PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 448/2013
ze dne 15. května 2013,
kterým se stanoví postup pro určení referenčního členského státu mimounijního správce alternativních investičních fondů podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2011/61/EU
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2011/61/EU ze dne 8. června 2011 o správcích alternativních investičních fondů a o změně směrnic 2003/41/ES a 2009/65/ES a nařízení (ES) č. 1060/2009 a (EU) č. 1095/2010 (1), a zejména na čl. 37 odst. 14 uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
V situacích uvedených v čl. 37 odst. 4 písm. b), písm. c) bodě i), písm. e) a f) a písm. g) bodě i) směrnice 2011/61/EU by mohl být za možný referenční členský stát mimounijního správce alternativních investičních fondů (dále jen „správce“), který hodlá spravovat unijní alternativní investiční fondy, případně nabízet jím spravované alternativní investiční fondy v Unii, považován více než jeden členský stát. V uvedených případech musí mimounijní správce požádat příslušné orgány uvedených členských států, aby určily jeho referenční členský stát. K žádosti by měly být připojeny veškeré nezbytné relevantní informace a dokumentace k určení referenčního členského státu tohoto správce. Dotyčné příslušné orgány by měly referenční členský stát určit společným rozhodnutím. Je třeba stanovit postup, podle kterého relevantní příslušné orgány určí referenční členský stát. Zatímco jmenování referenčního členského státu je společnou odpovědností příslušných orgánů dotyčných členských států, Evropský orgán pro cenné papíry a trhy (ESMA) zřízený nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1095/2010 (2) by měl zajistit, aby byly všechny potenciální referenční členské státy do tohoto rozhodování řádně zapojeny, a měl by být nápomocen při dosažení dohody.
(2)
Postup pro určení referenčního členského státu se liší od postupu pro žádost o pas podle směrnice 2011/61/EU. Poté, co byl referenční členský stát určen, musí dotčený mimounijní správce požádat příslušný orgán uvedeného členského státu o povolení podle stejného postupu a za stejných podmínek, jaké pro správce platí podle článků 7 a 8 směrnice 2011/61/EU.
(3)
Směrnice 2011/61/EU ukládá členským státům, aby použily právní a správní předpisy, které uvedené směrnici provádějí, ode dne 22. července 2013. Aniž je dotčen akt v přenesené pravomoci požadovaný v čl. 67 odst. 6 směrnice 2011/61/EU, použití tohoto nařízení se proto také odkládá ke stejnému datu.
(4)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Evropského výboru pro cenné papíry,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Postup pro určení referenčního členského státu z několika možných referenčních členských států
1. Pokud mimounijní správce alternativních investičních fondů (dále jen „správce“), který hodlá spravovat unijní alternativní investiční fondy, aniž by je nabízel, nebo hodlá nabízet v Unii alternativní investiční fondy, které spravuje, požádá o určení svého referenčního členského státu podle čl. 37 odst. 4 druhého pododstavce směrnice 2011/61/EU, tato žádost musí být písemná a musí být určena každému z příslušných orgánů členských států, které jsou možnými referenčními členskými státy. V žádosti se uvedou všechny potenciální referenční členské státy.
2. Žádost mimounijního správce musí obsahovat nezbytné informace a dokumentaci potřebnou k určení referenčního členského státu.
3. V situaci uvedené v čl. 37 odst. 4 písm. b) směrnice 2011/61/EU tyto informace a dokumentace zahrnují:
a)
uvedení členských států, v nichž mají sídlo alternativní investiční fondy spravované mimounijním správcem;
b)
uvedení členských států, v nichž mimounijní správce spravuje aktiva;
c)
objem aktiv spravovaných mimounijním správcem v různých členských státech.
4. V situaci uvedené v čl. 37 odst. 4 písm. c) bodě i) směrnice 2011/61/EU tyto informace a dokumentace zahrnují:
a)
uvedení členského státu, v němž má sídlo alternativní investiční fond spravovaný mimounijním správcem;
b)
uvedení členských států, v nichž mimounijní správce hodlá nabízet alternativní investiční fond.
