PROVÁDĚCÍ ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 17. září 2013,
kterým se zamítá poskytnutí odchylky od rozhodnutí Rady 2001/822/ES, pokud jde o pravidla původu pro cukr z Curaçaa
(oznámeno pod číslem C(2013) 5826)
(2013/460/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na rozhodnutí Rady 2001/822/ES ze dne 27. listopadu 2001 o přidružení zámořských zemí a území k Evropskému společenství („rozhodnutí o přidružení zámoří“) (1), a zejména na článek 37 přílohy III uvedeného rozhodnutí,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Příloha III rozhodnutí 2001/822/ES se týká definice pojmu „původní produkty“ a způsobů správní spolupráce. Článek 37 uvedeného rozhodnutí stanoví, že odchylky od těchto pravidel původu mohou být přijaty, jsou-li odůvodněny rozvojem stávajících odvětví nebo vznikem nových v dané zemi nebo na daném území.
(2)
Podle ustanovení čl. 5 odst. 1 písm. g), j), k) a o) přílohy III rozhodnutí 2001/822/ES se částečné nebo úplné mletí cukru, prosévání a plnění do pytlů považují za operace, které jsou nedostatečné k tomu, aby produktu udělily status původu.
(3)
Podle ustanovení čl. 6 odst. 4 přílohy III rozhodnutí 2001/822/ES se kumulace AKT/ES-ZZÚ pro všechny produkty z cukru zařazené do kapitoly 17 HS postupně zruší a množství, pro která se taková kumulace připouští, se postupně snižují. V rámci procesu postupného rušení bylo jako uvedené množství stanoveno nula tun, což nakonec vedlo k zákazu takové kumulace ke dni 1. ledna 2011.
(4)
V roce 2002 požádalo Nizozemsko o odchylku od pravidla původu pro produkty v odvětví cukru kódů KN 1701 11 90, 1701 99 10 a 1701 91 00 zpracovávané na Nizozemských Antilách v ročním množství 3 000 tun. Této žádosti bylo vyhověno a odchylka skončila dne 31. prosince 2007.
(5)
V roce 2009 předložilo Nizozemsko žádost o prodloužení odchylky poskytnuté v roce 2002 a tato žádost byla rozhodnutím Komise 2009/699/ES (2) zamítnuta. Uvedené rozhodnutí však vyhovělo nové žádosti o odchylku zahrnuté v žádosti o prodloužení, a to v mezích množství, pro která byly Nizozemským Antilám v letech 2009 a 2010 přiděleny dovozní licence na cukr.
(6)
V roce 2010 Nizozemsko požádalo o novou odchylku, pokud jde o produkty v odvětví cukru zpracovávané na Nizozemských Antilách v letech 2011 až 2013. Rozhodnutím Komise 2011/47/EU (3) byla odchylka povolena v souladu s čl. 37 odst. 1, 3 a 7 přílohy III rozhodnutí 2001/822/ES a za určitých podmínek stanovených za účelem vyvážení oprávněných zájmů subjektů ze zámořských zemí a území (ZZÚ) a cílů společné organizace trhu Unie pro cukr. U produktů, pro které byla povolena odchylka, bylo prováděno reálné zpracování na Nizozemských Antilách a hodnota přidaná k surovému cukru na Nizozemských Antilách byla považována za nejméně 45 % hodnoty konečného produktu.
(7)
Rozhodnutí 2011/47/EU vysvětlilo, že postupné rušení kumulace původu AKT/ES-ZZÚ, pokud jde o cukr, jak je stanoveno v čl. 6 odst. 4 přílohy III rozhodnutí 2001/822/ES, ukazuje, že Unie má v úmyslu zaměřit obchodní preference na hospodářskou činnost, která udržitelným způsobem přispívá k rozvoji ZZÚ a zároveň náležitě zohledňuje odvětví cukru v Unii. Tato zásada byla uplatněna pro účely stanovení množství, pro která byla rozhodnutím 2011/47/EU povolena odchylka. Žádost předložená v roce 2010 rovněž uváděla, že společnost v Curaçau, která využívala předchozí odchylky, má v úmyslu diverzifikovat svou činnost směrem od výroby cukru, což si vyžaduje další odchylku. Množství určená pro odchylku byla proto postupně rušena (5 000 tun na rok 2011, 3 000 tun na rok 2012 a 1 500 tun na rok 2013).
(8)
V žádosti předložené v roce 2010 Nizozemsko zdůraznilo, že uvedená společnost v Curaçau, která využívala předchozí odchylky, má v úmyslu diverzifikovat výrobu a produkovat směsi a „biocukr“, jež jsou určeny pro zřetelně odlišné trhy, než produkty v odvětví cukru, na něž se vztahuje žádost podaná v roce 2010. Odchylka vyžádaná v roce 2010 byla třeba k získání nezbytného kapitálu pro investice nutné pro tuto diverzifikaci. Při povolení odchylky rozhodnutím 2011/47/EU se proto očekávalo, že tato odchylka vygeneruje nezbytné výnosy k financování zmíněných investic do diverzifikace produktů a činností, takže společnost využívající odchylku již o další nebude muset žádat.
(9)
Dne 11. února 2013 požádalo Nizozemsko jménem vlády Curaçaa o novou odchylku od pravidel původu stanovených v příloze III rozhodnutí 2001/822/ES na období od 1. ledna 2013 do 31. prosince 2013, kdy končí platnost rozhodnutí 2001/822/ES. Žádost se vztahuje na celkové roční množství 5 500 tun produktů v odvětví cukru kódu KN 1701 14 90, označených jako „biocukr“, pocházejících ze třetích zemí a zpracovávaných v Curaçau na vývoz do Unie.
