ROZHODNUTÍ KOMISE (EU, Euratom) 2015/444
ze dne 13. března 2015
o bezpečnostních pravidlech na ochranu utajovaných informací EU
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 249 této smlouvy,
s ohledem na Smlouvu o založení Evropského společenství pro atomovou energii, a zejména na článek 106 této smlouvy,
s ohledem na Protokol č. 7 o výsadách a imunitách Evropské unie připojený ke Smlouvám, a zejména na článek 18 uvedeného protokolu,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Bezpečnostní předpisy Komise týkající se ochrany utajovaných informací Evropské unie je třeba revidovat a aktualizovat, aby se zohlednil institucionální, organizační, provozní a technický vývoj.
(2)
S vládou Belgie, Lucemburska a Itálie uzavřela Evropská komise dohody o bezpečnostních otázkách týkající se jejích hlavních sídel (1).
(3)
Komise, Rada a Evropská služba pro vnější činnost se zavázaly k uplatňování rovnocenných bezpečnostních standardů pro ochranu utajovaných informací EU.
(4)
Je důležité, aby zásady, standardy a pravidla pro ochranu utajovaných informací nezbytné pro ochranu zájmů Unie a jejích členských států v příslušných případech uplatňoval i Evropský parlament a další orgány, instituce a jiné subjekty Unie.
(5)
Rizika související s utajovanými informacemi EU jsou řízena jako proces. Tento proces se zaměřuje na určení známých bezpečnostních rizik, na stanovení bezpečnostních opatření ke snížení těchto rizik na přijatelnou úroveň v souladu se základními zásadami a minimálními standardy stanovenými tímto rozhodnutím a na uplatňování těchto opatření v souladu s koncepcí hloubkové ochrany. Účinnost těchto opatření se průběžně vyhodnocuje.
(6)
V rámci Komise se fyzickou bezpečností zaměřenou na ochranu utajovaných informací rozumí uplatňování fyzických a technických ochranných opatření s cílem předejít neoprávněnému přístupu k utajovaným informacím EU.
(7)
Správou utajovaných informací EU se rozumí uplatňování administrativních opatření, která slouží ke kontrole těchto informací během celého jejich životního cyklu a která doplňují opatření stanovená v kapitolách 2, 3 a 5 tohoto rozhodnutí, a pomáhají tak zabránit úmyslnému či neúmyslnému ohrožení či ztrátě takových informací, jejich ohrožení nebo ztrátu zjistit a následně zajistit nápravu. Tato opatření se týkají zejména vytváření, uchovávání, evidence, kopírování, překladů, snižování stupně utajení, odtajňování, přenášení a ničení utajovaných informací EU a doplňují obecné předpisy pro správu dokumentů Komise (rozhodnutí 2002/47/ES (2), ESUO, Euratom a 2004/563/ES, Euratom (3)).
(8)
Tímto rozhodnutím nejsou dotčeny:
a)
nařízení (Euratom) č. 3 (4);
b)
nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 (5);
c)
nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 (6);
d)
nařízení Rady (EHS, Euratom) č. 354/83 (7);
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
KAPITOLA 1
ZÁKLADNÍ ZÁSADY A MINIMÁLNÍ STANDARDY
Článek 1
Definice
Pro účely tohoto rozhodnutí se rozumí:
1)
„útvarem Komise“ generální ředitelství či služba Komise nebo kabinet člena Komise;
2)
„kryptografickými materiály“ šifrovací algoritmy, hardwarové a softwarové kryptografické moduly a prostředky, včetně prováděcích pravidel a související dokumentace, a klíčový materiál;
3)
„odtajněním“ odstranění veškerých stupňů utajení;
4)
„hloubkovou ochranou“ uplatňování řady bezpečnostních opatření, která jsou uspořádána jako několik obranných linií;
5)
„dokumentem“ jakékoli zaznamenané informace bez ohledu na jejich fyzickou podobu či povahu;
6)
„snížením stupně utajení“ označení informace nižším stupněm utajení;
7)
„nakládáním“ s utajovanými informacemi EU veškeré možné činnosti, jimž mohou být podrobovány utajované informace EU během celého svého životního cyklu. K těmto činnostem patří vytváření, evidence, zpracovávání, přenášení, snižování stupně utajení, odtajňování a ničení informací. V souvislosti s komunikačními a informačními systémy tento pojem zahrnuje rovněž jejich shromažďování, zobrazování, přenos a uchovávání;
8)
„držitelem“ řádně oprávněná osoba, která jednoznačně potřebuje znát utajované informace EU, má některé z nich v držení, a je tedy odpovědná za jejich ochranu;
9)
„prováděcími pravidly“ soubor pravidel nebo bezpečnostních upozornění přijatý v souladu s kapitolou 5 rozhodnutí Komise (EU, Euratom) 2015/443 (8);
10)
„materiálem“ jakékoli médium, datový nosič nebo část technického zařízení či vybavení, ať vyhotovené, či v procesu zhotovování;
11)
„původcem“ orgán, instituce nebo jiný subjekt Unie, členský stát, třetí stát nebo mezinárodní organizace, z jejichž pověření byly utajované informace vytvořeny nebo uvedeny do struktur Unie;
12)
„prostory“ všechny nemovitosti a přidružené věci ve vlastnictví či v držení Komise;
13)
„procesem řízení bezpečnostních rizik“ celý proces rozpoznávání, kontrolování a minimalizace nejistých událostí, které mohou ovlivnit bezpečnost organizace nebo jakýchkoli systémů, které používá. Zahrnuje všechny činnosti týkající se rizik, včetně hodnocení, řešení, přijímání a sdělování;
14)
„služebním řádem“ služební řád úředníků Evropské unie a pracovní řád ostatních zaměstnanců Evropské unie stanovený nařízením Rady (EHS, Euratom, ESUO) č. 259/68 (9);
15)
„hrozbou“ možná příčina nežádoucího incidentu, jež může vést k poškození určité organizace nebo jakéhokoli systému, který používá; hrozby mohou být neúmyslné či úmyslné (zlovolné) a vyznačují se ohrožujícími prvky, potenciálními cíli a metodami útoku;
16)
„zranitelností“ jakákoli slabina, které může být využito v souvislosti s jednou či vícero hrozbami. Zranitelnost může být výsledkem opomenutí nebo může souviset s nedostatky v rámci kontrol, pokud jde o jejich intenzitu, úplnost nebo důslednost, a může být technické, procedurální, fyzické, organizační nebo provozní povahy.
Článek 2
Předmět a oblast působnosti
1. Toto rozhodnutí stanoví základní zásady a minimální bezpečnostní standardy pro ochranu utajovaných informací EU.
2. Toto rozhodnutí se použije na všechny útvary Komise a ve všech prostorách Komise.
3. Bez ohledu na jakékoli zvláštní pokyny ohledně konkrétních skupin zaměstnanců se toto rozhodnutí použije na členy Komise, na zaměstnance Komise, na něž se vztahuje služební řád a pracovní řád ostatních zaměstnanců Evropských společenství, na národní odborníky vyslané do Komise, na poskytovatele služeb a jejich zaměstnance, na stážisty a na každého, kdo má přístup do budov či k majetku Komise nebo k informacím, s nimiž Komise nakládá.
4. Tímto rozhodnutím není dotčeno rozhodnutí 2002/47/ES, ESUO, Euratom a rozhodnutí 2004/563/ES, Euratom.
Článek 3
Definice utajovaných informací EU, stupně utajení a označení
1. „Utajovanými informacemi Evropské unie“ se rozumí jakékoli informace nebo materiály označené stupněm utajení EU, jejichž neoprávněné vyzrazení by mohlo různou měrou poškodit zájmy Evropské unie nebo jednoho či více členských států.
2. Utajované informace EU jsou utajovány jedním z následujících stupňů utajení:
a) TRES SECRET UE/EU TOP SECRET: informace a materiály, jejichž neoprávněné vyzrazení by mohlo vést k mimořádně závažnému poškození zásadních zájmů Evropské unie nebo jednoho či více členských států;
b) SECRET UE/EU SECRET: informace a materiály, jejichž neoprávněné vyzrazení by mohlo závažně poškodit podstatné zájmy Evropské unie nebo jednoho či více členských států;
c) CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL: informace a materiály, jejichž neoprávněné vyzrazení by mohlo poškodit podstatné zájmy Evropské unie nebo jednoho či více členských států;
d) RESTREINT UE/EU RESTRICTED: informace a materiály, jejichž neoprávněné vyzrazení by mohlo být nevýhodné pro zájmy Evropské unie nebo jednoho či více členských států.
3. Utajované informace EU jsou označeny stupněm utajení podle odstavce 2. Mohou nést doplňující označení, jež neoznačují stupeň utajení, ale mají uvést oblast činnosti, k níž se informace vztahují, identifikovat původce, omezovat distribuci či použití nebo uvádět informace o způsobilosti k předání.
Článek 4
Pravidla stanovování stupňů utajení
1. Každý člen Komise či útvaru Komise zajistí, aby utajované informace EU, jež vytváří, byly odpovídajícím způsobem utajeny, jasně označeny jako utajované informace EU a stupeň utajení si zachovaly pouze po nezbytnou dobu.
2. Aniž je dotčen článek 26, bez předchozího písemného souhlasu původce nelze snížit stupeň utajení utajovaných informací EU, odtajnit je a ani nelze změnit či zrušit žádné z označení stupně utajení uvedených v čl. 3 odst. 2.
3. Je-li to vhodné, přijmou se v souladu s článkem 60 prováděcí pravidla pro nakládání s utajovanými informacemi EU, včetně příručky pro stanovování stupňů utajení.
Článek 5
Ochrana utajovaných informací
1. Ochrana utajovaných informací EU se řídí tímto rozhodnutím a jeho prováděcími pravidly.
2. Držitel jakékoli utajované informace EU je odpovědný za její ochranu podle tohoto rozhodnutí a jeho prováděcích pravidel, v souladu s pravidly stanovenými v kapitole 4.
3. Pokud členské státy poskytnou do struktur či sítí Komise utajované informace označené vnitrostátním stupněm utajení, Komise tyto informace chrání v souladu s požadavky na ochranu utajovaných informací EU na odpovídající úrovni podle srovnávací tabulky stupňů utajení uvedené v příloze I.
4. Soubor shromážděných utajovaných informací EU může být důvodem pro úroveň ochrany odpovídající vyššímu stupni utajení než v případě jednotlivých složek takového souboru.
Článek 6
Řízení bezpečnostních rizik
1. Bezpečnostní opatření na ochranu utajovaných informací EU během celého jejich životního cyklu musí být přiměřená zejména stupni utajení, podobě a objemu informací nebo materiálů, umístění a konstrukci zařízení, v nichž jsou utajované informace EU uchovávány, a na místě vyhodnocené hrozbě zlovolných nebo trestných činností, včetně vyzvědačství, sabotáže nebo terorismu.
2. V pohotovostních plánech se zohlední potřeba chránit utajované informace EU v mimořádných situacích s cílem předejít neoprávněnému přístupu, vyzrazení nebo ztrátě integrity či dostupnosti.
3. Plány zajištění kontinuity provozu v každém útvaru zahrnují preventivní a nápravná opatření, která minimalizují dopad velkých selhání nebo incidentů na nakládání s utajovanými informacemi EU a na uchovávání těchto informací.
Článek 7
Provádění tohoto rozhodnutí
1. Je-li to nezbytné, přijmou se v souladu s článkem 60 prováděcí pravidla, která toto rozhodnutí doplní či podpoří.
2. Útvary Komise přijmou veškerá nezbytná opatření spadající do jejich pravomoci, aby zajistily, že se při nakládání s utajovanými informacemi EU či jinými utajovanými informacemi nebo při jejich uchovávání uplatňuje toto rozhodnutí a příslušná prováděcí pravidla.
3. Bezpečnostní opatření přijatá při provádění tohoto rozhodnutí musí být v souladu s bezpečnostními zásadami v Komisi stanovenými v článku 3 rozhodnutí (EU, Euratom) 2015/443.
4. Generální ředitel pro lidské zdroje a bezpečnost zřídí v rámci Generálního ředitelství pro lidské zdroje a bezpečnost bezpečnostní orgán Komise. Bezpečnostní orgán Komise má pravomoci, které mu ukládá toto rozhodnutí a jeho prováděcí pravidla.
5. V rámci každého útvaru Komise má místní bezpečnostní úředník (LSO), jak je uveden v článku 20 rozhodnutí (EU, Euratom) 2015/443, v úzké spolupráci s Generálním ředitelstvím pro lidské zdroje a bezpečnost při ochraně utajovaných informací EU v souladu s tímto rozhodnutím následující obecné úkoly:
a)
vyřizovat žádosti o bezpečnostní oprávnění pro zaměstnance;
b)
podílet se na bezpečnostním školení a informativních schůzích;
c)
mít dohled nad vedoucím registru v daném útvaru;
d)
podávat zprávy o případech narušení bezpečnosti a ohrožení utajovaných informací EU;
e)
mít v držení náhradní klíče a písemné záznamy o nastavení každého kódu;
f)
zastávat další úkoly související s ochranou utajovaných informací EU nebo vymezené v prováděcích pravidlech.
Článek 8
Narušení bezpečnosti a ohrožení utajovaných informací EU
1. K narušení bezpečnosti dochází v důsledku jednání nebo opomenutí určité osoby, jež je v rozporu s bezpečnostními pravidly stanovenými tímto rozhodnutím a jeho prováděcími pravidly.
2. K ohrožení utajovaných informací EU dochází, pokud byly tyto informace v důsledku narušení bezpečnosti zcela nebo zčásti zpřístupněny neoprávněným osobám.
3. Jakékoli narušení bezpečnosti nebo podezření na něj se neprodleně oznámí bezpečnostnímu orgánu Komise.
4. Je-li známo nebo existují-li oprávněné důvody se domnívat, že došlo k ohrožení či ztrátě utajovaných informací EU, provede se bezpečnostní šetření v souladu s článkem 13 rozhodnutí (EU, Euratom) 2015/443.
5. Přijmou se veškerá náležitá opatření, aby bylo možné:
a)
informovat původce;
b)
zajistit, aby za účelem zjištění faktů byla událost vyšetřena pracovníky, kteří nejsou za dané narušení bezpečnosti bezprostředně zapojeni;
c)
posoudit možnou škodu z hlediska zájmů Unie nebo členských států;
d)
přijmout vhodná opatření, která zabrání opakování události, a
e)
oznámit přijatá opatření příslušným orgánům.
6. Vůči kterékoli osobě, která je odpovědná za porušení bezpečnostních pravidel stanovených tímto rozhodnutím, mohou být přijata disciplinární opatření v souladu se služebním řádem. Vůči kterékoli osobě, která je odpovědná za ohrožení či ztrátu utajovaných informací EU, se přijmou disciplinární opatření nebo právní kroky v souladu s příslušnými právními předpisy.
KAPITOLA 2
PERSONÁLNÍ BEZPEČNOST
Článek 9
Definice
Pro účely této kapitoly se použijí tyto definice:
1)
„Oprávněním pro přístup k utajovaným informacím EU“ se rozumí rozhodnutí, jež na základě ujištění ze strany příslušného orgánu členského státu přijímá bezpečnostní orgán Komise a podle něhož může být úředníkovi Komise, jinému zaměstnanci nebo vyslanému národnímu odborníkovi, u něhož byla zjištěna potřeba znát utajované informace a jenž byl řádně informován o svých povinnostech, umožněn přístup k utajovaným informacím EU až do konkrétního stupně utajení (CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL nebo vyššího) a do konkrétního data; osoba odpovídající tomuto popisu se označuje za „osobu s bezpečnostním oprávněním“.
2)
„Personálním bezpečnostním opravňováním“ se rozumí uplatňování opatření, jež zajistí, že přístup k utajovaným informacím EU bude umožněn pouze osobám, které:
a)
utajované informace potřebují znát;
b)
případně mají bezpečnostní oprávnění pro odpovídající stupeň utajení a
c)
byly poučeny o svých povinnostech.
3)
„Bezpečnostní prověrkou personálu“ se rozumí prohlášení příslušného orgánu členského státu, které je vydáno po skončení bezpečnostního řízení vedeného příslušnými orgány členského státu a kterým se osvědčuje, že určité osobě může být za podmínky, že bylo stanoveno, že utajované informace potřebuje znát, a že byla náležitě poučena o svých povinnostech, umožněn přístup k utajovaným informacím EU až do konkrétního stupně utajení (CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL nebo vyššího) a do konkrétního data.
4)
„Potvrzením o bezpečnostní prověrce personálu“ se rozumí osvědčení vydané příslušným orgánem, kterým se osvědčuje, že určitá osoba je držitelem platné bezpečnostní prověrky nebo bezpečnostního oprávnění vydaného bezpečnostním orgánem Komise, a které udává, k jakému stupni utajovaných informací EU může být dané osobě umožněn přístup (CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL nebo vyššímu), uvádí dobu platnosti příslušné bezpečnostní prověrky či bezpečnostního oprávnění a datum skončení platnosti vlastního potvrzení.
5)
„Bezpečnostním řízením“ se rozumí postupy šetření prováděné příslušným orgánem členského státu v souladu s jeho právními předpisy za účelem získání jistoty, že nejsou známy žádné negativní skutečnosti, které by bránily tomu, aby byla určité osobě udělena bezpečnostní prověrka až do konkrétního stupně utajení (CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL nebo vyššího).
Článek 10
Základní principy
1. Určité osobě lze udělit přístup k utajovaným informacím EU pouze v případě, že:
1)
byla zjištěna potřeba této osoby znát utajované informace;
2)
tato osoba byla poučena o bezpečnostních pravidlech na ochranu utajovaných informací EU a o souvisejících bezpečnostních standardech a pokynech a vzala na vědomí své povinnosti ohledně ochrany těchto informací;
3)
má v případě utajovaných informací se stupněm utajení CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL nebo vyšším bezpečnostní oprávnění pro odpovídající stupeň utajení nebo jiné řádné oprávnění z titulu své funkce v souladu s vnitrostátními právními předpisy.
2. Všechny osoby, jejichž povinnosti mohou vyžadovat, aby měly přístup k utajovaným informacím EU se stupněm utajení CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL nebo vyšším, musí předtím, než je jim k takovým utajovaným informacím EU umožněn přístup, získat bezpečnostní oprávnění pro odpovídající stupeň utajení. Dotčená osoba musí předložit písemný souhlas s tím, že podstoupí bezpečnostní prověrku personálu. Pokud tak neučiní, znamená to, že této osobě nemůže být přiděleno místo, funkce nebo úkol, které zahrnují přístup k informacím se stupněm utajení CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL nebo vyšším.
3. Bezpečnostní prověrka personálu je koncipována tak, aby určila, zda může být určitá osoba s přihlédnutím k její loajalitě, důvěryhodnosti a spolehlivosti oprávněna k přístupu k utajovaným informacím EU.
4. Loajalita, důvěryhodnost a spolehlivost určité osoby pro účely bezpečnostní prověrky pro přístup k informacím se stupněm utajení CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL nebo vyšším se ověřuje prostřednictvím bezpečnostního řízení, jež provádějí příslušné orgány členského státu v souladu se svými vnitrostátními předpisy.
5. Bezpečnostní orgán Komise nese výhradní odpovědnost za komunikaci s vnitrostátními bezpečnostními orgány nebo jinými příslušnými vnitrostátními orgány ohledně všech záležitostí týkajících se bezpečnostních prověrek. Veškeré kontakty mezi útvary Komise a jejich zaměstnanci a vnitrostátními bezpečnostními orgány a jinými příslušnými orgány probíhají prostřednictvím bezpečnostního orgánu Komise.
Článek 11
Udělování bezpečnostního oprávnění
1. Každý generální ředitel nebo vedoucí útvaru v Komisi určí v rámci svého útvaru pozice, jejichž držitelé potřebují mít k plnění svých úkolů přístup k informacím se stupněm utajení CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL nebo vyšším, a v důsledku toho potřebují mít bezpečnostní oprávnění.
2. Jakmile je známo, že bude určitá osoba jmenována na pracovní místo vyžadující přístup k utajovaným informacím se stupněm utajení CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL nebo vyšším, informuje LSO daného útvaru Komise bezpečnostní orgán Komise, který uvedené osobě předá dotazník bezpečnostní prověrky vydaný vnitrostátním bezpečnostním orgánem členského státu, jehož státní příslušnost má daná osoba při svém jmenování jako zaměstnanec evropských orgánů. Osoba vydá písemný souhlas s podstoupením bezpečnostní prověrky a vyplněný dotazník vrátí v co nejkratší lhůtě bezpečnostnímu orgánu Komise.
3. Bezpečnostní orgán Komise předá vyplněný dotazník bezpečnostní prověrky vnitrostátnímu bezpečnostnímu orgánu členského státu, jehož státní příslušnost má daná osoba při svém jmenování jako zaměstnanec evropských orgánů, a požádá o provedení bezpečnostního řízení pro stupeň utajení utajovaných informací EU, k nimž bude dotyčná osoba potřebovat přístup.
4. Jsou-li bezpečnostnímu orgánu Komise v souvislosti s osobou, která požádala o bezpečnostní prověrku, známy informace významné pro bezpečnostní řízení, oznámí je bezpečnostní orgán Komise postupem podle příslušných pravidel a předpisů příslušnému vnitrostátnímu bezpečnostnímu orgánu.
5. Po skončení bezpečnostního řízení a co nejdříve poté, co příslušný vnitrostátní bezpečnostní orgán oznámí svůj celkový posudek výsledků bezpečnostního řízení, bezpečnostní orgán Komise:
a)
může dotyčné osobě vydat povolení pro přístup k utajovaným informacím EU a oprávnit ji k přístupu k utajovaným informacím EU až do odpovídajícího stupně a po dobu, kterou sám stanoví, nejdéle však na 5 let, pokud je výsledkem bezpečnostního řízení ujištění, že nejsou známy žádné nepříznivé skutečnosti, které by zpochybňovaly loajalitu, důvěryhodnost a spolehlivost dané osoby;
b)
v případě, že z bezpečnostního řízení takové ujištění nevyplývá, oznámí tuto skutečnost v souladu s příslušnými pravidly a předpisy dotyčné osobě, která jej může požádat o slyšení, a pak má bezpečnostní orgán Komise možnost požádat příslušný vnitrostátní bezpečnostní orgán, aby v souladu s vnitrostátními právními předpisy poskytl veškerá další možná upřesnění. Je-li výsledek bezpečnostního řízení potvrzen, nelze oprávnění pro přístup k utajovaným informacím EU vydat.
6. Bezpečnostní řízení spolu se získanými výsledky podléhají příslušným právním předpisům platným v daném členském státě, včetně předpisů týkajících se opravných prostředků. Rozhodnutí bezpečnostního orgánu Komise podléhají opravným prostředkům v souladu se služebním řádem.
7. Komise uzná oprávnění pro přístup k utajovaným informacím EU udělené jakýmkoli jiným orgánem, institucí nebo jiným subjektem Unie, za předpokladu, že je toto oprávnění i nadále platné. Oprávnění se vztahují na veškeré úkoly přidělené dotyčné osobě v rámci Komise. Orgán, instituce nebo jiný subjekt Unie, kde dotyčná osoba nastupuje k výkonu zaměstnání, vyrozumí o změně zaměstnavatele příslušný vnitrostátní bezpečnostní orgán.
8. Nenastoupí-li dotyčná osoba do služby do 12 měsíců od oznámení výsledku bezpečnostního řízení bezpečnostnímu orgánu Komise nebo dojde-li k přerušení služby dotyčné osoby v délce 12 měsíců, během nichž není tato osoba zaměstnána v Komisi ani v žádném jiném orgánu, instituci či jiném subjektu Unie ani na pracovním místě ve vnitrostátních správních orgánech některého členského státu, oznámí bezpečnostní orgán Komise tuto skutečnost příslušnému vnitrostátnímu bezpečnostnímu orgánu za účelem potvrzení, že bezpečnostní prověrka je i nadále platná a odpovídající.
9. Pokud bezpečnostní orgán Komise zjistí informace týkající se bezpečnostního rizika, jež představuje osoba, která je držitelem platného bezpečnostního oprávnění, oznámí tuto skutečnost postupem podle příslušných pravidel a předpisů příslušnému vnitrostátnímu bezpečnostnímu orgánu.
10. Pokud vnitrostátní bezpečnostní orgán informuje bezpečnostní orgán Komise o tom, že v případě osoby, která je držitelem platného oprávnění pro přístup k utajovaným informacím EU, již není platné ujištění podle odst. 5 písm. a), může bezpečnostní orgán Komise vnitrostátní bezpečnostní orgán požádat, aby v souladu s vnitrostátními právními předpisy poskytl veškerá další možná upřesnění. Pokud vnitrostátní bezpečnostní orgán negativní skutečnosti potvrdí, zruší se výše uvedené oprávnění, dané osobě se zamezí v přístupu k utajovaným informacím EU a daná osoba je odvolána z pracovních míst, u nichž je přístup k utajovaným informacím EU možný nebo v jejichž rámci by mohla ohrožovat bezpečnost.
11. Jakékoli rozhodnutí zrušit či pozastavit oprávnění pro přístup k utajovaným informacím EU v případě osoby spadající do oblasti působnosti tohoto rozhodnutí a případné odůvodnění se oznámí dotyčné osobě, která může požádat bezpečnostní orgán Komise o slyšení. Informace poskytované vnitrostátním bezpečnostním orgánem podléhají příslušným právním předpisům platným v daném členském státě. Rozhodnutí bezpečnostního orgánu Komise učiněná v této souvislosti podléhají opravným prostředkům v souladu se služebním řádem.
12. Útvary Komise zajistí, aby národní odborníci vyslaní na pracovní místa v Komisi, jež vyžadují bezpečnostní oprávnění pro přístup k utajovaným informacím EU, před nástupem do služby předložili platnou bezpečnostní prověrku personálu nebo potvrzení o bezpečnostní prověrce personálu podle vnitrostátních právních předpisů bezpečnostnímu orgánu Komise, který jim na základě toho udělí bezpečnostní oprávnění pro přístup k utajovaným informacím EU až do stupně utajení rovnocenného stupni uvedenému ve vnitrostátní bezpečnostní prověrce, jež bude platné nejvýše po dobu jejich vyslání.
13. Členové Komise, kteří mají na základě smlouvy přístup k utajovaným informacím EU z titulu své funkce, musí být poučeni o svých bezpečnostních povinnostech při ochraně utajovaných informací EU.
14. Záznamy o bezpečnostních prověrkách a oprávněních udělených pro přístup k utajovaným informacím EU vede bezpečnostní orgán Komise v souladu s tímto rozhodnutím. Tyto záznamy obsahují informace alespoň o stupni utajení utajovaných informací EU, k nimž může být dotčené osobě umožněn přístup, o datu vydání a době platnosti bezpečnostní prověrky.
15. Bezpečnostní orgán Komise může vydat potvrzení o bezpečnostní prověrce personálu, v němž uvede stupeň utajení utajovaných informací EU, k nimž může mít tato osoba přístup (stupeň utajení CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL nebo vyšší), dobu platnosti příslušného oprávnění pro přístup k utajovaným informacím EU a datum skončení platnosti potvrzení.
16. Po počátečním udělení bezpečnostních oprávnění a za předpokladu, že daná osoba byla nepřetržitě ve službě v Evropské komisi nebo jiném orgánu, instituci nebo jiném subjektu Unie a nadále potřebuje přístup k utajovaným informacím EU, se bezpečnostní oprávnění pro přístup k utajovaným informacím EU přezkoumá za účelem obnovení zpravidla každých pět let ode dne oznámení výsledku posledního bezpečnostního řízení, na kterém bylo oprávnění založeno.
17. Pokud příslušný vnitrostátní bezpečnostní orgán nebo jiný příslušný vnitrostátní orgán ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy mu byla předána žádost o obnovení platnosti a odpovídající dotazník bezpečnostní prověrky, neposkytne žádné nepříznivé informace, může bezpečnostní orgán Komise prodloužit platnost stávajícího bezpečnostního oprávnění na dobu až 12 měsíců. Pokud do konce tohoto dvanáctiměsíčního období příslušný vnitrostátní bezpečnostní orgán nebo jiný příslušný vnitrostátní orgán bezpečnostnímu orgánu Komise nepodá své stanovisko, přidělí se dotyčné osobě úkoly, které nevyžadují bezpečnostní oprávnění.
Článek 12
Informativní schůze o bezpečnostním oprávnění
1. Všechny osoby s bezpečnostním oprávněním poté, co se zúčastní informativní schůze o bezpečnostním oprávnění organizované bezpečnostním orgánem Komise, písemně potvrdí, že chápou své povinnosti, pokud jde o ochranu utajovaných informací EU, a jsou si vědomy důsledků v případě ohrožení utajovaných informací EU. Záznamy o těchto písemných potvrzeních vede bezpečnostní orgán Komise.
2. Všechny osoby, které jsou oprávněny přistupovat k utajovaným informacím EU nebo po nichž se vyžaduje, aby s nimi nakládaly, jsou nejprve poučeny a poté pravidelně informovány o možném ohrožení bezpečnosti a musí neprodleně informovat bezpečnostní orgán Komise o jakémkoli pokusu o kontakt nebo o činnosti, které považují za podezřelé nebo neobvyklé.
3. Všechny osoby, které přestanou vykonávat pracovní povinnosti vyžadující přístup k utajovaným informacím EU, musí být poučeny o své povinnosti utajované informace EU i nadále chránit a případně tuto skutečnost písemně potvrdí.
Článek 13
Dočasná bezpečnostní oprávnění
1. Ve výjimečných případech, pokud to vyžadují zájmy služby a není-li skončeno bezpečnostní řízení v plném rozsahu, může bezpečnostní orgán Komise, po konzultaci s vnitrostátním bezpečnostním orgánem členského státu, jehož je daná osoba státním příslušníkem, a pod podmínkou, že předběžné šetření potvrdí, že nejsou známy žádné negativní skutečnosti, vydat osobám dočasné oprávnění pro přístup k utajovaným informacím EU pro konkrétní funkci, aniž by tím byla dotčena ustanovení o obnově bezpečnostní prověrky. Dočasná oprávnění pro přístup k utajovaným informacím EU jsou platná jednorázově nejdéle po dobu šesti měsíců a neumožňují přístup k informacím se stupněm utajení TRES SECRET UE/EU TOP SECRET.
2. Všechny osoby, kterým bylo vydáno dočasné oprávnění, poté, co byly poučeny v souladu s čl. 12 odst. 1, písemně potvrdí, že rozumí tomu, jaké mají povinnosti, pokud jde o ochranu utajovaných informací EU, a jsou si vědomy důsledků v případě ohrožení utajovaných informací EU. Záznamy o těchto písemných potvrzeních vede bezpečnostní orgán Komise.
Článek 14
Účast na neveřejných jednáních organizovaných Komisí
1. Útvary Komise odpovědné za organizaci jednání, na niž se projednávají informace se stupněm utajení CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL nebo vyšším, oznámí prostřednictvím svého LSO nebo prostřednictvím pořadatele jednání bezpečnostnímu orgánu Komise s dostatečným předstihem data, časy, místa a účastníky těchto jednání.