5. V situacích uvedených v čl. 37 odst. 4 písm. e) a písm. g) bodě i) směrnice 2011/61/EU tyto informace a dokumentace zahrnují:
a)
uvedení členských států, v nichž mají sídlo alternativní investiční fondy spravované mimounijním správcem;
b)
popis strategie pro nabízení, která je způsobilá prokázat záměr mimounijního správce nabízet určitý alternativní investiční fond nebo několik fondů v určitém členském státě nebo v několika členských státech a realizovat účinné nabízení v určitých členských státech, přičemž se uvedou alespoň následující údaje:
i)
členské státy, v nichž budou distributoři (a správce, pokud bude distribuci provádět sám) nabízet podílové jednotky nebo akcie alternativních investičních fondů spravovaných správcem, včetně očekávaného podílu celkové nabídky v Unii, vyjádřeného spravovanými aktivy,
ii)
odhad očekávaného počtu investorů, jimž je nabídka určena, s bydlištěm v členských státech, v nichž správci hodlají nabízet své alternativní investiční fondy,
iii)
úřední jazyky členských států, do nichž byly nebo mají být přeloženy nabídkové a propagační dokumenty,
iv)
rozdělení nabídkových činností v členských státech, v nichž správce hodlá nabízet své alternativní investiční fondy, s ohledem zejména na viditelnost a četnost reklamy a předváděcích akcí.
6. V situaci uvedené v čl. 37 odst. 4 písm. f) směrnice 2011/61/EU tyto informace a dokumentace zahrnují informace stanovené v odst. 5 písm. b) tohoto článku.
7. Příslušné orgány, na něž se mimounijní správce obrátí jako na příslušné orgány možných referenčních států, ihned po přijetí žádosti uvedené v odstavci 1 tohoto článku a nejpozději do tří pracovních dnů po přijetí žádosti navážou vzájemný kontakt a kontakt s Evropským orgánem pro cenné papíry a trhy, aby rozhodly, zda nejsou na základě čl. 37 odst. 4 směrnice 2011/61/EU potenciálně dotčeny jakékoli další příslušné orgány v Unii.
Na žádost Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy mu příslušné orgány ihned poskytnou úplnou žádost podanou mimounijním správcem.
8. Pokud je rozhodnuto, že by mohly být dotčeny další příslušné orgány v Unii, Evropský orgán pro cenné papíry a trhy je ihned informuje a zajistí, aby jim byla předána úplná žádost podaná mimounijním správcem.
9. Každý tímto postupem dotčený příslušný orgán a Evropský orgán pro cenné papíry a trhy si mohou od mimounijního správce vyžádat další nezbytné relevantní informace a dokumentaci k určení referenčního členského státu.
Tato žádost o další informace nebo dokumentaci musí být písemná, musí uvádět důvody a musí být současně sdělena všem ostatním dotčeným příslušným orgánům a Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy.
Jakmile dožadující příslušný orgán nebo Evropský orgán pro cenné papíry a trhy obdrží další informace nebo dokumentaci, dožadující orgán uvedené informace nebo dokumentaci ihned předá všem ostatním dotčeným orgánům a případně Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy.
10. Do jednoho týdne od přijetí žádosti uvedené v odstavci 1 příslušnými orgány, na které se správce obrátil, nebo případně jakýmikoli dalšími příslušnými orgány v Unii podle odstavce 8 si všechny dotčené příslušné orgány navzájem, jakož i Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy, předloží stanovisko ohledně určení vhodného referenčního členského státu.
11. Všechny příslušné orgány následně společně určí referenční členský stát. K určení dojde nejpozději jeden měsíc po přijetí žádosti příslušnými orgány identifikovanými mimounijním správcem nebo případně dalšími příslušnými orgány v Unii podle odstavce 8.
Pokud jsou vyžádány další informace, lhůta uvedená v prvním pododstavci se prodlouží o dobu mezi podáním žádosti o další informace a dokumentaci uvedené v odstavci 9 a přijetím těchto informací nebo dokumentace.
12. Evropský orgán pro cenné papíry a trhy je relevantním příslušným orgánům nápomocen a v případě potřeby usnadňuje určení referenčního členského státu podle článku 31 nařízení (EU) č. 1095/2010.
13. Příslušný orgán členského státu, jenž je určen jako referenční členský stát, mimounijního správce o tomto určení neprodleně písemně informuje.