(10)
Nizozemsko tuto žádost dne 17. dubna 2013 oficiálně stáhlo, protože zpracování popsané v žádosti již není prováděno na Nizozemských Antilách. Společnost v Curaçau přesunula část své činnosti zpracování cukru, zejména výrobu kostkového cukru ze surového třtinového cukru v balení pro maloobchodní prodej, do Belgie, odkud v současnosti zásobuje supermarkety v Nizozemsku. Svou zbývající výrobní linku přeorientovala na prosévání, čištění, mletí a jednoduché mísení cukru z ekologické produkce a jeho balení do pytlů o 1 000 kg pro dopravu.
(11)
Dne 17. dubna 2013 předložilo Nizozemsko druhou žádost o odchylku pro 5 000 tun produktů v odvětví cukru, označených jako surový třtinový cukr z ekologické produkce, kódu KN 1701 14 90, na období od 1. ledna 2013 do 31. prosince 2013. Nizozemsko objasnilo, že z diskuse s orgány Curaçaa vyšlo najevo, že množství, pro která byla rozhodnutím 2011/47/EU povolena odchylka na rok 2013, nebudou dostatečná k tomu, aby společnost zpracovávající cukr v Curaçau pokračovala v činnosti.
(12)
Druhá žádost byla odůvodněna zejména novou situací dotčené společnosti, která změnila svou obchodní činnost na zpracování třtinového cukru z ekologické produkce, změnou na světovém trhu s cukrem, jelikož se EU stala čistým dovozcem cukru, skutečností, že hodnota přidaná k surovinám ze třetí země je vyšší než 45 % ceny ze závodu konečného produktu, a vytvořením přímých a nepřímých pracovních míst v Curaçau. Ve dnech 14. a 28. června 2013 Nizozemsko poskytlo dodatečné informace na podporu své žádosti ze dne 17. dubna 2013.
(13)
Dopisem ze dne 16. července 2013 Komise požádala, aby nizozemské orgány vzaly na vědomí posouzení žádosti ze strany Komise a její záměr doporučit zamítnutí žádosti. Komise rovněž požádala, aby nizozemské orgány toto hodnocení předaly společnosti, jíž se odchylka může týkat, aby Nizozemsko i dotčená společnost mohly upozornit na faktické nebo právní otázky potenciálně související se žádostí předtím, než Komise přijme své konečné rozhodnutí. Lhůta pro odpověď byla stanovena na 25. červenec 2013. Odpověď nizozemských orgánů byla obdržena dne 24. července 2013.
(14)
Podle čl. 37 odst. 7 přílohy III rozhodnutí 2001/822/ES se poskytne odchylka, pokud přidaná hodnota nepůvodních produktů použitých v dotyčné ZZÚ činí nejméně 45 % hodnoty konečného produktu, za předpokladu, že tato odchylka nezpůsobí vážnou újmu hospodářskému odvětví Unie nebo jednoho z členských států.
(15)
Informace obdržené od společnosti v Curaçau, které předalo Nizozemsko, týkající se výpočtu hodnoty vytvořené v roce 2013 v Curaçau v případě výroby „třtinového cukru z ekologické produkce“, uvádějí hodnotu přidanou zpracováním 5 000 tun „biocukru“. Společnost rovněž uvedla kupní cenu za jednu tunu surového „biocukru“ pocházejícího ze třetích zemí a cenu ze závodu, za niž se jedna tuna „biocukru“ prodává. Podle společnosti tato čísla dokládají přidanou hodnotu 52 % v porovnání s cenou ze závodu. Podle stejných informací by výroba 1 500 tun „biocukru“ vytvořila přidanou hodnotu 88 % v porovnání s cenou ze závodu.
(16)
Informace obdržené od společnosti, které předalo Nizozemsko, týkající se výpočtu hodnoty vytvořené k 1. lednu 2013 v Curaçau v případě výroby „hnědého krystalového cukru“, uvádějí hodnotu přidanou opracováním a zpracováním 5 500 tun „hnědého krystalového cukru“. Tam, kde je nejvyšší dostupná přidaná hodnota na tunu „hnědého krystalového cukru“ považována za realistickou, činí přidaná hodnota v porovnání s cenou ze závodu přibližně 52,4 %. Operace zpracování prováděné u „biocukru“ však zahrnují menší objem zpracování než u „krystalového cukru“ v balení pro maloobchodní prodej. Přidaná hodnota spojená s těmito operacemi a skutečné náklady na zpracování tedy mohou být nižší pouze u „biocukru“ baleného v pytlích o 1 000 kg pro dopravu, nikoli u „hnědého krystalového cukru“ v balení pro maloobchodní prodej.
(17)
Podle zprávy „Global Sugar Outlook - 2013 Report“ (4) činí výrobní náklady na třtinový cukr v Brazílii, která je nejkonkurenceschopnějším regionem pro produkci cukru na světě, 224,7 USD za tunu na výrobu třtiny a 95 USD za tunu na zpracování třtiny na surový cukr. Celkové náklady, včetně administrativních nákladů, činí 367,8 USD za tunu, což při směnném kurzu 1 EUR = 1,3 USD představuje 283 EUR za tunu surového třtinového cukru. S ohledem na zemědělské a zpracovatelské operace zahrnuté ve výrobě surového cukru z třtiny se zdá nepravděpodobné, že by náklady na pouhé čištění, mletí a balení třtinového cukru z ekologické produkce, jež jsou jen zlomkem výrobního procesu, byly vyšší. Při použití hodnoty 283 EUR za tunu jako reálných výrobních nákladů pro výpočet přidané hodnoty vytvořené čištěním, mletím a balením surového třtinového cukru z ekologické produkce v dotyčné společnosti v Curaçau činí cena ze závodu 1 020,19 EUR za tunu a přidaná hodnota v porovnání s cenou ze závodu představuje pouze 32,2 %.
