NAŘÍZENÍ KOMISE V PŘENESENÉ PRAVOMOCI (EU) č. 807/2014
ze dne 11. března 2014,
kterým se doplňují některá ustanovení nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1305/2013 o podpoře pro rozvoj venkova z Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV) a kterým se zavádějí přechodná ustanovení
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1305/2013 ze dne 17. prosince 2013 o podpoře pro rozvoj venkova z Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV) a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 1698/2005 (1), a zejména na čl. 2 odst. 3, čl. 14 odst. 5, čl. 16 odst. 5, čl. 19 odst. 8, čl. 22 odst. 3, čl. 28 odst. 10, čl. 28 odst. 11, čl. 29 odst. 6, čl. 30 odst. 8, čl. 33 odst. 4, čl. 34 odst. 5, čl. 35 odst. 10, čl. 36 odst. 5, čl. 45 odst. 6, čl. 47 odst. 6 a článek 89 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení (EU) č. 1305/2013 stanoví obecná pravidla podpory, kterou Unie poskytuje na rozvoj venkova prostřednictvím financování z Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV), čímž doplňuje obecná ustanovení o evropských strukturálních a investičních fondech obsažená v části II nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1303/2013 (2). Měla by být přijata doplňující pravidla.
(2)
Členské státy by měly zavést a používat konkrétní podmínky pro přístup k podpoře v případě mladých zemědělců, kteří nezačínají působit jako jediný vedoucí zemědělského podniku. Pro zajištění rovného zacházení s příjemci bez ohledu na právní formu, již si zvolí pro zřízení svého zemědělského podniku, by mělo být stanoveno, že podmínky, za nichž lze právnickou osobu nebo jinou formu partnerství považovat za „mladého zemědělce“, by měly být rovnocenné podmínkám platným pro fyzickou osobu. Měla by být stanovena dostatečně dlouhá doba odkladu, která by mladým zemědělcům umožnila získat potřebnou kvalifikaci.
(3)
S cílem zajistit, že programy výměn pracovníků zemědělských a lesnických podniků a návštěv těchto podniků podporované z EZFRV budou jasně vymezeny a odlišeny od podobných opatření v rámci jiných režimů Unie, a zároveň s cílem přihlédnout k rozmanitosti vnitrostátních situací by členské státy měly ve svých programech rozvoje venkova vymezit dobu trvání a obsah takových programů a návštěv. Obsah by měl být zaměřen na určité oblasti, které úzce souvisejí s plněním prioritních cílů Unie v oblasti rozvoje venkova.
(4)
Měla by být stanovena pravidla, která by upřesnila charakteristické prvky seskupení producentů a typů akcí, na něž lze získat podporu v rámci propagační složky opatření týkajícího se režimů jakosti, podmínky bránící narušení hospodářské soutěže a diskriminaci některých produktů a podmínky vyloučení obchodních značek ze získání podpory.
(5)
Podnikatelské plány podle čl. 19 odst. 4 nařízení (EU) č. 1305/2013 by měly obsahovat prvky, které budou dostačovat k posouzení splnění cílů vybrané operace. S cílem zajistit rovné zacházení s příjemci v celé Unii a usnadnit monitorování by měl být jako kritérium pro stanovení prahových hodnot podle čl. 19 odst. 4 uvedeného nařízení použit produkční potenciál zemědělského podniku.
(6)
Měly by být stanoveny minimální environmentální požadavky, které musí být splněny při zalesňování zemědělské půdy, aby se zajistilo, že nedojde k nežádoucímu zalesňování citlivých stanovišť, včetně oblastí se zemědělstvím vysoké přírodní hodnoty, a že bude zohledněna odolnost vůči změně klimatu. Na stanovištích Natura 2000 by zalesňování mělo být v souladu s cíli správy daného místa. Zvláštní pozornost by měla být věnována zvláštní potřebám ochrany životního prostředí v určitých lokalitách, např. prevenci eroze půdy. Měla by být stanovena přísnější opatření pro případy zalesňování vedoucího k vytvoření rozlehlejších lesů, aby se zohlednil dopad rozsahu takových operací na ekosystémy a zajistilo se, že budou splňovat cíle strategie zelené infrastruktury (3) a nové strategie EU v oblasti lesnictví (4).
(7)
Podmínky, které se vztahují k závazkům extenzifikace chovu hospodářských zvířat nebo chovu místních plemen, jejichž hospodářské využívání je ohroženo, a k ochraně rostlinných genetických zdrojů ohrožených genetickou erozí, by měly zajistit vymezení závazků v souladu s prioritami Unie v oblasti rozvoje venkova, zejména s potřebou zajistit ochranu krajiny a jejích prvků, přírodních zdrojů, včetně vody, půdy a genetické rozmanitosti.
(8)
Měly by být definovány činnosti, které mohou být způsobilé k získání podpory na ochranu a udržitelné využívání a rozvoj genetických zdrojů v zemědělství a na zachování a podporu genetických zdrojů v lesnictví.
(9)
S cílem zabránit dvojímu financování zemědělských postupů příznivých pro klima a životní prostředí a rovnocenných opatření uvedených v článku 43 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1307/2013 (5) a s cílem zabránit narušení hospodářské soutěže mezi zemědělci a zajistit řádné finanční řízení prostředků z EZFRV by mělo být stanoveno, že se od příslušných plateb odečtou dodatečné náklady a ušlé příjmy související s těmito postupy.
(10)
Měly by být vymezeny oblasti, v nichž by závazky v oblasti dobrých životních podmínek zvířat zajistily vyšší standardy produkčních metod. Při tom by mělo být zajištěno, že se tyto závazky v oblasti dobrých životních podmínek zvířat nebudou překrývat s běžnými zemědělskými postupy, zejména s očkováním za účelem prevence onemocnění.
(11)
Mělo by být upřesněno, na jaké krátké dodavatelské řetězce a místní trhy lze poskytovat podporu. S cílem umožnit jasné rozlišení krátkého dodavatelského řetězce od místního trhu by se jako kritérium pro vymezení krátkého dodavatelského řetězce měl používat počet zprostředkovatelů, zatímco pro vymezení místního trhu by se jako kritérium měla použít vzdálenost od zemědělského podniku stanovená v kilometrech s ohledem na konkrétní geografickou situaci dané oblasti, není-li stanoveno jiné přesvědčivé kritérium. Spolupráce malých hospodářských subjektů by měla být jasně zaměřena na překonání obecných nevýhod způsobených roztříštěností ve venkovských oblastech. Měla by proto být omezena na mikropodniky a na fyzické osoby, které se v době podání žádosti o podporu chystají založit mikropodnik. S cílem zajistit koherentní přístup k provádění opatření spolupráce by se v rámci tohoto opatření měla podporovat pouze propagační činnost související s krátkými dodavatelskými řetězci a místními trhy.
(12)
S cílem zajistit zachování příspěvků souvisejících s úroky z komerčních půjček sjednaných vzájemnými fondy podle čl. 38 odst. 3 písm. b) a čl. 39 odst. 4 písm. b) nařízení (EU) č. 1305/2013 na přiměřené úrovni by měly tyto komerční půjčky trvat minimálně jeden rok a maximálně pět let.
(13)
S cílem zajistit účinné využívání prostředků z EZFRV by měly být z podpory vyňaty některé druhy výdajů souvisejících s leasingovými smlouvami, například obchodní marže pronajímatele, náklady na refinancování, režijní náklady a náklady na pojištění. Aby se přihlédlo k různým podmínkám financování a rozvoje zemědělského sektoru v jednotlivých členských státech a zároveň byla zajištěna řádná finanční správa prostředků z EZFRV, členské státy by měly být povinny stanovit ve svých programech rozvoje venkova podmínky, za nichž může být pro podporu způsobilé použité zařízení. V souladu s prioritami Unie v oblasti rozvoje venkova by měla být podpora z EZFRV poskytována pouze na investice do obnovitelných energií s vysokou mírou energetické účinnosti a vysokou úrovní environmentální výkonnosti. Členské státy by pro tento účel měly stanovit minimální kritéria energetické účinnosti. Členské státy by měly zajistit, aby byla splněna platná kritéria udržitelnosti pro bioenergii. Členské státy by měly rovněž podpořit přechod z první generace biopaliv na druhou a měly by podporovat větší produkci moderních biopaliv, které ve velké míře snižují emise skleníkových plynů a u nichž existuje nízké riziko nepřímé změny ve využívání půdy a které zároveň přímo nekonkurují zemědělské půdě určené pro trhy s potravinami a krmivy.
(14)
Měly by být stanoveny podmínky pro změnu nebo úpravu závazků v rámci opatření podle článků 28, 29, 33 a 34 nařízení (EU) č. 1305/2013 a měly by být vymezeny situace, za nichž nelze požadovat vrácení podpory. Mělo by být zajištěno, že změna nebo úprava závazků bude možná pouze v případě, že budou zachovány nebo posíleny environmentální cíle závazku.
(15)
Měla by být přijata opatření pro přechod z podpory na rozvoj venkova poskytované podle nařízení Rady (ES) č. 1698/2005 (6) nebo, v případě Chorvatska, nařízení Rady (ES) č. 1085/2006 (7) na podporu poskytovanou podle nařízení (EU) č. 1305/2013. S ohledem na skutečnost, že řada přechodných opatření pro rozvoj venkova již byla zavedena nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1310/2013 (8), mělo by toto nařízení stanovit podmínky, za nichž se výdaje související s opatřeními podle článků 52 a 63 nařízení (ES) č. 1698/2005 stávají způsobilými podle nařízení (EU) č. 1305/2013. Toto nařízení by mělo rovněž upravit termíny pro předkládání hodnocení ex post programů a jejich přehledu, aby se zohlednila přechodná ustanovení týkající se provádění programů z programového období 2007-2013 v roce 2014 zavedená článkem 1 nařízení (EU) č. 1310/2013.
(16)
Vzhledem k tomu, že nařízení (EU) č. 1305/2013 nahrazuje nařízení (ES) č. 1698/2005, je vhodné zrušit prováděcí pravidla k nařízení (ES) č. 1698/2005 stanovená v nařízení Komise (ES) č. 1974/2006 (9). Nařízení (ES) č. 1974/2006 by proto mělo být zrušeno.