2. S výhradou ustanovení čl. 11 odst. 13 se osoby přizvané k účasti na jednáních organizovaných Komisí, na nichž se projednávají informace se stupněm utajení CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL nebo vyšším, mohou zúčastnit, pouze pokud je potvrzen jejich status bezpečnostní prověrky nebo bezpečnostního oprávnění. Přístup k těmto neveřejným jednáním se zamítne osobám, které bezpečnostnímu orgánu Komise nepředložily potvrzení o bezpečnostní prověrce personálu ani jiný doklad o bezpečnostní prověrce, nebo účastníkům z Komise, kteří nejsou držiteli bezpečnostního oprávnění.
3. Před uspořádáním neveřejného jednání požádá odpovědný pořadatel či LSO útvaru Komise pořádajícího jednání externí účastníky, aby bezpečnostnímu orgánu Komise předložili potvrzení o bezpečnostní prověrce personálu či jiný doklad o bezpečnostní prověrce. Bezpečnostní orgán Komise informuje LSO či pořadatele jednání o tom, že potvrzení o bezpečnostní prověrce personálu nebo jiný doklad o bezpečnostní prověrce obdržel. Je-li to vhodné, lze použít společný jmenný seznam, v němž jsou příslušné informace o bezpečnostní prověrce uvedeny.
4. Oznámí-li příslušné orgány bezpečnostnímu orgánu Komise, že osobě, jejíž úkoly vyžadují účast na jednáních pořádaných Komisí, byla bezpečnostní prověrka odebrána, bezpečnostní orgán Komise o tom uvědomí LSO útvaru Komise, který je za pořádání daného jednání odpovědný.
Článek 15
Potenciální přístup k utajovaným informacím EU
Kurýři a členové ostrahy a doprovodu musí mít bezpečnostní oprávnění pro odpovídající stupeň utajení nebo musí být jinak vhodně prověřeni v souladu s vnitrostátními právními předpisy, musí být poučeni o bezpečnostních postupech pro ochranu utajovaných informací EU a musí být seznámeni se svými povinnostmi chránit jim svěřené utajované informace EU.
KAPITOLA 3
FYZICKÁ BEZPEČNOST ZAMĚŘENÁ NA OCHRANU UTAJOVANÝCH INFORMACÍ
Článek 16
Základní zásady
1. Opatření fyzické bezpečnosti mají znemožnit podloudné nebo násilné vniknutí narušitele, odradit od neoprávněné činnosti a takové činnosti zabránit a odhalit ji a umožnit rozdělení členů personálu, pokud jde o přístup k utajovaným informacím EU, v souladu se zásadou potřeby znát utajované informace. Tato opatření se stanoví na základě procesu řízení rizik v souladu s tímto rozhodnutím a s jeho prováděcími pravidly.
2. Opatření fyzické bezpečnosti mají zejména předejít neoprávněnému přístupu k utajovaným informacím EU tím, že:
a)
zajišťují, aby s utajovanými informacemi EU bylo nakládáno a aby byly uchovávány vhodným způsobem;
b)
umožňují rozdělení členů personálu, pokud jde o přístup k utajovaným informacím EU, na základě jejich potřeby znát utajované informace a případně i na základě jejich bezpečnostního oprávnění;
c)
odrazují od neoprávněné činnosti a takové činnosti zabraňují a odhalují ji a
d)
znemožňují nebo zpomalují podloudné nebo násilné vniknutí narušitelů.
3. Opatření fyzické bezpečnosti je třeba zavést pro všechny prostory, budovy, kanceláře, místnosti a další objekty, v nichž se nakládá s utajovanými informacemi EU nebo v nichž jsou takové informace uchovávány, včetně prostor, v nichž jsou umístěny komunikační a informační systémy uvedené v kapitole 5.
4. Prostory, v nichž jsou uchovávány utajované informace EU se stupněm utajení CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL nebo vyšším, je třeba zřídit jako zabezpečené oblasti v souladu s touto kapitolou a musí je schválit orgán pro bezpečnostní akreditaci v Komisi.
5. Na ochranu utajovaných informací EU se stupněm utajení CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL nebo vyšším se použijí pouze prostředky nebo zařízení schválené bezpečnostním orgánem Komise.
Článek 17
Požadavky na fyzickou bezpečnost a opatření fyzické bezpečnosti
1. Opatření fyzické bezpečnosti se vybírají na základě posouzení hrozeb provedeného bezpečnostním orgánem Komise a případně po konzultaci s dalšími útvary Komise, ostatními orgány, institucemi nebo jinými subjekty Unie a/nebo příslušnými orgány členských států. Komise uplatňuje ve svých prostorách proces řízení rizik na ochranu utajovaných informací EU, aby se vůči vyhodnocenému riziku poskytla přiměřená úroveň fyzické ochrany. V procesu řízení rizik se vezmou v úvahu veškeré důležité okolnosti, zejména:
a)
stupeň utajení utajovaných informací EU;
b)
podoba a objem utajovaných informací EU, přičemž je třeba brát v úvahu, že velké množství nebo kompilace utajovaných informací EU může vyžadovat použití přísnějších ochranných opatření;
c)
okolní prostředí a uspořádání budov nebo prostor, v nichž jsou utajované informace EU uchovávány, a
d)
vyhodnocené hrozby ze strany zpravodajských služeb zaměřených na Unii, její orgány, instituce či jiné subjekty nebo na členské státy a hrozba sabotáže a teroristických, podvratných nebo jiných trestných činností.
2. Bezpečnostní orgán Komise určí v souladu s koncepcí hloubkové ochrany vhodnou kombinaci opatření fyzické bezpečnosti, jež je třeba uplatňovat. Bezpečnostní orgán Komise za tímto účelem vypracuje minimální standardy, normy a kritéria stanovená v prováděcích pravidlech.
3. Bezpečnostní orgán Komise je oprávněn k provádění prohlídek při vstupu a odchodu, které mají odradit od nedovoleného vnášení materiálů nebo neoprávněného vynášení utajovaných informací EU z prostor nebo budov.
4. Hrozí-li nebezpečí, že by utajované informace EU být byť i neúmyslně zhlédnuty, příslušné útvary Komise přijmou vhodná opatření, jež definuje bezpečnostní orgán Komise, aby tomuto riziku zabránily.
5. U nových zařízení se požadavky na fyzickou bezpečnost a jejich funkční specifikace stanoví se souhlasem bezpečnostního orgánu Komise jako součást plánování a konstrukce zařízení. U stávajících zařízení se požadavky na fyzickou bezpečnost uplatňují v souladu s minimálními standardy, normami a kritérii stanovenými v prováděcích pravidlech.
Článek 18
Prostředky fyzické ochrany utajovaných informací EU
1. Pro fyzickou ochranu utajovaných informací EU se stanoví dva druhy fyzicky chráněných oblastí:
a)
administrativní oblasti a
b)
zabezpečené oblasti (včetně technicky zabezpečených oblastí).
2. Orgán pro bezpečnostní akreditaci v Komisi určí, zda daný prostor splňuje požadavky na to, aby mohl být označen jako administrativní oblast, zabezpečená oblast nebo technicky zabezpečená oblast.
3. U administrativních oblastí:
a)
musí být viditelně vymezen obvod administrativní oblasti, který umožní kontrolu osob a pokud možno i vozidel;
b)
je přístup bez doprovodu umožněn pouze osobám, které mají řádné oprávnění od bezpečnostního orgánu Komise či jiného příslušného orgánu, a
c)
pro všechny jiné osoby je třeba zajistit nepřetržitý doprovod nebo rovnocenná kontrolní opatření.
4. U zabezpečených oblastí:
a)
musí být viditelně vymezen a chráněn obvod zabezpečené oblasti, jejíž všechny vchody a východy jsou kontrolovány prostřednictvím průkazů nebo systému osobní identifikace;
b)
lze přístup bez doprovodu umožnit pouze osobám, které jsou bezpečnostně prověřeny a jsou ke vstupu do dané oblasti výslovně oprávněny na základě potřeby znát utajované informace;
c)
je pro všechny jiné osoby nutné zajistit nepřetržitý doprovod nebo rovnocenná kontrolní opatření.
5. Představuje-li vstup do zabezpečené oblasti de facto přímý přístup k utajovaným informacím, které se v ní nacházejí, musí být dále splněny tyto požadavky:
a)
je třeba jasně uvést nejvyšší stupeň utajení informací, které jsou v dané oblasti zpravidla uchovávány, a
b)
všichni návštěvníci musí být zvlášť oprávněni ke vstupu do dané oblasti, je třeba pro ně zajistit nepřetržitý doprovod a musí být náležitě bezpečnostně prověřeni, s výjimkou případů, kdy byla přijata opatření zajišťující, že k utajovaným informací EU není možný přístup.
6. Zabezpečené oblasti chráněné před odposlechem je třeba označit jako technicky zabezpečené oblasti. U těchto oblastí musí být dále splněny tyto požadavky:
a)
tyto oblasti musí být vybaveny systémy detekce narušení, musí být uzamčeny v době, kdy nejsou obsazeny, a musí být střeženy v době, kdy obsazeny jsou. Všechny klíče musí být spravovány v souladu s článkem 20;
b)
všechny osoby a materiály musí být při vstupu do těchto prostor kontrolovány;
c)
tyto oblasti musí bezpečnostní orgán Komise pravidelně fyzicky a/nebo technicky kontrolovat. Tyto kontroly se rovněž provádějí po jakémkoli neoprávněném vstupu nebo podezření, že k takovému vstupu došlo, a
d)
tyto oblasti nesmí obsahovat neschválené komunikační vedení, neschválené telefonní či jiné komunikační přístroje a neschválená elektrická nebo elektronická zařízení.
7. Bez ohledu na odst. 6 písm. d) předtím, než se komunikační přístroje a elektrická nebo elektronická zařízení jakéhokoli druhu použijí v oblastech, v nichž se konají zasedání nebo v nichž se pracuje s informacemi se stupněm utajení SECRET UE/EU SECRET nebo vyšším, a v případech, kdy je úroveň ohrožení utajovaných informací EU vyhodnocena jako vysoká, musí být veškeré přístroje a zařízení nejdříve prověřeny bezpečnostním orgánem Komise za tím účelem, aby prostřednictvím těchto zařízení nemohlo dojít k neúmyslnému či nezákonnému přenášení žádných srozumitelných informací mimo danou zabezpečenou oblast.
8. Zabezpečené oblasti, které nejsou 24 hodin denně obsazeny pracovníky ve službě, jsou podle potřeby kontrolovány na konci běžné pracovní doby a v náhodně zvolených intervalech mimo běžnou pracovní dobu, není-li zaveden systém detekce narušení.
9. Zabezpečené oblasti a technicky zabezpečené oblasti mohou být zřízeny dočasně v rámci administrativní oblasti pro uspořádání neveřejného jednání nebo pro jiný podobný účel.
10. LSO dotyčného útvaru Komise vypracuje pro každý zabezpečený prostor v jeho odpovědnosti bezpečnostní provozní postupy, které v souladu s ustanoveními tohoto rozhodnutí a jeho prováděcích pravidel stanoví:
a)
stupeň utajení utajovaných informací EU, s nimiž se může nakládat nebo jež mohou být uchovávány v dané oblasti;
b)
ostrahu a ochranná opatření, jež je třeba dodržovat;
c)
osoby, které jsou oprávněny přistupovat do dané oblasti bez doprovodu vzhledem k tomu, že potřebují znát utajované informace a že mají bezpečnostní oprávnění;
d)
případně postupy pro zajištění doprovodu nebo pro ochranu utajovaných informací EU, je-li přístup do dané oblasti umožněn jiným osobám;
e)
veškerá jiná náležitá opatření a postupy.
11. Uvnitř zabezpečených oblastí se budují trezorové místnosti. Stěny, podlahy, stropy, okna a uzamykatelné dveře musí být schváleny bezpečnostním orgánem Komise a musí poskytovat ochranu na úrovni rovnocenné bezpečnostnímu úschovnému objektu schválenému pro uchovávání utajovaných informací EU se stejným stupněm utajení.
Článek 19
Opatření fyzické bezpečnosti pro nakládání s utajovanými informacemi EU a jejich uchovávání
1. S utajovanými informacemi EU se stupněm utajení RESTREINT UE/EU RESTRICTED lze nakládat:
a)
v zabezpečené oblasti;
b)
v administrativní oblasti za předpokladu, že utajované informace EU jsou chráněny před přístupem neoprávněných osob, nebo
c)
mimo zabezpečenou oblast či mimo administrativní oblast za předpokladu, že držitel informací přenáší utajované informace EU v souladu s článkem 31 a že se zavázal k dodržování náhradních opatření stanovených v prováděcích předpisech tak, aby zajistil, že budou utajované informace EU chráněny před přístupem neoprávněných osob.
2. Utajované informace EU se stupněm utajení RESTREINT UE/EU RESTRICTED se uchovávají ve vhodném uzamčeném kancelářském nábytku v administrativní oblasti nebo v zabezpečené oblasti. Dočasně mohou být uchovávány mimo zabezpečenou oblast či mimo administrativní oblast za předpokladu, že se držitel informací zaváže k dodržování náhradních opatření stanovených v prováděcích pravidlech.
3. S utajovanými informacemi EU se stupněm utajení CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL nebo SECRET UE/EU SECRET lze nakládat:
a)
v zabezpečené oblasti;
b)
v administrativní oblasti za předpokladu, že utajované informace EU jsou chráněny před přístupem neoprávněných osob, nebo
c)
mimo zabezpečenou oblast či mimo administrativní oblast za předpokladu, že držitel informací:
i)
se zavázal k dodržování náhradních opatření stanovených v prováděcích pravidlech tak, aby zajistil, že budou utajované informace EU chráněny před přístupem neoprávněných osob,
ii)
má utajované informace EU neustále pod osobním dohledem a
iii)
v případě dokumentů v tištěné podobě oznámil tuto skutečnost příslušnému registru.
4. Utajované informace EU se stupněm utajení CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL a SECRET EU/EU SECRET se uchovávají v zabezpečené oblasti v bezpečnostním úschovném objektu nebo trezorové místnosti.
5. S utajovanými informacemi EU se stupněm utajení TRES SECRET UE/EU TOP SECRET se nakládá v zabezpečené oblasti zřízené a spravované bezpečnostním orgánem Komise a akreditované pro tento stupeň orgánem pro bezpečnostní akreditaci v Komisi.
6. Utajované informace EU se stupněm utajení TRES SECRET UE/EU TOP SECRET se uchovávají v zabezpečené oblasti akreditované pro tento stupeň orgánem pro bezpečnostní akreditaci v Komisi při dodržení jedné z těchto podmínek:
a)
informace se uchovávají v bezpečnostním úschovném objektu v souladu s článkem 18, přičemž je třeba uplatňovat jedno nebo více těchto dodatečných kontrolních opatření:
1)
nepřetržitá ochrana nebo kontrola ze strany prověřeného bezpečnostního nebo službu konajícího personálu,
2)
schválený systém detekce narušení v kombinaci s pohotovostním bezpečnostním personálem;
nebo
b)
informace se uchovávají v trezorové místnosti vybavené systémem detekce narušení v kombinaci s pohotovostním bezpečnostním personálem.
Článek 20
Správa klíčů a kódů používaných pro ochranu utajovaných informací EU
1. Postupy pro správu klíčů a nastavení kódů pro kanceláře, místnosti, trezorové místnosti a bezpečnostní úschovné objekty jsou stanoveny v prováděcích pravidlech podle článku 60. Cílem těchto postupů je zabránit neoprávněnému přístupu.
2. Nastavení kódů zná zpaměti co nejmenší možný počet osob, které je znát potřebují. Nastavení kódů pro bezpečnostní úschovné objekty a trezorové místnosti, v nichž se uchovávají utajované informace EU, je třeba změnit:
a)
při přijetí nového úschovného objektu;
b)
kdykoli se změní personál, který kód zná;
c)
kdykoli dojde k ohrožení informací nebo v případě podezření z ohrožení;
d)
pokud došlo k údržbě či opravě zámku a
e)
nejméně každých 12 měsíců.
KAPITOLA 4
SPRÁVA UTAJOVANÝCH INFORMACÍ EU
Článek 21
Základní zásady
1. Veškeré dokumenty s utajovanými informacemi EU by měly být spravovány v souladu s politikou Komise pro správu dokumentů, a proto by měly být zaevidovány, tříděny, uchovávány a nakonec odstraněny nebo zčásti či zcela převedeny do historických archivů v souladu se společným seznamem pro uchovávání spisů Evropské komise.
2. Informace stupně utajení CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL nebo vyššího je třeba po jejich obdržení a před jejich distribucí z bezpečnostních důvodů zaevidovat. Informace se stupněm utajení TRES SECRET UE/EU TOP SECRET musí být zaevidovány v určených registrech.
3. V rámci Komise se vytvoří systém evidence utajovaných informací EU v souladu s ustanoveními článku 27.
4. Útvary a prostory Komise, v nichž se nakládá s utajovanými informacemi EU nebo v nichž jsou takové informace uchovávány, podléhají pravidelné inspekci prováděné bezpečnostním orgánem Komise.
5. Mimo fyzicky chráněné oblasti se utajované informace EU mezi jednotlivými útvary a prostory přenášejí tímto způsobem:
a)
utajované informace EU se obecně přenášejí elektronicky při zajištění ochrany kryptografickými prostředky schválenými v souladu s kapitolou 5;
b)
pokud přenos není uskutečňován způsobem uvedeným v písmeni a), přenášejí se utajované informace EU:
i)
na elektronických nosičích informací (jako například USB paměti, kompaktní disky, pevné disky), které jsou chráněny kryptografickými prostředky schválenými v souladu s kapitolou 5, nebo
ii)
ve všech ostatních případech způsobem předepsaným v prováděcích pravidlech.
Článek 22
Stupně utajení a označení
1. Informace se utajují v případě, že vyžadují ochranu z důvodu své důvěrnosti v souladu s čl. 3 odst. 1.
2. Původce utajovaných informací EU odpovídá za stanovení stupně utajení podle příslušných prováděcích pravidel, standardů a pokynů pro utajování informací a za počáteční distribuci informací.
3. Stupeň utajení utajovaných informací EU se stanoví v souladu s čl. 3 odst. 2 a příslušnými prováděcími pravidly.
4. Stupeň utajení musí být jasně a správně označen bez ohledu na to, zda mají utajované informace EU tištěnou, ústní, elektronickou či jinou podobu.
5. Jednotlivé části daného dokumentu (tj. stránky, odstavce, oddíly, přílohy, dodatky a připojené části dokumentu) mohou vyžadovat různé stupně utajení a být podle toho označeny, a to i v případě, že jsou uloženy v elektronické podobě.
6. Stupeň utajení dokumentu nebo spisu jako celku musí být alespoň stejně vysoký jako u jeho části s nejvyšším stupněm utajení. Jestliže dokument vznikl sloučením informací z různých zdrojů, konečný produkt se přezkoumá za účelem stanovení celkového stupně utajení, neboť může vyžadovat vyšší stupeň utajení než jeho jednotlivé části.
7. Dokumenty obsahující části s různými stupni utajení musí být v co nejvyšší míře strukturovány tak, aby části s různým stupněm utajení mohly být v případě potřeby snadno rozpoznány a odděleny.
8. Stupeň utajení dopisu nebo průvodní poznámky k připojeným částem musí být stejně vysoký jako nejvyšší stupeň utajení těchto připojených částí. Původce jasně vyznačí jejich stupeň utajení, pokud budou odděleny od připojených částí, pomocí odpovídajícího označení, například:
CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL
Bez příloh(y) RESTREINT UE/EU RESTRICTED
Článek 23
Označení
Kromě jednoho z označení stupňů utajení uvedených v čl. 3 odst. 2 mohou utajované informace EU nést doplňující označení, například:
a)
označení určující původce;
b)
jakákoli upozornění, kódová slova nebo zkratky k upřesnění oblasti činnosti, k níž se daný dokument vztahuje, k označení zvláštního způsobu distribuce na základě potřeby znát utajované informace nebo k omezení použití;
c)
označení týkající se způsobilosti k předání;
d)
případně datum nebo určitou událost, po nichž lze stupeň utajení snížit nebo informace odtajnit.
Článek 24
Zkrácená označení stupňů utajení
1. Pro označení stupně utajení jednotlivých odstavců určitého textu lze použít standardizované zkratky. Tyto zkratky nenahrazují úplné označení stupňů utajení.
2. V utajovaných dokumentech EU je možné použít pro označení stupně utajení oddílů nebo částí textu kratších než jedna strana tyto standardní zkratky:
TRES SECRET UE/EU TOP SECRET
TS-UE/EU-TS
SECRET UE/EU SECRET
S-UE/EU-S
CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL
C-UE/EU-C
RESTREINT UE/EU RESTRICTED
R-UE/EU-R
Článek 25
Vyhotovování utajovaných dokumentů EU
1. Při vyhotovování utajovaného dokumentu EU:
a)
se na každé straně jasně vyznačí příslušný stupeň utajení;
b)
se každá strana očísluje;
c)
se na dokumentu uvede evidenční číslo a předmět, které samy o sobě nejsou utajovanými informacemi, pokud tak nejsou označeny;
d)
se na dokumentu uvede datum;
e)
se na dokumentech se stupněm utajení SECRET UE/EU SECRET nebo vyšším, které mají být distribuovány ve více výtiscích, na každé straně uvede číslo výtisku.
2. Nelze-li na utajované informace EU použít odstavec 1, přijmou se jiná patřičná opatření v souladu s prováděcími pravidly.
Článek 26
Snížení stupně utajení a odtajnění utajovaných informací EU
1. Je-li to možné, uvede původce v době vytvoření utajovaných informací EU, zda je k určitému datu nebo po určité události možné jejich stupeň utajení snížit nebo je odtajnit.
2. Každý útvar Komise pravidelně přezkoumává utajované informace EU, kterých je původcem, za účelem zjištění, zda je příslušný stupeň utajení stále odpovídající. Pomocí prováděcích pravidel se zavede systém, v rámci něhož budou stupně utajení evidovaných utajovaných informací EU, jež mají původ v Komisi, přezkoumávány nejméně jednou za pět let. Tento přezkum není třeba provést v případě, že původce na počátku uvedl, že u daných informací bude automaticky snížen stupeň utajení či budou odtajněny, a dané informace jsou odpovídajícím způsobem označeny.
3. Informace se stupněm utajení RESTREINT UE/EU RESTRICTED, jež mají původ v Komisi, se v souladu s nařízením Rady (EHS, Euratom) č. 354/83 ve znění nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1700/2003 (10) považují za automaticky odtajněné po třiceti letech.
Článek 27
Systém evidence utajovaných informací EU v Komisi
1. Aniž je dotčen čl. 52 odst. 5, v každém útvaru Komise, v němž se nakládá s utajovanými informacemi EU se stupněm utajení CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL a SECRET UE/EU SECRET nebo v němž jsou tyto informace uchovávány, se určí odpovědný místní registr utajovaných informací EU s cílem zajistit, aby se s utajovanými informacemi EU nakládalo v souladu s tímto rozhodnutím.
2. Centrálním registrem Komise pro utajované informace EU je registr utajovaných informací EU spravovaný generálním sekretariátem. Působí jako:
-
místní registr utajovaných informací EU pro generální sekretariát Komise,
-
registr utajovaných informací EU pro soukromé kanceláře členů Komise, nemají-li tito členové zvláštní místní registr utajovaných informací EU,
-
registr utajovaných informací EU pro generální ředitelství nebo služby, které nemají místní registr utajovaných informací EU,
-
hlavní vstupní a výstupní místo pro všechny informace se stupněm utajení RESTREINT UE/EU RESTRICTED a až do stupně utajení SECRET UE/EU SECRET včetně, které si mezi sebou vyměňují Komise a její útvary, třetí státy a mezinárodní organizace, a stanoví-li tak zvláštní ujednání, též jako hlavní vstupní a výstupní místo pro ostatní orgány, agentury a instituce Unie.
3. Bezpečnostní orgán Komise určí v Komisi registr, který bude působit jako ústřední orgán pro příjem a odesílání informací se stupněm utajení TRES SECRET UE/EU TOP SECRET. V případě potřeby mohou být určeny podřízené registry pro nakládání s těmito informacemi za účelem evidence.
4. Podřízené registry nesmějí bez výslovného písemného souhlasu ústředního registru pro dokumenty se stupněm utajení TRES SECRET UE/EU TOP SECRET poskytovat dokumenty se stupněm utajení TRES SECRET UE/EU TOP SECRET přímo jiným registrům podřízeným stejnému ústřednímu registru ani externím subjektům.
5. Registry utajovaných informací EU se zřizují jako zabezpečené oblasti podle kapitoly 3 a jsou akreditovány orgánem pro bezpečnostní akreditaci v Komisi.
Článek 28
Vedoucí registru
1. Každý registr utajovaných informací EU spravuje vedoucí registru.
2. Vedoucí registru musí mít náležitou bezpečnostní prověrku.
3. Vedoucí registru podléhá dohledu LSO v daném útvaru Komise, pokud jde o uplatňování ustanovení o nakládání s dokumenty obsahujícími utajované informace EU a o dodržování příslušných bezpečnostních pravidel, standardů a pokynů.
4. V rámci své odpovědnosti za správu registru utajovaných informací EU, ke kterému byl přidělen, má vedoucí registru v souladu s tímto rozhodnutím a příslušnými prováděcími pravidly, standardy a pokyny následující okruhy úkolů:
-
řídit operace, které se týkají evidence, uchovávání, reprodukce, překladu, přenosu, odesílání a ničení utajovaných informací EU či jejich převodu do oddělení historických archivů,
-
pravidelně ověřovat, zda je nadále třeba uchovávat informace v utajení;
-
zastávat další úkoly související s ochranou utajovaných informací EU vymezené v prováděcích pravidlech.
Článek 29
Evidence utajovaných informací EU z bezpečnostních důvodů
1. Pro účely tohoto rozhodnutí se evidencí z bezpečnostních důvodů (dále jen „evidence“) rozumí uplatňování postupů, kterými se zaznamenává životní cyklus utajovaných informací EU, včetně jejich distribuce.
2. Veškeré informace či materiál se stupněm utajení CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL a vyšším je třeba evidovat v určených registrech, kdykoli jsou přijaty v určité organizační složce nebo kdykoli jsou z ní odeslány.
3. Při nakládání s utajovanými informacemi EU nebo jejich uchovávání pomocí komunikačního a informačního systému, mohou být evidenční postupy provedeny přímo v rámci systému.
4. Podrobnější ustanovení týkající se evidence utajovaných informací EU z bezpečnostních důvodů se určí v prováděcích pravidlech.
Článek 30
Kopírování a překládání dokumentů s utajovanými informacemi EU
1. Dokumenty se stupněm utajení TRES SECRET UE/EU TOP SECRET se nesmí kopírovat ani překládat bez předchozího písemného souhlasu původce.
2. Pokud původce dokumentů se stupněm utajení SECRET UE/EU SECRET a nižším nevydal upozornění týkající se jejich kopírování nebo překladu, mohou být tyto dokumenty kopírovány či překládány podle pokynů držitele.
3. Na kopie a překlady dokumentů se použijí bezpečnostní opatření platná pro původní dokument.
Článek 31
Přenos utajovaných informací EU
1. Utajované informace EU se přenášejí takovým způsobem, aby byly během přenosu chráněny před neoprávněným vyzrazením.
2. Přenos utajovaných informací EU podléhá ochranným opatřením, jež:
-
jsou úměrná stupni utajení přenášených utajovaných informací EU a
-
jsou přizpůsobena konkrétním podmínkám jejich přenosu, zejména v závislosti na tom, zda jsou utajované informace EU přenášeny:
-
uvnitř budovy Komise nebo uzavřené skupiny budov Komise,
-
mezi budovami Komise nacházejícími se ve stejném členském státě,
-
v rámci Unie,
-
z Unie na území třetího státu a
-
jsou přizpůsobena povaze a formě utajovaných informací EU.
3. Ochranná opatření jsou podrobně stanovena v prováděcích pravidlech, nebo jsou v případě projektů a programů uvedených v článku 42 nedílnou součástí bezpečnostních pokynů k příslušnému programu nebo projektu.
4. Prováděcí pravidla či bezpečnostní pokyny k programu/projektu obsahují ustanovení úměrná stupni utajení utajovaných informací EU, pokud jde o:
-
druh přenosu, například ruční přenos, přepravu diplomatickým nebo vojenským kurýrem, poštovními službami či komerčními kurýrními službami,
-
balení utajovaných informací EU,
-
technická protiopatření pro utajované informace EU přenášené na elektronických nosičích,
-
jakékoli další procedurální, fyzické nebo elektronické opatření,
-
postup evidence,
-
využití personálu s bezpečnostním oprávněním.
5. V případech, kdy jsou utajované informace EU přenášeny na elektronických nosičích, a to bez ohledu na čl. 21 odst. 5, mohou být ochranná opatření uvedená v prováděcích pravidlech doplněna vhodnými technickými protiopatřeními schválenými bezpečnostním orgánem Komise s cílem minimalizovat riziko ztráty nebo ohrožení.
Článek 32
Ničení utajovaných informací EU
1. Utajované dokumenty EU, které již nejsou potřebné, mohou být zničeny, se zohledněním nařízení o archivech a pravidel a předpisů Komise týkajících se správy dokumentů a archivace, a zejména společného seznamu pro uchovávání spisů Komise.
2. Utajované informace EU se stupněm utajení CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL a vyšším zničí vedoucí příslušného registru utajovaných informací EU podle pokynů držitele nebo příslušného orgánu. Vedoucí registru odpovídajícím způsobem aktualizuje záznamy a jiné informace o evidenci.
3. Ničení dokumentů se stupněm utajení SECRET UE/EU SECRET nebo TRES SECRET UE/EU TOP SECRET provádí vedoucí registru za přítomnosti svědka, který je bezpečnostně prověřen alespoň pro stupeň utajení ničeného dokumentu.
4. Pracovník registru a svědek, pokud je přítomnost svědka vyžadována, podepíší zápis o zničení, který se uloží v registru. Vedoucí příslušného registru utajovaných informací EU uchovává zápisy o zničení dokumentů se stupněm utajení TRES SECRET UE/EU TOP SECRET alespoň po dobu deseti let a dokumentů se stupněm utajení CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL a SECRET UE/EU SECRET alespoň po dobu pěti let.
5. Ničení utajovaných dokumentů, včetně dokumentů se stupněm utajení RESTREINT UE/EU RESTRICTED, se provádí v souladu s postupy, které jsou vymezeny v prováděcích pravidlech a které splňují příslušné standardy EU či jim rovnocenné standardy.
6. Počítačová paměťová média používaná pro utajované informace EU se ničí v souladu s postupy stanovenými v prováděcích pravidlech.
Článek 33
Ničení utajovaných informací EU v mimořádných situacích
1. Útvary Komise, jež mají utajované informace EU v držení, vypracují s ohledem na místní podmínky plány pro zabezpečení utajovaných materiálů EU v případě krize včetně případných plánů na zničení a vyklizení v případech nouze. Vyhlásí pokyny, které považují za nezbytné pro zamezení tomu, aby se utajované informace EU dostaly do nepovolaných rukou.
