ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 26. března 2013
o stanovení ročních emisních přídělů členských států na období 2013-2020 v souladu s rozhodnutím Evropského parlamentu a Rady č. 406/2009/ES
(oznámeno pod číslem C(2013) 1708)
(2013/162/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 406/2009/ES ze dne 23. dubna 2009 o úsilí členských států snížit emise skleníkových plynů, aby byly splněny závazky Společenství v oblasti snížení emisí skleníkových plynů do roku 2020 (1), a zejména na čl. 3 odst. 2 čtvrtý pododstavec uvedeného rozhodnutí,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Údaje o emisích skleníkových plynů ze zařízení, na něž se vztahuje směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES ze dne 13. října 2003 o vytvoření systému pro obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů ve Společenství a o změně směrnice Rady 96/61/ES (2), získané z registru Unie, rozhodnutí Komise, národních alokačních plánů a úřední korespondence mezi Komisí a příslušnými členskými státy, představují ověřené údaje o emisích ve smyslu čl. 3 odst. 2 čtvrtého pododstavce rozhodnutí č. 406/2009/ES.
(2)
Údaje o celkovém množství emisí skleníkových plynů z plynů a činností uvedených v čl. 2 odst. 1 rozhodnutí č. 406/2009/ES, předložené v souladu s rozhodnutím Evropského parlamentu a Rady č. 280/2004/ES ze dne 11. února 2004 o mechanismu monitorování emisí skleníkových plynů ve Společenství a provádění Kjótského protokolu (3), sestavené v návaznosti na počáteční přezkum z roku 2012 provedený Komisí v souladu s pokyny k technickému přezkumu inventur emisí skleníkových plynů z roku 2012 (4), představují přehodnocené údaje o emisích skleníkových plynů v letech 2005, 2008, 2009 a 2010 ve smyslu čl. 3 odst. 2 čtvrtého pododstavce rozhodnutí č. 406/2009/ES.
(3)
Aby byla zajištěna soudržnost mezi stanovením ročních emisních přídělů a vykazovanými emisemi skleníkových plynů za každý rok, měly by být roční emisní příděly členských států vypočteny rovněž s pomocí hodnot potenciálu globálního oteplování uvedených ve čtvrté hodnotící zprávě IPCC přijaté rozhodnutím 15/CP.17. Takto vypočtené roční emisní příděly by měly být použitelné od prvního roku, za který se vykazování inventur skleníkových plynů s pomocí těchto nových hodnot potenciálu globálního oteplování stane povinným v souladu s článkem 3 rozhodnutí č. 280/2004/ES.
(4)
Údaje aktuálně vykazované v rámci národní inventury skleníkových plynů a národních a unijních registrů nedostačují na úrovni členských států k tomu, aby bylo možno na národní úrovni stanovit emise CO2 z civilního letectví, na které se nevztahuje směrnice 2003/87/ES. Emise CO2 z letů, na které se nevztahuje směrnice 2003/87/ES, představují pouze zanedbatelnou část celkového množství emisí skleníkových plynů a shromažďování dodatečných informací o těchto emisích by přineslo nepřiměřenou administrativní zátěž. Množství emisí CO2 spadající do kategorie „1.A.3.A civilní letectví“ inventury by proto mělo být za účelem stanovení ročních emisních přídělů považováno za rovné nule.
(5)
Roční emisní příděly členského státu pro rok 2020 by měly být vypočteny odečtením množství ověřených emisí skleníkových plynů ze zařízení, která v roce 2005 již existovala, od přehodnocených emisí skleníkových plynů v roce 2005 a upravením výsledku podle procentního podílu stanoveného v příloze II rozhodnutí č. 406/2009/ES.
