ROZHODNUTÍ RADY 2013/755/EU
ze dne 25. listopadu 2013
o přidružení zámořských zemí a území k Evropské unii
(„rozhodnutí o přidružení zámoří“)
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 203 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu,
v souladu se zvláštním legislativním postupem,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Toto rozhodnutí nahrazuje rozhodnutí Rady 2001/822/ES (1), které je použitelné do 31. prosince 2013. Podle článku 62 rozhodnutí 2001/822/ES má Rada přijmout předpisy, které se mají zavést pro následné používání zásad stanovených v článcích 198 až 202 Smlouvy o fungování Evropské unie.
(2)
Ve svých závěrech ze dne 22. prosince 2009 o vztazích EU se zámořskými zeměmi a územími (ZZÚ) vyzvala Rada Komisi, aby do července 2012 předložila legislativní návrh za účelem revize rozhodnutí o přidružení zámoří. Rada schválila návrh Komise, aby se budoucí partnerství mezi Unií a ZZÚ zakládalo na třech klíčových pilířích: 1) posilování konkurenceschopnosti, 2) zvyšování odolnosti a omezování zranitelnosti a 3) podpoře spolupráce a integrace mezi ZZÚ a dalšími partnery a sousedními regiony.
(3)
Komise pořádala v období od června do října 2008 veřejnou konzultaci a navrhla řadu směrů, kudy by se nové rozhodnutí o přidružení mohlo ubírat. Výsledky této konzultace byly shrnuty ve sdělení ze dne 6. listopadu 2009 nazvaném „Složky nového partnerství mezi EU a zámořskými zeměmi a územími“.
(4)
Na ZZÚ se automaticky nevztahují Smlouva o fungování EU ani sekundární právní předpisy z ní vycházející, s výjimkou některých ustanovení, která výslovně stanoví opak. Ačkoli ZZÚ nejsou třetími zeměmi, netvoří součást jednotného trhu a v oblasti obchodu musí plnit povinnosti ukládané třetím zemím, především pak pravidla původu, zdravotní a rostlinolékařské normy a bezpečnostní opatření.
(5)
Zvláštní vztah mezi Unií a ZZÚ by se měl přesunout od klasického přístupu ve formě rozvojové spolupráce k recipročnímu partnerství, jež by v ZZÚ podporovalo udržitelný rozvoj. Solidarita mezi Unií a ZZÚ by se navíc měla zakládat na jejich specifickém vztahu a na skutečnosti, že patří k téže „evropské rodině“.
(6)
Podíl občanské společnosti na rozvoji ZZÚ lze zvýšit posílením jejích organizací ve všech oblastech spolupráce.
(7)
Vzhledem k zeměpisné poloze ZZÚ a navzdory odlišnému statusu každého hráče v dané zeměpisné oblasti z hlediska práva Unie by spolupráce mezi ZZÚ a jejich sousedy měla probíhat v zájmu všech stran, přičemž by se měla zvlášť zaměřovat na oblasti společného zájmu a na podporu unijních hodnot a norem. ZZÚ by navíc mohly v rámci svého regionu působit jako regionální uzly nebo centra excelence.
(8)
Unie by měla podporovat politiky a strategie ZZÚ v oblastech společného zájmu na základě jejich konkrétních potřeb, potenciálu a volby.
(9)
Přidružení by mělo usilovat o ochranu, obnovu a udržitelné využívání biologické rozmanitosti a ekosystémových služeb jakožto klíčových faktorů pro dosažení udržitelného rozvoje.
(10)
ZZÚ se vyznačují bohatou rozmanitostí suchozemských a podmořských organismů. Změna klimatu by mohla mít dopad na přírodní prostředí ZZÚ a představuje hrozbu omezující tamější udržitelný rozvoj. K přizpůsobení se změně klimatu a ke zmírnění jejích dopadů v ZZÚ by napomohla opatření v oblasti ochrany biologické rozmanitosti a ekosystémových služeb, snižování rizika katastrof, udržitelného řízení přírodních zdrojů a podpory udržitelné energetiky.
(11)
Ve vztazích mezi Unií a ZZÚ by měl být uznán významný podíl, kterým by ZZÚ mohly přispívat k plnění závazků Unie vyplývajících z mnohostranných dohod o životním prostředí.
(12)
Zámořské země a území je důležité podporovat v jejich úsilí o menší závislost na fosilních palivech, aby se omezila jejich zranitelnost z hlediska přístupu k palivům a kolísaní cen, a hospodářství těchto zemí a území se tak stalo odolnější a méně zranitelné vůči vnějším otřesům.
(13)
Unie by mohla ZZÚ napomáhat při omezování jejich zranitelnosti vůči pohromám a podporovat akce a opatření, které přijímají za tímto účelem.
(14)
Jelikož zeměpisná odlehlost představuje překážku pro konkurenceschopnost ZZÚ, je třeba zlepšit jejich přístupnost.
(15)
Unie a ZZÚ uznávají význam vzdělání a odborné přípravy jakožto páky pro udržitelný rozvoj ZZÚ.
(16)
Další hospodářský a sociální rozvoj ZZÚ by se měl ubírat cestou vzájemné podpory a měl by usilovat o zvýšení konkurenceschopnosti hospodářství ZZÚ a také o dosažení sociálního blahobytu a začlenění, zejména zranitelných skupin obyvatelstva a osob se zdravotním postižením. Spolupráce mezi Unií a ZZÚ by za tímto účelem měla zahrnovat výměny informací a osvědčených postupů v příslušných oblastech včetně rozvíjení dovedností a sociální ochrany a měla by podporovat práva zdravotně postižených osob se zřetelem k zásadám Úmluvy OSN o právech osob se zdravotním postižením. Přidružení ZZÚ k Unii by navíc mělo v ZZÚ a regionech, kde se nacházejí, přispívat k podpoře důstojné práce, včetně osvědčené praxe v sociálním dialogu, k dodržování hlavních pracovních norem a k respektování principu rovných příležitostí, přístupnosti a zákazu diskriminace.
(17)
Cestovní ruch by mohl představovat oblast spolupráce mezi Unií a ZZÚ. Tato spolupráce by měla být zaměřena na podporu úsilí orgánů ZZÚ dosáhnout co největších výhod z místního, regionálního a mezinárodního cestovního ruchu a měla by podpořit soukromé finanční toky z Unie a jiných zdrojů do rozvoje cestovního ruchu v ZZÚ. Zvláštní pozornost je třeba věnovat potřebě integrovat cestovní ruch do sociálního, kulturního a hospodářského života obyvatelstva, stejně jako respektu k životnímu prostředí.
(18)
Výskyt přenosných nemocí v ZZÚ, např. horečky dengue v Karibiku a Tichomoří a horečky chikungunya v oblasti Indického oceánu, může mít závažný nepříznivý dopad ze zdravotního a hospodářského hlediska. Kromě snížení produktivity postiženého obyvatelstva mohou epidemie v ZZÚ velmi výrazně ovlivnit cestovní ruch, který je v mnoha ZZÚ pilířem hospodářství. Vzhledem k tomu, že do ZZÚ podniká cesty velké množství turistů a migrujících pracovníků, ZZÚ jsou zranitelné vůči „dovozu“ infekčních chorob. Totéž platí i naopak - objemné toky osob cestujících ze ZZÚ zpět domů by mohly způsobovat zavlečení přenosných nemocí do Evropy. Pro udržitelnost hospodářství těch ZZÚ, jež se do značné míry spoléhají na cestovní ruch, je proto zásadním faktorem zajištění „bezpečné turistiky“.
(19)
Přidružení ZZÚ k Unii by mělo zohledňovat a podporovat zachování kulturní identity a rozmanitosti ZZÚ.
(20)
Unie uznává, že je důležité rozvíjet aktivnější partnerství se ZZÚ v oblasti řádné správy věcí veřejných a v oblasti boje proti organizovanému zločinu, proti obchodu s lidmi, terorismu a korupci.
(21)
Obchod mezi Unií a ZZÚ a spolupráce s ním související by měly přispívat k cíli udržitelného hospodářského, sociálního rozvoje a ochrany životního prostředí.
(22)
Unie - hlavního obchodního partnera ZZÚ -, států AKT sousedících se ZZÚ a dalších hospodářských partnerů se značně dotýkají globální změny, které se odrážejí v pokračujícím procesu obchodní liberalizace.
(23)
Zámořské země a území jsou zranitelným ostrovním prostředím, jež si žádá odpovídající ochranu, mimo jiné i v oblasti nakládání s odpady. Pokud jde o radioaktivní odpad, je toto stanoveno v článku 198 Smlouvy o Euratomu a v souvisejícím sekundárním právu; výjimkou v tomto ohledu je Grónsko, na které se Smlouva o Euratomu nevztahuje. V případě ostatního odpadu by se mělo určit, jaká pravidla Unie se na ZZÚ mají použít.
(24)
Toto rozhodnutí by mělo stanovit pružnější pravidla původu včetně nových možností pro kumulaci původu. Kumulace by měla být možná nejen se ZZÚ a státy, s nimiž byla uzavřena dohoda o hospodářském partnerství (EPA), nýbrž za jistých okolností i pro produkty pocházející ze zemí, s nimiž Unie uplatňuje dohodu o volném obchodu, a s výhradou určitých podmínek také pro produkty, které jsou do Unie dováženy bez kvót a s nulovým clem v rámci unijního systému všeobecných celních preferencí (2). Tyto podmínky jsou zapotřebí k tomu, aby se zabránilo obcházení obchodních opatření a u opatření pro kumulaci se zajistilo náležité fungování.
(25)
V zájmu dotčených úřadů a hospodářských subjektů v ZZÚ by se měly aktualizovat postupy pro vystavování osvědčení o původu ze ZZÚ. Náležitě by se měla aktualizovat rovněž ustanovení o správní spolupráci mezi Unií a ZZÚ.
(26)
Je třeba stanovit metody správní spolupráce a možnost dočasného vyjímání všech nebo některých produktů pocházejících ze ZZÚ z preferenčního zacházení v případě podvodů, nesrovnalostí či soustavného nedodržování pravidel pro původ produktů nebo v případě neposkytnutí správní spolupráce. Kromě toho je třeba stanovit i dostatečně podrobná ochranná a kontrolní opatření. Díky tomu by se příslušné orgány a hospodářské subjekty ZZÚ a Unie mohly spoléhat na jednoznačné a transparentní postupy a pravidla. V neposlední řadě je pak ve společném zájmu zajistit náležité uplatňování postupů a opatření umožňujících ZZÚ vyvážet zboží do EU bez kvót a s nulovým clem.
(27)
Vzhledem k cílům integrace a k vývoji světového obchodu v oblasti služeb a usazování je třeba podporovat rozvoj trhů se službami a investičních možností zlepšením přístupu služeb a investic ze ZZÚ na trh Unie. Unie by v tomto ohledu měla ZZÚ nabídnout nejlepší možné zacházení, které nabízí jakémukoli jinému obchodnímu partnerovi prostřednictvím komplexních doložek nejvyšších výhod, přičemž by měla zámořským zemím a územím zajistit flexibilnější možnosti pro obchodní vztahy tím, že by omezila zacházení nabízené ze strany ZZÚ Unii na to, co se nabízí jiným obchodním velmocím.
(28)
Práva duševního vlastnictví jsou klíčovým faktorem k podněcování inovací a nástrojem k podpoře hospodářského a sociálního rozvoje. Pro země jsou užitečná tím, že jim umožňují chránit duševní výtvory a duševní vlastnictví. Ochrana a prosazování těchto práv pomáhá usnadňovat obchod, růst a zahraniční investice a také bojovat proti zdravotním a bezpečnostním rizikům spojeným s padělanými produkty. Politika práv duševního vlastnictví může být pro zámořské země a území prospěšná, zejména v souvislosti se zachováváním biologické rozmanitosti a rozvojem technologií.
(29)
Sanitární a fytosanitární opatření a technické překážky obchodu mohou mít dopad na obchod a vyžadují spolupráci. Obchod a spolupráce s ním související by se měly rovněž zabývat politikou hospodářské soutěže a právy duševního vlastnictví, jež ovlivňují spravedlivé rozdělení příjmů z obchodu.
(30)
Aby se mohly ZZÚ za nejlepších podmínek účastnit vnitřního trhu Unie i trhů regionálních, subregionálních a mezinárodních, je důležité rozvinout kapacitu ZZÚ v relevantních oblastech. Jedná se například o rozvoj lidských zdrojů a dovedností, o rozvoj malých a středních podniků, o diverzifikaci hospodářských odvětví a o zavedení odpovídajícího právního rámce za účelem vytvoření podnikatelského prostředí podněcujícího investice.
(31)
Spolupráce v oblasti finančních služeb mezi Unií a ZZÚ by měla přispět k vybudování bezpečnějšího, zdravějšího a průhlednějšího finančního systému, který je zásadní pro posílení globální finanční stability a pro podporu udržitelného růstu. Úsilí v této oblasti by se mělo soustřeďovat na sbližování s mezinárodně dohodnutými normami a na sbližování právních předpisů ZZÚ s unijním acquis týkajícím se finančních služeb. Náležitá pozornost by se měla věnovat posilování správní kapacity orgánů ZZÚ, včetně orgánů v oblasti dohledu.
(32)
Finanční pomoc by se ZZÚ měla přidělovat na základě jednotných, transparentních a účinných kritérií s přihlédnutím k jejich potřebám a odváděným výsledkům. Tato kritéria by měla zohledňovat počet obyvatel ZZÚ, výši hrubého domácího produktu (HDP), výši předchozích příspěvků z Evropského rozvojového fondu (ERF) a omezení vyplývající z jejich zeměpisné izolace.
(33)
Finanční prostředky poskytnuté ZZÚ by se měly v zájmu účinnosti, zjednodušení a uznání řídicích kapacit orgánů ZZÚ spravovat na základě recipročního partnerství. Orgány ZZÚ by navíc měly převzít odpovědnost za definování a provádění politik, na nichž se strany dohodnou jakožto na strategiích spolupráce.
(34)
Postupy pro finanční pomoc by měly hlavní odpovědnost za programování a provádění spolupráce v rámci 11 ERF svěřovat zejména ZZÚ. Spolupráce by měla probíhat převážně v souladu s územními předpisy ZZÚ a měla by podporovat sledování, hodnocení a audit programovaných operací. V rámci procesu programování a provádění je třeba zohlednit omezené administrativní a lidské zdroje ZZÚ. Dále je zapotřebí vyjasnit, že ZZÚ jsou způsobilé pro různé zdroje financování.
(35)
V souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1082/2006 (3) se ZZÚ mohou účastnit evropských seskupení pro územní spolupráci (ESÚS). Regionální spolupráce pro ZZÚ může tudíž spočívat v jejich účasti na ESÚS v souladu s režimy použitelnými pro členský stát, s nímž je daná ZZÚ spojena. Členové ESÚS z řad ZZÚ mohou být způsobilí pro získání regionálních přídělů.
(36)
Za účelem zohlednění technického pokroku a změn v celních předpisech by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování EU, pozměňující dodatky k příloze VI. Je zvláště důležité, aby Komise v rámci přípravné činnosti vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni. Při přípravě a vypracovávání aktů v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předány současně, včas a vhodným způsobem Radě.
(37)
Rada by na základě tohoto rozhodnutí měla být schopna inovativně reagovat na všechny výše uvedené faktory, a to konzistentně a způsobem zvlášť nastaveným pro různé druhy situací,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
ČÁST PRVNÍ
OBECNÁ USTANOVENÍ O PŘIDRUŽENÍ ZÁMOŘSKÝCH ZEMÍ A ÚZEMÍ K UNII
Kapitola 1
Obecná ustanovení
Článek 1
Účel
1. Tímto rozhodnutím se zakládá přidružení zámořských zemí a území (ZZÚ) k Unii (dále jen „přidružení“), které představuje partnerství založené na článku 198 Smlouvy o fungování EU, jež má podporovat udržitelný rozvoj v ZZÚ a šířit hodnoty a normy Unie v okolním světě.
2. Partnery přidružení jsou Unie, ZZÚ a členské státy, s nimiž jsou ZZÚ spojeny.
Článek 2
Územní platnost
Přidružení se vztahuje na ZZÚ uvedené v příloze II Smlouvy o fungování EU.
Článek 3
Cíle, zásady a hodnoty
1. Přidružení ZZÚ k Unii se zakládá na sdílených cílech, zásadách a hodnotách ZZÚ, členských států, s nimiž jsou ZZÚ spojeny, a Unie.
2. Přidružení sleduje všeobecné cíle stanovené v článku 199 Smlouvy o fungování EU posilováním konkurenceschopnosti ZZÚ, zvyšováním jejich odolnosti, omezováním jejich ekonomické a environmentální zranitelnosti a podporou spolupráce mezi nimi a jinými partnery.
3. Při sledování těchto cílů respektuje přidružení základní zásady jako svobodu, demokracii, lidská práva a základní svobody, právní stát, řádnou správu věcí veřejných a udržitelný rozvoj, které jsou všechny zámořským zemím a územím a členským státům, s nimiž jsou ZZÚ spojeny, společné.
4. Při spolupráci v oblastech uvedených v tomto rozhodnutí se zakazuje diskriminace na základě pohlaví, rasy nebo etnického původu, náboženského vyznání nebo světového názoru, zdravotního postižení, věku nebo sexuální orientace.
5. Partneři uznávají právo každého z nich na určování svých politik a priorit pro udržitelný rozvoj, na stanovení vlastní úrovně ochrany v oblasti práce a životního prostředí na svém území a na přijímání či náležitou úpravu příslušných předpisů a politik v souladu se závazkem k plnění mezinárodně uznávaných norem a dohod. Usilují přitom o zajištění vysoké úrovně ochrany v oblasti životního prostředí a práce.
6. Při provádění tohoto rozhodnutí se partneři řídí zásadami transparentnosti, subsidiarity a potřebné účinnosti a věnují se stejnou měrou všem třem pilířům udržitelného rozvoje ZZÚ: hospodářskému rozvoji, sociálnímu rozvoji a ochraně životního prostředí.
Článek 4
Řízení přidružení
Přidružení řídí Komise a orgány ZZÚ, a je-li zapotřebí, členské státy, s nimiž jsou ZZÚ spojeny, v souladu s příslušnými institucionálními, právními a finančními pravomocemi.
Článek 5
Společné zájmy, doplňkovost a priority
1. Přidružení je rámcem pro politický dialog a spolupráci v oblastech společného zájmu.
2. Přednost je dávána spolupráci v oblastech společného zájmu, jako jsou například:
a)
hospodářská diverzifikace ekonomik ZZÚ včetně jejich další integrace do světového a regionálního hospodářství;
b)
podpora zeleného růstu;
c)
udržitelné řízení přírodních zdrojů včetně ochrany a udržitelného využívání biologické rozmanitosti a ekosystémových služeb;
d)
přizpůsobování se změně klimatu a zmírňování jejích dopadů;
e)
podpora snižování rizika katastrof;
f)
podpora spolupráce na poli výzkumu, inovací a vědy;
g)
podpora sociálních, kulturních a hospodářských výměn mezi ZZÚ, jejich sousedy a jinými partnery.
3. Cílem spolupráce v oblastech společného zájmu je podpora soběstačnosti zámořských zemí a území a rozvoj jejich kapacit k definování, provádění a sledování strategií a politik uvedených v odstavci 2.
Článek 6
Propagace přidružení
1. S cílem upevnit vzájemné vztahy se Unie a ZZÚ snaží vnést přidružení ve známost mezi svými občany, a to zejména tím, že propagují prohlubování vztahů a rozvoj spolupráce mezi orgány, akademickou obcí, občanskou společností a podniky v ZZÚ na straně jedné a jejich partnery v Unii na straně druhé.
2. ZZÚ vynaloží úsilí o upevňování a podporu svých vztahů s Unií jako celkem. Členské státy toto úsilí podpoří.
Článek 7
Regionální spolupráce, regionální integrace a spolupráce s jinými partnery
1. S výhradou článku 3 tohoto rozhodnutí usiluje přidružení o podporu ZZÚ v jejich úsilí o účast v příslušných mezinárodních, regionálních a/nebo subregionálních iniciativách pro spolupráci, jakož i v procesech regionální či subregionální integrace, a to v souladu s jejich vlastními ambicemi a ve shodě s cíli a prioritami vytyčenými příslušnými orgány ZZÚ.
2. Za tímto účelem si Unie a ZZÚ mohou vyměňovat informace a osvědčené postupy nebo v rámci účasti ZZÚ v regionálních a mezinárodních organizacích navazovat jakoukoli jinou formu úzké spolupráce a koordinace s jinými partnery, v příslušných případech prostřednictvím mezinárodních dohod.
3. Přidružení usiluje o podporu spolupráce mezi ZZÚ a jinými partnery v oblastech spolupráce vytyčených v části druhé a třetí tohoto rozhodnutí. Cílem přidružení je v tomto směru podpora spolupráce mezi ZZÚ, nejvzdálenějšími regiony uvedenými v článku 349 Smlouvy o fungování EU a sousedními státy, ať už africkými, karibskými a tichomořskými (AKT) nebo jinými. V zájmu dosažení tohoto cíle zlepší Unie koordinaci a využívání synergií mezi programy spolupráce podporovanými z různých finančních nástrojů EU. Unie rovněž ve vhodných případech usiluje o přidružení ZZÚ ve svých instancích dialogu s jejich sousedními zeměmi, ať se jedná o státy AKT nebo jiné země, a s nejvzdálenějšími regiony.
4. Podpora účasti ZZÚ v příslušných organizacích pro regionální integraci se zaměřuje zejména:
a)
na budování kapacit příslušných regionálních organizací a institucí, jejichž jsou ZZÚ členy;
b)
na regionální či subregionální iniciativy, například na provádění odvětvových reformních politik týkajících se oblastí spolupráce vytyčených v části druhé a třetí tohoto rozhodnutí;
c)
na povědomí a znalosti ZZÚ o dopadech procesů regionální integrace v různých oblastech;
d)
na účast ZZÚ na rozvoji regionálních trhů v rámci organizací pro regionální integraci;
e)
na přeshraniční investice mezi ZZÚ a jejich sousedy.
Článek 8
Účast na evropských seskupeních pro územní spolupráci
V souvislosti s uplatňováním čl. 7 odst. 1 až 3 tohoto rozhodnutí znamenají iniciativy pro spolupráci nebo jiné formy spolupráce rovněž to, že státní orgány, regionální a subregionální organizace, místní orgány a podle potřeby jiné veřejné a soukromé subjekty nebo instituce (včetně poskytovatelů veřejných služeb) ze ZZÚ se mohou účastnit evropských seskupení pro územní spolupráci (ESÚS), s výhradou pravidel a cílů činností spolupráce podle tohoto rozhodnutí a nařízení (ES) č. 1082/2006 a v souladu s ujednáními použitelnými pro členský stát, s nimž je daná ZZÚ spojena.
Článek 9
Zvláštní zacházení
1. Přidružení zohledňuje různorodost ZZÚ, co se týče hospodářského rozvoje a kapacity k plnému využívání regionální spolupráce a regionální integrace uvedené v článku 7.
2. Zavede se zvláštní zacházení pro izolované ZZÚ.
3. Aby se izolovaným ZZÚ umožnilo překonat strukturální a jiné překážky jejich rozvoje, toto zvláštní zacházení bude přihlížet k jejich konkrétním obtížím, mimo jiné při určování objemu finanční pomoci a podmínek s ní spojených.
4. Za izolované se považují ZZÚ uvedené na seznamu v příloze I.
Kapitola 2
Aktéři spolupráce
Článek 10
Obecný přístup
1. Přidružení se zakládá na obšírném dialogu a konzultacích o otázkách společného zájmu mezi ZZÚ, členskými státy, s nimiž jsou ZZÚ spojeny, Komisí a v příslušných případech i Evropskou investiční bankou (EIB).
2. ZZÚ vedou v příslušných případech dialog a konzultace s orgány a subjekty, jako jsou:
a)
příslušné místní a jiné veřejné orgány;
b)
hospodářští a sociální partneři;
c)
jakékoli jiné příslušné subjekty zastupující občanskou společnost, environmentální partneři, nevládní organizace a subjekty odpovědné za podporu rovnosti žen a mužů.
Článek 11
Aktéři spolupráce
1. Aktéry spolupráce v ZZÚ jsou:
a)
vládní orgány ZZÚ;
b)
místní orgány v ZZÚ;
c)
poskytovatelé veřejných služeb a organizace občanské společnosti, například sociální, podnikatelská a odborová sdružení a sdružení zaměstnavatelů a místní, národní nebo mezinárodní nevládní organizace;
d)
regionální a subregionální organizace.
2. Členské státy, s nimiž jsou ZZÚ spojeny, sdělí Komisi do tří měsíců od vstupu tohoto rozhodnutí v platnost, o které vládní a místní orgány uvedené v odst. 1 písm. a) a b) jde.
Článek 12
Úkoly nevládních aktérů
1. Nevládní aktéři mohou zastávat úlohu při výměně informací a při konzultacích o spolupráci, a zejména při přípravě a provádění pomoci, projektů nebo programů spolupráce. K provádění takových projektů či programů na ně mohou být přeneseny pravomoci k finančnímu řízení za účelem podpory iniciativ pro místní rozvoj.
2. Nevládní aktéři způsobilí k decentralizovanému řízení projektů nebo programů budou určeni na základě dohody mezi orgány ZZÚ, Komisí a členskými státy, s nimiž jsou ZZÚ spojeny, s přihlédnutím k danému předmětu, jejich odborným znalostem a poli působnosti. K určení dojde v každé zámořské zemi či na každém zámořském území v rámci obšírného dialogu a konzultací uvedených v článku 10.
3. Cílem přidržení je přispět k úsilí ZZÚ o posílení organizací občanské společnosti, zejména co se týče jejich zakládání a rozvoje, a o vypracování potřebných opatření, která by jim umožnila zapojovat se do koncepce, provádění a hodnocení rozvojových strategií a programů.
Kapitola 3
Institucionální rámec přidružení
Článek 13
Zásady dialogu
1. Unie, ZZÚ a členské státy, s nimiž jsou ZZÚ spojeny, pravidelně vedou komplexní a politický dialog.
2. Dialog se vede v plném souladu s příslušnými institucionálními, právními a finančními pravomocemi Unie, ZZÚ a členských států, s nimiž jsou ZZÚ spojeny. Vedení dialogu se vyznačuje flexibilitou: dialog může být formální či neformální, na příslušné úrovni nebo v příslušném formátu a vedený v mezích rámce uvedeného v článku 14.
3. Dialog umožňuje ZZÚ plnou účast na provádění přidružení.
4. Dialog se zaměřuje mimo jiné na konkrétní politické otázky společného zájmu nebo obecného významu pro dosažení cílů přidružení.
Článek 14
Instance přidružení
1. Pro přidružení se stanoví následující instance dialogu:
a)
fórum ZZÚ-EU pro dialog (dále jen „fórum ZZÚ-EU“) s každoročními schůzkami orgánů ZZÚ, zástupců členských států a Komise. Fóra ZZÚ-EU se v příslušných případech účastní členové Evropského parlamentu, zástupci EIB a zástupci nejvzdálenějších regionů;
b)
Komise, ZZÚ a členské státy, s nimiž jsou ZZÚ spojeny, pravidelně vedou třístranné konzultace. Tyto konzultace se konají alespoň čtyřikrát do roka z podnětu Komise nebo na žádost ZZÚ a členských států, s nimiž jsou ZZÚ spojeny;
c)
na základě dohody mezi ZZÚ, členskými státy, s nimiž jsou ZZÚ spojeny, a Komisí se zřídí pracovní skupiny plnící úlohu poradních subjektů, které budou sledovat provádění přidružení a které budou mít formu odpovídající řešeným otázkám. Tyto pracovní skupiny mohou být svolány na žádost Komise, členského státu, nebo ZZÚ. Zajišťují technické diskuse o záležitostech, jež jsou pro ZZÚ a členské státy, s nimiž jsou ZZÚ spojeny, obzvláště důležité, a doplňují tak práci odváděnou v rámci fóra ZZÚ-EU a/nebo v rámci třístranných konzultací.
2. Fóru ZZÚ-EU, třístranným konzultacím a pracovním skupinám předsedá Komise, která rovněž plní úlohu jejich sekretariátu.
ČÁST DRUHÁ
OBLASTI SPOLUPRÁCE PRO UDRŽITELNÝ ROZVOJ V RÁMCI PŘIDRUŽENÍ
Kapitola 1
Problematika životního prostředí, změna klimatu a snižování rizika katastrof
Článek 15
Obecné cíle a zásady
V rámci přidružení se může spolupráce v oblasti životního prostředí, změny klimatu a snižování rizika katastrof týkat:
a)
podpory ZZÚ v jejich snaze definovat a provádět politiky, strategie, akční plány a opatření;
b)
podpory ZZÚ v jejich úsilí o integraci do regionálních sítí a iniciativ;
c)
propagování udržitelného a účinného využívání zdrojů a vybízení k oddělování hospodářského růstu od poškozování životního prostředí a
d)
podpory úsilí ZZÚ působit jako regionální uzly a centra excelence.
Článek 16
Udržitelné řízení a ochrana biologické rozmanitosti a ekosystémových služeb
Spolupráce v oblasti udržitelného řízení a ochrany biologické rozmanitosti a ekosystémových služeb se může v rámci přidružení týkat:
a)
podpory vyhlašování chráněných podmořských a suchozemských oblastí a jejich účinné správy, jakož i zlepšování správy chráněných oblastí již existujících;
b)
vybízení k udržitelnému řízení podmořských a suchozemských zdrojů přispívajícímu k ochraně druhů, stanovišť a ekosystémových funkcí mimo chráněné oblasti, zejména ohrožených, zranitelných a vzácných druhů;
c)
posilování ochrany a udržitelného využívání rozmanitosti suchozemských a podmořských organismů a ekosystémů, a to prostřednictvím:
i)
řešení problematiky změny klimatu z hlediska širšího ekosystému udržováním zdravých a odolných ekosystémů a podporou zelené infrastruktury a často mnohonásobně přínosných ekosystémových přístupů k přizpůsobování se změně klimatu a ke zmírňování jejích dopadů,
ii)
posilování kapacit v místním, regionálním a/nebo mezinárodním měřítku podporou výměny informací, poznatků a osvědčených postupů mezi všemi zúčastněnými stranami včetně veřejných orgánů, vlastníků půdy, soukromého sektoru, výzkumných pracovníků a občanské společnosti,
iii)
podpory stávajících programů na ochranu přírody a souvisejících snah v chráněných oblastech a mimo ně,
iv)
rozšiřování znalostní základny a zaplňování stávajících mezer včetně vyčíslování hodnoty ekosystémových funkcí a služeb;
d)
podpory a usnadňování regionální spolupráce za účelem řešení otázek, jako jsou nepůvodní invazní druhy nebo dopady změny klimatu;
e)
vyvíjení mechanismů k navýšení zdrojů včetně plateb za ekosystémové služby.
Článek 17
Udržitelné obhospodařování lesů
Spolupráce v oblasti udržitelného obhospodařování lesů se v rámci přidružení může týkat podpory ochrany a udržitelného obhospodařování lesů včetně jejich úlohy, pokud jde o ochranu životního prostředí před erozí a omezování desertifikace, jakož i zalesňování a řízeného vývozu dřeva.