(18)
V simulaci srovnatelných nákladů v 17. bodě odůvodnění by přidaná hodnota nedosáhla 45 %. Je proto nereálné, že by takovou přidanou hodnotu mohla dotyčná společnost v Curaçau vytvořit jednoduchým zpracováním. Namísto toho je třeba dospět k závěru, že údaje předložené Komisi obsahují jiné režijní náklady a zisky, které nepředstavují částky, z nichž mají prospěch obyvatelé Curaçaa.
(19)
Podle čl. 37 odst. 3 písm. c) přílohy III rozhodnutí 2001/822/ES by posuzování žádostí o odchylky mělo zohlednit případy, kdy lze jasně prokázat, že pravidla původu by mohla odrazovat od významných investic v některém z odvětví a kde by odchylka ve prospěch uskutečnění investičního programu umožnila plnit tato pravidla po etapách.
(20)
Postupné zrušení kumulace původu AKT/ZZÚ-ES pro cukr ke dni 1. ledna 2011 bylo společnosti v Curaçau předem známo a měla dostatek času na přípravu a diverzifikaci směrem k výrobě produktů, které odchylku nevyžadují.
(21)
V době od roku 2009 do roku 2013 měla společnost v Curaçau prospěch z odchylek, které jí pomáhaly generovat nezbytné výnosy pro investice do diverzifikace směrem k výrobě produktů, které nevyžadují odchylku od pravidel původu. Podle informací získaných od této společnosti byly investice v roce 2009 velmi nízké a v letech 2010 až 2012 nebyly realizovány žádné investice. Odchylky tak pouze napomohly zachování stávající činnosti společnosti v Curaçau, aniž by udržitelným způsobem přispěly k rozvoji stávajícího odvětví nebo k vytvoření nového. Dá se proto pochybovat o tom, že by nová odchylka společnost povzbudila k novým investicím.
(22)
Aby bylo možné cukerné směsi čísla HS 2106, obsahující pektin nebo kasein, považovat za pocházející z Curaçaa, což by jim umožnilo preferenční přístup do Unie, nesmí hodnota nepůvodního cukru používaného při výrobě konečného produktu překročit 30 % ceny produktu ze závodu. I pro diverzifikaci směrem k produkci takových směsí, kterou navrhuje v současné žádosti, by společnost musela požádat o odchylku, aby mohla dodržet pravidla původu.
(23)
Podle čl. 37 odst. 3 písm. b) přílohy III rozhodnutí 2001/822/ES by posuzování žádostí o odchylky mělo zohlednit případy, kdy by používání stávajících pravidel původu značně postihlo schopnost stávajícího odvětví ZZÚ pokračovat ve vývozu do Unie, se zvláštním ohledem na případy, které by mohly vyústit v ukončení jeho činnosti.
(24)
Komise vypracovává bilanci za účelem analýzy trhu s cukrem a zjištění, zda jsou zásoby cukru dostatečné, zda je třeba dodatečný objem cukru nebo zda je třeba cukr z trhu odebrat v zájmu zachování cenové hladiny blízké referenční ceně. Tato bilance kontinuálně vykazuje množství 50 000 až 60 000 tun cukru dováženého s plným clem.
(25)
Na produkty z cukru kódu KN 1701 14 90 je v Unii je uplatňováno clo ve výši 419 EUR za tunu. Vzhledem k tomu, že světová tržní cena zahrnující náklady na rafinaci dosahuje u bílého cukru obchodovaného na londýnské termínové burze přibližně 380 EUR na tunu a k tomu, že se uplatňuje clo ve výši 419 EUR za tunu, cena tohoto cukru by po dodání do Unie s úhradou cla dosahovala nejméně 800 EUR za tunu. Podle informací členských států poskytnutých v souladu s článkem 9 nařízení Rady (ES) č. 1234/2007 (5) dosahuje průměrná cena takových produktů v odvětví cukru vyrobených v Unii přibližně 725 EUR za tunu. Za těchto podmínek je nepravděpodobné, že by tyto produkty v odvětví cukru bylo možné se ziskem dovážet do Unie, pokud by nešlo o prémiový cukr typu cukru z ekologické produkce nebo cukru fair trade, jenž se prodává za mnohem vyšší ceny než ostatní produkty z odvětví cukru.
(26)
Je proto pravděpodobné, že podstatnou část dovozu do Unie s plnými celními sazbami představuje cukr z ekologické produkce nebo cukr fair trade, jelikož takový cukr lze v maloobchodním sektoru prodat až za 3 000 EUR za tunu. Objem dovozu třtinového cukru z ekologické produkce do Unie s plným clem ukazuje, že vývozci cukru z celého světa jsou na současném trhu schopni přežít.
(27)
Přičteme-li k nákupní ceně surového cukru sdělené společností 283 EUR za tunu jako realistické výrobní náklady pro výpočet přidané hodnoty z mletí a balení surového třtinového cukru z ekologické produkce ve společnosti z Curaçaa, ziskové rozpětí a náklady na dopravu sdělené společností a dovozní cla, která mají být uhrazena v Unii, měla by být společnost z Curaçaa stále schopna vyvážet „biocukr“ do Unie nákladově efektivním způsobem, aniž by musela využívat odchylky, která dovozce do Unie osvobodí od placení platných dovozních cel. Výši prodejní ceny za tunu „biocukru“ pro kupujícího v Nizozemsku, uvedenou v žádosti Nizozemska, lze navíc považovat za dostatečnou ke kompenzaci dopadů uplatněného plného cla.