2. Ustanovení přijatá pro zabezpečení a/nebo zničení materiálů se stupněm utajení CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL a SECRET UE/EU SECRET v případě krize nesmí za žádných okolností negativně ovlivnit zabezpečení nebo zničení materiálů se stupněm utajení TRES SECRET UE/EU TOP SECRET, včetně kódovacího zařízení, jejichž opatrování má přednost před všemi ostatními úkoly.
3. V mimořádné situaci, kdy hrozí bezprostřední riziko neoprávněného vyzrazení, zničí utajované informace EU jejich držitel tak, aby nebylo možné znovu sestavit celý dokument ani jeho část. O nouzovém zničení evidovaných utajovaných informací EU jsou informováni původce a příslušný registr.
4. Podrobnější ustanovení týkající se ničení utajovaných informací EU stanoví prováděcí pravidla.
KAPITOLA 5
OCHRANA UTAJOVANÝCH INFORMACÍ EU V KOMUNIKAČNÍCH A INFORMAČNÍCH SYSTÉMECH
Článek 34
Základní zásady zabezpečení informací
1. Zabezpečení informací v oblasti komunikačních a informačních systémů je jistota, že takové systémy ochrání informace, s nimiž nakládají, a že budou fungovat správně, když jsou zapotřebí, pod dohledem oprávněných uživatelů.
2. Účinné zabezpečení informací zajišťuje odpovídající úroveň:
autenticity
:
záruka, že informace jsou autentické a z důvěryhodných zdrojů;
dostupnosti
:
přístupnost a použitelnost informací na žádost oprávněného subjektu;
důvěrnosti
:
skutečnost, že informace se nezpřístupňují neoprávněným osobám a subjektům nebo pro nedovolené účely;
integrity
:
zajištění správnosti a úplnosti aktiv a informací;
nepopiratelnosti
:
schopnost prokázat zpětně jednání či událost tak, aby dané jednání či událost nemohly být následně popřeny.
3. Zabezpečení informací je založeno na procesu řízení rizik.
Článek 35
Definice
Pro účely této kapitoly se použijí tyto definice:
a)
„akreditací“ se rozumí formální povolení nebo schválení, které orgán pro bezpečnostní akreditaci udělil komunikačnímu a informačnímu systému, aby ve svém provozním prostředí mohl zpracovávat utajované informace EU, a které následuje po formálním schválení a správném provádění bezpečnostního plánu;
b)
„akreditačním řízením“ se rozumí nutné kroky a úkoly, jež je třeba provést předtím, než orgán pro bezpečnostní akreditaci udělí akreditaci. Tyto kroky a úkoly se upřesní ve standardu pro akreditační řízení;
c)
„komunikačním a informačním systémem“ se rozumí jakýkoli systém, který umožňuje nakládat s informacemi v elektronické podobě. Komunikační a informační systém zahrnuje všechna aktiva nezbytná k jeho fungování, včetně infrastruktury, organizace, personálu a informačních zdrojů;
d)
„zbytkovým rizikem“ se rozumí riziko, které přetrvává poté, co byla zavedena bezpečnostní opatření, neboť nelze čelit všem hrozbám a nelze odstranit všechna zranitelná místa;
e)
„rizikem“ se rozumí možnost, že pro účely určité hrozby budou zneužita vnitřní a vnější zranitelná místa organizace nebo kteréhokoli ze systémů, jichž využívá, a dojde tak k poškození organizace a jejích hmotných či nehmotných aktiv. Měří se jako kombinace pravděpodobnosti hrozeb a jejich dopadu;
f)
„přijetím rizika“ se rozumí rozhodnutí, kterým se vyjadřuje souhlas s tím, že po řešení rizika i nadále existuje zbytkové riziko;
g)
„hodnocení rizika“ spočívá v rozpoznání hrozeb a zranitelných míst a v provádění analýzy souvisejícího rizika, tj. analýzy pravděpodobnosti a dopadu;
h)
„sdělování rizika“ spočívá v rozvoji informovanosti o rizicích v rámci skupin uživatelů komunikačních a informačních systémů, v informování schvalovacích orgánů o těchto rizicích a podávání zpráv o těchto rizicích provozním orgánům;
i)
„řešení rizika“ spočívá ve zmírnění, odstranění a omezení rizika (prostřednictvím vhodné kombinace technických, fyzických, organizačních nebo procedurálních opatření), přenesení rizika nebo jeho monitorování.
Článek 36
Komunikační a informační systémy nakládající s utajovanými informacemi EU
1. V komunikačních a informačních systémech se nakládá s utajovanými informacemi EU v souladu s koncepcí zabezpečení informací.
2. Pro komunikační a informační systémy, které nakládají s utajovanými informacemi EU, znamená dodržování politiky bezpečnosti informačních systémů Komise, uvedené v rozhodnutí Komise K(2006) 3602 (11), že:
a)
během celého životního cyklu informačního systému se při provádění politiky bezpečnosti informačních systémů používá přístup „plánuj, udělej, zkontroluj, jednej“ (Plan-Do-Check-Act);
b)
potřeby v oblasti bezpečnosti musí být určeny prostřednictvím posouzení hospodářského dopadu;
c)
informační systém a údaje v něm obsažené musí projít formální klasifikací aktiv;
d)
všechna povinná bezpečnostní opatření, která jsou stanovena v politice bezpečnosti informačních systémů, musí být provedena;
e)
musí proběhnout proces řízení rizik, který se skládá z těchto kroků: identifikace hrozeb a zranitelných míst, hodnocení rizika, řešení rizika, přijetí rizika a sdělování rizika;
f)
je definován, prováděn, kontrolován a přezkoumáván bezpečnostní plán, včetně bezpečnostní politiky a bezpečnostních provozních postupů.
3. Všichni zaměstnanci, kteří se podílejí na návrhu, vývoji, zkoušení, provozu, řízení nebo používání komunikačních a informačních systémů nakládajících s utajovanými informacemi EU, oznámí orgánu pro bezpečnostní akreditaci všechny potenciální bezpečnostní nedostatky, incidenty, narušení bezpečnosti nebo ohrožení, které mohou mít dopad na ochranu daných systémů a/nebo utajovaných informací EU v nich obsažených.
4. Pokud je ochrana utajovaných informací EU zajišťována kryptografickými prostředky, tyto prostředky se schvalují tímto způsobem:
a)
na základě doporučení skupiny odborníků pro bezpečnost v Komisi je třeba dát přednost výrobkům, které byly schváleny Radou nebo generálním tajemníkem Rady jakožto schvalovacím orgánem pro kryptografickou ochranu v Radě;
b)
opravňují-li k tomu zvláštní provozní důvody, může schvalovací orgán pro kryptografickou ochranu v Komisi na základě doporučení skupiny odborníků pro bezpečnost v Komisi udělit výjimku z požadavků uvedených pod písmenem a) a udělit dočasné schválení na konkrétní období.
5. Během elektronického přenosu, zpracovávání a uchovávání utajovaných informací EU se použijí schválené kryptografické prostředky. Bez ohledu na tento požadavek se za mimořádných okolností nebo v případě zvláštních technických konfigurací mohou po schválení schvalovacím orgánem pro kryptografickou ochranu použít zvláštní postupy.
6. Komunikační a informační systémy nakládající s informacemi se stupněm utajení CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL nebo vyšším jsou chráněny bezpečnostními opatřeními proti ohrožení dotyčných informací kompromitujícím elektromagnetickým vyzařováním („bezpečnostní opatření TEMPEST“). Tato bezpečnostní opatření jsou přiměřená riziku zneužití a stupni utajení daných informací.
7. Bezpečnostní orgán Komise působí jako:
-
orgán pro zabezpečení informací,
-
orgán pro bezpečnostní akreditaci,
-
orgán TEMPEST,
-
schvalovací orgán pro kryptografickou ochranu,
-
orgán pro distribuci kryptografických materiálů.
8. Bezpečnostní orgán Komise jmenuje u každého systému provozní orgán pro zabezpečení informací.
9. Úkoly spojené s funkcemi popsanými v odstavcích 7 a 8 budou vymezeny v prováděcích pravidlech.
Článek 37
Akreditace komunikačních a informačních systémů nakládajících s utajovanými informacemi EU
1. Veškeré komunikační a informační systémy, které nakládají s utajovanými informacemi EU, podléhají akreditačnímu řízení, které vychází ze zásad zabezpečení informací a které musí být natolik podrobné, aby to odpovídalo požadované úrovni ochrany.
2. Akreditační řízení zahrnuje formální schválení bezpečnostního plánu komunikačního a informačního systému orgánem pro bezpečnostní akreditaci v Komisi, aby bylo zajištěno, že:
a)
proces řízení rizik, jak je uveden v čl. 36 odst. 2, byl řádně proveden;
b)
vlastník systému vědomě přijal zbytkové riziko a
c)
bylo dosaženo dostatečné úrovně ochrany komunikačního a informačního systému a utajovaných informací EU, s nimiž se v něm nakládá, v souladu s tímto rozhodnutím.
3. Orgán pro bezpečnostní akreditaci v Komisi vydá rozhodnutí o akreditaci, které stanoví nejvyšší stupeň utajení informací EU, s nimiž lze v daném systému nakládat, a příslušné podmínky pro provoz. Tím nejsou dotčeny úkoly, které byly svěřeny radě pro bezpečnostní akreditaci podle článku 11 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 512/2014 (12).
4. Za akreditaci komunikačních a informačních systémů Komise, na nichž se podílí několik stran, odpovídá společná rada pro bezpečnostní akreditaci. Tato rada se skládá z jednoho zástupce orgánu pro bezpečnostní akreditaci každé zúčastněné strany a předsedá jí zástupce orgánu pro bezpečnostní akreditaci v Komisi.
5. Akreditační řízení zahrnuje řadu úkolů, které mají vykonat zúčastněné strany. Odpovědnost za přípravu akreditačních spisů a dokumentace nese v plné míře vlastník systému.
6. Za akreditaci je odpovědný orgán pro bezpečnostní akreditaci v Komisi, jenž má kdykoli během životního cyklu komunikačního a informačního systému právo:
a)
požadovat, aby se použilo akreditační řízení;
b)
provést audit či kontrolu systému;
c)
tam, kde podmínky pro provoz již nejsou splněny, požadovat vypracování a účinné provádění plánu na zlepšení bezpečnosti v jasně vymezeném časovém horizontu, a případně odebrat povolení pro provoz systému do té doby, než budou podmínky pro provoz opět splněny.
7. Akreditační řízení se stanoví ve standardu pro akreditační řízení pro komunikační a informační systémy, které nakládají s utajovanými informacemi EU, jež bude přijat v souladu s čl. 10 odst. 3 rozhodnutí K(2006) 3602.
Článek 38
Mimořádné okolnosti
1. Bez ohledu na ustanovení této kapitoly mohou být za mimořádných okolností, například během hrozící nebo probíhající krize, konfliktu, války nebo za výjimečných provozních okolností, použity níže popsané zvláštní postupy.
2. Utajované informace EU mohou být přenášeny za použití kryptografických prostředků schválených pro nižší stupeň utajení nebo v nešifrované podobě se souhlasem příslušného orgánu, pokud by jakékoli zpoždění způsobilo škodu nepochybně převyšující škodu způsobenou případným vyzrazením utajovaných materiálů a pokud:
a)
odesílatel a příjemce nemají požadované šifrovací zařízení a
b)
utajované materiály nelze včas předat jiným způsobem.
3. Za okolností uvedených v odstavci 1 nenesou přenášené utajované informace žádná označení ani údaje, jež by je odlišovaly od informací, které nejsou utajované nebo které mohou být chráněny dostupným kryptografickým prostředkem. Příjemce informací je třeba neprodleně uvědomit o stupni utajení jiným způsobem.
4. Následně se podá zpráva příslušnému orgánu a skupině odborníků pro bezpečnost v Komisi.
KAPITOLA 6
PRŮMYSLOVÁ BEZPEČNOST
Článek 39
Základní zásady
1. Průmyslovou bezpečností se rozumí uplatňování opatření, s jejichž pomocí ochranu utajovaných informací EU zajišťují:
a)
v rámci utajovaných smluv:
i)
zájemci nebo uchazeči po dobu nabídkového a zadávacího řízení;
ii)
dodavatelé či subdodavatelé po celý životní cyklus utajovaných smluv;
b)
v rámci utajovaných grantových dohod:
i)
žadatelé během řízení o udělování grantů;
ii)
příjemci během celého životního cyklu utajovaných grantových dohod.
2. Tyto smlouvy či grantové dohody nesmí obsahovat informace se stupněm utajení TRES SECRET UE/EU TOP SECRET.
3. Není-li stanoveno jinak, ustanovení této kapitoly týkající se utajovaných smluv nebo dodavatelů se použijí také na utajované subdodavatelské smlouvy či subdodavatele.
Článek 40
Definice
Pro účely této kapitoly se rozumí:
a)
„utajovanou smlouvou“ rámcová smlouva nebo smlouva podle nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 (13), kterou uzavírá Komise nebo jeden z jejích útvarů s určitým dodavatelem na dodání movitého nebo nemovitého majetku, provedení prací nebo poskytnutí služeb, jejichž plnění vyžaduje nebo zahrnuje vytváření a uchovávání utajovaných informací EU nebo nakládání s nimi;
b)
„utajovanou subdodavatelskou smlouvou“ smlouva mezi dodavatelem Komise nebo jednoho z jejích útvarů a jiným dodavatelem (tj. subdodavatelem) o dodání movitého nebo nemovitého majetku, provedení prací nebo poskytnutí služeb, jejichž plnění vyžaduje nebo zahrnuje vytváření a uchovávání utajovaných informací EU nebo nakládání s nimi;
c)
„utajovanou grantovou dohodou“ dohoda, na jejímž základě Komise udělí grant, jak je uvedeno v části I hlavě VI nařízení (ES, Euratom) č. 1605/2002, a jejíž plnění vyžaduje nebo zahrnuje vytváření a uchovávání utajovaných informací EU nebo nakládání s nimi;
d)
„určeným bezpečnostním orgánem“ orgán, který podléhá vnitrostátnímu bezpečnostnímu orgánu členského státu a který odpovídá za informování průmyslových nebo jiných subjektů o vnitrostátní politice ohledně všech otázek průmyslové bezpečnosti a za poskytování pokynů a pomoci při jejím provádění. Funkci určeného bezpečnostního orgánu může vykonávat vnitrostátní bezpečnostní orgán nebo kterýkoli jiný příslušný orgán.
Článek 41
Postup v případě utajovaných smluv nebo utajovaných grantových dohod
1. Každý útvar Komise jakožto veřejný zadavatel zajistí, aby smlouva odkazovala na minimální standardy průmyslové bezpečnosti, které jsou stanoveny v této kapitole, či je obsahovala a aby tyto standardy byly při zadávání zakázek na základě utajovaných smluv či udělování grantů na základě utajovaných grantových dohod dodržovány.
2. Pro účely odstavce 1 příslušné útvary v rámci Komise konzultují Generální ředitelství pro lidské zdroje a bezpečnost, a zejména ředitelství pro bezpečnost, a zajistí, aby vzorové smlouvy a subdodavatelské smlouvy a vzorové grantové dohody obsahovaly ustanovení odrážející základní zásady a minimální standardy pro ochranu utajovaných informací EU, jež musí splňovat dodavatelé, subdodavatelé a příjemci grantových dohod.
3. Komise úzce spolupracuje s vnitrostátním bezpečnostním orgánem, určeným bezpečnostním orgánem nebo kterýmkoli jiným příslušným orgánem dotyčného členského státu.
4. Pokud veřejný zadavatel hodlá zahájit řízení, jehož cílem je uzavření utajované smlouvy nebo grantové dohody, vyžádá si poradenství bezpečnostního orgánu Komise ohledně otázek týkajících se povahy utajení a utajovaných prvků řízení ve všech jeho fázích.
5. Šablony a vzory utajovaných smluv, subdodavatelských smluv a grantových dohod, oznámení o zahájení zadávacího řízení, pokyny ohledně okolností, za nichž je vyžadováno osvědčení o bezpečnostní prověrce zařízení, bezpečnostní pokyny k programu nebo projektu, seznamy bezpečnostních požadavků, pravidla pro návštěvy, přenos a přepravu utajovaných informací EU v rámci utajovaných smluv nebo utajovaných grantových dohod se po konzultaci se skupinou odborníků pro bezpečnost v Komisi stanoví v prováděcích pravidlech pro průmyslovou bezpečnost.
6. Komise může uzavřít utajované smlouvy nebo grantové dohody, ve kterých plněním úkolů, které zahrnují nebo vyžadují přístup k utajovaným informacím EU nebo nakládání s nimi či jejich uchovávání, pověří hospodářské subjekty registrované v členském státě nebo ve třetím státě, s nímž byla uzavřena dohoda nebo správní ujednání podle kapitoly 7 tohoto rozhodnutí.
Článek 42
Bezpečnostní prvky v utajované smlouvě nebo utajované grantové dohodě
1. Utajované smlouvy nebo grantové dohody obsahují následující bezpečnostní prvky:
Bezpečnostní pokyny k programu nebo projektu
a)
„Bezpečnostními pokyny k programu nebo projektu“ se rozumí seznam bezpečnostních postupů, které se uplatňují u konkrétního programu nebo projektu s cílem standardizovat bezpečnostní postupy. Tyto pokyny lze během celé doby trvání programu nebo projektu revidovat.
b)
Generální ředitelství pro lidské zdroje a bezpečnost vypracuje obecné bezpečnostní pokyny k programu nebo projektu; útvary Komise odpovědné za programy nebo projekty zahrnující nakládání s utajovanými informacemi EU nebo jejich uchovávání mohou případně vypracovat konkrétní bezpečnostní pokyny k programu nebo projektu, které budou z obecných bezpečnostních pokynů vycházet.
c)
Konkrétní bezpečnostní pokyny k programu nebo projektu se vypracují zejména pro programy a projekty, které se vyznačují značným rozsahem, měřítkem nebo složitostí nebo množstvím či rozmanitostí dodavatelů, příjemců a ostatních partnerů a zúčastněných stran, například pokud jde o jejich právní status. Konkrétní bezpečnostní pokyny k programu nebo projektu vypracuje útvar či útvary Komise, jež program nebo projekt řídí, v úzké spolupráci s Generálním ředitelstvím pro lidské zdroje a bezpečnost.
d)
Generální ředitelství pro lidské zdroje a bezpečnost předloží obecné i konkrétní bezpečnostní pokyny k programu nebo projektu ke konzultaci skupině odborníků pro bezpečnost v Komisi.
Seznam bezpečnostních požadavků
a)
„Seznamem bezpečnostních požadavků“ se rozumí soubor zvláštních smluvních podmínek vydaný veřejným zadavatelem, který je nedílnou součástí kterékoli utajované smlouvy, jejíž plnění vyžaduje přístup k utajovaným informacím EU nebo jejich vytváření, a který určí bezpečnostní požadavky a části smlouvy vyžadující bezpečnostní ochranu.
b)
V seznamu bezpečnostních požadavků jsou popsány bezpečnostní požadavky pro konkrétní smlouvu. Seznam případně zahrnuje příručku pro stanovování stupně utajení a je nedílnou částí utajované smlouvy, subdodavatelské smlouvy nebo grantové dohody.
c)
Seznam bezpečnostních požadavků obsahuje ustanovení, podle nichž musí dodavatel nebo příjemce dodržovat minimální standardy stanovené tímto rozhodnutím. Veřejný zadavatel zajistí, aby v seznamu bezpečnostních požadavků bylo uvedeno, že nedodržení těchto minimálních standardů může být dostatečným důvodem pro ukončení smlouvy nebo grantové dohody.
2. Jak bezpečnostní pokyny k programu nebo projektu, tak seznamy bezpečnostních požadavků obsahují jako povinný bezpečnostní prvek příručku pro stanovování stupně utajení:
a)
„Příručkou pro stanovování stupně utajení“ se rozumí dokument popisující prvky programu, projektu, smlouvy nebo grantové dohody, které jsou utajované, přičemž stanoví použitelné stupně utajení. Příručka pro stanovování stupně utajení může být v průběhu realizace programu, projektu, smlouvy nebo grantové dohody rozšířena a stupně utajení informací mohou být změněny nebo sníženy; pokud existuje příručka pro stanovování stupně utajení, je součástí seznamu bezpečnostních požadavků.
b)
Před zahájením nabídkového řízení na uzavření utajované smlouvy nebo před uzavřením takové smlouvy určí útvary Komise jakožto veřejný zadavatel stupeň utajení veškerých informací, které mají být poskytnuty zájemcům, uchazečům či dodavatelům, a rovněž stupeň utajení veškerých informací, které vytvoří dodavatel. Za tímto účelem připraví po konzultaci s bezpečnostním orgánem Komise příručku pro stanovování stupně utajení, jež se má používat pro provedení zakázky, podle tohoto rozhodnutí a jeho prováděcích pravidel.
c)
Pro stanovení stupně utajení jednotlivých částí utajované smlouvy se použijí tyto zásady:
i)
při přípravě příručky pro stanovování stupňů utajení bere útvar Komise jakožto veřejný zadavatel v úvahu veškeré důležité bezpečnostní aspekty, včetně stupně utajení, který poskytnutým informacím přidělil původce informací a který původce informací schválil pro danou smlouvu;
ii)
stupeň utajení smlouvy jako celku nesmí být nižší než nejvyšší stupeň utajení kterékoli části smlouvy a
iii)
dojde-li k jakýmkoli změnám ohledně stupně utajení informací vytvářených dodavateli nebo poskytovaných dodavatelům při plnění smlouvy a provádějí-li se jakékoli dodatečné změny v příručce pro stanovování stupňů utajení, veřejný zadavatel se případně prostřednictvím bezpečnostního orgánu Komise spojí s vnitrostátními bezpečnostními orgány, s určenými bezpečnostními orgány členských států nebo s jakýmkoli jiným příslušným bezpečnostním orgánem.
Článek 43
Přístup k utajovaným informacím EU pro zaměstnance dodavatelů a příjemců
Veřejný zadavatel či poskytovatel grantu zajistí, aby utajovaná smlouva nebo utajovaná grantová dohoda obsahovaly ustanovení o tom, že zaměstnanci dodavatele, subdodavatele nebo příjemce, kteří pro plnění utajované smlouvy, subdodavatelské smlouvy nebo grantové dohody potřebují přístup k utajovaným informacím EU, tento přístup získají, pouze pokud:
a)
mají bezpečnostní oprávnění pro odpovídající stupeň utajení nebo jsou jinak řádně oprávněni a bylo rozhodnuto, že informace potřebují znát;
b)
byli poučeni o příslušných bezpečnostních pravidlech pro ochranu utajovaných informací EU a vzali na vědomí své povinnosti ohledně ochrany těchto informací;
c)
jedná-li se o informace se stupněm utajení CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL nebo SECRET UE/EU SECRET, prošli bezpečnostní prověrkou pro odpovídající stupeň utajení, kterou provedl příslušný vnitrostátní bezpečnostní orgán, určený bezpečnostní orgán nebo kterýkoli jiný příslušný orgán.
Článek 44
Bezpečnostní prověrka zařízení
1. „Bezpečnostní prověrkou zařízení“ se rozumí správní rozhodnutí vnitrostátního bezpečnostního orgánu, určeného bezpečnostního orgánu nebo jiného příslušného bezpečnostního orgánu, že určité zařízení může z hlediska bezpečnosti zajistit odpovídající úroveň ochrany utajovaných informací EU s určitým stupněm utajení.
2. Dříve, než mohou být zájemci, uchazeči či dodavateli nebo žadateli o grant či příjemci grantu poskytnuty utajované informace EU nebo než je mu k utajovaným informacím EU umožněn přístup, musí bezpečnostnímu orgánu Komise předložit osvědčení o bezpečnostní prověrce zařízení udělené vnitrostátním bezpečnostním orgánem nebo určeným bezpečnostním orgánem nebo jakýmkoli jiným příslušným bezpečnostním orgánem členského státu, které v souladu s vnitrostátními právními předpisy potvrzuje, že hospodářský subjekt je ve svých zařízeních schopen zajistit ochranu utajovaných informací EU na odpovídajícím stupni utajení (CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL nebo SECRET UE/EU SECRET), a bezpečnostní orgán Komise je předá útvaru Komise, jenž jedná jako veřejný zadavatel nebo poskytovatel grantu.
3. V příslušných případech veřejný zadavatel oznámí prostřednictvím bezpečnostního orgánu Komise příslušnému vnitrostátnímu bezpečnostnímu orgánu, určenému bezpečnostnímu orgánu nebo kterémukoli jinému příslušnému bezpečnostnímu orgánu, že pro účely plnění smlouvy je vyžadováno osvědčení o bezpečnostní prověrce zařízení. Osvědčení o bezpečnostní prověrce zařízení nebo osvědčení o bezpečnostní prověrce personálu je vyžadováno v případě, že je během zadávacího řízení či řízení o udělení grantu třeba poskytovat utajované informace EU se stupněm utajení CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL nebo SECRET UE/EU SECRET.
4. Veřejný zadavatel či poskytovatel grantu neuzavře utajovanou smlouvu či grantovou dohodu s upřednostňovaným uchazečem či účastníkem, dokud neobdrží od vnitrostátního bezpečnostního orgánu, určeného bezpečnostního orgánu nebo kteréhokoli jiného příslušného bezpečnostního orgánu členského státu, v němž je dotyčný dodavatel nebo subdodavatel registrován, potvrzení o tom, že bylo v případě, kdy je to vyžadováno, vydáno příslušné osvědčení o bezpečnostní prověrce zařízení.
5. Pokud vnitrostátní bezpečnostní orgán, určený bezpečnostní orgán nebo kterýkoli jiný příslušný bezpečnostní orgán, který vydal osvědčení o bezpečnostní prověrce zařízení, uvědomí bezpečnostní orgán Komise o změnách ovlivňujících toto osvědčení, bezpečnostní orgán Komise o tom uvědomí útvar Komise, který jedná jako veřejný zadavatel nebo poskytovatel grantu. V případě subdodavatelské smlouvy je odpovídajícím způsobem informován vnitrostátní bezpečnostní orgán, určený bezpečnostní orgán nebo kterýkoli jiný příslušný bezpečnostní orgán.
6. Zrušení osvědčení o bezpečnostní prověrce zařízení příslušným vnitrostátním bezpečnostním orgánem, určeným bezpečnostním orgánem nebo kterýmkoli jiným příslušným bezpečnostním orgánem je dostatečným důvodem k tomu, aby veřejný zadavatel či poskytovatel grantu vypověděl utajovanou smlouvu nebo aby vyloučil určitého zájemce, uchazeče nebo žadatele z nabídkového řízení. Ve vzorových smlouvách a grantových dohodách, jež mají být vypracovány, musí být obsaženo příslušné ustanovení.
Článek 45
Ustanovení týkající se utajovaných smluv a utajovaných grantových dohod
1. Pokud jsou během zadávacího řízení zájemci, uchazeči nebo žadateli poskytovány utajované informace EU, musí výzva k podávání nabídek či výzva k předkládání návrhů obsahovat ustanovení o tom, že zájemce, uchazeč nebo žadatel, který nabídku či návrh nepředloží nebo jehož nabídka či návrh nebudou vybrány, je povinen všechny utajované dokumenty ve stanovené lhůtě vrátit.
2. Veřejný zadavatel či poskytovatel grantu oznámí prostřednictvím bezpečnostního orgánu Komise příslušnému vnitrostátnímu bezpečnostnímu orgánu, určenému bezpečnostnímu orgánu nebo kterémukoli jinému příslušnému bezpečnostnímu orgánu skutečnost, že utajovaná smlouva nebo grantová dohoda byla uzavřena, a rovněž oznámí příslušné údaje, jako je název dodavatelů nebo příjemců, doba trvání smlouvy a maximální stupeň utajení.
3. Jakmile je taková smlouva či grantová dohoda ukončena, veřejný zadavatel či poskytovatel grantu o tom neprodleně prostřednictvím bezpečnostního orgánu Komise uvědomí příslušný vnitrostátní bezpečnostní orgán, určený bezpečnostní orgán nebo kterýkoli jiný příslušný bezpečnostní orgán členského státu, v němž je dodavatel nebo příjemce grantu registrován.
4. Obecně platí, že při ukončení utajované smlouvy či grantové dohody nebo ukončení účasti příjemce grantu musí dodavatel nebo příjemce grantu vrátit veřejnému zadavateli či poskytovateli grantu veškeré utajované informace EU, které má v držení.
5. V seznamu bezpečnostních požadavků se stanoví zvláštní ustanovení týkající se nakládání s utajovanými informacemi EU během plnění utajované smlouvy či grantové dohody nebo při jejím ukončení.
6. Pokud je dodavatel nebo příjemce grantu oprávněn ponechat si utajované informace EU po ukončení smlouvy či grantové dohody, dodavatel nebo příjemce grantu nadále dodržuje minimální standardy obsažené v tomto rozhodnutí a chrání důvěrnost utajovaných informací EU.
Článek 46
Zvláštní ustanovení týkající se utajovaných smluv
1. Podmínky týkající se ochrany utajovaných informací EU, za nichž může dodavatel uzavřít subdodavatelskou smlouvu, jsou stanoveny ve výzvě k předkládání nabídek a v utajované smlouvě.
2. Předtím, než dodavatel zadá jakékoli části utajované smlouvy subdodavateli, musí získat povolení od veřejného zadavatele. Subdodavatelská smlouva, s níž souvisí přístup k utajovaným informacím EU, nemůže být zadána subdodavatelům se sídlem ve třetí zemi, pokud neexistuje právní rámec pro bezpečnost informací stanovený v kapitole 7.
3. Dodavatel je povinen zajistit, aby veškeré subdodavatelské činnosti byly prováděny v souladu s minimálními standardy stanovenými tímto rozhodnutím, a nesmí subdodavateli poskytovat utajované informace EU bez předchozího písemného souhlasu veřejného zadavatele.
4. Pokud jde o utajované informace EU, které vytvořil nebo s nimiž nakládá dodavatel, pak se za původce považuje Komise a práva náležející původci vykonává veřejný zadavatel.
Článek 47
Návštěvy v souvislosti s utajovanými smlouvami
1. Pokud zaměstnanci Komise, dodavatelů či příjemců grantu potřebují pro plnění utajované smlouvy nebo grantové dohody přístup k informacím se stupněm utajení CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL nebo SECRET UE/EU SECRET v prostorách druhé strany, sjednají se návštěvy ve spolupráci s příslušnými vnitrostátními bezpečnostními orgány, určenými bezpečnostními orgány nebo s kterýmkoli jiným příslušným bezpečnostním orgánem. O těchto návštěvách je vyrozuměn bezpečnostní orgán Komise. Vnitrostátní bezpečnostní orgány, určené bezpečnostní orgány nebo kterýkoli jiný příslušný bezpečnostní orgán se však mohou v rámci konkrétních programů nebo projektů dohodnout na postupu, podle kterého se mohou návštěvy sjednávat přímo.
2. Všechny navštěvující osoby musí být držiteli odpovídajícího osvědčení o bezpečnostní prověrce a musí mít potřebu znát utajované informace EU související s utajovanou smlouvou.
3. Navštěvujícím osobám je umožněn přístup pouze k utajovaným informacím EU souvisejícím s účelem návštěvy.
4. Podrobnější ustanovení se formulují v prováděcích pravidlech.
5. Dodržování ustanovení o návštěvách ve spojitosti s utajovanými smlouvami, stanovených v tomto rozhodnutí a v prováděcích pravidlech uvedených v odstavci 4, je povinné.