Článek 18
Jednotný management pobřežních zón
Spolupráce v oblasti jednotného managementu pobřežních zón se v rámci přidružení může týkat:
a)
podpory ZZÚ v jejich úsilí o účinný a udržitelný management mořských a pobřežních zón prostřednictvím definování strategických a jednotných přístupů k plánování a managementu těchto zón;
b)
navozování souladu mezi hospodářskými a sociálními činnostmi, jako jsou rybolov a akvakultura, cestovní ruch, námořní doprava i zemědělství, a potenciálem, který skýtají mořské a pobřežní zóny z hlediska obnovitelné energie a surovin, s přihlédnutím k dopadům změny klimatu a činnosti člověka.
Článek 19
Námořní záležitosti
Spolupráce v oblasti námořních záležitostí v rámci přidružení se může týkat:
a)
prohlubování dialogu o otázkách společného zájmu v této oblasti;
b)
podporování poznatků o moři, mořské biotechnologie, energie z oceánů, dohledu nad mořským prostředím, managementu pobřežních zón a řízení založeného na ekosystémovém přístupu;
c)
podpory jednotných přístupů na mezinárodní úrovni.
Článek 20
Udržitelné řízení rybích populací
1. V rámci přidružení se spolupráce v oblasti udržitelného řízení rybích populací zakládá na těchto principech:
a)
závazku k zodpovědnému řízení rybolovu a k uplatňování zodpovědných rybolovných postupů;
b)
zdržení se opatření nebo činností, jež nejsou v souladu se zásadami udržitelného využívání rybolovných zdrojů;
c)
aniž by byly dotčeny stávající či budoucí dvoustranné dohody o partnerství v oblasti rybolovu mezi Unií a ZZÚ, v rámci příslušných instancí přidružení uvedených v článku 14 se Unie a ZZÚ snaží vést pravidelné vzájemné konzultace o ochraně a řízení živých mořských zdrojů a vyměňovat si informace o aktuálním stavu zdrojů.
2. Spolupráce v oblasti uvedené v odstavci 1 se může týkat:
a)
aktivní podpory řádné správy, osvědčených postupů a zodpovědného řízení rybolovu při zachovávání a udržitelném řízení rybích populací, včetně rybích populací společného zájmu a rybích populací řízených regionálními správními organizacemi pro rybolov;
b)
dialogu a spolupráce souvisejících s ochranou rybích populací včetně opatření za účelem boje proti nezákonnému, nehlášenému a neregulovanému rybolovu a účinné spolupráce v rámci regionálních správních organizací pro rybolov a mimo ně. Do dialogu a spolupráce jsou zahrnuty kontrolní a inspekční systémy, pobídky a povinnosti v zájmu účinnějšího řízení rybolovu a pobřežního prostředí v dlouhodobém horizontu.
Článek 21
Udržitelné vodohospodářství
1. Unie a ZZÚ mohou v rámci přidružení spolupracovat v oblasti udržitelného vodohospodářství na vodní politice a budování institucí, na ochraně vodních zdrojů, na problematice zásobování venkova a měst vodou pro domácnosti, průmysl a zemědělství, na problematice skladování a distribuce vody, řízení vodních zdrojů a nakládání s odpadními vodami.
2. V odvětví vodovodů a kanalizací je třeba věnovat zvláštní pozornost dostupnosti pitné vody a kanalizačních služeb v oblastech s nedostatečnou obsluhou a v oblastech obzvlášť vystavených přírodním katastrofám, neboť jejich dostupnost přímo přispívá k rozvoji lidských zdrojů zlepšením zdravotního stavu a zvýšením produktivity.
3. Spolupráce v těchto oblastech se řídí zásadou, že stálá potřeba rozšířit poskytování základních vodovodních a kanalizačních služeb na městské i venkovské obyvatelstvo se musí řešit environmentálně udržitelným způsobem.
Článek 22
Nakládání s odpady
V rámci přidružení se spolupráce v oblasti nakládání s odpady může týkat podpory uplatňování osvědčených environmentálních postupů při všech souvisejících činnostech včetně omezování vzniku odpadů, recyklace nebo jiných postupů využití, například energie a likvidace odpadů.
Článek 23
Energetika
V rámci přidružení se spolupráce v oblasti udržitelné energetiky může týkat:
a)
výroby energie, jejího přenosu a přístupu k ní, zejména pak rozvoje, podpory, využívání a akumulace udržitelné energie z obnovitelných zdrojů;
b)
politik a předpisů v oblasti energetiky, především formulování politik a přijímání předpisů zaručujících cenově dostupné a udržitelné sazby za energie;
c)
energetické účinnosti, zejména rozvoje a zavádění norem pro energetickou účinnost a zavádění opatření v zájmu energetické účinnosti v různých odvětvích (průmyslových, obchodních, ve veřejném sektoru a v domácnostech), a doprovodných vzdělávacích či osvětových činností;
d)
dopravy, především pak rozvoje, podpory a využívání ekologicky šetrnějších prostředků ve veřejné a soukromé dopravě, například vozidel na hybridní, elektrický či vodíkový pohon, a dále také programů pro spolujízdu a pro cyklodopravu;
e)
územního plánování a výstavby, zejména podpory a zavádění přísných norem environmentální kvality a nízké energetické náročnosti v urbanistickém plánování a výstavbě, a
f)
turistického ruchu, především podpory energeticky soběstačné infrastruktury (založené na energii z obnovitelných zdrojů) a/nebo infrastruktury pro ekoturistiku.
Článek 24
Změna klimatu
V rámci přidružení je cílem spolupráce v oblasti změny klimatu podpora iniciativ ZZÚ souvisejících se zmírňováním změny klimatu a s přizpůsobováním se jejím nepříznivým dopadům a může zahrnovat:
a)
sběr důkazů; vytipovávání nejvýznamnějších rizik a územních, regionálních a/nebo mezinárodních akcí, plánů nebo opatření za účelem přizpůsobení se změně klimatu nebo zmírnění jejích nepříznivých dopadů;
b)
zapracovávání problematiky přizpůsobování se změně klimatu a zmírňování dopadů změny klimatu do veřejných politik a strategií;
c)
rozpracovávání a určování statistických údajů a ukazatelů jakožto zásadních nástrojů pro tvorbu a provádění politiky a
d)
podporu ZZÚ v jejich účasti v regionálním a mezinárodním dialogu v zájmu posílení spolupráce, včetně výměny poznatků a zkušeností.
Článek 25
Snižování rizika katastrof
V rámci přidružení se spolupráce v oblasti snižování rizika katastrof může týkat:
a)
rozvíjení nebo zdokonalování systémů, včetně infrastruktur, pro prevenci katastrof a pro připravenost na ně včetně systémů pro předpovídání a včasné varování v zájmu omezení důsledků katastrof;
b)
prohlubování vědomostí o ohroženosti katastrofami a rozvoje stávajících kapacit pro reakci v ZZÚ a v regionech, kde se nacházejí;
c)
posilování zavedených opatření pro prevenci katastrof a pro připravenost na ně na místní, národní a regionální úrovni;
d)
zvyšování kapacit pro reakci dotčených aktérů v zájmu jejich lepší koordinovanosti, efektivity a účinnosti;
e)
zlepšování způsobu, jakým se obyvatelstvu poskytují informace a jakým se zvyšuje jeho povědomí o ohroženosti, prevenci, přípravě a reakci v případě katastrof, přičemž patřičnou pozornost je třeba věnovat zvláštním potřebám osob se zdravotním postižením;
f)
prohlubování spolupráce mezi klíčovými aktéry zapojenými do civilní ochrany a
g)
podpory ZZÚ v účasti v regionálních, evropských a/nebo mezinárodních instancích v zájmu pravidelnější výměny informací a v zájmu užší spolupráce mezi různými partnery v případě katastrof.
Kapitola 2
Přístupnost
Článek 26
Obecné cíle
1. V rámci přidružení je cílem spolupráce v oblasti přístupnosti:
a)
zajistit lepší přístup ZZÚ ke světovým dopravním sítím a
b)
zajistit lepší přístup ZZÚ k informačním a komunikačním technologiím a službám.
2. Spolupráce v oblasti uvedené v odstavci 1 se může týkat:
a)
tvorby politiky a budování institucí;
b)
silniční, železniční, letecké, námořní a vnitrozemské vodní dopravy a
c)
skladovacích prostor v přístavech a na letištích.
Článek 27
Námořní doprava
1. V rámci přidružení je cílem spolupráce v oblasti námořní dopravy rozvoj a podpora účinných a nákladově efektivních služeb námořní dopravy v ZZÚ a spolupráce se může týkat:
a)
podpory účinné přepravy nákladů za hospodářsky a obchodně životaschopné sazby;
b)
usnadnění většího zapojení ZZÚ do mezinárodních přepravních služeb;
c)
podpory regionálních programů;
d)
podpory místního soukromého sektoru v zapojování do přepravní činnosti a
e)
rozvoje infrastruktury.
2. Unie a ZZÚ podporují bezpečnost přepravy, bezpečnost posádek a prevenci znečištění.
Článek 28
Letecká doprava
Spolupráce v oblasti letecké dopravy se v rámci přidružení může týkat:
a)
reformy a modernizace letecké dopravy v ZZÚ;
b)
podpory rentability a konkurenceschopnosti letecké dopravy v ZZÚ;
c)
usnadnění investic a účasti soukromého sektoru a
d)
propagace výměny poznatků a osvědčených podnikatelských postupů.
Článek 29
Bezpečnost letecké dopravy
V rámci přidružení je cílem spolupráce v oblasti bezpečnosti letecké dopravy podpora ZZÚ v jejich úsilí o dodržování příslušných mezinárodních norem a spolupráce se může týkat například:
a)
uplatňování systémů pro bezpečnost letového provozu;
b)
provádění bezpečnostních kontrol na letištích a posílení kapacity orgánů civilního letectví k řízení veškerých aspektů provozní bezpečnosti, za které odpovídají, a
c)
rozvoje infrastruktury a lidských zdrojů.
Článek 30
Služby informačních a komunikačních technologií
V rámci přidružení je cílem spolupráce v oblasti služeb informačních a komunikačních technologií (IKT) podněcovat v ZZÚ inovace, hospodářský růst a zlepšování každodenního života občanů a podniků, včetně podpory přístupnosti pro osoby se zdravotním postižením. Spolupráce se zaměřuje zejména na posilování regulatorní kapacity ZZÚ a může podporovat rozmach sítí a služeb IKT následujícími opatřeními:
a)
vytvořením předvídatelného právního prostředí, které bude udržovat krok s technickým vývojem, stimulovat růst a inovace a podporovat hospodářskou soutěž a ochranu spotřebitele;
b)
dialogem o rozličných aspektech politiky, co se týče podpory a sledování informační společnosti;
c)
výměnou informací o normách a o problematice interoperability;
d)
podporou spolupráce v oblasti výzkumu IKT a v oblasti výzkumné infrastruktury založené na IKT;
e)
rozvojem služeb a aplikací v oblastech se silným dopadem na společnost.
Kapitola 3
Výzkum a inovace
Článek 31
Spolupráce na výzkumu a inovacích
Spolupráce na výzkumu a inovacích v rámci přidružení může probíhat ve vědě a technice včetně informačních a komunikačních technologií a jejím cílem je přispívat k udržitelnému rozvoji ZZÚ a podporovat úlohu ZZÚ jako regionálních uzlů a center excelence, jakož i jejich průmyslovou konkurenceschopnost. Spolupráce se může konkrétně týkat:
a)
dialogu, koordinace a navozování synergií mezi politikami a iniciativami ZZÚ a Unie týkajícími se vědy, techniky a inovací;
b)
tvorby politiky a budování institucí v ZZÚ a společných akcí na místní, národní nebo regionální úrovni v zájmu rozvoje vědeckých, technických a inovačních činností a jejich aplikace;
c)
spolupráce mezi právními subjekty ze ZZÚ, Unie, členských států a třetích zemí;
d)
zapojení jednotlivých výzkumných pracovníků, výzkumných orgánů, malých a středních podniků a právních subjektů ze ZZÚ do rámce pro spolupráci související s unijními výzkumnými a inovačními programy a Programem pro konkurenceschopnost podniků s důrazem na malé a střední podniky (COSME) a
e)
odborné přípravy, mezinárodní mobility a výměn výzkumných pracovníků ze ZZÚ.
Kapitola 4
Mládež, vzdělávání, odborná příprava, zdraví, zaměstnanost a sociální politika
Článek 32
Mládež
1. Unie zajistí, aby se fyzické osoby ze ZZÚ, jak jsou definovány v článku 50, mohly účastnit unijních iniciativ týkajících se mládeže na stejném základě jako státní příslušníci členských států.
2. Přidružení usiluje o upevňování vazeb mezi mladými lidmi žijícími v ZZÚ a v Unii, a to mimo jiné propagací studijní mobility mládeže ze ZZÚ, jakož i podporou vzájemného porozumění mezi mladými lidmi.
Článek 33
Vzdělávání a odborná příprava
1. Spolupráce v oblasti vzdělávání a odborné přípravy se v rámci přidružení může týkat:
a)
poskytování vysoce kvalitního inkluzívního vzdělávání na úrovni základního, středního a vysokého školství a v oblasti odborného vzdělávání a přípravy a
b)
podpory ZZÚ při definování a provádění politik v oblasti vzdělávání a odborné přípravy.
2. Unie zajistí, aby se fyzické osoby ze ZZÚ, jak jsou definovány v článku 50, mohly účastnit unijních iniciativ v oblasti vzdělávání a odborné přípravy na stejném základě jako státní příslušníci členských států.
3. Unie zajistí, aby se vzdělávací subjekty a instituce ze ZZÚ mohly účastnit unijních iniciativ pro spolupráci souvisejících se vzděláváním na stejném základě jako subjekty a instituce členských států nabízející vzdělávání a odbornou přípravu.
Článek 34
Zaměstnanost a sociální politika
1. Unie a ZZÚ udržují dialog v oblasti zaměstnanosti a sociální politiky v zájmu přispění k hospodářskému a sociálnímu rozvoji ZZÚ a k podpoře důstojné práce v ZZÚ a v regionech, kde se nacházejí. Tento dialog také usiluje o podporu orgánů ZZÚ v jejich snaze o rozpracování politik a právních předpisů v této oblasti.
2. Dialog spočívá především ve výměně informací a osvědčených postupů, co se týče politik a právních předpisů v oblasti zaměstnanosti a sociální politiky, které jsou ve společném zájmu Unie a ZZÚ. V tomto směru se bere v úvahu problematika jako rozvíjení dovedností, sociální ochrana, sociální dialog, rovné příležitosti, zákaz diskriminace a přístupnost pro osoby se zdravotním postižením, bezpečnost a ochrana zdraví při práci a jiné pracovní normy apod.
Článek 35
Veřejné zdraví
V rámci přidružení usiluje spolupráce v oblasti veřejného zdraví o posilování kapacity ZZÚ pro dozor, včasnou detekci a reakci v souvislosti s výskytem přenosných nemocí, a to mimo jiné následujícími opatřeními:
a)
akcemi k posílení připravenosti a schopnosti reagovat na přeshraniční zdravotní hrozby (například infekční nemoci), které by měly stavět na existujících strukturách a měly by být zacíleny na neobvyklé události;
b)
budováním kapacit prostřednictvím posilování sítí hygienických stanic na regionální úrovni, prostřednictvím usnadňování výměny informací mezi odborníky a prostřednictvím podporování odpovídající odborné přípravy;
c)
vyvíjením nástrojů a komunikačních platforem, jakož i programů elektronického vzdělávání zvlášť uzpůsobených konkrétním potřebám ZZÚ.
Kapitola 5
Kultura
Článek 36
Kulturní výměny a dialog
1. V rámci přidružení se spolupráce na kulturních výměnách a dialogu může týkat:
a)
samostatného rozvoje ZZÚ v rámci procesu zaměřeného na lidi samotné a ukotveného v kultuře každého národa;
b)
podporování politik a opatření přijímaných příslušnými orgány ZZÚ v zájmu rozvoje jejich lidských zdrojů, v zájmu posílení jejich vlastních tvůrčích kapacit a v zájmu podpory jejich kulturní identity;
c)
zapojování obyvatelstva do procesu rozvoje;
d)
prohlubování vzájemného porozumění a podporování výměn informací o kulturní a audiovizuální problematice prostřednictvím dialogu.
2. Unie a ZZÚ v rámci spolupráce usilují o podněcování vzájemných kulturních výměn, a to prostřednictvím:
a)
spolupráce mezi kulturními a tvůrčími odvětvími všech partnerů;
b)
podporování pohybu kulturních a tvůrčích děl a subjektů mezi stranami;
c)
spolupráce na politice v zájmu rozvoje politik, inovací, získávání publika a nových podnikatelských modelů.
Článek 37
Spolupráce v audiovizuální oblasti
1. V rámci přidružení usilují strany v rámci spolupráce v audiovizuální oblasti o vzájemnou podporu své audiovizuální produkce, a to prostřednictvím:
a)
spolupráce a výměn mezi subjekty činnými v oblasti rozhlasového a televizního vysílání;
b)
podporování výměn audiovizuálních děl;
c)
výměny informací a názorů ohledně politiky rozhlasového a televizního vysílání a regulačního rámce mezi příslušnými orgány;
d)
podpory navštěvování mezinárodních akcí pořádaných na území stran i ve třetích zemích a účasti na nich.
2. Audiovizuální díla vznikající v koprodukci mají nárok na výhody z veškerých režimů pro podporu místního nebo regionálního kulturního obsahu zavedených v Unii, v ZZÚ a v členských státech, s nimiž jsou ZZÚ spojeny.
Článek 38
Scénická umění
Spolupráce v oblasti scénického umění se v rámci přidružení může týkat:
a)
usnadňování intenzivnějších kontaktů mezi umělci věnujícími se scénické tvorbě prostřednictvím odborných výměn a přípravy, včetně účasti na konkurzech, rozvíjení sítí a podpory jejich vytváření;
b)
podporování společných produkcí mezi producenty z jednoho či několika členských států Unie a z jedné či několika ZZÚ a
c)
podporování rozvoje mezinárodních norem v oblasti divadelních technologií a využívání jevištních znaků, a to i prostřednictvím příslušných normalizačních orgánů.
Článek 39
Ochrana kulturního dědictví a historických památek
V rámci přidružení usiluje spolupráce v oblasti ochrany hmotného i nehmotného kulturního dědictví a historických památek o podporu výměn poznatků a osvědčených postupů prostřednictvím:
a)
výměn odborníků;
b)
spolupráce na odborné přípravě;
c)
vědomování místní veřejnosti a
d)
poradenství ohledně ochrany historických památek a chráněných míst a ohledně legislativy a provádění opatření souvisejících s kulturním dědictvím, zejména pokud jde o zapojování problematiky ochrany do místního života.
Kapitola 6
Boj proti organizované trestné činnosti
Článek 40
Boj proti organizované trestné činnosti, obchodu s lidmi, pohlavnímu zneužívání a pohlavnímu vykořisťování dětí, terorismu a korupci
1. Spolupráce na boji proti organizované trestné činnosti může v rámci přidružení zahrnovat:
a)
vývoj inovativních a účinných prostředků policejní a justiční spolupráce, včetně spolupráce s dalšími zúčastněnými stranami (například občanskou společností), pro předcházení organizované trestné činnosti, obchodu s lidmi, pohlavnímu zneužívání a pohlavnímu vykořisťování dětí, terorismu a korupci a pro boj proti nim, a
b)
podporu v zájmu zefektivnění politik ZZÚ pro předcházení organizované trestné činnosti, obchodu s lidmi, pohlavnímu zneužívání a pohlavnímu vykořisťování dětí, terorismu a korupci a pro boj proti nim, pro předcházení výrobě, distribuci a obchodu s omamnými a psychotropními látkami všeho druhu a pro boj proti nim, jakož i pro prevenci a omezování užívání drog a újmy či škod s ním spojených, jež bude přihlížet k práci, kterou v těchto oblastech odvádějí mezinárodní organizace, a jež bude mít mimo jiné následující formy:
i)
formu odborné přípravy a budování kapacit pro předcházení organizované trestné činnosti včetně obchodu s lidmi, pohlavního zneužívání a pohlavního vykořisťování dětí, terorismu a korupce a pro boj proti nim,
ii)
formu protidrogové prevence včetně odborné přípravy, vzdělávání a propagace zdraví a formu léčby a rehabilitace závislých uživatelů drog včetně projektů pro opětovné začleňování závislých uživatelů drog do pracovního a společenského života,
iii)
formu vypracovávání účinných opatření pro vymáhání práva,
iv)
formu technické, finanční a administrativní výpomoci při vypracovávání účinných politik a právních předpisů proti obchodu s lidmi, zejména pokud jde o osvětové kampaně, mechanismy předávání obětí příslušným specialistům a systémy ochrany obětí, se zapojením všech příslušných zúčastněných stran a občanské společnosti,
v)
formu technické, finanční a administrativní výpomoci při prevenci, léčbě a omezování zdravotních dopadů spojených s užíváním drog,
vi)
formu technické výpomoci v zájmu podpory rozpracovávání právních předpisů a politiky proti pohlavnímu zneužívání a pohlavnímu vykořisťování dětí a
vii)
formu technické výpomoci a odborné přípravy v zájmu podpory budování kapacit a podpory dodržování mezinárodních protikorupčních norem, zejména norem stanovených v Úmluvě OSN proti korupci.
2. V rámci přidružení spolupracují ZZÚ s Unií v souladu s články 70 a 71 na boji proti praní peněz a financování terorismu.
Kapitola 7
Cestovní ruch
Článek 41
Cestovní ruch
Spolupráce v oblasti cestovního ruchu může v rámci přidružení zahrnovat:
a)
opatření zaměřená na vymezení, přizpůsobení a rozvoj udržitelných politik v oblasti cestovního ruchu;
b)
opatření a akce zaměřené na rozvoj a podporu udržitelného cestovního ruchu;
c)
opatření zaměřená na začlenění udržitelného cestovního ruchu do společenského, kulturního a hospodářského života občanů ZZÚ.
ČÁST TŘETÍ
OBCHOD A SPOLUPRÁCE SOUVISEJÍCÍ S OBCHODEM
HLAVA I
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 42
Obecné cíle
Obecným cílem obchodu a s obchodem související spolupráce mezi Unií a ZZÚ je:
a)
podpořit hospodářský a sociální rozvoj ZZÚ navázáním úzkých hospodářských vztahů mezi nimi a Unií jako celkem;
b)
podnítit účinnou integraci ZZÚ do regionálního a světového hospodářství a rozvoj obchodu se zbožím a službami;
c)
podpořit ZZÚ v tvorbě příznivého investičního prostředí v zájmu posílení jejich sociálního a hospodářského rozvoje;
d)
podpořit stabilitu, solidnost a transparentnost globálního finančního systému a řádnou daňovou správu;
e)
podpořit diverzifikaci hospodářství ZZÚ;
f)
posílit schopnosti ZZÚ tvořit a provádět politiky potřebné pro rozvoj jejich obchodu se zbožím a službami;
g)
posílit vývozní a obchodní kapacity ZZÚ;
h)
v příslušných případech podpořit ZZÚ v úsilí o sladění nebo sblížení jejich místních právních předpisů s právními předpisy Unie;
i)
nabídnout příležitosti pro cílenou spolupráci a dialog s Unií na poli obchodu a v oblastech s ním spojených.
HLAVA II
REŽIMY PRO OBCHOD SE ZBOŽÍM A SLUŽBAMI A PRO USAZOVÁNÍ
Kapitola 1
Režim obchodu se zbožím
Článek 43
Volný přístup pro původní zboží
1. Produkty pocházející ze ZZÚ se dovážejí do Unie s osvobozením od cla.
2. Definice pojmu původní produkty a související metody správní spolupráce jsou stanoveny v příloze VI.
Článek 44
Množstevní omezení a opatření s rovnocenným účinkem
1. Na dovoz produktů pocházejících ze ZZÚ neuplatňuje Unie žádná množstevní omezení ani opatření s rovnocenným účinkem.
2. Odstavec 1 nevylučuje zákazy nebo omezení dovozu, vývozu nebo tranzitu z důvodu veřejné mravnosti, veřejného pořádku, ochrany zdraví a života lidí a zvířat, ochrany rostlin, ochrany národního kulturního pokladu, jenž má uměleckou, historickou nebo archeologickou hodnotu, uchování vyčerpatelných přírodních zdrojů nebo ochrany průmyslového a obchodního vlastnictví.
Zákazy nebo omezení uvedené v prvním pododstavci v žádném případě nesmějí sloužit jako prostředky svévolné nebo neoprávněné diskriminace nebo zastřeného omezování obchodu obecně.
Článek 45
Opatření přijatá ZZÚ
1. Orgány ZZÚ mohou zachovat nebo zavést taková cla či množstevní omezení na dovoz produktů pocházejících z Unie, jaká považují s ohledem na své potřeby rozvoje za nezbytná.
2. Pro oblasti, jež tato kapitola upravuje, zaručí ZZÚ Unii zacházení neméně příznivé, než je nejpříznivější zacházení, než poskytuje hlavním obchodním partnerům definovaným v odstavci 4.
3. Odstavec 2 nevylučuje možnost, aby ZZÚ zaručily určitým jiným ZZÚ nebo ostatním rozvojovým zemím příznivější zacházení, než jaké je poskytováno Unii.
4. Pro účely této hlavy se „obchodní velmocí“ rozumí jakákoli rozvinutá země nebo jakákoli země, která se podílela na objemu světového vývozu zboží více než jedním procentem, nebo, aniž je dotčen odstavec 3, jakákoli skupina zemí jednajících jednotlivě nebo kolektivně nebo prostřednictvím dohody o hospodářské integraci, která se dohromady podílela na objemu světového vývozu zboží více než 1,5 %. Pro tento výpočet se použijí nejnovější dostupné oficiální údaje Světové obchodní organizace o předních vývozcích na světovém trhu se zbožím (mimo obchod uvnitř Unie).
5. Orgány ZZÚ poskytnou Komisi do 2. dubna 2014 celní sazebník a seznam množstevních omezení, která uplatňují podle tohoto rozhodnutí.
Orgány ZZÚ rovněž Komisi oznámí všechny změny těchto dokumentů a datum přijetí těchto změn.
Článek 46
Zákaz diskriminace
1. Unie se zdrží diskriminace jednotlivých ZZÚ a ZZÚ se zdrží diskriminace jednotlivých členských států.
2. V souladu s článkem 65 se provádění určitých ustanovení tohoto rozhodnutí, zejména čl. 44 odst. 2 a článků 45, 48, 49 a 51 a čl. 59 odst. 3 nepovažuje za diskriminaci.
Článek 47
Podmínky pohybu odpadů
1. Pohyb odpadů mezi členskými státy a ZZÚ je kontrolován podle mezinárodního a unijního práva. V zájmu ochrany životního prostředí a veřejného zdraví podporuje Unie navázání a rozvoj skutečné mezinárodní spolupráce v této oblasti.
2. Unie zakáže veškerý přímý i nepřímý vývoz odpadů do ZZÚ, s výjimkou vývozu odpadů nezařazených jako nebezpečné a určených pro využití, a orgány ZZÚ současně zakáží přímý i nepřímý dovoz takových odpadů na své území z Unie či třetí země, aniž jsou dotčeny zvláštní mezinárodní závazky v těchto oblastech, jež byly nebo budou přijaty na příslušných mezinárodních fórech.
3. Pokud jde o ty ZZÚ, které pro své ústavní postavení nejsou stranou Basilejské úmluvy, urychlí jejich příslušné orgány přijetí vnitřních právních a správních opatření nezbytných pro provedení Basilejské úmluvy.
4. Členské státy, s nimiž jsou ZZÚ spojeny, také podpoří přijetí nezbytných vnitřních právních a správních předpisů těmito ZZÚ, aby mohly být provedeny tyto akty:
a)
nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1013/2006 (4), konkrétně:
-
článek 40, pokud jde o vývoz odpadů do zámořských zemí a na zámořská území,
-
článek 46, pokud jde o dovoz odpadů ze zámořských zemí a území;
b)
nařízení Komise (ES) č. 1418/2007 (5) a
c)
směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/59/ES (6), s výhradou transpozičních lhůt stanovených článkem 16 této směrnice.
5. Jedna či několik ZZÚ a členské státy, s nimiž jsou spojeny, mohou používat na vývoz odpadů ze ZZÚ do příslušného členského státu vlastní postupy.
6. V takovém případě členský stát, s nímž jsou ZZÚ spojeny, oznámí Komisi použitelné právní předpisy do 2. července 2014, jakož i jakékoli budoucí relevantní právní předpisy a všechny jejich změny.
Článek 48
Dočasné odnětí preferencí
Pokud se Komise domnívá, že existují dostatečné důvody k pochybnostem o správném provádění tohoto rozhodnutí, zahájí konzultace s danou ZZÚ a s členských státem, s nimž má ZZÚ zvláštní vztah, aby zajistila řádné provádění tohoto rozhodnutí. V případě, že tyto konzultace nevedou k vzájemně přijatelnému způsobu provádění tohoto rozhodnutí, může Unie dané ZZÚ dočasně odejmout preference podle přílohy VII.
Článek 49
Ochranná a kontrolní opatření
V zájmu zajištění řádného provedení tohoto rozhodnutí může Unie přijmout ochranná a kontrolní opatření podle přílohy VIII.
Kapitola 2
Režim pro obchod službami a usazování
Článek 50
Definice
Pro účely této kapitoly se:
a)
„fyzickou osobou ze ZZÚ“ rozumí osoba s obvyklým bydlištěm v ZZÚ, která je státním příslušníkem členského státu nebo která má právní postavení specifické pro ZZÚ. Touto definicí nejsou dotčena práva udělená občanstvím Unie ve smyslu Smlouvy o fungování EU;
b)
„právnickou osobou ze ZZÚ“ rozumí právnická osoba ze ZZÚ zřízená podle právních předpisů dané ZZÚ se sídlem, ústřední správou nebo hlavní provozovnou na území této ZZÚ; má-li právnická osoba v ZZÚ pouze sídlo či ústřední správu, nepovažuje se za právnickou osobu ze ZZÚ, ledaže by provozovala činnost se skutečnou a trvalou vazbou na hospodářství dané země či území;
c)
na zacházení dohodnuté mezi Unií a ZZÚ použijí příslušné definice stanovené dohodami o hospodářské integraci uvedenými v čl. 51 odst. 1.
Článek 51
Nejpříznivější zacházení
1. Pokud jde o jakákoli opatření, jež mají dopad na obchod, pokud jde o služby a usazování ve všech hospodářských činnostech:
a)
Unie poskytne fyzickým a právnickým osobám ze ZZÚ zacházení neméně příznivé, než je nejpříznivější zacházení poskytované obdobným fyzickým a právnickým osobám každé třetí země, s níž Unie uzavřela či uzavře dohodu o hospodářské integraci;
b)
ZZÚ poskytnou fyzickým a právnickým osobám z Unie zacházení neméně příznivé, než je nejpříznivější zacházení poskytované obdobným fyzickým a právnickým osobám z každé obchodní velmoci, s níž po 1. lednu 2014 uzavřely dohodu o hospodářské integraci.