(17)
S ohledem na skutečnost, že v době zveřejnění tohoto nařízení v Úředním věstníku Evropské unie již bude programové období 2014-2020 probíhat, je nezbytné stanovit co nejbližší lhůtu pro jeho vstup v platnost. Mělo by proto vstoupit v platnost dnem svého vyhlášení a být použitelné od prvního dne programového období 2014-2020, tedy od 1. ledna 2014,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
OBLAST PŮSOBNOSTI
Článek 1
Oblast působnosti
Toto nařízení stanoví:
1)
ustanovení, jimiž se doplňuje nařízení (EU) č. 1305/2013, pokud jde o:
a)
mladé zemědělce;
b)
výměny pracovníků zemědělských a lesnických podniků a návštěvy těchto podniků;
c)
režimy jakosti - propagaci;
d)
rozvoj zemědělských podniků a podnikatelské činnosti;
e)
zalesňování a zakládání lesů;
f)
agroenvironmentálně-klimatické opatření;
g)
zachování genetických zdrojů v zemědělství a lesnictví;
h)
zamezení dvojímu financování;
i)
dobré životní podmínky zvířat;
j)
spolupráci;
k)
komerční půjčky vzájemným fondům;
l)
investice;
m)
změnu nebo úpravu závazků;
n)
rozšířené nebo nové závazky;
2)
zvláštní přechodná pravidla upravující podmínky, za nichž podpora schválená Komisí na základě nařízení (ES) č. 1698/2005 nebo, v případě Chorvatska, nařízení (ES) č. 1085/2006, může být začleněna do podpory poskytované podle nařízení (EU) č. 1305/2013, a to v případě Chorvatska včetně technické pomoci.
KAPITOLA II
USTANOVENÍ DOPLŇUJÍCÍ PRAVIDLA TÝKAJÍCÍ SE OPATŘENÍ PRO ROZVOJ VENKOVA
Článek 2
Mladý zemědělec
1. Členské státy zavedou a uplatňují zvláštní podmínky pro přístup k podpoře v případě, že mladý zemědělec podle definice v čl. 2 odst. 1 písm. n) nařízení (EU) č. 1305/2013 nezačíná působit jako jediný vedoucí podniku bez ohledu na jeho právní formu. Tyto podmínky jsou rovnocenné podmínkám, které platí pro mladého zemědělce začínajícího působit jako jediný vedoucí podniku. Ve všech případech musí mladí zemědělci zemědělský podnik řídit.
2. Pokud se žádost o podporu týká podniku, který vlastní právnická osoba, mladý zemědělec ve smyslu čl. 2 odst. 1 písm. n) nařízení (EU) č. 1305/2013 vykonává účinnou a dlouhodobou kontrolu nad právnickou osobou, pokud jde o rozhodování související s řízením, zisky a finančními riziky. Pokud se na kapitálu nebo řízení této právnické osoby podílí několik fyzických osob, včetně osob, které nejsou mladým zemědělcem, musí být mladý zemědělec schopen vykonávat tuto účinnou a dlouhodobou kontrolu buď sám, nebo společně s jinými zemědělci.
Pokud má nad právnickou osobou výhradní nebo společnou kontrolu jiná právnická osoba, uplatní se požadavky stanovené v prvním pododstavci na veškeré fyzické osoby, které mají nad touto jinou právnickou osobou kontrolu.
3. Všechny prvky definice mladého zemědělce stanovené v čl. 2 odst. 1 písm. n) nařízení (EU) č. 1305/2013 musí být splněny v okamžiku podání žádosti o podporu podle uvedeného nařízení. Příjemci však může být poskytnuta doba odkladu, která není delší než 36 měsíců od data individuálního rozhodnutí o udělení podpory, pro splnění podmínek souvisejících se získáním profesních dovedností stanovených v programu rozvoje venkova.
Článek 3
Výměny pracovníků zemědělských a lesnických podniků a návštěvy těchto podniků
Členské státy ve svých programech rozvoje venkova vymezí dobu trvání a obsah krátkodobých programů výměn pracovníků zemědělských a lesnických podniků a návštěv těchto podniků podle čl. 14 odst. 1 nařízení (EU) č. 1305/2013. Tyto programy a návštěvy se zaměří zejména na metody nebo technologie udržitelného zemědělství a lesnictví, diverzifikaci zemědělských podniků, zemědělské podniky zapojené do krátkých dodavatelských řetězců, rozvoj nových podnikatelských příležitostí a nových technologií a na zlepšení odolnosti lesů.
Článek 4
Režimy jakosti - propagace
1. Seskupeními producentů, která získávají podporu podle čl. 16 odst. 2 nařízení (EU) č. 1305/2013, jsou bez ohledu na jejich právní formu subjekty, které sdružují hospodářské subjekty zapojené do režimů jakosti zemědělských produktů, bavlny nebo potravin podle čl. 16 odst. 1 uvedeného nařízení, pokud jde o konkrétní produkt, na nějž se vztahuje jeden z těchto režimů.
2. Druhy akcí, které jsou způsobilé pro poskytnutí podpory podle čl. 16 odst. 2 nařízení (EU) č. 1305/2013, mají tyto charakteristiky:
a)
jejich cílem je motivovat spotřebitele ke koupi produktů, na něž se vztahuje režim jakosti zemědělských produktů, bavlny nebo potravin podle čl. 16 odst. 1 nařízení (EU) č. 1305/2013, přičemž je účast v tomto režimu podporována z programu rozvoje venkova, a
b)
upozorňují na specifické znaky nebo výhody daných produktů, zejména na jejich jakost, zvláštní metody produkce, vysokou úroveň životních podmínek zvířat a ohled na životní prostředí související s danými režimy jakosti.
3. Způsobilé akce nepobízejí spotřebitele ke koupi produktu z důvodu jeho konkrétního původu, s výjimkou produktů, na něž se vztahují režimy jakosti zavedené hlavou II nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1151/2012 (10), kapitolou III nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 110/2008 (11), kapitolou III nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 251/2014 (12) a oddílem 2 kapitoly I hlavy II části II nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1308/2013 (13), pokud jde o víno. Původ produktu může být uveden, pokud je zmínka o původu ve vztahu k hlavnímu sdělení podřadná.
4. Podporu podle čl. 16 odst. 2 nařízení (EU) č. 1305/2013 nelze poskytnout na informační a propagační akce týkající se obchodních značek.
Článek 5
Rozvoj zemědělských podniků a podnikatelské činnosti
1. Podnikatelský plán podle čl. 19 odst. 4 nařízení (EU) č. 1305/2013 popisuje přinejmenším:
a)
v případě podpory na zahájení podnikatelské činnosti mladých zemědělců:
i)
počáteční situaci zemědělského podniku,
ii)
průběžné a celkové cíle rozvoje činností zemědělského podniku,
iii)
podrobné informace o akcích, včetně akcí souvisejících s environmentální udržitelností a účinným využíváním zdrojů, které jsou potřebné pro rozvoj činností zemědělského podniku, jako jsou například investice, vzdělávání či poradenství;
b)
v případě podpory na zahájení nezemědělských činností ve venkovských oblastech:
i)
počáteční ekonomickou situaci fyzické osoby, mikropodnik, nebo malého podniku žádajícího o podporu,
ii)
průběžné a celkové cíle rozvoje nových činností dané osoby nebo zemědělského podniku, mikropodniku nebo malého podniku,
iii)
podrobné informace o akcích, které jsou potřebné pro rozvoj činností dané osoby nebo zemědělského podniku, mikropodniku nebo malého podniku, jako jsou například podrobné informace o investicích, vzdělávání či poradenství;
c)
v případě podpory na zahájení činnosti pro rozvoj malých zemědělských podniků:
i)
počáteční situaci zemědělského podniku a
ii)
podrobné informace o akcích, včetně akcí souvisejících s environmentální udržitelností a účinným využíváním zdrojů, které by mohly napomoci dosažení hospodářské životaschopnosti, jako jsou například investice, vzdělávání či spolupráce.
2. Členské státy vymezí prahové hodnoty podle čl. 19 odst. 4 třetího pododstavce nařízení (EU) č. 1305/2013 z hlediska produkčního potenciálu zemědělského podniku, měřeného jako standardní produkce podle definice v článku 5 nařízení Komise (ES) č. 1242/2008 (14) nebo rovnocenným způsobem.
Článek 6
Zalesňování a zakládání lesů
V souvislosti se zalesňováním a zakládáním lesů podle článku 22 nařízení (EU) č. 1305/2013 platí tyto minimální environmentální požadavky:
a)
výběr vysazovaných druhů, zalesňovaných ploch a metod zalesňování zabrání nežádoucímu zalesňování citlivých stanovišť, například rašelinišť a mokřadů, a negativním dopadům na oblasti s vysokou ekologickou hodnotou, včetně oblastí se zemědělstvím vysoké přírodní hodnoty. V lokalitách sítě Natura 2000 podle směrnice Rady 92/43/EHS (15) a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/147/ES (16) je povoleno pouze zalesňování, které je v souladu s cíli správy dané lokality a schválí ho příslušný orgán členského státu pověřený prováděním sítě Natura 2000;
b)
při výběru druhů, odrůd, ekotypů a původu stromů se přihlíží k potřebě odolnosti vůči změně klimatu a přírodním katastrofám a k biotickým, půdním a hydrologickým podmínkám dané oblasti a zároveň k potenciální invazní povaze druhů v místních podmínkách, jak jsou stanoveny členskými státy. Příjemce má povinnost chránit les a pečovat o něj přinejmenším po dobu, po niž je vyplácena prémie za ušlý příjem ze zemědělství a náklady na údržbu. Péče zahrnuje výchovu, případně probírku či pastvu v zájmu budoucího vývoje lesa, regulaci soutěže s bylinnou vegetací a prevenci nahromadění hořlavého podrostu. V případě rychle rostoucích druhů stanoví členské státy minimální a maximální dobu před pokácením. Minimální doba nesmí být kratší než 8 let a maximální doba nesmí být delší než 20 let;
c)
v případech, kdy v důsledku obtížných environmentálních nebo klimatických podmínek, včetně degradace životního prostředí, nelze očekávat, že výsadba víceletých druhů dřevin povede k vytvoření lesního porostu podle definice uvedené v příslušných vnitrostátních právních předpisech, může členský stát příjemci povolit, aby zajistil a zachovával jiný dřevinný vegetační pokryv. Příjemce zajistí stejnou úroveň péče a ochrany jako v případě lesů;
d)
pokud zalesňování vede ke vzniku lesů, jejichž velikost překročí určitou prahovou hodnotu vymezenou členským státem, spočívá toto zalesnění:
i)
buď ve výlučné výsadbě ekologicky přizpůsobených druhů nebo druhů odolných vůči změně klimatu v dané biogeografické oblasti, které podle posouzení dopadů neohrožují biologickou rozmanitost a ekosystémové služby ani nemají nepříznivý vliv na lidské zdraví; nebo
ii)
v kombinaci druhů stromů zahrnující:
-
alespoň 10 % listnatých stromů na oblast;
-
nebo alespoň tři druhy nebo odrůdy, z nichž nejméně zastoupený/zastoupená pokryje alespoň 10 % oblasti.
