NAŘÍZENÍ KOMISE V PŘENESENÉ PRAVOMOCI (EU) č. 1395/2014
ze dne 20. října 2014,
kterým se stanoví plán výmětů pro určité druhy drobného pelagického rybolovu a komerční rybolov v Severním moři
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1380/2013 ze dne 11. prosince 2013 o společné rybářské politice, o změně nařízení Rady (ES) č. 1954/2003 a (ES) č. 1224/2009 a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 2371/2002 a (ES) č. 639/2004 a rozhodnutí Rady 2004/585/ES (1), a zejména na čl. 15 odst. 6 a čl. 18 odst. 1 a 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Cílem nařízení (EU) č. 1380/2013 je postupně odstranit výměty ve veškerém evropském rybolovu zavedením povinnosti vykládky úlovků druhů, na něž se vztahují omezení odlovu.
(2)
Na základě čl. 15 odst. 6 nařízení (EU) č. 1380/2013 je Komise zmocněna přijímat prostřednictvím aktů v přenesené pravomoci plány výmětů pro období nepřesahující tři roky na základě společných doporučení, jež členské státy vypracovaly s příslušnými poradními sbory.
(3)
Přímý zájem na řízení rybolovu v Severním moři má Belgie, Dánsko, Německo, Francie, Nizozemsko, Švédsko a Spojené království. Tyto členské státy předložily Komisi společná doporučení, jež vypracovaly na základě konzultací s poradním sborem pro pelagický rybolov a poradním sborem pro Severní moře a vědeckých podkladů od příslušných vědeckých subjektů. Opatření uvedená ve společném doporučení jsou v souladu s čl. 15 odst. 6 nařízení (EU) č. 1380/2013, a měla by být tedy zahrnuta do tohoto nařízení v souladu s čl. 18 odst. 3 nařízení (EU) č. 1380/2013.
(4)
Pokud jde o Severní moře, měla by se v souladu s čl. 15 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) č. 1380/2013 povinnost vykládky vztahovat nejpozději od 1. ledna 2015 na všechna plavidla provádějící drobný pelagický rybolov a komerční rybolov u druhů ulovených v rámci tohoto rybolovu, které podléhají omezením odlovu.
(5)
V souladu se společným doporučením by se plán výmětů měl od 1. ledna 2015 vztahovat na určitý rybolov makrely obecné, sledě obecného, kranase obecného, tresky modravé, stříbrnice atlantské a šprota obecného, jakož i komerční rybolov tresky Esmarkovy, šprota obecného a smačkovitých v Severním moři.
(6)
Součástí společného doporučení je i výjimka z povinnosti vykládky pro úlovky makrely obecné a sledě obecného ulovené pomocí košelkových nevodů za určitých podmínek, a to na základě vědeckých důkazů o vysoké míře přežití v souladu s čl. 15 odst. 4 písm. b) nařízení (EU) č. 1380/2013. Vědecké důkazy o vysoké míře přežití poskytla Scheveningenská skupina ve společném doporučení, které odkazovalo na řadu vědeckých studií o přežití ryb při proklouznutí ze sítí v rybolovu košelkovými nevody. Podle těchto studií závisí míra přežití na době, po kterou jsou ryby stísněny v síti a jejich hustotě v síti, přičemž oba aspekty jsou v tomto rybolovu obvykle omezené. Výbor VTHVR tyto informace přezkoumal na svém plenárním zasedání 14-02. Výbor dospěl k závěru, že za předpokladu, že výsledky studií o přežití jsou pro míru přežití v rámci komerčního rybolovu reprezentativní, dosahovala by míra přežití u proklouznutých makrel zhruba 70 % a ve srovnání s hustotou, při níž bylo zaznamenáno zvýšení úmrtnosti sledě, by vedla k mnohem nižší hustotě. Zákaz vypouštět makrelu obecnou a sledě obecného do moře dříve, než je síť zcela vytažena na palubu rybářského plavidla, což vede ke ztrátě uhynulých či umírajících ryb, je stanoven v čl. 19b odst. 2 nařízení (EU) č. 950/1998 (2). Platný zákaz není výjimkou uloženou z důvodu přežití nijak dotčen, neboť k vypuštění ryb do moře dojde v takovém okamžiku rybolovné činnosti, kdy by u ryb po jejich vypuštění existovala vysoká míra přežití. Tato výjimka by proto měla být zahrnuta do tohoto nařízení.