(28)
Jako subjekt ze ZZÚ společnost z Curaçaa zpracovávající produkty z odvětví cukru vstupuje na světový trh a má možnost vyvážet své produkty do kterékoli části světa, včetně Unie. Společnost proto lze srovnávat s ostatními hospodářskými subjekty na celém světě provádějícími stejnou činnost. Konkrétně náklady na přepravu ze ZZÚ do Unie, které podle informací získaných od společnosti činí 42,59 EUR za tunu, nestavějí společnost z Curaçaa do nevýhodné pozice v soutěži s ostatními subjekty na trhu, protože společnost může své produkty prodávat na trzích, které jsou jejímu místu podnikání blíže než Unie.
(29)
Vývoz cukru, melasy a medu představuje pouze 6 % celkového vývozu zboží z Curaçaa, s výjimkou ropných produktů. Činnosti odbavení kontejnerů v souvislosti s dovozem a vývozem produktů v odvětví cukru představují pouze 2 % všech činností odbavení kontejnerů spojených s dovozem a vývozem. Přínos tohoto vývozu k rozvoji dotyčného území je tedy malý.
(30)
Co se týče zaměstnanosti, očekává se, že odchylka by vytvořila 10 nových pracovních míst, což je nepřiměřeně málo ve srovnání s požadovaným navýšením objemu výroby. Kromě toho očekávaných 10 vytvořených nových pracovních míst je méně než 20 pracovních míst, jež byla zrušena v době mezi žádostí z roku 2010, kdy Nizozemsko uvedlo, že ve společnosti z Curaçaa pracuje 35 osob, a druhou žádostí z roku 2013, v níž se uvádí, že ve společnosti pracuje 15 osob.
(31)
Dopad zamítnutí nové odchylky požadované dne 17. dubna 2013 by byl minimální. Zamítnutí by společnosti ani nebránilo pokračovat ve vývozu produktů z odvětví cukru do Unie, ani by neodrazovalo od investic do cukerného odvětví v Curaçau, protože ziskové rozpětí by bylo stále dostatečné k umožnění investic, a to i v případě, že je v Unii hrazena plná celní sazba.
(32)
Vzhledem k tomu není požadovaná odchylka odůvodněna s ohledem na čl. 37 odst. 1, odst. 3 písm. b) a c) a odst. 7 přílohy III rozhodnutí 2001/822/ES.
(33)
Opatření stanovená tímto rozhodnutím jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro celní kodex,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Žádost o odchylku od rozhodnutí 2001/822/ES týkající se pravidel původu pro cukr z Curaçaa, předložená Nizozemskem dne 17. dubna 2013 a doplněná ve dnech 14. a 28. června 2013, se zamítá.
Článek 2
Toto rozhodnutí je určeno členským státům.
V Bruselu dne 17. září 2013.
KOMISSION TÄYTÄNTÖÖNPANOPÄÄTÖS,
annettu 17 päivänä syyskuuta 2013,
neuvoston päätöksen 2001/822/EY mukaisen alkuperäsääntöjä koskevan poikkeuksen epäämisestä Curaçaosta peräisin olevan sokerin osalta
(tiedoksiannettu numerolla C(2013) 5826)
(2013/460/EU)
EUROOPAN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon merentakaisten maiden ja alueiden assosiaatiosta Euroopan yhteisöön 27 päivänä marraskuuta 2001 tehdyn neuvoston päätöksen 2001/822/EY (”päätös merentakaisten alueiden assosiaatiosta”) (1) ja erityisesti sen liitteessä III olevan 37 artiklan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Päätöksen 2001/822/EY liite III koskee käsitteen alkuperätuotteet määrittelyä ja hallinnollisen yhteistyön menetelmiä. Sen 37 artiklassa säädetään, että poikkeuksia alkuperäsäännöistä voidaan hyväksyä, jos se on maan tai alueen olemassa olevien elinkeinojen kehittämisen tai uusien elinkeinojen luomisen vuoksi perusteltua.
(2)
Päätöksen 2001/822/EY liitteessä III olevan 5 artiklan 1 kohdan g, j, k ja o alakohdassa todetaan, että sokerin jauhaminen osittain tai kokonaan sekä sen seulominen ja pussittaminen eivät ole riittäviä toimia antamaan tuotteille alkuperäasemaa.
(3)
Päätöksen 2001/822/EY liitteessä III olevan 6 artiklan 4 kohdassa esitetään, että kaikkien harmonoidun järjestelmän ryhmään 17 kuuluvien sokerituotteiden osalta AKT/EY-MMA-alkuperäkumulaatio poistetaan asteittain ja sallitun alkuperäkumulaation määrää vähennetään progressiivisesti. Kun kumulaation määrä asetettiin nollaan tonniin, asteittainen poistaminen johti alkuperäkumulaation kieltoon tammikuun 1 päivästä 2011 alkaen.
(4)
Vuonna 2002 Alankomaat pyysi alkuperäsääntöä koskevaa poikkeusta 3 000 tonnin vuotuiselle määrälle Alankomaiden Antilleilla tuotettuja CN-koodeihin 1701 11 90, 1701 99 10 ja 1701 91 00 kuuluvia sokerituotteita. Tähän pyyntöön suostuttiin, ja poikkeuslupa päättyi 31 päivänä joulukuuta 2007.
