně monitorují počet institucí ve zbytkové části.
Článek 5
Ověřování a nucené shromažďování
Národní centrální banky vykonávají právo ověřovat nebo vynuceně shromažďovat informace, které jsou zpravodajské jednotky povinny poskytovat podle tohoto nařízení, aniž je dotčeno právo ECB vykonávat toto právo sama. Národní centrální banky toto právo vykonávají zejména, pokud zpravodajská jednotka nesplňuje minimální standardy pro přenos, přesnost, pojmovou shodu a opravy uvedené v příloze II.
Článek 6
První vykazování
Vykazování podle tohoto nařízení se poprvé provede s údaji za prosinec 2014.
Článek 7
Zrušení
1. Nařízení (EU) č. 63/2002 (ECB/2001/18) se zrušuje s účinkem od 1. ledna 2015.
2. Odkazy na zrušené nařízení se považují za odkazy na toto nařízení v souladu se srovnávací tabulkou obsaženou v příloze IV.
Článek 8
Závěrečné ustanovení
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie. Použije se od 1. ledna 2015.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné v členských státech v souladu se Smlouvami.
Ve Frankfurtu nad Mohanem dne 24. září 2013.
EUROOPAN KESKUSPANKIN ASETUS (EU) N:o 1072/2013,
annettu 24 päivänä syyskuuta 2013,
rahalaitosten soveltamia korkoja koskevista tilastoista (uudelleenlaadittu)
(EKP/2013/34)
EUROOPAN KESKUSPANKIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan keskuspankkijärjestelmän ja Euroopan keskuspankin perussäännön ja erityisesti sen 5 artiklan,
ottaa huomioon Euroopan keskuspankin valtuuksista kerätä tilastotietoja 23 päivänä marraskuuta 1998 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2533/1998 (1) ja erityisesti sen 5 artiklan 1 kohdan ja 6 artiklan 4 kohdan,
ottaa huomioon Euroopan komission lausunnon,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Korkotilastoista, jotka koskevat rahalaitosten soveltamia kotitalouksien ja yritysten talletus- ja lainakorkoja, 20 päivänä joulukuuta 2001 annettua Euroopan keskuspankin asetusta (EY) N:o 63/2002 (EKP/2001/18) (2) on muutettu huomattavasti. Koska asetukseen on tehtävä uusia muutoksia erityisesti Euroopan kansantalouden tilinpito- ja aluetilinpitojärjestelmästä Euroopan unionissa 21 päivänä toukokuuta 2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 549/2013 (3) johdosta, se olisi selkeyden vuoksi laadittava uudelleen.
(2)
Euroopan keskuspankkijärjestelmä (EKPJ) edellyttää korkotilastojen tuottamista muiden rahalaitosten kuin keskuspankkien ja rahamarkkinarahastojen soveltamista kotitalouksien ja yritysten talletus- ja lainakoroista voidakseen suorittaa tehtävänsä. Tilastojen päätarkoituksena on antaa Euroopan keskuspankille (EKP) kattavat, yksityiskohtaiset ja yhdenmukaiset tilastotiedot näiden laitosten soveltamien korkojen tasosta ja niiden muutoksista ajan kuluessa. Nämä korot edustavat viimeistä vaihetta virallisten korkojen muutoksista alkunsa saavassa rahapolitiikan välittymismekanismissa, ja siksi niitä koskevat tilastot ovat välttämätön edellytys, jotta voitaisiin analysoida luotettavasti rahatalouden kehitystä jäsenvaltioissa, joiden rahayksikkö on euro (jäljempänä ’euroalueen jäsenvaltiot’). EKPJ tarvitsee korkojen kehitystä koskevia tietoja myös myötävaikuttaakseen luottolaitosten toiminnan vakauden valvontaan ja rahoitusjärjestelmän vakauteen liittyvän politiikan moitteettomaan harjoittamiseen.