(7)
Součástí společného doporučení je i výjimka de minimis z povinnosti vykládky, jejímž účelem je zamezit nepřiměřeným nákladům na zacházení s nežádoucími úlovky, jako jsou například náklady na skladování, pracovní sílu a mražení, a zohlednit obtížné zvyšování selektivity pro pelagický rybolov zaměřený na makrelu obecnou, kranase obecného a sledě obecného v oblastech ICES IV b a c jižně od 54° severní šířky. Tato výjimka byla stanovena na základě vědeckých důkazů, které předložily členské státy, jež se podílely na vypracování společného doporučení, a přezkoumal je Vědeckotechnický a hospodářský výbor pro rybářství (VTHVR). VRHVR dospěl k závěru, že společné doporučení uvádí odůvodněné kvalitativní argumenty, které podporují zavedení výjimky de minimis z důvodu nepřiměřených nákladů na zacházení s nežádoucími úlovky. S ohledem na výše uvedené a vzhledem k tomu, že jiné vědecké poznatky neexistují, je vhodné zavést výjimku de minimis v souladu s procentními údaji navrhovanými ve společných prohlášeních a v rozsahu nepřesahujícím ustanovení čl. 15 odst. 1 písm. c) nařízení (EU) č. 1380/2013. Tato výjimka by tedy měla být zahrnuta do tohoto nařízení.
(8)
S cílem zajistit řádnou kontrolu by měly být stanoveny specifické požadavky pro dokumentaci úlovků vyložených v rámci výjimek, na něž se vztahuje toto nařízení.
(9)
Vzhledem k tomu, že opatření stanovená v tomto nařízení mají přímý dopad na hospodářské činnosti související s rybolovným obdobím plavidel Unie a na jeho plánování, mělo by nařízení vstoupit v platnost ihned po svém zveřejnění.
(10)
Toto nařízení by mělo být použitelné od 1. ledna 2015, aby byl zajištěn soulad s časovým rámcem stanoveným v čl. 15 odst. 1 nařízení (EU) č. 1380/2013. V souladu s čl. 15 odst. 6 uvedeného nařízení by mělo být použitelné nejvýše tři roky,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Předmět
Toto nařízení stanoví podrobnosti pro provádění povinnosti vykládky stanovené v čl. 15 odst. 1 nařízení (EU) č. 1380/2013 v Severním moři od 1. ledna 2015, jak je uvedeno v čl. 4 odst. 2 písm. a) uvedeného nařízení, v rybolovu stanoveném v příloze k tomuto nařízení.
Článek 2
Výjimka uložená z důvodu přežití
1. Odchylně od čl. 15 odst. 1 nařízení (EU) č. 1380/2013 se povinnost vykládky nevztahuje na úlovky makrely obecné a sledě obecného ulovené pomocí košelkových nevodů, jestliže jsou splněny všechny následující podmínky:
-
úlovek je vrácen do moře dříve, než se určitý procentní podíl (stanovený níže v odstavcích 2 a 3) košelkového nevodu uzavře (dále jen „okamžik výlovu“),
-
zařízení košelkového nevodu je vybaveno viditelnou bójí, jež zřetelně označuje horní mez pro okamžik výlovu,
-
plavidlo a zařízení košelkového nevodu jsou vybavena elektronickým systémem, jenž u všech rybolovných činností zaznamenává a dokumentuje okamžik, místo a rozsah vytažení košelkového nevodu z moře.
2. U rybolovu makrely obecné činí okamžik výlovu 80 % uzávěru košelkového nevodu, u sledě obecného pak 90 %.
3. Tvoří-li obklíčené hejno oba druhy, činí okamžik výlovu nejvýše 80 % uzávěru košelkového nevodu.
4. Je zakázáno vracet úlovky makrely obecné a sledě obecného zpět do moře po okamžiku výlovu.
5. Z obklíčeného hejna ryb se před jejich vypuštěním odebere vzorek s cílem odhadnout druhové složení, velikost ryb a množství.