Článek 7
Agroenvironmentálně-klimatické opatření
1. Závazky v rámci agroenvironmentálně-klimatického opatření podle článku 28 nařízení (EU) č. 1305/2013, jež se týkají extenzifikace chovu hospodářských zvířat, splňují alespoň tyto podmínky:
a)
celá pastevní plocha zemědělského podniku je spravována a obhospodařována tak, aby se předešlo nadměrnému či nedostatečnému spásání;
b)
intenzita chovu se vymezí s ohledem na všechna pasoucí se hospodářská zvířata v zemědělském podniku nebo, v případě závazku omezit výluh živin, na všechna zvířata chovaná v zemědělském podniku, která jsou pro daný závazek relevantní.
2. Závazky v rámci agroenvironmentálně-klimatického opatření podle článku 28 nařízení (EU) č. 1305/2013, jež se týkají chovu místních plemen, jejichž hospodářské využívání je ohroženo, nebo ochrany rostlinných genetických zdrojů ohrožených genetickou erozí, začleňují požadavek:
a)
chovat hospodářská zvířata místních plemen, která jsou geneticky přizpůsobená jednomu nebo několika tradičním produkčním systémům nebo životnímu prostředí v zemi a jejichž hospodářské využívání je ohroženo, nebo
b)
chránit rostlinné genetické zdroje, které jsou přirozeně přizpůsobené místním a regionálním podmínkám a které jsou ohroženy genetickou erozí.
Pro podporu jsou způsobilé tyto druhy hospodářských zvířat:
a)
skot;
b)
ovce;
c)
kozy;
d)
koňovití;
e)
prasata;
f)
ptáci.
3. Má se za to, že hospodářské využívání místních plemen je ohroženo, pokud jsou splněny tyto podmínky:
a)
je prokázán počet chovných samic na vnitrostátní úrovni;
b)
počet a status ohrožení daných plemen je osvědčen řádně uznanou příslušnou vědeckou institucí;
c)
řádně uznaná příslušná technická instituce vede a aktualizuje plemennou knihu daného plemene;
d)
dotčené instituce mají nezbytné odborné a praktické znalosti k identifikaci zvířat ohrožených plemen.
Program pro rozvoj venkova obsahuje informace o způsobu plnění těchto podmínek.
4. Má se za to, že rostlinné genetické zdroje jsou ohroženy genetickou erozí, pokud program pro rozvoj venkova obsahuje dostatečné důkazy genetické eroze založené na vědeckých výsledcích a ukazatelích snížení výskytu krajových forem či původních místních odrůd, rozmanitosti jejich populace a případně změn zemědělských postupů převládajících na místní úrovni.
5. Činnosti, na něž se vztahuje druh agroenvironmentálně-klimatických závazků uvedený v odstavcích 1 až 4 tohoto článku, nejsou způsobilé k poskytnutí podpory podle čl. 28 odst. 9 nařízení (EU) č. 1305/2013.
Článek 8
Zachování genetických zdrojů v zemědělství a lesnictví
1. Pro účely tohoto článku se použijí tyto definice:
a)
„zachováním in situ“ v zemědělství se rozumí zachování genetického materiálu v ekosystémech a na přirozených stanovištích a uchování a obnova životaschopných populací volně žijících druhů nebo plemen v jejich přirozeném prostředí a v případě domestikovaných živočišných plemen nebo vyšlechtěných rostlinných druhů v zemědělsky využívaném prostředí, kde se vyvinuly jejich charakteristické vlastnosti;
b)
„zachováním in situ“ v lesnictví se rozumí zachování genetického materiálu v ekosystémech a na přirozených stanovištích a uchování a obnova životaschopných populací druhů v jejich přirozeném prostředí;
c)
„zachováním v zemědělském nebo lesnickém podniku“ se rozumí zachování a rozvoj in situ na úrovni zemědělského nebo lesnického podniku;
d)
„zachováním ex situ“ se rozumí zachování genetického materiálu pro zemědělství nebo lesnictví mimo jeho přírodní stanoviště;
e)
„sbírkou ex situ“ se rozumí sbírka genetického materiálu pro zemědělství nebo lesnictví uchovávaného mimo jeho přírodní stanoviště.
2. Činnosti na zachování genetických zdrojů v zemědělství a lesnictví způsobilé pro podporu podle čl. 28 odst. 9 a čl. 34 odst. 4 nařízení (EU) č. 1305/2013 zahrnují:
a)
cílené akce: akce propagující zachování ex situ a in situ, charakterizaci, sběr a využití genetických zdrojů v zemědělství a lesnictví, včetně internetových inventářů genetických zdrojů v současnosti zachovávaných in situ, včetně zachování v zemědělském nebo lesnickém podniku, sbírek ex situ a databází;
b)
koordinované akce: akce propagující výměnu informací o zachování, charakterizaci, sběru a využití genetických zdrojů v zemědělství a lesnictví Unie mezi příslušnými organizacemi v členských státech;
c)
doprovodné akce: informační, naučné a poradenské akce zahrnující nevládní organizace a jiné příslušné zainteresované strany, vzdělávací kurzy a přípravu technických zpráv.
Článek 9
Zamezení dvojímu financování zemědělských postupů příznivých pro klima a životní prostředí a rovnocenných postupů
1. Pro účely podpory podle čl. 28 odst. 6, čl. 29 odst. 4 a čl. 30 odst. 1 nařízení (EU) č. 1305/2013 se při výpočtu takových plateb přihlíží pouze k dodatečným nákladům nebo ušlým příjmům souvisejícím se závazky, které překračují rozsah příslušných povinných postupů podle článku 43 nařízení (EU) č. 1307/2013.
2. Je-li agroenvironmentálně-klimatický závazek podle článku 28 nařízení (EU) č. 1305/2013 týkající se postupů uvedených v příloze IX oddíle I bodech 3 a 4 a v příloze IX oddíle III bodu 7 nařízení (EU) č. 1307/2013 a veškerých jiných postupů připojených k uvedené příloze oznámen podle pravidel čl. 43 odst. 8 nařízení (EU) č. 1307/2013 jako závazek, který je rovnocenný jednomu nebo několika postupům uvedeným v čl. 43 odst. 2 daného nařízení, pak se platba za agroenvironmentálně-klimatický závazek podle čl. 28 odst. 6 nařízení (EU) č. 1305/2013 sníží o paušální částku odpovídající části ekologické platby v členském státě nebo regionu u každého ekologizačního postupu podle čl. 43 odst. 12 písm. c) nařízení (EU) č. 1307/2013.
Článek 10
Dobré životní podmínky zvířat
Závazky týkající se dobrých životních podmínek zvířat, které jsou způsobilé k získání podpory podle článku 33 nařízení (EU) č. 1305/2013, zajistí vyšší úroveň produkčních metod v jedné z následujících oblastí:
a)
poskytování vody, krmiva a péče o zvířata v souladu s přirozenými potřebami chovu hospodářských zvířat;
b)
podmínky ustájení, například větší přidělený prostor, podlažní povrch, materiály používané k obohacení prostředí, přirozené světlo;
c)
přístup do venkovních prostor;
d)
postupy, které se vyhýbají mrzačení nebo kastraci zvířat, nebo ve zvláštních případech, kdy je mrzačení nebo kastrace považována za nutnou, postupy, při nichž se používají anestetika, analgetika a protizánětlivé léky či imunokastrace.
Článek 11
Spolupráce
1. Podpora na vytvoření a rozvoj krátkých dodavatelských řetězců podle čl. 35 odst. 2 písm. d) nařízení (EU) č. 1305/2013 se týká pouze dodavatelských řetězců, které zahrnují nejvýš jednoho zprostředkovatele mezi zemědělcem a spotřebitelem.
2. Podpora na vytvoření a rozvoj místních trhů podle čl. 35 odst. 2 písm. d) nařízení (EU) č. 1305/2013 se týká trhů, u nichž:
a)
je v programu pro rozvoj venkova stanoveno, v okruhu kolika kilometrů kolem zemědělského podniku, z něhož produkt pochází, musí proběhnout činnosti zpracování a prodeje konečnému spotřebiteli, nebo
b)
je v programu pro rozvoj venkova uvedena přesvědčivá alternativní definice.
3. Pro účely činností podporovaných podle čl. 35 odst. 2 písm. c) nařízení (EU) č. 1305/2013 se „malým hospodářským subjektem“ rozumí mikropodnik podle definice v doporučení Komise 2003/361/ES (17) nebo fyzická osoba nezapojená do hospodářské činnosti v okamžiku uplatňování podpory.
4. Propagační činnosti podle čl. 35 odst. 2 písm. e) nařízení (EU) č. 1305/2013 jsou způsobilé k poskytnutí podpory pouze ve vztahu ke krátkému dodavatelskému řetězci a místním trhům splňujícím specifikace stanovené v odstavcích 1 a 2 tohoto článku.
Článek 12
Komerční půjčky vzájemným fondům
Jestliže je zdrojem prostředků pro finanční kompenzaci placenou ze vzájemných fondů podle článků 38 a 39 nařízení (EU) č. 1305/2013 komerční půjčka, je doba trvání půjčky od jednoho roku do pěti let.
Článek 13
Investice
Pro účely článku 45 nařízení (EU) č. 1305/2013:
a)
v případě leasingu nejsou další náklady spojené s leasingovou smlouvou, jako např. obchodní marže pronajímatele, náklady na refinancování úroků, režijní a pojistné náklady, způsobilými výdaji;
b)
členské státy stanoví ve svých programech rozvoje venkova podmínky, za nichž lze nákup použitého zařízení považovat za způsobilé výdaje;
c)
členské státy vyžadují dodržování minimálních norem energetické účinnosti u podporovaných investic do infrastruktury pro energii z obnovitelných zdrojů, při nichž dochází ke spotřebě nebo produkci energie, pokud takové normy existují na vnitrostátní úrovni;
d)
investice do zařízení, jejichž primárním účelem je produkce elektrické energie z biomasy, nejsou způsobilé k získání podpory, není-li využito určité minimální procento tepelné energie stanovené členským státem;
e)
členské státy stanoví pro různé typy zařízení prahové hodnoty maximální míry obilovin a ostatních plodin s vysokým obsahem škrobu, cukru nebo oleje využívaných k produkci bioenergie, včetně biopaliv. Podpora projektům na výrobu bioenergie je omezena na bioenergii, která splňuje platná kritéria udržitelnosti stanovená v právních předpisech Unie, včetně čl. 17 odst. 2 až 6 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/28/ES (18). Celkové posouzení této problematiky je zahrnuto do strategického posouzení vlivů na životní prostředí programu pro rozvoj venkova.