Článek 48
Přenos a přeprava utajovaných informací EU v rámci utajovaných smluv nebo utajovaných grantových dohod
1. Pokud jde o elektronický přenos utajovaných informací EU, použijí se příslušná ustanovení kapitoly 5 tohoto rozhodnutí.
2. Pokud jde o přepravu utajovaných informací EU, použijí se příslušná ustanovení kapitoly 4 tohoto rozhodnutí a jeho prováděcích pravidel v souladu s vnitrostátními právními předpisy.
3. V případě přepravy utajovaných materiálů jako nákladu se při určování bezpečnostních opatření uplatní tyto zásady:
a)
bezpečnost musí být zajištěna během všech fází přepravy z místa původu až po konečné místo určení;
b)
stupeň ochrany poskytovaný zásilce se stanoví podle nejvyššího stupně utajení materiálů, které jsou její součástí;
c)
před jakoukoli přeshraniční přepravou materiálů se stupněm utajení CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL nebo SECRET UE/EU SECRET musí odesílatel vypracovat přepravní plán, který schválí příslušný vnitrostátní bezpečnostní orgán, určený bezpečnostní orgán nebo kterýkoli jiný příslušný bezpečnostní orgán;
d)
materiály musí být převáženy v nejvyšší možné míře po přímé trase a přeprava musí být ukončena, jak nejrychleji to okolnosti umožní;
e)
je-li to možné, přepravní trasy by měly vést pouze přes území členských států. Přeprava přes jiné než členské státy by se měla uskutečnit pouze v případě, kdy byla povolena vnitrostátním bezpečnostním orgánem, určeným bezpečnostním orgánem nebo kterýmkoli jiným příslušným bezpečnostním orgánem států odesílatele i příjemce zásilky.
Článek 49
Poskytování utajovaných informací EU dodavatelům nebo příjemcům grantů se sídlem ve třetích státech
Utajované informace EU jsou dodavatelům nebo příjemcům grantu se sídlem v třetích státech poskytovány v souladu s bezpečnostními opatřeními dohodnutými mezi bezpečnostním orgánem Komise, útvarem Komise jakožto veřejným zadavatelem či poskytovatelem grantu a vnitrostátním bezpečnostním orgánem, určeným bezpečnostním orgánem nebo jiným příslušným bezpečnostním orgánem dotyčného třetího státu, v němž je dodavatel nebo příjemce grantu registrován.
Článek 50
Nakládání s informacemi se stupněm utajení RESTREINT UE/EU RESTRICTED v rámci utajovaných smluv nebo utajovaných grantových dohod
1. Ochrana informací se stupněm utajení RESTREINT UE/EU RESTRICTED, s nimiž se nakládá nebo jež jsou uchovávány v rámci utajovaných smluv nebo grantových dohod se zakládá na zásadách přiměřenosti a efektivnosti nákladů.
2. Osvědčení o bezpečnostní prověrce zařízení nebo bezpečnostní prověrce personálu se v rámci utajovaných smluv nebo utajovaných grantových dohod zahrnujících nakládání s informacemi se stupněm utajení RESTREINT UE/EU RESTRICTED nevyžaduje.
3. Pokud smlouva nebo grantová dohoda zahrnuje nakládání s informacemi se stupněm utajení RESTREINT UE/EU RESTRICTED v komunikačním a informačním systému provozovaném dodavatelem nebo příjemcem grantu, veřejný zadavatel či poskytovatel grantu po konzultaci s bezpečnostním orgánem Komise zajistí, aby ve smlouvě nebo grantové dohodě byly uvedeny nezbytné technické a správní požadavky týkající se akreditace či schválení komunikačního a informačního systému, které budou přiměřené posouzenému riziku a zohlední všechny příslušné faktory. Na rozsahu akreditace či schválení takového komunikačního a informačního systému se dohodnou bezpečnostní orgán Komise a příslušný vnitrostátní bezpečnostní orgán nebo určený bezpečnostní orgán.
KAPITOLA 7
VÝMĚNA UTAJOVANÝCH INFORMACÍ S DALŠÍMI ORGÁNY, INSTITUCEMI NEBO JINÝMI SUBJEKTY UNIE, S ČLENSKÝMI STÁTY A SE TŘETÍMI STÁTY A MEZINÁRODNÍMI ORGANIZACEMI
Článek 51
Základní zásady
1. Pokud Komise nebo jeden z jejích útvarů rozhodne, že je třeba přistoupit k výměně utajovaných informací EU s jiným orgánem, institucí nebo jiným subjektem Unie, se třetím státem nebo s mezinárodní organizací, podniknou se nezbytné kroky k tomu, aby byl pro tento účel zaveden vhodný právní nebo správní rámec, jenž může zahrnovat ujednání o bezpečnosti informací nebo správní ujednání uzavřená v souladu s příslušnými právními předpisy.
2. Aniž je dotčen článek 57, vyměňují se utajované informace EU s jiným orgánem, institucí nebo jiným subjektem Unie, se třetím státem nebo mezinárodní organizací, pouze pokud je takový vhodný právní nebo správní rámec zaveden a pokud existují dostatečné záruky, že daný orgán, instituce nebo jiný subjekt Unie nebo třetí stát nebo mezinárodní organizace uplatňuje rovnocenné základní zásady a minimální standardy pro ochranu utajovaných informací.
Článek 52
Výměna utajovaných informací EU s dalšími orgány, institucemi nebo jinými subjekty Unie
1. Před uzavřením správního ujednání pro výměnu utajovaných informací EU s jiným orgánem, institucí nebo jiným subjektem Unie si Komise vyžádá ujištění, že daný orgán, instituce nebo jiný subjekt Unie:
a)
má zaveden právní rámec pro ochranu utajovaných informací EU, který stanoví základní zásady a minimální standardy rovnocenné těm, které jsou stanoveny v tomto rozhodnutí a jeho prováděcích pravidlech;
b)
uplatňuje bezpečnostní standardy a pokyny týkající se personální bezpečnosti, fyzické bezpečnosti, správy utajovaných informací EU a bezpečnosti komunikačních a informačních systémů, které zaručují úroveň ochrany utajovaných informací EU rovnocennou ochraně v Komisi;
c)
označuje utajované informace, které vytváří, jako utajované informace EU.
2. Hlavním útvarem pro uzavírání správních ujednání o výměně utajovaných informací EU s dalšími orgány, institucemi nebo jinými subjekty Unie je v rámci Komise Generální ředitelství pro lidské zdroje a bezpečnost, které úzce spolupracuje s ostatními příslušnými útvary Komise.
3. Správní ujednání mají zpravidla formu výměny dopisů podepsaných jménem Komise generálním ředitelem pro lidské zdroje a bezpečnost.
4. Před uzavřením správního ujednání o výměně utajovaných informací EU provede bezpečnostní orgán Komise hodnoticí návštěvy s cílem posoudit regulační rámec pro ochranu utajovaných informací EU a ověřit účinnost opatření prováděných na ochranu utajovaných informací EU. Správní ujednání vstupuje v platnost a utajované informace EU se vyměňují, pouze pokud výsledky této hodnoticí návštěvy byly uspokojivé a bylo vyhověno doporučením učiněným v návaznosti na návštěvu. Pravidelně se provádějí následné hodnoticí návštěvy, jejichž účelem je ověřovat, zda je správní ujednání dodržováno a zda zavedená bezpečnostní opatření i nadále splňují dohodnuté základní zásady a minimální standardy.
5. Hlavním vstupním a výstupním místem všech utajovaných informací vyměňovaných s dalšími orgány, institucemi nebo jinými subjekty Unie je v rámci Komise zpravidla registr utajovaných informací EU spravovaný generálním sekretariátem. Pokud je to však pro ochranu utajovaných informací EU z bezpečnostních, organizačních či provozních důvodů vhodnější, fungují jako hlavní vstupní a výstupní místo všech utajovaných informací ohledně záležitostí, které spadají do pravomoci dotčených útvarů Komise, místní registry utajovaných informací EU zřízené v rámci útvarů Komise podle tohoto rozhodnutí a jeho prováděcích pravidel.
6. O procesu uzavírání správních ujednání podle odstavce 2 je informována skupina odborníků pro bezpečnost v Komisi.
Článek 53
Výměna utajovaných informací EU s členskými státy
1. Utajované informace EU mohou být předávány členským státům za předpokladu, že členské státy tyto informace chrání v souladu s požadavky použitelnými na utajované informace označené vnitrostátním stupněm utajení na rovnocenné úrovni podle srovnávací tabulky stupňů utajení uvedené v příloze I.
2. Pokud členské státy poskytnou do struktur či sítí Evropské unie utajované informace označené vnitrostátním stupněm utajení, Komise tyto informace chrání v souladu s požadavky na ochranu utajovaných informací EU na rovnocenné úrovni podle srovnávací tabulky stupňů utajení uvedené v příloze I.
Článek 54
Výměna utajovaných informací EU se třetími státy a mezinárodními organizacemi
1. Pokud Komise rozhodne, že je třeba dlouhodobě vyměňovat utajované informace se třetími státy nebo mezinárodními organizacemi, podniknou se nezbytné kroky k tomu, aby byl pro tento účel zaveden vhodný právní nebo správní rámec, jenž může zahrnovat ujednání o bezpečnosti informací nebo správní ujednání uzavřená v souladu s příslušnými právními předpisy.
2. Dohody o bezpečnosti informací a správní ujednání podle odstavce 1 musí obsahovat ustanovení, která zaručí, že třetí státy nebo mezinárodní organizace, obdrží-li utajované informace EU, zajistí ochranu těchto informací odpovídající jejich stupni utajení a v souladu s minimálními standardy, které jsou rovnocenné standardům stanoveným tímto rozhodnutím.
3. Komise může uzavřít správní ujednání v souladu s článkem 56, pokud stupeň utajení poskytovaných utajovaných informací EU není zpravidla vyšší než RESTREINT UE/EU RESTRICTED.
4. Správní ujednání o výměně utajovaných informací podle odstavce 3 musí obsahovat ustanovení, která zaručí, že třetí státy nebo mezinárodní organizace, obdrží-li utajované informace EU, zajistí ochranu těchto informací odpovídající jejich stupni utajení a v souladu s minimálními standardy, které jsou rovnocenné minimálním standardům stanoveným tímto rozhodnutím. Uzavření dohody o bezpečnosti informací nebo správního ujednání je třeba konzultovat se skupinou odborníků pro bezpečnost v Komisi.
5. Rozhodnutí o poskytnutí utajovaných informací EU, jejichž původcem je Komise, třetímu státu nebo mezinárodní organizaci přijímá příslušný útvar Komise (jakožto původce utajovaných informací EU v Komisi) případ od případu s ohledem na povahu a obsah těchto informací, na potřebu příjemce znát utajované informace a na míru prospěchu pro Unii. Není-li Komise původcem utajovaných informací, jejichž poskytnutí se požaduje, či zdrojového materiálu, jež mohou obsahovat, útvar Komise, jenž má tyto utajované informace v držení, nejdříve získá pro poskytnutí informací písemný souhlas původce. Nelze-li původce zjistit, převezme po konzultaci se skupinou odborníků pro bezpečnost v Komisi jeho odpovědnost útvar Komise, který má tyto utajované informace v držení.
Článek 55
Dohody o bezpečnosti informací
1. Dohody o bezpečnosti informací se třetími státy nebo mezinárodními organizacemi se uzavírají v souladu s článkem 218 SFEU.
2. Dohody o bezpečnosti informací:
a)
stanoví základní zásady a minimální standardy upravující výměnu utajovaných informací mezi Unií a třetím státem nebo mezinárodní organizací;
b)
stanoví, že se příslušné bezpečnostní orgány příslušných orgánů a institucí Unie a příslušný bezpečnostní orgán dotyčného třetího státu nebo mezinárodní organizace dohodnou na technických prováděcích pravidlech. Tato pravidla zohlední úroveň ochrany zajišťovanou zavedenými bezpečnostními předpisy, strukturami a postupy v dotyčném třetím státě nebo mezinárodní organizaci;
c)
stanoví, že před zahájením výměny utajovaných informací v rámci dotyčné dohody je třeba se ujistit, že přijímající strana je schopna jí poskytované utajované informace řádným způsobem chránit a zabezpečit.
3. Pokud je v souladu s čl. 51 odst. 1 rozhodnuto, že je třeba utajované informace EU vyměňovat, konzultuje Komise, je-li to vhodné, Evropskou službu pro vnější činnost, generální sekretariát Rady a jiné orgány a instituce Unie s cílem určit, zda by mělo být předloženo doporučení podle čl. 218 odst. 3 Smlouvy o fungování EU.
4. Utajované informace EU nesmí být vyměňovány elektronickými prostředky, pokud tak výslovně není stanoveno v dohodě o bezpečnosti informací nebo v technických prováděcích pravidlech.
5. Hlavním vstupním a výstupním místem všech utajovaných informací vyměňovaných se třetími státy a mezinárodními organizacemi je v rámci Komise zpravidla registr utajovaných informací EU spravovaný generálním sekretariátem. Pokud je to však pro ochranu utajovaných informací EU z bezpečnostních, organizačních či provozních důvodů vhodnější, fungují jako hlavní vstupní a výstupní místo všech utajovaných informací ohledně záležitostí, které spadají do pravomoci dotčených útvarů Komise, místní registry utajovaných skutečností EU zřízené v rámci útvarů Komise podle tohoto rozhodnutí a jeho prováděcích pravidel.
6. Za účelem posouzení účinnosti bezpečnostních předpisů, struktur a postupů v dotyčném třetím státě nebo mezinárodní organizaci se Komise ve spolupráci s ostatními orgány, institucemi či jinými subjekty Unie a na základě vzájemné dohody s dotyčným třetím státem nebo mezinárodní organizací účastní hodnoticích návštěv. Cílem hodnoticích návštěv je vyhodnotit:
a)
právní rámec použitelný pro ochranu utajovaných informací;
b)
veškeré zvláštnosti bezpečnostní politiky a způsobu organizace bezpečnosti v dotyčném třetím státě nebo mezinárodní organizaci, které mohou mít dopad na stupeň utajení informací, jež mohou být vyměňovány;
c)
již zavedená bezpečnostní opatření a postupy a
d)
bezpečnostní prověrky pro stupeň utajovaných informací EU, které mají být poskytovány.
Článek 56
Správní ujednání
1. Pokud je třeba v kontextu politického či právního rámce Unie dlouhodobě vyměňovat se třetím státem nebo mezinárodní organizací informace, jejichž stupeň utajení není zpravidla vyšší než RESTREINT UE/EU RESTRICTED, a pokud bezpečnostní orgán Komise po konzultaci se skupinou odborníků pro bezpečnost v Komisi zejména potvrdí, že dotyčná strana nemá dostatečně rozvinutý bezpečnostní systém, který by jí umožnil uzavřít dohodu o bezpečnosti informací, může Komise uzavřít s příslušnými orgány dotyčného třetího státu nebo mezinárodní organizace správní ujednání.
2. Taková správní ujednání mají zpravidla formu výměny dopisů.
3. Před uzavřením ujednání se provede hodnoticí návštěva. O výsledku hodnoticí návštěvy se uvědomí skupina odborníků pro bezpečnost v Komisi. Pokud existují výjimečné důvody pro naléhavou výměnu utajovaných informací, mohou být utajované informace EU poskytnuty pod podmínkou, že bude učiněno vše pro to, aby hodnoticí návštěva byla vykonána co nejdříve.
4. Utajované informace EU nesmí být vyměňovány elektronickými prostředky, pokud tak správní ujednání výslovně nestanoví.
Článek 57
Výjimečné ad hoc poskytování utajovaných informací EU
1. Není-li uzavřena dohoda o bezpečnosti informací ani správní ujednání a pokud Komise nebo některý z jejích útvarů rozhodne, že je v kontextu politického nebo právního rámce Unie výjimečně třeba předat utajované informace EU třetímu státu nebo mezinárodní organizaci, bezpečnostní orgán Komise u bezpečnostních orgánů dotyčného třetího státu nebo mezinárodní organizace v možném rozsahu ověří, zda jsou jejich bezpečnostní předpisy, struktury a postupy takové, že poskytnuté utajované informace EU budou chráněny na úrovni standardů, které nejsou méně přísné než standardy stanovené v tomto rozhodnutí.
2. Rozhodnutí o poskytnutí utajovaných informací EU předmětnému třetímu státu nebo mezinárodní organizaci učiní po konzultaci se skupinou odborníků pro bezpečnost v Komisi Komise na základě návrhu člena Komise odpovědného za bezpečnostní záležitosti.
3. Poté, co Komise vydá své rozhodnutí o poskytnutí utajovaných informací EU, a s výhradou předchozího písemného souhlasu původce, včetně původců zdrojového materiálu, který mohou obsahovat, předá příslušný útvar Komise dotčené informace, které ponesou označení týkající se způsobilosti k předání uvádějící třetí stát nebo mezinárodní organizaci, jíž byly informace poskytnuty. Před vlastním poskytnutím informací nebo při jejich poskytnutí se dotyčná třetí strana písemně zaváže k ochraně obdržených utajovaných informací EU v souladu se základními zásadami a minimálními standardy stanovenými tímto rozhodnutím.
KAPITOLA 8
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 58
Nahrazení předchozího rozhodnutí
Tímto rozhodnutím se zrušuje a nahrazuje rozhodnutí Komise 2001/844/ES, ESUO, Euratom (14).
Článek 59
Utajované informace vytvořené před vstupem tohoto rozhodnutí v platnost
1. Veškeré informace EU utajované podle rozhodnutí 2001/844/ES, ESUO, Euratom jsou nadále chráněny v souladu s příslušnými ustanoveními tohoto rozhodnutí.
2. Veškeré utajované informace v držení Komise ke dni, kdy rozhodnutí 2001/844/ES, ESUO, Euratom vstoupilo v platnost, s výjimkou utajovaných informací Euratom:
a)
pokud je vytvořila Komise, se nadále považují za automaticky přeřazené do stupně utajení RESTREINT UE, ledaže se jejich autor do 31. ledna 2002 rozhodl udělit jim jiný stupeň utajení a informoval všechny subjekty, jimž je dotčený dokument určen;
b)
pokud je vytvořily osoby mimo Komisi, si zachovávají svůj původní stupeň utajení, a považují se proto za utajované informace EU rovnocenného stupně, ledaže autor souhlasí s jejich odtajněním nebo se snížením stupně jejich utajení.
Článek 60
Prováděcí pravidla a bezpečnostní upozornění
1. Na přijetí prováděcích pravidel k tomuto rozhodnutí, je-li to zapotřebí, se v plném souladu s vnitřním jednacím řádem vztahuje zvláštní rozhodnutí Komise o zmocnění určené členovi Komise, který je odpovědný za bezpečnostní záležitosti.
2. Po svém zmocnění prostřednictvím výše uvedeného rozhodnutí Komise může člen Komise odpovědný za bezpečnostní záležitosti vypracovávat bezpečnostní upozornění, v nichž stanoví bezpečnostní pokyny a osvědčené postupy v oblasti působnosti tohoto rozhodnutí a jeho prováděcích pravidel.
3. Úkoly zmiňované v prvním a druhém odstavci tohoto článku může Komise plně v souladu s vnitřním jednacím řádem přenést na generálního ředitele pro lidské zdroje a bezpečnost prostřednictvím zvláštního rozhodnutí o přenesení pravomoci.
Článek 61
Vstup v platnost
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie.
V Bruselu dne 13. března 2015.
KOMISSION PÄÄTÖS (EU, Euratom) 2015/444,
annettu 13 päivänä maaliskuuta 2015,
EU:n turvallisuusluokiteltujen tietojen suojaamista koskevista säännöistä
EUROOPAN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 249 artiklan,
ottaa huomioon Euroopan atomienergiayhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 106 artiklan,
ottaa huomioon Euroopan unionin erioikeuksista ja vapauksista tehdyn, perussopimuksiin liitetyn pöytäkirjan N:o 7 ja erityisesti sen 18 artiklan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Euroopan unionin turvallisuusluokiteltujen tietojen suojaamista koskevia komission määräyksiä on tarkistettava ja päivitettävä institutionaalinen ja organisatorinen kehitys sekä toiminnan ja teknologian kehitys huomioon ottaen.
(2)
Komissio on tehnyt Belgian, Luxemburgin ja Italian hallitusten kanssa sopimukset (1) sen pääasiallisia toimipaikkoja koskevista turvallisuusasioista.
(3)
Komissio, neuvosto ja Euroopan ulkosuhdehallinto ovat sitoutuneet soveltamaan samanlaisia turvallisuusvaatimuksia EU:n turvallisuusluokiteltujen tietojen suojaamisessa.
(4)
On tärkeää, että myös Euroopan parlamentti ja muut EU:n toimielimet, elimet ja laitokset soveltavat tarvittaessa turvallisuusluokiteltujen tietojen suojaamista koskevia periaatteita, vaatimuksia ja sääntöjä, jotka ovat välttämättömiä unionin ja sen jäsenvaltioiden etujen suojaamiseksi.
(5)
EU:n turvallisuusluokiteltuihin tietoihin kohdistuvia riskejä on hallittava prosessina. Prosessissa on pyrittävä määrittelemään tunnetut turvallisuusriskit ja turvatoimet niiden vähentämiseksi hyväksyttävälle tasolle tässä päätöksessä säädettyjen perusperiaatteiden ja vähimmäisvaatimusten mukaisesti sekä soveltamaan kyseisiä toimia syvyyssuuntaisen turvallisuuden käsitteen pohjalta. Turvatoimien tehokkuutta on arvioitava jatkuvasti.
(6)
Turvallisuusluokiteltujen tietojen suojaamiseen tähtäävällä fyysisellä turvallisuudella tarkoitetaan komissiossa sellaisten fyysisten ja teknisten suojatoimien toteuttamista, joiden tarkoituksena on estää luvaton pääsy EU:n turvallisuusluokiteltuihin tietoihin.
(7)
EU:n turvallisuusluokiteltujen tietojen hallinnoinnilla tarkoitetaan hallinnollisten toimien toteuttamista EU:n turvallisuusluokiteltujen tietojen valvomiseksi koko niiden elinkaaren ajan. Kyseisillä toimilla täydennetään tämän päätöksen 2, 3 ja 5 luvussa säädettyjä toimia ja autetaan siten estämään ja havaitsemaan tällaisten tietojen tahallinen tai tahaton vaarantuminen tai häviäminen sekä korjaamaan vaarantumisesta tai häviämisestä aiheutunut tilanne. Tällaiset toimet koskevat erityisesti EU:n turvallisuusluokiteltujen tietojen tuottamista, säilyttämistä, rekisteröintiä, jäljentämistä, kääntämistä, kuljettamista, hävittämistä sekä niiden turvallisuusluokan alentamista ja poistamista, ja ne täydentävät komission asiakirjahallintoa koskevia yleisiä sääntöjä (päätökset 2002/47/EY, EHTY, Euratom (2) ja 2004/563/EY, Euratom (3)).
(8)
Tämän päätöksen säännökset eivät rajoita seuraavien soveltamista:
a)
asetus (Euratom) N:o 3 (4);
b)
Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1049/2001 (5);
c)
Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 45/2001 (6);
d)
neuvoston asetus (ETY, Euratom) N:o 354/83 (7),
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 LUKU
PERUSPERIAATTEET JA VÄHIMMÄISVAATIMUKSET
1 artikla
Määritelmät
Tässä päätöksessä tarkoitetaan
1)
’komission osastolla’ mitä tahansa komission pääosastoa tai yksikköä taikka komission jäsenen kabinettia;
2)
’salausaineistolla’ salausalgoritmeja, salauslaitteistoja ja -ohjelmistomoduuleja sekä tuotteita, joihin sisältyy täytäntöönpanoa koskevia yksityiskohtia sekä niihin liittyviä asiakirjoja ja avainnusaineistoa;
3)
’turvallisuusluokan poistamisella’ minkä tahansa turvallisuusluokan poistamista;
4)
’syvyyssuuntaisella turvallisuudella’ sellaisten erityyppisten turvatoimien soveltamista, joilla järjestetään monitasoinen puolustus;
5)
’asiakirjalla’ mitä tahansa tallennettua tietoa sen fyysisestä muodosta tai ominaisuuksista riippumatta;
6)
’turvallisuusluokan alentamisella’ salassapitotason alentamisesta johtuvaa turvallisuusluokan muuttamista;
7)
EU:n turvallisuusluokiteltujen tietojen ’käsittelyllä’ kaikkia mahdollisia toimia, joita EU:n turvallisuusluokiteltuihin tietoihin voidaan kohdistaa niiden elinkaaren aikana. Tällaisia toimia ovat tietojen tuottaminen, rekisteröinti, muokkaaminen, kuljetus, hävittäminen sekä turvallisuusluokan alentaminen ja poistaminen. Viestintä- ja tietojärjestelmien tapauksessa niihin kuuluvat myös tietojen kerääminen, näyttäminen, siirtäminen ja säilyttäminen;
8)
’haltijalla’ asianmukaisesti valtuutettua henkilöä, jonka tiedonsaantitarve on todennettu ja jonka hallussa on EU:n turvallisuusluokiteltu tieto, jonka suojaamisesta hän on näin ollen vastuussa;
9)
’soveltamissäännöillä’ mitä tahansa komission päätöksen (EU, Euratom) 2015/443 (8) 5 luvun mukaisesti hyväksyttyjä sääntöjä tai turvallisuusohjeita;
10)
’materiaalilla’ mitä tahansa viestintä, tiedonsiirtovälinettä, konetta tai laitetta, joka on valmistettu tai jota ollaan valmistamassa;
11)
’luovuttajalla’ unionin toimielintä, elintä tai laitosta, jäsenvaltiota, kolmatta valtiota tai kansainvälistä järjestöä, jonka alaisuudessa turvallisuusluokiteltu tieto on tuotettu ja/tai tuotu unionin rakenteisiin;
12)
’tiloilla’ mitä tahansa komission kiinteistöä tai siihen rinnastettavissa olevaa kiinteää omaisuutta;
13)
’turvallisuusriskien hallintaprosessilla’ sellaisten epävarmojen tapahtumien havaitsemis-, hallinta- ja minimointiprosessia, jotka saattavat vaikuttaa organisaation tai jonkin sen käyttämän järjestelmän turvallisuuteen. Se kattaa kaikki riskeihin liittyvät toiminnot, myös arvioinnin, käsittelyn, hyväksymisen ja viestinnän;
14)
’henkilöstösäännöillä’ neuvoston asetuksessa (ETY, Euratom, EHTY) N:o 259/68 (9) säädettyjä Euroopan unionin virkamiehiin sovellettavia henkilöstösääntöjä ja unionin muuta henkilöstöä koskevia palvelussuhteen ehtoja;
15)
’uhalla’ sellaisen ei-toivotun tapahtuman mahdollista aiheuttajaa, joka voi vahingoittaa organisaatiota tai jotakin sen käyttämää järjestelmää. Tällaiset uhat voivat olla tahattomia tai tahallisia (vihamielisiä), ja niille ovat ominaisia uhkaavat seikat sekä mahdolliset kohteet ja hyökkäysmenetelmät;
16)
’haavoittuvuudella’ minkä tahansa laatuista heikkoutta, josta yksi tai useampi uhka voi hyötyä. Haavoittuvuus voi johtua laiminlyönnistä tai liittyä heikkouksiin valvonnan tehokkuudessa, täydellisyydessä tai johdonmukaisuudessa, ja se voi olla luonteeltaan teknistä, fyysistä tai organisatorista taikka liittyä menettelyyn tai toimintaan.
2 artikla
Kohde ja soveltamisala
1. Tällä päätöksellä säädetään EU:n turvallisuusluokiteltujen tietojen suojaamista koskevista perusperiaatteista ja vähimmäisvaatimuksista.
2. Tätä päätöstä sovelletaan kaikkiin komission osastoihin ja kaikissa komission tiloissa.
3. Tätä päätöstä sovelletaan komission jäseniin, henkilöstösääntöjen alaiseen komission henkilöstöön, komission kansallisiin asiantuntijoihin, palveluntarjoajiin ja niiden henkilöstöön, harjoittelijoihin sekä kaikkiin henkilöihin, joilla on pääsy komission rakennuksiin tai muuhun omaisuuteen taikka komission käsittelemiin tietoihin, sanotun kuitenkaan rajoittamatta tiettyjä henkilöstöryhmiä koskevia erityisohjeita.
4. Tämän päätöksen säännökset eivät rajoita päätösten 2002/47/EY, EHTY, Euratom ja 2004/563/EY, Euratom soveltamista.
3 artikla
EU:n turvallisuusluokiteltujen tietojen määritelmä sekä turvallisuusluokat ja -merkinnät
1. ’EU:n turvallisuusluokitelluilla tiedoilla’ tarkoitetaan mitä tahansa tietoa tai materiaalia, jolle on määritelty EU:n turvallisuusluokka ja jonka luvaton ilmitulo saattaisi eriasteisesti vahingoittaa Euroopan unionin tai yhden tai useamman jäsenvaltion etuja.
2. EU:n turvallisuusluokitellut tiedot luokitellaan seuraavasti:
a) TRES SECRET UE/EU TOP SECRET: tiedot ja materiaalit, joiden luvaton ilmitulo saattaisi vahingoittaa poikkeuksellisen vakavasti Euroopan unionin tai yhden tai useamman jäsenvaltion olennaisia etuja;
b) SECRET UE/EU SECRET: tiedot ja materiaalit, joiden luvaton ilmitulo saattaisi vahingoittaa vakavasti Euroopan unionin tai yhden tai useamman jäsenvaltion olennaisia etuja;
c) CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL: tiedot ja materiaalit, joiden luvaton ilmitulo saattaisi vahingoittaa Euroopan unionin tai yhden tai useamman jäsenvaltion olennaisia etuja;
d) RESTREINT UE/EU RESTRICTED: tiedot ja materiaalit, joiden luvattomasta ilmitulosta saattaisi olla haittaa Euroopan unionin tai yhden tai useamman jäsenvaltion eduille.
3. EU:n turvallisuusluokitellut tiedot on merkittävä 2 kohdan mukaisesti. Niissä voi olla myös muita kuin turvallisuusluokkaa koskevia merkintöjä, joista käy ilmi ala, johon tiedot liittyvät, tietojen luovuttaja ja luovutettavuus sekä jakelun tai käytön rajoitukset.
4 artikla
Luokittelun hallinnointi
1. Kukin komission jäsen tai osasto varmistaa, että sen tuottamat EU:n turvallisuusluokitellut tiedot on asianmukaisesti luokiteltu, että ne on selvästi merkitty EU:n turvallisuusluokitelluiksi tiedoiksi ja että niiden turvallisuusluokka säilytetään vain niin kauan kuin on tarpeen.
2. EU:n turvallisuusluokiteltujen tietojen turvallisuusluokkaa ei saa alentaa tai poistaa eikä niissä olevia 3 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuja turvallisuusluokitusmerkintöjä saa muuttaa tai poistaa ilman niiden luovuttajan kirjallista ennakkosuostumusta, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 26 artiklan soveltamista.