14. Pokud není dožadující mimounijní správce do sedmi dnů písemně informován o určení nebo pokud relevantní příslušné orgány neurčily referenční členský stát ve lhůtě uvedené v odst. 11 prvním pododstavci tohoto článku, může si dožadující mimounijní správce zvolit svůj referenční členský stát sám v souladu s kritérii uvedenými v čl. 37 odst. 4 druhém pododstavci směrnice 2011/61/EU.
Mimounijní správce všechny příslušné orgány, na které se původně obrátil, jakož i Evropský orgán pro cenné papíry a trhy ihned písemně informuje o své volbě referenčního členského státu.
15. Pokud se referenční členský stát zvolený mimounijním správcem a referenční členský stát určený příslušnými orgány liší, dotčené příslušné orgány informují mimounijního správce o určení co nejdříve, nejpozději však do dvou pracovních dnů poté, co byly informovány o správcově volbě v souladu s odstavcem 14. V takovém případě má přednost určení.
Článek 2
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení se použije od 22. července 2013.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 15. května 2013.
KOMISSION TÄYTÄNTÖÖNPANOASETUS (EU) N:o 448/2013,
annettu 15 päivänä toukokuuta 2013,
menettelyn vahvistamisesta EU:n ulkopuolelle sijoittautuneen vaihtoehtoisten sijoitusrahastojen hoitajan viitejäsenvaltion määrittämiseksi Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2011/61/EU nojalla
EUROOPAN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon vaihtoehtoisten sijoitusrahastojen hoitajista ja direktiivien 2003/41/EY ja 2009/65/EY sekä asetuksen (EY) N:o 1060/2009 ja (EU) N:o 1095/2010 muuttamisesta 8 päivänä kesäkuuta 2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2011/61/EU (1) ja erityisesti sen 37 artiklan 14 kohdan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Direktiivin 2011/61/EU 37 artiklan 4 kohdan b alakohdassa, c alakohdan i alakohdassa, e ja f alakohdassa sekä g alakohdan i alakohdassa tarkoitetuissa tilanteissa sellaisen EU:n ulkopuolelle sijoittautuneen vaihtoehtoisten sijoitusrahastojen hoitajan, joka aikoo hoitaa EU:hun sijoittautuneita vaihtoehtoisia sijoitusrahastoja ja/tai markkinoida hoitamiaan vaihtoehtoisia sijoitusrahastoja unionissa, mahdollisia viitejäsenvaltioita voi olla useampia kuin yksi. Tällaisissa tapauksissa EU:n ulkopuolelle sijoittautuneen vaihtoehtoisten sijoitusrahastojen hoitajan on toimitettava pyyntö kyseisten jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille viitejäsenvaltionsa määrittämistä varten. Pyyntöön olisi liitettävä kaikki merkitykselliset tiedot ja asiakirjat, jotka ovat tarpeen kyseisen vaihtoehtoisten sijoitusrahastojen hoitajan viitejäsenvaltion määrittämiseksi. Asianomaisten toimivaltaisten viranomaisten olisi tehtävä yhteinen päätös viitejäsenvaltion määrittämiseksi. On vahvistettava menettely, jota asianomaisten toimivaltaisten viranomaisten on noudatettava viitejäsenvaltion määrittämisessä. Vaikka kyseisten jäsenvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset ovat yhdessä vastuussa viitejäsenvaltion nimeämisestä, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) N:o 1095/2010 (2) perustetun Euroopan arvopaperimarkkinaviranomaisen (EAMV) olisi varmistettava, että kaikki mahdolliset viitejäsenvaltiot ovat asianmukaisesti mukana päätöksenteossa, ja sen olisi myös avustettava sopimukseen pääsemisessä.
(2)
Viitejäsenvaltion määrittämisessä noudatettava menettely eroaa menettelystä, jota noudatetaan passin hakemisessa direktiivin 2011/61/EU nojalla. Kun viitejäsenvaltio on määritetty, EU:n ulkopuolelle sijoittautuneen vaihtoehtoisten sijoitusrahastojen hoitajan on haettava toimilupaa kyseisen jäsenvaltion toimivaltaiselta viranomaiselta noudattaen samaa menettelyä ja samoja edellytyksiä, joita sovelletaan vaihtoehtoisten sijoitusrahastojen hoitajiin direktiivin 2011/61/EU 7 ja 8 artiklan nojalla.