Článek 14
Změna nebo úprava závazků
1. Členské státy mohou povolit změnu jednoho závazku podle článků 28, 29, 33 nebo 34 nařízení (EU) č. 1305/2013 na jiný závazek během doby jeho platnosti, jsou-li splněny všechny tyto podmínky:
a)
změna má významný přínos pro životní prostředí nebo dobré životní podmínky zvířat;
b)
změna výrazně posiluje stávající závazek;
c)
schválený program pro rozvoj venkova obsahuje dané závazky.
Nový závazek je přijat na celé období stanovené v příslušném opatření bez ohledu na dobu, po kterou již byl prováděn původní závazek.
2. Členské státy mohou povolit úpravu závazků podle článků 28, 29, 33 a 34 nařízení (EU) č. 1305/2013 během doby jejich platnosti, jestliže schválený program pro rozvoj venkova poskytuje možnost takové úpravy a jestliže je taková úprava řádně odůvodněná z hlediska dosažení cílů původního závazku.
Příjemce plní upravený závazek po zbývající dobu trvání původního závazku.
Úprava může mít rovněž podobu prodloužení doby trvání závazku.
Článek 15
Situace, v nichž se nevyžaduje vrácení podpory
1. Jestliže příjemce zvýší plochu zemědělského podniku během doby trvání závazku, který je podmínkou pro udělení podpory, mohou členské státy zajistit rozšíření závazku tak, aby se po zbytek období vztahoval na dodatečnou plochu, nebo mohou původní závazek nahradit novým. Totéž platí v případě, že se plocha, jíž se závazek týká, zvýší v rámci zemědělského podniku.
2. Závazek lze rozšířit na dodatečné plochy podle odstavce 1, pouze pokud:
a)
je to přínosné k dosažení cíle v oblasti životního prostředí, jehož se závazek týká;
b)
je to oprávněné vzhledem k povaze závazku, délce zbývajícího období a velikosti dodatečné plochy;
c)
nedojde ke snížení účinnosti kontrol zajišťujících dodržování podmínek pro udělení podpory.
Musí být dodrženo původní trvání závazku.
3. Nový závazek k náhradě původního závazku podle odstavce 1 lze přijmout za podmínky, že se týká celé dotčené plochy a že jeho podmínky nejsou méně náročné než podmínky původního závazku.
V případě nahrazení původního závazku novým se nový závazek přijímá na celé období uvedené v příslušném opatření bez ohledu na dobu, po kterou již byl původní závazek prováděn.
KAPITOLA III
PŘECHODNÁ USTANOVENÍ
Článek 16
Způsobilost výdajů
1. Výdaje související s právními závazky příjemců přijatými během programového období 2007-2013 v rámci opatření podle článků 52 a 63 nařízení (ES) č. 1698/2005 jsou způsobilé pro poskytnutí příspěvku z EZFRV v programovém období 2014-2020, pokud jde o platby provedené:
a)
mezi 1. lednem 2014 a 31. prosincem 2015, pokud již byl vyčerpán finanční příděl na dané opatření příslušného programu přijatého podle nařízení (ES) č. 1698/2005;
b)
po 31. prosinci 2015.
2. Výdaje uvedené v odstavci 1 jsou způsobilé pro příspěvek z EZFRV v programovém období 2014-2020 za těchto podmínek:
a)
tyto výdaje jsou stanoveny v příslušném programu pro rozvoj venkova na programové období 2014-2020;
b)
použije se míra příspěvku z EZFRV na odpovídající opatření podle nařízení (EU) č. 1305/2013 stanovená v příloze I tohoto nařízení;
c)
členské státy zajistí jasnou identifikaci příslušných přechodných operací ve svých řídicích a kontrolních systémech.
Článek 17
Chorvatsko
1. Výdaje související s právními závazky Chorvatska vůči příjemcům, které byly přijaty v rámci nástroje předvstupní pomoci v oblasti zemědělství a rozvoje venkova (IPARD) u operací v rámci opatření uvedených v čl. 171 odst. 3 písm. b) a odst. 4 písm. a) a b) nařízení Komise (ES) č. 718/2007 (19), jsou způsobilé pro poskytnutí příspěvku z EZFRV v programovém období 2014-2020, pokud jde o platby provedené:
a)
mezi 1. lednem 2014 a 31. prosincem 2016, pokud již byl vyčerpán finanční příděl na dané opatření příslušného programu přijatého podle nařízení (ES) č. 718/2007;
b)
po 31. prosinci 2016.
2. Výdaje uvedené v odstavci 1 jsou způsobilé pro příspěvek z EZFRV v programovém období 2014-2020 za těchto podmínek:
a)
tyto výdaje jsou stanoveny v příslušném programu pro rozvoj venkova na programové období 2014-2020;
b)
použije se míra příspěvku z EZFRV na odpovídající opatření podle nařízení (EU) č. 1305/2013 stanovená v příloze II tohoto nařízení;
c)
Chorvatsko zajistí jasnou identifikaci příslušných přechodných operací ve svých řídicích a kontrolních systémech.
3. Výdaje vzniklé po 31. prosinci 2013 ve vztahu k operacím, které jsou nutné pro uzavření programu IPARD a hodnocení ex post podle článku 191 nařízení (ES) č. 718/2007, jsou v programovém období 2014-2020 způsobilé pro poskytnutí příspěvku z EZFRV ze složky technická pomoc, jestliže program obsahuje ustanovení o takových výdajích.
Článek 18
Hodnocení ex post
1. Zpráva o hodnocení ex post uvedená v čl. 86 odst. 5 nařízení (ES) č. 1698/2005 se Komisi předloží do 31. prosince 2016.
2. Přehled hodnocení ex post uvedený v článku 87 nařízení (ES) č. 1698/2005 se dokončí nejpozději do 31. prosince 2017.
KAPITOLA IV
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 19
Zrušení
Nařízení (ES) č. 1974/2006 se zrušuje.
Nadále se použije na operace prováděné na základě programů schválených Komisí podle nařízení (ES) č. 1698/2005 před dnem 1. ledna 2014.
Článek 20
Vstup v platnost a použitelnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. ledna 2014.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 11. března 2014.
KOMISSION DELEGOITU ASETUS (EU) N:o 807/2014,
annettu 11 päivänä maaliskuuta 2014,
Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahaston (maaseuturahasto) tuesta maaseudun kehittämiseen annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1305/2013 täydentämisestä ja siirtymäsäännöksistä
EUROOPAN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahaston (maaseuturahasto) tuesta maaseudun kehittämiseen ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1698/2005 kumoamisesta 17 päivänä joulukuuta 2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1305/2013 (1) ja erityisesti sen 2 artiklan 3 kohdan, 14 artiklan 5 kohdan, 16 artiklan 5 kohdan, 19 artiklan 8 kohdan, 22 artiklan 3 kohdan, 28 artiklan 10 kohdan, 28 artiklan 11 kohdan, 29 artiklan 6 kohdan, 30 artiklan 8 kohdan, 33 artiklan 4 kohdan, 34 artiklan 5 kohdan, 35 artiklan 10 kohdan, 36 artiklan 5 kohdan, 45 artiklan 6 kohdan, 47 artiklan 6 kohdan ja 89 artiklan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Asetuksessa (EU) N:o 1305/2013 vahvistetaan yleiset säännöt, jotka koskevat Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahastosta (maaseuturahasto) myönnettävää unionin tukea, ja täydennetään Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1303/2013 (2) 2 osassa säädettyjä Euroopan rakenne- ja investointirahastoja koskevia yhteisiä säännöksiä. Olisi vahvistettava täydentäviä sääntöjä.
(2)
Jäsenvaltioiden olisi vahvistettava ja sovellettava erityisedellytyksiä tuensaamiseen silloin kun nuori viljelijä ei ryhdy pitämään tilaa ainoana tilanpidosta vastaavana yrittäjänä. Sen varmistamiseksi, että tuensaajia kohdellaan yhdenvertaisesti riippumatta siitä, missä oikeudellisessa muodossa he päättävät ryhtyä maatalousyrittäjiksi, olisi säädettävä, että edellytysten, joiden mukaisesti oikeushenkilöä tai muuta kumppanuusmuotoa voidaan pitää nuorena viljelijänä, olisi oltava vastaavat kuin luonnolliseen henkilöön sovellettavat edellytykset. Olisi säädettävä riittävän pitkästä lisäajasta, jossa nuoret viljelijät voivat hankkia tarvittavan ammattitaidon.
(3)
Jäsenvaltioiden olisi määriteltävä tilan- ja metsänhoitoa koskevien vaihto-ohjelmien ja tila- ja metsävierailujen kesto ja sisältö maaseudun kehittämisohjelmissaan sen varmistamiseksi, että tällaiset maaseuturahastosta tuettavat ohjelmat ja vierailut määritellään ja rajataan selkeästi suhteessa muissa unionin järjestelmissä toteutettaviin vastaaviin toimiin ottaen samaan aikaan huomioon kansallisten tilanteiden monimuotoisuus. Kyseisessä sisällössä olisi keskityttävä tietyille kohdealoille, jotka liittyvät läheisesti maaseudun kehittämistä koskevien unionin prioriteettien toteuttamiseen.
(4)
Olisi vahvistettava säännöt, joissa täsmennetään tuottajaryhmien erityispiirteet ja toimityypit, jotka voivat saada tukea laatujärjestelmiä koskevaan toimenpiteeseen kuuluvassa menekinedistämistoimessa, ja vahvistetaan edellytykset kilpailun vääristymien ja tuotteiden syrjinnän ehkäisemiseksi sekä kaupallisten tuotemerkkien tuen ulkopuolelle jättämiseksi.
(5)
Asetuksen (EU) N:o 1305/2013 19 artiklan 4 kohdassa tarkoitetussa liiketoimintasuunnitelmassa olisi oltava riittävästi elementtejä, jotta valitun toimen tavoitteiden saavuttaminen voidaan arvioida. Tuensaajien yhdenvertaisen kohtelun varmistamiseksi koko unionissa sekä seurannan helpottamiseksi kyseisen asetuksen 19 artiklan 4 kohdassa tarkoitettujen kynnysten vahvistamisessa käytettäväksi perusteeksi olisi otettava tilan tuotantomahdollisuudet.