3. EU:n turvallisuusluokiteltujen tietojen käsittelyä koskevat soveltamissäännöt, mukaan lukien käytännön luokitteluopas, on tarvittaessa hyväksyttävä 60 artiklan mukaisesti.
5 artikla
Turvallisuusluokiteltujen tietojen suojaaminen
1. EU:n turvallisuusluokiteltujen tietojen suojaamisessa on noudatettava tätä päätöstä ja sen soveltamissääntöjä.
2. Minkä tahansa EU:n turvallisuusluokitellun tiedon haltija on 4 luvussa vahvistettujen sääntöjen mukaisesti vastuussa sen suojaamisesta tämän päätöksen ja sen soveltamissääntöjen mukaisesti.
3. Jäsenvaltioiden tuodessa komission rakenteisiin tai verkostoihin turvallisuusluokiteltuja tietoja, joissa on kansallinen turvallisuusluokitusmerkintä, komissio suojaa kyseiset tiedot vastaavantasoisiin EU:n turvallisuusluokiteltuihin tietoihin sovellettavia vaatimuksia noudattaen liitteeseen I sisältyvän turvallisuusluokkien vastaavuustaulukon mukaisesti.
4. EU:n turvallisuusluokiteltujen tietojen kooste voi edellyttää korkeampaan turvallisuusluokkaan sovellettavaa suojaa kuin koosteen yksittäisten osien suoja.
6 artikla
Turvallisuusriskien hallinta
1. Turvatoimet EU:n turvallisuusluokiteltujen tietojen suojaamiseksi koko niiden elinkaaren ajan on suhteutettava erityisesti tietojen tai materiaalin turvallisuusluokkaan, muotoon ja määrään, EU:n turvallisuusluokiteltujen tietojen säilytystilojen sijaintiin ja rakenteeseen sekä paikallisesti arvioituun vihamielisen ja/tai rikollisen toiminnan uhkaan, vakoilu, sabotaasi ja terrorismi mukaan lukien.
2. Varautumissuunnitelmissa on otettava huomioon tarve suojata EU:n turvallisuusluokitellut tiedot hätätilanteissa, jotta voidaan estää luvaton pääsy tietoihin, tietojen ilmitulo tai niiden eheyden tai käytettävyyden menetys.
3. Kaikkien yksiköiden on sisällytettävä toiminnan jatkuvuussuunnitelmiin ennalta ehkäiseviä ja korjaavia toimia, jotta voidaan minimoida merkittävien toimintahäiriöiden tai poikkeuksellisten tapahtumien vaikutus EU:n turvallisuusluokiteltujen tietojen käsittelyyn ja säilyttämiseen.
7 artikla
Tämän päätöksen täytäntöönpano
1. Tätä päätöstä täydentävät tai tukevat soveltamissäännöt hyväksytään tarvittaessa 60 artiklan mukaisesti.
2. Komission osastot toteuttavat kaikki niiden vastuulle kuuluvat tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että EU:n tai minkä tahansa turvallisuusluokiteltujen tietojen käsittelyssä tai säilytyksessä sovelletaan tätä päätöstä ja asiaankuuluvia soveltamissääntöjä.
3. Tämän päätöksen täytäntöönpanossa toteutettavien turvatoimenpiteiden on oltava päätöksen (EU, Euratom) 2015/443 3 artiklassa vahvistettujen, turvallisuutta komissiossa koskevien periaatteiden mukaisia.
4. Henkilöstöhallinnon ja turvallisuustoiminnan pääjohtaja perustaa johtamaansa pääosastoon komission turvallisuusviranomaisen. Komission turvallisuusviranomainen vastaa tässä päätöksessä ja sen soveltamissäännöissä sille osoitetuista tehtävistä.
5. Päätöksen (EU, Euratom) 2015/443 20 artiklassa tarkoitetulla paikallisella turvavastaavalla on kussakin komission osastossa kokonaisvastuu seuraavista tehtävistä, jotka se suorittaa tiiviissä yhteistyössä henkilöstöhallinnon ja turvallisuustoiminnan pääjohtajan kanssa EU:n turvallisuusluokiteltujen tietojen suojaamiseksi tämän päätöksen mukaisesti:
a)
henkilöstöä koskevien turvallisuusselvityspyyntöjen hallinnointi;
b)
osallistuminen turvallisuuskoulutusta ja -tietoisuutta käsitteleviin tiedotustilaisuuksiin;
c)
osastossa toimivan rekisterin valvontavastaavan ohjaus;
d)
tietoturvaloukkauksista ja EU:n turvallisuusluokiteltujen tietojen vaarantumisesta raportointi;
e)
vara-avainten ja kunkin numeroyhdistelmän kirjallisen tositteen säilytys;
f)
muut EU:n turvallisuusluokiteltujen tietojen suojaamiseen liittyvät tai soveltamissäännöissä määritellyt tehtävät.
8 artikla
Tietoturvaloukkaukset ja EU:n turvallisuusluokiteltujen tietojen vaarantuminen
1. Tietoturvaloukkaus tapahtuu, kun henkilö rikkoo tai laiminlyö tässä päätöksessä ja sen soveltamissäännöissä vahvistettuja turvallisuussääntöjä.
2. EU:n turvallisuusluokitellut tiedot vaarantuvat, kun ne ovat tietoturvaloukkauksen seurauksena paljastuneet kokonaan tai osittain sivullisille.
3. Tapahtuneesta tai epäillystä tietoturvaloukkauksesta on ilmoitettava välittömästi komission turvallisuusviranomaiselle.
4. Jos EU:n turvallisuusluokiteltujen tietojen tiedetään tai voidaan perustellusti olettaa vaarantuneen tai hävinneen, on tehtävä turvallisuustarkastus päätöksen (EU, Euratom) 2015/443 13 artiklan mukaisesti.
5. On toteutettava kaikki aiheelliset toimenpiteet
a)
luovuttajalle ilmoittamiseksi;
b)
sen varmistamiseksi, että tapausta tutkivat tosiasioiden selvittämiseksi sellaiset henkilöstön jäsenet, joita tietoturvaloukkaus ei koske välittömästi;
c)
unionin tai jäsenvaltioiden eduille mahdollisesti aiheutuneen vahingon arvioimiseksi;
d)
sellaisten toimien toteuttamiseksi, joilla estetään tapahtuneen toistuminen; ja
e)
toteutetuista toimista asiaankuuluville viranomaisille ilmoittamiseksi.
6. Henkilölle, joka on vastuussa tässä päätöksessä vahvistettujen turvallisuussääntöjen rikkomisesta, voidaan määrätä henkilöstösääntöjen mukainen kurinpitoseuraamus. Henkilölle, joka on aiheuttanut EU:n turvallisuusluokiteltujen tietojen vaarantumisen tai häviämisen, on määrättävä kurinpidollisia ja/tai oikeudellisia seuraamuksia asiassa sovellettavien lakien, sääntöjen ja määräysten mukaisesti.
2 LUKU
HENKILÖSTÖTURVALLISUUS
9 artikla
Määritelmät
Tässä luvussa tarkoitetaan
1)
’valtuutuksella EU:n turvallisuusluokiteltuihin tietoihin pääsyä varten’ päätöstä, jonka komission turvallisuusviranomainen tekee jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen antaman vakuutuksen perusteella ja jonka mukaan komission virkamiehelle, muuhun henkilöstöön kuuluvalle tai kansalliselle asiantuntijalle voidaan myöntää pääsy EU:n turvallisuusluokiteltuihin tietoihin tiettyyn turvallisuusluokkaan (CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL tai sitä korkeampi) ja tiettyyn päivämäärään asti edellyttäen, että henkilön tiedonsaantitarve on todennettu ja että hänelle on tiedotettu asianmukaisesti hänelle kuuluvasta vastuusta. Henkilön katsotaan tämän jälkeen olevan ”turvallisuusvaltuutettu”;
2)
’henkilöturvallisuusvaltuutuksella’ toimia sen varmistamiseksi, että pääsy EU:n turvallisuusluokiteltuihin tietoihin myönnetään ainoastaan henkilölle,
a)
jolla on tiedonsaantitarve,
b)
jolle on tarvittaessa myönnetty asianmukaisen tason turvallisuusvaltuutus ja
c)
jolle on tiedotettu hänelle kuuluvasta vastuusta;
3)
’henkilöturvallisuusselvityksellä’ jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen lausuntoa, joka annetaan jäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten tekemän turvallisuustutkinnan päätteeksi ja jonka mukaan henkilölle voidaan myöntää pääsy EU:n turvallisuusluokiteltuihin tietoihin tiettyyn turvallisuusluokkaan (CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL tai sitä korkeampi) ja tiettyyn päivämäärään saakka edellyttäen, että hänen tiedonsaantitarpeensa on todennettu ja että hänelle on tiedotettu asianmukaisesti hänelle kuuluvasta vastuusta;
4)
’henkilöturvallisuusselvitykseen perustuvalla todistuksella’ toimivaltaisen viranomaisen antamaa todistusta, jonka mukaan henkilöllä on voimassa oleva turvallisuusselvitys tai komission turvallisuusviranomaisen myöntämä turvallisuusvaltuutus ja josta käy ilmi turvallisuusluokka, johon kuuluviin EU:n turvallisuusluokiteltuihin tietoihin henkilölle voidaan myöntää pääsy (CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL tai sitä korkeampi), asianomaisen turvallisuusselvityksen tai -valtuutuksen voimassaoloaika ja todistuksen voimassaolon päättymispäivä;
5)
’turvallisuustutkinnalla’ tutkintamenettelyjä, jotka jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen suorittaa kansallisten lakien ja asetusten mukaisesti varmistaakseen, että tiedossa ei ole mitään sellaista kielteistä seikkaa, joka estäisi turvallisuusselvityksen myöntämisen henkilölle tiettyyn turvallisuusluokkaan (CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL tai sitä korkeampi) asti.
10 artikla
Perusperiaatteet
1. Henkilölle voidaan myöntää pääsy EU:n turvallisuusluokiteltuihin tietoihin vasta sen jälkeen, kun
(1)
hänen tiedonsaantitarpeensa on todennettu;
(2)
hänelle on selvitetty EU:n turvallisuusluokiteltujen tietojen suojaamista koskevat turvallisuussäännöt sekä asiaankuuluvat turvallisuusvaatimukset ja -ohjeet ja hän on vahvistanut tällaisten tietojen suojaamista koskevan vastuunsa;
(3)
hänelle on myönnetty turvallisuusvaltuutus tai hänellä on tehtäviensä vuoksi muu kansallisten lakien ja asetusten mukainen valtuutus CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL- tai sitä korkeamman tason tietoihin pääsyä varten.
2. Kaikilla henkilöillä, joiden tehtävät saattavat edellyttää pääsyä CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL- tai sitä korkeamman tason EU:n turvallisuusluokiteltuihin tietoihin, on oltava asianmukainen turvallisuusvaltuutus ennen kuin heillä voidaan myöntää pääsy kyseisiin tietoihin. Asianomaiselta on saatava kirjallinen suostumus henkilöturvallisuusselvityksen tekemiseen. Ilman suostumusta henkilöä ei voida nimittää toimeen tai tehtävään, joka edellyttää pääsyä CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL- tai sitä korkeammalle tasolle luokiteltuihin tietoihin.
3. Henkilöturvallisuusselvityksen tarkoituksena on selvittää, voidaanko henkilölle myöntää pääsy EU:n turvallisuusluokiteltuihin tietoihin hänen lojaaliutensa, rehellisyytensä ja luotettavuutensa huomioon ottaen.
4. Henkilön lojaalius, rehellisyys ja luotettavuus määritetään turvallisuusselvityksen tekemistä ja pääsyn myöntämistä CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL- tai sitä korkeammalle tasolle luokiteltuihin tietoihin niin, että jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset suorittavat kansallisten lakien ja asetusten mukaisen turvallisuustutkinnan.
5. Komission turvallisuusviranomainen on yksin vastuussa yhteydenpidosta kansallisiin turvallisuusviranomaisiin tai muihin toimivaltaisiin viranomaisiin kaikissa turvallisuusselvitykseen liittyvissä asioissa. Kaikki yhteydenpito komission yksiköiden ja niiden henkilöstön sekä kansallisten turvallisuusviranomaisten ja muiden toimivaltaisten viranomaisten välillä tapahtuu komission turvallisuusviranomaisen kautta.
11 artikla
Turvallisuusvaltuutusmenettely
1. Komission sisällä kunkin pääjohtajan tai yksikönpäällikön on nimettävä osastossaan toimet, joiden haltijoilla on tehtäviensä hoitamiseksi oltava pääsy CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL- tai sitä korkeammalle tasolle luokiteltuihin tietoihin ja joilla on siksi oltava turvallisuusvaltuutus.
2. Heti kun on tiedossa, että henkilö aiotaan nimittää tehtävään, joka edellyttää pääsyä CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL- tai sitä korkeammalle tasolle luokiteltuihin tietoihin, komission asianomaisen osaston paikallinen turvavastaava ilmoittaa asiasta komission turvallisuusviranomaiselle, joka toimittaa kyseiselle henkilölle sen jäsenvaltion kansallisen turvallisuusviranomaisen turvallisuusselvityslomakkeen, jonka kansalainen kyseinen EU:n toimielinten henkilöstön jäseneksi nimitetty henkilö on. Asianomaiselta henkilöltä on saatava kirjallinen suostumus turvallisuusselvityksen tekemiseen, ja hänen on palautettava täytetty lomake mahdollisimman pian komission turvallisuusviranomaiselle.
3. Komission turvallisuusviranomainen toimittaa täytetyn turvallisuusselvityslomakkeen sen jäsenvaltion kansalliselle turvallisuusviranomaiselle, jonka kansalainen kyseinen EU:n toimielinten henkilöstön jäseneksi nimitetty henkilö on, ja pyytää sitä tekemään turvallisuustutkinnan sillä EU:n turvallisuusluokiteltujen tietojen tasolla, johon henkilöllä on oltava pääsy.
4. Jos komission turvallisuusviranomaisen tietoon tulee turvallisuustutkinnan kannalta merkityksellisiä tietoja henkilöstä, joka on hakenut turvallisuusselvitystä, komission turvallisuusviranomainen ilmoittaa siitä toimivaltaiselle kansalliselle turvallisuusviranomaiselle asiaankuuluvien sääntöjen ja määräysten mukaisesti.
5. Turvallisuustutkinnan valmistuttua ja mahdollisimman pian sen jälkeen, kun kansallinen turvallisuusviranomainen on ilmoittanut sille kokonaisarvionsa turvallisuustutkinnan tuloksista, komission turvallisuusviranomainen
a)
voi myöntää asianomaiselle henkilölle valtuutuksen EU:n turvallisuusluokiteltuihin tietoihin pääsyä varten tiettyyn tasoon ja tiettyyn turvallisuusviranomaisen määrittämään päivämäärään asti mutta enintään viideksi vuodeksi, jos turvallisuustutkinnan johdosta annetaan vakuutus, jonka mukaan ei ole tiedossa mitään sellaista kielteistä seikkaa, joka kyseenalaistaisi henkilön lojaaliuden, rehellisyyden ja luotettavuuden;
b)
siinä tapauksessa, että turvallisuustutkinnan johdosta ei anneta tällaista vakuutusta, ilmoittaa siitä asiaankuuluvien sääntöjen ja määräysten mukaisesti asianomaiselle henkilölle, joka voi pyytää, että komission turvallisuusviranomainen kuulee häntä; komission turvallisuusviranomainen voi puolestaan pyytää toimivaltaiselta kansalliselta turvallisuusviranomaiselta lisäselvityksiä, joita se voi antaa kansallisten lakien ja asetusten mukaisesti. Jos turvallisuustutkinnan tulos vahvistetaan, valtuutusta EU:n turvallisuusluokiteltuihin tietoihin pääsyä varten ei myönnetä.
6. Turvallisuustutkintaan ja sen tuloksiin sovelletaan kyseisessä jäsenvaltiossa voimassa olevia asiaa koskevia lakeja ja asetuksia, myös muutoksenhakukeinojen osalta. Komission turvallisuusviranomaisen päätöksiin voi hakea muutosta henkilöstösääntöjen mukaisesti.
7. Komissio hyväksyy muiden unionin toimielinten, elinten tai laitosten antaman valtuutuksen EU:n turvallisuusluokiteltuihin tietoihin pääsyä varten edellyttäen, että valtuutus on voimassa. Valtuutus kattaa kaikki asianomaisen henkilön komissiossa suorittamat tehtävät. Unionin toimielin, elin tai laitos, jossa henkilö ottaa työn vastaan, ilmoittaa asianomaiselle kansalliselle turvallisuusviranomaiselle henkilön työnantajan vaihtumisesta.
8. Jos henkilön palvelusaika ei ala 12 kuukauden kuluessa siitä, kun turvallisuustutkinnan tulokset on ilmoitettu komission turvallisuusviranomaiselle, tai jos henkilön palveluksessaolo keskeytyy 12 kuukaudeksi eikä hän sinä aikana ole komission eikä minkään muun unionin toimielimen, elimen tai laitoksen taikka jäsenvaltion kansallisen hallinnon palveluksessa, komission turvallisuusviranomainen pyytää kansalliselta turvallisuusviranomaiselta vahvistuksen sille, että turvallisuusselvitys on edelleen voimassa ja asianmukainen.
9. Jos komission turvallisuusviranomaisen tietoon tulee seikkoja, joiden perusteella voimassa olevan turvallisuusvaltuutuksen haltija muodostaa turvallisuusriskin, turvallisuusviranomainen ilmoittaa asiasta toimivaltaiselle kansalliselle turvallisuusviranomaiselle asiaankuuluvien sääntöjen ja määräysten mukaisesti.
10. Jos kansallinen turvallisuusviranomainen ilmoittaa komission turvallisuusviranomaiselle EU:n turvallisuusluokiteltuihin tietoihin pääsyä varten myönnetyn ja voimassa olevan valtuutuksen haltijaa koskevan, 5 kohdan a alakohdan mukaisesti annetun vakuutuksen perumisesta, komission turvallisuusviranomainen voi pyytää selvennystä, jonka kansallinen turvallisuusviranomainen voi antaa kansallisten lakien ja asetusten mukaisesti. Jos kansallinen turvallisuusviranomainen vahvistaa kielteisen seikan, turvallisuusvaltuutus on peruttava ja asianomaiselta henkilöltä evättävä pääsy EU:n turvallisuusluokiteltuihin tietoihin ja tehtäviin, joissa niihin on mahdollista päästä tai joissa hän voisi vaarantaa turvallisuuden.
11. Päätös perua tai keskeyttää tämän päätöksen soveltamisalaan kuuluvalle henkilölle myönnetty valtuutus päästä EU:n turvallisuusluokiteltuihin tietoihin ja tarvittaessa päätöksen perusteet on ilmoitettava asianomaiselle, joka voi pyytää tulla komission turvallisuusviranomaisen kuulemaksi. Kansallisen turvallisuusviranomaisen toimittamiin tietoihin sovelletaan kyseisessä jäsenvaltiossa voimassa olevia asiaa koskevia lakeja ja asetuksia. Komission turvallisuusviranomaisen tässä yhteydessä tekemiin päätöksiin voi hakea muutosta henkilöstösääntöjen mukaisesti.
12. Komission osastot varmistavat, että niiden sellaisissa tehtävissä työskentelevät kansalliset asiantuntijat, joissa edellytetään turvallisuusvaltuutusta EU:n turvallisuusluokiteltuihin tietoihin pääsyä varten, esittävät komission turvallisuusviranomaiselle ennen tehtäviensä aloittamista voimassa olevan henkilöturvallisuusselvityksen tai siihen perustuvan todistuksen kansallisten lakien ja asetusten mukaisesti; selvityksen tai todistuksen perusteella komission turvallisuusviranomainen myöntää enintään tehtävän keston ajaksi valtuutuksen päästä EU:n turvallisuusluokiteltuihin tietoihin sellaiseen tasoon asti, joka vastaa kansallisessa turvallisuusselvityksessä mainittua tasoa.
13. Komission jäsenille, joilla on tehtäviensä vuoksi perussopimukseen perustuva pääsy EU:n turvallisuusluokiteltuihin tietoihin, on tiedotettava heille kuuluvasta vastuusta kyseisten tietojen suojaamisessa.
14. Komission turvallisuusviranomainen pitää tämän päätöksen mukaisesti rekisteriä turvallisuusselvityksistä ja EU:n turvallisuusluokiteltuihin tietoihin pääsyä koskevista valtuutuksista. Vähimmäisvaatimuksena rekisteriin on merkittävä korkein taso, johon kuuluviin EU:n turvallisuusluokiteltuihin tietoihin henkilölle voidaan myöntää pääsy, turvallisuusselvityksen myöntämispäivä ja sen voimassaoloaika.
15. Komission turvallisuusviranomainen voi antaa henkilöturvallisuusselvitykseen perustuvan todistuksen, josta käy ilmi taso, johon kuuluviin EU:n turvallisuusluokiteltuihin tietoihin asianomaiselle henkilölle voidaan myöntää pääsy (CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL tai sitä korkeampi), EU:n turvallisuusluokiteltuihin tietoihin pääsyä koskevan valtuutuksen voimassaoloaika ja itse todistuksen voimassaolon päättymispäivä.
16. Sen jälkeen, kun turvallisuusvaltuutus on ensimmäisen kerran myönnetty, ja edellyttäen, että henkilö on ollut keskeytyksettä Euroopan komission tai muun unionin toimielimen, elimen tai laitoksen palveluksessa ja hänellä on jatkuva tarve päästä EU:n turvallisuusluokiteltuihin tietoihin, turvallisuusvaltuutusta tarkastellaan uudelleen pääsääntöisesti aina viiden vuoden kuluttua edellisen turvallisuustutkinnan, johon myönnetty valtuutus perustuu, tulosten ilmoituspäivästä.
17. Komission turvallisuusviranomainen voi jatkaa voimassa olevan turvallisuusvaltuutuksen voimassaoloa enintään 12 kuukaudella, jos kansallinen turvallisuusviranomainen tai muu toimivaltainen viranomainen ei ole ilmoittanut mitään kielteisiä seikkoja kahden kuukauden kuluessa uusintapyynnön ja siihen liittyvän turvallisuusselvityslomakkeen lähetyspäivästä. Jos kyseisen 12 kuukauden jakson päätyttyä kansallinen turvallisuusviranomainen tai muu toimivaltainen viranomainen ei ole toimittanut komission turvallisuusviranomaiselle lausuntoa, asianomainen henkilö siirretään tehtäviin, joissa ei vaadita turvallisuusvaltuutusta.
12 artikla
Turvallisuusvaltuutuksia koskevat tiedotustilaisuudet
1. Osallistuttuaan komission turvallisuusviranomaisen turvallisuusvaltuutuksista järjestämään tiedotustilaisuuteen kaikkien valtuutuksen saaneiden on annettava kirjallinen vakuutus siitä, että he ovat ymmärtäneet EU:n turvallisuusluokiteltujen tietojen suojaamista koskevat velvollisuutensa ja tietojen vaarantumisen seuraukset. Komission turvallisuusviranomainen tallentaa nämä kirjalliset vakuutukset.
2. Kaikille henkilöille, joilla on valtuutus päästä EU:n turvallisuusluokiteltuihin tietoihin tai joiden edellytetään käsittelevän niitä, on aluksi selvitettävä turvallisuusuhat, joista on tiedotettava säännöllisin väliajoin, ja heidän on ilmoitettava välittömästi komission turvallisuusviranomaiselle sellaisesta yhteydenotosta tai toiminnasta, jota hän pitää epäilyttävänä tai epätavanomaisena.
3. Kaikille henkilöille, jotka siirtyvät pois tehtävistä, jotka edellyttävät pääsyä EU:n turvallisuusluokiteltuihin tietoihin, on selvitettävä heidän velvollisuutensa EU:n turvallisuusluokiteltujen tietojen jatkuvan suojaamisen osalta, ja heidän on tarvittaessa annettava siitä kirjallinen vakuutus.
13 artikla
Tilapäiset turvallisuusvaltuutukset
1. Poikkeuksellisissa olosuhteissa komission turvallisuusviranomainen voi sen jäsenvaltion kansallista turvallisuusviranomaista kuultuaan, jonka kansalainen asianomainen henkilö on, ja kielteisten seikkojen olemassaoloa koskevien alustavien tarkastusten tuloksista riippuen myöntää henkilölle tiettyä tehtävää varten tilapäisen valtuutuksen EU:n turvallisuusluokiteltuihin tietoihin pääsyä varten, jos se on yksikön edun mukaista asianmukaisesti perusteltuna ja jos täysimittainen turvallisuustutkinta on kesken, sanotun kuitenkaan rajoittamatta turvallisuusselvityksen uusimista koskevien säännösten soveltamista. Tilapäinen valtuutus EU:n turvallisuusluokiteltuihin tietoihin pääsyä varten on voimassa korkeintaan kuuden kuukauden mittaisen ajanjakson ajan, eikä se oikeuta pääsemään TRES SECRET UE/EU TOP SECRET -turvallisuusluokan tietoihin.
2. Kaikkien henkilöiden, joille on myönnetty tilapäinen valtuutus, on sen jälkeen, kun heille on tiedotettu asiasta 12 artiklan 1 kohdan mukaisesti, vakuutettava kirjallisesti ymmärtäneensä velvollisuutensa EU:n turvallisuusluokiteltujen tietojen suojaamisessa sekä tietojen vaarantumisen seuraukset. Komission turvallisuusviranomainen tallentaa nämä kirjalliset vakuutukset.
14 artikla
Osallistuminen komission järjestämiin luottamuksellisiin kokouksiin
1. Sellaisten kokousten järjestämisestä vastaavat komission osastot, joissa keskustellaan CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL- tai sitä korkeampaan turvallisuusluokkaan kuuluvista tiedoista, ilmoittavat paikallisen turvavastaavansa tai kokouksen järjestäjän välityksellä komission turvallisuusviranomaiselle hyvissä ajoin tällaisen kokouksen päivämäärän, kellonajan, paikan ja osallistujat.
2. Komission järjestämiin kokouksiin, joissa keskustellaan CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL- tai sitä korkeampaan turvallisuusluokkaan kuuluvista tiedoista, voivat osallistua ainoastaan henkilöt, joiden turvallisuusselvitys tai -valtuutus on vahvistettu, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 11 artiklan 13 kohdan soveltamista. Tällaisiin luottamuksellisiin kokouksiin eivät voi osallistua henkilöt, joista komission turvallisuusviranomainen ei ole nähnyt henkilöturvallisuusselvitykseen perustuvaa todistusta tai muuta todistetta turvallisuusselvityksestä, eivätkä komission edustajat, joilla ei ole turvallisuusvaltuutusta.
3. Ennen luottamuksellisen kokouksen järjestämistä vastuullinen järjestäjä tai kokouksen järjestävän komission osaston paikallinen turvavastaava pyytää ulkopuolisia osallistujia toimittamaan komission turvallisuusviranomaiselle henkilöturvallisuusselvitykseen perustuvan todistuksen tai muun todisteen turvallisuusselvityksestä. Komission turvallisuusviranomainen ilmoittaa paikalliselle turvavastaavalle tai kokouksen järjestäjälle saatuaan henkilöturvallisuusselvitykseen perustuvan todistuksen tai muun todisteen henkilöturvallisuusselvityksestä. Tarvittaessa voidaan käyttää nimiluetteloa, johon sisältyy asianmukaisen todiste turvallisuusselvityksestä.
4. Jos toimivaltaiset viranomaiset ilmoittavat komission turvallisuusviranomaiselle, että henkilöturvallisuusselvitys on peruttu henkilöltä, jonka tehtävät edellyttävät osallistumista komission järjestämiin kokouksiin, komission turvallisuusviranomainen ilmoittaa asiasta kokouksen järjestämisestä vastaavan komission osaston paikalliselle turvavastaavalle.
15 artikla
Mahdollinen pääsy EU:n turvallisuusluokiteltuihin tietoihin
Kuriireilla, vartijoilla ja saattajilla on oltava asiaankuuluvan tason turvallisuusvaltuutus tai heidän on oltava muulla tavoin asianmukaisesti tutkittuja kansallisten lakien ja asetusten mukaisesti, heille on selvitettävä EU:n turvallisuusluokiteltujen tietojen suojaamista koskevat menettelyt ja heille on annettava ohjeet tällaisten heille uskottujen tietojen suojaamiseen liittyvistä tehtävistään.
3 LUKU
TURVALLISUUSLUOKITELTUJEN TIETOJEN SUOJAAMISEEN TÄHTÄÄVÄ FYYSINEN TURVALLISUUS
16 artikla
Perusperiaatteet
1. Fyysisten turvatoimien tarkoituksena on estää tunkeutuminen salaa tai väkisin, ehkäistä, estää ja havaita luvattomat toimet ja mahdollistaa henkilöstön jaottelu EU:n turvallisuusluokiteltuihin tietoihin pääsyä varten heidän tiedonsaantitarpeensa perusteella. Tällaisista toimista päätetään riskinhallintaprosessin perusteella tämän päätöksen ja sen soveltamissääntöjen mukaisesti.
2. Fyysisten turvatoimien tarkoituksena on erityisesti estää luvaton pääsy EU:n turvallisuusluokiteltuihin tietoihin
a)
varmistamalla, että EU:n turvallisuusluokiteltuja tietoja käsitellään ja säilytetään asianmukaisesti;
b)
mahdollistamalla henkilöstön jaottelu EU:n turvallisuusluokiteltuihin tietoihin pääsyä varten heidän tiedonsaantitarpeensa ja tarvittaessa heidän turvallisuusvaltuutustensa perusteella;
c)
ehkäisemällä, estämällä ja havaitsemalla luvattomat toimet; ja
d)
estämällä salaa tai väkisin tapahtuva tunkeutuminen tai viivyttämällä sitä.
3. Fyysiset turvatoimet on toteutettava kaikissa tiloissa, rakennuksissa, toimistoissa, huoneissa ja muissa paikoissa, joissa EU:n turvallisuusluokiteltuja tietoja käsitellään tai säilytetään, mukaan lukien alueet, joissa 5 luvussa tarkoitetut viestintä- ja tietojärjestelmät sijaitsevat.
4. Alueet, joilla säilytetään CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL- tai sitä korkeamman tason EU:n turvallisuusluokiteltuja tietoja, on tämän luvun mukaisesti määriteltävä turva-alueiksi, ja komission turvallisuusjärjestelyjen hyväksyntäviranomaisen on hyväksyttävä ne.
5. CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL- tai sitä korkeamman tason EU:n turvallisuusluokiteltujen tietojen suojaamiseen saa käyttää vain komission turvallisuusviranomaisen hyväksymiä välineitä ja laitteita.