2. Povinnosti vymezené v odstavci 1 tohoto článku se nevztahují na zacházení poskytované:
a)
v rámci vnitřního trhu vyžadujícího, aby jeho strany výrazně sblížily své právní předpisy za účelem odstranění nediskriminačních překážek usazování a obchodu službami;
b)
na základě opatření pro uznávání kvalifikací, licencí nebo obezřetnostních opatření v souladu s článkem VII Všeobecné dohody o obchodu službami (GATS) nebo její přílohy o finančních službách. Tím nejsou dotčena zvláštní opatření přijatá ZZÚ podle tohoto článku;
c)
na základě jakékoli mezinárodní dohody nebo ujednání týkajících se zcela nebo zejména zdanění;
d)
na základě opatření, na něž se vztahuje výjimka ze zacházení podle nejvyšších výhod, je-li zapsáno v souladu s čl. II odst. 2 GATS.
3. S cílem prosazovat nebo podporovat místní zaměstnanost mohou orgány ZZÚ přijímat předpisy pro podporu svých fyzických osob a místních činností. V tom případě uvědomí orgány ZZÚ Komisi o předpisech, jaké přijaly, a Komise o nich uvědomí členské státy.
Článek 52
Odborné kvalifikace
Pokud jde o povolání lékaře, zubního lékaře, porodní asistentky, všeobecné sestry nebo ošetřovatele, farmaceuta a veterinárního lékaře, přijme Rada v soulad s článkem 203 Smlouvy o fungování EU seznam odborných kvalifikací specifických pro ZZÚ, které jsou uznávány v členských státech.
HLAVA III
OBLASTI SOUVISEJÍCÍ S OBCHODEM
Kapitola 1
Obchod a udržitelný rozvoj
Článek 53
Obecný přístup
Cílem obchodu a související spolupráce v rámci přidružení je přispět k udržitelnému rozvoji z hlediska hospodářského, sociálního i z hlediska ochrany životního prostředí.
V této souvislosti platí, že vnitrostátní právní ani správní předpisy ZZÚ v oblasti životního prostředí nebo práce nesmí být za účelem podpory obchodu či investic zmírněny.
Článek 54
Environmentální normy a normy týkající se změny klimatu v obchodě
1. Cílem obchodu a související spolupráce v rámci přidružení je posílit vzájemnou podporu mezi obchodní politikou a politikou životního prostředí a příslušnými závazky. Při obchodu a související spolupráci v rámci přidružení se zohlední zásady uplatňované při mezinárodní správě záležitostí týkajících se životního prostředí, jakož i mnohostranné dohody o životním prostředí.
2. Plní se konečný cíl Rámcové úmluvy OSN o změně klimatu a jejího Kjótského protokolu. Spolupráce staví na vývoji budoucí právně závazné mezinárodní dohody zahrnující závazky všech stran ohledně zmírňování v souladu s prováděním rozhodnutí, která přijala konference stran Rámcové úmluvy OSN o změně klimatu.
3. Opatření, jimiž se provádějí mnohostranné dohody o životním prostředí, se neuplatňují způsobem, který by vytvářel nástroj svévolné nebo neoprávněné diskriminace mezi partnery nebo skrytého omezení obchodu.
Článek 55
Pracovní normy v oblasti obchodu
1. Cílem přidružení je podpora obchodu způsobem, který vede k plné a produktivní zaměstnanosti a slušné práci pro všechny.
2. Mezinárodně uznávané hlavní pracovní normy, vymezené úmluvami Mezinárodní organizace práce, se dodržují a provádějí v právních předpisech i v praxi. Mezi tyto pracovní normy patří zejména dodržování svobody sdružování, právo na kolektivní vyjednávání, zrušení všech forem nucené nebo povinné práce, odstranění nejhorších forem dětské práce, minimální věk pro vstup do zaměstnání a zákaz diskriminace v zaměstnání.
3. Na porušení hlavních pracovních norem se nelze odvolávat, ani je nelze jinak využít jako legitimní komparativní výhodu. Uvedené normy nesmí být používány k protekcionistickým účelům.
Článek 56
Udržitelný obchod s produkty rybolovu
V zájmu podpory udržitelného řízení rybích populací může být součástí přidružení spolupráce v boji proti nezákonnému, nehlášenému a neregulovanému rybolovu a souvisejícímu obchodu. Cílem spolupráce v této oblasti je:
a)
podpora provádění opatření, která se přijímají v boji proti nezákonnému, nehlášenému a neregulovanému rybolovu a souvisejícímu obchodu v ZZÚ;
b)
usnadňování spolupráce mezi ZZÚ a regionálními správními organizacemi pro rybolov, zejména při rozvoji a účinném provádění kontrolních a inspekčních režimů, pobídek a opatření v zájmu dlouhodobého účinného řízení rybolovu a mořských ekosystémů.
Článek 57
Udržitelný obchod se dřevem
V rámci přidružení usilují strany při spolupráci v oblasti obchodu se dřevem o podporu obchodu s legálně vytěženým dřevem. Součástí této spolupráce může být dialog o regulačních opatřeních nebo výměna informací o tržních či dobrovolně přijatých opatřeních, například lesní certifikaci či ekologických politikách obstarávání zakázek.
Článek 58
Rozvoj udržitelného obchodu
1. V rámci přidružení se spolupráce v oblasti udržitelného rozvoje může týkat:
a)
usnadňování a podpory obchodu a investic týkajících se ekologického zboží a služeb, mimo jiné vypracováním a prováděním místních právních předpisů, jakož i obchodu a investic týkajících se zboží přispívajícího ke zlepšení sociálních podmínek v ZZÚ;
b)
pomoci při odstraňování překážek obchodu či investic týkajících se zboží a služeb se zvláštním významem pro zmírňování dopadů klimatických změn, jako jsou udržitelné obnovitelné energie, energeticky účinné produkty a služby, mimo jiné prostřednictvím přijetí takových politických rámců, jež povedou k využívání nejlepších dostupných technologií, a podporou norem reagujících na environmentální a hospodářské potřeby a snižujících technické překážky obchodu;
c)
podpory obchodu se zbožím, které přispívá ke zlepšení sociálních podmínek a používání postupů příznivých pro životní prostředí, včetně zboží, na něž se vztahují dobrovolné koncepce záruk udržitelnosti jako spravedlivý a etický obchod, ekoznačky a režimy certifikace produktů vyrobených z přírodních zdrojů;
d)
podpory mezinárodně uznávaných zásad a pokynů v oblasti sociální odpovědnosti podniků a prosazování těchto zásad a pokynů u společností působících v ZZÚ;
e)
výměny informací a osvědčených postupů v oblasti sociální odpovědnosti podniků.
2. Při plánování a provádění opatření na ochranu životního prostředí nebo ochranu pracovních podmínek s možným dopadem na obchod či investice zohlední Unie a ZZÚ dostupné vědecké a technické poznatky, jakož i příslušné mezinárodní normy, pokyny a doporučení, včetně zásady předběžné opatrnosti.
3. Při přípravě, zavádění a provádění veškerých opatření na ochranu životního prostředí a ochranu pracovních podmínek s dopadem na obchod či investice zajistí Unie a ZZÚ úplnou transparentnost.
Kapitola 2
Ostatní oblasti související s obchodem
Článek 59
Běžné platby a pohyb kapitálu
1. Strany neuloží žádná omezení plateb ve volně směnitelné měně na běžném účtu platební bilance mezi rezidenty Unie a ZZÚ.
2. Pokud jde o transakce na kapitálovém účtu platební bilance, členské státy ani ZZÚ neuloží žádná omezení na volný pohyb kapitálu určeného na přímé investice do společností podle práva hostitelského členského státu, země či území, a zajistí, aby aktiva vytvořená těmito investicemi a veškerý zisk z nich plynoucí mohly být realizovány a repatriovány.
3. Unii a ZZÚ mají právo přijmout opatření uvedená v článcích 64, 65, 66, 75 a 215 Smlouvy o fungování EU přiměřeně v souladu s podmínkami stanovenými v těchto článcích
4. Orgány ZZÚ, dotčené členské státy a Unie se o každém takovém opatření neprodleně informují a co nejdříve předloží harmonogram pro jejich odstranění.
Článek 60
Politiky hospodářské soutěže
V zájmu odstranění narušování hospodářské soutěže a s náležitým ohledem na různé úrovně rozvoje a hospodářských potřeb ZZÚ se provádějí celostátní, regionální nebo místní pravidla a politiky zahrnující kontrolu a za jistých podmínek zákaz dohod mezi podniky, rozhodnutí sdružení podniků a jednání ve shodě mezi podniky, jejichž cílem nebo výsledkem je zabránění hospodářské soutěži, její omezení nebo narušení. Tento zákaz se vztahuje také na zneužívání dominantního postavení jedním nebo více podniky na území Unie nebo ZZÚ.
Článek 61
Ochrana práv duševního vlastnictví
1. Zajistí se přiměřená a účinná úroveň ochrany práv duševního vlastnictví včetně prostředků pro vynucování těchto práv v souladu s nejvyššími mezinárodními normami s cílem snížit narušování a překážky dvoustranného obchodu.
2. V rámci přidružení se může spolupráce v této oblasti týkat přípravy právních předpisů na ochranu a vymáhání práv duševního vlastnictví, předcházení zneužívání těchto práv jejich držiteli a porušování těchto práv soutěžiteli a podpory regionálních organizací duševního vlastnictví zapojených do vymáhání a ochrany, včetně odborné přípravy personálu.
Článek 62
Technické překážky obchodu
Přidružení může zahrnovat spolupráci v oblasti technické regulace zboží, normalizace, posuzování shody, akreditace, dozoru nad trhem a zajišťování kvality, aby byly odstraněny zbytečné technické překážky obchodu mezi Unií a ZZÚ a sníženy rozdíly v těchto oblastech.
Článek 63
Spotřebitelská politika, ochrana zdraví spotřebitele a obchod
V rámci přidružení se spolupráce v oblasti spotřebitelské politiky, ochrany zdraví spotřebitele a obchodu může týkat přípravy správních a právních předpisů v oblasti spotřebitelské politiky a ochrany zdraví spotřebitele, aby byly odstraněny zbytečné překážky obchodu.
Článek 64
Sanitární a fytosanitární opatření
V rámci přidružení je cílem spolupráce v oblasti sanitárních a fytosanitárních opatření:
a)
usnadňovat obchod mezi Unií a ZZÚ jako celky a mezi ZZÚ a třetími zeměmi a současně chránit zdraví či život lidí, zvířat nebo rostlin podle Dohody o uplatňování sanitárních a fytosanitárních opatření obsažené v Dohodě o WTO;
b)
cřešit problémy v souvislosti se sanitárními a fytosanitárními opatřeními;
c)
zajistit transparentnost sanitárních a fytosanitárních opatření použitelných v obchodě mezi Unií a ZZÚ;
d)
podporovat harmonizaci opatření s mezinárodními normami podle Dohody o uplatňování sanitárních a fytosanitárních opatření obsažené v Dohodě o WTO;
e)
podporovat účinnou účast ZZÚ v organizacích stanovujících mezinárodní sanitární a fytosanitární normy;
f)
podporovat konzultace a výměny mezi ZZÚ a evropskými ústavy a laboratořemi;
g)
vytvořit a posilovat technickou kapacitu ZZÚ pro provádění a sledování sanitárních a fytosanitárních opatření;
h)
podporovat převod technologií v oblasti sanitárních a fytosanitárních opatření.
Článek 65
Zákaz protekcionistických opatření
Ustanovení kapitoly 1 a 2 nesmí být použita jako nástroj svévolné nebo neoprávněné diskriminace nebo skryté omezení obchodu.
Kapitola 3
Měnové a daňové záležitosti
Článek 66
Vyjmutí z daňové povinnosti
1. Aniž je dotčen článek 67, nevztahuje se zacházení v rámci doložky nejvyšších výhod poskytované v souladu s tímto rozhodnutím na daňové výhody, které si členské státy nebo orgány ZZÚ poskytují nebo mohou v budoucnosti poskytovat na základě dohod o zamezení dvojího zdanění nebo jiných daňových režimů nebo platných vnitřních daňových předpisů.
2. Žádné ustanovení tohoto rozhodnutí nelze vykládat tak, že brání přijetí nebo vynucování jakéhokoli opatření s cílem zamezit vyhýbání se daňové povinnosti nebo daňovým únikům podle daňových ustanovení dohod o zamezení dvojího zdanění nebo jiných daňových režimů nebo platných vnitřních daňových předpisů.
3. Žádné ustanovení tohoto rozhodnutí nelze vykládat tak, že brání příslušným orgánům rozlišovat při používání odpovídajících ustanovení svých daňových předpisů mezi plátci daně, kteří nejsou ve stejné situaci, zejména s ohledem na jejich místo pobytu nebo s ohledem na místo, kde je investován jejich kapitál.
Článek 67
Daňové a celní režimy zakázek financovaných z prostředků Unie
1. ZZÚ uplatňují na zakázky financované z daňových a celních režimů Unie zacházení neméně příznivé, než je zacházení uplatňované vůči členskému státu, s nímž jsou spojeny nebo vůči státům, jimž je poskytováno zacházení podle nejvyšších výhod, nebo vůči mezinárodním rozvojovým organizacím, s nimiž navázaly vztahy, podle toho, které zacházení je nejpříznivější.
2. Aniž je dotčen odstavec 1, vztahuje se na zakázky financované Unií následující režim:
a)
v ZZÚ, které jsou příjemcem pomoci, nepodléhá zakázka žádnému stávajícímu či budoucímu kolkovnému ani registračním poplatkům či daňovým poplatkům s rovnocenným účinkem; tyto zakázky však jsou registrovány podle právních předpisů platných v ZZÚ a může za ně být vyžadován poplatek, který odpovídá poskytnuté službě;
b)
zisky nebo příjmy vznikající z provádění zakázek se zdaňují podle vnitřní daňové úpravy přijímajících ZZÚ za předpokladu, že fyzická nebo právnická osoba, která tohoto zisku nebo příjmu dosahuje, má v daných ZZÚ stálou provozovnu nebo že provádění zakázky trvá déle než šest měsíců;
c)
podniky, které musí pro provádění zakázek na stavební práce dovézt zařízení, využijí pro uvedené zařízení systém dočasného dovozu podle vnitrostátních právních předpisů přijímajících ZZÚ, pokud o to požádají;
d)
každé profesionální zařízení potřebné pro provádění úkolů stanovených v zakázce na služby se dočasně propustí do přijímajících ZZÚ s osvobozením od cel, daní nebo daňových poplatků s rovnocenným účinkem, jestliže tato cla, daně a poplatky nepředstavují odměnu za poskytnuté služby;
e)
dovoz na základě zakázek na dodávky se propouští do přijímajících ZZÚ s osvobozením od cel, daní nebo daňových poplatků s rovnocenným účinkem. Zakázky na dodávky pocházející z dotyčné ZZÚ se uzavírají na základě cen dodávek ze závodu, k nimž mohou být přičteny takové vnitřní daňové poplatky, jaké mohou být uplatňovány na takové dodávky v dané ZZÚ;
f)
paliva, maziva a uhlovodíková pojiva a všechny materiály použité v plnění zakázek na stavební práce se považují za zakoupené na místním trhu a podléhají daňové úpravě použitelné na základě právních předpisů platných v přijímající ZZÚ;
g)
spotřební zboží dovezené pro potřebu fyzických osob jiných než zaměstnaných v místě, které se zabývají prováděním úkolů stanovených v zakázce na služby, a jejich rodinných příslušníků se osvobozuje od dovozního cla, daní a ostatních daňových poplatků s rovnocenným účinkem v mezích stanovených právními předpisy platnými v přijímající ZZÚ.
3. Každá smluvní otázka, na kterou se nevztahují odstavce 1 a 2, podléhá i nadále právním předpisům dotyčné ZZÚ.
Kapitola 4
Rozvoj obchodní kapacity
Článek 68
Obecný přístup
V zájmu zajištění, aby ZZÚ získaly maximální prospěch z tohoto rozhodnutí a mohly se za nejvýhodnějších podmínek prosadit na vnitřním trhu Unie a regionálních, subregionálních a mezinárodních trzích, je cílem přidružení přispět k rozvoji obchodních kapacit ZZÚ:
a)
zvýšením konkurenceschopnosti, samostatnosti a ekonomické odolnosti ZZÚ prostřednictvím diverzifikace a zvyšování hodnoty a objemu obchodu se zbožím a službami ze ZZÚ a posílení schopnosti ZZÚ přilákat soukromé investice do mnoha odvětví hospodářské činnosti;
b)
zlepšením spolupráce mezi ZZÚ a sousedními zeměmi v oblasti zboží, služeb a usazování.
Článek 69
Dialog, spolupráce a rozvoj kapacit na poli obchodu
V rámci přidružení se mohou iniciativy v oblasti dialogu, spolupráce a rozvoje kapacit na poli obchodu týkat:
a)
posílení schopnosti ZZÚ tvořit a provádět politiky potřebné pro rozvoj obchodu se zbožím a službami;
b)
podpory ZZÚ v jejich úsilí o zavádění vhodných právních, regulačních a institucionálních rámců a nezbytných správních postupů;
c)
podpory rozvoje soukromého sektoru, zejména malých a středních podniků;
d)
usnadňování rozvoje trhu a vývoje výrobků, včetně zlepšování kvality produktů;
e)
pomoci při rozvoji lidských zdrojů a odborných dovedností důležitých pro obchod se zbožím a službami;
f)
zvyšování kapacity obchodních zprostředkovatelů poskytovat podnikům ze ZZÚ služby v souvislosti s exportní činností těchto podniků, například informace o trhu;
g)
pomoci při vytváření podnikatelského prostředí podněcujícího investice.
Kapitola 5
Spolupráce v oblasti finančních služeb a daňových záležitostí
Článek 70
Spolupráce v oblasti mezinárodních finančních služeb
S cílem podpořit stabilitu, integritu a transparentnost globálního finančního systému může být součástí přidružení spolupráce v oblasti mezinárodních finančních služeb. Taková spolupráce se může týkat:
a)
poskytování účinné a přiměřené ochrany investorům a jiným zákazníkům finančních služeb;
b)
předcházení a potírání praní peněz a financování terorismu;
c)
podpory spolupráce mezi různými aktéry finančního systému, včetně regulačních orgánů a orgánů dohledu;
d)
vytváření nezávislých a účinných mechanismů dohledu nad finančními službami.
Článek 71
Sladění právních předpisů v oblasti finančních služeb
Unie a ZZÚ podporují sbližování právních předpisů s uznávanými mezinárodními normami pro regulaci finančních služeb a dohled nad nimi, mimo jiné s těmito: Základní zásady pro účinný bankovní dohled Basilejského výboru pro bankovní dohled, Základní zásady a metodika pojišťovnictví Mezinárodní asociace orgánů pro dozor v pojišťovnictví, Cíle a principy regulace cenných papírů Mezinárodní organizace komisí pro cenné papíry, Dohoda o výměně informací o daňových záležitostech Organizace pro hospodářskou spolupráci a rozvoj, Prohlášení o transparentnosti a výměně informací pro daňové účely G20, Klíčové atributy účinných režimů řešení problémů pro finanční instituce Rady pro finanční stabilitu a Mezinárodní normy pro boj proti praní peněz, financování terorismu a šíření zbraní - doporučení Finančního akčního výboru (FATF).
Ve vhodných případech a na žádost dotčené ZZÚ může Unie a ZZÚ vyvinout úsilí o podporu lepšího sladění právních předpisů ZZÚ s právními předpisy Unie týkajícími se finančních služeb.
Článek 72
Spolupráce regulačních orgánů a orgánů dohledu
Unie a ZZÚ podporují spolupráci mezi příslušnými regulačními orgány a orgány dohledu, včetně výměny informací, sdílení znalostí o finančních trzích a podobných opatření. Zvláštní pozornost je třeba věnovat rozvoji správní kapacity těchto orgánů, například prostřednictvím výměny zaměstnanců a společných školení.
Článek 73
Spolupráce v daňových záležitostech
Unie a ZZÚ podporují spolupráci v daňové oblasti s cílem usnadnit výběr zákonných daňových výnosů a vypracovat opatření k účinnému uplatňování zásad řádné daňové správy, včetně transparentnosti, výměny informací a spravedlivé daňové soutěže.
ČÁST ČTVRTÁ
NÁSTROJE UDRŽITELNÉHO ROZVOJE
Kapitola 1
Obecná ustanovení
Článek 74
Obecné cíle
Unie přispěje k dosažení celkových cílů přidružení tím, že poskytne:
a)
přiměřené finanční zdroje a vhodnou technickou pomoc za účelem posílení kapacit ZZÚ pro tvorbu a provádění strategických a regulačních rámců;
b)
dlouhodobé financování na podporu růstu soukromého sektoru.
Článek 75
Definice
Pro účely této části se rozumí:
a)
„programovatelnou podporou“ nevratná podpora z Evropského rozvojového fondu přidělená ZZÚ na financování územních či regionálních strategií a priorit vymezených v programových dokumentech;
b)
„programováním“ proces organizace, rozhodování a přidělování orientačních finančních prostředků s cílem realizovat během několika let v oblasti uvedené v části druhé tohoto rozhodnutí akce za účelem dosažení cílů přidružení týkajících se udržitelného rozvoje ZZÚ;
c)
„programovým dokumentem“ dokument, který vymezuje strategii, priority a režimy v ZZÚ a převádí cíle, jichž chtějí ZZÚ dosáhnout v oblasti udržitelného rozvoje, do účinných a efektivních kroků pro dosažení cílů přidružení;
d)
„plány rozvoje“ podle článku 83 ucelený soubor operací definovaných a financovaných výlučně ZZÚ v rámci vlastních politik a strategií rozvoje a operací, na nichž se dohodly s členským státem, s nímž jsou spojeny;
e)
„územním přídělem“ částka přidělená jednotlivým ZZÚ jako programovatelná podpora z Evropského rozvojového fondu na financování územních strategií a priorit vymezených v programových dokumentech;
f)
„regionálním přídělem“ částka přidělená jako programovatelná podpora z Evropského rozvojového fondu na financování regionálních strategií a tematických priorit společných několika ZZÚ v oblasti spolupráce, vymezených v programových dokumentech;
g)
„finančním rozhodnutím“ akt přijatý Komisí, jenž podrobně vymezuje finanční příspěvek Unie a jímž se schvaluje poskytnutí finanční podpory z Evropského rozvojového fondu.
Článek 76
Zásady finanční spolupráce
1. Unie poskytuje finanční pomoc na základě zásad partnerství, odpovědnosti, soudržnosti územních celků, doplňkovosti a subsidiarity.
2. Operace financované podle tohoto rozhodnutí mohou mít formu programovatelné I neprogramovatelné podpory.
3. Finanční pomoc Unie:
a)
se provádí s patřičným ohledem na zeměpisné, sociální a kulturní charakteristiky ZZÚ i na jejich specifický potenciál;
b)
zajišťuje, aby byly toky zdrojů poskytovány předvídatelně a pravidelně;
c)
je pružná a přizpůsobená situaci v každé ZZÚ a
d)
se uskutečňuje při plném respektování institucionálních, právních a finančních pravomocí každého z partnerů.
4. Za provádění operací odpovídají dotčené orgány ZZÚ, aniž jsou dotčeny pravomoci Komise ve věcech zajištění řádného finančního řízení při využívání prostředků Unie.
Kapitola 2
Finanční zdroje
Článek 77
Zdroje financování
ZZÚ jsou způsobilé pro tyto zdroje financování:
a)
zdroje přidělené ZZÚ na základě vnitřní dohody mezi členskými státy Unie o zřízení 11. Evropského rozvojového fondu (ERF);
b)
programy a nástroje Unie stanovené v souhrnném rozpočtu Unie a
c)
finanční prostředky spravované EIB jako vlastní zdroje této banky a zdroje přidělené investiční facilitě ERF podle podmínek vnitřní dohody mezi členskými státy Unie o zřízení 11. ERF (7) (dále jen „vnitřní dohoda o 11. ERF“).
Kapitola 3
Zvláštní ustanovení o finanční pomoci v rámci 11. ERF
Článek 78
Předmět a oblast působnosti
V rámci strategie a priorit stanovených dotyčnou ZZÚ na místní nebo regionální úrovni a aniž je dotčena humanitární pomoc či pomoc při mimořádných událostech, může být finanční podpora poskytována na následující činnosti přispívající k dosažení cílů stanovených tímto rozhodnutím:
a)
odvětvové politiky a reformy a projekty, které jsou s nimi slučitelné;
b)
institucionální rozvoj, budování kapacit a integrace hledisek životního prostředí;
c)
technická spolupráce a
d)
dodatečná podpora v případě výkyvů příjmů z vývozu zboží a služeb uvedená v článku 82.
Článek 79
Humanitární pomoc a pomoc při mimořádných událostech
1. Humanitární pomoc a pomoc při mimořádných událostech se poskytuje ZZÚ, které čelí vážným hospodářským a sociálním obtížím výjimečné povahy, jež jsou důsledkem přírodních nebo člověkem způsobených katastrof nebo mimořádných okolností se srovnatelnými důsledky. Humanitární pomoc a pomoc při mimořádných událostech se poskytuje po dobu nezbytnou ke zvládnutí mimořádných potřeb vyplývajících z těchto situací.
Humanitární pomoc a pomoc při mimořádných událostech se poskytuje výlučně podle potřeb a zájmů obětí katastrofy.
2. Cílem humanitární pomoci a pomoci při mimořádných událostech je:
a)
zachránit lidské životy, předcházet utrpení a zmírňovat ho a zachovat lidskou důstojnost v krizových situacích a v situacích po skončení krize;
b)
přispívat k financování a poskytování humanitární pomoci a napomáhat přímému přístupu zamýšlených příjemců k této pomoci všemi dostupnými logistickými prostředky;
c)
provádět krátkodobou obnovu a rekonstrukci, aby oběti mohly mít užitek alespoň z minimálního začlenění do společenského a hospodářského života a aby byly co nejdříve vytvořeny podmínky pro obnovu rozvoje na základě dlouhodobých cílů;
d)
řešit potřeby plynoucí z vysídlení osob, jako jsou uprchlíci, vysídlené osoby a navrátilci, po přírodní nebo člověkem způsobené katastrofě s cílem plnit po nezbytně dlouhou dobu veškeré potřeby uprchlíků a vysídlených osob, ať se nacházejí kdekoli, a usnadnit opatření pro jejich dobrovolné navracení a opětovnou integraci v zemi jejich původu a
e)
pomoci ZZÚ vybudovat krátkodobé mechanismy předcházení katastrofám a připravenosti na ně, včetně systémů pro předpovědi a včasné varování, s cílem zmenšit následky katastrof.
3. Pomoc podle tohoto článku může být rovněž poskytnuta ZZÚ přijímajícím uprchlíky nebo navrátilce, aby plnila naléhavé potřeby, jež nejsou kryty pomocí při mimořádných událostech.
4. Pomoc poskytovaná podle tohoto článku se financuje ze souhrného rozpočtu Unie. Vedle financování z odpovídajících rozpočtových položek však může být výjimečně financována z přídělů stanovených v příloze II.
5. Operace humanitární pomoci a pomoci při mimořádných událostech se provádějí buď na žádost ZZÚ postižené krizovou situací, Komise, členského státu, s nímž je ZZÚ spojena, mezinárodních organizací nebo místních nebo mezinárodních nevládních organizací. Tato pomoc je spravována a prováděna podle postupů umožňujících rychlé, pružné a účinné zásahy.
Článek 80
Rozvoj kapacit
1. Finanční pomoc může přispět kromě jiného k podpoře rozvoje kapacit ZZÚ nezbytných pro definování, provádění a sledování územních a/nebo regionálních strategií a činností s cílem dosáhnout obecných cílů v oblastech spolupráce uvedených v části druhé a třetí.
2. Unie podpoří úsilí ZZÚ o získávání spolehlivých statistických údajů o těchto oblastech.
3. Unie může ZZÚ podporovat v jejich úsilí o zlepšení srovnatelnosti jejich makroekonomických ukazatelů.
Článek 81
Technická pomoc
1. Z podnětu Komise mohou být financovány studie nebo opatření technické pomoci s cílem zajistit přípravu, monitorování, hodnocení a dohled nezbytné pro provádění tohoto rozhodnutí a pro jeho celkové hodnocení. Technická pomoc poskytovaná na místě se ve všech případech provádí podle pravidel decentralizovaného finančního řízení.
2. Z podnětu ZZÚ po vydání stanoviska Komise mohou být financovány studie a opatření technické pomoci ve vztahu k provádění činností naplánovaných v programovacích dokumentech. Komise může rozhodnout, že bude takové akce financovat buď z programovatelné podpory, nebo z finančního krytí vyčleněného na opatření technické spolupráce.
Článek 82
Dodatečná podpora v případě výkyvů příjmů z vývozu
1. S cílem zmírnit nepříznivé účinky veškerých krátkodobých výkyvů příjmů z vývozu, zejména v odvětví zemědělství, rybolovu a těžby, které by mohly ohrozit dosažení rozvojových cílů dotyčné ZZÚ, se v rámci finančního přídělu uvedeného v příloze II zřizuje systém dodatečné podpory.
2. Cílem podpory v případech krátkodobých výkyvů příjmů z vývozu je ochrana makroekonomických a odvětvových reforem a politik ohrožených v důsledku poklesu příjmů a náprava nepříznivých důsledků nestability příjmů z vývozu, zejména u zemědělských produktů a produktů těžby.
Při přidělování zdrojů uvedených v příloze V se bere v úvahu závislost hospodářství ZZÚ na vývozu, zejména v zemědělském a těžebním odvětví. V této souvislosti se izolovaným ZZÚ uvedeným v příloze I dostává příznivějšího zacházení v souladu s kritérii stanovenými přílohou V.
3. Dodatečné prostředky se poskytují v souladu se zvláštními ustanoveními podpůrného mechanismu stanoveného v příloze V.
4. Unie rovněž poskytuje podporu tržním pojistným programům navrženým pro ZZÚ, které se chtějí chránit proti riziku výkyvů příjmů z vývozu.
Článek 83
Programování
1. Pro účely tohoto rozhodnutí se programovatelná podpora poskytuje na základě programového dokumentu.
2. Programový dokument může zohlednit plány územního rozvoje či jiné plány dohodnuté mezi ZZÚ a členskými státy, s nimiž jsou spojeny.
3. Na základě článku 10 přebírají orgány ZZÚ hlavní odpovědnost za vypracovávání strategií, priorit a režimů prostřednictvím přípravy programových dokumentů v koordinaci s Komisí a členským státem, s nímž jsou ZZÚ spojeny.
4. Orgány ZZÚ odpovídají za:
a)
stanovení svých priorit, na nichž má být strategie založena a
b)
vypracování projektů a návrhů programů předkládaných Komisi, které spolu s ní posuzují.
Článek 84
Příprava, vyhodnocení a schválení programového dokumentu
1. Příslušná územní nebo, jde-li o regionální programy, regionální schvalující osoba připraví návrh programového dokumentu v návaznosti na konzultace s nejširším možným spektrem zúčastněných stran, přičemž čerpá ze získaných poznatků a osvědčených postupů.
2. Každý návrh programového dokumentu je uzpůsobený potřebám a konkrétním okolnostem každé ZZÚ. Jsou v něm stanoveny ústřední oblasti, na které se má soustředit financování Unie, konkrétní cíle, očekávané výsledky, ukazatele výkonnosti, na základě kterých se posuzují a hodnotí výsledky, a orientační finanční příděl. Je v něm podporována místní odpovědnost za programy spolupráce.