Článek 3
Výjimka de minimis
Odchylně od čl. 15 odst. 1 nařízení (EU) č. 1380/2013 lze v roce 2015 provést výměty až u 3 % a v roce 2016 až u 2 % celkového ročního odlovu makrely obecné, kranase obecného, sledě obecného a tresky bezvousé v pelagickém rybolovu prováděném plavidly o celkové délce až 25 metrů lovícími za použití pelagických vlečných sítí a zaměřujícími se na rybolov makrely obecné, kranase obecného a sledě obecného v oblastech ICES IV b a c jižně od 54° severní šířky.
Článek 4
Dokumentace úlovků vyložených v rámci výjimek
1. V lodním deníku jsou zaznamenávána množství ryb vrácených zpět do moře v rámci výjimky stanovené v článku 2 a výsledky odběru vzorků podle čl. 2 odst. 5.
2. V lodním deníku jsou zaznamenávána množství ryb vrácených zpět do moře v rámci výjimky stanovené v článku 3.
Článek 5
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. ledna 2015 do dne 31. prosince 2017.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 20. října 2014
KOMISSION DELEGOITU ASETUS (EU) N:o 1395/2014,
annettu 20 päivänä lokakuuta 2014,
tiettyä Pohjanmerellä harjoitettavaa pienten pelagisten lajien kalastusta ja tiettyä Pohjanmerellä teollisiin tarkoituksiin harjoitettavaa kalastusta koskevasta poisheittämissuunnitelmasta
EUROOPAN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon yhteisestä kalastuspolitiikasta, neuvoston asetusten (EY) N:o 1954/2003 ja (EY) N:o 1224/2009 muuttamisesta sekä neuvoston asetusten (EY) N:o 2371/2002 ja (EY) N:o 639/2004 ja neuvoston päätöksen 2004/585/EY kumoamisesta 11 päivänä joulukuuta 2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1380/2013 (1) ja erityisesti sen 15 artiklan 6 kohdan ja 18 artiklan 1 ja 3 kohdan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Asetuksen (EU) N:o 1380/2013 tavoitteena on saaliiden poisheittämisen lopettaminen asteittain kaikissa unionin kalastuksissa ottamalla käyttöön purkamisvelvollisuus, joka koskee saalisrajoitusten alaisten lajien saaliita.
(2)
Asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan 6 kohdassa siirretään komissiolle valta hyväksyä delegoidulla säädöksellä poisheittämissuunnitelmia enintään kolmen vuoden ajaksi niiden yhteisten suositusten perusteella, jotka jäsenvaltiot ovat laatineet yhdessä asianomaisten neuvoa-antavien toimikuntien kanssa.
(3)
Belgialla, Tanskalla, Saksalla, Ranskalla, Alankomailla, Ruotsilla ja Yhdistyneellä kuningaskunnalla on Pohjanmerellä välitön kalastuksenhoitoetu. Nämä jäsenvaltiot toimittivat pelagisia kantoja koskevaa neuvoa-antavaa toimikuntaa ja Pohjanmeren neuvoa-antavaa toimikuntaa kuultuaan komissiolle yhteisiä suosituksia. Asiaankuuluvilta tieteellisiltä elimiltä on saatu tieteelliset lausunnot. Yhteiseen suositukseen sisältyvät toimenpiteet ovat asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan 6 kohdan mukaiset, ja näin ollen niiden pitäisi asetuksen (EU) N:o 1380/2013 18 artiklan 3 kohdan nojalla sisältyä tähän asetukseen.
(4)
Pohjanmerellä purkamisvelvoitetta pitäisi asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan 1 kohdan a alakohdan nojalla soveltaa viimeistään 1 päivästä tammikuuta 2015 pienten pelagisten lajien kalastusta ja teollisiin tarkoituksiin harjoitettavaa kalastusta harjoittaviin aluksiin niiden lajien osalta, jotka ovat saalisrajoitusten alaisia mainitun kalastuksen kohdelajeja.
(5)
Yhteisen suosituksen perusteella poisheittämissuunnitelman pitäisi kattaa tietyt makrillin, sillin, piikkimakrillin, mustakitaturskan, kultakuoreen ja kilohailin kalastukset sekä harmaaturskan, kilohailin ja tuulenkalan teollisiin tarkoituksiin harjoitettava kalastus Pohjanmerellä 1 päivästä tammikuuta 2015.