(3)
EKP:lla on Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen mukaisesti sekä Euroopan keskuspankkijärjestelmän ja Euroopan keskuspankin perussäännössä (jäljempänä ’EKPJ:n perussääntö’) vahvistetuin edellytyksin velvollisuus antaa asetuksia siinä määrin kuin se on tarpeen niiden EKPJ:n tehtävien toteuttamiseksi, jotka on määritelty EKPJ:n perussäännössä ja joista säädetään eräissä tapauksissa Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 129 artiklan 4 kohdan nojalla annetuissa neuvoston säädöksissä.
(4)
EKPJ:n perussäännön 5.1 artiklassa edellytetään, että EKP kerää EKPJ:n tehtävistä huolehtiakseen kansallisten keskuspankkien avustuksella tarvittavat tilastotiedot joko toimivaltaisilta kansallisilta viranomaisilta tai suoraan taloudellisilta toimijoilta. EKPJ:n perussäännön 5.2 artiklan mukaan kansalliset keskuspankit hoitavat 5.1 artiklassa kuvattuja tehtäviä siinä määrin kuin mahdollista.
(5)
Kansallisten keskuspankkien voi olla tarpeen kerätä varsinaiselta tiedonantajien joukolta tilastointiin liittyvien EKP:n tiedonantovaatimusten täyttämiseksi tarvittavat tilastotiedot osana laajempaa tilastointiin liittyvää tiedonkeruuta, jonka ne toteuttavat omalla vastuullaan unionin tai kansallisen lainsäädännön taikka vakiintuneen käytännön mukaisesti ja joka palvelee muita tilastointitarkoituksia, edellyttäen, että tilastointiin liittyvien EKP:n tiedonantovaatimusten täyttäminen ei vaarannu. Tällä tavoin voidaan myös vähentää tietojen keräämisestä aiheutuvaa rasitetta. Näissä tapauksissa tiedonantajille on avoimuuden lisäämiseksi ilmoitettava, että tietoja kerätään muita tilastointitarkoituksia varten. Erityistapauksissa EKP voi käyttää tällaisia muihin tarkoituksiin kerättyjä tilastotietoja omien tarpeidensa täyttämiseksi.
(6)
Asetuksen (EY) N:o 63/2002 (EKP/2001/18) hyväksymisen jälkeen kotitalouksien ja yritysten korkoja koskevat tiedonantojärjestelmät sekä varsinaisen tiedonantajien joukon valintamenetelmät ovat parantuneet, mikä olisi otettava huomioon otanta-ohjeissa ja tilastointiin liittyvissä tiedonantovaatimuksissa.
(7)
On myös välttämätöntä antaa EKP:lle mahdollisuus tarjota analyyttistä ja tilastollista tukea Euroopan järjestelmäriskikomitealle Euroopan järjestelmäriskikomitean toimintaa koskevien erityistehtävien antamisesta Euroopan keskuspankille 17 päivänä marraskuuta 2010 annetun neuvoston asetuksen (EU) N:o 1096/2010 (4) mukaisesti.
(8)
Asetuksen (EY) N:o 2533/98 3 artiklassa edellytetään EKP:n täsmentävän varsinaisen tietojen antajien joukon tietojen antajien perusjoukon piiristä ja vähentävän tietojenannosta koituvaa rasitetta. Kansalliset keskuspankit tekevät lopullisen päätöksen varsinaisen tietojen antajien joukon valintamenetelmästä, jotta voitaisiin ottaa huomioon rahalaitossektorin erityispiirteet kussakin euroalueen jäsenvaltiossa. Tavoitteena on vähentää tietojenannosta johtuvaa rasitetta, mutta varmistaa samalla korkealaatuiset tilastotiedot. Saman asetuksen 5 artiklan 1 kohdassa säädetään, että EKP voi antaa asetuksia niiden tilastoihin liittyvien tietojenantovaatimustensa määrittelemiseksi ja täytäntöön panemiseksi, jotka koskevat euroalueen jäsenvaltioiden varsinaista tietojen antajien joukkoa. Saman asetuksen 6 artiklan 4 kohdassa säädetään, että EKP voi antaa asetuksia edellytyksistä, joiden mukaisesti oikeutta tarkistaa tilastotietoja tai toimittaa pakollinen tilastotietojen keruu voidaan käyttää.