3. Návrh programového dokumentu je od raných fází procesu programování předmětem výměny názorů mezi ZZÚ a dotčeným členských státem a Komisí s cílem podpořit doplňkovost a soudržnost jejich příslušných činností v oblasti spolupráce.
4. Komise vyhodnotí návrh programového dokumentu, aby určila, zda obsahuje všechny potřebné prvky a zda je v souladu s cíli tohoto rozhodnutí a souvisejícími politikami Společenství. Komise konzultuje Evropskou investiční banku ohledně návrhu programového dokumentu.
5. ZZÚ poskytnou veškeré nezbytné informace včetně výsledků veškerých studií proveditelnosti, aby Komise mohla hodnocení návrhu programového dokumentu provést co nejúčinněji.
6. Orgány ZZÚ a Komise společně odpovídají za schválení programového dokumentu. Komise schválí programový dokument v návaznosti na postup stanovený v článku 86.
Článek 85
Provedení
1. Komise přijme finanční rozhodnutí k příslušnému programovému dokumentu v souladu s normami stanovenými ve finančním nařízení pro 11. ERF postupem podle článku 87.
2. Komise využívá zdroje přidělené ZZÚ z 11. ERF jakýmkoli ze způsobů stanovených ve finančním nařízení pro 11. ERF a v souladu s podmínkami vymezenými tímto rozhodnutím nebo v opatřeních, kterými se provádí. Za tímto účelem uzavře s příslušnými orgány ZZÚ finanční dohody.
3. Orgány ZZÚ odpovídají za:
a)
přípravu, projednání a uzavírání zakázek;
b)
provádění a řízení projektů a programů a
c)
udržování projektů a programů a zajišťování jejich udržitelnosti.
4. Příslušné orgány ZZÚ a Komise společně odpovídají za:
a)
zajištění rovnosti podmínek účasti v nabídkových řízeních a na zakázkách;
b)
monitorování a hodnocení účinků a výsledků projektů a programů a
c)
zajištění správného, bezodkladného a účinného provádění projektů a programů.
5. V zájmu usnadnění výměny názorů se alespoň jednou do roka konají technická zasedání mezi územními schvalujícími osobami, dotčenými členskými státy a zástupci Komise zapojenými do programování, zejména s použitím moderních technologií nebo pokud možno jako rozšíření dialogu v rámci fóra ZZÚ-EU.
6. Akce financované v rámci 11. ERF mohou být provedeny na základě souběžného nebo společného spolufinancování podle ustanovení finančního nařízení pro 11. ERF.
Článek 86
Územní a regionální schvalující osoby
1. Vláda každé ZZÚ jmenuje územní schvalující osobu, aby ji zastupovala ve všech operacích financovaných ze zdrojů 11. ERF řízených Komisí a Evropskou investiční bankou. Územní schvalující osoba jmenuje jednoho nebo více zástupců územní schvalující osoby, kteří ji nahradí, pokud by nemohla svou funkci vykonávat, a o tomto jmenování uvědomí Komisi. Územní schvalující osoba může za předpokladu splnění podmínek institucionální kapacity a řádného finančního řízení delegovat své funkce v oblasti provádění daných programů a projektů na odpovědný subjekt v rámci příslušného orgánu ZZÚ. Územní schvalující osoba předem informuje Komisi o každém takovémto delegování.
Jestliže se Komise dozví o problémech při provádění postupů spojených s řízením zdrojů 11. ERF, naváže ve spolupráci s územní schvalující osobou veškeré kontakty potřebné k nápravě situace a podnikne veškeré nezbytné kroky. Územní schvalující osoba nese finanční odpovědnost jen za výkonné úkoly, které jí byly svěřeny.
Jsou-li zdroje z 11. ERF řízeny nepřímo a s výhradou případných dalších pravomocí udělených Komisí, územní schvalující osoba:
a)
odpovídá za koordinaci, programování, pravidelné monitorování a přezkumy provádění spolupráce a za koordinaci s dárci;
b)
v úzké spolupráci s Komisí odpovídá za přípravu, předkládání a hodnocení projektů a programů.
2. Pokud jsou zdroje 11. ERF řízeny nepřímo a s výhradou případných dalších pravomocí udělených Komisí, jedná příslušná územní schvalující osoba jako veřejný zadavatel ve vztahu k programům prováděným prostřednictvím nabídkových řízení nebo výzev k podávání návrhů, přičemž podléhá předběžné kontrole Komise.
3. Územní schvalující osoba během provádění operací a s výhradou povinnosti informovat Komisi rozhoduje o:
a)
technických úpravách a změnách porobností programů a projektů, pokud neovlivňují přijaté technické řešení a zůstávají v rámci rezerv pro úpravy stanovených v dohodě o financování;
b)
změnách místa u vícečetných programů nebo projektů, pokud jsou odůvodněny technickými, hospodářskými nebo sociálními důvody;
c)
uložení nebo prominutí pokut za prodlení;
d)
zproštění ručitelů;
e)
subdodávkách;
f)
konečném převzetí za předpokladu, že Komise potvrdila předběžné převzetí, potvrdí odpovídající zápis a případně je přítomna při konečném převzetí, zejména pokud rozsah výhrad zaznamenaných při předběžném převzetí vyžaduje významné dodatečné práce; a najímání poradců a dalších odborníků na technickou pomoc.
4. V případě regionálních programů určí orgány zúčastněných ZZÚ regionální schvalující osobu z řad aktérů spolupráce uvedených v článku 11. Povinnosti regionální schvalující osoby odpovídají obdobně povinnostem územní schvalující osoby.
Článek 87
Výbor ERF-ZZÚ
1. Tam, kde je to vhodné, je Komisi nápomocen výbor zřízený vnitřní dohodou o 11. ERF.
2. Při vykonávání pravomocí, které mu uděluje toto rozhodnutí, je tento výbor označován jako „výbor ERF-ZZÚ“. Výbor ERF-ZZÚ se řídí jednacím řádem výboru zřízeného vnitřní dohodou o 11. ERF a prováděcím nařízením pro 11. ERF. Do vstupu uvedeného prováděcího nařízení v platnost se použijí postupy stanovené v nařízení Rady (ES) č. 617/2007 (8).
3. Výbor zaměřuje svou práci na podstatné otázky spolupráce na úrovni ZZÚ a regionů. V zájmu soudržnosti, koordinace a doplňkovosti monitoruje provádění programových dokumentů.
4. Výbor vydává stanovisko k:
a)
návrhům programových dokumentů a všem jejich změnám a
b)
finančním rozhodnutím týkajícím se provádění této části rozhodnutí.
Článek 88
Úloha delegací Unie
1. Pokud je Unie zastupována delegací pod vedením vedoucího delegace, použijí se ustanovení finančního nařízení pro 11. ERF o pověřených schvalujících osobách a účetních.
2. Územní nebo regionální schvalující osoba úzce spolupracuje s vedoucím delegace, který je hlavním kontaktem pro jednotlivé aktéry spolupráce v dotčených ZZÚ.
Článek 89
Pravidla o státní příslušnosti a původu použitelná pro zadávání veřejných zakázek, grantů a jiných zadávacích řízení pro ZZÚ
1. Obecná pravidla týkající se způsobilosti
a)
Účast na zadávání veřejných zakázek, grantů a na jiných zadávacích řízeních, jejichž předmětem jsou činnosti financované podle tohoto rozhodnutí ve prospěch třetích stran, je otevřena všem fyzickým osobám, jež jsou státními příslušníky způsobilé země nebo území podle odstavce 2, a dále právnickým osobám, které ve způsobilé zemi či na způsobilém území podle odstavce 2 skutečně sídlí, a mezinárodním organizacím.
b)
V případě akcí spolufinancovaných s partnerem nebo jiným dárcem nebo prováděných prostřednictvím některého členského státu v rámci sdíleného řízení nebo prostřednictvím svěřeneckého fondu vytvořeného Komisí jsou způsobilé rovněž země, které jsou způsobilé podle pravidel dotčeného partnera, jiného dárce nebo členského státu, nebo podle zřizovacího aktu svěřeneckého fondu.
V případě akcí prováděných pověřenými subjekty (členské státy nebo jejich agentury, Evropská investiční banka) nebo prostřednictvím mezinárodních organizací či jejich agentur, jsou rovněž způsobilé fyzické a právnické osoby způsobilé podle pravidel daného pověřeného subjektu, jak je stanoveno v dohodách uzavřených se spolufinancujícím nebo prováděcím orgánem.
c)
V případě akcí financovaných podle tohoto rozhodnutí a kromě toho i jiným nástrojem pro vnější činnost, včetně Dohody o partnerství mezi členy skupiny afrických, karibských a tichomořských států na jedné straně a Evropským společenstvím a jeho členskými státy na straně druhé, podepsané v Cotonou dne 23. června 2000 (9) a naposledy pozměněné v Ouagadougou dne 22. června 2010 (10), jsou země, které byly určeny v rámci některého z těchto nástrojů, považovány za způsobilé pro účely této akce.
V případě akcí globální, regionální nebo přeshraniční povahy financovaných na základě tohoto rozhodnutí se do postupů provádějících tyto akce mohou zapojit fyzické a právnické osoby z dotyčných zemí, území a regionů, na něž se daná akce vztahuje.
d)
Všechny dodávky zakoupené na základě veřejné zakázky nebo v souladu s dohodou o grantu, které jsou financovány podle tohoto rozhodnutí, musí pocházet ze způsobilé země nebo ze způsobilého území. Mohou však pocházet z jakéhokoli jiné země nebo z jakéhokoli jiného území, pokud je částka nákupu dodávek pod finančním limitem pro použití soutěžního jednacího řízení. Pro účely tohoto článku je pojem „původ“ definován v článcích 23 a 24 nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 (11) a v dalších právních předpisech Unie týkajících se nepreferenčního původu.
e)
Pravidla podle tohoto článku se nevztahují na fyzické osoby a ani jim nekladou omezení týkající se státní příslušnosti, pokud jsou tyto osoby zaměstnané způsobilým dodavatelem či případně subdodavatelem, nebo jsou s nimi jinak smluvně vázány.
f)
Způsobilost vymezená v tomto článku může být omezena s ohledem na státní příslušnost, umístění nebo povahu žadatelů, vyžaduje-li to charakter a cíle akce a je-li to nutné pro její účinné provádění.
g)
Fyzické a právnické osoby, které získaly smlouvu o zakázce, dodržují platné právní předpisy v oblasti ochrany životního prostředí, včetně mnohostranných dohod o životním prostředí, jakož i mezinárodně sjednané základní pracovní normy.
2. Pro financování podle tohoto rozhodnutí jsou způsobilí uchazeči, žadatelé a zájemci z následujících zemí a území:
a)
členských států, kandidátských zemí a potenciálních kandidátů uznaných Unií a členů Evropského hospodářského prostoru;
b)
ZZÚ;
c)
rozvojových zemí a území, jak jsou uvedeny na seznamu příjemců oficiální rozvojové pomoci vypracovaném Výborem pro rozvojovou pomoc OECD, které nejsou členy skupiny G-20;
d)
zemí, pro které Komise stanoví reciproční přístup k vnější pomoci. Reciproční přístup může být udělen na omezenou dobu alespoň jednoho roku, přiznává-li země způsobilost za stejných podmínek subjektům z Unie a subjektům ze ZZÚ;
e)
členských států OECD v případě zakázek provedených v některé z nejméně rozvinutých zemí;
f)
pokud je to oznámeno předem v dokumentací týkající se daného řízení:
i)
zemí, které mají tradiční hospodářské, obchodní nebo zeměpisné vazby se sousedními přijímacími zeměmi,
ii)
všech zemí v případě naléhavé potřeby nebo nedostupnosti produktů a služeb na trzích způsobilých zemí.
3. V řádně odůvodněných případech může Komise přijmout jakožto způsobilé uchazeče, žadatele a zájemce z nezpůsobilých zemí nebo zboží nezpůsobilého původu, pokud by pravidla způsobilosti realizaci projektu, programu nebo akce znemožňovala nebo výrazně ztěžovala.
4. Pro akce prováděné v rámci sdíleného řízení je příslušný členský stát, který Komise pověřila úkoly plnění, oprávněn jménem Komise povolit účast uchazečů, žadatelů a zájemců z jiných zemí a povolit zboží z jiných zemí ve smyslu odst. 2 písm. f) a přijmout jakožto způsobilé uchazeče, žadatele a zájemce z nezpůsobilých zemí ve smyslu odstavce 3 nebo zboží, jehož původ nesplňuje podmínky způsobilosti podle odst. 1 písm. d).
Článek 90
Ochrana finančních zájmů Unie a finanční kontroly
1. Komise přijme vhodná opatření k zajištění toho, aby při provádění akcí financovaných podle tohoto rozhodnutí byly finanční zájmy Unie chráněny uplatňováním preventivních opatření zamezujících podvodům, korupci a jinému protiprávnímu jednání, účinnými kontrolami, a jsou-li zjištěny nesrovnalosti, zpětným získáním neoprávněně vyplacených částek a případně účinnými, přiměřenými a odrazujícími sankcemi.
2. Komise a Účetní dvůr mají pravomoc provádět na základě kontroly dokumentů i inspekce na místě audit u všech příjemců grantů, zhotovitelů, dodavatelů nebo poskytovatelů a subdodavatelů, kteří obdrželi finanční prostředky Unie.
Evropský úřad pro boj proti podvodům (OLAF) může provádět kontroly a inspekce na místě u hospodářských subjektů, jichž se toto financování přímo nebo nepřímo týká, postupy stanovenými v nařízení Rady (Euratom, ES) č. 2185/96 (12) s cílem zjistit, zda v souvislosti s grantovou dohodou, rozhodnutím o grantu nebo smlouvou o financování Unií nedošlo k podvodu, korupci nebo jinému protiprávnímu jednání.
Aniž je dotčen první a druhý pododstavec, musí dohody se třetími zeměmi a mezinárodními organizacemi, grantové dohody, rozhodnutí o grantu a smlouvy vyplývající z provádění tohoto nařízení Komisi, Účetní dvůr a OLAF k provádění takových auditů, kontrol a inspekcí na místě výslovně zmocňovat, v souladu s finančním nařízením pro příslušný ERF.
3. Hlavní odpovědnost za finanční dohled nad finančními prostředky Unie nesou ZZÚ. Provádí se případně koordinovaně s členským státem, s nímž je ZZÚ spojena, v souladu s platnými vnitrostátními právními předpisy.
4. Komise odpovídá za:
a)
zajištění toho, aby v dotyčných ZZÚ existovaly a řádně fungovaly řídící a kontrolní systémy zajišťující správné a efektivní využívání prostředků Unie, a
b)
to, aby v případě nesrovnalostí zaslala doporučení nebo žádosti o opatření k nápravě těchto nesrovnalostí a veškerých zjištěných nedostatků v řízení.
5. Komise, ZZÚ a případně členský stát, s nímž je ZZÚ spojena, se na základě správních ujednání jednou či dvakrát ročně scházejí, aby koordinovaly programy, metodiky a provádění kontrol.
6. Pokud jde o finanční opravy,
a)
odpovídá za zjištění a opravu finančních nesrovnalostí v prvé řadě dotyčná ZZÚ;
b)
avšak v případě nedostatků na straně dotyčné ZZÚ, jestliže ZZÚ nenapraví situaci a pokusy o urovnání jsou neúspěšné, Komise jedná, aby snížila celkový příděl odpovídající finančnímu rozhodnutí o programovém dokumentu nebo odňala jeho zůstatek.
Článek 91
Monitorování, hodnocení, proces přezkumu a podávání zpráv
1. Finanční spolupráce musí být dostatečně pružná, aby se zajistil ustavičný soulad operací s cíli tohoto rozhodnutí a zohlednily veškeré změny hospodářské situace, priorit a cílů dotčených ZZÚ, zejména prostřednictvím ad hoc přezkumu programového dokumentu.
2. Přezkum může být zahájen Komisí nebo na žádost dotčené ZZÚ a v návaznosti na souhlas Komise.
3. Komise posoudí pokrok dosažený při provádění finanční pomoci poskytnuté ZZÚ v rámci 11. ERF a počínaje rokem 2015 předloží Radě jednou ročně zprávu o provádění a výsledcích a pokud možno o hlavních účincích a dopadech finanční pomoci Unie. Tato zpráva se zasílá rovněž Evropskému parlamentu, Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů.
4. Zpráva uvedená v odstavci 3 obsahuje informace týkající se předchozího roku, pokud jde o financovaná opatření, o výsledky monitorování a hodnocení, o zapojení příslušných partnerů a o provádění prostředků na závazky a prostředků na platby 11. ERF. Posoudí se v ní výsledky pomoci, pokud možno s použitím konkrétních a měřitelných ukazatelů. Zpráva odráží hlavní získané poznatky a naplňování doporučení z hodnocení z předešlých let.
Kapitola 4
Zásady způsobilosti
Článek 92
Způsobilost pro získání územních přídělů
1. K získání finanční podpory podle tohoto rozhodnutí jsou způsobilé veřejnoprávní orgány ZZÚ.
2. S výhradou dohody orgánů dotyčných ZZÚ mohou finanční podporu podle tohoto rozhodnutí obdržet rovněž tyto subjekty nebo orgány:
a)
místní, celostátní a/nebo regionální veřejné nebo poloveřejné agentury a útvary nebo místní orgány ZZÚ, a zejména jejich finanční instituce a rozvojové banky;
b)
společnosti a podniky ZZÚ a regionálních skupin;
c)
společnosti a podniky členského státu s cílem umožnit jim navíc k jejich vlastnímu příspěvku provádět výrobní projekty na území ZZÚ;
d)
finanční zprostředkovatelé ZZÚ nebo Unie, kteří podporují a financují soukromé investice v ZZÚ, a
e)
aktéři decentralizované spolupráce a ostatní nestátní aktéři ze ZZÚ a z Unie s cílem umožnit jim provádět hospodářské, kulturní, sociální a vzdělávací projekty a programy v ZZÚ v rámci decentralizované spolupráce uvedené v článku 12.
Článek 93
Způsobilost pro získání regionálních přídělů
1. Regionální příděly se použijí na operace, ze kterých mají prospěch a kterých se účastní:
a)
dvě či více ZZÚ bez ohledu na jejich polohu;
b)
jedna či více ZZÚ a jeden či více nejvzdálenějších regionů uvedených v článku 349 Smlouvy o fungování EU;
c)
jedna či více ZZÚ a jeden či více sousedních států AKT nebo třetích zemí;
d)
jedna či více ZZÚ, jeden či více nejvzdálenějších regionů a jeden či více států AKT a/nebo třetích zemí;
e)
dvě či více regionálních organizací, jichž jsou ZZÚ členy;
f)
jedna či více ZZÚ a regionálních organizací, jejichž členy jsou ZZÚ, státy AKT nebo jeden či více nejvzdálenějších regionů;
g)
ZZÚ a Unie jako celek nebo
h)
jeden nebo více subjektů, orgánů nebo jiných útvarů z alespoň jedné ZZÚ, které jsou členy některého ESÚS podle článku 8, jednoho nebo více nejvzdálenějších regionů a jednoho nebo více sousedních států AKT nebo třetích zemí.
2. Finanční prostředky určené na umožnění účasti států AKT, nejvzdálenějších regionů a jiných zemí jsou poskytovány nad rámec finančních prostředků přidělovaných ZZÚ podle tohoto rozhodnutí.
3. Účast států ADT, nejvzdálenějších regionů a jiných zemí v programech zřízených podle tohoto rozhodnutí se plánuje jen za těchto podmínek:
a)
těžiště projektů a programů podporovaných v rámci víceletého finančního rámce spolupráce zůstává v některé ZZÚ;
b)
ve finančních nástrojích Unie jsou obsažena obdobná ustanovení a
c)
je dodržena zásada proporcionality.
4. Vhodná opatření umožní poskytnout odpovídající prostředky na financování úvěrů z ERF a souhrnného rozpočtu Unie určených na projekty spolupráce mezi ZZÚ, státy AKT, nejvzdálenějšími regiony, jakož i jinými zeměmi, zejména na zjednodušení mechanismů pro společné řízení těchto projektů.
Článek 94
Způsobilost pro programy Unie
1. Fyzické osoby ze ZZÚ, definované v článku 50, a případně i příslušné veřejné a/nebo soukromé subjekty a instituce v ZZÚ jsou způsobilé k účasti v programech Unie a k získání finančních prostředků z těchto programů, s výhradou pravidel a cílů a případných režimů použitelných na členský stát, s nímž je ZZÚ spojena.
2. ZZÚ je rovněž způsobilá pro podporu v rámci programů Unie týkajících se spolupráce s dalšími zeměmi, zejména rozvojovými zeměmi, s výhradou pravidel, cílů a režimů obsažených v těchto programech.
3. Na základě informací obsažených ve výroční zprávě o provádění, kterou předloží ZZÚ, a dalších dostupných informací podá Komise zprávu výboru ERF-ZZÚ o účasti ZZÚ v programech Unie.
ČÁST PÁTÁ
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 95
Přenesení pravomocí na Komisi
Za účelem zohlednění technického pokroku a změn v celních postupech je na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 96 pozměňující dodatky k příloze VI.
Článek 96
Výkon přenesené pravomoci
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je svěřena Komisi za podmínek stanovených v tomto článku.
2. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedené v článku 95 se Komisi svěřuje na dobu pěti let od 1. ledna 2014. Komise vypracuje zprávu o přenesené pravomoci nejpozději devět měsíců před koncem tohoto pětiletého období. Přenesení pravomoci se automaticky prodlužuje o stejně dlouhá období, pokud Rada nevysloví proti tomuto prodloužení námitku nejpozději tři měsíce před koncem každého z těchto období.
3. Rada může přenesení pravomoci uvedené v článku 95 kdykoliv zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomoci v něm blíže určené. Rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění rozhodnutí v Úředním věstníku Evropské unie nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.
4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí Radě.
5. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle článku 95 vstoupí v platnost, pouze pokud proti němu Rada nevysloví námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy jí byl tento akt oznámen, nebo pokud Rada před uplynutím této lhůty uvědomí Komisi o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.
Článek 97
Změna postavení
Rada v souladu s článekm 203 Smlouvy o fungování EU rozhodne o všech nezbytných úpravách tohoto rozhodnutí, pokud:
a)
některá ze ZZÚ získá nezávislost;
b)
některá ze ZZÚ opustí přidružení;
c)
některá ze ZZÚ se stane nejvzdálenějším regionem;
d)
nejvzdálenější region se stane ZZÚ.
Článek 98
Zrušení
Rozhodnutí Rady 2001/822/ES se zrušuje.
Odkazy na zrušené rozhodnutí se považují za odkazy na toto rozhodnutí.
Článek 99
Vstup v platnost
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 1. ledna 2014.
Příloha VI se použije podle článku 65 této přílohy.
V Bruselu dne 25. listopadu 2013.
NEUVOSTON PÄÄTÖS 2013/755/EU,
annettu 25 päivänä marraskuuta 2013,
merentakaisten maiden ja alueiden assosiaatiosta Euroopan unioniin
(MMA-assosiaatiopäätös)
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 203 artiklan,
ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
sen jälkeen kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille,
ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon,
noudattaa erityistä lainsäätämisjärjestystä,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Tämä päätös korvaa neuvoston päätöksen 2001/822/EY (1), jota sovelletaan 31 päivään joulukuuta 2013. Päätöksen 2001/822/EY 62 artiklan mukaisesti neuvoston on vahvistettava säännökset Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (SEUT) 198-202 artiklassa määrättyjen periaatteiden soveltamista varten.
(2)
EU:n suhteista merentakaisiin maihin ja alueisiin (MMA:t) 22 päivänä joulukuuta 2009 antamissaan päätelmissä neuvosto kehotti komissiota tekemään lainsäädäntöehdotuksen assosiaatiopäätöksen tarkistamiseksi ennen heinäkuuta 2012. Neuvosto yhtyi komission ehdotukseen, jonka mukaan unionin ja MMA:iden tuleva kumppanuus pohjautuisi kolmeen keskeiseen tekijään: 1) kilpailukyvyn parantaminen; 2) selviytymiskyvyn kehittäminen ja haavoittuvuuden vähentäminen; ja 3) MMA:iden sekä muiden kumppanien ja naapurialueiden välisen yhteistyön ja yhdentymisen edistäminen.
(3)
Komissio järjesti julkisen kuulemisen vuoden 2008 kesä- ja lokakuun välisenä aikana ja ehdotti useita suuntaviivoja uudeksi assosiaatiopäätökseksi. Kuulemisen tulokset esitettiin 6 päivänä marraskuuta 2009 annetussa komission tiedonannossa ”EU:n ja merentakaisten maiden ja alueiden (MMA:iden) uuden kumppanuuden perustekijät”.
(4)
SEUT-sopimusta ja sen johdettua oikeutta ei sovelleta automaattisesti MMA:ihin, lukuun ottamatta useita säännöksiä, joissa nimenomaisesti säädetään toisin. Vaikka MMA:t eivät ole kolmansia maita, ne eivät ole osa sisämarkkinoita, vaan niiden on noudatettava kolmansille maille asetettuja kauppaa koskevia velvoitteita, erityisesti alkuperäsääntöjä, terveyttä ja kasvien terveyttä koskevia vaatimuksia sekä suojatoimenpiteitä.
(5)
Unionin ja MMA:iden erityissuhteessa olisi siirryttävä perinteisestä kehitysyhteistyöhön perustuvasta lähestymistavasta vastavuoroiseen kumppanuuteen MMA:iden kestävän kehityksen tukemiseksi. Unionin ja MMA:iden välisen yhteisvastuun olisi perustuttava niiden ainutlaatuiseen suhteeseen ja kuulumiseen samaan ”eurooppalaiseen perheeseen”.
(6)
Kansalaisyhteiskunnan panosta MMA:iden kehitykseen voidaan edistää lujittamalla kansalaisjärjestöjä kaikilla yhteistyöaloilla.
(7)
Kun otetaan huomioon MMA:iden maantieteellinen sijainti, niiden ja niiden naapurien välistä yhteistyötä olisi jatkettava kaikkien osapuolten eduksi ja keskityttävä erityisesti yhteisen edun mukaisiin aloihin ja unionin arvojen ja normien edistämiseen, huolimatta kunkin tietyllä maantieteellisellä alueella sijaitsevan toimijan erilaisesta asemasta suhteessa unionin lainsäädäntöön. Lisäksi MMA:t voisivat toimia huippuosaamiskeskuksina omilla alueillaan.
(8)
Unionin olisi tuettava MMA:n politiikkoja ja strategioita yhteisen edun mukaisella alalla kyseisen MMA:n erityisen tarpeen, potentiaalin ja valinnan mukaan.
(9)
Assosiaation tavoitteena olisi oltava biologisen monimuotoisuuden ja ekosysteemipalvelujen suojelu, ennalleen palauttaminen ja kestävä käyttö keskeisinä tekijöinä kestävän kehityksen saavuttamiseksi.
(10)
MMA:issa on rikas maan ja merten biologinen monimuotoisuus. Ilmastonmuutos voisi vaikuttaa MMA:iden luonnonympäristöön ja muodostaa uhkan niiden kestävälle kehitykselle. Biologisen monimuotoisuuden ja ekosysteemipalvelujen suojeluun, katastrofiriskin vähentämiseen, luonnonvarojen kestävään hallinnointiin ja kestävän energian edistämiseen liittyvät toimet auttavat sopeutumista ilmastonmuutokseen ja sen lieventämistä MMA:issa.
(11)
MMA:illa voisi olla merkittävä rooli edistettäessä monenvälisiin ympäristösopimuksiin liittyviä unionin sitoumuksia, ja tämä olisi tunnustettava unionin ja MMA:iden välisissä suhteissa.
(12)
On tärkeää tukea MMA:ita niiden pyrkiessä vähentämään riippuvuutta fossiilisista polttoaineista tarkoituksena vähentää polttoaineiden saantiin ja hintavaihteluihin liittyvää haavoittuvuutta ja lisätä näin talouden selviytymiskykyä ja vähentää alttiutta ulkoisille häiriöille.
(13)
Unioni voisi auttaa MMA:ita vähentämään katastrofialttiuttaan ja tukea niiden tässä tarkoituksessa toteuttamia toimia ja toimenpiteitä.
(14)
MMA:iden syrjäisen sijainnin vaikutukset ovat este niiden kilpailukyvylle ja sen vuoksi on tärkeää parantaa niiden yhteyksiä.
(15)
Unioni ja MMA:t tunnustavat yleissivistävän ja ammatillisen koulutuksen tärkeyden MMA:iden kestävän kehityksen edistäjänä.
(16)
MMA:iden taloudellisen ja sosiaalisen kehityksen olisi oltava toisiaan tukevaa ja sen tavoitteena olisi oltava MMA:iden talouden kilpailukyvyn parantaminen sekä sosiaalinen hyvinvointi ja osallisuus, erityisesti muita heikommassa asemassa olevien ryhmien ja vammaisten osalta. Tässä tarkoituksessa unionin ja MMA:iden väliseen yhteistyöhön olisi sisällyttävä tietojen ja parhaiden käytäntöjen vaihto asiaankuuluvilla aloilla, mukaan lukien osaamisen kehittäminen ja sosiaaliturva, sekä vammaisten oikeuksien edistäminen ottaen huomioon YK:n yleissopimuksen vammaisten henkilöiden oikeuksista. Unionin ja MMA:iden välisen assosiaation olisi lisäksi edistettävä ihmisarvoista työtä, mukaan lukien työmarkkinaosapuolten vuoropuhelua koskevat parhaat käytännöt, sekä työelämän perusnormit, yhtäläiset mahdollisuudet, syrjinnän kieltäminen ja yhteyksien parantaminen MMA:issa ja alueilla, joilla ne sijaitsevat.
(17)
Matkailu voisi olla yhteistyöalue unionin ja MMA:iden välillä. Yhteistyön tavoitteena olisi oltava se, että tuetaan MMA:iden viranomaisten pyrkimyksiä saada mahdollisimman suuri hyöty paikallisesta, alueellisesta ja kansainvälisestä matkailusta, koska matkailulla on merkittävä vaikutus talouskehitykseen, sekä suunnata lisää yhteisöstä ja muista lähteistä peräisin olevia yksityisiä rahavirtoja MMA:iden matkailun kehittämiseen. Erityistä huomiota olisi kiinnitettävä tarpeeseen yhdistää matkailu väestöjen yhteiskunnalliseen ja kulttuuri- ja talouselämään sekä ympäristöstä huolehtimiseen.
(18)
MMA:issa esiintyvillä tartuntataudeilla, kuten denguekuume Karibian ja Tyynenmeren alueilla ja chikungunya-virus Intian valtameren alueella, voi olla huomattavia kielteisiä vaikutuksia terveyteen ja talouteen. Sen lisäksi, että epidemiat heikentävät MMA:iden väestön tuottavuutta, niillä on todennäköisesti suuri vaikutus matkailuun, joka on monen MMA:n talouden tukipilari. Koska MMA:ihin matkustavien matkailijoiden ja siirtotyöläisten määrä on suuri, ne ovat alttiita näin maahan tuleville infektiotaudeille. Myös MMA:ista takaisin matkustavat voivat tuoda tartuntatauteja mukanaan Eurooppaan. Turvallisen matkailun varmistaminen on näin ollen erittäin keskeinen tekijä matkailuun suuresti tukeutuvien MMA:iden talouksien kestävyyden kannalta.