(6)
Maatalousmaan metsittämiseen sovellettavat ympäristöä koskevat vähimmäisvaatimukset olisi vahvistettava siten, ettei herkissä elinympäristöissä, mukaan lukien luonnonarvoltaan merkittävä maatalous, tehdä epäasianmukaisia metsityksiä ja että kyky sietää ilmastonmuutoksen vaikutuksia otetaan huomioon. Natura 2000 -alueiksi nimetyillä alueilla metsityksen olisi oltava asianomaisten alueiden hoitotavoitteiden mukaista. Erityistä huomiota olisi kiinnitettävä tiettyjen alueiden erityisiin ympäristötarpeisiin, kuten maaperän eroosion ehkäisemiseen. Olisi säädettävä tiukemmista säännöistä sellaisten metsitystoimien osalta, jotka johtavat laajempien metsien luomiseen, jotta otettaisiin huomioon kyseisten toimien vaikutus ekosysteemeihin ja varmistettaisiin, että ne ovat vihreän infrastruktuurin strategian (3) ja EU:n uuden metsästrategian (4) tavoitteiden mukaiset.
(7)
Edellytyksillä, joita sovelletaan kotieläintuotannon laajaperäistämiseen liittyviin sitoumuksiin, kasvatuksesta luopumisen vuoksi uhanalaisten paikallisten rotujen kasvattamiseen tai geneettisen köyhtymisen uhkaamien kasvien geenivarojen säilyttämiseen, olisi varmistettava, että sitoumukset määritellään ottaen huomioon maaseudun kehittämistä koskevat unionin prioriteetit ja erityisesti tarve varmistaa maiseman, maisemapiirteiden ja luonnonvarojen, mukaan lukien veden, maaperän ja geneettisen monimuotoisuuden, suojelu.
(8)
Olisi määriteltävä toimet, joille voidaan myöntää tukea maatalouden geenivarojen säilyttämistä, kestävää käyttöä ja kehittämistä varten sekä metsätalouden geenivarojen säilyttämistä ja edistämistä varten.
(9)
Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1307/2013 (5) 43 artiklassa tarkoitettujen ilmaston ja ympäristön kannalta suotuisien maatalouskäytäntöjen ja vastaavien käytäntöjen kaksinkertaisen rahoittamisen estämiseksi, viljelijöiden välisen kilpailun vääristymisen estämiseksi ja maaseuturahaston määrärahojen moitteettoman varainhoidon varmistamiseksi olisi säädettävä, että kyseisistä käytännöistä johtuvat lisäkustannukset ja tulonmenetykset vähennetään asianomaisista tuista.
(10)
Olisi määriteltävä ne alat, joilla tuotantomenetelmiä koskevia vaatimuksia tehdään eläinten hyvinvointiin liittyvien sitoumusten tiukentamiseksi. Olisi vältettävä kyseisten eläinten hyvinvointiin liittyvien sitoumusten päällekkäisyyttä tavanomaisten maatalouskäytäntöjen ja erityisesti tautien ehkäisemiseksi annettavien rokotusten kanssa.
(11)
Olisi täsmennettävä lyhyet toimitusketjut ja paikalliset markkinat, joiden yhteydessä voidaan myöntää tukea. Selkeän eron tekemiseksi näiden kahden välille lyhyet toimitusketjut olisi määriteltävä välittäjien lukumäärän perusteella, kun taas paikallisten markkinoiden määrittelemiseksi perusteena olisi käytettävä kilometreinä ilmaistua etäisyyttä tilalta ottaen huomioon asianomaisen alan erityiset maantieteelliset piirteet, jollei muuta vakuuttavaa vaihtoehtoista perustetta esitetä. Pientoimijoiden välisessä yhteistyössä olisi keskityttävä tarmokkaasti voittamaan maaseutualueiden pirstaleisuudesta johtuvia yleisiä haittoja. Sen vuoksi se olisi rajoitettava mikroyrityksiin ja luonnollisiin henkilöihin, jotka aikovat tuenhakuhetkellä perustaa mikroyrityksen. Johdonmukaisen lähestymistavan varmistamiseksi yhteistyötoimenpiteen täytäntöönpanossa kyseisessä toimenpiteessä olisi tuettava ainoastaan lyhyisiin toimitusketjuihin ja paikallisiin markkinoihin liittyviä menekinedistämistoimia.
(12)
Sen varmistamiseksi, että asetuksen (EU) N:o 1305/2013 38 artiklan 3 kohdan b alakohdassa ja 39 artiklan 4 kohdan b alakohdassa tarkoitetut rahoitusosuudet, jotka liittyvät keskinäisen rahaston ottamien kaupallisten lainojen korkoon, säilyvät asianmukaisella tasolla, kyseisten kaupallisten lainojen vähimmäis- ja enimmäiskestojen olisi oltava yhdestä viiteen vuotta.
(13)
Maaseuturahaston määrärahojen tehokkaan käytön varmistamiseksi eräät menotyypit, jotka liittyvät leasingsopimuksiin, kuten vuokranantajan kate, korkojen jälleenrahoituskulut, yleiskulut ja vakuutusmaksut, olisi jätettävä tuen ulkopuolelle. Jäsenvaltioiden maatalousalan erilaisten taloudellisten ja kehittymisedellytysten huomioon ottamiseksi sekä maaseuturahaston määrärahojen moitteettoman varainhoidon varmistamiseksi jäsenvaltioita olisi vaadittava määrittelemään maaseudun kehittämisohjelmissaan edellytykset, joiden mukaisesti käytetyt välineet ja laitteet voivat olla tukikelpoisia. Maaseudun kehittämiseen liittyvien unionin prioriteettien mukaisesti maaseuturahaston tukea olisi myönnettävä vain sellaisiin uusiutuvaan energiaan tehtäviin investointeihin, jotka ovat erittäin energiatehokkaita ja joiden ympäristönsuojelullinen taso on korkea. Jäsenvaltioiden olisi tätä varten vahvistettava energiatehokkuuden vähimmäisvaatimukset. Jäsenvaltioiden olisi varmistettava, että sovellettavia bioenergian kestävyysvaatimuksia noudatetaan. Niiden olisi myös tuettava siirtymistä ensimmäisen sukupolven biopolttoaineista toisen sukupolven biopolttaineisiin ja edistettävä sellaisten kehittyneiden biopolttoaineiden tuotannon lisäämistä, jotka tuottavat suuria kasvihuonekaasusäästöjä, joihin liittyy alhainen epäsuorien maankäytön muutosten riski ja jotka eivät myöskään kilpaile suoraan elintarvike- ja rehumarkkinoiden käyttämästä maatalousmaasta.
(14)
Olisi vahvistettava edellytykset, joita sovelletaan asetuksen (EU) N:o 1305/2013 28, 29, 33 ja 34 artiklassa säädettyjen toimenpiteiden mukaisten sitoumusten muuntamiseen tai mukauttamiseen, ja olisi määriteltävä sellaiset tilanteet, joissa tukea ei tarvitse maksaa takaisin. Olisi varmistettava, että sitoumuksia voidaan muuntaa tai mukauttaa vain, jos sitoumuksen ympäristötavoitteet turvataan tai niitä vahvistetaan.
(15)
Olisi annettava säännökset, jotka koskevat siirtymistä neuvoston asetuksen (EY) N:o 1698/2005 (6) tai Kroatian osalta neuvoston asetuksen (EY) N:o 1085/2006 (7) mukaisesta maaseudun kehittämistuesta asetuksen (EU) N:o 1305/2013 mukaiseen tukeen. Koska Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) N:o 1310/2013 (8) on jo otettu käyttöön eräitä maaseudun kehittämiseen liittyviä siirtymäsäännöksiä, tässä asetuksessa olisi vahvistettava edellytykset, joiden mukaisesti asetuksen (EY) N:o 1698/2005 52 ja 63 artiklassa tarkoitettuihin toimenpiteisiin liittyvistä menoista tulee tukikelpoisia asetuksen (EU) N:o 1305/2013 nojalla. Tässä asetuksessa olisi myös mukautettava ohjelmien jälkiarviointien ja yhteenvetojen toimittamisen määräpäiviä sellaisten asetuksen (EU) N:o 1310/2013 1 artiklan nojalla säädettyjen siirtymäsäännösten huomioon ottamiseksi, jotka koskevat vuosien 2007-2013 ohjelmakauden ohjelmien täytäntöönpanoa vuonna 2014.
(16)
Koska asetus (EY) N:o 1698/2005 korvataan asetuksella (EU) N:o 1305/2013, on asianmukaista kumota asetuksen (EY) N:o 1698/2005 soveltamissäännöt, joista säädetään komission asetuksessa (EY) N:o 1974/2006 (9). Sen vuoksi asetus (EY) N:o 1974/2006 olisi kumottava.
(17)
Koska ohjelmakausi 2014-2020 on jo alkanut silloin kun tämä asetus julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä, tämän asetuksen olisi tultava voimaan mahdollisimman pian. Sen vuoksi sen olisi tultava voimaan päivänä, jona se julkaistaan, ja sitä olisi sovellettava ohjelmakauden 2014-2020 ensimmäisestä päivästä eli 1 päivästä tammikuuta 2014,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 LUKU
SOVELTAMISALA
1 artikla
Soveltamisala
Tässä asetuksessa säädetään
1)
asetusta (EU) N:o 1305/2013 täydentävistä säännöksistä, jotka koskevat
a)
nuoria viljelijöitä;
b)
tilan- ja metsänhoitoa koskevia vaihto-ohjelmia ja vierailuja;
c)
laatujärjestelmiä ja menekinedistämistä;
d)
tila- ja yritystoiminnan kehittämistä;
e)
metsitystä ja metsämaan muodostamista;
f)
maatalouden ympäristö- ja ilmastotoimenpiteitä;
g)
maa- ja metsätalouden geenivarojen säilyttämistä;
h)
kaksinkertaisen rahoituksen estämistä;
i)
eläinten hyvinvointia;
j)
yhteistyötä;
k)
keskinäisille rahastoille myönnettäviä kaupallisia lainoja;
l)
investointeja;
m)
sitoumusten muuntamista tai mukauttamista;
n)
sitoumusten laajentamista tai uusia sitoumuksia;
2)
erityisistä siirtymäsäännöistä, jotka koskevat edellytyksiä, joilla komission asetuksen (EY) N:o 1698/2005 mukaisesti hyväksymä tuki tai Kroatian osalta asetuksen (EY) N:o 1085/2006 mukaisesti hyväksymä tuki voidaan sisällyttää asetuksessa (EU) N:o (EU) N:o 1305/2013 säädettyyn tukeen, mukaan lukien tekninen tuki Kroatian osalta.
II LUKU
MAASEUDUN KEHITTÄMISTOIMENPITEITÄ KOSKEVIA SÄÄNTÖJÄ TÄYDENTÄVÄT SÄÄNNÖKSET
2 artikla
Nuori viljelijä
1. Jos asetuksen (EU) N:o 1305/2013 2 artiklan 1 kohdan n alakohdassa määritelty nuori viljelijä ei ryhdy pitämään tilaa ainoana tilanpidosta vastaavana yrittäjänä, jäsenvaltion on vahvistettava tuensaamisen erityisedellytykset ja sovellettava niitä. Kyseisten edellytysten on oltava vastaavia kuin ne, joita sovelletaan nuoreen viljelijään, joka ryhtyy pitämään tilaa ainoana tilanpidosta vastaavana yrittäjänä. Kaikissa tällaisissa tapauksissa vastuun tilanpidosta on oltava nuorilla viljelijöillä.