(5)
Vuonna 2009 Alankomaat pyysi vuonna 2002 myönnetyn poikkeuksen voimassaolon pidennystä, minkä komissio hylkäsi tekemällään päätöksellä 2009/699/EY (2). Tässä päätöksessä kuitenkin myönnyttiin poikkeuksen pidentämistä koskevaan pyyntöön sisältyneeseen uuteen poikkeuslupapyyntöön, jonka mukaisesti sokerin tuontitodistusten enimmäismäärien rajoiksi määrättiin Alankomaiden Antilleille vuosiksi 2009-2010 myönnetyt enimmäismäärät.
(6)
Vuonna 2010 Alankomaat pyysi uutta Alankomaiden Antilleilla vuosina 2011-2013 jalostettuja sokerituotteita koskevaa poikkeuslupaa. Poikkeus myönnettiin komission päätöksellä 2011/47/EU (3) päätöksen 2001/822/EY liitteessä III olevan 37 artiklan 1, 3 ja 7 kohdan mukaisesti ja tietyin ehdoin, joiden päämääränä oli merentakaisten maiden ja alueiden (MMA) toimijoiden oikeutettujen etujen tasapainottaminen unionin yhteisen sokerimarkkinajärjestelyn päämäärien kanssa. Poikkeuslupa myönnettiin Alankomaiden Antilleilla tosiasiallisesti jalostettaville tuotteille, ja Alankomaiden Antilleilla käsitellyn raakasokerin arvonlisäykseksi arvioitiin vähintään 45 prosenttia lopputuotteen arvosta.
(7)
Päätöksessä 2011/47/EU todettiin, että sokerin AKT/EY-MMA-alkuperäkumulaation asteittainen poistaminen päätöksen 2001/822/EY liitteessä III olevan 6 artiklan 4 kohdan mukaisesti osoitti, että unionin päämääränä oli keskittää kauppaetuuksia taloudelliseen toimintaan, joka edistää merentakaisten maiden ja alueiden kehitystä kestävällä tavalla ottaen samalla huomioon unionin sokerialan. Tätä periaatetta sovellettiin päätettäessä määristä, joille poikkeus myönnettiin päätöksellä 2011/47/EU. Vuonna 2010 esitetystä pyynnöstä kävi myös ilmi, että aiemmista poikkeuksista hyötynyt Curaçaossa sijainnut yritys pyrki monipuolistamaan toimintaansa poikkeuslupia tarvitsevan sokerintuotannon jatkamisen sijaan. Siksi määriä, joita poikkeus koski, vähennettiin asteittain (5 000 tonnia vuonna 2011, 3 000 tonnia vuonna 2012 ja 1 500 tonnia vuonna 2013).
(8)
Vuonna 2010 esitetyssä pyynnössä Alankomaat korosti, että aiemmista poikkeuksista hyötynyt Curaçaossa sijaitseva yritys pyrkii monipuolistamaan toimintaansa seosten ja ”bio-sokerin” valmistamiseen, mikä tarkoittaa, että tuotanto suuntautuisi aivan erilaisille markkinoille kuin ne markkinat, joille vuonna 2010 esitetyssä pyynnössä käsitellyt sokerituotteet suuntautuivat. Vuoden 2010 poikkeuspyyntö esitettiin tarvittavan pääoman hankkimiseksi mainitun monipuolistamisen vaatimia uudistuksia varten. Kun poikkeus myönnettiin päätöksellä 2011/47/EU, odotettiin, että sillä saataisiin tarvittavat varat tuotteiden ja toimintojen monipuolistamiseksi tehtäviin sijoituksiin, ja että poikkeuksesta hyötyvän yrityksen ei enää tarvitsisi esittää lisää poikkeuspyyntöjä.
(9)
Alankomaat haki 11 päivänä helmikuuta 2013 Curaçaon hallituksen puolesta uutta poikkeusta päätöksen 2001/822/EY liitteessä III vahvistetuista alkuperäsäännöistä 1 päivän tammikuuta 2013 ja 31 päivän joulukuuta 2013, jolloin päätöksen 2001/822/EY voimassaolo päättyy, väliseksi ajaksi. Pyyntö koski bio-sokereiksi kuvailtujen, kolmansista maista peräisin olevien, Curaçaossa jalostettujen ja sieltä unioniin vietävien, CN-koodiin 1701 14 90 kuuluvien sokerituotteiden 5 500 tonnin vuotuista kokonaismäärää.
(10)
Alankomaat peruutti pyynnön virallisesti 17 päivänä huhtikuuta 2013, koska pyynnössä kuvattua jalostustoimintaa ei enää harjoitettu Alankomaiden Antilleilla. Curaçaossa sijaitseva yritys oli muuttanut osan sen sokerinjalostustoiminnasta, erityisesti raakaruokosokerista valmistettujen ja vähittäismyyntiä varten pakattujen sokeripalojen tuotannon, Belgiaan, mistä tuotteita välitetään tällä hetkellä vähittäismyyntiin Alankomaissa. Yritys on suunnannut uudelleen jäljellä olevan tuotantonsa luonnonmukaisesti tuotetun sokerin seulontaan, puhdistukseen, jauhamiseen ja pelkkään sekoittamiseen sekä sen pakkaamiseen 1 000 kilogramman säkkeihin kuljetusta varten.