(19)
Unionin ja MMA:iden välisessä assosiaatiossa olisi otettava huomioon MMA:iden kulttuurisen moninaisuuden ja identiteetin suojelu ja edistettävä sitä.
(20)
Unioni tunnustaa, että on tärkeää luoda MMA:iden kanssa aktiivisempi kumppanuus, jonka puitteissa edistetään hyvää hallintotapaa ja torjutaan järjestäytynyttä rikollisuutta, ihmiskauppaa, terrorismia ja korruptiota.
(21)
Unionin ja MMA:iden välisen kaupan alan ja kauppaan liittyvän yhteistyön olisi edistettävä kestävän kehityksen tavoitetta taloudellisessa ja sosiaalisessa kehityksessä sekä ympäristönsuojelussa.
(22)
Maailmanlaajuiset muutokset, jotka ilmenevät kaupan jatkuvana vapautumisena, koskevat keskeisesti unionia, MMA:iden tärkeintä kauppakumppania, sekä MMA:iden AKT-naapurimaita ja niiden muita talouskumppaneita.
(23)
MMA:t ovat herkästi haavoittuvia saaria, joita on suojeltava asianmukaisesti, myös jätehuollon osalta. Radioaktiivisten jätteiden suhteen tästä määrätään Euratomin perustamissopimuksen 198 artiklassa ja siihen liittyvässä johdetussa oikeudessa, paitsi Grönlannin osalta, johon Euratomin perustamissopimusta ei sovelleta. Muun jätteen suhteen olisi täsmennettävä, mitä unionin sääntöjä sovelletaan MMA:ihin.
(24)
Tässä päätöksessä olisi säädettävä joustavammista alkuperäsäännöistä, mukaan lukien uudet mahdollisuudet alkuperäkumulaatioon. Kumulaation olisi oltava mahdollinen paitsi MMA:iden ja talouskumppanuussopimusmaiden kanssa myös tietyin edellytyksin silloin, kun on kyse tuotteista, jotka ovat peräisin maista, joihin unioni soveltaa vapaakauppasopimusta, ja tuotteista, jotka hyötyvät tulli- ja kiintiövapaasta pääsystä unioniin unionin yleisen tullietuusjärjestelmän (2) perusteella. Nämä edellytykset ovat tarpeen kauppaa koskevien toimenpiteiden kiertämisen estämiseksi ja kumulaatiojärjestelyjen moitteettoman toiminnan varmistamiseksi.
(25)
MMA-alkuperän todentamismenettelyt olisi saatettava ajan tasalle MMA:iden toimijoiden ja hallintoviranomaisten edun mukaisesti. Myös unionin ja MMA:iden välistä hallinnollista yhteistyötä koskevat säännökset olisi päivitettävä.
(26)
Olisi luotava hallinnollisen yhteistyön menetelmät ja mahdollisuus peruuttaa etuuskohtelu väliaikaisesti MMA:iden kaikkien tai joidenkin alkuperätuotteiden osalta, kun on kyse petoksesta, sääntöjenvastaisuuksista tai tuotteiden alkuperää koskevien sääntöjen järjestelmällisestä noudattamatta jättämisestä tai hallinnollisen yhteistyön laiminlyönnistä. Lisäksi olisi annettava riittävän yksityiskohtaiset suoja- ja valvontatoimenpiteitä koskevat säännökset. Näin MMA:iden ja unionin toimivaltaisilla viranomaisilla sekä talouden toimijoilla olisi käytössään selvät ja läpinäkyvät säännöt ja menettelyt. Lisäksi on yhteisen edun mukaista varmistaa niiden menettelyjen ja järjestelyjen asianmukainen soveltaminen, joiden perusteella MMA:t voivat viedä tavaroita unioniin tulli- ja kiintiövapaasti.
(27)
Ottaen huomioon yhdentymisen tavoitteet ja maailmankaupan kehityksen palvelujen ja sijoittautumisen alalla on tarpeen tukea palvelumarkkinoiden ja sijoitusmahdollisuuksien kehitystä parantamalla MMA:iden palvelujen ja sijoitusten pääsyä unionin markkinoille. Unionin olisi tältä osin tarjottava MMA:ille sellainen paras mahdollinen kohtelu, joka tarjotaan mille tahansa muulle kauppakumppanille kattavalla suosituimmuuskohtelulausekkeella, ja varmistettava MMA:ille joustavampi mahdollisuus kauppasuhteisiin rajoittamalla MMA:iden unionille tarjoama kohtelu siihen, joka tarjotaan muille keskeisille kauppakumppaneille.
(28)
Teollis- ja tekijänoikeudet ovat keskeinen tekijä innovoinnin kannustamisessa, ja niiden avulla voidaan edistää taloudellista ja sosiaalista kehitystä. Ne hyödyttävät maita antamalla niille mahdollisuuden suojella henkisen luomistyön tuotteita ja henkistä pääomaa. Niiden suojelu ja täytäntöönpano helpottavat kauppaa, kasvua ja ulkomaisia sijoituksia, ja ne auttavat torjumaan väärennettyjen tuotteiden terveys- ja turvallisuusriskejä. MMA:t voivat hyötyä teollis- ja tekijänoikeuksia koskevasta politiikasta erityisesti biologisen monimuotoisuuden suojelun ja teknologian kehityksen yhteydessä.
(29)
Terveys- ja kasvinsuojelutoimilla ja kaupan teknisillä esteillä voi olla vaikutusta kauppaan, mikä edellyttää yhteistyötä. Kaupassa ja kauppaan liittyvässä yhteistyössä olisi käsiteltävä myös kilpailupolitiikkaa sekä teollis- ja tekijänoikeuksia, jotka vaikuttavat kaupan tuottojen oikeudenmukaiseen jakoon.
(30)
Sen varmistamiseksi, että MMA:t voivat osallistua parhain edellytyksin unionin sisämarkkinoille samoin kuin alueellisille, alialueellisille ja kansainvälisille markkinoille, on tärkeää kehittää MMA:iden valmiuksia asiaankuuluvilla aloilla. Näitä ovat henkilöresurssien ja osaamisen kehittäminen, pienten ja keskisuurten yritysten kehittäminen, toimialojen monipuolistaminen ja asianmukaisen oikeudellisen kehyksen täytäntöönpano investointeja edistävän liikeympäristön luomiseksi.
(31)
Unionin ja MMA:iden välisen rahoituspalveluyhteistyön avulla olisi edistettävä turvallisemman, vakaamman ja avoimemman rahoitusjärjestelmän luomista, mikä on olennaista maailman finanssimarkkinoiden vakauden parantamiseksi ja kestävän kasvun lujittamiseksi. Tällä alalla toteutettavat toimet olisi keskitettävä lähentymiseen kansainvälisesti sovittuihin normeihin ja MMA:iden lainsäädännön lähentämiseen rahoituspalveluja koskevaan unionin säännöstöön. Asianmukaista huomiota olisi kiinnitettävä MMA:iden viranomaisten, valvonta-ala mukaan lukien, hallinnollisten valmiuksien vahvistamiseen.
(32)
MMA:ille olisi myönnettävä rahoitusapua yhtenäisin, avoimin ja tehokkain perustein ja ottaen huomioon MMA:iden tarpeet ja suorituskyvyn. Näissä perusteissa olisi otettava huomioon asukasmäärä, bruttokansantuote (BKT), aiemmista Euroopan kehitysrahastoista (EKR) myönnetyt määrärahat ja MMA:iden maantieteellisestä eristyneisyydestä johtuvat erityisongelmat.
(33)
MMA:iden viranomaisten hallinnollisten valmiuksien tehostamiseksi, yksinkertaistamiseksi ja tunnustamiseksi MMA:ille myönnettyjen varojen hoito olisi toteutettava vastavuoroisen kumppanuuden pohjalta. MMA:iden viranomaisten olisi oltava vastuussa osapuolten välillä yhteistyöstrategioiksi sovittujen politiikkojen määrittelemisestä ja toteuttamisesta.
(34)
Rahoitusapua koskevilla menettelyillä olisi siirrettävä erityisesti MMA:ille päävastuu 11. EKR:n ohjelmointiin ja toteuttamiseen liittyvästä yhteistyöstä. Yhteistyötä olisi tehtävä pääosin MMA:iden alueellisten säännösten mukaisesti, ja samalla olisi vahvistettava tuki ohjelmoitujen toimien seurannalle, arvioinnille ja tarkastamiselle. MMA:iden rajalliset hallinnolliset ja henkilöstöresurssit olisi otettava huomioon ohjelmointi- ja täytäntöönpanoprosessissa. Lisäksi on tarkennettava, että MMA:ille voidaan myöntää rahoitusta eri lähteistä.
(35)
MMA:t voivat osallistua eurooppalaisiin alueellisen yhteistyön yhtymiin (EAYY) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1082/2006 (3) nojalla. MMA:iden alueellinen yhteistyö voi näin ollen muodostua heidän osallistumisestaan EAYY:hyn siihen jäsenvaltioon, johon MMA on sidoksissa, sovellettavien järjestelyjen mukaisesti. EAYY:hyn kuuluvat MMA-jäsenet voivat saada alueellista rahoitusta.
(36)
Teknologian kehityksen ja tullilainsäädännön muutosten ottamiseksi huomioon SEUT-sopimuksen 290 artiklan mukainen valta antaa säädöksiä, joilla muutetaan liitteen VI lisäyksiä, olisi myös siirrettävä komissiolle. On erityisen tärkeää, että komissio järjestää asianmukaiset kuulemiset valmistelutyönsä kuluessa, asiantuntijataso mukaan lukien. Delegoituja säädöksiä valmistellessaan ja laatiessaan komission olisi varmistettava, että asiaankuuluvat asiakirjat siirretään viipymättä ja asianmukaisesti neuvostolle.
(37)
Tämän päätöksen perusteella neuvoston olisi voitava ehdottaa innovatiivista, johdonmukaista ja eri tilanteisiin sovitettua ratkaisua kaikkiin edellä lueteltuihin asioihin,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
ENSIMMÄINEN OSA
YLEISET SÄÄNNÖKSET MERENTAKAISTEN MAIDEN JA ALUEIDEN ASSOSIAATIOSTA UNIONIIN
1 Luku
Yleiset säännökset
1 artikla
Tarkoitus
1. Tällä päätöksellä perustetaan merentakaisten maiden ja alueiden (MMA:t) assosiaatio unioniin, jäljempänä ’assosiaatio’, joka muodostaa SEUT-sopimuksen 198 artiklaan perustuvan kumppanuuden, jolla tuetaan MMA:iden kestävää kehitystä ja edistetään unionin arvoja ja normeja maailmanlaajuisesti.
2. Assosiaation kumppaneita ovat unioni, MMA:t ja jäsenvaltiot, joihin ne ovat sidoksissa.
2 artikla
Alueellinen soveltamisala
Assosiaatiota sovelletaan SEUT-sopimuksen liitteessä II lueteltuihin MMA:ihin.
3 artikla
Tavoitteet, periaatteet ja arvot
1. Unionin ja MMA:iden välinen assosiaatio perustuu MMA:iden, niiden jäsenvaltioiden, joihin ne ovat sidoksissa, ja unionin yhteisiin tavoitteisiin, periaatteisiin ja arvoihin.
2. Assosiaatiolla pyritään saavuttamaan SEUT-sopimuksen 199 artiklassa määrätyt yleistavoitteet parantamalla MMA:iden kilpailukykyä, kehittämällä niiden selviytymiskykyä, vähentämällä niiden haavoittuvuutta talouden ja ympäristön kannalta ja edistämällä niiden ja muiden kumppanien välistä yhteistyötä.
3. Näiden tavoitteiden saavuttamiseksi assosiaatiossa kunnioitetaan perusperiaatteita, joita ovat vapaus, demokratia, ihmisoikeudet ja perusvapaudet, oikeusvaltioperiaate, hyvä hallintotapa ja kestävä kehitys, jotka kaikki ovat yhteisiä MMA:ille ja niille jäsenvaltioille, joihin ne ovat sidoksissa.
4. Tässä päätöksessä mainituilla yhteistyöaloilla ei saa olla sukupuoleen, rotuun tai etniseen alkuperään, uskontoon tai vakaumukseen, vammaisuuteen, ikään tai sukupuoliseen suuntautumiseen perustuvaa syrjintää.
5. Kumppanit tunnustavat toistensa oikeuden määritellä kestävää kehitystä koskevan politiikkansa ja painopisteensä, vahvistaa omat kansalliset ympäristönsuojelun ja työsuojelun tasonsa ja antaa tai muuttaa asiaa koskevaa lainsäädäntöään ja politiikkaansa kansainvälisesti tunnustettuja normeja ja sopimuksia noudattaen. Tässä toiminnassa ne pyrkivät varmistamaan korkeatasoisen ympäristönsuojelun ja työsuojelun.
6. Tätä päätöstä täytäntöönpantaessa kumppaneita ohjaavat läpinäkyvyyttä, toissijaisuutta ja tehokkuuden tarvetta koskevat periaatteet ja ne myös pyrkivät toteuttamaan MMA:iden kestävän kehityksen kolmea pilaria: talouden kehitys, sosiaalinen kehitys ja ympäristönsuojelu.
4 artikla
Assosiaation hallinto
Assosiaation hallinnosta vastaavat komissio ja MMA:iden viranomaiset ja tarvittaessa se jäsenvaltio, johon MMA on sidoksissa, institutionaalisen, oikeudellisen ja varainhoidollisen toimivallan mukaisesti.
5 artikla
Yhteinen etu, täydentävyys ja painopisteet
1. Assosiaatio muodostaa puitteet poliittiselle vuoropuhelulle ja yhteistyölle yhteistä etua koskevissa asioissa.
2. Etusijalla on yhteistyö yhteisen edun mukaisilla aloilla, joita ovat esimerkiksi seuraavat:
a)
MMA:iden talouksien monipuolistaminen, mukaan lukien niiden yhdentyminen edelleen maailmantalouteen ja alueellisiin talouksiin;
b)
ympäristöystävällisen kasvun edistäminen;
c)
luonnonvarojen kestävä hallinnointi, mukaan lukien biologisen monimuotoisuuden ja ekosysteemipalvelujen suojelu ja kestävä käyttö;
d)
ilmastonmuutoksen vaikutuksiin sopeutuminen ja niiden lieventäminen;
e)
katastrofiriskin vähentämisen edistäminen;
f)
tutkimustyön, innovaatiotoiminnan ja tieteellisen yhteistyön edistäminen;
g)
sosiaalisten, kulttuuristen ja taloudellisten vaihtojen edistäminen MMA:iden, niiden naapurimaiden ja muiden kumppanien kesken.
3. Yhteisen edun mukaisilla aloilla tehtävän yhteistyön tavoitteena on MMA:iden omavaraisuuden lisääminen ja niiden valmiuksien kehittäminen 2 kohdassa vahvistettujen strategioiden ja politiikkojen laatimiseksi, toteuttamiseksi ja seuraamiseksi.
6 artikla
Assosiaation edistäminen
1. Lujittaakseen keskinäisiä suhteitaan unioni ja MMA:t pyrkivät tiedottamaan assosiaatiosta kansalaisilleen, erityisesti edistämällä MMA:iden viranomaisten, tiedeyhteisön, kansalaisyhteiskunnan ja yritysten ja niiden unionissa sijaitsevien kumppanien välisten yhteyksien ja yhteistyön kehittämistä.
2. MMA:iden pyrkivät lujittamaan ja edistämään suhteitaan koko unioniin. Jäsenvaltiot tukevat näitä pyrkimyksiä.
7 artikla
Alueellinen yhteistyö, alueellinen yhdentyminen ja yhteistyö muiden kumppanien kanssa
1. Jollei tämän päätöksen 3 artiklasta muuta johdu, assosiaation tavoitteena on tukea MMA:ita niiden pyrkiessä osallistumaan asiaankuuluviin kansainvälisiin, alueellisiin ja/tai alialueellisiin yhteistyöaloitteisiin sekä alueellisiin tai alialueellisiin yhdentymisprosesseihin omien toiveidensa ja MMA:iden toimivaltaisten viranomaisten määrittelemien tavoitteiden ja painopisteiden mukaisesti.
2. Tätä tarkoitusta varten unioni ja MMA:t voivat vaihtaa tietoja ja parhaita käytäntöjä tai luoda muunlaisen tiiviin yhteistyö- ja koordinointitavan muiden kumppanien kanssa MMA:iden osallistuessa alueellisiin ja kansainvälisiin järjestöihin, soveltuvin osin kansainvälisten sopimusten perusteella.
3. Assosiaation tavoitteena on tukea MMA:iden ja muiden kumppanien välistä yhteistyötä tämän päätöksen toisessa ja kolmannessa osassa määritellyillä yhteistyöaloilla. Tältä osin assosiaation tavoitteena on edistää MMA:iden ja SEUT-sopimuksen 349 artiklassa tarkoitettujen syrjäisimpien alueiden ja niiden naapurimaiden, jotka voivat olla Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren (AKT) valtioita, välistä yhteistyötä. Tämän tavoitteen saavuttamiseksi unioni parantaa EU:n eri rahoitusvälineistä tuettujen yhteistyöohjelmien välistä koordinointia ja synergioita. Unioni pyrkii myös ottamaan MMA:t mukaan foorumeihinsa, joissa käydään vuoropuhelua naapurimaiden kanssa, ovatpa ne AKT- tai muita maita, ja tarvittaessa syrjäisimpien alueiden kanssa.
4. Tuki, jota annetaan MMA:iden osallistumiseen asiaankuuluviin alueellisiin yhdentymisjärjestöihin, kohdistetaan erityisesti seuraaviin:
a)
niiden asiaankuuluvien alueellisten järjestöjen ja instituutioiden valmiuksien kehittäminen, joiden jäseniä MMA:t ovat;
b)
alueelliset tai alialueelliset aloitteet, kuten tämän päätöksen toisessa ja kolmannessa osassa määriteltyihin yhteistyöaloihin liittyvien alakohtaisten uudistuspolitiikkojen täytäntöönpano;
c)
MMA:iden tietoisuus ja tiedot alueellisten yhdentymisprosessien vaikutuksista eri aloilla;
d)
MMA:iden osallistuminen alueellisten markkinoiden kehittämiseen alueellisissa yhdentymisjärjestöissä;
e)
MMA:iden ja niiden naapurimaiden väliset rajat ylittävät investoinnit.
8 artikla
Osallistuminen eurooppalaisiin alueellisen yhteistyön yhtymiin
Sovellettaessa tämän päätöksen 7 artiklan 1-3 kohtaa yhteistyöaloitteet tai muut yhteistyömuodot merkitsevät myös, että MMA:n valtion viranomaiset, alueelliset ja alialueelliset järjestöt, paikallisviranomaiset ja tarvittaessa muut julkiset ja yksityiset elimet tai instituutiot (mukaan luettuina julkisten palvelujen tarjoajat) voivat osallistua eurooppalaisiin alueellisen yhteistyön yhtymiin (EAYY) tämän päätöksen sekä asetuksen (EY) N:o 1082/2006 mukaisia yhteistyötoimia koskevien sääntöjen ja tavoitteiden mukaisesti ja siihen jäsenvaltioon, johon MMA on sidoksissa, sovellettavien järjestelyjen mukaisesti.
9 artikla
Erityiskohtelu
1. Assosiaatiossa otetaan huomioon MMA:iden moninaisuus talouskehityksen ja niiden valmiuksien osalta, joita tarvitaan 7 artiklassa tarkoitetun alueellisen yhteistyön ja alueellisen yhdentymisen hyödyntämiseksi täysimääräisesti.
2. Eristyneiden MMA:iden osalta otetaan käyttöön erityiskohtelu.
3. Jotta eristyneet MMA:t voisivat selvittää kehitykseen liittyvät rakenteelliset ja muut esteet, erityiskohtelussa on otettava huomioon niiden erityiset vaikeudet muun muassa silloin kun määritetään rahoitusavun määrä ja sitä koskevat edellytykset.
4. MMA:t, jotka katsotaan eristyneiksi, luetellaan liitteessä I.
2 Luku
Yhteistyötoimijat
10 artikla
Yleinen lähestymistapa
1. Assosiaatio perustuu laajaan vuoropuheluun ja kuulemisiin yhteistä etua koskevista kysymyksistä MMA:iden, niiden jäsenvaltioiden, joihin ne ovat sidoksissa, ja komission sekä tarvittaessa Euroopan investointipankin (EIP) välillä.
2. MMA:t järjestävät tarvittaessa vuoropuhelua ja kuulemisia esimerkiksi seuraavien viranomaisten ja elinten kanssa:
a)
toimivaltaiset paikallis- ja muut viranomaiset;
b)
taloudelliset ja sosiaaliset kumppanit;
c)
muu kansalaisyhteiskuntaa edustava elin, ympäristönsuojelukumppanit, valtiosta riippumattomat järjestöt ja miesten ja naisten välisen tasa-arvon edistämisestä vastaavat elimet.
11 artikla
Yhteistyötoimijat
1. MMA:iden yhteistyötoimijoita ovat
a)
MMA:iden valtion viranomaiset;
b)
MMA:iden paikallisviranomaiset;
c)
julkisten palvelujen tarjoajat ja kansalaisjärjestöt, kuten yhteiskunnalliset järjestöt, liike-elämän järjestöt, työnantajajärjestöt ja ammattiyhdistykset, sekä paikalliset, kansalliset ja kansainväliset valtiosta riippumattomat järjestöt;
d)
alueelliset ja alialueelliset järjestöt.
2. Jäsenvaltioiden, joihin MMA:t ovat sidoksissa, on toimitettava komissiolle tämän päätöksen voimaantuloa seuraavien kolmen kuukauden kuluessa tiedot 1 kohdan a ja b alakohdassa tarkoitetuista valtion viranomaisista ja paikallisviranomaisista.
12 artikla
Valtiosta riippumattomien toimijoiden tehtävät
1. Valtiosta riippumattomat toimijat voivat osallistua yhteistyötä koskevaan tietojenvaihtoon ja kuulemisiin erityisesti valmisteltaessa ja täytäntöönpantaessa yhteistyöhön perustuvaa apua, hankkeita tai ohjelmia. Niille voidaan siirtää varainhoitoon liittyvää toimivaltaa paikallisia kehitysaloitteita tukevien hankkeiden tai ohjelmien toteuttamiseksi.
2. Valtiosta riippumattomat toimijat, jotka voivat osallistua hankkeiden tai ohjelmien hajautettuun hallinnointiin, määritellään MMA:iden viranomaisten, komission ja jäsenvaltion, johon MMA on sidoksissa, välisellä sopimuksella sen mukaisesti, mitä asioita käsitellään ja mitkä ovat valtiosta riippumattomien järjestöjen toimialat ja asiantuntemus. Määrittely tehdään MMA-kohtaisesti 10 artiklassa tarkoitetun laajan vuoropuhelun ja kuulemisten yhteydessä.
3. Assosiaation tavoitteena on edistää MMA:iden pyrkimyksiä lujittaa kansalaisjärjestöjä erityisesti niiden perustamisen ja kehittämisen osalta sekä sellaisten järjestelyjen kehittämistä, jotka ovat tarpeen, jotta MMA:t voivat osallistua kehitysstrategioiden ja -ohjelmien suunnitteluun, toteuttamiseen ja arviointiin.
3 Luku
Assosiaation institutionaaliset puitteet
13 artikla
Vuoropuhelua ohjaavat periaatteet
1. Unioni, MMA:t ja jäsenvaltiot, joihin ne ovat sidoksissa, käyvät säännöllisesti kattavaa poliittista vuoropuhelua.
2. Vuoropuhelu käydään unionin, MMA:iden ja niiden jäsenvaltioiden, joihin ne ovat sidoksissa, institutionaalisten, oikeudellisten ja varainhoidollisten toimivaltuuksien mukaisesti. Vuoropuhelu toteutetaan joustavasti: se voi olla muodollista tai epämuodollista, asianmukaisella tasolla tai asianmukaisessa muodossa, ja se käydään 14 artiklassa tarkoitetuissa puitteissa.
3. Vuoropuhelun johdosta MMA:t voivat osallistua täysimääräisesti assosiaation täytäntöönpanoon.
4. Vuoropuhelussa keskitytään muun muassa tiettyihin yhteistä etua koskeviin tai assosiaation tavoitteiden saavuttamisen kannalta yleisesti merkittäviin poliittisiin kysymyksiin.
14 artikla
Assosiaatiofoorumit
1. Assosiaation puitteissa perustetaan seuraavat vuoropuhelufoorumit:
a)
unionin ja MMA:iden välisellä keskustelufoorumilla, jäljempänä ’MMA-EU-foorumi’, kokoontuvat vuosittain MMA:iden viranomaiset, jäsenvaltioiden edustajat ja komissio. Euroopan parlamentin jäsenet, EIP:n edustajat ja syrjäisimpien alueiden edustajat osallistuvat tarvittaessa MMA-EU-foorumiin;
b)
komissio, MMA:t ja jäsenvaltiot, joihin ne ovat sidoksissa, järjestävät säännöllisesti kolmikantaneuvotteluja. Näitä neuvotteluja järjestetään ainakin neljä kertaa vuodessa komission aloitteesta tai MMA:iden ja niiden jäsenvaltioiden, joihin ne ovat sidoksissa, pyynnöstä;
c)
MMA:iden, niiden jäsenvaltioiden, joihin ne ovat sidoksissa, ja komission niin sopiessa perustetaan neuvonantajina toimivia työryhmiä, jotka seuraavat assosiaation toteuttamista käsiteltävän kysymyksen edellyttämässä muodossa. Nämä työryhmät voidaan kutsua koolle komission, jäsenvaltion tai MMA:n pyynnöstä. Ne tarjoavat foorumin teknisille neuvotteluille asioista, jotka ovat tärkeitä MMA:ille ja niille jäsenvaltioille, joihin ne ovat sidoksissa, ja täydentävät tällä tavoin työtä, jota tehdään MMA-EU-foorumilla ja/tai kolmikantaneuvotteluissa.
2. Komissio huolehtii MMA-EU-foorumin, kolmikantaneuvottelujen ja työryhmien puheenjohtajuudesta ja niiden sihteeripalveluista.
TOINEN OSA
ASSOSIAATIOON LIITTYVÄT KESTÄVÄN KEHITYKSEN YHTEISTYÖALAT
1 Luku
Ympäristökysymykset, ilmastonmuutos ja katastrofiriskin vähentäminen
15 artikla
Yleiset tavoitteet ja periaatteet
Assosiaation puitteissa tehtävä ympäristönsuojelun, ilmastonmuutoksen ja katastrofiriskin vähentämisen alan yhteistyö voi koskea seuraavia:
a)
tuki MMA:iden pyrkimyksille määritellä ja toteuttaa politiikkoja, strategioita, toimintasuunnitelmia ja toimenpiteitä;
b)
tuki MMA:iden pyrkimyksille liittyä alueellisiin verkostoihin ja aloitteisiin;
c)
kestävän resurssien käytön ja resurssitehokkuuden sekä talouskasvun ja ympäristön tilan huonontumisen välisen kytköksen katkaisemisen edistäminen; ja
d)
tuki MMA:n pyrkimyksille toimia alueellisina huippuosaamiskeskuksina.
16 artikla
Biologisen monimuotoisuuden ja ekosysteemipalvelujen kestävä hoito ja suojelu
Assosiaation puitteissa tehtävä biologisen monimuotoisuuden ja ekosysteemipalvelujen kestävän hoidon alan yhteistyö voi koskea seuraavia:
a)
maan ja merten suojelualueiden perustamisen ja tehokkaan hoidon edistäminen ja olemassa olevien suojelualueiden hoidon parantaminen;
b)
maan ja merten resurssien kestävän hoidon edistäminen, mikä myötävaikuttaa suojelualueiden ulkopuolisten lajien, elinympäristöjen ja ekosysteemitoimintojen suojeluun, erityisesti uhanalaisten, vaarantuneiden ja harvinaisten lajien osalta;
c)
maan ja merten biologisen monimuotoisuuden ja ekosysteemien suojelun ja kestävän käytön lujittaminen seuraavin toimin:
i)
vastaamalla ilmastonmuutokseen liittyvään laajempaan haasteeseen ekosysteemin osalta ylläpitämällä terveitä, vahvoja ekosysteemejä ja edistämällä ympäristöystävällistä infrastruktuuria ja ekosysteemipohjaisia lähestymistapoja ilmastonmuutokseen sopeutumisessa ja sen vaikutusten lieventämisessä, mikä tuo usein moninkertaisia hyötyjä;
ii)
kehittämällä valmiuksia paikallisella, alueellisella ja/tai kansainvälisellä tasolla edistämällä tietojen, osaamisen ja parhaiden käytäntöjen vaihtoa kaikkien sidosryhmien välillä, mukaan lukien julkiset viranomaiset, maanomistajat, yksityissektori, tutkijat ja kansalaisyhteiskunta;
iii)
vahvistamalla olemassa olevia luonnonsuojeluohjelmia ja niihin liittyviä toimia suojelualueilla ja niiden ulkopuolella;
iv)
laajentamalla osaamispohjaa ja korjaamalla osaamispuutteet, myös määrittelemällä ekosysteemitoimintojen ja -palvelujen arvo;
d)
alueellisen yhteistyön edistäminen ja helpottaminen, jotta voidaan puuttua esimerkiksi sellaisiin kysymyksiin kuin haitalliset vieraslajit tai ilmastonmuutoksen vaikutukset;
e)
menetelmien kehittäminen resurssien kasvattamiseksi, mukaan lukien maksut ekosysteemipalveluista.
17 artikla
Kestävä metsänhoito
Assosiaation puitteissa tehtävä kestävän metsänhoidon alan yhteistyö voi käsittää metsien suojelun ja kestävän hoidon edistämisen, mukaan lukien puiden tehtävä ympäristön suojelemisessa eroosiolta ja aavikoitumiselta, metsittäminen ja puun viennin hallinnointi.
18 artikla
Rannikkoalueiden yhdennetty käyttö ja hoito
Assosiaation puitteissa tehtävä rannikkoalueiden yhdennetyn käytön ja hoidon alan yhteistyö voi koskea seuraavia:
a)
tuki MMA:iden toimille, joiden tavoitteena on meri- ja rannikkoalueiden tehokas kestävä käyttö ja hoito määriteltäessä strategisia ja yhdennettyjä lähestymistapoja meri- ja rannikkoalueiden suunnitteluun, käyttöön ja hoitoon;
b)
taloudellisten ja sosiaalisten toimintojen kuten kalastuksen, vesiviljelyn, matkailun, meriliikenteen ja maatalouden yhteensovittaminen meri- ja rannikkoalueiden potentiaalin kanssa uusiutuvien energialähteiden ja raaka-aineiden osalta ottaen huomioon ilmastonmuutoksen ja ihmisen toiminnan vaikutukset.
19 artikla
Meriasiat
Assosiaation puitteissa tehtävä merialan yhteistyö voi koskea seuraavia:
a)
vuoropuhelun edistäminen kyseistä alaa koskevissa yhteisen edun mukaisissa kysymyksissä;
b)
merialan osaamisen ja biotekniikan, merienergian, merivalvonnan, rannikkoalueiden käytön ja hoidon sekä ekosysteemipohjaisen hallinnoinnin edistäminen;
c)
yhdennettyjen lähestymistapojen edistäminen kansainvälisellä tasolla.