(3)
Jäsenvaltiot velvoitetaan direktiivillä 2011/61/EU soveltamaan 22 päivästä heinäkuuta 2013 lakeja, asetuksia ja hallinnollisia määräyksiä, joilla mainittu direktiivi saatetaan osaksi kansallista lainsäädäntöä. Sen estämättä, mitä direktiivin 2011/61/EU 67 artiklan 6 kohdassa edellytetyssä delegoidussa säädöksessä säädetään, myös tämän asetuksen soveltamista lykätään samaan päivämäärään.
(4)
Tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat Euroopan arvopaperikomitean lausunnon mukaiset,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Menettely, jota noudatetaan viitejäsenvaltion määrittämisessä useiden mahdollisten viitejäsenvaltioiden joukosta
1. Jos EU:n ulkopuolelle sijoittautunut vaihtoehtoisten sijoitusrahastojen hoitaja, joka aikoo hoitaa EU:hun sijoittautuneita vaihtoehtoisia sijoitusrahastoja markkinoimatta niitä tai aikoo markkinoida hoitamiaan vaihtoehtoisia sijoitusrahastoja unionissa, toimittaa pyynnön viitejäsenvaltionsa määrittämiseksi direktiivin 2011/61/EU 37 artiklan 4 kohdan toisen alakohdan nojalla, kyseinen pyyntö on laadittava kirjallisena ja osoitettava kaikkien niiden jäsenvaltioiden toimivaltaisille viranomaisille, jotka ovat mahdollisia viitejäsenvaltioita. Pyynnössä on lueteltava kaikki mahdolliset viitejäsenvaltiot.
2. EU:n ulkopuolelle sijoittautuneen vaihtoehtoisten sijoitusrahastojen hoitajan pyynnössä on oltava kaikki tiedot ja asiakirjat, jotka ovat tarpeen viitejäsenvaltion määrittämiseksi.
3. Direktiivin 2011/61/EU 37 artiklan 4 kohdan b alakohdassa tarkoitetussa tilanteessa tällaisissa tiedoissa ja asiakirjoissa on oltava
a)
ilmoitus jäsenvaltioista, joihin EU:n ulkopuolelle sijoittautuneen vaihtoehtoisten sijoitusrahastojen hoitajan hoitamat vaihtoehtoiset sijoitusrahastot ovat sijoittautuneet;
b)
ilmoitus jäsenvaltioista, joissa EU:n ulkopuolelle sijoittautuneet vaihtoehtoisten sijoitusrahastojen hoitajat hoitavat varoja;
c)
EU:n ulkopuolelle sijoittautuneen vaihtoehtoisten sijoitusrahastojen hoitajan eri jäsenvaltioissa hoitamien varojen määrät.
4. Direktiivin 2011/61/EU 37 artiklan 4 kohdan c alakohdan i alakohdassa tarkoitetussa tilanteessa tällaisissa tiedoissa ja asiakirjoissa on oltava
a)
ilmoitus jäsenvaltiosta, johon EU:n ulkopuolelle sijoittautuneen vaihtoehtoisten sijoitusrahastojen hoitajan hoitama vaihtoehtoinen sijoitusrahasto on sijoittautunut;
b)
ilmoitus jäsenvaltiosta, jossa EU:n ulkopuolelle sijoittautunut vaihtoehtoisten sijoitusrahastojen hoitaja aikoo markkinoida vaihtoehtoista sijoitusrahastoa.