(6)
Množství ověřených emisí skleníkových plynů ze zařízení by se mělo stanovit takto:
-
V případě členských států, které jsou zapojeny do systému obchodování s emisemi od roku 2005: množství emisí ze zařízení, na něž se vztahuje směrnice 2003/87/EC, v roce 2005 upravené o množství emisí skleníkových plynů ze zařízení, která se po úpravě oblasti působnosti použité členskými státy zařadila do systému obchodování s emisemi v období 2008-2012 nebo se z něj vyloučila, a množství emisí skleníkových plynů ze zařízení dočasně vyloučených ze systému obchodování s emisemi v roce 2005, avšak zařazených do systému obchodování s emisemi v období 2008-2012,
-
v případě členských států, které jsou zapojeny do systému obchodování s emisemi od roku 2007: množství emisí skleníkových plynů ze zařízení, na něž se vztahuje směrnice 2003/87/ES, v roce 2007,
-
v případě členských států, které jsou zapojeny do systému obchodování s emisemi od roku 2013: množství emisí skleníkových plynů ze zařízení, na něž se vztahuje směrnice 2003/87/ES, v roce 2005 (podle údajů oznámených příslušným členským státem a ověřených Komisí).
(7)
Průměrné množství emisí skleníkových plynů členského státu v roce 2009, který má kladnou mezní hodnotu emisí skleníkových plynů podle přílohy II rozhodnutí č. 406/2009/ES, by mělo být vypočteno odečtením průměrného množství ověřených emisí skleníkových plynů ze zařízení, na něž se vztahuje směrnice 2003/87/ES, v letech 2008, 2009 a 2010 v příslušném členském státě, od jeho průměrného množství celkových ověřených emisí skleníkových plynů v letech 2008, 2009 a 2010.
(8)
Roční emisní příděly členského státu s kladnou mezní hodnotou emisí skleníkových plynů podle přílohy II rozhodnutí č. 406/2009/ES na období 2013-2019 by se měly určit z lineární spojnice, která začíná průměrným množstvím emisí skleníkových plynů uvedeného členského státu v roce 2009 a končí jeho ročním emisním přídělem pro rok 2020.
(9)
Roční emisní příděl členského státu se zápornou mezní hodnotou emisí skleníkových plynů podle přílohy II rozhodnutí č. 406/2009/ES pro rok 2013 by měl být vypočten odečtením průměrného množství ověřených emisí skleníkových plynů ze zařízení, na něž se vztahuje směrnice 2003/87/ES, v letech 2008, 2009 a 2010 v příslušném členském státě od jeho průměrného množství celkových ověřených emisí skleníkových plynů v letech 2008, 2009 a 2010.
(10)
Roční emisní příděl členského státu se zápornou mezní hodnotou emisí skleníkových plynů podle přílohy II rozhodnutí č. 406/2009/ES na období 2014-2019 by se měl určit z lineární spojnice, která začíná ročním emisním přídělem uvedeného členského státu pro rok 2013 a končí jeho ročním emisním přídělem pro rok 2020.
(11)
Ověřené emise skleníkových plynů ze zařízení jednostranně zapojených do systému obchodování s emisemi v souladu s článkem 24 směrnice 2003/87/ES během období 2008-2012 by se neměly započítávat do průměrného množství ověřených emisí skleníkových plynů ze zařízení, na něž se vztahuje směrnice 2003/87/ES, v letech 2008, 2009 a 2010, neboť by to mělo za následek dvojnásobné započtení emisí skleníkových plynů během budoucích úprav ročních emisních přídělů v souladu s článkem 10 rozhodnutí č. 406/2009/ES.
(12)
S ohledem na přistoupení Chorvatska k Unii by se jeho roční emisní příděl za každý rok období 2013-2020 měl stanovit stejnou metodou jako v případě ostatních členských států. Tyto hodnoty by měly být použitelné od data přistoupení Chorvatska.
(13)
Vzhledem k tomu, že Evropská rada přijala rozhodnutí 2012/419/EU ze dne 11. července 2012, kterým se mění status ostrova Mayotte vůči Evropské unii (5) od roku 2014, zohlední se při výpočtu ročních emisních přídělů pro Francii od roku 2014 příslušné ověřené emise skleníkových plynů.
(14)
Opatření stanovená tímto rozhodnutím jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro změnu klimatu,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Roční emisní příděly každého členského státu pro každý rok období 2013-2020 jsou stanoveny v příloze I a použijí se s výhradou případných úprav zveřejněných v souladu s článkem 10 rozhodnutí č. 406/2009/ES.