20 artikla
Kalakantojen kestävä hoito
1. Assosiaation puitteissa tehtävä kalakantojen kestävän hoidon alan yhteistyö perustuu seuraaviin periaatteisiin:
a)
sitoutuminen vastuuntuntoiseen kalastuksenhoitoon ja kalastuskäytäntöihin;
b)
pidättäytyminen toimenpiteistä tai toiminnoista, jotka ovat ristiriidassa kalakantojen kestävää käyttöä koskevien periaatteiden kanssa;
c)
sanotun rajoittamatta voimassa olevia tai tulevia unionin ja MMA:iden kahdenvälisiä kalastuskumppanuussopimuksia, unioni ja MMA:t pyrkivät konsultoimaan toisiaan säännöllisesti meren elollisten luonnonvarojen suojelusta ja hoidosta ja vaihtamaan tietoja näiden luonnonvarojen tilasta 14 artiklassa tarkoitetuissa assosiaatiofoorumeissa.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettu yhteistyö voi koskea seuraavia:
a)
hyvän hallintotavan, parhaiden käytäntöjen ja vastuuntuntoisen kalastuksenhoidon aktiivinen edistäminen kalakantojen suojelussa ja kestävässä hoidossa, mukaan lukien yhteisen edun mukaiset kalakannat ja ne, joita alueelliset kalastuksenhoitojärjestöt hoitavat;
b)
kalakantojen suojelua koskeva vuoropuhelu ja yhteistyö, mukaan lukien toimenpiteet laittoman, ilmoittamattoman ja sääntelemättömän kalastuksen torjumiseksi ja tehokas yhteistyö alueellisissa kalastuksenhoitojärjestöissä ja niiden kanssa. Vuoropuheluun ja yhteistyöhön kuuluvat valvonta- ja tarkastusjärjestelmät, -kannustimet ja -velvoitteet kalastuksen ja rannikkoympäristöjen tehokkaamman hoidon toteuttamiseksi pitkällä aikavälillä.
21 artikla
Kestävä vesihuolto
1. Assosiaation puitteissa unioni ja MMA:t voivat tehdä yhteistyötä kestävän vesihuollon alalla, johon kuuluu vesipolitiikka ja laitosten perustaminen, vesivarojen suojelu, vesihuolto maaseudulla ja kaupungeissa kotitalous-, teollisuus- tai maatalouskäyttöä varten, vesivarojen varastointi, jakelu ja hoito sekä jätevesihuolto.
2. Vesihuollon alalla kiinnitetään erityistä huomiota juomavesi- ja sanitaatiopalvelujen tarjoamiseen sellaisilla alueilla, joilla nykyiset palvelut eivät ole riittäviä ja jotka ovat erityisen alttiita luonnonkatastrofeille, mikä edistää suoraan henkilöresurssien kehittämistä parantamalla terveydentilaa ja lisäämällä tuottavuutta.
3. Näillä aloilla tehtävää yhteistyötä ohjaa periaate siitä, että jatkuva tarve ulottaa vesihuollon peruspalvelujen tarjonta sekä kaupunkien että maaseutujen väestöille on ratkaistava ympäristön kannalta kestävällä tavalla.
22 artikla
Jätehuolto
Assosiaation puitteissa tehtävä jätehuoltoalan yhteistyö voi käsittää parhaiden ympäristökäytäntöjen edistämisen kaikissa jätehuoltoon liittyvissä toiminnoissa, mukaan luettuna jätteiden vähentäminen, kierrätys tai muut hyödyntämisprosessit, esimerkiksi energiakäyttö ja jätteiden hävittäminen.
23 artikla
Energia
Assosiaation puitteissa tehtävä kestävän energian alan yhteistyö voi koskea seuraavia:
a)
energiantuotanto, -jakelu ja -saanti, erityisesti kestävien energialähteiden kehittäminen, edistäminen, käyttö ja varastointi uusiutuvista energialähteistä;
b)
energiapolitiikka ja -säännökset, erityisesti sellaisten politiikkojen laatiminen ja säännösten antaminen, jotka takaavat edulliset ja kestävät energian hinnat;
c)
energiatehokkuus, erityisesti energiatehokkuutta koskevien normien kehittäminen ja käyttöönotto sekä energiatehokkuutta parantavien toimenpiteiden toteuttaminen eri aloilla (teollisuus, kauppa, julkiset kuluttajat ja kotitaloudet) samoin kuin niihin liittyvät koulutus- ja tiedotustoiminnot;
d)
liikenne, erityisesti ympäristöystävällisemmän julkisen ja yksityisen liikenteen kehittäminen, edistäminen ja käyttö, esimerkiksi hybridi-, sähkö- tai vetyajoneuvot, yhteiskyydit ja pyöräilyjärjestelmät;
e)
kaupunkisuunnittelu ja -rakentaminen, erityisesti korkeiden ympäristön laatua ja energiatehokkuutta koskevien normien edistäminen ja käyttöönotto kaupunkisuunnittelussa ja -rakentamisessa; ja
f)
matkailu, erityisesti energia-omavaraisuuden (uusiutuvat energialähteet) edistäminen ja/tai ympäristöystävälliset matkailuinfrastruktuurit.
24 artikla
Ilmastonmuutos
Assosiaation puitteissa tehtävän ilmastonmuutosalan yhteistyön tavoitteena on tukea MMA:iden aloitteita, jotka koskevat ilmastonmuutoksen lieventämistä ja ilmastonmuutoksen haittavaikutuksiin sopeutumista, ja se voi kattaa seuraavat:
a)
näytön hankkiminen; pääasiallisten riskien ja hallintoalue- ja aluekohtaisten ja/tai kansainvälisten toimien, suunnitelmien tai toimenpiteiden kartoittaminen ilmastonmuutokseen sopeutumista tai sen haittavaikutusten lieventämistä varten;
b)
ilmastonmuutokseen sopeutumisen ja sen vaikutusten lieventämisen sisällyttäminen julkisiin toimintapolitiikkoihin ja strategioihin;
c)
tilastotietojen ja -indikaattorien, jotka ovat olennaisia välineitä politiikan suunnittelussa ja täytäntöönpanossa, laatiminen ja kartoittaminen; ja
d)
sen edistäminen, että MMA:at osallistuvat alueelliseen ja kansainväliseen vuoropuheluun yhteistyön, mukaan lukien osaamisen ja kokemusten vaihdon, lisäämiseksi.
25 artikla
Katastrofiriskin vähentäminen
Assosiaation puitteissa tehtävä katastrofiriskin vähentämiseen liittyvä yhteistyö voi koskea seuraavia:
a)
katastrofien ennaltaehkäisemistä ja niihin valmistautumista koskevien järjestelmien, mukaan lukien infrastruktuurien, kehittäminen tai täydentäminen, mukaan luettuina ennakointi- ja varhaisvaroitusjärjestelmät, katastrofien seurausten lieventämiseksi;
b)
MMA:iden ja niiden sijaintialueiden katastrofialttiutta koskevien yksityiskohtaisten tietojen ja nykyisten toimintavalmiuksien kehittäminen;
c)
katastrofien ennaltaehkäisemistä ja niihin valmistautumista koskevien nykyisten toimenpiteiden vahvistaminen paikallisella, kansallisella ja alueellisella tasolla;
d)
asiaankuuluvien toimijoiden toimintavalmiuksien parantaminen, jotta ne olisivat koordinoidumpia, tehokkaampia ja vaikuttavampia;
e)
väestölle suunnatun riskialttiutta, ehkäisemistä, valmistautumista ja katastrofin iskiessä toteutettavia toimia koskevan tiedotuksen parantaminen, ottaen asianmukaisesti huomioon vammaisten erityistarpeet;
f)
pelastuspalveluihin osallistuvien keskeisten toimijoiden välisen yhteistyön lujittaminen; ja
g)
MMA:iden osallistumisen edistäminen alueellisilla, eurooppalaisilla ja/tai kansainvälisillä foorumeilla eri toimijoiden välisen säännöllisen tiedonvaihdon lisäämiseksi ja yhteistyön tiivistämiseksi katastrofitilanteissa.
2 Luku
Yhteydet
26 artikla
Yleiset tavoitteet
1. Assosiaation puitteissa tehtävän yhteyksiä koskevan yhteistyön tavoitteena on
a)
varmistaa MMA:iden paremmat yhteydet maailmanlaajuisiin liikenneverkkoihin; ja
b)
varmistaa MMA:ille tieto- ja viestintätekniikan ja -palveluiden parempi saatavuus.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettu yhteistyö voi koskea seuraavia:
a)
politiikka ja laitosten perustaminen;
b)
maantie-, rautatie-, lento-, meri- ja sisävesiliikenne; ja
c)
varastointimahdollisuudet satamissa ja lentoasemilla.
27 artikla
Meriliikenne
1. Assosiaation puitteissa tehtävän meriliikennealan yhteistyön tavoitteena on kustannustehokkaiden ja toimivien meriliikennepalvelujen kehittäminen ja edistäminen MMA:issa, ja se voi koskea seuraavia:
a)
tehokkaan rahtiliikenteen edistäminen taloudellisesti ja kaupallisesti kannattavin hinnoin;
b)
MMA:iden kansainvälisiin merikuljetuspalveluihin osallistumisen lisääminen;
c)
alueellisten ohjelmien edistäminen;
d)
tuki paikallisen yksityissektorin osallistumiseksi merikuljetustoimintaan; ja
e)
infrastruktuurin kehittäminen.
2. Unioni ja MMA:t edistävät meriliikenteen ja miehistöjen turvallisuutta sekä merten pilaantumista ehkäiseviä toimia.
28 artikla
Lentoliikenne
Assosiaation puitteissa tehtävä lentoliikennealan yhteistyö voi koskea seuraavia:
a)
MMA:iden lentoliikennealan uudistaminen ja ajanmukaistaminen;
b)
MMA:iden lentoliikennealan kaupallisen kannattavuuden ja kilpailukyvyn edistäminen;
c)
yksityissektorin investointien ja osallistumisen helpottaminen; ja
d)
osaamista ja hyviä yrityskäytäntöjä koskevan vaihdon edistäminen.
29 artikla
Lentoliikenteen turvallisuus
Assosiaation puitteissa tehtävän lentoliikenteen turvallisuutta koskevan yhteistyön tavoitteena on tukea MMA:ita niiden pyrkiessä noudattamaan kansainvälisiä normeja, ja se voi kattaa muun muassa seuraavat:
a)
ilmaliikenteen turvallisuusjärjestelmien täytäntöönpano;
b)
lentoasemien turvallisuuden varmistaminen ja siviili-ilmailuviranomaisten valmiuksien lisääminen niin, että ne pystyvät hallitsemaan kaikki niiden toimivaltaan kuuluvat toimintojen turvallisuusnäkökohdat; ja
c)
infrastruktuurin ja henkilöresurssien kehittäminen.
30 artikla
Tieto- ja viestintätekniikan palvelut
Assosiaation puitteissa tehtävän tieto- ja viestintätekniikan palvelujen alan yhteistyön tavoitteena on edistää MMA:issa innovointia, talouskasvua ja parannuksia sekä kansalaisten että yritysten jokapäiväisessä elämässä, mukaan lukien vammaisten yhdenvertaisten mahdollisuuksien lisääminen. Yhteistyö keskittyy erityisesti MMA:iden sääntelyvalmiuksien parantamiseen, ja sen puitteissa voidaan tukea MMA:iden tieto- ja viestintäpalvelujen laajentamista seuraavilla toimenpiteillä:
a)
sellaisen ennustettavissa olevan sääntely-ympäristön luominen, joka pysyy mukana teknisessä kehityksessä ja edistää kasvua, innovointia, kilpailua ja kuluttajansuojaa;
b)
vuoropuhelu erilaisista poliittisista kysymyksistä, jotka koskevat tietoyhteiskunnan edistämistä ja seurantaa;
c)
tietojenvaihto standardeja ja yhteentoimivuutta koskevista kysymyksistä;
d)
yhteistyön edistäminen tieto- ja viestintätekniikan tutkimuksen alalla sekä tieto- ja viestintätekniikkaan pohjautuvien tutkimusinfrastruktuurien alalla;
e)
palvelujen ja sovellusten kehittäminen aloilla, joilla on suuri yhteiskunnallinen vaikutus.
3 Luku
Tutkimus- ja innovaatiotoiminta
31 artikla
Tutkimus- ja innovaatiotoiminnan yhteistyö
Assosiaation puitteissa tehtävä tutkimus- ja innovaatiotoiminnan alan yhteistyö voi kattaa tieteen ja teknologian, mukaan lukien tieto- ja viestintätekniikka, ja sen tavoitteena on edistää MMA:iden kestävää kehitystä sekä MMA:iden tehtävää alueellisina huippuosaamiskeskuksina ja niiden teollisuuden kilpailukykyä. Erityisesti yhteistyön kohteena voivat olla seuraavat:
a)
vuoropuhelu, koordinointi ja synergioiden luominen MMA:iden ja unionin politiikkojen sekä tiedettä, teknologiaa ja innovointia koskevien aloitteiden välillä;
b)
politiikan suunnittelu ja laitosten rakentaminen MMA:issa ja yhteiset toiminnot paikallisella, kansallisella tai alueellisella tasolla tavoitteena kehittää tieteeseen, teknologiaan ja innovointiin liittyviä toimintoja ja niiden soveltamista;
c)
MMA:ista, unionista, jäsenvaltioista ja kolmansista maista peräisin olevien oikeushenkilöiden välinen yhteistyö;
d)
yksittäisten MMA:ista peräisin olevien tutkijoiden, tutkimuslaitosten ja oikeushenkilöiden osallistuminen unionin tutkimus- ja innovaatio-ohjelmiin yhteistyön puitteissa ja yritysten kilpailukykyä sekä pieniä ja keskisuuria yrityksiä koskevan ohjelman (COSME) puitteissa; ja
e)
MMA:iden tutkijoiden koulutus, kansainvälinen liikkuvuus ja vaihto.
4 Luku
Nuoriso, yleissivistävä ja ammatillinen koulutus, terveydenhuolto, työllisyys- ja sosiaalipolitiikka
32 artikla
Nuoriso
1. Unioni varmistaa, että MMA:iden luonnolliset henkilöt, siten kuin heidät on määritelty 50 artiklassa, voivat osallistua unionin nuorisoaloitteisiin samalta pohjalta kuin jäsenvaltioiden kansalaiset.
2. Assosiaation tavoitteena on vahvistaa MMA:issa ja unionissa asuvien nuorten välisiä siteitä muun muassa edistämällä MMA:iden nuorison oppimiseen liittyvää liikkuvuutta ja lisäämällä nuorten välistä yhteisymmärrystä.
33 artikla
Yleissivistävä ja ammatillinen koulutus
1. Assosiaation puitteissa tehtävä yleissivistävän ja ammatillisen koulutuksen alan yhteistyö voi koskea seuraavia:
a)
korkealaatuisen ja osallistavan koulutuksen tarjoaminen perus-, keski- ja korkea-asteen tasolla ja ammatillisessa koulutuksessa; ja
b)
MMA:iden tukeminen koulutus- ja ammattikoulutuspolitiikan määrittelyssä ja toteutuksessa.
2. Unioni varmistaa, että MMA:iden luonnolliset henkilöt, siten kuin heidät on määritelty 50 artiklassa, voivat osallistua unionin koulutus- ja ammattikoulutusaloitteisiin samalta pohjalta kuin jäsenvaltioiden kansalaiset.
3. Unioni varmistaa, että MMA:iden koulutusalan elimet ja laitokset voivat ottaa osaa unionin koulutukseen liittyvien yhteistyöaloitteisiin samalta pohjalta kuin jäsenvaltioiden koulutus- ja ammattikoulutusalan elimet ja laitokset.
34 artikla
Työllisyys- ja sosiaalipolitiikka
1. Unioni ja MMA:t käyvät työllisyys- ja sosiaalipolitiikan alan vuoropuhelua antaakseen panoksensa MMA:iden taloudelliseen ja sosiaaliseen kehitykseen ja ihmisarvoisen työn edistämiseen MMA:issa ja alueilla, joilla ne sijaitsevat. Vuoropuhelun tavoitteena on myös tukea MMA:iden viranomaisten pyrkimyksiä kehittää alan politiikkaa ja lainsäädäntöä.
2. Vuoropuhelu käsittää ensi sijassa työllisyys- ja sosiaalipolitiikkaan liittyviä unionin ja MMA:iden yhteisen edun mukaista politiikkaa ja lainsäädäntöä koskevien tietojen ja parhaiden käytäntöjen vaihdon. Tältä osin otetaan huomioon sellaiset alat kuin osaamisen kehittäminen, sosiaaliturva, työmarkkinaosapuolten vuoropuhelu, yhtäläiset mahdollisuudet, syrjinnän kieltäminen ja vammaisten yhdenvertaiset mahdollisuudet, työterveys ja -turvallisuus sekä muut työelämän perusnormit.
35 artikla
Kansanterveys
Assosiaation puitteissa tehtävän kansanterveysalan yhteistyön tavoitteena on lisätä MMA:iden valmiuksia valvoa ja havaita tartuntatauteja varhaisessa vaiheessa ja reagoida niihin muun muassa seuraavin toimin:
a)
toimet, joiden tarkoituksena on parantaa valmiuksia ja reagointikykyä rajat ylittävien terveysuhkien kuten tartuntatautien varalta käyttäen perustana nykyisiä rakenteita ja kohdistaen toimet epätavallisiin tapahtumiin;
b)
valmiuksien kehittäminen vahvistamalla kansanterveysverkostoja alueellisella tasolla, helpottamalla asiantuntijoiden välistä tiedonvaihtoa ja edistämällä riittävää koulutusta;
c)
välineiden ja tiedotusfoorumien sekä MMA:iden tarpeisiin mukautettujen verkko-opetusohjelmien kehittäminen.
5 Luku
Kulttuuri
36 artikla
Kulttuurivaihto ja kulttuurinen vuoropuhelu
1. Assosiaation puitteissa tehtävä kulttuurivaihdon ja kulttuurisen vuoropuhelun alan yhteistyö voi koskea seuraavia:
a)
MMA:iden omavarainen, ihmispainotteinen kehitys, jonka juuret ovat kunkin kansan kulttuurissa;
b)
sellaisen politiikan ja toimenpiteiden tukeminen, joita MMA:iden toimivaltaiset viranomaiset toteuttavat tehostaakseen MMA:iden henkilöresursseja, lisätäkseen niiden luomiskykyä ja vahvistaakseen niiden kulttuuri-identiteettiä;
c)
väestön osallistuminen kehitysprosessiin;
d)
tietojenvaihdon ja yhteisymmärryksen edistäminen kulttuuri- ja audiovisuaaliasioissa vuoropuhelun kautta.
2. Yhteistyön kautta unioni ja MMA:t pyrkivät edistämään kulttuurivaihtoa seuraavin tavoin:
a)
kaikkien kumppanien kulttuuri- ja luovien alojen välinen yhteistyö;
b)
kulttuuriteosten ja luovien teosten levityksen sekä toimijoiden liikkuvuuden edistäminen;
c)
poliittinen yhteistyö politiikan kehityksen, innovoinnin, yleisöpohjan laajentamisen ja uusien yritysmallien edistämiseksi.
37 artikla
Audiovisuaalinen yhteistyö
1. Assosiaation puitteissa tehtävän audiovisuaalialan yhteistyön tavoitteena on edistää kummankin osapuolen audiovisuaalista tuotantoa, ja se voi kattaa seuraavat toimet:
a)
yleisradiotoiminnan harjoittajien välinen yhteistyö ja vaihto;
b)
audiovisuaalisten teosten vaihdon edistäminen;
c)
audiovisuaali- ja yleisradiotoimintaa koskevaan politiikkaan ja sääntelykehykseen liittyvien tietojen ja näkemysten vaihto toimivaltaisten viranomaisten välillä;
d)
kummankin osapuolen alueella ja kolmansissa maissa järjestettäviin kansainvälisiin tapahtumiin tehtävien vierailujen ja niihin osallistumisen edistäminen.
2. Yhteistuotantona tuotettuihin audiovisuaalisiin teoksiin voidaan soveltaa mitä tahansa sellaista järjestelmää, jonka tarkoituksena on edistää paikallista tai alueellista kulttuurillista sisältöä ja joka on perustettu unionissa, MMA:issa ja jäsenvaltioissa, joihin ne ovat sidoksissa.
38 artikla
Esittävät taiteet
Assosiaation puitteissa tehtävä esittävien taiteiden alan yhteistyö voi koskea seuraavia:
a)
esittävien taiteiden harjoittajien välisten yhteyksien lisäämisen helpottaminen, mukaan lukien ammatillinen vaihto ja koulutus, osallistuminen esiintymiskokeisiin, verkkojen kehittäminen sekä verkottumisen edistäminen;
b)
unionin yhden tai useamman jäsenvaltion ja yhden tai useamman MMA:n tuottajien välisten yhteistuotantojen edistäminen; ja
c)
kansainvälisten teatteritekniikkastandardien kehittämisen ja näyttämömerkkien käytön edistäminen, myös asianomaisten standardointielinten avulla.
39 artikla
Kulttuuriperinnön ja historiallisten muistomerkkien suojelu
Assosiaation puitteissa tehtävän aineellisen ja aineettoman kulttuuriperinnön ja historiallisten muistomerkkien suojeluun liittyvän alan yhteistyön tavoitteena on edistää asiantuntemuksen ja parhaiden käytäntöjen vaihtoa seuraavin toimin:
a)
asiantuntijavaihtojen helpottaminen;
b)
ammatillisen koulutusyhteistyön edistäminen;
c)
paikallisen yleisön tietoisuuden lisääminen; ja
d)
historiallisten muistomerkkien ja suojeltujen alueiden suojelua sekä kulttuuriperintöön liittyvää lainsäädäntöä ja siihen liittyvien toimenpiteiden toteuttamista, erityisesti sen liittämistä paikalliseen elämään, koskevan neuvonnan edistäminen.
6 Luku
Järjestäytyneen rikollisuuden torjunta
40 artikla
Järjestäytyneen rikollisuuden, ihmiskaupan, lasten seksuaalisen hyväksikäytön ja riiston, terrorismin ja korruption torjunta
1. Assosiaation puitteissa tehtävä järjestäytyneen rikollisuuden torjunnan alan yhteistyö voi koskea seuraavia:
a)
innovatiivisten ja tehokkaiden toimintatapojen kehittäminen poliisiyhteistyötä ja oikeudellista yhteistyötä varten, mukaan lukien muiden sidosryhmien, kuten kansalaisyhteiskunnan, kanssa tehtävä yhteistyö järjestäytyneen rikollisuuden, ihmiskaupan, lasten seksuaalisen hyväksikäytön ja riiston, terrorismin ja korruption torjumiseksi; ja
b)
tuki, jonka tarkoituksena on tehostaa MMA:iden politiikkoja torjuttaessa järjestäytynyttä rikollisuutta, ihmiskauppaa, lasten seksuaalista hyväksikäyttöä ja riistoa, terrorismia ja korruptiota sekä kaikenlaisten huumausaineiden ja psykotrooppisten aineiden tuotantoa, jakelua, ja kauppaa sekä ehkäistäessä ja vähennettäessä huumeiden käyttöä ja huumehaittoja, ottaen huomioon kansainvälisten elinten näillä aloilla tekemän työn, muun muassa seuraavien toimien avulla:
i)
koulutus ja valmiuksien kehittäminen järjestäytyneen rikollisuuden, ihmiskaupan, lasten seksuaalisen hyväksikäytön ja riiston, terrorismin ja korruption torjumiseksi;
ii)
ehkäisevät toimet, mukaan lukien huumeriippuvaisiin kohdistuva koulutus, tiedotus, terveyskasvatus, hoito ja kuntoutus, mukaan luettuina suunnitelmat heidän sopeuttamisekseen työelämään ja yhteiskuntaan;
iii)
tehokkaiden täytäntöönpanotoimenpiteiden kehittäminen;
iv)
tekninen, hallinnollinen ja rahoitusapu ihmiskauppaa koskevan tehokkaan politiikan ja lainsäädännön luomiseksi, erityisesti tiedotuskampanjat, ohjausmekanismit ja uhriensuojelujärjestelmät, yhteistyössä kaikkien asiaankuuluvien sidosryhmien ja kansalaisyhteiskunnan kanssa;
v)
tekninen, hallinnollinen ja rahoitusapu, joka liittyy huumehaittojen ehkäisyyn, hoitoon ja vähentämiseen;
vi)
tekninen apu lainsäädännön laatimiseksi ja toimintalinjojen kehittämiseksi lasten seksuaalisen hyväksikäytön ja riiston torjumiseksi; ja
vii)
tekninen apu ja koulutus, joiden tarkoituksena on tukea valmiuksien kehittämistä ja edistää kansainvälisten korruptionvastaisten normien noudattamista, erityisesti niiden, jotka on vahvistettu korruption vastaisessa Yhdistyneiden kansakuntien yleissopimuksessa.
2. Assosiaation puitteissa MMA:t toimivat yhteistyössä unionin kanssa rahanpesun ja terrorismin rahoittamisen torjumiseksi 70 ja 71 artiklan mukaisesti.
7 Luku
Matkailu
41 artikla
Matkailu
Assosiaation puitteissa tehtävä matkailun alan yhteistyö voi koskea seuraavia:
a)
toimenpiteet, joilla pyritään kestävien matkailupolitiikkojen määrittelyyn, mukauttamiseen ja kehittämiseen;
b)
toimenpiteet ja toimet kestävän matkailun kehittämiseksi ja tukemiseksi;
c)
toimenpiteet, joilla pyritään kestävän matkailun yhdistämiseen MMA:iden kansalaisten sosiaaliseen, kulttuuriseen ja taloudelliseen elämään.
KOLMAS OSA
KAUPPA JA KAUPPAAN LIITTYVÄ YHTEISTYÖ
I OSASTO
YLEISET SÄÄNNÖKSET
42 artikla
Yleiset tavoitteet
Unionin ja MMA:iden välisen kaupan ja kauppaan liittyvän yhteistyön yleisenä tavoitteena on
a)
edistää MMA:iden taloudellista ja sosiaalista kehitystä luomalla läheiset taloudelliset suhteet niiden ja koko unionin välille;
b)
lisätä MMA:iden yhdentymistä alueellisiin talouksiin ja maailmantalouteen ja edistää tavara- ja palvelukaupan kehitystä;
c)
auttaa MMA:ita luomaan sellainen investointiympäristö, joka tukee niiden sosiaalista ja taloudellista kehitystä;
d)
edistää maailmanlaajuisen rahoitusjärjestelmän vakautta, eheyttä ja läpinäkyvyyttä sekä hyvää verohallintoa;
e)
tukea MMA:iden talouksien monipuolistamista;
f)
tukea MMA:iden valmiuksia laatia ja toteuttaa politiikkoja, jotka ovat tarpeen niiden tavara- ja palvelukaupan kehittämiseksi;
g)
tukea MMA:iden vienti- ja kaupankäyntivalmiuksia;
h)
tukea MMA:iden pyrkimyksiä saattaa lainsäädäntönsä unionin lainsäädännön mukaiseksi tai sovittaa se unionin lainsäädäntöön, mikäli se on aiheellista;
i)
tarjota kohdennettua yhteistyötä ja vuoropuhelua unionin kanssa kaupan alalla ja siihen liittyvillä aloilla.
II OSASTO
TAVAROIDEN JA PALVELUJEN KAUPPAA SEKÄ SIJOITTAUTUMISTA KOSKEVAT JÄRJESTELYT
1 Luku
Tavarakauppaa koskevat järjestelyt
43 artikla
Alkuperätavaroiden vapaa pääsy
1. MMA:ista peräisin olevia tuotteita unioniin tuotaessa niistä ei kanneta tuontitullia.
2. Alkuperätuotteen käsite määritellään ja niihin liittyvät hallinnollisen yhteistyön menetelmät vahvistetaan liitteessä VI.
44 artikla
Määrälliset rajoitukset ja vaikutukseltaan vastaavat toimenpiteet
1. Unioni ei sovella MMA:ista peräisin olevien tuotteiden tuontiin mitään määrällisiä rajoituksia tai vaikutukseltaan vastaavia toimenpiteitä.
2. Edellä oleva 1 kohta ei estä tavaroiden tuontia, vientiä tai kauttakuljetusta koskevia kieltoja tai rajoituksia, jotka ovat perusteltuja julkisen moraalin, yleisen järjestyksen, ihmisten, eläinten ja kasvien terveyden ja elämän suojelun, taiteellisten, historiallisten tai arkeologisten kansallisaarteiden suojelun, uusiutumattomien luonnonvarojen säilyttämisen tai teollisen ja kaupallisen omaisuuden suojelun kannalta.
Ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettuja kieltoja tai rajoituksia ei saa missään tapauksessa käyttää mielivaltaiseen tai perusteettomaan syrjintään tai ylipäätään kaupan peiteltyyn rajoittamiseen.
45 artikla
MMA:iden toteuttamat toimenpiteet
1. MMA:iden viranomaiset voivat pitää voimassa tai ottaa käyttöön unionista peräisin olevien tuotteiden tuonnissa kehitystarpeidensa kannalta tarpeellisiksi katsomiaan tulleja ja määrällisiä rajoituksia.
2. MMA:t myöntävät unionille tämän luvun soveltamisalaan kuuluvilla aloilla kohtelun, joka on vähintään yhtä edullinen kuin edullisin kohtelu, jota ne soveltavat mihin tahansa kaupan kannalta merkittävään talouteen, sellaisena kuin se on määritelty 4 kohdassa.
3. Edellä oleva 2 kohta ei estä MMA:ta myöntämästä tietyille muille MMA:ille tai muille kehitysmaille edullisempaa kohtelua kuin sen unionille myöntämä kohtelu.
4. Tässä osastossa ’kaupan kannalta merkittävällä taloudella’ tarkoitetaan mitä tahansa kehittynyttä maata tai maata, jonka osuus maailman tavaraviennistä on enemmän kuin 1 prosentti, tai, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 3 kohdan soveltamista, mitä tahansa ryhmää maita, jotka toimivat yksin, yhdessä tai taloudellista yhdentymistä koskevan sopimuksen puitteissa ja joiden yhteinen osuus maailman tavaraviennistä on enemmän kuin 1,5 prosenttia. Osuuden laskemiseen käytetään Maailman kauppajärjestön (WTO) tuoreimpia saatavilla olevia virallisia tilastotietoja maailman tavarakaupan johtavista viejistä (unionin sisäinen kauppa pois lukien).
5. MMA:iden viranomaisten on ilmoitettava komissiolle viimeistään 2 päivänä huhtikuuta 2014 tämän päätöksen nojalla soveltamansa tullitariffit ja määrälliset rajoitukset.
MMA:iden viranomaisten on ilmoitettava komissiolle myös kyseisiin toimenpiteisiin myöhemmin mahdollisesti tehtävät muutokset siinä vaiheessa, kun ne hyväksytään.
46 artikla
Syrjimättömyys
1. Unioni ei harjoita MMA:iden kesken syrjintää eivätkä MMA:t saa harjoittaa jäsenvaltioiden kesken syrjintää.
2. Tämän päätöksen erityisten säännösten ja erityisesti 44 artiklan 2 kohdan, 45, 48, 49, ja 51 artiklan sekä 59 artiklan 3 kohdan täytäntöönpanoa ei 65 artiklan mukaisesti katsota syrjinnäksi.