5. Direktiivin 2011/61/EU 37 artiklan 4 kohdan e alakohdan ja g alakohdan i alakohdassa tarkoitetussa tilanteessa tällaisissa tiedoissa ja asiakirjoissa on oltava
a)
ilmoitus jäsenvaltioista, joihin EU:n ulkopuolelle sijoittautuneen vaihtoehtoisten sijoitusrahastojen hoitajan hoitamat vaihtoehtoiset sijoitusrahastot ovat sijoittautuneet;
b)
kuvaus markkinointistrategiasta, jolla voidaan osoittaa, että EU:n ulkopuolelle sijoittautunut vaihtoehtoisten sijoitusrahastojen hoitaja aikoo markkinoida tiettyä vaihtoehtoista sijoitusrahastoa tai useita vaihtoehtoisia sijoitusrahastoja tietyssä jäsenvaltiossa tai useammissa jäsenvaltioissa ja että se aikoo tosiasiallisesti harjoittaa markkinointia tietyissä jäsenvaltioissa, ja jossa ilmoitetaan vähintään seuraavat:
i)
jäsenvaltiot, joissa jakelijat (ja vaihtoehtoisten sijoitusrahastojen hoitaja, jos se aikoo huolehtia jakelusta itse) aikovat pitää myynnissä vaihtoehtoisten sijoitusrahastojen hoitajan hoitamien vaihtoehtoisten sijoitusrahastojen osuuksia tai osakkeita, mukaan lukien hoidettujen varojen odotettavissa oleva osuus unionissa myynnissä pidettävien osuuksien ja osakkeiden kokonaismäärästä;
ii)
arvio niiden kohderyhmään kuuluvien sijoittajien odotettavissa olevasta määrästä, joiden kotipaikka sijaitsee jäsenvaltioissa, joissa vaihtoehtoisten sijoitusrahastojen hoitaja aikoo markkinoida vaihtoehtoisia sijoitusrahastojaan;
iii)
jäsenvaltioiden viralliset kielet, joille tarjous- ja myynninedistämisasiakirjat on käännetty tai on tarkoitus kääntää;
iv)
markkinointitoiminnan jakautuminen niihin jäsenvaltioihin, joissa vaihtoehtoisten sijoitusrahastojen hoitaja aikoo markkinoida vaihtoehtoisia sijoitusrahastojaan, ottaen huomioon erityisesti mainosten ja markkinointitilaisuuksien näkyvyys ja tiheys.
6. Direktiivin 2011/61/EU 37 artiklan 4 kohdan f alakohdassa tarkoitetussa tilanteessa tällaisissa tiedoissa ja asiakirjoissa on oltava tämän artiklan 5 kohdan b alakohdassa säädetyt tiedot.
7. Toimivaltaisten viranomaisten, joihin EU:n ulkopuolelle sijoittautunut vaihtoehtoisten sijoitusrahastojen hoitaja on ollut yhteydessä mahdollisina viitejäsenvaltioiden toimivaltaisina viranomaisina, on välittömästi tämän artiklan 1 kohdassa tarkoitetun pyynnön vastaanottamisen jälkeen ja viimeistään kolmen työpäivän kuluttua pyynnön vastaanottamisesta otettava yhteyttä toisiinsa ja Euroopan arvopaperimarkkinaviranomaiseen, jäljempänä ’EAMV’, tehdäkseen päätökseen siitä, voiko asia mahdollisesti koskea direktiivin 2011/61/EU 37 artiklan 4 kohdan nojalla myös muita unionin toimivaltaisia viranomaisia.
Toimivaltaisten viranomaisten on välittömästi toimitettava EAMV:lle sen pyynnöstä EU:n ulkopuolelle sijoittautuneen vaihtoehtoisten sijoitusrahastojen hoitajan pyyntö täydellisenä.
8. Jos päätetään, että asia voi koskea myös muita unionin toimivaltaisia viranomaisia, EAMV:n on ilmoitettava asiasta välittömästi kyseisille viranomaisille ja varmistettava, että EU:n ulkopuolisen vaihtoehtoisten sijoitusrahastojen hoitajan pyyntö toimitetaan niille täydellisenä.
9. Kaikki menettelyyn osallistuvat toimivaltaiset viranomaiset ja EAMV voivat pyytää EU:n ulkopuolelle sijoittautuneelta vaihtoehtoisten sijoitusrahastojen hoitajalta asiaa koskevia lisätietoja ja -asiakirjoja, jotka ovat tarpeen viitejäsenvaltion määrittämiseksi.
Tällainen lisätieto- tai -asiakirjapyyntö on esitettävä kirjallisena, se on perusteltava ja se on annettava samaan aikaan tiedoksi kaikille muille asianomaisille toimivaltaisille viranomaisille ja EAMV:lle.