(11)
Huhtikuun 17 päivänä 2013 Alankomaat pyysi tammikuun 1 päivän 2013 ja joulukuun 31 päivän 2013 väliselle ajalle poikkeusta 5 000 tonnille luonnonmukaisesta raakaruokosokerista koostuvia, CN-koodiin 1701 14 90 kuuluvia sokerituotteita. Alankomaat selvitti, että Curaçaon viranomaisten kanssa käydyistä keskusteluista oli ilmennyt, että määrät, joille poikkeus päätöksellä 2011/47/EU vuodeksi 2013 myönnettiin, olivat riittämättömät, jotta Curaçaossa sokeria jalostavan yrityksen toiminta voisi jatkua.
(12)
Toista pyyntöä perusteltiin pääasiassa muutoksilla, jotka olivat seurausta yrityksen liiketoiminnan raakaruokosokerin jalostamiseen suuntautumisesta, mutta myös maailman sokerimarkkinoilla tapahtuneilla muutoksilla, jotka EU:n muuttuminen sokerin nettotuojaksi aiheutti sekä sillä, että kolmansista maista peräisin olevien raaka-aineiden arvonlisäys ylittää 45 prosenttia lopullisen tuotteen vapaasti tehtaalla -hinnasta. Lisäksi pyyntöön vaikutti myös Curaçaoon syntynyt välitön ja välillinen työllisyys. Alankomaat toimitti 14 ja 28 päivänä kesäkuuta 2013 lisätietoja 17 päivänä huhtikuuta 2013 esittämänsä pyynnön tueksi.
(13)
Kesäkuun 16 päivänä 2013 päivätyssä kirjeessä komissio pyysi Alankomaiden viranomaisia ottamaan huomioon komission tekemän pyyntöä koskevan arvion ja komission aikomuksen suositella pyynnön hylkäämistä. Komissio pyysi Alankomaiden viranomaisia toimittamaan tämän arvion myös yritykselle, jota poikkeus mahdollisesti koskee, jotta sekä Alankomaat että asianomainen yritys voisivat ottaa esille pyyntöön mahdollisesti vaikuttavia tosiasioita tai oikeudellisia seikkoja ennen kuin komissio on tehnyt lopullisen päätöksensä. Vastaus tuli toimittaa heinäkuun 25 päivään 2013 mennessä. Vastaus saatiin Alankomaiden viranomaisilta 24 päivänä heinäkuuta 2013.
(14)
Päätöksen 2001/822/EY liitteessä III olevan 37 artiklan 7 kohdan mukaan poikkeus myönnetään, jos asianomaisella MMA:lla käytettävien ei-alkuperätuotteiden arvonlisäys on vähintään 45 prosenttia valmiin tuotteen arvosta edellyttäen, että poikkeus ei aiheuta yhteisön tai yhden tai useamman jäsenvaltion tuotannonalalle vakavaa haittaa.
(15)
Alankomaiden viranomaisten toimittamissa, Curaçaossa sijaitsevalta yritykseltä saaduissa tiedoissa, jotka koskevat Curaçaossa vuonna 2013 tuotetun ”bio-ruokosokerin” arvonlisäyksen laskemista, ilmoitetaan arvonlisäys, joka saadaan jalostamalla 5 000 tonnia ”bio-sokeria”. Yritys myös ilmoitti kolmansista maista peräisin olevan raa’an ”bio-sokerin” tonnikohtaisen ostohinnan ja tonnikohtaisen vapaasti tehtaalla -hinnan, jolla ”bio-sokeria” myydään. Yrityksen mukaan nämä luvut aiheuttavat 52 prosentin arvonlisäyksen suhteessa vapaasti tehtaalla -hintaan. Samoihin tietoihin perustuen 1 500”bio-sokeritonnin” tuottaminen aiheuttaisi 88 prosentin suuruisen arvonlisäyksen suhteessa vapaasti tehtaalla -hintaan.
(16)
Alankomaiden 1 päivänä tammikuuta 2013 toimittamissa, yritykseltä saaduissa tiedoissa, jotka koskevat Curaçaossa tuotetun ”ruskean kidesokerin” arvonlisäyksen laskemista, ilmoitetaan arvonlisäys, joka saadaan jalostamalla 5 500 tonnia ”ruskeaa kidesokeria”. Kun lasketaan korkein mahdollinen realistinen arvonlisäys tonnia kohden, ”ruskean kidesokerin” arvonlisäys suhteessa vapaasti tehtaalla -hintaan on noin 52,4 prosenttia. ”Bio-sokerin” tuottaminen vaatii kuitenkin vähemmän jalostamista kuin vähittäismyyntiin pakatun ’kidesokerin’ tuottaminen. Niinpä jalostamisen tuottama arvonlisäys ja todelliset tuotantokustannukset voivat kuljetusta varten 1 000 kilogramman säkkeihin pakatun ”bio-sokerin” kohdalla olla vain alhaisemmat kuin vähittäismyyntiin pakatun ”ruskean kidesokerin”.
(17)
Vuoden 2013 Global Sugar Outlook -raportin (4) mukaan ruokosokerin tuotantokustannukset sokerintuotannon kannalta maailman kilpailukykyisimmällä alueella Brasiliassa ovat sokeriruokoa tuotettaessa 224,7 Yhdysvaltain dollaria tonnia kohden ja raakasokeria sokeriruo’osta tuotettaessa 95 Yhdysvaltain dollaria tonnia kohden. Myös hallinnolliset kulut käsittävät raakaruokosokerin kokonaiskustannukset ovat 367,8 Yhdysvaltain dollaria tonnia kohden, tai 283 euroa tonnia kohden, kun dollarin ja euron vaihtokurssi on 1 EUR = 1,3 USD. Kun otetaan huomioon sokeriruo’osta tuotetun raakasokerin viljely- ja jalostustoimenpiteet, on epätodennäköistä, että pelkkä luonnonmukaisen ruokosokerin puhdistaminen, jauhaminen ja pakkaaminen, jotka ovat vain pieni osa jalostamisprosessia, aiheuttaisivat enemmän kustannuksia. Jos tuotantokustannusten realistisena määränä pidetään 283 euroa tonnia kohden silloin, kun lasketaan, kuinka suuren arvonlisäyksen ruokosokerin puhdistaminen, jauhaminen ja pakkaaminen Curaçaossa sijaitsevassa yrityksessä tuottaa, tuotteen vapaasti tehtaalla -hinta on 1 020,19 euroa tonnia kohden, ja arvonlisäys suhteessa vapaasti tehtaalla -hintaan on vain 32,2 prosenttia.