Článek 2
Bez ohledu na článek 1 se v případě, že akt přijatý v souladu s článkem 3 rozhodnutí č. 280/2004/ES stanoví pro členské státy povinnost předložit inventury emisí skleníkových plynů určené s pomocí hodnot potenciálu globálního oteplování uvedených ve čtvrté hodnotící zprávě IPCC přijaté rozhodnutím 15/CP.17 konference smluvních stran Rámcové úmluvy OSN o změně klimatu, použijí roční emisní příděly stanovené v příloze II od prvního roku, za který se toto vykazování inventur skleníkových plynů stane povinným.
Článek 3
Roční emisní příděly Chorvatska stanovené v příloze I se použijí od data, kdy vstoupí v platnost smlouva o přistoupení Chorvatska.
Toto rozhodnutí je určeno členským státům.
V Bruselu dne 26. března 2013.
KOMISSION PÄÄTÖS,
annettu 26 päivänä maaliskuuta 2013,
jäsenvaltioiden vuosittaisten päästökiintiöiden määrittämisestä kaudeksi 2013-2020 Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksen N:o 406/2009/EY mukaisesti
(tiedoksiannettu numerolla C(2013) 1708)
(2013/162/EU)
EUROOPAN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon jäsenvaltioiden pyrkimyksistä vähentää kasvihuonekaasupäästöjään yhteisön kasvihuonekaasupäästöjen vähentämissitoumusten täyttämiseksi vuoteen 2020 mennessä 23 päivänä huhtikuuta 2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksen N:o 406/2009/EY (1) ja erityisesti sen 3 artiklan 2 kohdan neljännen alakohdan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Kasvihuonekaasujen päästöoikeuksien kaupan järjestelmän toteuttamisesta yhteisössä ja neuvoston direktiivin 96/61/EY muuttamisesta 13 päivänä lokakuuta 2003 annetun direktiivin 2003/87/EY (2) soveltamisalaan kuuluvista laitoksista peräisin olevat kasvihuonekaasupäästöt, sellaisina kuin ne ovat unionin rekisterin, komission päätösten, kansallisten jakosuunnitelmien sekä komission ja jäsenvaltioiden kanssa käydyn virallisen kirjeenvaihdon perusteella, katsotaan päätöksen N:o 406/2009/EY 3 artiklan 2 kohdan neljännessä kohdassa tarkoitetuiksi todennetuiksi päästötiedoiksi.
(2)
Kaasuista ja toiminnoista peräisin olevien kasvihuonekaasupäästöjen, sellaisena kuin kasvihuonekaasut on määritelty päätöksen N:o 406/2009/EY 2 artiklan 1 kohdassa, vuoden 2012 kokonaismäärät, jotka on ilmoitettu järjestelmästä yhteisön kasvihuonekaasupäästöjen seuraamiseksi ja Kioton pöytäkirjan täytäntöönpanemiseksi 11 päivänä helmikuuta 2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksen N:o 280/2004/EY (3) mukaisesti ja jotka komissio on vahvistanut Technical Review of Greenhouse Gas Emission Inventories -ohjeiden (4) mukaisesti suorittamansa vuoden 2012 alustavan tarkistuksen jälkeen, katsotaan päätöksen N:o 406/2009/EY 3 artiklan 2 kohdan neljännessä kohdassa tarkoitetuiksi tarkistetuiksi kasvihuonekaasupäästötiedoiksi vuosilta 2005, 2008, 2009 ja 2010.
(3)
Jotta voidaan varmistaa johdonmukaisuus vuosittaisten päästökiintiöiden ja kultakin vuodelta raportoitujen kasvihuonekaasupäästöjen välillä, jäsenvaltioiden vuosittaiset päästökiintiöt olisi laskettava soveltaen myös lämmityspotentiaaliarvoja, jotka perustuvat päätöksellä 15/CP.17 hyväksyttyyn hallitustenvälisen ilmastonmuutospaneelin neljänteen arviointiraporttiin. Siten laskettuja vuosittaisia päästökiintiöitä olisi sovellettava ensimmäisestä vuodesta, jonka osalta näiden uusien lämmityspotentiaaliarvojen soveltaminen kasvihuonekaasuinventaarioista ilmoitettaessa on pakollista päätöksen N:o 280/2004/EY 3 artiklan mukaisesti.