17 artikla
Fyysiset turvallisuusvaatimukset ja turvatoimet
1. Fyysiset turvatoimet valitaan komission turvallisuusviranomaisen tekemän uhka-arvion perusteella ja tarvittaessa yhteistyössä muiden komission osastojen, muiden unionin toimielinten, elinten tai virastojen ja/tai jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten kanssa. Komissio soveltaa riskinhallintaprosessia EU:n turvallisuusluokiteltujen tietojen suojaamiseen tiloissaan sen varmistamiseksi, että fyysisen suojelun taso vastaa arvioitua riskiä. Riskinhallintaprosessissa on otettava huomioon kaikki asiaankuuluvat tekijät, erityisesti seuraavat:
a)
EU:n turvallisuusluokiteltujen tietojen turvallisuusluokka;
b)
EU:n turvallisuusluokiteltujen tietojen muoto ja määrä pitäen mielessä, että niiden suuri määrä tai yhdistäminen voi edellyttää tiukempien suojatoimien toteuttamista;
c)
EU:n turvallisuusluokiteltujen tietojen sijaintirakennusten tai -alueiden ympäristö ja rakenne; ja
d)
niiden tiedustelupalvelujen muodostama arvioitu uhka, joiden toiminta kohdistuu unioniin, sen toimielimiin, elimiin ja laitoksiin tai jäsenvaltioihin, sekä sabotaasin, terrorismin taikka kumouksellisen tai muun rikollisen toiminnan uhka.
2. Komission turvallisuusviranomainen tekee päätöksen toteutettavien fyysisten turvatoimien asianmukaisesta yhdistelmästä syvyyssuuntaisen turvallisuuden käsitettä soveltaen. Tätä varten komission turvallisuusviranomainen laatii vähimmäisvaatimukset, normit ja kriteerit, jotka esitetään soveltamissäännöissä.
3. Komission turvallisuusviranomaisella on valtuudet tehdä sisään- ja ulostulotarkastuksia, millä estetään materiaalin luvaton tuonti tai EU:n turvallisuusluokiteltujen tietojen luvaton vienti tiloista tai rakennuksista.
4. Jos EU:n turvallisuusluokiteltuihin tietoihin kohdistuu salakatselun riski, vahingossa tapahtuva salakatselu mukaan lukien, asianomaiset komission osastot toteuttavat komission turvallisuusviranomaisen määrittelemät aiheelliset toimenpiteet tällaisen riskin torjumiseksi.
5. Uusien toimitilojen osalta fyysiset turvallisuusvaatimukset ja niiden toiminnalliset eritelmät on määriteltävä yhteisymmärryksessä komission turvallisuusviranomaisen kanssa osana toimitilojen suunnittelua. Olemassa olevien toimitilojen osalta fyysisiä turvallisuusvaatimuksia sovelletaan soveltamissäännöissä esitettyjen vähimmäisvaatimusten, normien ja kriteerien mukaisesti.
18 artikla
EU:n turvallisuusluokiteltujen tietojen fyysiseen suojeluun tarkoitetut välineet
1. EU:n turvallisuusluokiteltujen tietojen fyysiseksi suojaamiseksi on perustettava kahdentyyppisiä fyysisesti suojattuja alueita:
a)
hallinnollisia alueita; ja
b)
turva-alueita (mukaan lukien teknisesti suojatut turva-alueet).
2. Komission turvallisuusjärjestelyjen hyväksyntäviranomainen vahvistaa, että alue täyttää hallinnolliseksi alueeksi, turva-alueeksi tai teknisesti suojatuksi turva-alueeksi nimeämistä koskevat vaatimukset.
3. Hallinnollisiin alueisiin sovelletaan seuraavaa:
a)
alueella on oltava selvästi määritellyt näkyvät rajat, joilla henkilöt ja mahdollisuuksien mukaan ajoneuvot voidaan tarkastaa;
b)
vain komission turvallisuusviranomaisen tai muun toimivaltaisen viranomaisen asianmukaisesti valtuuttamilla henkilöillä on pääsy alueelle ilman saattajaa; ja
c)
kaikilla muilla henkilöillä on oltava aina saattaja tai heille on tehtävä vastaavat tarkastukset.
4. Turva-alueisiin sovelletaan seuraavaa:
a)
alueella on oltava selvästi määritellyt, näkyvät ja suojatut rajat, joilla sisään- ja ulostuloa valvotaan kulkuluvin tai henkilöiden tunnistusjärjestelmällä;
b)
pääsy alueelle ilman saattajaa myönnetään vain henkilöille, jotka ovat turvallisuusselvitettyjä ja joilla on erityinen valtuutus tulla alueelle tiedonsaantitarpeensa perusteella;
c)
kaikilla muilla henkilöillä on oltava aina saattaja tai heille on tehtävä vastaavat tarkastukset.
5. Jos turva-alueelle tulo merkitsee käytännössä välitöntä pääsyä sillä oleviin turvallisuusluokiteltuihin tietoihin, sovelletaan lisäksi seuraavia vaatimuksia:
a)
alueella tavallisesti säilytettävien tietojen korkein turvallisuusluokka on ilmoitettava selvästi;
b)
kaikilla vierailijoilla on oltava erityinen valtuutus tulla alueelle, heillä on oltava aina saattaja ja heidän on oltava asianmukaisesti turvallisuusselvitettyjä, paitsi jos on toteutettu toimenpiteitä sen varmistamiseksi, ettei EU:n turvallisuusluokiteltuihin tietoihin ole mahdollista päästä.
6. Salakuuntelulta suojatut turva-alueet on nimettävä teknisesti suojatuiksi turva-alueiksi. Lisäksi sovelletaan seuraavia vaatimuksia:
a)
alueilla on oltava tunkeutumisenhavaitsemisjärjestelmä, ne on pidettävä lukittuina silloin kun niitä ei käytetä ja niitä on vartioitava silloin kun ne ovat käytössä. Avaimia on hallinnoitava 20 artiklan mukaisesti;
b)
alueille tulevia henkilöitä ja materiaalia on valvottava;
c)
komission turvallisuusviranomainen tarkastaa alueet fyysisesti ja/tai teknisesti säännöllisin väliajoin. Tällaiset tarkastukset on suoritettava myös luvattoman sisäänpääsyn tapauksessa tai sitä epäiltäessä; ja
d)
alueilla ei saa olla luvattomia tietoliikenneyhteyksiä, luvattomia puhelimia tai muita luvattomia viestintävälineitä eikä sähkö- tai elektronisia laitteita.
7. Sen estämättä, mitä 6 kohdan d alakohdassa säädetään, komission turvallisuusviranomainen tarkastaa tapauksissa, joissa EU:n turvallisuusluokiteltuihin tietoihin kohdistuva uhka arvioidaan suureksi, kaikki viestintä-, sähkö- ja elektroniset laitteet ennen kuin niitä käytetään alueilla, joilla järjestetään SECRET UE/EU SECRET- tai sitä korkeamman turvallisuusluokan tietoihin liittyviä kokouksia tai tehdään niihin liittyvää työtä, ja varmistaa näin, ettei kyseisillä laitteilla voi tahattomasti tai laittomasti välittää ymmärrettävässä muodossa olevia tietoja turva-alueen rajojen ulkopuolelle.
8. Turva-alueet, joilla ei ole päivystävää henkilöstöä vuorokauden ympäri, on tarvittaessa tarkastettava normaalin työajan päätteeksi ja satunnaisin väliajoin sen ulkopuolella, paitsi jos alueelle on asennettu tunkeutumisenhavaitsemisjärjestelmä.
9. Turva-alueita ja teknisesti suojattuja turva-alueita voidaan perustaa tilapäisesti hallinnolliselle alueelle luottamuksellista kokousta tai muuta vastaavaa tarkoitusta varten.
10. Komission asianomaisen osaston paikallinen turvavastaava laatii kullekin vastuullaan olevalle turva-alueelle turvallisuusmenettelyt, joissa määrätään tämän päätöksen ja sen soveltamissääntöjen mukaisesti seuraavista:
a)
EU:n turvallisuusluokiteltujen tietojen, joita alueella saatetaan käsitellä ja säilyttää, turvallisuusluokka;
b)
toteutettavat valvonta- ja suojatoimet;
c)
henkilöt, joilla on pääsy alueelle ilman saattajaa tiedonsaantitarpeensa ja turvallisuusvaltuutuksensa perusteella;
d)
tarvittaessa menettelyt saattajien käyttämiseksi tai EU:n turvallisuusluokiteltujen tietojen suojaamiseksi silloin, kun muille henkilöille myönnetään pääsy alueelle;
e)
muut asiaankuuluvat toimet ja menettelyt.
11. Turva-alueille on rakennettava kassaholveja. Komission turvallisuusviranomainen hyväksyy seinät, lattiat, katot, ikkunat ja lukittavat ovet, joiden on tarjottava sama turvallisuustaso kuin samalle tasolle luokiteltujen EU:n turvallisuusluokiteltujen tietojen säilyttämiseen hyväksytyt turvakaapit.
19 artikla
EU:n turvallisuusluokiteltujen tietojen käsittelyssä ja säilyttämisessä noudatettavat fyysiset suojatoimet
1. Tasolle RESTREINT UE/EU RESTRICTED luokiteltuja EU:n turvallisuusluokiteltuja tietoja saa käsitellä
a)
turva-alueella;
b)
hallinnollisella alueella, jos pääsy EU:n turvallisuusluokiteltuihin tietoihin on suojattu sivullisilta; tai
c)
turva-alueen tai hallinnollisen alueen ulkopuolella, jos haltija kuljettaa EU:n turvallisuusluokiteltuja tietoja 31 artiklan mukaisesti ja on sitoutunut noudattamaan soveltamissäännöissä esitettyjä korvaavia toimia sen varmistamiseksi, että pääsy EU:n turvaluokiteltuihin tietoihin on suojattu sivullisilta.
2. Tasolle RESTREINT UE/EU RESTRICTED kuuluvat EU:n turvallisuusluokitellut tiedot on säilytettävä soveltuvissa lukituissa toimistokalusteissa hallinnollisella alueella tai turva-alueella. Niitä voidaan tilapäisesti säilyttää hallinnollisen alueen tai turva-alueen ulkopuolella, jos haltija on sitoutunut noudattamaan soveltamissäännöissä esitettyjä korvaavia toimenpiteitä.
3. Tasolle CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL tai SECRET UE/EU SECRET kuuluvia EU:n turvallisuusluokiteltuja tietoja saa käsitellä
a)
turva-alueella;
b)
hallinnollisella alueella, jos pääsy EU:n turvallisuusluokiteltuihin tietoihin on suojattu sivullisilta; tai
c)
turva-alueen tai hallinnollisen alueen ulkopuolella, jos haltija
i)
on sitoutunut noudattamaan soveltamissäännöissä esitettyjä korvaavia toimenpiteitä sen varmistamiseksi, että pääsy EU:n turvallisuusluokiteltuihin tietoihin on suojattu sivullisilta;
ii)
pitää EU:n turvallisuusluokitellut tiedot kaikkina aikoina henkilökohtaisessa valvonnassaan; ja
iii)
on ilmoittanut asiaankuuluvalle rekisterille, jos asiakirjat ovat paperimuodossa.
4. Tasolle CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL ja SECRET UE/EU SECRET luokitellut EU:n turvallisuusluokitellut tiedot on säilytettävä turva-alueella turvakaapissa tai kassaholvissa.
5. Tasolle TRES SECRET UE/EU TOP SECRET luokiteltuja EU:n turvallisuusluokiteltuja tietoja on käsiteltävä turva-alueella, jonka komission turvallisuusviranomainen on perustanut ja jota se ylläpitää, ja jolle komission turvallisuusjärjestelyjen hyväksyntäviranomainen on antanut kyseisen tason hyväksynnän.
6. Tasolle TRES SECRET UE/EU TOP SECRET luokiteltuja EU:n turvallisuusluokiteltuja tietoja on säilytettävä turva-alueella, jolle komission turvallisuusjärjestelyjen hyväksyntäviranomainen on antanut kyseisen tason hyväksynnän, joko
a)
turvakaapissa 18 artiklan mukaisesti soveltaen yhtä tai useampaa seuraavista lisävalvontatoimista:
(1)
jatkuva suojaus tai varmennus turvallisuusselvitetyn turvahenkilöstön tai päivystävän henkilöstön toimesta;
(2)
hyväksytty tunkeutumisenhavaitsemisjärjestelmä ja hälytyksiin vastaava turvallisuushenkilöstö;
tai
b)
tunkeutumisenhavaitsemisjärjestelmällä varustetussa kassaholvissa, minkä lisäksi turvallisuushenkilöstö vastaa hälytyksiin.
20 artikla
EU:n turvallisuusluokiteltujen tietojen suojaamisessa käytettävien avainten ja numeroyhdistelmien hallinnointi
1. Toimistojen, huoneiden, kassaholvien ja turvakaappien avainten ja numeroyhdistelmien hallinnointimenettelyt esitetään soveltamissäännöissä 60 artiklan mukaisesti. Menettelyjen tarkoituksena on estää luvaton pääsy.
2. Numeroyhdistelmät on opeteltava ulkoa, ja ne annetaan mahdollisimman pienelle joukolle ihmisiä, joiden on tarpeen tietää ne. EU:n turvallisuusluokiteltuja tietoja sisältävien turvakaappien ja kassaholvien numeroyhdistelmät on vaihdettava
a)
uuden turvallisuuskaapin vastaanoton yhteydessä;
b)
aina kun numeroyhdistelmän tuntevassa henkilöstössä tapahtuu muutos;
c)
aina kun tiedot ovat vaarantuneet tai niiden epäillään vaarantuneen;
d)
kun jokin lukoista on huollettu tai korjattu; ja
e)
vähintään 12 kuukauden välein.
4 LUKU
EU:N TURVALLISUUSLUOKITELTUJEN TIETOJEN HALLINNOINTI
21 artikla
Perusperiaatteet
1. Kaikkia EU:n turvallisuusluokiteltuja tietoja sisältäviä asiakirjoja on hallinnoitava asiakirjahallintoa koskevaa komission politiikkaa noudattaen, ja ne olisi tästä syystä rekisteröitävä, arkistoitava, tallennettava ja lopulta joko hävitettävä taikka siirrettävä historiallisiin arkistoihin joko sellaisenaan tai osana otantaa Euroopan komission tiedostoja koskevan yhteisen säilytysluettelon mukaisesti.
2. CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL- tai sitä korkeamman tason turvallisuusluokitellut tiedot on turvallisuussyistä rekisteröitävä ennen niiden jakelua ja niitä vastaanotettaessa. Tasolle TRÈS SECRET UE/EU TOP SECRET luokitellut tiedot on rekisteröitävä niille tarkoitetuissa rekistereissä.
3. Komissioon perustetaan EU:n turvallisuusluokiteltujen tietojen rekisteröintijärjestelmä 27 artiklan mukaisesti.
4. Komission turvallisuusviranomainen tarkastaa säännöllisesti komission osastot ja tilat, joissa käsitellään tai säilytetään EU:n turvallisuusluokiteltuja tietoja.
5. EU:n turvallisuusluokiteltujen tietojen siirtämisessä yksiköiden ja tilojen välillä fyysisesti suojattujen alueiden ulkopuolella noudatetaan seuraavaa:
a)
EU:n turvallisuusluokitellut tiedot siirretään pääsääntöisesti sähköisillä välineillä, jotka on suojattu 5 luvun mukaisesti hyväksytyillä salaustuotteilla;
b)
jos a alakohdassa tarkoitettuja välineitä ei käytetä, EU:n turvallisuusluokitellut tiedot on kuljetettava joko
i)
5 luvun mukaisesti hyväksytyillä salaustuotteilla suojatuilla sähköisillä viestimillä (esim. USB-muistitikut, CD-levyt ja kiintolevyt); tai
ii)
kaikissa muissa tapauksissa soveltamissäännöissä esitetyllä tavalla.
22 artikla
Turvallisuusluokat ja -merkinnät
1. Tiedot on turvallisuusluokiteltava, jos niiden luottamuksellisuus on suojattava 3 artiklan 1 kohdan mukaisesti.
2. EU:n turvallisuusluokiteltujen tietojen luovuttaja vastaa tietojen turvallisuusluokan määrittelystä asiaankuuluvien soveltamissääntöjen, vaatimusten ja ohjeiden mukaisesti, sekä niiden alustavasta jakelusta.
3. EU:n turvallisuusluokiteltujen tietojen turvallisuusluokka on määritettävä 3 artiklan 2 kohdan ja asiaankuuluvien soveltamissääntöjen mukaisesti.
4. Turvallisuusluokka on merkittävä selvästi ja oikein riippumatta siitä, ovatko EU:n turvallisuusluokitellut tiedot paperilla, suullisia, sähköisiä tai jossakin muussa muodossa.
5. Tietyn asiakirjan yksittäiset osat (kuten sivut, kohdat, jaksot, liitteet, lisäykset ja saatteet) saattavat edellyttää eri turvallisuusluokkia, ja ne voidaan merkitä sen mukaisesti, myös sähköisesti tallennettaessa.
6. Koko asiakirjan tai tiedoston turvallisuusluokan on oltava vähintään yhtä korkea kuin sen korkeimpaan turvallisuusluokkaan määritellyn osan turvallisuusluokka. Jos eri lähteistä peräisin olevia tietoja yhdistetään, lopputuotetta on tarkasteltava sen turvallisuusluokan määrittämiseksi, koska se voi edellyttää korkeampaa turvallisuusluokkaa kuin sen muodostavat osat.
7. Asiakirja, joka sisältää eri turvallisuusluokkiin kuuluvia osia, on mahdollisuuksien mukaan laadittava niin, että eri turvallisuusluokkiin kuuluvat osat voidaan helposti tunnistaa ja tarvittaessa irrottaa.
8. Liitteitä sisältävän kirjeen tai tiedonannon turvallisuusluokan on oltava yhtä korkea kuin sen liitteiden korkein turvallisuusluokka. Luovuttajan on ilmoitettava liitteistään irrotetun asiakirjan turvallisuusluokka selvästi asiaankuuluvalla merkinnällä esimerkiksi näin:
CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL
Ilman liitteitä: RESTREINT UE/EU RESTRICTED
23 artikla
Merkinnät
Edellä olevan 3 artiklan 2 kohdassa säädettyjen turvallisuusluokitusmerkintöjen lisäksi EU:n turvallisuusluokitelluissa tiedoissa voi olla muita merkintöjä, esimerkiksi
a)
tunniste, josta käy ilmi luovuttaja;
b)
varoitus, koodisana tai lyhenne, jolla tarkennetaan asiakirjan aihealue, erityisjakelu tiedonsaantitarpeen perusteella tai käyttörajoitukset;
c)
luovutettavuutta koskeva merkintä;
d)
tapauksen mukaan päivämäärä tai tietty tapahtuma, jonka jälkeen turvallisuusluokkaa voidaan alentaa tai se voidaan poistaa.
24 artikla
Turvallisuusluokitusmerkintöjen lyhenteet
1. Tekstin yksittäisten kappaleiden turvallisuusluokan merkitsemiseen voidaan käyttää vakiomuotoisia turvallisuusluokitusmerkintöjen lyhenteitä. Ne eivät korvaa täydellisiä turvallisuusluokitusmerkintöjä.
2. EU:n turvallisuusluokitelluissa asiakirjoissa voidaan käyttää seuraavia vakiomuotoisia lyhenteitä, joilla ilmoitetaan alle sivun mittaisten jaksojen tai tekstiosuuksien turvallisuusluokka:
TRES SECRET UE/EU TOP SECRET
TS-UE/EU-TS
SECRET UE/EU SECRET
S-UE/EU-S
CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL
C-UE/EU-C
RESTREINT UE/EU RESTRICTED
R-UE/EU-R
25 artikla
EU:n turvallisuusluokiteltujen tietojen tuottaminen
1. EU:n turvallisuusluokiteltua asiakirjaa laadittaessa
a)
turvallisuusluokka on merkittävä selvästi jokaiselle sivulle;
b)
jokainen sivu on numeroitava;
c)
asiakirjalla on oltava rekisteröintinumero ja aihe, joka ei ole turvallisuusluokiteltua tietoa, ellei sitä ole merkitty sellaiseksi;
d)
asiakirja on päivättävä;
e)
SECRET UE/EU SECRET- tai sitä korkeammalle tasolle luokitellun asiakirjan jokaiselle sivulle on merkittävä jäljennöksen numero, jos asiakirjaa on tarkoitus jakaa useampana kappaleena.
2. Jos 1 kohtaa ei ole mahdollista soveltaa EU:n turvallisuusluokiteltuihin tietoihin, on toteutettava muita aiheellisia toimenpiteitä soveltamissääntöjen mukaisesti.
26 artikla
EU:n turvallisuusluokiteltujen tietojen turvallisuusluokan alentaminen ja poistaminen
1. EU:n turvallisuusluokiteltuja tietoja tuottaessaan luovuttajan on mahdollisuuksien mukaan ilmoitettava, voidaanko turvallisuusluokkaa alentaa tai voidaanko se poistaa tiettynä päivämääränä tai tietyn tapahtuman jälkeen.
2. Kukin komission osasto tarkistaa säännöllisesti niiden EU:n turvallisuusluokiteltujen tietojen osalta, joiden luovuttaja se on, onko niiden turvallisuusluokka edelleen asianmukainen. Soveltamissäännöillä otetaan käyttöön järjestelmä komission luovuttamien, rekisteröityjen EU:n turvallisuusluokiteltujen tietojen turvallisuusluokan tarkistamiseksi vähintään viiden vuoden välein. Tarkistaminen ei ole tarpeen, jos luovuttaja on alun perin ilmoittanut, että turvallisuusluokkaa alennetaan tai se poistetaan ilman eri toimenpiteitä, ja jos tiedoissa on asiasta merkintä.
3. Tasolle RESTREINT UE/EU RESTRICTED luokiteltujen, komission luovuttamien tietojen turvallisuusluokka poistetaan ilman eri toimenpiteitä 30 vuoden kuluttua asetuksen (ETY, Euratom) N:o 354/83, sellaisena kuin se on muutettuna neuvoston asetuksella (EY, Euratom) N:o 1700/2003 (10), mukaisesti.
27 artikla
EU:n turvallisuusluokiteltujen tietojen rekisteröintijärjestelmä komissiossa
1. Jokaisessa komission osastossa, jossa käsitellään tai säilytetään CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL- ja SECRET UE/EU SECRET -tason EU:n turvallisuusluokiteltuja tietoja, on nimettävä vastuullinen EU:n turvallisuusluokiteltujen tietojen paikallisrekisteri sen varmistamiseksi, että kyseisiä tietoja käsitellään tämän päätöksen mukaisesti, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 52 artiklan 5 kohdan soveltamista.
2. Pääsihteeristön hallinnoima EU:n turvallisuusluokiteltujen tietojen rekisteri toimii komission EU:n turvallisuusluokiteltujen tietojen keskusrekisterinä. Se toimii
-
komission pääsihteeristön EU:n turvallisuusluokiteltujen tietojen paikallisrekisterinä;
-
komission jäsenten kabinettien EU:n turvallisuusluokiteltujen tietojen rekisterinä, paitsi jos niille on nimetty paikallisrekisteri;
-
sellaisten pääosastojen tai yksikköjen EU:n turvallisuusluokiteltujen tietojen rekisterinä, joilla ei ole paikallisrekisteriä;
-
pääasiallisena saapumis- ja lähtöpaikkana kaikille RESTREINT UE/EU RESTRICTED -tasolle ja aina SECRET UE/EU SECRET -tasoon asti luokitelluille tiedoille, joita komissio ja sen yksiköt ja, jos asiasta on sovittu erityisjärjestelyin, muut unionin toimielimet, elimet ja laitokset vaihtavat kolmansien maiden ja kansainvälisten järjestöjen kanssa.
3. Komission sisällä komission turvallisuusviranomainen nimeää rekisterin, joka toimii tasolle TRES SECRET UE/EU TOP SECRET luokiteltujen tietojen vastaanotosta ja lähettämisestä vastaavana keskusviranomaisena. Tarvittaessa voidaan nimetä alarekistereitä näiden tietojen käsittelemiseksi rekisteröintiä varten.
4. Alarekisterit eivät saa siirtää TRES SECRET UE/EU TOP SECRET -tason asiakirjoja suoraan toisiin saman TRES SECRET UE/EU TOP SECRET -keskusrekisterin alarekistereihin tai niiden ulkopuolelle ilman keskusrekisterin nimenomaista kirjallista suostumusta.
5. EU:n turvallisuusluokiteltujen tietojen rekisterit on määriteltävä turva-alueiksi 3 luvussa esitetyn mukaisesti, ja komission turvallisuusjärjestelyjen hyväksyntäviranomainen hyväksyy ne.
28 artikla
Rekisterin valvontavastaava
1. Jokaisella EU:n turvallisuusluokiteltujen tietojen rekisterillä on oltava valvontavastaava.
2. Rekisterin valvontavastaavan on oltava asianmukaisesti turvallisuusselvitetty.
3. Rekisterin valvontavastaava toimii komission osastossa paikallisen turvavastaavan alaisuudessa siltä osin kuin on kyse EU:n turvallisuusluokiteltuja tietoja sisältävien asiakirjojen käsittelyä koskevien säännösten soveltamisesta sekä asiaankuuluvien turvallisuussääntöjen, -vaatimusten ja -ohjeiden noudattamisesta.
4. Rekisterin valvontavastaava suorittaa hänelle osoitetun, EU:n turvallisuusluokiteltujen tietojen rekisterin hallinnointivastuun puitteissa seuraavat tehtävät tämän päätöksen ja asiaankuuluvien soveltamissääntöjen, vaatimusten ja ohjeiden mukaisesti:
-
EU:n turvallisuusluokiteltujen tietojen rekisteröintiin, säilyttämiseen, jäljentämiseen, kääntämiseen, siirtämiseen, lähettämiseen ja hävittämiseen tai historiallisiin arkistoihin siirtämiseen liittyvät toiminnot;
-
tietojen turvallisuusluokan säilyttämistarpeen tarkistaminen määräajoin;
-
muut EU:n turvallisuusluokiteltujen tietojen suojaamiseen liittyvät, soveltamissäännöissä määritellyt tehtävät.
29 artikla
EU:n turvallisuusluokiteltujen tietojen rekisteröinti turvallisuustarkoituksia varten
1. Tässä päätöksessä turvallisuustarkoituksia varten tapahtuvalla rekisteröinnillä, jäljempänä ’rekisteröinti’, tarkoitetaan menettelyjä, joilla tallennetaan EU:n turvallisuusluokiteltujen tietojen elinkaari, mukaan lukien niiden jakelu.
2. Kaikki CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL- tai sitä korkeammalle tasolle luokiteltu tieto tai materiaali on rekisteröitävä sille tarkoitetussa rekisterissä, kun se saapuu organisaatioyksikköön tai lähetetään sieltä.
3. Kun EU:n turvallisuusluokiteltuja tietoja käsitellään tai säilytetään viestintä- ja tietojärjestelmässä, rekisteröintimenettelyt voidaan suorittaa järjestelmän omien prosessien avulla.
4. Soveltamissäännöissä on yksityiskohtaisempia säännöksiä turvallisuustarkoituksiin tapahtuvasta EU:n turvallisuusluokiteltujen tietojen rekisteröinnistä.
30 artikla
EU:n turvallisuusluokiteltujen asiakirjojen jäljentäminen ja kääntäminen
1. TRÈS SECRET UE/EU TOP SECRET -asiakirjoja ei saa jäljentää eikä kääntää ilman niiden luovuttajan kirjallista etukäteissuostumusta.
2. Jos SECRET UE/EU SECRET- ja sitä alemman turvallisuusluokan asiakirjan luovuttaja ei ole kieltänyt jäljentämästä tai kääntämästä asiakirjaa, se voidaan jäljentää tai kääntää niiden haltijan pyynnöstä.
3. Jäljennöksiin ja käännöksiin on sovellettava alkuperäistä asiakirjaa koskevia turvatoimia.
31 artikla
EU:n turvallisuusluokiteltujen tietojen kuljetus
1. EU:n turvallisuusluokiteltuja tietoja on kuljetettava niin, että ne suojataan luvattomalta ilmitulolta.
2. EU:n turvallisuusluokiteltujen tietojen kuljettamiseen on sovellettava suojatoimia, jotka on
-
suhteutettu kuljetettavien EU:n turvallisuusluokiteltujen tietojen turvallisuusluokkaan;
-
mukautettu niiden kuljetusolosuhteisiin erityisesti sen perusteella, kuljetetaanko niitä
-
yhden komission rakennuksen sisällä vai komission rakennuksista muodostuvan suljetun ryhmän sisällä,
-
samassa jäsenvaltioissa sijaitsevien komission rakennusten välillä,
-
unionin alueella,
-
unionista kolmannen valtion alueelle; ja
-
mukautettu EU:n turvallisuusluokiteltujen tietojen luonteeseen ja muotoon.
3. Näistä suojatoimista säädetään yksityiskohtaisesti soveltamissäännöissä tai, 42 artiklassa tarkoitettujen hankkeiden ja ohjelmien tapauksessa, asianomaisen ohjelman tai hankkeen turvallisuusohjeissa.
4. Soveltamissääntöihin tai turvallisuusohjeisiin on sisällyttävä EU:n turvallisuusluokiteltujen tietojen turvallisuusluokkaan suhteutettuja säännöksiä seuraavista:
-
kuljetustapa, esimerkiksi henkilökohtaisesti, diplomaatti- tai sotilaskuriirin välityksellä taikka postipalveluja tai kaupallisia lähettipalveluja käyttäen;
-
EU:n turvallisuusluokiteltujen tietojen pakkaaminen;
-
sähköisillä viestimillä kuljetettavien EU:n turvallisuusluokiteltujen tietojen tekniset vastatoimet;
-
muut menettelyä koskevat taikka fyysiset tai sähköiset toimet;
-
rekisteröintimenettelyt;
-
turvallisuusvaltuutuksen omaavan henkilöstön käyttö.
5. Jos EU:n turvallisuusluokiteltuja tietoja kuljetetaan sähköisillä viestimillä ja sen estämättä, mitä 21 artiklan 5 kohdassa säädetään, soveltamissäännöissä esitettyjä suojatoimia voidaan täydentää komission turvallisuusviranomaisen hyväksymillä asianmukaisilla teknisillä vastatoimilla häviämisen tai vaarantumisen riskin minimoimiseksi.
32 artikla
EU:n turvallisuusluokiteltujen tietojen hävittäminen
1. EU:n turvallisuusluokitellut asiakirjat, joita ei enää tarvita, voidaan hävittää ottaen huomioon arkistoja koskevat määräykset, asiakirjojen hallinnointia ja arkistointia koskevat komission säännöt ja määräykset sekä varsinkin Euroopan komission tiedostoja koskevan yhteisen säilytysluettelon.
2. CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL- ja sitä korkeamman tason EU:n turvallisuusluokitellut tiedot hävittää vastuullisen EU:n turvallisuusluokiteltujen tietojen rekisterin valvontavastaava haltijan tai toimivaltaisen viranomaisen pyynnöstä. Hävittämisen jälkeen rekisterin valvontavastaava päivittää lokikirjat ja muut rekisteröintitiedot.
3. Rekisterin valvontavastaajan on hävitettävä SECRET UE/EU SECRET- tai TRES SECRET UE/EU TOP SECRET -tasolle luokitellut asiakirjat todistajan läsnä ollessa; todistajan on oltava turvallisuusselvitetty vähintään hävitettävän asiakirjan turvallisuusluokkaa vastaavalle tasolle.