(18)
Jos arvonlisäyksen laskemiseen käytetään johdanto-osan 17 kohdassa mainittuja, Curaçaossa sijaitsevan yrityksen tuotantokustannusten kanssa samaa suuruusluokkaa olevia lukuja, arvonlisäys ei ylitä 45 prosenttia. Näin ollen on epätodennäköistä, että Curaçaossa sijaitsevan yrityksen yksinkertainen käsittely toisi tällaisen arvonlisäyksen. Sen sijaan on katsottava, että komissiolle toimitettuihin lukuihin sisältyy muita yleistekijöitä ja -etuja, joiden määrä ei ole riittävä tuottamaan hyötyä Curaçaon väestölle.
(19)
Päätöksen 2001/822/EY liitteessä III olevan 37 artiklan 3 kohdan c alakohdan mukaan poikkeuspyyntöjen tutkinnassa tulisi ottaa huomioon tapaukset, joissa voidaan selkeästi osoittaa, että alkuperäsäännöt voisivat estää merkittäviä sijoituksia tuotannonalaan ja joissa sijoitusohjelman toteuttamista edistävä poikkeus mahdollistaisi näiden sääntöjen vaiheittaisen noudattamisen.
(20)
Curaçaossa sijaitseva yritys oli tietoinen sokerin AKT/EY-MMA-alkuperäkumulaation asteittaisesta poistamisesta tammikuun 1 päivästä 2011 alkaen, ja sillä oli riittävästi aikaa valmistautua monipuolistamaan toimintaansa tuotantoon, johon se ei tarvitsisi poikkeuksia.
(21)
Vuosien 2009 ja 2013 välisenä aikana Curaçaossa sijaitseva yritys hyötyi poikkeuksista, jotka auttoivat sitä luomaan tarvittavan liikevaihdon toiminnan monipuolistamiseksi sellaisten tuotteiden tuotantoon, johon ei tarvita poikkeusta alkuperäsäännöistä. Yritykseltä saatujen tietojen mukaan investoinnit olivat hyvin vähäisiä vuonna 2009, ja vuosien 2010 ja 2012 välisenä aikana investointeja ei tehty lainkaan. Poikkeukset ovat näin ollen auttaneet ainoastaan ylläpitämään Curaçaossa sijaitsevan yrityksen nykyisiä toimintoja, mutta ne eivät ole edistäneet jo olemassa olevan tuotannon kestävää kehittämistä tai uuden tuotannonalan luomista. Tämän vuoksi on epätodennäköistä, että uusi poikkeus kannustaisi yritystä tekemään uusia sijoituksia.
(22)
Jotta HS 2106 -nimikkeisiin kuuluvia, pektiiniä tai kaseiinia sisältäviä sokeriseoksia voitaisiin pitää Curaçaosta peräisin olevina ja näin ollen unionin etuuskohteluun oikeutettuina, lopputuotteen valmistukseen käytetyn sokerin, joka ei ole alkuperätuote, arvo ei saa ylittää 30:tä prosenttia tuotteen vapaasti tehtaalla -hinnasta. Vaikka yritys monipuolistaisi toimintaa mainittujen seosten valmistamiseen, kuten käsiteltävässä pyynnössä ehdotetaan, sen olisi silti haettava poikkeusta voidakseen noudattaa alkuperäsääntöjä.
(23)
Päätöksen 2001/822/EY liitteessä III olevan 37 artiklan 3 kohdan b alakohdan mukaan, poikkeuspyyntöjen tutkinnassa tulisi ottaa huomioon tapaukset, joissa voimassa olevien alkuperäsääntöjen soveltaminen vaikuttaisi merkittävästi MMA:n olemassa olevan tuotannonalan kykyyn jatkaa vientiä unioniin, ja erityisesti tapaukset, joissa tämä johtaisi kyseisen tuotannonalan loppumiseen.
(24)
Komissio ylläpitää taselaskelmaa analysoidakseen sokerimarkkinoita ja arvioidakseen, ovatko sokerivarastot riittäviä, onko markkinoille tuotava lisää sokeria tai onko sitä poistettava markkinoilta, jotta viitehintaa lähellä oleva hintataso voitaisiin säilyttää. Tässä taselaskelmassa näkyy aina täydellä tullilla tuotu 50 000-60 000 tonnin suuruinen sokerimäärä.
(25)
CN-koodiin 1701 14 90 kuuluviin sokerituotteisiin sovelletaan unionin alueella 419 euron suuruista tullitariffia tonnia kohden. Kun otetaan huomioon, että valkoisen sokerin jalostuskustannukset sisältävä maailmanmarkkinahinta Lontoon termiinimarkkinoilla on noin 380 euroa tonnia kohden ja sokeriin sovelletaan 419 euron tullimaksua tonnia kohden, unioniin tuodun, tullatun sokerin hinnaksi muodostuu vähintään 800 euroa tonnia kohden. Jäsenvaltioiden neuvoston asetuksen (EY) N:o 1234/2007 (5) 9 artiklan mukaisesti antamien tietojen mukaan unionissa valmistettujen vastaavien sokerituotteiden keskihinta on noin 725 euroa tonnia kohden. Tässä tilanteessa on epätodennäköistä, että sokerin tuominen unioniin olisi kannattavaa, ellei kyseessä ole kalliimpi sokeri, kuten luonnonmukainen tai reilun kaupan sokeri, jota myydään muita sokerituotteita selvästi korkeammilla hinnoilla.