(4)
Kansallisissa kasvihuonekaasuinventaarioissa sekä kansallisissa ja unionin rekistereissä nykyään ilmoitettavat tiedot eivät ole riittäviä, jotta voitaisiin määrittää jäsenvaltioiden tasolla siviili-ilmailun CO2-päästöt, jotka eivät kuulu direktiivin 2003/87/EY soveltamisalaan. Direktiivin 2003/87/EY soveltamisalan ulkopuolelle jäävistä lennoista peräisin olevat CO2-päästöt ovat hyvin pieni osa kasvihuonekaasupäästöjen kokonaismäärästä, ja näitä päästöjä koskevien lisätietojen kerääminen aiheuttaisi kohtuuttoman hallinnollisen rasituksen. Tämän vuoksi inventaarioluokan ”1.A.3.A siviili-ilmailu” CO2-päästöjen määrää olisi vuosittaisten päästökiintiöiden määrittämistä varten pidettävä nollana.
(5)
Tietyn jäsenvaltion vuosittaiset päästökiintiöt vuotta 2020 varten olisi laskettava vähentämällä vuonna 2005 olemassa olleiden laitosten todennettujen kasvihuonekaasupäästöjen määrä vuoden 2005 tarkistetuista kasvihuonekaasupäästöistä ja mukauttamalla tulos päätöksen N:o 406/2009 liitteessä II esitetyllä prosenttiosuudella.
(6)
Laitosten todennettujen kasvihuonekaasupäästöjen määrä olisi määritettävä seuraavasti:
-
Jäsenvaltiot, jotka ovat osallistuneet päästökauppajärjestelmään vuodesta 2005 alkaen: direktiivin 2003/87/EY soveltamisalaan vuonna 2005 kuuluneista laitoksista peräisin olevien päästöjen määrä mukautettuna niiden laitosten kasvihuonekaasupäästöjen määrällä, jotka sisällytettiin tai joita ei sisällytetty päästökauppajärjestelmään kautena 2008-2012 jäsenvaltioiden käyttämän mukautetun soveltamisalan perusteella, sekä niiden laitosten kasvihuonekaasupäästöjen määrällä, jotka olivat tilapäisesti päästökauppajärjestelmän ulkopuolella vuonna 2005 mutta jotka eivät olleet päästökauppajärjestelmän ulkopuolella vuosina 2008-2012;
-
Jäsenvaltiot, jotka ovat osallistuneet päästökauppajärjestelmään vuodesta 2007 alkaen: direktiivin 2003/87/EY soveltamisalaan kuuluvien laitosten kasvihuonekaasupäästöjen määrä vuonna 2007;
-
Jäsenvaltiot, jotka osallistuvat päästökauppajärjestelmään vuodesta 2013 alkaen: direktiivin 2003/87/EY soveltamisalaan kuuluvien laitosten kasvihuonekaasupäästöjen määrä vuonna 2005 (kyseisen jäsenvaltion ilmoituksen ja komission tarkistuksen mukaisesti).
(7)
Keskimääräinen kasvihuonekaasupäästöjen määrä vuonna 2009 niiden jäsenvaltioiden osalta, joille on päätöksen N:o 406/2009/EY liitteessä II vahvistettu positiivinen kasvihuonekaasujen päästöraja, olisi laskettava vähentämällä kyseisessä jäsenvaltiossa direktiivin 2003/87/EY soveltamisalaan kuuluvien laitosten todennettujen kasvihuonekaasupäästöjen keskimääräinen määrä vuosina 2008, 2009 ja 2010 sen tarkistettujen kasvihuonekaasupäästöjen keskimääräisestä määrästä vuosina 2008, 2009 ja 2010.
(8)
Vuosittaiset päästökiintiöt jäsenvaltiolle, jolle on päätöksen N:o 406/2009/EY liitteessä II vahvistettu positiivinen kasvihuonekaasujen päästöraja vuosiksi 2013-2019, olisi määriteltävä lineaarisesti alkaen kyseisen jäsenvaltion kasvihuonekaasupäästöjen keskimääräisestä määrästä vuonna 2009 ja päättyen sen vuosittaiseen päästökiintiöön vuonna 2020.