(9)
Asetuksen (EY) N:o 2533/98 4 artiklassa säädetään, että jäsenvaltioiden on järjestettävä omalta osaltaan tilastotietojen keruu ja tehtävä EKPJ:n kanssa kiinteää yhteistyötä varmistaakseen EKPJ:n perussäännön 5 artiklasta johtuvien velvollisuuksien täyttämisen.
(10)
Vaikka on tunnustettu, että asetuksissa, joita EKP antaa EKPJ:n perussäännön 34.1 artiklan nojalla, ei myönnetä mitään oikeuksia eikä aseteta mitään velvollisuuksia jäsenvaltioille, joiden rahayksikkö ei ole euro (jäljempänä ’euroalueeseen kuulumattomat jäsenvaltiot’), EKPJ:n perussäännön 5 artikla koskee sekä euroalueen jäsenvaltioita että euroalueeseen kuulumattomia jäsenvaltioita. Asetuksen (EY) N:o 2533/98 johdanto-osan 17 kappaleessa viitataan siihen, että EKPJ:n perussäännön 5 artikla yhdessä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 4 artiklan 3 kohdan kanssa tarkoittavat, että euroalueeseen kuulumattomien jäsenvaltioiden on laadittava ja otettava käyttöön kansallisella tasolla kaikki toimenpiteet, joita ne pitävät tarkoituksenmukaisina tilastoihin liittyvien EKP:n tietojenantovaatimusten täyttämisen edellyttämän tiedonkeruun järjestämiseksi, ja saatava tilastointiin liittyvät valmistelunsa ajoissa valmiiksi, jotta niistä voi tulla euroalueen jäsenvaltioita.
(11)
Asetuksen (EY) N:o 2533/98 8 artiklassa säädettyjä sääntöjä luottamuksellisten tilastotietojen suojaamisesta ja käytöstä olisi noudatettava.
(12)
Asetuksen (EY) N:o 2533/98 7 artiklan 1 kohdassa säädetään, että EKP:llä on oikeus määrätä seuraamuksia tietojen antajille, jotka eivät noudata EKP:n asetuksissa tai päätöksissä asetettuja tilastoihin liittyviä tietojenantovaatimuksia,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Määritelmät
Tässä asetuksessa tarkoitetaan
1)
’tiedonantajilla’ samaa kuin asetuksen (EY) N:o 2533/98 1 artiklassa ’tietojen antajilla’ ja ’kotimaisella’ samaa kuin saman asetuksen 1 artiklassa;
2)
’kotitalouksilla’ asetuksella (EU) N:o 549/2013 vahvistetussa uudistetussa Euroopan kansantalouden tilinpitojärjestelmässä (jäljempänä ’EKT 2010’) tarkoitettuja kotitalouksia ja kotitalouksia palvelevia voittoa tavoittelemattomia yhteisöjä (S.14 ja S.15 yhteensä);
3)
’yrityksillä’ EKT 2010:ssä tarkoitettua yrityssektoria (S.11);
4)
’rahalaitoksella’ samaa kuin rahalaitossektorin taseesta 24 päivänä syyskuuta 2013 annetun Euroopan keskuspankin asetuksen (EU) N:o 1071/2013 (EKP/2013/33) (5) 1 artiklassa;
5)
’rahalaitosten korkotilastoilla’ tilastoja, jotka koskevat euroalueen jäsenvaltioiden muiden kotimaisten rahalaitosten kuin keskuspankkien ja rahamarkkinarahastojen soveltamia euroalueen jäsenvaltioiden kotimaisten kotitalouksien ja yritysten euromääräisiä talletus- ja lainakorkoja. ’Rahalaitosten korkotilastot’ sisältävät euromääräisiin talletuksiin ja lainoihin liittyvän uuden liiketoiminnan vastaavat määrät sekä uudelleen neuvoteltuihin lainoihin liittyvän uuden liiketoiminnan määrät;
6)
’rahamarkkinarahastoilla’ samaa kuin Euroopan keskuspankin asetuksen (EU) N:o 1071/2013 (EKP/2008/32) (6) 1 artiklassa;
7)
’tiedonantajien perusjoukolla’ kotimaisia rahalaitoksia, jotka eivät ole keskuspankkeja tai rahamarkkinarahastoja ja jotka ottavat vastaan euromääräisiä talletuksia euroalueen jäsenvaltioiden kotimaisilta kotitalouksilta ja/tai yrityksiltä ja/tai myöntävät niille euromääräisiä lainoja;
8)
’pienellä laitoksella’ pientä rahalaitosta, joka ei ole keskuspankki tai rahamarkkinarahasto ja jolle on myönnetty 4 artiklan mukainen poikkeus.