2. Jos tukihakemus koskee oikeushenkilön omistamaa tilaa, asetuksen (EU) N:o 1305/2013 2 artiklan 1 kohdan n alakohdassa määritellyllä nuorella viljelijällä on oltava tosiasiallinen ja jatkuva päätäntävalta oikeushenkilössä toiminnan johtamiseen, etuihin ja taloudellisiin riskeihin liittyvien päätösten osalta. Jos oikeushenkilön pääomaan tai hallinnointiin osallistuu useita luonnollisia henkilöitä, joihin kuuluu myös yksi tai useampi sellainen henkilö, joka ei ole nuori viljelijä, nuoren viljelijän on pystyttävä harjoittamaan tällaista tosiasiallista ja jatkuvaa päätäntävaltaa joko yksin tai yhdessä muiden viljelijöiden kanssa.
Jos oikeushenkilö on yksin tai yhdessä toisen oikeushenkilön päätäntävallassa, ensimmäisessä alakohdassa säädettyjä vaatimuksia sovelletaan jokaiseen luonnolliseen henkilöön, jolla on päätäntävaltaa kyseisessä toisessa oikeushenkilössä.
3. Sillä hetkellä, kun kyseisen asetuksen mukaista tukea koskeva hakemus jätetään, kaikkien asetuksen (EU) N:o 1305/2013 2 artiklan 1 kohdan n alakohdassa vahvistettujen nuoren viljelijän määritelmän osatekijöiden on täytyttävä. Tuensaajalle voidaan kuitenkin myöntää yksittäisen tukipäätöksen päivämäärästä alkaen enintään 36 kuukauden lisäaika niiden edellytysten täyttämiseksi, jotka liittyvät maaseudun kehittämisohjelmassa esitetyn ammattitaidon hankkimiseen.
3 artikla
Tilan- ja metsänhoitoa koskevat vaihdot ja vierailut
Jäsenvaltion on määriteltävä maaseudun kehittämisohjelmissaan asetuksen (EU) N:o 1305/2013 14 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen lyhytaikaisten tilan- ja metsänhoitoa koskevien vaihtojen ja tila- ja metsävierailujen kesto ja sisältö. Tällaisissa vaihtojärjestelmissä ja vierailuissa on keskityttävä erityisesti kestäviin maa- ja metsätalousmenetelmiin ja/tai -tekniikoihin, tilojen toiminnan monipuolistamiseen, lyhyisiin toimitusketjuihin osallistuviin tiloihin, uusien liiketoimintamahdollisuuksien ja uusien tekniikoiden kehittämiseen sekä metsien kestävyyden parantamiseen.
4 artikla
Laatujärjestelmät - menekinedistäminen
1. Asetuksen (EU) N:o 1305/2013 16 artiklan 2 kohdan mukaista tukea saavien tuottajaryhmien on oltava sellaisia yhteisöjä - niiden oikeudellisesta muodosta riippumatta - jotka tuovat yhteen kyseisen asetuksen 16 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuihin maataloustuotteiden, puuvillan tai elintarvikkeiden laatujärjestelmiin osallistuvia toimijoita jonkin johonkin kyseisistä järjestelmistä kuuluvan tuotteen osalta.
2. Asetuksen (EU) N:o 1305/2013 16 artiklan 2 kohdan mukaiseen tukeen kelpoisen toimityypin on oltava seuraavien erityispiirteiden mukainen:
a)
sillä on tarkoitus kannustaa kuluttajia ostamaan tuotteita, jotka kuuluvat asetuksen (EU) N:o 1305/2013 16 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuihin maataloustuotteiden, puuvillan tai elintarvikkeiden laatujärjestelmiin, joihin kuulumisesta myönnetään maaseudun kehittämisohjelmassa tukea; ja
b)
sillä pyritään korostamaan asianomaisten tuotteiden erityispiirteitä tai etuja, erityisesti asianomaiseen laatuohjelmaan liittyvien laadun, erityisten tuotantotapojen, eläinten hyvinvointiin liittyvien korkeiden vaatimusten ja ympäristönsuojelun kannalta.
3. Tukikelpoisilla toimilla ei saa kannustaa kuluttajia ostamaan jotakin tuotetta sen erityisen alkuperän vuoksi, lukuun ottamatta tuotteita, jotka kuuluvat laatuohjelmiin, jotka on perustettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1151/2012 (10) II osastossa, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 110/2008 (11) III luvussa, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 251/2014 (12) III luvussa sekä viinin osalta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1308/2013 (13) II osan II osaston I luvun 2 jaksossa. Tuotteen alkuperä voidaan ilmoittaa, jos viittaukset alkuperään ovat toissijaisia pääviestiin verrattuna.
4. Asetuksen (EU) N:o 1305/2013 16 artiklan 2 kohdan mukaista tukea ei saa myöntää kaupallisiin tuotemerkkeihin liittyviin tiedotus- ja menekinedistämistoimiin.
5 artikla
Tila- ja yritystoiminnan kehittäminen
1. Asetuksen (EU) N:o 1305/2013 19 artiklan 4 kohdassa tarkoitetussa liiketoimintasuunnitelmassa on kuvattava vähintään seuraavia:
a)
Kun kyseessä on nuorten viljelijöiden aloitustuki:
i)
tilan lähtötilanne;
ii)
tilan toimintojen kehittämisen välietapit ja tavoitteet;
iii)
yksityiskohtaiset tiedot tilan toimintojen kehittämiseksi tarvittavista toimista, kuten investoinneista, koulutuksesta tai neuvonnasta, mukaan lukien ympäristön kestävyyteen ja resurssitehokkuuteen liittyvät toimet.
b)
Kun kyseessä on yrityksen perustamistuki muun kuin maataloustoiminnan aloittamiseksi maaseutualueilla:
i)
tukea hakevan henkilön tai mikro- tai pienyrityksen taloudellinen lähtötilanne;
ii)
henkilön, tilan tai mikro- tai pienyrityksen uusien toimintojen kehittämisen välietapit ja tavoitteet;
iii)
yksityiskohtaiset tiedot henkilön, tilan tai mikro- tai pienyrityksen toimintojen kehittämiseksi tarvittavista toimista, kuten investoinneista, koulutuksesta tai neuvonnasta.
c)
Kun kyseessä on yrityksen perustamistuki pientilojen kehittämiseksi:
i)
tilan lähtötilanne; ja
ii)
yksityiskohtaiset tiedot toimista, joilla voidaan edistää taloudellisen elinkelpoisuuden saavuttamista, kuten investoinneista, koulutuksesta tai yhteistyöstä, mukaan lukien ympäristön kestävyyteen ja resurssitehokkuuteen liittyvät toimet.
2. Jäsenvaltion on määritettävä asetuksen (EU) N:o 1305/2013 19 artiklan 4 kohdan kolmannessa alakohdassa tarkoitetut kynnykset komission asetuksen (EY) N:o 1242/2008 (14) 5 artiklassa määriteltynä standardituotoksena tai vastaavana mitattavien tilan tuotantomahdollisuuksien osalta.
6 artikla
Metsitys ja metsämaan muodostaminen
Asetuksen (EU) N:o 1305/2013 22 artiklassa tarkoitetun metsityksen ja metsämaan muodostamisen yhteydessä sovelletaan seuraavia ympäristöön liittyviä vähimmäisvaatimuksia:
a)
Istutettavien lajien, alojen ja menetelmien valinnassa on vältettävä epäasianmukaiset metsitykset herkissä elinympäristöissä, kuten soilla ja kosteikoissa, sekä negatiiviset vaikutukset ekologisesti arvokkailla alueilla, mukaan lukien alueet, joilla harjoitetaan luonnonarvoltaan merkittävää maataloutta. Neuvoston direktiivin 92/43/ETY (15) ja Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/147/EY (16) mukaisesti Natura 2000 -alueiksi nimetyillä alueilla sallitaan vain asianomaisten alueiden hoitotavoitteiden mukainen, Natura 2000:n täytäntöönpanosta vastaavien kansallisten viranomaisten kanssa sovittu metsitys.
b)
Puiden lajeja, lajikkeita, ekotyyppejä ja lähtöisyyttä valittaessa on otettava huomioon kyky sietää ilmastonmuutosta ja luonnonkatastrofeja sekä asianomaisen alueen bioottiset, pedologiset ja hydrologiset olosuhteet, kuten myös jäsenvaltioiden määrittelemä lajien mahdollinen haitallisuus paikallisissa olosuhteissa. Tuensaajan on suojeltava metsää ja huolehdittava siitä vähintään niin kauan kuin palkkiota maatalouden tulonmenetysten ja hoitokustannusten korvaamiseksi maksetaan. Tähän kuuluvat tapauksen mukaan puuston hoito, harvennus tai laiduntaminen metsän tulevaa kehitystä silmällä pitäen, ruohokasvillisuuden hillitseminen ja tulenaran aluskasvillisuuden kasvun estäminen. Jäsenvaltioiden on nopeakasvuisten lajien osalta määriteltävä hakkuuta edeltävä vähimmäis- ja enimmäisaika. Vähimmäisajan on oltava vähintään 8 vuotta ja enimmäisajan enintään 20 vuotta.
c)
Jos monivuotisten puumaisten lajien istutuksen ei voida ankarien ympäristö- tai ilmasto-olosuhteiden vuoksi, mukaan lukien ympäristön pilaantuminen, odottaa johtavan sovellettavassa kansallisessa lainsäädännössä määritellyn metsäpeitteen syntymiseen, jäsenvaltio voi sallia, että tuensaaja perustaa muun puumaisen kasvuston ja pitää sitä yllä. Tuensaajan on sovellettava samaa huolenpidon ja suojelun tasoa kuin metsiin.
d)
Jos metsitystoimet johtavat sen suuruisen metsän luomiseen, joka ylittää jäsenvaltion vahvistaman kynnyksen, toimessa on joko
i)
istutettava ainoastaan ekologisesti sopeutuneita lajeja ja/tai ilmastomuutosta asianomaisella biomaantieteellisellä alueella sietäviä lajeja, joiden ei ole vaikutustenarvioinnissa havaittu uhkaavan luonnon monimuotoisuutta tai ekosysteemipalveluja tai vaikuttavan negatiivisesti ihmisten terveyteen; tai
ii)
käytettävä puulajien sekoitusta, jossa on joko
-
vähintään 10 prosenttia lehtipuita alaa kohden, tai
-
vähintään kolme puulajia tai -lajiketta, joista vähiten esiintyvä kattaa vähintään 10 prosenttia alasta.