4. Sekä rekisterinpitäjän että todistajan, jos jälkimmäisen läsnäoloa edellytetään, on allekirjoitettava hävittämistodistus, joka tallennetaan rekisteriin. EU:n turvallisuusluokiteltujen tietojen vastuullisen rekisterin valvontavastaava säilyttää TRES SECRET UE/EU TOP SECRET -asiakirjojen hävittämistodistukset vähintään kymmenen vuoden ajan sekä CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL ja SECRET UE/EU SECRET -asiakirjojen hävittämistodistukset vähintään viiden vuoden ajan.
5. Turvallisuusluokitellut asiakirjat, myös RESTREINT UE/EU RESTRICTED -tason asiakirjat, on hävitettävä käyttäen menetelmiä, jotka määritellään soveltamissäännöissä ja jotka täyttävät asiaa koskevat EU:n vaatimukset tai vastaavat.
6. EU:n turvallisuusluokiteltuja tietoja sisältävät ATK-tallennevälineet on hävitettävä soveltamissäännöissä vahvistettujen menettelyjen mukaisesti.
33 artikla
EU:n turvallisuusluokiteltujen tietojen hävittäminen hätätilanteissa
1. EU:n turvallisuusluokiteltuja tietoja hallussaan pitävät komission osastot laativat paikallisiin olosuhteisiin perustuvat suunnitelmat EU:n turvaluokitellun materiaalin suojaamiseksi kriisitilanteessa, tarvittaessa myös suunnitelmat hävittämistä ja evakuointia varten hätätapauksissa. Ne julkistavat ohjeet, joita pidetään tarpeellisina EU:n turvallisuusluokiteltujen tietojen sivullisille joutumisen estämiseksi.
2. Järjestelyt CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL- ja SECRET UE/EU SECRET -tasolle luokitellun materiaalin suojaamiseksi ja/tai hävittämiseksi kriisitilanteessa eivät saa missään tapauksessa vaikuttaa haitallisesti TRÈS SECRET UE/EU TOP SECRET -tasolle luokitellun materiaalin suojaamiseen tai hävittämiseen, mukaan lukien salauslaitteisto, jonka käsittely on kaikkia muita tehtäviä kiireellisempi.
3. Hätätapauksessa, jos on olemassa EU:n turvallisuusluokiteltujen tietojen luvattoman ilmitulon välitön vaara, haltijan on tuhottava tiedot niin, ettei niitä voida palauttaa ennalleen kokonaan eikä osittain. Luovuttajalle ja luovuttavalle rekisterille on ilmoitettava rekisteröityjen EU:n turvallisuusluokiteltujen tietojen hävittämisestä hätätapauksessa.
4. Yksityiskohtaisempia säännöksiä EU:n turvallisuusluokiteltujen tietojen hävittämisestä annetaan soveltamissäännöissä.
5 LUKU
EU:N TURVALLISUUSLUOKITELTUJEN TIETOJEN SUOJAAMINEN VIESTINTÄ- JA TIETOJÄRJESTELMISSÄ
34 artikla
Tietojen turvaamisen perusperiaatteet
1. Tietojen turvaamisella tarkoitetaan viestintä- ja tietojärjestelmien alalla varmuutta siitä, että järjestelmät suojaavat niissä käsiteltävät tiedot ja toimivat siten kuin ja silloin kun niiden kuuluu toimia oikeutettujen käyttäjien valvonnassa.
2. Tietojen tehokkaalla turvaamisella varmistetaan seuraavien asianmukainen taso:
Aitous
:
tae siitä, että tiedot ovat aitoja ja vilpittömässä mielessä toimivista lähteistä;
Käytettävyys
:
tiedot ovat valtuutetun yksikön pyynnöstä saatavilla ja käytettävissä;
Luottamuksellisuus
:
tiedot eivät tule ilmi sivullisille henkilöille, yksiköille eikä prosesseille;
Eheys
:
omaisuuden ja tietojen oikeellisuus ja täydellisyys turvataan;
Kiistattomuus
:
tietty toimi tai tapahtuma voidaan todistaa tapahtuneeksi niin, ettei sitä voida myöhemmin kiistää.
3. Tietojen turvaamisen on perustuttava riskinhallintaprosessiin.
35 artikla
Määritelmät
Tässä luvussa tarkoitetaan
a)
’hyväksynnällä’ turvallisuusjärjestelyjen hyväksyntäviranomaisen viestintä- ja tietojärjestelmälle antamaa muodollista valtuutusta ja hyväksyntää muokata EU:n turvallisuusluokiteltuja tietoja toimintaympäristössään sen jälkeen, kun turvallisuussuunnitelma on muodollisesti vahvistettu ja pantu asianmukaisesti täytäntöön;
b)
’hyväksyntämenettelyllä’ toimenpiteitä ja tehtäviä, jotka on suoritettava ennen turvallisuusjärjestelyjen hyväksyntäviranomaisen hyväksyntää. Nämä toimenpiteet ja tehtävät on määriteltävä hyväksyntämenettelystandardissa;
c)
’viestintä- ja tietojärjestelmällä’ järjestelmää, joka mahdollistaa tietojen käsittelyn sähköisessä muodossa. Viestintä- ja tietojärjestelmä käsittää kaikki toimintansa edellyttämät resurssit, myös infrastruktuurin, organisaation, henkilöstön ja tietoresurssit;
d)
’jäännösriskillä’ riskiä, joka jää jäljelle, kun turvatoimet on toteutettu, ottaen huomioon, että kaikkia uhkia ei voida torjua eikä kaikkea haavoittuvuutta poistaa;
e)
’riskillä’ mahdollisuutta, että tietty uhka hyötyy organisaation tai minkä tahansa sen käyttämän järjestelmän sisäisestä ja ulkoisesta haavoittuvuudesta ja aiheuttaa siten vahinkoa organisaatiolle ja sen aineelliselle tai aineettomalle omaisuudelle. Sen mittana on uhkien toteutumisen todennäköisyys yhdistettynä niiden vaikutuksiin;
f)
’riskin hyväksynnällä’ päätöstä hyväksyä jäännösriskin olemassaolo riskin käsittelyn jälkeen;
g)
’riskinarvioinnilla’ uhkien ja haavoittuvuuden tunnistamista ja niihin liittyvän riskianalyysin eli todennäköisyyden ja vaikutusten analyysin tekemistä;
h)
’riskiviestinnällä’ viestintä- ja tietojärjestelmien käyttäjäyhteisöjen riskitietoisuuden lisäämistä sekä riskeistä tiedottamista hyväksyntäviranomaisille ja niistä raportoimista toiminnasta vastaaville viranomaisille;
i)
’riskin käsittelyllä’ riskin lieventämistä, poistamista, vähentämistä (teknisiä, fyysisiä, organisatorisia tai menettelyyn liittyviä toimenpiteitä tarkoituksenmukaisesti yhdistämällä), siirtämistä ja seuraamista.
36 artikla
EU:n turvallisuusluokiteltujen tietojen käsittely viestintä- ja tietojärjestelmissä
1. EU:n turvallisuusluokiteltuja tietoja viestintä- ja tietojärjestelmissä käsiteltäessä on noudatettava tietojen turvaamisperiaatetta.
2. EU:n turvallisuusluokiteltuja tietoja käsittelevien viestintä- ja tietojärjestelmien osalta tietojärjestelmien turvallisuutta koskevan komission politiikan, sellaisena kuin se esitetään komission päätöksessä C(2006) 3602 (11), noudattamisella tarkoitetaan, että
a)
tietojärjestelmiä koskevan turvallisuuspolitiikan täytäntöönpanoon on sovellettava tietojärjestelmän koko elinkaaren ajan ”suunnittele/toteuta/tarkista/toimi” -lähestymistapaa;
b)
turvatarpeet on määriteltävä toimintaan kohdistuvien vaikutusten arvioinnin avulla;
c)
tietojärjestelmälle ja sen sisältämille tiedoille on tehtävä muodollinen resurssiluokittelu;
d)
kaikki tietojärjestelmien turvallisuuspolitiikassa määritellyt pakolliset turvatoimet on toteutettava;
e)
on sovellettava riskinhallintaprosessia, joka käsittää seuraavat vaiheet: uhkan ja haavoittuvuuden tunnistaminen, riskinarviointi, riskin käsittely, riskin hyväksyntä ja riskiviestintä;
f)
laaditaan, pannaan täytäntöön, tarkistetaan ja uudelleenarvioidaan turvallisuussuunnitelma, joka käsittää myös turvallisuuspolitiikan ja -menettelyt.
3. Kaikkien henkilöstöön kuuluvien, jotka osallistuvat EU:n turvallisuusluokiteltuja tietoja käsittelevien viestintä- ja tietojärjestelmien suunnitteluun, kehittämiseen, testaukseen, toimintaan, hallinnointiin tai käyttöön, on ilmoitettava turvallisuusjärjestelyjen hyväksyntäviranomaiselle kaikista mahdollisista turvallisuuspuutteista, vaaratilanteista, tietoturvaloukkauksista ja tietojen vaarantumisista, jotka voivat vaikuttaa viestintä- ja tietojärjestelmän ja/tai sen sisältämien EU:n turvallisuusluokiteltujen tietojen suojaamiseen.
4. Jos EU:n turvallisuusluokiteltujen tietojen suojaamiseen käytetään salaustuotteita, ne on hyväksyttävä seuraavasti:
a)
etusija on annettava tuotteille, jotka neuvosto tai sen pääsihteeri on hyväksynyt neuvoston salauslaitteiden hyväksyntäviranomaisena komission turvallisuusasiantuntijaryhmän suosituksesta;
b)
komission salauslaitteiden hyväksyntäviranomainen voi komission turvallisuusasiantuntijaryhmän suosituksesta luopua a alakohdassa esitetyistä vaatimuksista ja myöntää tilapäisen hyväksynnän tietyksi ajanjaksoksi, jos se on perusteltua erityisistä toiminnallisista syistä.
5. EU:n turvallisuusluokiteltuja tietoja sähköisesti siirrettäessä, muokattaessa ja säilytettäessä on käytettävä hyväksyttyjä salaustuotteita. Hätätilanteissa tai tiettyjen teknisten määritysten osalta voidaan tästä vaatimuksesta poiketen soveltaa erityisiä menettelyjä sen jälkeen, kun salauslaitteiden hyväksyntäviranomainen on antanut hyväksyntänsä.
6. CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL- ja sitä korkeamman turvallisuusluokan tietoja käsittelevien viestintä- ja tietojärjestelmien suojaamiseksi on toteutettava turvatoimia, joilla estetään tietojen vaarantuminen tahattoman sähkömagneettisen säteilyn takia (nk. TEMPEST-turvatoimet). Nämä turvatoimet on suhteutettava tietojen hyväksikäytön vaaraan ja turvallisuusluokkaan.
7. Komission turvallisuusviranomainen toimii seuraavissa tehtävissä:
-
tiedonturvaamisviranomainen;
-
turvallisuusjärjestelyjen hyväksyntäviranomainen;
-
TEMPEST-viranomainen;
-
salauslaitteiden hyväksyntäviranomainen;
-
salatun aineiston jakelusta vastaava viranomainen.
8. Komission turvallisuusviranomainen nimittää kullekin järjestelmälle operatiivisen tiedonturvaamisviranomaisen.
9. Soveltamissäännöissä määritellään 7 ja 8 kohdassa mainittuihin tehtäviin kuuluvat vastuut.
37 artikla
EU:n turvallisuusluokiteltuja tietoja käsittelevien viestintä- ja tietojärjestelmien hyväksyntä
1. Kaikkien EU:n turvallisuusluokiteltuja tietoja käsittelevien viestintä- ja tietojärjestelmien on käytävä läpi tietojen turvaamisperiaatteisiin perustuva hyväksyntämenettely, jonka yksityiskohdat on suhteutettava vaaditun suojan tasoon.
2. Hyväksyntämenettelyyn kuuluu komission turvallisuusjärjestelyjen hyväksyntäviranomaisen antama muodollinen vahvistus asianomaisen viestintä- ja tietojärjestelmän turvallisuussuunnitelmalle sen varmistamiseksi, että
a)
36 artiklan 2 kohdassa kuvattu riskinhallintaprosessi on suoritettu asianmukaisesti;
b)
järjestelmävastaava on tietoisesti hyväksynyt jäännösriskin; ja
c)
viestintä- ja tietojärjestelmän ja siinä käsiteltävien EU:n turvallisuusluokiteltujen tietojen suojaamisessa on saavutettu tämän päätöksen mukainen riittävä taso.
3. Komission turvallisuusjärjestelyjen hyväksyntäviranomainen antaa hyväksymislausunnon, jossa määritetään niiden EU:n turvallisuusluokiteltujen tietojen korkein taso, joita viestintä- ja tietojärjestelmässä voidaan käsitellä, ja vastaavat toimintaedellytykset. Tämä ei kuitenkaan rajoita Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 512/2014 (12) 11 artiklassa määritellylle turvallisuusjärjestelyjen hyväksyntälautakunnalle uskottuja tehtäviä.
4. Yhteinen turvallisuusjärjestelyjen hyväksyntälautakunta vastaa sellaisten komission viestintä- ja tietojärjestelmien hyväksymisestä, joissa on useampi osapuoli. Lautakunta muodostuu kunkin osapuolen turvallisuusjärjestelyjen hyväksyntäviranomaisen edustajasta, ja sen puheenjohtajana toimii komission turvallisuusjärjestelyjen hyväksyntäviranomaisen edustaja.
5. Hyväksyntämenettely muodostuu useista osapuolten suorittamista tehtävistä. Vastuu hyväksyntäasiakirjojen laatimisesta on yksin viestintä- ja tietojärjestelmän vastaavalla.
6. Hyväksynnästä vastaa komission turvallisuusjärjestelyjen hyväksyntäviranomainen, jolla on missä tahansa viestintä- ja tietojärjestelmän elinkaaren vaiheessa oikeus
a)
vaatia hyväksyntämenettelyn soveltamista;
b)
tarkastaa viestintä- ja tietojärjestelmä;
c)
vaatia turvallisuuden parantamissuunnitelman laatimista ja tehokasta täytäntöönpanoa tarkkaan määritetyssä aikataulussa, jos toimintaedellytykset eivät enää täyty, ja mahdollisesti perua viestintä- ja tietojärjestelmän toimilupa, kunnes toimintaedellytykset taas täyttyvät.
7. Hyväksyntämenettely määritellään EU:n turvallisuusluokiteltuja tietoja käsittelevien viestintä- ja tietojärjestelmien hyväksyntämenettelystandardissa, joka vahvistetaan päätöksen C(2006) 3602 10 artiklan 3 kohdan mukaisesti.
38 artikla
Hätätilanteet
1. Jäljempänä kuvattuja erityismenettelyjä voidaan soveltaa hätätapauksessa, esimerkiksi kriisi-, konflikti- tai sotatilanteen uhatessa tai toteutuessa taikka poikkeuksellisissa toimintaolosuhteissa, sanotun kuitenkaan rajoittamatta tämän luvun säännösten soveltamista.
2. EU:n turvallisuusluokiteltujen tietojen siirtämisessä voidaan käyttää alempaa turvallisuusluokkaa varten hyväksyttyjä salaustuotteita tai ne voidaan siirtää ilman salausta toimivaltaisen viranomaisen suostumuksella, jos mahdollinen viive aiheuttaisi selvästi suuremman vahingon kuin turvallisuusluokitellun materiaalin ilmitulon aiheuttama vahinko ja jos
a)
lähettäjällä ja vastaanottajalla ei ole vaadittua salauslaitetta; ja
b)
turvallisuusluokiteltua materiaalia ei voida toimittaa muulla tavoin ajoissa perille.
3. Edellä 1 kohdassa esitetyissä olosuhteissa siirrettävissä turvallisuusluokitelluissa tiedoissa ei saa olla mitään merkintöjä tai mainintoja, jotka erottavat ne turvallisuusluokittelemattomista tiedoista tai tiedoista, jotka voidaan suojata käytettävissä olevalla salaustuotteella. Tietojen turvallisuusluokka on ilmoitettava muulla tavoin viipymättä vastaanottajille.
4. Asiasta on tämän jälkeen laadittava raportti toimivaltaiselle viranomaiselle ja komission turvallisuusasiantuntijaryhmälle.
6 LUKU
YHTEISÖTURVALLISUUS
39 artikla
Perusperiaatteet
1. Yhteisöturvallisuudella tarkoitetaan toimenpiteitä, joilla varmistetaan EU:n turvallisuusluokiteltujen tietojen suojaaminen
a)
turvallisuusluokiteltujen hankintasopimusten nojalla
i)
ehdokkaiden tai tarjoajien toimesta koko tarjouskilpailu- ja sopimuksentekomenettelyn ajan,
ii)
toimeksisaajien tai alihankkijoiden toimesta turvallisuusluokiteltujen hankintasopimusten koko elinkaaren ajan;
b)
turvallisuusluokiteltujen avustussopimusten nojalla
i)
hakijoiden toimesta avustuksen myöntämismenettelyn aikana,
ii)
avunsaajien toimesta turvallisuusluokiteltujen avustussopimusten koko elinkaaren ajan.
2. Tällaiset hankinta- tai avustussopimukset eivät saa koskea TRES SECRET UE/EU TOP SECRET -tasolle luokiteltuja tietoja.
3. Jollei toisin säädetä, turvallisuusluokiteltuja hankintasopimuksia ja toimeksisaajia koskevia tämän luvun säännöksiä on sovellettava myös turvallisuusluokiteltuihin alihankintasopimuksiin ja alihankkijoihin.
40 artikla
Määritelmät
Tätä lukua sovellettaessa tarkoitetaan
a)
’turvallisuusluokitellulla hankintasopimuksella’ neuvoston asetuksessa (EY, Euratom) N:o 1605/2002 (13) tarkoitettua puitesopimusta tai sopimusta, jonka komissio tai jokin sen osasto tekee toimeksisaajan kanssa irtaimen tai kiinteän omaisuuden, työsuoritusten tai palveluiden hankkimiseksi ja jonka täyttäminen edellyttää tai siihen kuuluu EU:n turvallisuusluokiteltujen tietojen tuottamista, käsittelyä tai säilyttämistä;
b)
’turvallisuusluokitellulla alihankintasopimuksella’ sopimusta, jonka komissio tai joku sen osasto tekee toisen toimeksisaajan (eli alihankkijan) kanssa irtaimen tai kiinteä omaisuuden, työsuoritusten tai palveluiden hankkimiseksi ja jonka täyttäminen edellyttää tai siihen kuuluu EU:n turvallisuusluokiteltujen tietojen tuottamista, käsittelyä tai säilyttämistä;
c)
’turvallisuusluokitellulla avustussopimuksella’ sopimusta, jolla komissio myöntää asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 VI osaston I osassa tarkoitetun avustuksen ja jonka täyttäminen edellyttää tai siihen kuuluu EU:n turvallisuusluokiteltujen tietojen tuottamista, käsittelyä tai säilyttämistä;
d)
’nimetyllä turvallisuusviranomaisella’ jäsenvaltion kansalliselle turvallisuusviranomaiselle vastuussa olevaa viranomaista, jonka vastuulla on tiedottaa yhteisöille tai muille yksiköille kaikkiin yhteisöturvallisuutta koskeviin asioihin sovellettavasta kansallisesta politiikasta sekä antaa ohjausta ja apua kyseisen politiikan täytäntöönpanossa. Kansallinen turvallisuusviranomainen tai mikä tahansa muu toimivaltainen viranomainen voi hoitaa nimetyn turvallisuusviranomaisen tehtävää.
41 artikla
Turvallisuusluokiteltuihin hankinta- ja avustussopimuksiin sovellettava menettely
1. Kukin komission osasto varmistaa hankintaviranomaisen ominaisuudessa, että hankintasopimuksessa viitataan tässä luvussa säädettyihin yhteisöturvallisuutta koskeviin vähimmäisvaatimuksiin tai että ne sisältyvät siihen ja että niitä noudatetaan turvallisuusluokiteltuja hankinta- tai avustussopimuksia tehtäessä.
2. Komission toimivaltaiset yksiköt pyytävät 1 kohdan soveltamiseksi neuvoa henkilöstöhallinnon ja turvallisuustoiminnan pääosastolta ja erityisesti sen turvallisuudesta vastaavalta linjalta ja varmistavat, että hankinta-, alihankinta- ja avustussopimusten malleihin sisältyy määräyksiä EU:n turvallisuusluokiteltujen tietojen suojaamista koskevista perusperiaatteista ja vähimmäisvaatimuksista, joita toimeksisaajien, alihankkijoiden ja avunsaajien on noudatettava.
3. Komissio tekee tiivistä yhteistyötä asianomaisen jäsenvaltion kansallisen turvallisuusviranomaisen, nimetyn turvallisuusviranomaisen tai muun toimivaltaisen viranomaisen kanssa.
4. Kun hankintaviranomainen aikoo käynnistää menettelyn turvallisuusluokitellun hankinta- tai avustussopimuksen tekemiseksi, se pyytää komission turvallisuusviranomaiselta neuvoa menettelyn luottamuksellisuutta ja turvallisuusluokiteltuja osia koskevissa asioissa menettelyn kaikissa vaiheissa.
5. Yhteisöturvallisuutta koskevissa soveltamissäännöissä esitetään turvallisuusluokiteltujen hankinta-, alihankinta- ja avustussopimusten sekä hankintailmoitusten mallit, ohjeet olosuhteista, joissa edellytetään yhteisöturvallisuusselvitystä, ohjelman tai hankkeen turvallisuusohjeet, turvallisuutta koskevat lisälausekkeet samoin kuin vierailuja sekä EU:n turvallisuusluokiteltujen tietojen siirtoa ja kuljetusta turvallisuusluokiteltujen hankinta- tai avustussopimusten nojalla koskevat säännöt sen jälkeen, kun asiassa on kuultu komission turvallisuusasiantuntijaryhmää.
6. Komissio voi tehdä turvallisuusluokitellun hankinta- tai avustussopimuksen, jolla jäsenvaltioon tai sellaiseen kolmanteen valtioon, jonka kanssa on tehty sopimus tai sovittu hallinnollisesta järjestelystä tämän päätöksen 7 luvun mukaisesti, rekisteröityneelle talouden toimijalle annetaan tehtäviä, joihin liittyy pääsy EU:n turvallisuusluokiteltuihin tietoihin tai niiden käsittelyä tai säilytystä.
42 artikla
Turvallisuusluokitellun hankinta- tai avustussopimuksen turvallisuutta koskevat osat
1. Turvallisuusluokiteltuun hankinta- tai avustussopimukseen on sisällyttävä seuraavat turvallisuutta koskevat osat:
Ohjelman tai hankkeen turvallisuusohjeet
a)
’Ohjelman tai hankkeen turvallisuusohjeilla’ tarkoitetaan luetteloa turvallisuusmenettelyistä, joita sovelletaan tiettyyn ohjelmaan tai hankkeeseen turvallisuusmenettelyjen yhdenmukaistamiseksi. Niitä voidaan tarkistaa missä tahansa ohjelman tai hankkeen vaiheessa.
b)
Henkilöstöhallinnon ja turvallisuustoiminnan pääosasto laatii ohjelman tai hankkeen yleiset turvallisuusohjeet. Sellaisista ohjelmista ja hankkeista vastaavat komission osastot, joihin liittyy EU:n turvallisuusluokiteltujen tietojen käsittelyä tai säilyttämistä, voivat tarvittaessa laatia ohjelman tai hankkeen erityiset turvallisuusohjeet, jotka perustuvat yleisiin turvallisuusohjeisiin.
c)
Ohjelman tai hankkeen erityiset turvallisuusohjeet on laadittava varsinkin sellaisia ohjelmia tai hankkeita varten, jotka ovat huomattavan laaja-alaisia tai monimutkaisia tai joissa on mukana monia ja/tai esimerkiksi oikeudelliselta asemaltaan erityyppisiä toimeksisaajia, avunsaajia sekä muita kumppaneita ja sidosryhmiä. Ohjelmaa tai hanketta hallinoiva(t) komission osasto(t) laatii(vat) ohjelman tai hankkeen erityiset turvallisuusohjeet tiiviissä yhteistyössä henkilöstöhallinnon ja turvallisuustoiminnan pääosaston kanssa.
d)
Henkilöstöhallinnon ja turvallisuustoiminnan pääosasto toimittaa sekä yleiset että erityiset turvallisuusohjeet komission turvallisuusasiantuntijaryhmälle neuvojen saamiseksi.
Turvallisuutta koskeva lisälauseke
a)
’Turvallisuutta koskevalla lisälausekkeella’ tarkoitetaan hankintaviranomaisen määräämien erityissopimusehtojen kokonaisuutta, joka on erottamaton osa pääsyä EU:n turvallisuusluokiteltuihin tietoihin tai niiden tuottamista edellyttävää turvallisuusluokiteltua hankintasopimusta ja jossa yksilöidään turvallisuusvaatimukset ja ne sopimuksen osat, jotka edellyttävät turvallisuuden suojaamista.
b)
Turvallisuutta koskevassa lisälausekkeessa on kuvattava sopimuskohtaiset turvallisuusvaatimukset. Se on erottamaton osa turvallisuusluokiteltua hankinta-, alihankinta- tai avustussopimusta, ja siihen on tarvittaessa sisällytettävä turvallisuusluokitteluopas.
c)
Turvallisuutta koskevaan lisälausekkeeseen on sisällyttävä määräykset, joilla toimeksisaaja tai avunsaaja velvoitetaan noudattamaan tässä päätöksessä säädettyjä vähimmäisvaatimuksia. Hankintaviranomainen varmistaa, että turvallisuutta koskevasta lisälausekkeesta käy ilmi, että vähimmäisvaatimusten noudattamatta jättäminen voi olla riittävä peruste hankinta- tai avustussopimuksen irtisanomiselle.
2. Sekä ohjelman tai hankkeen turvallisuusohjeisiin että turvallisuutta koskeviin lisälausekkeisiin on sisällyttävä turvallisuusluokitteluopas pakollisena turvallisuutta koskevana osana:
a)
’Turvallisuusluokitteluopas’ on asiakirja, jossa kuvataan ohjelman, hankkeen taikka hankinta- tai avustussopimuksen turvallisuusluokiteltavat osat ja eritellään sovellettavat turvallisuusluokat. Turvallisuusluokitteluopasta voidaan laajentaa koko ohjelman tai hankkeen elinkaaren taikka hankinta- tai avustussopimuksen voimassaolon ajan, ja niiden sisältämiä tietoja voidaan luokitella uudelleen tai niiden luokkaa voidaan alentaa; jos turvallisuusluokitteluopas on olemassa, sen on oltava osa turvallisuutta koskevaa lisälauseketta.
b)
Ennen tarjouskilpailun käynnistämistä tai turvallisuusluokitellun sopimuksen tekemistä hankintaviranomaisena toimiva komission osasto määrittelee ehdokkaille ja tarjoajille tai toimeksisaajille annettavien tietojen turvallisuusluokan sekä toimeksisaajan tuottamien tietojen turvallisuusluokan. Tätä varten se laatii komission turvallisuusviranomaista kuultuaan turvallisuusluokitteluoppaan, jota käytetään hankintasopimuksen täytäntöönpanossa tämän päätöksen ja sen soveltamissääntöjen mukaisesti.
c)
Turvallisuusluokitellun hankintasopimuksen eri osien turvallisuusluokan määrittämisessä sovelletaan seuraavia periaatteita:
i)
turvallisuusluokitteluopasta laatiessaan komission osasto ottaa huomioon kaikki asiaankuuluvat turvallisuusnäkökohdat, myös annetuille tiedoille, joiden käytön sopimuksessa niiden luovuttaja on hyväksynyt, määritetyn turvallisuusluokan;
ii)
hankintasopimuksen turvallisuusluokka ei voi olla alempi kuin yhdenkään sen osan korkein turvallisuusluokka; ja
iii)
hankintaviranomaisen on tarvittaessa ja komission turvallisuusviranomaisen välityksellä oltava yhteydessä jäsenvaltioiden kansalliseen, nimettyyn tai muuhun toimivaltaiseen turvallisuusviranomaiseen siinä tapauksessa, että hankintasopimusta täytettäessä toimeksisaajien tuottamien tai niille annettujen tietojen turvallisuusluokkaa muutetaan ja turvallisuusluokitteluoppaaseen tehdään tämän vuoksi muutoksia.
43 artikla
Toimeksisaajien ja avunsaajien henkilöstön pääsy EU:n turvallisuusluokiteltuihin tietoihin
Hankintaviranomainen tai avustuksen myöntävä viranomainen varmistaa, että turvallisuusluokiteltuun hanke- tai avustussopimukseen sisältyy määräyksiä siitä, että toimeksisaajan, alihankkijan tai avunsaajan henkilöstölle, jolla on osana sopimuksen täytäntöönpanoa oltava pääsy EU:n turvallisuusluokiteltuihin tietoihin, myönnetään pääsy kyseisiin tietoihin vain, jos
a)
henkilöllä on asiaankuuluvan tason turvallisuusvaltuutus tai hänet on muuten asianmukaisesti valtuutettu todennetun tiedonsaantitarpeen perusteella;
b)
henkilölle on selvitetty EU:n turvallisuusluokiteltujen tietojen suojaamiseen sovellettavat turvallisuussäännöt ja hän on vahvistanut tällaisten tietojen suojaamista koskevan vastuunsa;
c)
kansallinen tai nimetty turvallisuusviranomainen taikka muu toimivaltainen viranomainen on myöntänyt henkilölle turvallisuusselvityksen CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL- tai SECRET UE/EU SECRET -tasolle luokiteltujen tietojen osalta.
44 artikla
Yhteisöturvallisuusselvitys
1. ’Yhteisöturvallisuusselvityksellä’ tarkoitetaan kansallisen, nimetyn tai muun toimivaltaisen turvallisuusviranomaisen hallinnollista päätöstä, jonka mukaan toimitila tarjoaa turvallisuusnäkökulmasta riittävän suojan tiettyyn turvallisuusluokkaan kuuluville EU:n turvallisuusluokitelluille tiedoille.
2. Jäsenvaltion kansallisen, nimetyn tai muun toimivaltaisen turvallisuusviranomaisen myöntämä yhteisöturvallisuusselvitys, josta käy kansallisten lakien ja asetusten mukaisesti ilmi, että talouden toimija pystyy suojaamaan EU:n turvallisuusluokitellut tiedot asianmukaisella tasolla (CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL tai SECRET UE/EU SECRET) toimitiloissaan, on esitettävä komission turvallisuusviranomaiselle, joka toimittaa selvityksen hankeviranomaisena tai avustuksen myöntävänä viranomaisena toimivalle komission osastolle ennen kuin ehdokkaalle, tarjoajalle tai toimeksisaajalle taikka avustuksen hakijalle tai saajalle voidaan antaa EU:n turvallisuusluokiteltuja tietoja tai myöntää pääsy niihin.
3. Hankintaviranomainen ilmoittaa tarvittaessa ja komission turvallisuusviranomaisen välityksellä asianmukaiselle kansalliselle, nimetylle tai muulle toimivaltaiselle turvallisuusviranomaiselle, että sopimuksen täytäntöönpano edellyttää yhteisöturvallisuusselvityksen tekemistä. Yhteisö- tai henkilöturvallisuusselvitys vaaditaan, jos hankintamenettelyn tai avustuksen myöntämismenettelyn aikana on annettava CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL- tai SECRET UE/EU SECRET -tasolle luokiteltuja EU:n turvallisuusluokiteltuja tietoja.