(9)
Sellaisen jäsenvaltion päästökiintiö, jolle on päätöksen N:o 406/2009/EY liitteessä II vahvistettu negatiivinen kasvihuonekaasujen päästöraja vuodelle 2013, olisi laskettava vähentämällä kyseisessä jäsenvaltiossa direktiivin 2003/87/EY soveltamisalaan kuuluvien laitosten todennettujen kasvihuonekaasupäästöjen keskimääräinen määrä vuosina 2008, 2009 ja 2010 sen tarkistettujen kasvihuonekaasupäästöjen keskimääräisestä kokonaismäärästä vuosina 2008, 2009 ja 2010.
(10)
Sellaisen jäsenvaltion vuosittainen päästökiintiö, jolle on päätöksen N:o 406/2009/EY liitteessä II vahvistettu negatiivinen kasvihuonekaasujen päästöraja vuosiksi 2014-2019, olisi määriteltävä lineaarisesti alkaen kyseisen jäsenvaltion vuosittaisesta päästökiintiöstä vuodelle 2013 ja päättyen sen vuosittaiseen päästökiintiöön vuonna 2020.
(11)
Päästöoikeuskauppajärjestelmään direktiivin 2003/87/EY 24 artiklan mukaisesti kautena 2008-2012 yksipuolisesti sisällytettyjen laitosten todennettuja kasvihuonekaasupäästöjä ei tulisi ottaa huomioon laskettaessa direktiivin 2003/87/EY soveltamisalaan vuosina 2008, 2009 ja 2010 kuuluneista laitoksista peräisin olevien todennettujen kasvihuonekaasupäästöjen keskimääräistä määrää, koska tämä johtaisi kasvihuonekaasupäästöjen päällekkäiseen laskentaan vuosittaisten päästökiintiöiden päätöksen N:o 406/2009/EY 10 artiklan mukaan tehtävien tulevien mukautusten aikana.
(12)
Kroatian liittyessä unioniin sen vuosittaiset päästökiintiöt kauden 2013-2020 kunakin vuonna olisi määritettävä menetelmin, joita sovelletaan myös muihin jäsenvaltioihin. Näitä arvoja olisi sovellettava Kroatian liittymispäivästä alkaen.
(13)
Mayotten aseman muuttamisesta Euroopan unioniin nähden 11 päivänä heinäkuuta 2012 annetun Eurooppa-neuvoston päätöksen 2012/419/EU (5) perusteella Ranskan vuosittaiset päästökiintiöt vuodesta 2014 alkaen lasketaan ottaen huomioon asiaan liittyvät tarkistetut kasvihuonekaasupäästöt.
(14)
Tässä päätöksessä säädetyt toimenpiteet ovat ilmastonmuutoskomitean lausunnon mukaiset,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
Kunkin jäsenvaltion vuosittaiset päästökiintiöt kauden 2013-2020 kutakin vuotta varten esitetään liitteessä I ja niitä sovelletaan ottaen huomioon mahdolliset päätöksen N:o 406/2009/EY 10 artiklan mukaisesti julkaistut mukautukset.
2 artikla
Sen estämättä, mitä 1 artiklassa säädetään, jos päätöksen N:o 280/2004/EY 3 artiklan mukaan hyväksytyssä säädöksessä säädetään, että jäsenvaltioiden on toimitettava kasvihuonekaasupäästöjen inventaariot, jotka on määritetty käyttäen ilmastonmuutosta koskevan YK:n puitesopimuksen sopimuspuolten konferenssin päätöksellä 15/CP.17 hyväksyttyyn hallitustenvälisen ilmastonmuutospaneelin neljänteen arviointiraporttiin perustuvia lämmityspotentiaaliarvoja, liitteessä II esitettyjä vuosittaisia päästökiintiöitä sovelletaan alkaen ensimmäisestä vuodesta, jonka osalta tällaisesta kasvihuonekaasujen inventaarioiden raportoinnista tulee pakollista.
3 artikla
Liitteessä I esitettyjä vuosittaisia päästökiintiöitä Kroatiaa varten sovelletaan päivästä, jona Kroatian liittymissopimus tulee voimaan.
Tämä päätös on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.
Tehty Brysselissä 26 päivänä maaliskuuta 2013.