Kun pyynnön esittänyt toimivaltainen viranomainen tai EAMV on vastaanottanut lisätiedot tai -asiakirjat, pyynnön esittäneen viranomaisen on toimitettava tiedot tai asiakirjat välittömästi kaikille muille asianomaisille viranomaisille ja tapauksen mukaan EAMV:lle.
10. Yhden viikon kuluessa siitä, kun toimivaltaiset viranomaiset, joihin vaihtoehtoisten sijoitusrahastojen hoitaja on ollut yhteydessä, tai tarvittaessa 8 kohdan mukaiset muut unionin toimivaltaiset viranomaiset ovat vastaanottaneet 1 kohdassa tarkoitetun pyynnön, kaikkien asianomaisten toimivaltaisten viranomaisten on toimitettava toisilleen ja EAMV:lle lausunto asianmukaisen viitejäsenvaltion määrittämisestä.
11. Tämän jälkeen kaikki toimivaltaiset viranomaiset määrittävät yhdessä viitejäsenvaltion. Määrittäminen on suoritettava viimeistään kuukauden kuluttua siitä, kun EU:n ulkopuolelle sijoittautuneen vaihtoehtoisten sijoitusrahastojen hoitajan yksilöimät toimivaltaiset viranomaiset tai tarvittaessa 8 kohdan mukaiset unionin muut toimivaltaiset viranomaiset ovat vastaanottaneet pyynnön.
Jos pyydetään lisätietoja, ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettua määräaikaa on pidennettävä siten, että se sisältää jakson, joka alkaa 9 kohdassa tarkoitetun lisätieto- ja -asiakirjapyynnön esittämisestä ja päättyy kyseisien tietojen tai asiakirjojen vastaanottamiseen.
12. EAMV avustaa asianomaisia toimivaltaisia viranomaisia ja tarvittaessa helpottaa asetuksen (EU) N:o 1095/2010 31 artiklan nojalla viitejäsenvaltion määrittämistä.
13. Viitejäsenvaltioksi määritetyn jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen on ilmoitettava määrittämisestä viipymättä kirjallisesti EU:n ulkopuolelle sijoittautuneelle vaihtoehtoisten sijoitusrahastojen hoitajalle.
14. Jos pyynnön esittäneelle EU:n ulkopuolelle sijoittautuneelle vaihtoehtoisten sijoitusrahastojen hoitajalle ei anneta kirjallista ilmoitusta seitsemän päivän kuluessa määrittämisestä tai asianomaiset toimivaltaiset viranomaiset eivät ole määrittäneet viitejäsenvaltiota tämän artiklan 11 kohdan ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettuun määräaikaan mennessä, pyynnön esittänyt EU:n ulkopuolelle sijoittautunut vaihtoehtoisten sijoitusrahastojen hoitaja voi valita viitejäsenvaltionsa itse direktiivin 2011/61/EU 37 artiklan 4 kohdan toisessa alakohdassa vahvistettujen perusteiden mukaan.
EU:n ulkopuolelle sijoittautuneen vaihtoehtoisten sijoitusrahastojen hoitajan on ilmoitettava kirjallisesti viitejäsenvaltion valinnastaan välittömästi kaikille toimivaltaisille viranomaisille, joihin se oli ottanut alun perin yhteyttä, ja EAMV:lle.
15. Jos EU:n ulkopuolelle sijoittautuneen vaihtoehtoisten sijoitusrahastojen hoitajan valitsema viitejäsenvaltio ja toimivaltaisten viranomaisten määrittämä viitejäsenvaltio ovat erit, asianomaisten toimivaltaisten viranomaisten on ilmoitettava EU:n ulkopuolelle sijoittautuneelle vaihtoehtoisten sijoitusrahastojen hoitajalle määrittämisestä mahdollisimman pian, kuitenkin viimeistään kahden työpäivän kuluttua siitä, kun vaihtoehtoisten sijoitusrahastojen hoitajan tekemästä valinnasta on ilmoitettu niille 14 kohdan mukaisesti. Tässä tapauksessa etusijalle on asetettava määritetty viitejäsenvaltio.
2 artikla
Voimaantulo
Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tätä asetusta sovelletaan 22 päivästä heinäkuuta 2013.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 15 päivänä toukokuuta 2013.