47 artikla
Jätesiirtojen edellytykset
1. Jäsenvaltioiden ja MMA:iden välillä tapahtuvia jätesiirtoja valvotaan kansainvälisen ja unionin oikeuden mukaisesti. Unioni tukee alan tehokasta kansainvälistä yhteistyötä ja sen kehittämistä ympäristön ja kansanterveyden suojelemiseksi.
2. Unioni kieltää kaiken jätteiden suoran tai välillisen viennin MMA:ihin, lukuun ottamatta hyötykäyttöön tarkoitettujen vaarattomien jätteiden vientiä, ja MMA:iden viranomaisten on vastaavasti kiellettävä tällaisten jätteiden suora tai välillinen tuonti unionista tai mistä tahansa kolmannesta maasta alueelleen, sanotun kuitenkaan rajoittamatta kyseisiä alueita koskevien kansainvälisten sitoumusten noudattamista, jotka on tehty tai joita saatetaan tehdä toimivaltaisilla kansainvälisillä foorumeilla.
3. Toimivaltaisten viranomaisten on niissä MMA:issa, jotka perustuslaillisen asemansa vuoksi eivät ole Baselin yleissopimuksen sopimuspuolia, annettava viipymättä sisäiset lait ja hallinnolliset määräykset, joita Baselin yleissopimuksen määräysten täytäntöönpano niiden alueella edellyttää.
4. Lisäksi niiden jäsenvaltioiden, joihin MMA:t ovat sidoksissa, on tuettava MMA:ita sellaisten sisäisten lakien ja hallinnollisten määräysten antamisessa, joilla pannaan täytäntöön seuraavat säädökset:
a)
Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1013/2006 (4) seuraavasti:
-
40 artikla siltä osin kuin on kyse jätteiden viennistä MMA:ihin;
-
46 artikla siltä osin kuin on kyse jätteiden tuonnista MMA:ista;
b)
komission asetus (EY) N:o 1418/2007 (5); ja
c)
Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2000/59/EY (6), jollei sen 16 artiklassa säädetyistä mainitun direktiivin saattamista osaksi kansallista lainsäädäntöä koskevista määräajoista muuta johdu.
5. Yksi tai useampi MMA ja jäsenvaltiot, joihin se on tai ne ovat sidoksissa, voi soveltaa omia menettelyjään MMA:(i)sta kyseiseen jäsenvaltioon suuntautuvassa jätteiden viennissä.
6. Tällöin jäsenvaltion, johon MMA on sidoksissa, on ilmoitettava komissiolle asiassa sovellettava lainsäädäntö viimeistään 2 päivänä heinäkuuta 2014 sekä ilmoitettava asiassa myöhemmin mahdollisesti annettava kansallinen lainsäädäntö ja siihen tehtävät muutokset.
48 artikla
Etuuksien väliaikainen peruuttaminen
Jos komissio katsoo, että on riittäviä perusteita asettaa kyseenalaiseksi, pannaanko tämä päätös moitteettomasti täytäntöön, komissio aloittaa neuvottelut MMA:n ja sen jäsenvaltion, jonka kanssa MMA:lla on erityiset suhteet, kanssa varmistaakseen, että tämä päätös pannaan moitteettomasti täytäntöön. Jos neuvotteluissa ei päästä molemmin puolin hyväksyttävään tapaan panna tämä päätös täytäntöön, unioni voi väliaikaisesti peruuttaa kyseiseen MMA:han sovellettavat etuudet liitteen VII mukaisesti.
49 artikla
Suoja- ja valvontatoimenpiteet
Tämän päätöksen asianmukaisen täytäntöönpanon varmistamiseksi unioni voi toteuttaa liitteen VIII mukaisia suoja- ja valvontatoimenpiteitä.
2 Luku
Palvelukauppaa ja sijoittautumista koskevat järjestelyt
50 artikla
Määritelmät
Tässä luvussa tarkoitetaan:
a)
’MMA:n luonnollisella henkilöllä’ MMA:ssa vakinaisesti asuvaa henkilöä, joka on jonkin jäsenvaltion kansalainen tai jolle on myönnetty erityinen oikeudellinen asema jossakin MMA:ssa. Tämä määritelmä ei rajoita SEUT-sopimuksessa tarkoitettuja unionin kansalaisuuden suomia oikeuksia;
b)
’MMA:n oikeushenkilöllä’ MMA:ssa sovellettavien lakien mukaisesti perustettua oikeushenkilöä, jonka kotipaikka, keskushallinto tai pääasiallinen toimipaikka on kyseisen MMA:n alueella; jos oikeushenkilöllä on ainoastaan kotipaikka tai keskushallinto MMA:ssa, sitä ei katsota MMA:n oikeushenkilöksi, paitsi jos se harjoittaa toimintaa, jolla on todellinen ja pysyvä kytkös kyseisen maan tai alueen talouteen;
c)
51 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuissa taloudellista yhdentymistä koskevissa sopimuksissa vahvistettuja vastaavia määritelmiä sovelletaan unionin ja MMA:iden toisilleen myöntämään kohteluun.
51 artikla
Suosituimmuuskohtelu
1. Palvelukauppaan ja taloudellisen toiminnan sijoittautumiseen vaikuttavien toimenpiteiden osalta
a)
unioni myöntää MMA:iden luonnollisille henkilöille ja oikeushenkilöille kohtelun, joka on vähintään yhtä edullinen kuin minkä tahansa sellaisen kolmannen maan vastaaviin luonnollisiin henkilöihin ja oikeushenkilöihin soveltamansa suosituimmuuskohtelu, jonka kanssa unioni tekee tai on tehnyt taloudellista yhdentymistä koskevan sopimuksen;
b)
MMA:n on myönnettävä unionin luonnollisille henkilöille ja oikeushenkilöille kohtelu, joka on vähintään yhtä edullinen kuin minkä tahansa sellaisen kaupan kannalta merkittävän talouden vastaaviin luonnollisiin henkilöihin ja oikeushenkilöihin soveltamansa suosituimmuuskohtelu, jonka kanssa MMA on 1 päivän tammikuuta 2014 jälkeen tehnyt taloudellista yhdentymistä koskevan sopimuksen.
2. Tämän artiklan 1 kohdassa säädettyjä velvoitteita ei sovelleta kohteluun, joka myönnetään
a)
sellaisilla sisämarkkinoilla, jonka osapuolten edellytetään lähentävän lainsäädäntöään huomattavasti poistaakseen syrjimättömät esteet sijoittautumiselta ja palvelukaupalta;
b)
sellaisten toimenpiteiden nojalla, jotka koskevat pätevyyden, toimilupien tai vakavaraisuusvaatimusten tunnustamista palvelukaupan yleissopimuksen (GATS-sopimus) VII artiklan tai sen rahoituspalveluja koskevan liitteen mukaisesti. Tämä ei rajoita MMA:ihin tämän artiklan nojalla sovellettavia erityisiä toimenpiteitä;
c)
minkä tahansa kokonaan tai pääosin verotukseen liittyvän kansainvälisen sopimuksen tai järjestelyn nojalla;
d)
sellaisten GATS-sopimuksen II.2 artiklan mukaisesti lueteltujen toimenpiteiden nojalla, jotka hyötyvät kuulumisesta suosituimmuuskohtelusta myönnetyn poikkeuksen alaan.
3. MMA:n viranomaiset voivat paikallista työllisyyttä edistääkseen tai tukeakseen antaa MMA:n luonnollisia henkilöitä ja paikallistoimintaa avustavia säädöksiä. Tällöin MMA:n viranomaisten on ilmoitettava antamistaan säädöksistä komissiolle, joka puolestaan ilmoittaa niistä jäsenvaltioille.
52 artikla
Ammattipätevyys
Neuvosto vahvistaa SEUT-sopimuksen 203 artiklan mukaisesti luettelon MMA:issa hankitusta lääkärin, hammaslääkärin, kätilön, yleissairaanhoitajan, farmaseutin ja eläinlääkärin ammattipätevyydestä, joka tunnustetaan jäsenvaltioissa.
III OSASTO
KAUPPAAN LIITTYVÄT ALAT
1 Luku
Kauppa ja kestävä kehitys
53 artikla
Yleinen lähestymistapa
Assosiaation puitteissa tapahtuvan kaupan ja kauppaan liittyvän yhteistyön tarkoituksena on edistää kestävän kehityksen taloudellista, sosiaalista ja ympäristöulottuvuutta. Tässä yhteydessä ympäristöön ja työntekoon liittyviä MMA:iden lakeja ja määräyksiä ei saa lieventää kaupan tai sijoitusten kannustamiseksi.
54 artikla
Ympäristöä ja ilmastonmuutosta koskevat normit kaupan alalla
1. Assosiaation puitteissa tapahtuvan kaupan ja kauppaan liittyvän yhteistyön tarkoituksena on lisätä kauppa- ja ympäristöpolitiikan ja -velvoitteiden keskinäistä täydentävyyttä. Assosiaation puitteissa tapahtuvassa kaupassa ja kauppaan liittyvässä yhteistyössä on otettava huomioon kansainvälisen ympäristöhallinnon periaatteet ja monenväliset ympäristösopimukset.
2. Ilmastonmuutosta koskevan Yhdistyneiden kansakuntien puitesopimuksen (UNFCCC) ja sen Kioton pöytäkirjan perimmäiseen tavoitteeseen on edelleen pyrittävä. Yhteistyö perustuu sellaisen tulevan oikeudellisesti sitovan kansainvälisen ilmastonmuutossopimuksen kehittämiseen, joka sisältää kaikkien osapuolten hillitsemissitoumukset UNFCCC:n sopimuspuolten konferensseissa tehtyjen päätösten täytäntöönpanon mukaisesti.
3. Monenvälisten ympäristösopimusten täytäntöönpanotoimenpiteitä ei saa soveltaa tavalla, joka johtaisi mielivaltaiseen tai perusteettomaan syrjintään kumppaneiden välillä tai kaupan peiteltyyn rajoittamiseen.
55 artikla
Työnormit kaupan alalla
1. Assosiaation tarkoituksena on edistää kauppaa tavalla, joka tukee täyttä ja tuottavaa työllisyyttä ja ihmisarvoista työtä kaikille.
2. Kansainvälisesti tunnustettuja perustyönormeja, sellaisina kuin ne on määritelty Kansainvälisen työjärjestön asianomaisissa yleissopimuksissa, on noudatettava laissa ja käytännössä. Tällaisia työnormeja ovat varsinkin yhdistymisvapaus, kollektiivinen neuvotteluoikeus, pakkotyön kaikkien muotojen ja lapsityövoiman räikeimpien muotojen poistaminen, työhön pääsemiseksi vaadittava vähimmäisikä ja syrjimättömyys työhönotossa.
3. Perustyönormien rikkomiseen ei voida vedota eikä sitä voida muutenkaan käyttää oikeutettuna kilpailuetuna. Näitä normeja ei saa käyttää protektionistisiin tarkoituksiin.
56 artikla
Kalastustuotteiden kestävä kauppa
Kalakantojen kestävän hoidon edistämiseksi assosiaatioon voi sisältyä yhteistyötä, jolla torjutaan laitonta, ilmoittamatonta ja sääntelemätöntä kalastusta ja siihen liittyvää kauppaa. Alan yhteistyöllä pyritään
a)
edistämään laittoman, ilmoittamattoman ja sääntelemättömän kalastuksen ja siihen liittyvän kaupan torjuntatoimenpiteiden täytäntöönpanoa MMA:issa;
b)
helpottamaan MMA:iden ja alueellisten kalastusjärjestöjen välistä yhteistyötä erityisesti sellaisten valvonta- ja tarkastusjärjestelmien, kannustimien ja toimenpiteiden kehittämiseksi ja soveltamiseksi käytännössä, joiden avulla kalastusta ja meriekosysteemejä voidaan hallinnoida ja hoitaa tehokkaasti pitkällä aikavälillä.
57 artikla
Kestävä puukauppa
Puukaupan alalla assosiaation puitteissa tehtävän yhteistyön tavoitteena on edistää laillisesti hakatun puun kauppaa. Yhteistyöhön voi sisältyä vuoropuhelua sääntelytoimenpiteistä ja tiedonvaihtoa markkinapohjaisista tai vapaaehtoisista toimenpiteistä, kuten metsien sertifioinnista tai ympäristöystävällisistä hankinnoista.
58 artikla
Kestävä kehitys kaupan alalla
1. Assosiaation puitteissa voidaan tehdä yhteistyötä kestävän kehityksen edistämiseksi
a)
helpottamalla ja edistämällä kauppaa ja investointeja ympäristöhyödykkeiden ja -palveluiden alalla, myös paikallisen lainsäädännön laatimisen ja täytäntöönpanon avulla, sekä sellaisten tavaroiden alalla, joilla parannetaan MMA:iden sosiaalisia oloja;
b)
helpottamalla kaupan ja investointien esteiden poistamista sellaisten tavaroiden ja palvelujen osalta, joilla on erityistä merkitystä ilmastonmuutoksen vaikutusten lieventämisen kannalta, esimerkiksi kestävät ja uusiutuvat energialähteet sekä energiatehokkaat tuotteet ja palvelut, muun muassa laatimalla poliittisia toimintakehyksiä, jotka edistävät parhaiden saatavilla olevien teknologioiden käyttöönottoa, sekä edistämällä normeja, jotka vastaavat ympäristön ja talouden tarpeita ja minimoivat kaupan tekniset esteet;
c)
edistämällä sellaisten tavaroiden kauppaa, jotka parantavat sosiaalisia oloja ja ympäristöä säästäviä käytäntöjä, mukaan lukien tavarat, jotka kuuluvat kestävyyden takaavien vapaaehtoisten järjestelmien, esimerkiksi reilun kaupan, eettisen kaupan, ympäristömerkkien ja luonnonvaroja hyödyntävien tuotteiden sertifiointijärjestelmien, piiriin;
d)
edistämällä yritysten sosiaalista vastuuta koskevia kansainvälisesti tunnustettuja periaatteita ja suuntaviivoja ja kannustamalla MMA:iden alueella toimivia yrityksiä soveltamaan niitä;
e)
vaihtamalla yritysten sosiaalista vastuuta koskevia tietoja ja parhaita toimintatapoja.
2. Suunnitellessaan ja toteuttaessaan toimenpiteitä, joilla pyritään suojelemaan ympäristöä tai työehtoja ja jotka saattavat vaikuttaa kauppaan tai investointeihin, unionin ja MMA:iden on otettava huomioon käytettävissä olevat tieteelliset ja tekniset tiedot sekä asiaankuuluvat kansainväliset normit, suuntaviivat ja suositukset varovaisuusperiaate mukaan lukien.
3. Unionin ja MMA:iden on noudatettava täyttä avoimuutta kehittäessään, ottaessaan käyttöön ja pannessaan täytäntöön toimenpiteitä, joilla pyritään suojelemaan ympäristöä ja työehtoja ja jotka vaikuttavat kauppaan tai investointeihin.
2 Luku
Muut kauppaan liittyvät alat
59 artikla
Juoksevat maksut ja pääomanliikkeet
1. Unionin ja MMA:iden kansalaisten välisten vaihtotaseeseen perustuvien maksujen suorittamista vapaasti vaihdettavassa valuutassa ei rajoiteta millään tavalla.
2. Jäsenvaltioiden ja MMA:iden viranomaiset eivät saa millään tavalla rajoittaa maksutaseen pääomatiliin sisältyvien suoritusten osalta pääoman vapaata liikkuvuutta sellaisten yritysten suorissa investoinneissa, jotka on perustettu vastaanottavan jäsenvaltion, maan tai alueen lainsäädännön mukaisesti, ja niiden on varmistettava, että tällaiset investoinnit ja niistä saadut voitot voidaan muuttaa rahaksi ja kotiuttaa.
3. Unionilla ja MMA:illa on oikeus toteuttaa soveltuvin osin SEUT-sopimuksen 64, 65, 66, 75 ja 215 artiklassa tarkoitetut toimenpiteet kyseisissä artikloissa vahvistetuin edellytyksin.
4. MMA:n viranomaisten, asianomaisen jäsenvaltion tai unionin on ilmoitettava toisilleen viipymättä tällaisista toimenpiteistä ja esitettävä aikataulu niiden kumoamiselle mahdollisimman pian.
60 artikla
Kilpailupolitiikka
Kilpailun vääristymisen torjunta niin, että kunkin MMA:n kehitystaso ja taloudelliset tarpeet otetaan riittävällä tavalla huomioon, edellyttää paikallisten, kansallisten tai alueellisten sääntöjen ja politiikkojen toteuttamista, mukaan lukien sellaisten yritysten välisten sopimusten, yritysten yhteenliittymien päätösten ja yritysten kesken yhdenmukaistettujen menettelyjen valvonta ja joissakin tapauksissa niiden kieltäminen, joiden tarkoituksena tai seurauksena on kilpailun estäminen, rajoittaminen tai vääristäminen. Kielto koskee myös yhden tai useamman yrityksen määräävän markkina-aseman väärinkäyttöä unionin tai MMA:n alueella.
61 artikla
Teollis- ja tekijänoikeuksien suoja
1. Kahdenvälisen kaupan vääristymien ja esteiden vähentämiseksi on huolehdittava teollis- ja tekijänoikeuksien riittävästä ja tehokkaasta suojasta, mukaan lukien keinot niiden toteutumisen valvomiseksi, tarpeen mukaan tiukimpia kansainvälisiä normeja noudattaen.
2. Assosiaation puitteissa tehtävä alan yhteistyö voi koskea teollis- ja tekijänoikeuksien suojelua ja toteutumisen valvontaa koskevien lakien ja määräysten valmistelua, oikeudenhaltijoiden toimesta tapahtuvan oikeuksien väärinkäytön ja kilpailijoiden toimesta tapahtuvien oikeuksien loukkauksien estämistä sekä teollis- ja tekijänoikeuksien toteutumista valvovien ja suojelevien alueellisten järjestöjen tukemista, niiden henkilöstön koulutus mukaan lukien.
62 artikla
Kaupan tekniset esteet
Assosiaatio voi käsittää yhteistyötä tavaroita koskevan teknisen sääntelyn, standardoinnin, vaatimustenmukaisuuden arvioinnin, akkreditoinnin, markkinavalvonnan ja laadunvarmistuksen aloilla tarpeettomien teknisten esteiden poistamiseksi unionin ja MMA:iden välisestä kaupasta ja eroavuuksien vähentämiseksi kyseisillä aloilla.
63 artikla
Kuluttajapolitiikka, kuluttajien terveyden suojelu ja kauppa
Assosiaation puitteissa kuluttajapolitiikan, kuluttajien terveyden suojelun ja kaupan alalla tehtävään yhteistyöhön voi sisältyä lakien ja määräysten valmistelu kuluttajapolitiikan ja kuluttajien terveyden suojelun aloilla tarpeettomien kaupan esteiden välttämiseksi.
64 artikla
Terveys- ja kasvinsuojelutoimet
Assosiaation puitteissa tehtävän terveys- ja kasvinsuojeluyhteistyön tavoitteena on:
a)
helpottaa kauppaa unionin ja MMA:iden välillä kaiken kaikkiaan sekä MMA:iden ja kolmansien maiden välillä turvaten samalla ihmisten, eläinten ja kasvien terveys ja/tai elämä terveys- ja kasvinsuojelutoimista tehdyn WTO:n sopimuksen mukaisesti;
b)
puuttua terveys- ja kasvinsuojelutoimista aiheutuviin ongelmiin;
c)
varmistaa unionin ja MMA:iden väliseen kauppaan sovellettavien terveys- ja kasvinsuojelutoimien läpinäkyvyys;
d)
edistää toimien yhdenmukaistamista kansainvälisten normien kanssa terveys- ja kasvinsuojelutoimista tehdyn WTO:n sopimuksen mukaisesti;
e)
tukea MMA:iden tosiasiallista osallistumista kansainvälisiä terveys- ja kasvinsuojelunormeja laativien järjestöjen toimintaan;
f)
edistää MMA:iden sekä eurooppalaisten laitosten ja laboratorioiden välistä kuulemista ja vaihtoa;
g)
luoda MMA:ille tekniset valmiudet panna täytäntöön ja valvoa terveys- ja kasvinsuojelutoimia sekä kehittää kyseisiä valmiuksia;
h)
edistää teknologian siirtoa terveys- ja kasvinsuojelutoimien alalla.
65 artikla
Protektionististen toimenpiteiden kielto
Edellä olevien 1 ja 2 luvun säännöksiä ei saa käyttää mielivaltaiseen syrjintään tai kaupan peiteltyyn rajoittamiseen.
3 Luku
Raha- ja veroasiat
66 artikla
Verotusta koskeva poikkeuslauseke
1. Tämän päätöksen mukaisesti myönnettyä suosituimmuuskohtelua ei sovelleta veroetuihin, joita jäsenvaltioiden tai MMA:iden viranomaiset myöntävät kaksinkertaisen verotuksen välttämisestä tehtyjen sopimusten, muiden verotusjärjestelyjen tai voimassa olevan kansallisen verolainsäädännön perusteella joko tällä hetkellä tai tulevaisuudessa, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 67 artiklan soveltamista.
2. Minkään tässä päätöksessä ei saa tulkita estävän veropetosten tai veronkierron estämiseen tarkoitetun toimenpiteen käyttöönottoa tai toteuttamista kaksinkertaisen verotuksen välttämisestä tehtyjen sopimusten, muiden verojärjestelyjen tai voimassa olevan kansallisen verolainsäädännön perusteella.
3. Minkään tässä päätöksessä ei saa tulkita estävän jäsenvaltioiden ja MMA:iden toimivaltaisia viranomaisia tekemästä verolainsäädäntönsä asiaa koskevia säännöksiä soveltaessaan eroa eri tilanteessa olevien veronmaksajien välillä, erityisesti asuinpaikan suhteen tai sen suhteen, minne he ovat sijoittaneet pääomansa.
67 artikla
Unionin rahoittamien sopimusten verotus- ja tullijärjestelyt
1. MMA:iden on sovellettava unionin rahoittamiin sopimuksiin vähintään yhtä edullisia verotus- ja tullijärjestelyjä kuin mitä ne soveltavat jäsenvaltioihin, joihin ne ovat sidoksissa, tai valtioihin, joille on myönnetty suosituimmuuskohtelu, taikka niihin kansainvälisiin kehitysjärjestöihin, joihin niillä on suhteet, sen mukaan mikä järjestely on edullisin.
2. Rajoittamatta 1 kohdan soveltamista unionin rahoittamiin sopimuksiin sovelletaan seuraavia järjestelyjä:
a)
sopimuksesta ei peritä edunsaaja-MMA:ssa leimaveroa, rekisteröintiveroa eikä vaikutukseltaan vastaavia veronluonteisia maksuja riippumatta siitä, ovatko kyseiset maksut jo voimassa vai otetaanko ne käyttöön myöhemmin; sopimukset kuitenkin rekisteröidään MMA:ssa voimassa olevien lakien mukaisesti ja rekisteröinnistä voidaan veloittaa palvelumaksu;
b)
sopimusten täytäntöönpanosta syntyviä tuottoja ja/tai tuloja verotetaan edunsaaja-MMA:n sisäisen verojärjestelmän mukaisesti, jos kyseiset tuotot ja/tai tulot aikaansaaneen luonnollisen henkilön tai oikeushenkilön vakituinen kotipaikka on kyseisessä MMA:ssa tai jos sopimuksen täytäntöönpano kestää kauemmin kuin kuusi kuukautta;
c)
yritykset, joiden on tuotava tarvikkeita urakkasopimusten panemiseksi täytäntöön, ovat pyynnöstä oikeutettuja väliaikaiseen maahantuontimenettelyyn sellaisena kuin se kyseisten tarvikkeiden osalta määritelty edunsaaja-MMA:n lainsäädännössä;
d)
palvelusopimuksessa määriteltyjen tehtävien suorittamisessa tarvittavat ammattikäyttöön tarkoitetut välineet voidaan tuoda väliaikaisesti edunsaaja-MMA:han ilman, että niistä peritään fiskaalisia tulleja, tuontitulleja ja/tai -maksuja tai muita vaikutukseltaan vastaavia maksuja edellyttäen, että kyseiset tullit ja maksut eivät ole korvausta tarjotuista palveluista;
e)
tavarahankintasopimuksen nojalla edunsaaja-MMA:han tapahtuvasta tuonnista ei peritä tuontimaksuja ja/tai -tulleja, veroja eikä vaikutukseltaan vastaavia veronluonteisia maksuja. Asianomaisesta MMA:sta peräisin olevia tavaroita koskeva hankintasopimus tehdään tavaroiden vapaasti lähettäjältä -hinnan perusteella, johon voidaan lisätä niihin kyseisessä MMA:ssa mahdollisesti sovellettavat sisäiset veronluonteiset maksut;
f)
polttoaineet, voiteluaineet, hiilivetyjen sideaineet ja kaikki urakkasopimusten täytäntöönpanossa käytettävät aineet katsotaan ostetuiksi paikallisilta markkinoilta ja niihin sovelletaan edunsaaja-MMA:ssa voimassa olevan lainsäädännön mukaisia verosääntöjä;
g)
palvelusopimuksessa määriteltyjä tehtäviä suorittavien, muiden kuin paikalta palkattujen luonnollisten henkilöiden ja heidän perheenjäsentensä henkilökohtaisten tavaroiden ja kotitaloustavaroiden tuonti vapautetaan tuontimaksuista ja/tai -tulleista, veroista ja muista vaikutukseltaan vastaavista veronluonteisista maksuista edunsaaja-MMA:ssa voimassa olevan lainsäädännön asettamissa rajoissa.
3. Asianomaisen MMA:n lainsäädäntöä sovelletaan kaikkiin 1 ja 2 kohdan soveltamisalaan kuulumattomiin sopimusasioihin.
4 Luku
Kaupankäyntivalmiuksien kehittäminen
68 artikla
Yleinen lähestymistapa
Assosiaation tarkoituksena on kehittää MMA:iden kaupankäyntivalmiuksia, jotta MMA:t saisivat mahdollisimman suuren hyödyn tämän päätöksen säännöksistä ja voisivat osallistua unionin sisämarkkinoiden sekä alueellisten, alialueellisten ja kansainvälisten markkinoiden toimintaan parhaissa mahdollisissa olosuhteissa, seuraavin keinoin:
a)
kehitetään MMA:iden kilpailukykyä, omavaraisuutta ja talouden selviytymiskykyä monipuolistamalla MMA:iden tavara- ja palvelukauppaa, kasvattamalla kyseisen kaupan arvoa ja määrää sekä parantamalla MMA:iden kykyä houkutella yksityisiä investointeja talouden eri sektoreille;
b)
parannetaan MMA:iden ja niiden naapurimaiden välistä yhteistyötä tavara- ja palvelukaupan sekä sijoittautumisen aloilla.
69 artikla
Vuoropuhelu, yhteistyö ja valmiuksien kehittäminen kaupan alalla
Assosiaation puitteissa toteutettavilla kaupan alan vuoropuhelua, yhteistyötä ja valmiuksien kehittämistä koskevilla aloitteilla voidaan esimerkiksi
a)
parantaa MMA:iden valmiuksia laatia ja panna täytäntöön politiikkoja, joita tarvitaan tavara- ja palvelukaupan kehittämiseksi;
b)
tukea MMA:iden pyrkimyksiä luoda asianmukaiset oikeudelliset ja institutionaaliset puitteet, sääntelykehys ja tarvittavat hallinnolliset menettelyt;
c)
edistää yksityissektorin, erityisesti pk-yritysten, kehittämistä;
d)
helpottaa markkinoiden kehittämistä ja tuotekehitystä, mukaan lukien tuotteiden laadun parantaminen;
e)
edistää tavara- ja palvelukaupan kannalta olennaisten henkilöstöresurssien ja ammattitaidon kehittämistä;
f)
parantaa liike-elämässä välittäjinä toimivien valmiuksia tarjota MMA:iden yrityksille niiden vientitoiminnan kannalta olennaisia palveluja, esimerkiksi markkinatietoutta;
g)
edistää sijoittamiseen kannustavan liiketoimintaympäristön luomista.
5 Luku
Rahoituspalveluja ja verotusta koskeva yhteistyö
70 artikla
Kansainvälisiä rahoituspalveluja koskeva yhteistyö
Assosiaation puitteissa voidaan maailmanlaajuisen rahoitusjärjestelmän vakauden, eheyden ja läpinäkyvyyden edistämiseksi tehdä kansainvälisiä rahoituspalveluja koskevaa yhteistyötä. Yhteistyö voi koskea seuraavaa:
a)
tehokkaan ja riittävän suojan tarjoaminen sijoittajille ja muille rahoituspalvelujen kuluttajille;
b)
rahanpesun ja terrorismin rahoituksen ehkäisy ja torjuminen;
c)
rahoitusjärjestelmän eri toimijoiden, myös sääntely- ja valvontaviranomaisten, välisen yhteistyön edistäminen;
d)
rahoituspalveluja koskevien riippumattomien ja tehokkaiden valvontamekanismien perustaminen.
71 artikla
Rahoituspalvelujen sääntelyn yhdenmukaistaminen
Unioni ja MMA:t edistävät rahoituspalveluja koskevan sääntelyn lähentämistä alalla kansainvälisesti tunnustettuihin sääntely- ja valvontanormeihin, mukaan lukien Baselin komitean pankkivalvonnan perusperiaate, kansainvälisen vakuutusvalvojien järjestön vakuuttamisen perusperiaatteet, kansainvälisen arvopaperimarkkinavalvojien yhteisön arvopaperikaupan sääntelyn tavoitteet ja periaatteet, OECD:n sopimus tietojenvaihdosta veroasioissa, G20-ryhmän julkilausuma verotusta koskevasta avoimuudesta ja tietojenvaihdosta, finanssimarkkinoiden vakauden valvontaryhmän rahoituslaitosten kriisinratkaisujärjestelmien avaintekijät sekä rahanpesunvastaisen toimintaryhmän suositukset rahanpesun ja terrorismin rahoituksen ja leviämisen torjuntaa koskevista kansainvälisistä normeista.
Silloin kun se on asianmukaista tai asianomaisen MMA:n pyynnöstä unioni ja MMA:t edistävät myös MMA:iden lainsäädännön suurempaa lähentämistä rahoituspalveluja koskevaan unionin lainsäädäntöön.
72 artikla
Sääntely- ja valvontaviranomaisten välinen yhteistyö
Unioni ja MMA:t tukevat sääntely- ja valvontaviranomaisten välistä yhteistyötä, joka kattaa tietojenvaihdon, rahoitusmarkkina-asiantuntemuksen jakamisen ja muut vastaavat toimenpiteet. Erityistä huomiota on kiinnitettävä viranomaisten hallinnollisten valmiuksien kehittämiseen esimerkiksi henkilöstövaihdon ja yhteisen koulutuksen avulla.
73 artikla
Yhteistyö veroasioissa
Unioni ja MMA:t edistävät yhteistyötä verotuksen alalla tarkoituksenaan helpottaa lainmukaisten verotulojen keräämistä ja laatia toimenpiteitä, joiden avulla hyvää verohallintoa, muun muassa läpinäkyvyyttä, tietojenvaihtoa ja oikeudenmukaista verokilpailua, koskevia periaatteita voidaan soveltaa käytännössä.