(26)
Tämän vuoksi merkittävä osa täysimääräisellä tullilla unioniin tuodusta sokerista on todennäköisesti luonnonmukaista tai reilun kaupan sokeria, jota voidaan myydä vähittäiskaupan alalla jopa 3 000 eurolla tonnia kohden. Täysimääräisellä tullilla unioniin tuodun, luonnonmukaisesti tuotetun ruokosokerin tuontimäärät osoittavat, että sokerinviejät ympäri maailman kykenevät harjoittamaan toimintaansa vallitsevilla markkinoilla.
(27)
Kun raa’an sokerin ostohintaan lisätään yrityksen ilmoittamat 283 euron tonnikohtaiset, realistisiksi arvioidut tuotantokustannukset, joiden perusteella luonnonmukaisen ruokosokerin jauhamisen ja pakkaamisen synnyttämä arvonlisäys voidaan laskea sekä yrityksen ilmoittama voittomarginaali, kuljetuskustannukset ja unionille maksettavat tuontitullit, Curaçaossa sijaitsevan yrityksen tulisi edelleen kyetä viemään ”bio-sokeria” kustannustehokkaasti unioniin ilman, että sen täytyy luottaa poikkeuksiin, joilla tuoja vapautetaan sokerituotteisiin sovellettavista tuontitulleista. Tämän lisäksi Alankomaiden esittämässä pyynnössä ilmoitettua tonnikohtaista myyntihintojen tasoa, jolla ”bio-sokeria” myydään ostajalle Alankomaissa, voidaan pitää riittävänä tasoittamaan täysimääräisen tullin vaikutuksia.
(28)
MMA:iden toimijana Curaçaossa sijaitseva, sokerituotteiden jalostustoimintaa harjoittava yritys on sijoittanut itsensä maailmanmarkkinoille ja voi vapaasti viedä tuotteitaan mihin osaan maailmaa tahansa, myös Euroopan unioniin. Näin ollen asianomaista yritystä voidaan verrata muihin, samanlaista toimintaa harjoittaviin toimijoihin ympäri maailman. Varsinkaan kuljetuskustannukset MMA:ista unioniin, jotka yrityksen antamien tietojen mukaan ovat 42,59 euroa tonnilta, eivät saata Curaçaossa sijaitsevaa yritystä epäsuotuisaan asemaan suhteessa muihin markkinoilla kilpaileviin toimijoihin, sillä yritys voi vapaasti myydä tuotteitaan markkinoille, jotka sijaitsevat lähempänä yrityksen omaa toimipaikkaa kuin unioni.
(29)
Sokerin, melassin ja hunajan vienti muodostaa öljytuotteet pois lukien vain 6 prosenttia Curaçaossa tuotettujen tuotteiden kokonaisviennistä. Sokerituotteiden tuontiin ja vientiin liittyvät konttien käsittelypalvelut muodostavat vain 2 prosenttia kaikista tuontiin ja vientiin liittyvistä konttien käsittelypalveluista. Tämä vienti voi parhaimmillaankin vain vähäisessä määrin edistää alueen kehitystä.
(30)
Työllisyyden kannalta, poikkeuksen myöntäminen loisi kymmenen uutta työpaikkaa, mikä on suhteettoman alhainen luku verrattuna tuotantomäärän esitettyyn kasvuun. Ennakoidut kymmenen uutta työpaikkaa eivät myöskään riitä korvaamaan niitä 20:tä työpaikkaa, jotka on menetetty vuoden 2010 jälkeen. Tuolloin tehdyn pyynnön yhteydessä Alankomaat ilmoitti yrityksessä olevan 35 työntekijää, kun taas vuonna 2013 työntekijöiden määräksi ilmoitettiin 15.
(31)
Huhtikuun 17 päivänä 2013 pyydetyn uuden poikkeuksen epäämisen aiheuttamat vaikutukset olisivat vähäiset. Epääminen ei estäisi yritystä jatkamasta sokerituotteiden vientiä unioniin tai jarruttaisi sokerialan investointeja Curaçaossa, sillä voittomarginaali olisi silti riittävä investointien helpottamiseen myös silloin, kun unionille maksetaan täysimääräinen tulli.
(32)
Tämän vuoksi pyydetty poikkeus ei ole perusteltu päätöksen 2001/822/EY liitteessä III olevan 37 artiklan 1 kohdan, 3 kohdan b ja c alakohdan, eikä 7 kohdan säännösten edellyttämällä tavalla.
(33)
Tässä päätöksessä säädetyt toimenpiteet ovat tullikoodeksikomitean lausunnon mukaiset,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
Hylätään Alankomaiden 17 päivänä huhtikuuta 2013 esittämä ja 14 ja 28 päivänä kesäkuuta 2013 täydentämä pyyntö alkuperäsääntöjä koskevan poikkeuksen tekemiseksi neuvoston päätöksestä 2001/822/EY Curaçaosta peräisin olevan sokerin osalta.
2 artikla
Tämä päätös on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.
Tehty Brysselissä 17 päivänä syyskuuta 2013.