7 artikla
Maatalouden ympäristö- ja ilmastotoimenpiteet
1. Asetuksen (EU) N:o 1305/2013 28 artiklassa tarkoitetun maatalouden ympäristö- ja ilmastotoimenpiteen mukaisten kotieläintuotannon laajaperäistämiseen liittyvien sitoumusten on oltava vähintään seuraavien edellytysten mukaisia:
a)
tilan koko laidunalaa hoidetaan ja pidetään yllä yli- tai alilaiduntamisen estämiseksi;
b)
eläintiheys määritellään ottamalla huomioon tilan koko laiduntava karja tai ravinteiden huuhtoutumisen vähentämiseen tähtäävän sitoumuksen osalta kyseisen sitoumuksen kannalta tarkoituksenmukainen karjan määrä tilalla.
2. Asetuksen (EU) N:o 1305/2013 28 artiklassa tarkoitetun maatalouden ympäristö- ja ilmastotoimenpiteen mukaisissa sitoumuksissa, jotka liittyvät kasvatuksesta luopumisen vuoksi uhanalaisten paikallisten rotujen kasvattamiseen tai geneettisen köyhtymisen uhkaamien kasvien geenivarojen säilyttämiseen, on vaadittava, että
a)
kasvatetaan paikallista rotua olevia eläimiä, jotka ovat geneettisesti sopeutuneet jäsenvaltion yhteen tai useampaan perinteiseen tuotantojärjestelmään ja jotka ovat uhanalaisia kasvatuksesta luopumisen vuoksi; tai
b)
säilytetään sellaisten kasvien geenivaroja, jotka ovat luonnostaan sopeutuneet paikallisiin ja alueellisiin olosuhteisiin ja joita uhkaa geneettinen köyhtyminen.
Tukea voidaan myöntää seuraaville kotieläinlajeille:
a)
nautaeläimet;
b)
lampaat;
c)
vuohet;
d)
hevoseläimet;
e)
siat;
f)
linnut.
3. Paikalliset rotujen katsotaan olevan uhanalaisia kasvatuksesta luopumisen vuoksi, jos seuraavat edellytykset täyttyvät:
a)
asianomaisten siitosnaaraiden lukumäärä kansallisella tasolla on mainittu;
b)
asianmukaisesti tunnustettu asiaankuuluva tieteellinen elin on varmistanut lueteltujen rotujen lukumäärän ja uhanalaisuuden;
c)
asianmukaisesti tunnustettu asiaankuuluva tekninen elin on rekisteröinyt rodun kantakirjan ja pitää sen ajan tasalla;
d)
asianomaisilla elimillä on uhanalaisten rotujen eläinten tunnistamiseen tarvittava pätevyys ja tietotaito.
Tiedot kyseisten edellytysten täyttymisestä on sisällytettävä maaseudun kehittämisohjelmaan.
4. Kasvien geenivaroja katsotaan uhkaavan geneettinen köyhtyminen, jos maaseudun kehittämisohjelmaan sisällytetään maatiaiskantojen tai alkuperäisten paikallisten lajien esiintymisen harvinaisuutta, kantojen monimuotoisuutta ja paikallisella tasolla käytettäviä viljelymenetelmiä koskevien tieteellisten tulosten ja indikaattorien tukemat todisteet geneettisestä köyhtymisestä.
5. Tämän artiklan 1-4 kohdassa tarkoitettuihin maatalouden ympäristösitoumuksiin kuuluviin toimintoihin ei voida myöntää asetuksen (EU) N:o 1305/2013 28 artiklan 9 kohdan mukaista tukea.
8 artikla
Maa- ja metsätalouden geenivarojen säilyttäminen
1. Tässä artiklassa tarkoitetaan
a)
’in situ -säilyttämisellä’ maataloudessa geenivarojen säilyttämistä ekosysteemeissä ja luontaisissa elinympäristöissä sekä lajien tai luonnonvaraisten rotujen elinkykyisten populaatioiden säilyttämistä ja elvyttämistä niiden luonnollisessa ympäristössä sekä kotieläinlajien ja viljelykasvilajien osalta siinä maatilaympäristössä, jossa ne ovat kehittäneet erityisominaisuutensa;
b)
’in situ -säilyttämisellä’ metsätaloudessa geenivarojen säilyttämistä ekosysteemeissä ja luontaisissa elinympäristöissä sekä lajien elinkykyisten populaatioiden säilyttämistä ja elvyttämistä niiden luonnollisessa ympäristössä;
c)
’säilyttämisellä maa- tai metsätilalla’in situ -säilyttämistä ja -kehittämistä maa- tai metsätilan tasolla;
d)
’ex situ -säilyttämisellä’ maa- tai metsätalouden geenivarojen säilyttämistä muussa kuin niiden luonnollisessa ympäristössä;
e)
’ex situ -kokoelmalla’ maa- tai metsätalouden geenivarojen kokoelmaa, jota säilytetään muualla kuin geenivarojen luonnollisessa ympäristössä.
2. Maa- ja metsätalouden geenivarojen säilyttämiseksi toteutettavien toimien, joihin voidaan asetuksen (EU) N:o 1305/2013 28 artiklan 9 kohdan ja 34 artiklan 4 kohdan mukaisesti myöntää tukea, on sisällettävä seuraavat toimet:
a)
kohdennetut toimet: toimet, joilla edistetään maa- ja metsätalouden geenivarojen ex situ- ja in situ -säilyttämistä, kuvaamista, keräämistä ja käyttöä, mukaan lukien tällä hetkellä in situ -säilytettyjen geenivarojen verkkopohjaiset tietokannat, joihin sisältyy säilyttäminen maa- tai metsätilalla, sekä ex situ -kokoelmien ja tietokantojen säilyttämistä, kuvaamista, keräämistä ja käyttöä;
b)
yhteensovitetut toimet: toimet, joilla edistetään tietojen vaihtoa jäsenvaltioiden toimivaltaisten laitosten kesken unionin maa- tai metsätalouden geenivarojen säilyttämisestä, kuvaamisesta, keräämisestä ja käytöstä;
c)
liitännäistoimet: tiedotus-, levittämis- ja neuvontatoimet valtiosta riippumattomien järjestöjen ja muiden sidosryhmien kanssa, koulutuskurssit ja teknisten kertomusten laatiminen.
9 artikla
Kaksinkertaisen rahoituksen estäminen, kun kyseessä ovat ilmaston ja ympäristön kannalta suotuisat maatalouskäytännöt ja vastaavat käytännöt
1. Asetuksen (EU) N:o 1305/2013 28 artiklan 6 kohdan, 29 artiklan 4 kohdan ja 30 artiklan 1 kohdan mukaisen tuen soveltamiseksi tällaiset tuet lasketaan ottaen huomioon ainoastaan lisäkustannukset ja/tai tulonmenetykset, jotka liittyvät asetuksen (EU) N:o 1307/2013 43 artiklan mukaisia asiaankuuluvia pakollisia käytäntöjä pidemmälle meneviin sitoumuksiin.
2. Kun asetuksen (EU) N:o 1305/2013 28 artiklan mukaisen maatalouden ympäristö- ja ilmastositoumuksen, joka liittyy asetuksen (EU) N:o 1307/2013 liitteessä IX olevan I jakson 3 ja 4 kohdassa ja III jakson 7 kohdassa tarkoitettuihin käytäntöihin, ja mihin tahansa kyseiseen liitteeseen lisättävään käytäntöön, ilmoitetaan asetuksen (EU) N:o 1307/2013 43 artiklan 8 kohdan sääntöjen mukaisesti vastaavan yhtä tai useampaa asetuksen (EU) N:o 1307/2013 43 artiklan 2 kohdan mukaisesti vahvistettua käytäntöä, asetuksen (EU) N:o 1305/2013 28 artiklan 6 kohdan mukaiseen maatalouden ympäristö- ja ilmastotoimenpiteen liittyvästä tuesta on vähennettävä kiinteä määrä, joka vastaa osaa jäsenvaltion tai alueen keskimääräisestä viherryttämistuesta jokaisen asetuksen (EU) N:o 1307/2013 43 artiklan 12 kohdan c alakohdan mukaisesti vahvistetun viherryttämiskäytännön osalta.
10 artikla
Eläinten hyvinvointi
Eläinten hyvinvointiin liittyvissä sitoumuksissa, joille voidaan myöntää asetuksen (EU) N:o 1305/2013 33 artiklan mukaista tukea, on tiukennettava tuotantomenetelmiä koskevia vaatimuksia jollakin seuraavista aloista:
a)
vesi, rehu ja eläinten hoito kotieläinten luonnollisten tarpeiden mukaisesti;
b)
olot eläinsuojissa, kuten eläinten käytössä oleva tila, lattiapinnat, virikemateriaalit, luonnovalo;
c)
ulkotiloihin pääsy;
d)
käytännöt, joissa vältetään ruumiinjäsenten typistämistä ja/tai eläinten kastrointia, tai puudutusaineiden ja tulehduskipulääkkeiden käyttö tai immunokastraatio, jos typistäminen tai kastrointi katsotaan tietyissä tapauksissa tarpeelliseksi.
11 artikla
Yhteistyö
1. Asetuksen (EU) N:o 1305/2013 35 artiklan 2 kohdan d alakohdassa tarkoitettua tukea lyhyiden toimitusketjujen perustamiseen ja kehittämiseen voidaan myöntää vain toimitusketjuille, joissa viljelijän ja kuluttajan välillä on enintään yksi väliporras.
2. Asetuksen (EU) N:o 1305/2013 35 artiklan 2 kohdan d alakohdassa tarkoitettua tukea paikallisten markkinoiden perustamiseen ja kehittämiseen voidaan myöntää markkinoille, joiden osalta
a)
maaseudun kehittämisohjelmassa vahvistetaan tuotteen alkuperätilaa ympäröivä kilometreissä ilmaistu säde, jonka sisäpuolella jalostustoimintojen ja myynnin loppukuluttajalle on tapahduttava; tai
b)
maaseudun kehittämisohjelmassa esitetään vakuuttava vaihtoehtoinen määritelmä.
3. Asetuksen (EU) N:o 1305/2013 35 artiklan 2 kohdan c alakohdan mukaisesti tuettujen toimien soveltamiseksi ’pienellä toimijalla’ tarkoitetaan komission suosituksessa 2003/361/EY (17) määriteltyä mikroyritystä tai luonnollista henkilöä, joka ei harjoita taloudellista toimintaa tuenhakuhetkellä.