4. Hankintaviranomainen tai avustuksen myöntävä viranomainen ei tee turvallisuusluokiteltua hankinta- tai avustussopimusta valitun tarjoajan tai osallistujan kanssa ennen kuin se on saanut sen jäsenvaltion kansalliselta, nimetyltä tai muulta toimivaltaiselta turvallisuusviranomaiselta, johon asianomainen toimeksisaaja tai alihankkija on rekisteröity, vahvistuksen siitä, että mahdollisesti vaadittava yhteisöturvallisuusselvitys on myönnetty asianmukaisella tasolla.
5. Kun yhteisöturvallisuusselvityksen myöntänyt kansallinen, nimetty tai muu toimivaltainen turvallisuusviranomainen on ilmoittanut komission turvallisuusviranomaiselle selvitykseen vaikuttavista muutoksista, komission turvallisuusviranomainen ilmoittaa asiasta hankintaviranomaisena tai avustuksen myöntävänä viranomaisena toimivalle komission osastolle. Kun kyseessä on alihankintasopimus, asiasta on ilmoitettava kansalliselle, nimetylle tai muulle toimivaltaiselle turvallisuusviranomaiselle.
6. Jos kansallinen, nimetty tai muu toimivaltainen turvallisuusviranomainen peruu yhteisöturvallisuusselvityksen, tämä on hankintaviranomaiselle tai avustuksen myöntävälle viranomaiselle riittävä peruste irtisanoa turvallisuusluokiteltu hankintasopimus tai sulkea ehdokas, tarjoaja tai hakija kilpailun ulkopuolelle. Tätä koskeva määräys on sisällytettävä myöhemmin laadittaviin hankinta- ja avustussopimusten malleihin.
45 artikla
Turvallisuusluokiteltuja hankinta- ja avustussopimuksia koskevat säännökset
1. Jos ehdokkaalle, tarjoajalle tai hakijalle annetaan EU:n turvallisuusluokiteltuja tietoja hankintamenettelyn aikana, tarjous- tai ehdotuspyynnössä on oltava määräys, jolla ehdokas, tarjoaja tai hakija, joka ei esitä tarjousta tai ehdotusta tai jota ei valita, velvoitetaan palauttamaan kaikki turvallisuusluokitellut asiakirjat ilmoitetussa määräajassa.
2. Hankintaviranomainen tai avustuksen myöntävä viranomainen ilmoittaa komission turvallisuusviranomaisen välityksellä kansalliselle, nimetylle tai muulle toimivaltaiselle turvallisuusviranomaiselle siitä, että turvallisuusluokiteltu hankinta- tai avustussopimus on tehty, samoin kuin asiaankuuluvat tiedot, kuten toimeksisaajan/-saajien tai avunsaajan/-saajien nimen/nimet, sopimuksen keston ja korkeimman turvallisuusluokan.
3. Tällaisen hankinta- tai avustussopimuksen päättyessä hankintaviranomainen tai avustuksen myöntävä viranomainen ilmoittaa asiasta viipymättä komission turvallisuusviranomaisen välityksellä sen jäsenvaltion kansalliselle, nimitetylle tai muulle toimivaltaiselle turvallisuusviranomaiselle, jossa toimeksisaaja tai avunsaaja on rekisteröity.
4. Yleensä toimeksisaajan tai avunsaajan edellytetään palauttavan hankintaviranomaiselle tai avustuksen myöntävälle viranomaiselle turvallisuusluokitellun hankinta- tai avustussopimuksen voimassaolon tai avunsaajan osallistumisen päättyessä kaikki hallussaan olevat EU:n turvallisuusluokitellut tiedot.
5. Turvallisuutta koskevaan lisälausekkeeseen on sisällytettävä erityismääräyksiä EU:n turvallisuusluokiteltujen tietojen hävittämisestä turvallisuusluokitellun hankinta- tai avustussopimuksen täytäntöönpanon aikana tai sen voimassaolon päättyessä.
6. Jos toimeksisaaja tai avunsaaja saa luvan säilyttää EU:n turvallisuusluokiteltuja tietoja turvallisuusluokitellun hankinta- tai avustussopimuksen voimassaolon päätyttyä, tässä päätöksessä säädettyjä vähimmäisvaatimuksia on edelleen noudatettava ja toimeksisaajan tai avunsaajan on huolehdittava EU:n turvallisuusluokiteltujen tietojen luottamuksellisuuden säilymisestä.
46 artikla
Turvallisuusluokiteltuja hankintasopimuksia koskevat erityissäännökset
1. Tarjouspyynnössä ja turvallisuusluokitellussa hankintasopimuksessa on määriteltävä EU:n turvallisuusluokiteltujen tietojen suojaamista koskevat ehdot, joiden mukaisesti toimeksisaaja voi tehdä alihankintasopimuksia.
2. Toimeksisaajan on saatava hankintaviranomaiselta lupa ennen yhdenkään turvallisuusluokitellun sopimuksen osan antamista alihankkijan toteutettavaksi. Kolmanteen maahan rekisteröityneen alihankkijan kanssa ei voi tehdä alihankintasopimusta, johon liittyy pääsy EU:n turvallisuusluokiteltuihin tietoihin, ellei tietojen turvallisuudesta ole 7 luvussa tarkoitettua sääntelykehystä.
3. Toimeksisaajan tehtävänä on varmistaa, että kaikki alihankintatoiminnot suoritetaan tässä päätöksessä säädettyjen vähimmäisvaatimusten mukaisesti, eikä se saa antaa EU:n turvallisuusluokiteltuja tietoja alihankkijalle ilman hankintaviranomaisen kirjallista etukäteissuostumusta.
4. Jos toimeksisaaja tuottaa tai käsittelee EU:n turvallisuusluokiteltuja tietoja, komission katsotaan olevan niiden luovuttaja, ja tietojen luovuttajan oikeudet kuuluvat hankintaviranomaiselle.
47 artikla
Turvallisuusluokiteltuihin hankintasopimuksiin liittyvät vierailut
1. Jos komission henkilöstön jäsenellä tai toimeksisaajan tai avunsaajan henkilöstöllä on oltava pääsy CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL- tai SECRET UE/EU SECRET -tasolle luokiteltuihin tietoihin toistensa tiloissa osana turvallisuusluokitellun hankinta- tai avustussopimuksen täytäntöönpanoa, vierailuista on sovittava asianomaisen kansallisen, nimetyn tai muun toimivaltaisen turvallisuusviranomaisen kanssa. Tällaisista vierailusta on ilmoitettava komission turvallisuusviranomaiselle. Kun on kyse erityisistä ohjelmista tai hankkeista, kansallinen, nimetty tai muu toimivaltainen turvallisuusviranomainen voi kuitenkin sopia menettelystä, jossa vierailut voidaan järjestää suoraan.
2. Kaikilla vierailijoilla on oltava asianmukainen turvallisuusselvitys ja tiedonsaantitarve, jotta heille voidaan myöntää pääsy sellaisiin EU:n turvallisuusluokiteltuihin tietoihin, jotka liittyvät turvallisuusluokiteltuun sopimukseen.
3. Vierailijoille on annettava pääsy vain vierailun tarkoitukseen liittyviin EU:n turvallisuusluokiteltuihin tietoihin.
4. Yksityiskohtaisempia ohjeita annetaan soveltamissäännöissä.
5. Tähän päätökseen ja 4 kohdassa tarkoitettuihin soveltamissääntöihin sisältyvien, turvallisuusluokiteltuihin hankintasopimuksiin liittyviä vierailuja koskevien säännösten noudattaminen on pakollista.
48 artikla
Turvallisuusluokiteltuihin hankinta- tai avustussopimuksiin liittyvien EU:n turvallisuusluokiteltujen tietojen siirto ja kuljetus
1. EU:n turvallisuusluokiteltujen tietojen siirtämiseen sähköisesti sovelletaan tämän päätöksen 5 luvun asiaankuuluvia säännöksiä.
2. EU:n turvallisuusluokiteltujen tietojen kuljetukseen sovelletaan tämän päätöksen 4 luvun asiaankuuluvia säännöksiä ja päätöksen soveltamissääntöjä kansallisten lakien ja asetusten mukaisesti.
3. Turvallisuusluokitellun materiaalin rahtina kuljettamiseen sovelletaan turvallisuusjärjestelyjä määriteltäessä seuraavia periaatteita:
a)
turvallisuus on taattava kuljetuksen kaikissa vaiheissa lähtöpisteestä lopulliseen määräpaikkaan saakka;
b)
lähetyksen suojan taso on määriteltävä sen sisältämän materiaalin korkeimman turvallisuusluokan mukaan;
c)
lähettäjän on ennen CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL- tai SECRET UE/EU SECRET -tasolle luokitellun materiaalin kuljettamista yli rajojen laadittava kuljetussuunnitelma, joka kansallisen, nimetyn tai muun toimivaltaisen turvallisuusviranomaisen on hyväksyttävä;
d)
kuljetuksen on tapahduttava mahdollisuuksien mukaan suoraan lähtöpaikasta määräpaikkaan, ja se on suoritettava niin nopeasti kuin olosuhteet sallivat;
e)
reittien olisi mahdollisuuksien mukaan kuljettava ainoastaan jäsenvaltioiden kautta. Muiden kuin jäsenvaltioiden kautta kulkevia reittejä olisi käytettävä ainoastaan, kun siihen on sekä lähettäjän että vastaanottajan valtion kansallisen, nimetyn tai muun toimivaltaisen turvallisuusviranomaisen lupa.
49 artikla
EU:n turvallisuusluokiteltujen tietojen siirto kolmansissa valtioissa sijaitseville toimeksisaajille tai avunsaajille
Siirrettäessä EU:n turvallisuusluokiteltuja tietoja kolmansissa valtioissa sijaitseville toimeksisaajille tai avunsaajille on noudatettava komission turvallisuusviranomaisen, hankintaviranomaisena tai avustuksen myöntävänä viranomaisena toimivan komission osaston sekä sen kolmannen maan, johon toimeksisaaja tai avunsaaja on rekisteröity, kansallisen, nimetyn tai muun toimivaltaisen turvallisuusviranomaisen kesken sovittuja turvatoimia.
50 artikla
RESTREINT UE/EU RESTRICTED -tasolle luokiteltujen tietojen käsittely turvallisuusluokiteltujen hanke- tai avustussopimusten yhteydessä
1. Turvallisuusluokiteltujen hankinta- tai avustussopimusten nojalla käsiteltävien, RESTREINT UE/EU RESTRICTED -luokkaan kuuluvien tietojen suojaamisen on perustuttava suhteellisuusperiaatteeseen ja kustannustehokkuuden periaatteeseen.
2. Sellaisten turvallisuusluokiteltujen hankinta- tai avustussopimusten yhteydessä, joihin liittyy RESTREINT UE/EU RESTRICTED -luokkaan kuuluvien tietojen käsittelyä, ei edellytetä yhteisö- eikä henkilöturvallisuusselvitystä.
3. Jos hankinta- tai avustussopimukseen kuuluu RESTREINT UE/EU RESTRICTED -luokkaan kuuluvien tietojen käsittelyä toimeksisaajan tai avunsaajan operoimassa viestintä- ja tietojärjestelmässä, hankintaviranomainen tai avustuksen myöntävä viranomainen varmistaa komission turvallisuusviranomaista kuultuaan, että hankinta- tai avustussopimuksessa määrätään viestintä- ja tietojärjestelmän hyväksymistä koskevista tarvittavista teknisistä ja hallinnollisista vaatimuksista, jotka on suhteutettu arvioituun riskiin ja joissa on otettu huomioon kaikki asiaankuuluvat tekijät. Tällaisen viestintä- ja tietojärjestelmän hyväksymisen laajuudesta on sovittava komission turvallisuusviranomaisen ja asianomaisen kansallisen tai nimetyn turvallisuusviranomaisen kesken.
7 LUKU
TURVALLISUUSLUOKITELTUJEN TIETOJEN VAIHTO MUIDEN UNIONIN TOIMIELINTEN, ELINTEN JA LAITOSTEN, JÄSENVALTIOIDEN, KOLMANSIEN VALTIOIDEN JA KANSAINVÄLISTEN JÄRJESTÖJEN KANSSA
51 artikla
Perusperiaatteet
1. Jos komissio tai jokin sen osasto katsoo, että EU:n turvallisuusluokiteltuja tietoja on tarpeen vaihtaa toisen unionin toimielimen, elimen tai laitoksen taikka kolmannen valtion tai kansainvälisen järjestön kanssa, se ryhtyy tarvittaviin toimiin luodakseen asianmukaisen oikeudellisen tai hallinnollisen kehyksen, johon voi kuulua myös asiaankuuluvien määräysten mukaisesti tehtyjä tietoturvasopimuksia tai hallinnollisia järjestelyjä.
2. EU:n turvallisuusluokiteltuja tietoja voidaan vaihtaa toisen unionin toimielimen, elimen tai laitoksen taikka kolmannen valtion tai kansainvälisen järjestön kanssa vain, jos asianmukainen oikeudellinen tai hallinnollinen kehys on luotu ja on olemassa riittävät takeet siitä, että asianomainen unionin toimielin, elin tai laitos taikka kolmas valtio tai kansainvälinen järjestö soveltaa turvallisuusluokiteltujen tietojen suojaamiseen samantasoisia perusperiaatteita ja vähimmäisvaatimuksia, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 57 artiklan soveltamista.
52 artikla
EU:n turvallisuusluokiteltujen tietojen vaihto muiden unionin toimielinten, elinten ja laitosten kanssa
1. Ennen kuin komissio sopii EU:n turvallisuusluokiteltujen tietojen vaihdossa käytettävästä hallinnollisesta järjestelystä toisen unionin toimielimen, elimen tai laitoksen kanssa, se hankkii vahvistuksen sille, että asianomainen unionin toimielin, elin tai laitos
a)
soveltaa EU:n turvallisuusluokiteltujen tietojen suojaamiseen sääntelykehystä, jossa määrätään vastaavista perusperiaatteista ja vähimmäisvaatimuksista kuin tässä päätöksessä ja sen soveltamissäännöissä;
b)
soveltaa henkilöstöturvallisuutta, fyysistä turvallisuutta, EU:n turvallisuusluokiteltujen tietojen hallinnointia ja viestintä- ja tietojärjestelmien turvallisuutta koskevia turvallisuusvaatimuksia ja -ohjeita, joilla taataan vastaava EU:n turvallisuusluokiteltujen tietojen suojan taso kuin komissiossa;
c)
merkitsee tuottamansa turvallisuusluokitellut tiedot EU:n turvallisuusluokitelluiksi tiedoiksi.
2. Henkilöstöhallinnon ja turvallisuustoiminnan pääosasto toimii komission vastuuyksikkönä tiiviissä yhteistyössä muiden toimivaltaisten komission osastojen kanssa, kun muiden unionin toimielinten, elinten tai laitosten kanssa sovitaan EU:n turvallisuusluokiteltujen tietojen vaihtoa koskevista hallinnollisista järjestelyistä.
3. Hallinnollisista järjestelyistä sovitaan yleensä kirjeenvaihdolla; kirjeet allekirjoittaa komission puolesta henkilöstöhallinnon ja turvallisuustoiminnan pääjohtaja.
4. Ennen EU:n turvallisuusluokiteltujen tietojen vaihtoa koskevasta hallinnollisesta järjestelystä sopimista komission turvallisuusviranomainen tekee arviointikäynnin, jonka tarkoituksena on arvioida EU:n turvallisuusluokiteltujen tietojen suojaamiseen sovellettava sääntelykehys ja varmistua suojatoimien tehokkuudesta. Hallinnollinen järjestely tulee voimaan ja EU:n turvallisuusluokiteltuja tietoja vaihdetaan vain, jos arviointikäynnin tulos on tyydyttävä ja sen johdosta annettuja suosituksia on noudatettu. Säännöllisiä seurantakäyntejä on tehtävä sen varmistamiseksi, että hallinnollista järjestelyä noudatetaan ja että käytössä olevat turvatoimet ovat edelleen sovittujen perusperiaatteiden ja vähimmäisvaatimusten mukaisia.
5. Pääsihteeristön hallinnoima EU:n turvallisuusluokiteltujen tietojen rekisteri toimii pääsääntöisesti unionin muiden toimielinten, elinten ja laitosten kanssa vaihdettavien turvallisuusluokiteltujen tietojen saapumis- ja lähtöpaikkana komissiossa. Komission osastoihin perustetut EU:n turvallisuusluokiteltujen tietojen paikallisrekisterit toimivat tämän päätöksen ja sen soveltamissääntöjen mukaisesti turvallisuusluokiteltujen tietojen saapumis- ja lähtöpaikkana asioissa, jotka kuuluvat asianomaisten osastojen toimivaltaan, siinä tapauksessa, että se on EU:n turvallisuusluokiteltujen tietojen suojaamisen kannalta ja turvallisuuteen, organisaatioon tai toimintaan liittyvistä syistä tarkoituksenmukaisempaa.
6. Komission turvallisuusasiantuntijaryhmälle on tiedotettava 2 kohdan mukaisesta hallinnollisten järjestelyjen sopimisprosessista.
53 artikla
EU:n turvallisuusluokiteltujen tietojen vaihto jäsenvaltioiden kanssa
1. EU:n turvallisuusluokiteltuja tietoja voidaan vaihtaa jäsenvaltioiden kanssa ja luovuttaa niille edellyttäen, että ne suojaavat tiedot sellaisiin turvallisuusluokiteltuihin tietoihin sovellettavien vaatimusten mukaisesti, joilla on samantasoinen kansallinen turvallisuusluokka liitteeseen I sisältyvän turvallisuusluokkien vastaavuustaulukon mukaisesti.
2. Jäsenvaltioiden tuodessa Euroopan unionin rakenteisiin tai verkostoihin turvallisuusluokiteltuja tietoja, joissa on kansallinen turvallisuusluokitusmerkintä, komissio noudattaa kyseisten tietojen suojaamisessa vastaavantasoisiin EU:n turvallisuusluokiteltuihin tietoihin sovellettavia vaatimuksia liitteeseen I sisältyvän turvallisuusluokkien vastaavuustaulukon mukaisesti.
54 artikla
EU:n turvallisuusluokiteltujen tietojen vaihto kolmansien valtioiden ja kansainvälisten järjestöjen kanssa
1. Jos komissio katsoo, että sillä on pitkäkestoinen tarve vaihtaa turvallisuusluokiteltuja tietoja kolmansien valtioiden tai kansainvälisten järjestöjen kanssa, se ryhtyy tarvittaviin toimiin luodakseen asianmukaisen oikeudellisen tai hallinnollisen kehyksen, johon voi kuulua myös asiaankuuluvien määräysten mukaisesti tehtyjä tietoturvasopimuksia tai hallinnollisia järjestelyjä.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettuihin tietoturvasopimuksiin ja hallinnollisiin järjestelyihin on sisällytettävä määräyksiä sen varmistamiseksi, että kolmansien valtioiden tai kansainvälisten järjestöjen vastaanottaessa EU:n turvallisuusluokiteltuja tietoja kyseiset tiedot suojataan niiden turvallisuusluokan edellyttämällä ja tässä päätöksessä vahvistettuja vähimmäisvaatimuksia vastaavien vaatimusten mukaisesti.
3. Komissio voi 56 artiklan mukaisesti sopia hallinnollisista järjestelyistä, kun EU:n turvallisuusluokiteltujen tietojen turvallisuusluokka on pääsääntöisesti korkeintaan RESTREINT UE/EU RESTRICTED.
4. Edellä 3 kohdassa tarkoitettuihin turvallisuusluokiteltujen tietojen vaihtoa koskeviin hallinnollisiin järjestelyihin on sisällyttävä määräyksiä sen varmistamiseksi, että kolmansien valtioiden tai kansainvälisten järjestöjen vastaanottaessa EU:n turvallisuusluokiteltuja tietoja kyseiset tiedot suojataan niiden turvallisuusluokan edellyttämällä tasolla ja tässä päätöksessä vahvistettuja vähimmäisvaatimuksia vastaavien vaatimusten mukaisesti. Komission turvallisuusasiantuntijaryhmää on kuultava ennen tietoturvasopimusten tekemistä tai hallinnollisista järjestelyistä sopimista.
5. Komission osasto tekee EU:n turvallisuusluokiteltujen tietojen luovuttajana päätöksen kyseisten komissiosta peräisin olevien tietojen luovuttamisesta kolmannelle valtiolle tai kansainväliselle järjestölle tapauskohtaisesti tietojen luonteen ja sisällön, vastaanottajan tiedonsaantitarpeen ja unionille koituvan edun arvioinnin perusteella. Jos komissio ei ole luovutuspyynnön kohteena olevien turvallisuusluokiteltujen tietojen tai niiden mahdollisesti sisältämän lähdeaineiston luovuttaja, komission osasto, jonka hallussa kyseiset tiedot ovat, pyytää ensin luovuttajalta kirjallisen suostumuksen tietojen luovuttamiselle. Jos luovuttaja ei ole tiedossa, komission osasto, jonka hallussa turvallisuusluokitellut tiedot ovat, ottaa luovuttajalle kuuluvan vastuun komission turvallisuusasiantuntijaryhmää kuultuaan.
55 artikla
Tietoturvasopimukset
1. Tietoturvasopimukset kolmansien valtioiden tai kansainvälisten järjestöjen kanssa on tehtävä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 218 artiklan mukaisesti.
2. Tietoturvasopimuksissa on määrättävä
a)
perusperiaatteista ja vähimmäisvaatimuksista, joita sovelletaan turvallisuusluokiteltujen tietojen vaihtoon unionin ja kolmannen valtion tai kansainvälisen järjestön välillä;
b)
teknisistä täytäntöönpanojärjestelyistä, joista sovitaan asianomaisten unionin toimielinten ja elinten toimivaltaisten turvallisuusviranomaisten sekä kyseisen kolmannen valtion tai kansainvälisen järjestön toimivaltaisen turvallisuusviranomaisen kesken. Tällaisissa järjestelyissä on otettava huomioon asianomaisessa kolmannessa valtiossa tai kansainvälisessä järjestössä sovellettavien turvallisuusmääräysten, -rakenteiden ja -menettelyjen tarjoaman suojan taso;
c)
siitä, että ennen sopimuksen mukaista turvallisuusluokiteltujen tietojen vaihtoa varmistetaan, että vastaanottava osapuoli pystyy suojaamaan sille annettavat turvallisuusluokitellut tiedot asianmukaisella tavalla.
3. Jos tarve vaihtaa turvallisuusluokiteltuja tietoja on todettu 51 artiklan 1 kohdan mukaisesti, komissio kuulee tarvittaessa Euroopan ulkosuhdehallintoa, neuvoston pääsihteeristöä sekä muita unionin toimielimiä ja elimiä sen määrittämiseksi, olisiko annettava Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 218 artiklan 3 kohdan mukainen suositus.
4. EU:n turvallisuusluokiteltuja tietoja ei saa vaihtaa sähköisesti, ellei siitä nimenomaisesti määrätä tietoturvasopimuksessa tai teknisissä täytäntöönpanojärjestelyissä.
5. Pääsihteeristön hallinnoima EU:n turvallisuusluokiteltujen tietojen rekisteri toimii pääsääntöisesti kolmansien valtioiden ja kansainvälisten järjestöjen kanssa vaihdettavien turvallisuusluokiteltujen tietojen saapumis- ja lähtöpaikkana komissiossa. Komission osastoihin perustetut EU:n turvallisuusluokiteltujen tietojen paikallisrekisterit toimivat tämän päätöksen ja sen soveltamissääntöjen mukaisesti turvallisuusluokiteltujen tietojen saapumis- ja lähtöpaikkana asioissa, jotka kuuluvat asianomaisten komission osastojen toimivaltaan, siinä tapauksessa, että se on EU:n turvallisuusluokiteltujen tietojen suojaamisen kannalta ja turvallisuuteen, organisaatioon tai toimintaan liittyvistä syistä tarkoituksenmukaisempaa.
6. Asianomaisen kolmannen valtion tai kansainvälisen järjestön turvallisuusmääräysten, -rakenteiden ja -menettelyjen tehokkuuden arvioimiseksi tehdään arviointikäyntejä, joihin komissio osallistuu yhdessä muiden unionin toimielinten, elinten tai laitosten kanssa ja joista on sovittava asianomaisen kolmannen valtion tai kansainvälisen järjestön kanssa. Arviointikäynneillä arvioidaan
a)
turvallisuusluokiteltujen tietojen suojaamiseen sovellettavaa sääntelykehystä;
b)
kolmannen valtion tai kansainvälisen järjestön turvallisuuspolitiikan ja järjestelyjen erityispiirteitä, jotka saattavat vaikuttaa mahdollisesti vaihdettavien turvallisuusluokiteltujen tietojen turvallisuusluokkaan;
c)
käytössä olevia turvatoimia ja turvallisuusmenettelyjä; ja
d)
luovutettavien EU:n turvallisuusluokiteltujen tietojen turvallisuusluokkaan sovellettavia turvallisuusselvitysmenettelyjä.
56 artikla
Hallinnolliset järjestelyt
1. Jos unionin poliittisen tai oikeudellisen kehyksen puitteissa on olemassa pitkäkestoinen tarve vaihtaa kolmannen valtion tai kansainvälisen järjestön kanssa tietoja, joiden turvallisuusluokka on pääsääntöisesti korkeintaan RESTREINT UE/EU RESTRICTED, ja varsinkin jos komission turvallisuusviranomainen on komission turvallisuusasiantuntijaryhmää kuultuaan katsonut, ettei kyseisen osapuolen turvallisuusjärjestelmä ole riittävän kehittynyt tietoturvallisuussopimuksen tekemiseksi, komissio voi sopia hallinnollisesta järjestelystä kyseisen kolmannen valtion viranomaisten tai kansainvälisen järjestön kanssa.
2. Hallinnollisista järjestelyistä sovitaan yleensä kirjeenvaihtona.
3. Ennen järjestelystä sopimista on tehtävä arviointikäynti. Komission turvallisuusasiantuntijaryhmälle on tiedotettava arviointikäynnin tuloksesta. EU:n turvallisuusluokiteltuja tietoja saa luovuttaa, jos niiden kiireelliseen vaihtoon on poikkeuksellisia syitä, edellyttäen, että arviointikäynti pyritään järjestämään mahdollisimman pian.
4. EU:n turvallisuusluokiteltuja tietoja ei saa vaihtaa sähköisesti, ellei siitä nimenomaisesti määrätä hallinnollisessa järjestelyssä.
57 artikla
EU:n turvallisuusluokiteltujen tietojen poikkeuksellinen luovuttaminen tapauskohtaisesti
1. Jos tietoturvasopimusta ei ole tehty eikä hallinnollisesta järjestelystä sovittu ja komissio tai jokin sen osasto katsoo, että unionin poliittisen tai oikeudellisen kehyksen puitteissa on poikkeuksellinen tarve luovuttaa EU:n turvallisuusluokiteltuja tietoja kolmannelle valtiolle tai kansainväliselle järjestölle, komission turvallisuusviranomainen varmistaa mahdollisuuksien mukaan kyseisen kolmannen valtion tai kansainvälisen järjestön turvallisuusviranomaisilta, että sen turvallisuusmääräykset, -rakenteet ja -menettelyt ovat sellaiset, että sille luovutettuja EU:n turvallisuusluokiteltuja tietoja suojataan vähintään yhtä tiukkojen vaatimusten mukaisesti kuin joista säädetään tässä päätöksessä.
2. Komissio tekee komission turvallisuusasiantuntijaryhmää kuultuaan päätöksen EU:n turvallisuusluokiteltujen tietojen luovuttamisesta asianomaiselle kolmannelle valtioille tai kansainväliselle järjestölle turvallisuusasioista vastaavan komission jäsenen ehdotuksen pohjalta.
3. Sen jälkeen, kun komissio on tehnyt päätöksen EU:n turvallisuusluokiteltujen tietojen luovuttamisesta ja luovuttajalta, myös tietojen mahdollisesti sisältämän lähdeaineiston luovuttajalta, on saatu kirjallinen ennakkosuostumus, toimivaltainen komission osasto toimittaa asianomaiset tiedot, joissa on oltava luovutettavuutta koskeva merkintä ja maininta kolmannesta valtiosta tai kansainvälisestä järjestöstä, jolle tiedot on luovutettu. Kyseisen kolmannen osapuolen on ennen tietojen luovuttamista tai luovuttamisen yhteydessä kirjallisesti sitouduttava suojaamaan vastaanottamansa EU:n turvallisuusluokitellut tiedot tässä päätöksessä säädettyjen perusperiaatteiden ja vähimmäisvaatimusten mukaisesti.
8 LUKU
LOPPUSÄÄNNÖKSET
58 artikla
Aiemman päätöksen korvaaminen
Tällä päätöksellä kumotaan ja korvataan komission päätös 2001/844/EY, EHTY, Euratom (14).
59 artikla
Ennen tämän päätöksen voimaantuloa tuotetut turvallisuusluokitellut tiedot
1. Kaikki päätöksen 2001/844/EY, EHTY, Euratom mukaisesti luokitellut EU:n turvallisuusluokitellut tiedot suojataan edelleen tämän päätöksen säännösten mukaisesti.
2. Kaikki komission hallussa päivänä, jona päätös 2001/844/EY, EHTY, Euratom tuli voimaan, olleet turvallisuusluokitellut tiedot Euratomin turvallisuusluokiteltuja tietoja lukuun ottamatta
a)
katsotaan edelleen, jos ne on tuotettu komissiossa, luokitellun automaattisesti uudelleen RESTRAINT EU -tasolle, paitsi jos niiden kirjoittaja oli 31 päivään tammikuuta 2002 mennessä päättänyt antaa niille eri luokituksen ja oli ilmoittanut asiasta kaikille asianomaisen asiakirjan vastaanottajille;
b)
säilyttävät, jos ne on tuotettu komission ulkopuolella, alkuperäisen turvallisuusluokkansa, eli niitä pidetään samantasoisina EU:n turvallisuusluokiteltuina tietoina, paitsi jos kirjoittaja suostuu niiden turvallisuusluokan poistamiseen tai alentamiseen.
60 artikla
Soveltamissäännöt ja turvallisuusohjeet
1. Tämän päätöksen soveltamissääntöjen hyväksyntä voi edellyttää erillistä valtuutuspäätöstä, jonka komissio antaa turvallisuusasioista vastaavalle komission jäsenelle sisäisiä menettelysääntöjä täysimääräisesti noudattaen.
2. Turvallisuusasioista vastaava komission jäsen voi edellä mainitulla komission päätöksellä valtuutuksen saatuaan laatia turvallisuusohjeita, joissa esitetään turvallisuutta koskevat suuntaviivat ja parhaat käytännöt tämän päätöksen ja sen soveltamissääntöjen soveltamisalalla.
3. Komissio voi siirtää tämän artiklan 1 ja 2 kohdassa mainitut tehtävät erillisellä päätöksellä henkilöstöhallinnon ja turvallisuustoiminnan pääjohtajalle sisäisiä menettelysääntöjä täysimääräisesti noudattaen.
61 artikla
Voimaantulo
Tämä päätös tulee voimaan seuraavana päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tehty Brysselissä 13 päivänä maaliskuuta 2015.