(6)
Yhteiseen suositukseen sisältyy purkamisvelvoitetta koskeva poikkeus, joka koskee kurenuotilla tietyissä olosuhteissa pyydettyjä makrilleja ja sillejä ja perustuu asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan 4 kohdan b alakohdassa tarkoitettuun tieteelliseen näyttöön korkeasta eloonjäämisasteesta. Tieteellinen näyttö korkeasta eloonjäämisasteesta oli Scheveningen-ryhmän toimittamaa, ja se esitettiin yhteisessä suosituksessa, jossa viitattiin useisiin tieteellisiin tutkimuksiin, joiden kohteena oli kurenuotilla pyydettyjen kalojen eloonjääminen sen jälkeen, kun ne oli laskettu takaisin mereen. Tutkimuksessa todettiin, että eloonjäämisaste riippuu siitä, kuinka kauan ja kuinka tiiviisti kalat ovat olleet pakkautuneina verkossa; pakkautumisen aika ja tiiviys jäävät tyypillisesti rajallisiksi näissä kalastuksissa. Nämä tiedot käsiteltiin STECF:n täysistunnossa 14-02. STECF totesi, että edellyttäen, että eloonjäämisastetutkimusten tuloksia voidaan soveltaa myös kaupalliseen kalastustoimintaan, takaisin mereen laskettujen eloon jäävien makrillien osuus olisi todennäköisesti noin 70 prosenttia, mikä johtaisi paljon alhaisempaan tiheysasteeseen kuin tiheysaste, jossa sillien kuolleisuuden oli havaittu kasvavan. Asetuksen (EU) N:o 850/1998 (2) 19 b artiklan 2 kohdassa kielletään ennen verkon nostamista kokonaisuudessaan alukselle tapahtuva makrillien tai sillien vapaaksi päästäminen, jonka seurauksena kuolleet tai kuolevat kalat menetetään. Suosituksessa esitetty eloonjäämisasteeseen perustuva poikkeus ei vaikuta voimassa olevaan kieltoon, koska kalojen vapaaksi päästäminen tapahtuu sellaisessa kalastuksen vaiheessa, että kalojen vapaaksi päästämisen jälkeinen eloonjäämisaste on korkea. Sen vuoksi poikkeus olisi sisällytettävä tähän asetukseen.
(7)
Yhteinen suositus sisältää myös de minimis -poikkeuksen purkamisvelvoitteen noudattamiseen. Sen tarkoituksena on välttää tahattomien saaliiden käsittelystä, kuten varastoinnista, työvoimasta ja jäähdyttämisestä, aiheutuvia suhteettomia kustannuksia ottaen huomioon sen, että ICES-alueilla IVb ja c 54. pohjoisen leveysasteen eteläpuolella pyydettyä makrillia, piikkimakrillia ja silliä koskevan pelagisen kalastuksen valikoivuuden lisääminen on vaikeaa. Poikkeus perustuu yhteisen suosituksen laatimiseen osallistuneiden jäsenvaltioiden toimittamaan tieteelliseen näyttöön, jota STECF on tarkastellut. STECF katsoi, että yhteisessä suosituksessa esitetään de minimis -poikkeuksen tueksi perusteltuja laadullisia argumentteja, joiden taustalla ovat tahattomien saaliiden käsittelystä aiheutuvat suhteettomat kustannukset. Edellä kuvatun vuoksi ja koska eriävä tieteellinen näyttö puuttuu, on asianmukaista ottaa käyttöön de minimis -poikkeus yhteisessä suosituksessa ehdotettujen prosenttiosuuksien mukaisesti siten, etteivät asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan 1 kohdan c alakohdassa sallitut osuudet ylity. Sen vuoksi tämä poikkeus olisi sisällytettävä tähän asetukseen.
(8)
Asianmukaisen valvonnan varmistamiseksi on laadittava saaliiden kirjaamista koskevat erityisvaatimukset tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvien poikkeusten osalta.