4. Asetuksen (EU) N:o 1305/2013 35 artiklan 2 kohdan e alakohdassa tarkoitetuille menekinedistämistoimille voidaan myöntää tukea ainoastaan sellaisten lyhyiden toimitusketjujen ja paikallisten markkinoiden osalta, jotka ovat tämän artiklan 1 ja 2 kohdassa säädettyjen edellytysten mukaisia.
12 artikla
Keskinäisille rahastoille myönnettävät kaupalliset lainat
Silloin kun asetuksen (EU) N:o 1305/2013 38 ja 39 artiklassa tarkoitettuun keskinäisistä rahastoista maksettavaan taloudelliseen korvaukseen liittyvien varojen lähde on kaupallinen laina, lainan keston on oltava 1-5 vuotta.
13 artikla
Investoinnit
Asetuksen (EU) N:o 1305/2013 45 artiklan säännösten soveltamiseksi
a)
kun kyse on leasingvuokrauksesta, muut leasingsopimukseen liittyvät menot, kuten vuokranantajan kate, korkojen jälleenrahoituskulut, yleiskulut ja vakuutusmaksut, eivät ole tukikelpoisia;
b)
jäsenvaltioiden on esitettävä maaseudun kehittämisohjelmissaan edellytykset, joiden mukaisesti käytettyjen välineiden ja laitteiden hankintaa voidaan pitää tukikelpoisina menoina;
c)
jäsenvaltioiden on edellytettävä, että tuetuissa, energiaa kuluttavissa tai tuottavissa investoinneissa, jotka tehdään uusiutuvaan energiaan liittyvään infrastruktuuriin, noudatetaan energiatehokkuutta koskevia vähimmäisstandardeja, jos tällaisia standardeja on kansallisella tasolla;
d)
investoinnit järjestelmiin, joiden päätarkoitus on sähköntuotanto biomassasta, eivät ole tukikelpoisia, jollei lämpöenergiaa käytetä tiettyä vähimmäismäärää, jonka jäsenvaltio määrittelee;
e)
jäsenvaltion on vahvistettava eri järjestelmätyyppien osalta bioenergian, biopolttoaineet mukaan lukien, tuotannossa käytettävien viljakasvien ja muiden paljon tärkkelystä sisältävien viljelykasvien, sokerikasvien ja öljykasvien enimmäisosuuksille kynnykset. Tuki bioenergiahankkeisiin rajoitetaan sellaiseen bioenergiaan, joka on unionin lainsäädännössä, muun muassa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/28/EY (18) 17 artiklan 2-6 kohdassa säädettyjen sovellettavien kestävyyskriteerien mukaista. Tässä yhteydessä maaseudun kehittämisohjelman strategiseen ympäristöarviointiin on sisällytettävä yleinen arviointi.
14 artikla
Sitoumusten muuntaminen tai mukauttaminen
1. Jäsenvaltio voi sallia, että yksi asetuksen (EU) N:o 1305/2013 28, 29, 33 tai 34 artiklan mukainen sitoumus muunnetaan sen voimassaoloaikana toiseksi sitoumukseksi, jos seuraavat edellytykset täyttyvät:
a)
muunnoksesta on huomattavaa etua ympäristölle tai eläinten hyvinvoinnille;
b)
voimassa olevaa sitoumusta vahvistetaan merkittävästi;
c)
asianomaiset sitoumukset sisältyvät hyväksyttyyn maaseudun kehittämisohjelmaan.
Uusi sitoumus on pantava täytäntöön koko asianomaisessa toimenpiteessä täsmennetyn ajanjakson ajan riippumatta siitä, kuinka kauan alkuperäistä sitoumusta on jo pantu täytäntöön.
2. Jäsenvaltio voi sallia, että asetuksen (EU) N:o 1305/2013 28, 29, 33 ja 34 artiklan mukaisia sitoumuksia mukautetaan niiden voimassaoloaikana, jos hyväksytyssä maaseudun kehittämisohjelmassa mainitaan mahdollisuudesta tällaiseen mukauttamiseen ja mukauttaminen on asianmukaisesti perusteltavissa alkuperäisen sitoumuksen tavoitteiden saavuttamisella.
Tuensaajan on pantava mukautettu sitoumus täytäntöön alkuperäisen sitoumuksen voimassaolon loppuun saakka.
Tällaiset mukautukset voidaan tehdä myös pidentämällä sitoumuksen voimassaoloaikaa.
15 artikla
Tilanteet, joissa ei edellytetä takaisinmaksua
1. Jos tuensaaja lisää tilansa pinta-alaa tuen myöntämisen edellytyksenä olevan sitoumuksensa aikana, jäsenvaltio voi säätää sitoumuksen laajentamisesta koskemaan lisäalaa sitoumuksen jäljellä olevaksi voimassaoloajaksi tai alkuperäisen sitoumuksen korvaamisesta uudella sitoumuksella. Samaa sovelletaan tilanteisiin, joissa tilan sitoumuksenalaista pinta-alaa lisätään.
2. Sitoumus laajennetaan koskemaan lisäpinta-alaa 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla ainoastaan seuraavin edellytyksin:
a)
tämä edistää ympäristötavoitetta, johon sitoumuksella pyritään;
b)
tämä voidaan perustella sitoumuksen luonteella, jäljellä olevalla ajanjaksolla ja lisäpinta-alan koolla;
c)
tämä ei haittaa tuen myöntämisedellytysten noudattamisen varmistamiseksi tehtävien tarkastusten tehokkuutta.
Sitoumuksen alkuperäistä kestoa on noudatettava.
3. Olemassa olevan sitoumuksen korvaamiseksi voidaan tehdä uusi sitoumus 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla, jos se kattaa koko asianomaisen alan eivätkä sen ehdot ole alkuperäisen sitoumuksen ehtoja löysemmät.
Kun alkuperäinen sitoumus korvataan uudella sitoumuksella, uusi sitoumus on pantava täytäntöön koko asianomaisessa toimenpiteessä täsmennetyn ajanjakson ajan riippumatta siitä, kuinka kauan alkuperäistä sitoumusta on jo pantu täytäntöön.
III LUKU
SIIRTYMÄSÄÄNNÖKSET
16 artikla
Menojen tukikelpoisuus
1. Menot, jotka liittyvät ohjelmakaudella 2007-2013 tuensaajien suhteen asetuksen (EY) N:o 1698/2005 52 ja 63 artiklassa tarkoitettujen toimenpiteiden mukaisesti tehtyihin oikeudellisiin sitoumuksiin, voivat saada maaseuturahastosta rahoitusta ohjelmakaudella 2014-2020 sellaisten maksujen osalta, jotka suoritetaan
a)
1 päivän tammikuuta 2014 ja 31 päivän joulukuuta 2015 välisenä aikana, jos asianomaiselle asetuksen (EY) N:o 1698/2005 mukaisesti hyväksytyn ohjelman toimenpiteelle tarkoitetut määrärahat on käytetty loppuun;
b)
31 päivän joulukuuta 2015 jälkeen.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetut menot voivat saada maaseuturahastosta rahoitusta ohjelmakaudella 2014-2020 seuraavin edellytyksin:
a)
kyseiset menot on sisällytetty vastaavaan ohjelmakauden 2014-2020 maaseudun kehittämisohjelmaan;
b)
sovelletaan tämän asetuksen liitteessä I esitettyä asetuksen (EU) N:o 1305/2013 mukaista vastaavan toimenpiteen maaseuturahaston rahoitusosuutta;
c)
jäsenvaltiot varmistavat, että asiaankuuluvat siirtymätoimet on erotettu selvästi muista toimista niiden hallinto- ja valvontajärjestelmissä.
17 artikla
Kroatia
1. Menot, jotka liittyvät Kroatian tuensaajien suhteen maaseudun kehittämisen alalla sovellettavan liittymistä valmistelevan tukivälineen (IPARD) mukaisesti komission asetuksen (EY) N:o 718/2007 (19) 171 artiklan 3 kohdan b alakohdassa ja 4 kohdan a ja b alakohdassa tarkoitettujen toimenpiteiden mukaisesti tekemiin oikeudellisiin sitoumuksiin, voivat saada maaseuturahastosta rahoitusta ohjelmakaudella 2014-2020 sellaisten maksujen osalta, jotka suoritetaan
a)
1 päivän tammikuuta 2014 ja 31 päivän joulukuuta 2016 välisenä aikana, jos asianomaiselle asetuksen (EY) N:o 718/2007 mukaisesti hyväksytyn ohjelman toimenpiteelle tarkoitetut määrärahat on käytetty loppuun;
b)
31 päivän joulukuuta 2016 jälkeen.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetut menot voivat saada maaseuturahastosta rahoitusta ohjelmakaudella 2014-2020 seuraavin edellytyksin:
a)
kyseiset menot on sisällytetty vastaavaan ohjelmakauden 2014-2020 maaseudun kehittämisohjelmaan;
b)
sovelletaan tämän asetuksen liitteessä II esitettyä asetuksen (EU) N:o 1305/2013 mukaista vastaavan toimenpiteen maaseuturahaston rahoitusosuutta;
c)
Kroatia varmistaa, että asiaankuuluvat siirtymätoimet on erotettu selvästi muista toimista sen hallinto- ja valvontajärjestelmissä.
3. Menoihin, jotka ovat aiheutuneet 31 päivän joulukuuta 2013 jälkeen ja jotka liittyvät IPARD-ohjelman päättämiseen tarvittaviin toimiin ja asetuksen (EY) N:o 718/2007 191 artiklassa tarkoitettuun jälkiarviointiin, voidaan myöntää maaseuturahastosta rahoitusta ohjelman teknistä apua koskevan osion mukaisesti ohjelmakaudella 2014-2020, jos ohjelmassa on tällaista menoa koskeva määräys.
18 artikla
Jälkiarviointi
1. Asetuksen (EY) N:o 1698/2005 86 artiklan 5 kohdassa tarkoitettu jälkiarvointikertomus on jätettävä komissiolle viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2016.
2. Asetuksen (EY) N:o 1698/2005 87 artiklassa tarkoitettu jälkiarvointien yhteenveto on jätettävä komissiolle viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2017.
IV LUKU
LOPPUSÄÄNNÖKSET
19 artikla
Kumoaminen
Kumotaan asetus (EY) N:o 1974/2006.
Sitä sovelletaan edelleen toimiin, joita toteutetaan komission asetuksen (EY) N:o 1698/2005 nojalla ennen 1 päivää tammikuuta 2014 hyväksymissä ohjelmissa.
20 artikla
Voimaantulo ja soveltaminen
Tämä asetus tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Sitä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2014.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 11 päivänä maaliskuuta 2014.