2 artikla
Varsinainen tiedonantajien joukko
1. Varsinainen tiedonantajien joukko koostuu kansallisten keskuspankkien valitsemista tiedonantajien perusjoukkoon kuuluvista kotimaisista rahalaitoksista, jotka eivät ole keskuspankkeja tai rahamarkkinarahastoja. Kansalliset keskuspankit käyttävät joko kokonaisotantaa tai otosta valitessaan varsinaisen tiedonantajien joukon.
2. Jos kansallinen keskuspankki käyttää otosta, se jakaa tiedonantajien perusjoukon homogeenisiin ositteisiin ja valitsee varsinaisen tiedonantajien joukon joko käyttämällä satunnaisotantaa kussakin ositteessa tai valitsemalla suurimmat laitokset kustakin ositteesta.
3. Jos käytetään satunnaisotantaa, kansallisen otoksen vähimmäiskoon on oltava niin suuri, että kansallisella tasolla suurin mahdollinen satunnaisvirhe on keskimäärin enintään 10 peruspistettä 90 prosentin luottamusvälillä. Jos valitaan suurimmat laitokset, kansallisen otoksen vähimmäiskoon on oltava vastaavan tasoisen laatustandardin mukainen, ja tällaisen laatustandardin on perustuttava arvioituun keskipoikkeamaan.
4. Kansalliset keskuspankit soveltavat myös raha-, rahoituslaitos- ja rahoitusmarkkinatilastoista 1 päivänä elokuuta 2007 annetuissa suuntaviivoissa EKP/2007/9 (7) vahvistettuja varsinaisen tiedonantajien joukon valintaa koskevia kaavoja ja kriteerejä.
5. Kukin kansallinen keskuspankki ilmoittaa kotimaisille tiedonantajilleen niitä koskevat tilastointiin liittyvät tiedonantovaatimukset kansallisten käytäntöjen mukaisesti.
6. EKP:n neuvostolla on oikeus tarkistaa, että tämän artiklan säännöksiä noudatetaan.
3 artikla
Tilastointiin liittyvät tiedonantovaatimukset
1. Varsinainen tiedonantajien joukko antaa rahalaitosten korkotilastojen säännöllistä laatimista varten kuukausittain uutta liiketoimintaa ja kantatietoja koskevat tilastotiedot sen jäsenvaltion kansalliselle keskuspankille, jossa tiedonantajalla on kotipaikka. Vaaditut tilastotiedot täsmennetään liitteessä I.
2. Kansalliset keskuspankit määrittelevät ja ottavat kansallisten vaatimusten mukaisesti käyttöön tiedonantomenettelyt, joita varsinaisen tiedonantajien joukon on noudatettava. Kansalliset keskuspankit varmistavat, että näillä tiedonantomenettelyillä saadaan tarvittavat tilastotiedot ja että tietojen toimittamista, tarkkuutta, käsitteellistä vastaavuutta ja tarkistuksia koskevien vähimmäisvaatimusten noudattamisen tarkka valvonta 3 kohdassa tarkoitetulla tavalla on mahdollista.