(9)
Koska tällä asetuksella säädetyt toimenpiteet vaikuttavat suoraan unionin alusten kalastuskauden suunnitteluun ja kalastuskauden taloudelliseen toimintaan, asetuksen olisi tultava voimaan heti sen julkaisemisen jälkeen.
(10)
Asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan 1 kohdassa asetetun aikataulun noudattamiseksi tätä asetusta olisi sovellettava 1 päivästä tammikuuta 2015. Mainitun asetuksen 15 artiklan 6 kohdan nojalla tätä asetusta olisi sovellettava enintään kolmen vuoden ajan,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Kohde
Tässä asetuksessa vahvistetaan yksityiskohdat, jotka koskevat tämän asetuksen liitteessä määritettyjä kalastuksia koskevan, asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan 1 kohdassa säädetyn purkamisvelvoitteen täytäntöönpanoa 1 päivästä tammikuuta 2015 mainitun asetuksen 4 artiklan 2 kohdan a alakohdassa tarkoitetuilla Pohjanmeren alueilla.
2 artikla
Eloonjäämisasteeseen perustuva poikkeus
1. Poiketen siitä, mitä asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan 1 kohdassa säädetään, purkamisvelvoitetta ei sovelleta kurenuotilla pyydettyihin makrilli- ja sillisaaliisiin siinä tapauksessa, että kaikki seuraavat ehdot täyttyvät:
-
saalis päästetään vapaaksi ennen kuin tietty osuus (tarkat prosenttiosuudet annetaan jäljempänä 2 ja 3 kohdassa) kurenuotasta on kurottu umpeen (”raja-arvo koko saaliin ottamiseksi alukselle”),
-
kurenuottaan on kiinnitetty näkyvät kohot, jotka osoittavat selvästi, milloin raja-arvo koko saaliin ottamiseksi alukselle on täyttynyt,
-
alus ja kurenuotta on varustettu elektronisella järjestelmällä, jolla rekisteröidään ja kirjataan kaikkien kalastustoimien osalta, milloin, missä ja missä määrin kurenuottaa on käytetty.
2. Raja-arvo koko saliin ottamiseksi alukselle on kurenuotan kurominen umpeen 80-prosenttisesti makrillin osalta ja 90-prosenttisesti sillin osalta.
3. Jos nuotan sisällä olevassa kalaparvessa on kumpaakin lajia, raja-arvo koko saaliin ottamiseksi alukselle on kurenuotan 80-prosenttinen kurominen umpeen.
4. On kiellettyä vapauttaa makrilli- ja sillisaaliita sen jälkeen, kun raja-arvo koko saaliin ottamiseksi alukselle on saavutettu.
5. Verkon sisällä olevasta kalaparvesta on otettava näyte ennen sen vapaaksi päästämistä, jotta voidaan arvioida eri lajien osuudet, kalojen kokorakenne ja määrä.
3 artikla
De minimis -poikkeus
Asetuksen (EU) N:o 1380/2013 15 artiklan 1 kohdasta poiketen vuonna 2015 pois voidaan heittää enintään 3 prosenttia ja vuonna 2016 enintään 2 prosenttia makrillin, piikkimakrillin, sillin ja valkoturskan vuotuisesta kokonaissaaliista pelagisessa kalastuksessa, jonka kohteena on ICES-alueilla IVb ja c 54. pohjoisen leveysasteen eteläpuolella pelagisilla troolareilla, joiden suurin pituus on enintään 25 metriä, pelagista troolia käyttäen pyydetty makrilli, piikkimakrilli ja silli.
4 artikla
Poikkeusten soveltamisalaan kuuluvien saaliiden kirjaaminen
1. Edellä 2 artiklassa tarkoitetun poikkeuksen nojalla vapaaksi päästettyjen kalojen määrä ja 2 artiklan 5 kohdassa tarkoitetun näytteenoton tulokset on kirjattava lokikirjaan.
2. Edellä 3 artiklassa säädetyn poikkeuksen nojalla pois heitettyjen kalojen määrä on kirjattava lokikirjaan.
5 artikla
Voimaantulo
Tämä asetus tulee voimaan seuraavana päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Sitä sovelletaan 1 päivän tammikuuta 2015 ja 31 päivän joulukuuta 2017 välisenä aikana.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 20 päivänä lokakuuta 2014.