3. Vaaditut tilastotiedot annetaan tietojen toimittamista, tarkkuutta, käsitteellistä vastaavuutta ja tarkistuksia koskevien, liitteessä II esitettyjen vähimmäisvaatimusten mukaisesti.
4. Kansalliset keskuspankit toimittavat yhteenlasketut kuukausittaiset kansalliset tilastotiedot EKP:lle viimeistään 19. pankkipäivänä (työajan loppuun mennessä) sen kuukauden päättymisestä, jota toimitettavat tiedot koskevat.
5. EKP:llä on oikeus määrätä seuraamuksia tiedonantajille, jotka eivät noudata tämän asetuksen mukaisia tilastointiin liittyviä tiedonantovaatimuksia, tilastointiin liittyvien tiedonantovaatimusten noudattamatta jättämisestä 19 päivänä elokuuta 2010 annetun päätöksen EKP/2010/10 (8) mukaisesti.
4 artikla
Poikkeukset
1. Kun tiedonantajat valitaan kokonaisotannalla, kansalliset keskuspankit voivat myöntää poikkeuksia muille pienille rahalaitoksille kuin keskuspankeille tai rahamarkkinarahastoille raportoinnin tiheyden osalta sillä edellytyksellä, että näiden tiedonantajien yhteenlaskettu osuus kansallisesta rahalaitostaseesta on enintään 5 prosenttia kantatiedoista, laskettuna asetuksen (EU) N:o 1071/2013 (EKP/2013/33) mukaisesti. Pienet laitokset voivat ilmoittaa kuukausiraportoinnin sijasta rahalaitosten korkotilastot vuosineljänneksittäin.
2. Kansalliset keskuspankit tarkistavat 1 kohdassa vahvistettujen edellytysten täyttymisen vuosittain ajoissa, jotta ne voivat myöntää poikkeuksen tai tarvittaessa peruuttaa sen kunkin vuoden alusta lukien.
3. Pienet laitokset voivat päättää olla hyödyntämättä poikkeuksia ja täyttää sen sijaan kaikki tilastointiin liittyvät tiedonantovaatimukset.
4. Kansalliset keskuspankit voivat 100 prosentin kattavuuteen ulottuvan bruttoutuksen osalta valita menetelmän, jossa siirretään ilmoitettuja tietoja eteenpäin puuttuville kausille soveltamalla asianmukaisia tilastoestimoinnin tekniikoita tieto- tai kausivaihtelujen trendien mukaan. Kansalliset keskuspankit seuraavat pienten tiedonantajien määrää vuosittain.
5 artikla
Tilastotietojen tarkistaminen ja pakollinen keruu
Kansalliset keskuspankit käyttävät oikeuttaan tarkistaa tietoja, joita tiedonantajien edellytetään toimittavan tämän asetuksen perusteella, tai toimittaa tietojen pakollinen keruu, tämän rajoittamatta EKP:n oikeutta käyttää tätä oikeutta itse. Kansalliset keskuspankit käyttävät tätä oikeutta erityisesti silloin, kun tiedonantaja ei täytä liitteessä II säädettyjä tietojen toimittamista, tarkkuutta, käsitteellistä vastaavuutta ja tarkistuksia koskevia vähimmäisvaatimuksia.
6 artikla
Tietojen antaminen ensimmäisen kerran
Ensimmäiset tiedot, jotka toimitetaan tämän asetuksen mukaisesti, ovat joulukuun 2014 tiedot.
7 artikla
Kumoaminen
1. Kumotaan asetus (EY) N:o 63/2002 (EKP/2001/18) 1 päivästä tammikuuta 2015.
2. Viittauksia kumottuun asetukseen pidetään viittauksina tähän asetukseen liitteessä IV olevan vastaavuustaulukon mukaisesti.
8 artikla
Loppusäännös
Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä. Sitä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2015.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan jäsenvaltioissa perussopimusten mukaisesti.
Tehty Frankfurt am Mainissa 24 päivänä syyskuuta 2013.