NELJÄS OSA
KESTÄVÄN KEHITYKSEN VÄLINEET
1 Luku
Yleiset säännökset
74 artikla
Yleiset tavoitteet
Unioni edistää assosiaation yleisten tavoitteiden saavuttamista antamalla
a)
riittävät taloudelliset resurssit ja asianmukaista teknistä apua, jolla pyritään parantamaan MMA:iden valmiuksia laatia strategia- ja sääntelykehyksiä ja panna ne täytäntöön;
b)
pitkäkestoista rahoitusta yksityissektorin kasvun edistämiseen.
75 artikla
Määritelmät
Tässä osassa tarkoitetaan:
a)
’ohjelmoitavalla avulla’ Euroopan kehitysrahastosta MMA:ille ohjelma-asiakirjoissa vahvistettujen hallintoalue- tai aluekohtaisten strategioiden ja painopisteiden rahoittamiseen kohdennettua apua, jota ei makseta takaisin;
b)
’ohjelmoinnilla’ MMA:iden kestävälle kehitykselle assosiaation puitteissa asetettujen tavoitteiden saavuttamiseksi tämän päätöksen toisessa osassa tarkoitetulla alalla toteutettavan monivuotisen toimen täytäntöönpanoon liittyvää organisointia, päätöksentekoa ja ohjeellisten määrärahojen myöntämistä;
c)
’ohjelma-asiakirjalla’ asiakirjaa, jossa esitetään MMA:n strategia, painopisteet ja järjestelyt sekä valjastetaan MMA:n omat kestävän kehityksen tavoitteet palvelemaan assosiaation tavoitteita tehokkaasti ja tuloksellisesti;
d)
83 artiklassa tarkoitetuilla ’kehittämissuunnitelmilla’ MMA:iden kehittämispolitiikkojensa ja -strategioidensa puitteissa yksin määrittelemien ja rahoittamien toimintojen muodostamaa johdonmukaista kokonaisuutta sekä MMA:n ja sen jäsenvaltion, johon kyseinen MMA on sidoksissa, kesken sopimia toimintoja;
e)
’hallintoaluekohtaisella määrärahalla’ yksittäisille MMA:ille ohjelma-asiakirjoissa vahvistettujen hallintoaluekohtaisten strategioiden ja painopisteiden rahoittamiseen Euroopan kehitysrahastosta myönnettävän ohjelmoitavan avun määrää;
f)
’aluekohtaisella määrärahalla’ ohjelma-asiakirjoissa vahvistettujen alueellisten yhteistyöstrategioiden tai useille MMA:ille yhteisten temaattisten painopisteiden rahoittamiseen Euroopan kehitysrahastosta myönnettävän ohjelmoitavan avun määrää;
g)
’rahoituspäätöksellä’ komission hyväksymää säädöstä, jossa täsmennetään unionin rahoitusosuus ja jolla annetaan valtuutus rahoituksen myöntämiseen Euroopan kehitysrahastosta.
76 artikla
Rahoitusyhteistyön periaatteet
1. Unionin rahoitusapu perustuu kumppanuuden, omistajuuden, alueellisten järjestelmien lähentämisen, täydentävyyden ja toissijaisuuden periaatteisiin.
2. Tämän päätöksen nojalla toteutettavat toiminnot voidaan rahoittaa ohjelmoitavalla tai ei-ohjelmoitavalla avulla.
3. Unionin rahoitusapu
a)
pannaan täytäntöön ottaen asianmukaisesti huomioon MMA:iden maantieteelliset, sosiaaliset ja kulttuuriset ominaispiirteet samoin kuin niiden erityiset voimavarat;
b)
takaa sen, että varat myönnetään ennakoidusti ja säännöllisesti;
c)
on joustavaa ja räätälöity kunkin MMA:n tilanteeseen; ja
d)
noudattaa täysimääräisesti kunkin kumppanin institutionaalisia, oikeudellisia ja rahoitusta koskevia toimivaltuuksia.
4. Asianomaisen MMA:n viranomaiset vastaavat toimintojen täytäntöönpanosta, sanotun kuitenkaan rajoittamatta komission toimivaltaa, jonka tarkoituksena on varmistaa moitteeton varainhoito unionin varoja käytettäessä.
2 Luku
Rahoitusvarat
77 artikla
Rahoituslähteet
MMA:ille voidaan myöntää rahoitusta seuraavista lähteistä:
a)
MMA:ille 11. Euroopan kehitysrahaston (EKR) perustamisesta tehdyn unionin jäsenvaltioiden sisäisen sopimuksen mukaisesti kohdennetut varat;
b)
unionin yleisestä talousarviosta rahoitettavat unionin ohjelmat ja välineet; ja
c)
EIP:n hallinnoimat EIP:n omat varat ja EKR:n investointikehykseen osoitetut varat 11. EKR:n perustamisesta tehdyssä unionin jäsenvaltioiden sisäisessä sopimuksessa (7), jäljempänä ’11. EKR:n perustamisesta tehty sisäinen sopimus’, vahvistettujen edellytysten mukaisesti.
3 Luku
11. EKR:stä myönnettävää rahoitusapua koskevat erityissäännökset
78 artikla
Kohde ja soveltamisala
Rahoitustukea voidaan myöntää seuraaviin toimintoihin tässä päätöksessä asetettujen tavoitteiden saavuttamiseksi asianomaisten MMA:iden paikallis- tai aluetasolla vahvistamien strategioiden ja painopisteiden puitteissa ja humanitaarista apua ja hätäapua mitenkään rajoittamatta:
a)
alakohtaiset politiikat ja uudistukset sekä niiden kanssa yhdenmukaiset hankkeet;
b)
instituutioiden ja valmiuksien kehittäminen sekä ympäristönäkökohtien huomioon ottaminen;
c)
tekninen yhteistyö; ja
d)
lisätuki siinä tapauksessa, että 82 artiklassa tarkoitettujen tavaroiden ja palvelujen vientituloissa on vaihtelua.
79 artikla
Humanitaarinen apu ja hätäapu
1. Humanitaarista apua ja hätäapua myönnetään MMA:ille, jotka kärsivät vakavista ja poikkeuksellisista taloudellisista ja sosiaalisista vaikeuksista, jotka ovat seurausta luonnononnettomuudesta tai ihmisen aiheuttaman onnettomuuden vaikutukseltaan vastaavista erityisolosuhteista. Humanitaarista apua ja hätäapua annetaan niin kauan kuin on tarpeen tällaisissa tilanteissa syntyvien kiireellisten ongelmien ratkaisemiseksi.
Humanitaarista apua ja hätäapua annetaan ainoastaan katastrofien uhrien tarpeiden ja edun mukaisesti.
2. Humanitaarisen avun ja hätäavun tarkoituksena on
a)
pelastaa ihmishenkiä, ehkäistä ja lievittää kärsimystä ja ylläpitää ihmisarvoa kriiseissä ja niiden jälkeisissä tilanteissa;
b)
osallistua humanitaarisen avun rahoittamiseen ja toimittamiseen sekä kaikin käytettävissä olevin logistisin keinoin sen varmistamiseen, että apu menee suoraan niille, joille se on tarkoitettu;
c)
toteuttaa lyhytkestoisia kunnostus- ja jälleenrakennustoimia, jotta uhreille voitaisiin tarjota sosioekonomisen sopeutumisen vähimmäisedellytykset, ja luoda mahdollisimman pian edellytykset kehityksen jatkumiselle pitkän aikavälin tavoitteiden pohjalta;
d)
vastata luonnononnettomuuden tai ihmisen aiheuttaman onnettomuuden vuoksi asuinsijoiltaan siirtymään joutuneiden henkilöiden, kuten pakolaisten, hätäsiirtolaisten ja paluumuuttajien, kaikkiin tarpeisiin riippumatta heidän sijaintipaikastaan niin pitkään kuin on tarpeen sekä helpottaa heidän vapaaehtoista paluumuuttoaan ja uudelleenkotoutumistaan lähtömaassaan; ja
e)
avustaa MMA:ita luomaan lyhyen aikavälin järjestelmät onnettomuuksien ehkäisemiseksi ja niihin varautumiseksi, ennustus- ja ennakkovaroitusjärjestelmät mukaan lukien, jotta onnettomuuksien seurauksia voitaisiin vähentää.
3. Tässä artiklassa säädettyä apua voidaan myöntää myös pakolaisia tai paluumuuttajia vastaanottaville MMA:ille hätäavun piiriin kuulumattomiin akuutteihin tarpeisiin.
4. Tämän artiklan nojalla myönnettävä apu rahoitetaan Euroopan unionin yleisestä talousarviosta. Sitä voidaan poikkeuksellisesti rahoittaa asianomaisen budjettikohdan lisäksi liitteessä II vahvistetuista määrärahoista.
5. Humanitaarisen avun ja hätäavun toimia toteutetaan apua tarvitsevan MMA:n, komission, sen jäsenvaltion, johon MMA on sidoksissa, kansainvälisten järjestöjen taikka paikallisten tai kansainvälisten valtiosta riippumattomien järjestöjen pyynnöstä. Apua hallinnoidaan ja se pannaan täytäntöön sellaisia menettelyjä noudattaen, jotka tukevat nopeaa, joustavaa ja tuloksellista toimintaa.
80 artikla
Valmiuksien kehittäminen
1. Rahoitusavulla voidaan edistää muun muassa MMA:iden tukemista sellaisten valmiuksien kehittämisessä, joita tarvitaan hallintoalue- ja/tai aluekohtaisten strategioiden ja toimien määrittelyssä, täytäntöönpanossa ja seurannassa, jotta saavutettaisiin toisessa ja kolmannessa osassa mainittujen yhteistyöalojen yleiset tavoitteet.
2. Unioni tukee MMA:iden pyrkimyksiä kehittää luotettavia tilastotietoja kyseisillä aloilla.
3. Unioni voi tukea MMA:ita niiden pyrkimyksissä parantaa makrotaloudellisten indikaattoriensa vertailtavuutta.
81 artikla
Tekninen apu
1. Komission aloitteesta voidaan rahoittaa selvityksiä tai teknisiä avustustoimia, jotta voidaan varmistaa tämän päätöksen täytäntöönpanon ja sen kokonaisarvioinnin edellyttämät valmistelu-, seuranta-, arviointi- ja valvontatoimet. Paikallistasolla annettava tekninen apu toteutetaan kaikissa tapauksissa hajautettuun varainhoitoon sovellettavien sääntöjen mukaisesti.
2. MMA:iden aloitteesta voidaan rahoittaa ohjelma-asiakirjoihin sisältyvien toimien täytäntöönpanoon liittyviä selvityksiä tai teknisiä avustustoimia. Komissio voi päättää rahoittaa tällaiset toimet joko ohjelmoitavalla avulla tai teknisen yhteistyön toimenpiteisiin varatuista määrärahoista.
82 artikla
Vientitulojen vaihtelujen perusteella myönnettävä lisätuki
1. Liitteessä II tarkoitettujen määrärahojen puitteissa luodaan järjestelmä, josta myönnetään lisätukea erityisesti maatalouden, kalatalouden ja kaivosteollisuuden vientitulojen lyhytkestoisesta vaihtelusta johtuvien sellaisten kielteisten vaikutusten lieventämiseksi, jotka saattavat vaarantaa asianomaisen MMA:n kehitystavoitteiden toteutumisen.
2. Lyhytkestoisen vientitulojen vaihtelun vuoksi myönnettävällä tuella pyritään säilyttämään ne makrotaloudelliset ja alakohtaiset uudistukset ja politiikat, joiden toteutuminen vaarantuisi tulojen vähenemisen seurauksena, sekä korjaamaan erityisesti maatalous- ja kaivannaistuotteiden vientitulojen epävakaudesta aiheutuvat kielteiset vaikutukset.
Liitteessä V tarkoitettuja varoja kohdennettaessa otetaan huomioon MMA:iden talouksien, erityisesti maatalouden ja kaivosteollisuuden, riippuvuus viennistä. Liitteessä I tarkoitetut eristyneet MMA:t saavat tältä osin edullisemman kohtelun liitteessä V esitettyjen perusteiden mukaisesti.
3. Lisävaroja myönnetään liitteessä V tarkoitetun tukijärjestelmän sääntöjen mukaisesti.
4. Unioni tukee myös MMA:ita varten suunniteltuja markkinapohjaisia vakuutusjärjestelmiä, joilla MMA:t pyrkivät suojautumaan vientitulojen vaihteluilta.
83 artikla
Ohjelmointi
1. Tämän päätöksen mukainen ohjelmoitava apu perustuu ohjelma-asiakirjaan.
2. Ohjelma-asiakirjassa voidaan ottaa huomioon aluekehityssuunnitelmat tai muut sellaiset suunnitelmat, joista MMA:t ja ne jäsenvaltiot, joihin MMA:t ovat sidoksissa, ovat sopineet keskenään.
3. MMA:iden viranomaisilla on 10 artiklan mukaisesti päävastuu strategioiden, painopisteiden ja järjestelyjen suunnittelusta, mikä tapahtuu laatimalla ohjelma-asiakirjat koordinoidusti komission ja sen jäsenvaltion kanssa, johon asianomainen MMA on sidoksissa.
4. MMA:iden viranomaiset
a)
määrittelevät painopisteet, joihin strategia perustuu; ja
b)
laativat hanke- ja ohjelmaehdotukset, jotka toimitetaan komissiolle ja joita ne tarkastelevat yhdessä komission kanssa.
84 artikla
Ohjelma-asiakirjan valmistelu, arviointi ja hyväksyminen
1. Toimivaltainen paikallinen tai, jos kyse on alueellisista ohjelmista, alueellinen tulojen ja menojen hyväksyjä valmistelee ehdotuksen ohjelma-asiakirjaksi käytyään mahdollisimman monen sidosryhmän kanssa ja käyttää hyväkseen saatuja kokemuksia ja parhaita käytäntöjä.
2. Jokainen ohjelma-asiakirjaa koskeva ehdotus sopeutetaan kunkin MMA:n tarpeisiin ja erityisiin olosuhteisiin. Siihen on sisällyttävä keskeinen ala tai keskeiset alat, jotka on valittu unionin rahoitusta varten, erityiset tavoitteet, odotetut tulokset, suoritusindikaattorit, joiden mukaan sitä arvioidaan sekä ohjeelliset määrärahat. Se edistää yhteistyöohjelmien paikallista omavastuuta.
3. MMA:t ja kyseinen jäsenvaltio ja komissio keskustelevat ehdotuksesta ohjelma-asiakirjaksi ohjelmasuunnitteluprosessin varhaisista vaiheista alkaen tarkoituksena edistää täydentävyyttä ja johdonmukaisuutta niiden yhteistyötoimien kesken.
4. Komissio arvioi ehdotusta ohjelma-asiakirjaksi tarkistaakseen, että siinä on kaikki tarvittavat osatekijät ja että se on johdonmukainen tämän päätöksen ja asiaankuuluvien unionin politiikkojen kanssa. Komissio neuvottelee Euroopan investointipankin kanssa ohjelma-asiakirjan luonnoksesta.
5. MMA:t toimittavat kaikki tarvittavat tiedot, mukaan luettuina toteutettavuustutkimusten tulokset, jotta komissio voi arvioida ohjelma-asiakirjan luonnosta mahdollisimman tehokkaasti.
6. MMA:iden viranomaiset ja komissio vastaavat yhdessä ohjelma-asiakirjan hyväksymisestä. Komissio hyväksyy ohjelma-asiakirjan 86 artiklassa säädetyn menettelyn mukaisesti.
85 artikla
Täytäntöönpano
1. Komissio hyväksyy ohjelma-asiakirjaa vastaavan rahoituspäätöksen 11. EKR:n varainhoitoasetuksen säännösten mukaisesti ja 87 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
2. Komissio panee 11. EKR:stä MMA:ille kohdennetut varat täytäntöön millä tahansa 11. EKR:n varainhoitoasetuksessa esitetyistä tavoista tässä päätöksessä ja sen täytäntöönpanotoimenpiteissä vahvistetuin edellytyksin. Tätä varten se tekee rahoitussopimukset MMA:iden asianomaisten viranomaisten kanssa.
3. MMA:iden viranomaiset
a)
valmistelevat, neuvottelevat ja tekevät sopimukset;
b)
huolehtivat hankkeiden ja ohjelmien täytäntöönpanosta ja hallinnoinnista; ja
c)
huolehtivat hankkeiden ja ohjelmien toiminnasta ja niiden kestävyydestä.
4. MMA:iden viranomaiset ja komissio yhdessä
a)
varmistavat tasapuoliset edellytykset osallistua tarjouspyyntöihin ja sopimusten tekemiseen;
b)
seuraavat ja arvioivat hankkeiden ja ohjelmien vaikutuksia ja tuloksia; ja
c)
varmistavat hankkeiden ja ohjelmien asianmukaisen, ripeän ja tehokkaan täytäntöönpanon.
5. Keskustelun helpottamiseksi tulojen ja menojen paikallisten hyväksyjien, asianomaisten jäsenvaltioiden ja ohjelmoinnissa mukana olevien komission edustajien kesken pidetään ainakin kerran vuodessa teknisiä kokouksia, varsinkin käyttäen nykyaikaista tekniikkaa, tai jos mahdollista MMA-EU-foorumilla käytävän vuoropuhelun yhteydessä.
6. 11. EKR:stä rahoitetut toimet voidaan panna täytäntöön rinnakkaisen tai yhdistetyn yhteisrahoituksen avulla 11. EKR:n varainhoitoasetuksen säännösten mukaisesti.
86 artikla
Tulojen ja menojen paikallinen ja alueellinen hyväksyjä
1. Kunkin MMA:n hallitus nimeää tulojen ja menojen paikallisen hyväksyjän edustamaan itseään kaikissa komission ja EIP:n hallinnoiman rahaston varoista rahoitettavissa toimenpiteissä. Paikallinen tulojen ja menojen hyväksyjä nimittää itselleen yhden tai useamman varamiehen, joka toimii kansallisen tulojen ja menojen hyväksyjän sijaisena tämän ollessa estynyt hoitamasta tehtäviään ja ilmoittaa tällaisesta sijaisuudesta komissiolle. Paikallinen tulojen ja menojen hyväksyjä voi siirtää asianomaisten ohjelmien ja hankkeiden täytäntöönpanoa koskevaa toimivaltaansa vastuuyksikölle toimivaltaisen MMA-viranomaisen sisällä aina, kun institutionaalisia valmiuksia ja moitteetonta varainhoitoa koskevat edellytykset täyttyvät. Paikallinen tulojen ja menojen hyväksyjä ilmoittaa komissiolle etukäteen tällaisesta toimivallan siirtämisestä.
Kun komission tietoon tulee, että 11. EKR:n varojen hoitoon liittyvien menettelyjen hallinnoinnissa on ongelmia, se huolehtii yhdessä paikallisen tulojen ja menojen hyväksyjän kanssa kaikista yhteydenotoista korjatakseen tilanteen ja toteuttaakseen tarvittavat toimet. Paikallinen tulojen ja menojen hyväksyjä on taloudellisessa vastuussa vain hänelle annetuista täytäntöönpanotehtävistä.
Silloin kun 11. EKR:n varoja hallinnoidaan välillisesti ja sillä varauksella, että komissio myöntää kansalliselle tulojen ja menojen hyväksyjälle lisävaltuuksia, paikallinen tulojen ja menojen hyväksyjä
a)
on vastuussa koordinoinnista, ohjelmoinnista, säännöllisestä seurannasta ja yhteistyön täytäntöönpanoa koskevista katsauksista ja avunantajien kanssa koordinoinnista;
b)
on vastuussa läheisessä yhteistyössä komission kanssa ohjelmien ja hankkeiden valmistelusta, esittämisestä ja arvioinnista.
2. Kun 11. EKR:n varoja hallinnoidaan välillisesti ja sillä varauksella, että komissio myöntää kansalliselle tulojen ja menojen hyväksyjälle lisävaltuuksia, asianomainen paikallinen tulojen ja menojen hyväksyjä toimii hankintaviranomaisena tarjouskilpailujen tai ehdotuspyyntöjen avulla täytäntöönpantavien ohjelmien osalta komission etukäteisvalvonnassa.
3. Paikallinen tulojen ja menojen hyväksyjä päättää toimien täytäntöönpanon aikana seuraavista asioista ja antaa kyseiset päätökset komission tiedoksi:
a)
ohjelmien ja hankkeiden tekniset mukautukset ja muutokset yksityiskohtia koskevissa asioissa, kunhan ne eivät vaikuta hyväksyttyyn tekniseen ratkaisuun vaan pysyvät rahoitussopimukseen sisältyvän mukautuksia koskevan varauman rajoissa;
b)
moniosaisten ohjelmien tai hankkeiden toteutuspaikan muutokset, jos ne ovat perusteltuja teknisistä, taloudellisista tai sosiaalisista syistä;
c)
viivästyssakkojen käyttöönotto tai niistä vapauttaminen;
d)
vastuuvapauden myöntäminen takaajille;
e)
alihankinta;
f)
lopullinen hyväksyminen, edellyttäen että komissio on hyväksynyt alustavan hyväksymisen, hyväksyy asian käsittelyä koskevan pöytäkirjan ja on tarvittaessa edustettuna lopullisen hyväksymisen yhteydessä erityisesti, jos alustavan hyväksymisen yhteydessä kirjattujen varaumien laajuus edellyttää huomattavaa lisätyötä; ja konsulttien ja muiden teknisen avun asiantuntijoiden palkkaaminen.
4. Alueellisten ohjelmien osalta osallistuvien MMA:iden viranomaiset nimeävät alueellisen tulojen ja menojen hyväksyjän 11 artiklassa tarkoitettujen yhteistyötoimijoiden joukosta. Alueellisen tulojen ja menojen hyväksyjän tehtävät vastaavat soveltuvin osin paikallisen tulojen ja menojen hyväksyjän tehtäviä.
87 artikla
EKR-MMA-komitea
1. Komissiota avustaa tarvittaessa 11. EKR:stä tehdyllä sisäisellä sopimuksella perustettu komitea.
2. Komitean käyttäessä sille tällä päätöksellä siirrettyä toimivaltaa siitä käytetään nimitystä ”EKR-MMA-komitea”. EKR-MMA-komiteaan sovelletaan 11. EKR:n perustamisesta tehdyssä sisäisessä sopimuksessa ja 11. EKR:ään sovellettavassa täytäntöönpanoasetuksessa vahvistettuja komitean menettelyjä. Viimeksi mainitun asetuksen voimaantuloon saakka sovelletaan neuvoston asetuksessa (EY) N:o 617/2007 (8) säädettyjä menettelyjä.
3. Komitea keskittyy työssään olennaisiin yhteistyökysymyksiin MMA:iden tasolla ja aluetasolla. Johdonmukaisuuden, koordinoinnin ja täydentävyyden varmistamiseksi se seuraa ohjelma-asiakirjojen täytäntöönpanoa.
4. Komitea antaa lausuntonsa seuraavista:
a)
ohjelma-asiakirjojen luonnokset ja niihin tehdyt muutokset; ja
b)
päätöksen tämän osan täytäntöönpanoa koskevat rahoituspäätökset.
88 artikla
Unionin edustustojen tehtävä
1. Kun unionia edustaa edustusto edustuston päällikön alaisuudessa, sovelletaan 11. EKR:n varainhoitoasetuksen säännöksiä, jotka koskevat tulojen ja menojen hyväksyjien ja tilinpitäjien edelleenvaltuutusta.
2. Paikallinen ja/tai alueellinen tulojen ja menojen hyväksyjä tekevät yhteistyötä keskenään edustuston päällikön kanssa, joka on pääasiallinen yhteyspiste yhteistyötoimijoille asianomaisissa MMA:issa.
89 artikla
Kansallisuutta ja alkuperää koskevat säännöt MMA:iden hankinta-, avustus- ja muita menettelyjä varten
1. Tukikelpoisuutta koskevat yleiset säännöt
a)
Osallistuminen hankinta-, avustus- ja muihin menettelyihin tämän päätöksen mukaisesti rahoitettujen toimien osalta kolmansien osapuolten hyväksi on avointa kaikille luonnollisille henkilöille, jotka ovat tukikelpoisen maan tai alueen kansalaisia, ja oikeushenkilöille, jotka ovat sinne tosiasiallisesti sijoittautuneet 2 kohdan mukaisesti, sekä kansainvälisille järjestöille.
b)
Kun on kyse toimista, jotka katetaan yhdistetyllä yhteisrahoituksella jonkin kumppanin tai toisen avunantajan kanssa, tai jotka jäsenvaltio panee täytäntöön yhteisesti hallinnoituina tai jotka pannaan täytäntöön komission perustaman erityisrahaston kautta, tukikelpoisia ovat myös maat, jotka ovat kyseisen kumppanin, toisen avunantajan tai jäsenvaltion sääntöjen mukaan tukikelpoisia tai jotka on määritetty erityisrahaston perussäädöksessä.
Kun on kyse toimista, jotka panee täytäntöön uskottu elin, kuten jäsenvaltio tai sen virasto tai Euroopan investointipankki tai kansainvälinen järjestö tai sen virasto, tukikelpoisia ovat myös kaikki luonnolliset ja oikeushenkilöt, jotka ovat kyseisen uskotun elimen sääntöjen, sellaisina kuin ne on määritelty yhteisrahoitus- tai täytäntöönpanoelimen kanssa tehdyissä sopimuksissa, mukaan tukikelpoisia.
c)
Kun on kyse toimista, joita rahoitetaan tämän päätöksen mukaisesti ja lisäksi jollain toisella ulkoisen toiminnan välineellä, mukaan lukien Afrikan, Karibian ja Tyynenmeren valtioiden ryhmän jäsenten sekä Euroopan yhteisön ja sen jäsenvaltioiden välinen Cotonoussa 23 päivänä kesäkuuta 2000 allekirjoitettu kumppanuussopimus (9), sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna Ouagadougoussa 22 päivänä kesäkuuta2010 (10), tukikelpoisiksi katsotaan kyseisten toimien osalta missä tahansa kyseisissä välineissä nimetyt maat.
Kun on kyse luonteeltaan maailmanlaajuisista, alueellisista tai rajatylittävistä toimista, joita rahoitetaan jollakin tämän päätöksen mukaisesti, toimen piiriin kuuluvista maista ja alueilta olevat luonnolliset ja oikeushenkilöt voivat osallistua tällaisten toimien täytäntöönpanomenettelyihin.
d)
Kaikkien tämän päätöksen nojalla tehdyn hankinta- tai avustussopimuksen mukaisesti ostettujen tarvikkeiden on oltava peräisin tukikelpoisesta maasta tai tukikelpoiselta alueelta. Ne voivat kuitenkin olla peräisin mistä tahansa valtiosta tai miltä tahansa alueelta, jos ostettavien tarvikkeiden kokonaismäärä ei ylitä kilpailuun perustuvan neuvottelumenettelyn kynnysarvoa. Tätä artiklaa sovellettaessa termi ”alkuperä” on määritelty neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 (11) 23 ja 24 artiklassa ja muussa tavaran muuta kuin etuuskohteluun oikeuttavaa alkuperää koskevassa unionin lainsäädännössä.
e)
Tämän artiklan sääntöjä ei sovelleta luonnollisiin henkilöihin, jotka ovat tukikelpoisen toimeksisaajan tai mahdollisen alihankkijan palveluksessa tai muussa oikeudellisessa sopimussuhteessa siihen, eikä niihin sisälly kyseisten henkilöiden kansallisuutta koskevia rajoituksia.
f)
Tässä artiklassa määriteltyä tukikelpoisuutta voidaan rajoittaa hakijoiden kansallisuuden, sijainnin tai luonteen osalta, jos toimen luonne, tavoitteet ja tehokas täytäntöönpano sitä edellyttävät.
g)
Niiden luonnollisten henkilöiden ja oikeushenkilöiden, joiden kanssa on tehty sopimus, on noudatettava asiassa sovellettavaa ympäristölainsäädäntöä sekä monenvälisiä ympäristösopimuksia ja kansainvälisesti sovittuja työelämän perusnormeja.
2. Tämän päätöksen mukaista rahoitusta voivat saada tarjoajat, hakijat ja ehdokkaat seuraavista maista:
a)
jäsenvaltiot, ehdokasmaat ja unionin tunnustamat mahdolliset ehdokasmaat sekä Euroopan talousalueen jäsenmaat;
b)
MMA:t;
c)
kehitysmaat ja -alueet, sellaisina kuin ne ovat OECD:n kehitysapukomitean (DAC) luetteloon sisältyvät julkista kehitysapua saavat maat, jotka eivät ole G20-ryhmän jäseniä;
d)
maat, joiden osalta komissio on vahvistanut ulkoisen avun vastavuoroisen saantimahdollisuuden. Vastavuoroinen avunsaantimahdollisuus voidaan myöntää vähintään vuoden pituiseksi määräajaksi edellyttäen, että asianomainen maa soveltaa samoja tukikelpoisuusehtoja unionista ja MMA:ista oleviin yhteisöihin;
e)
OECD:n jäsenvaltiot, niiden sopimusten osalta, jotka pannaan täytäntöön jossakin vähiten kehittyneistä maista;
f)
kun se ilmoitetaan etukäteen menettelyä koskevissa asiakirjoissa:
i)
maat, joilla on pitkään jatkuneet taloudelliset, kaupalliset tai maantieteelliset kytkökset naapurimaina oleviin edunsaajamaihin;
ii)
kaikki maat kiireellisissä tapauksissa tai jos tuotteita ja palveluita ei ole saatavilla tukikelpoisten maiden markkinoilla.
3. Komissio voi hyväksyä tarjoajat, hakijat ja ehdokkaat muista kuin tukikelpoisista maista tai tuen ulkopuolella olevaa alkuperää olevat tavarat asianmukaisesti perustelluissa tapauksissa, jolloin kelpoisuussäännöt tekisivät hankkeen, ohjelman tai toimen toteuttamisen mahdottomaksi tai liian vaikeaksi.
4. Yhteisesti hallinnoitujen toimien osalta asiaankuuluva jäsenvaltio, jolle komissio on siirtänyt täytäntöönpanotehtäviä, on oikeutettu komission puolesta valtuuttamaan muista maista tulevien tarjoajien, hakijoiden ja ehdokkaiden osallistumisen ja valtuuttamaan tavarat muista maista 2 kohdan f alakohdan mukaisesti ja hyväksymään tukikelpoisiksi tarjoajat, hakijat ja ehdokkaat muista kuin tukikelpoisista maista 3 kohdan mukaisesti tai tuen ulkopuolella olevaa alkuperää olevat tavarat 1 kohdan d alakohdan mukaisesti.
90 artikla
Unionin taloudellisten etujen suojaaminen ja varainhoidon valvonta
1. Komissio varmistaa asianmukaisin toimenpitein, että tämän päätöksen nojalla rahoitettavia toimia toteutettaessa unionin taloudellisia etuja suojataan petoksia, lahjontaa ja muuta laitonta toimintaa ehkäisevillä toimenpiteillä, tehokkailla tarkastuksilla ja, jos sääntöjenvastaisuuksia havaitaan, perimällä aiheettomasti maksetut määrät takaisin sekä soveltuvin osin käyttämällä tehokkaita, oikeasuhteisia ja ennalta ehkäiseviä seuraamuksia.
2. Komissiolla ja tilintarkastustuomioistuimella on valtuudet tehdä kaikkien unionilta rahoitusta saaneiden avustuksensaajien, toimeksisaajien ja alihankkijoiden osalta asiakirjoihin perustuvia ja paikalla suoritettavia tarkastuksia.
Euroopan petostentorjuntavirasto, jäljempänä ’OLAF’, voi neuvoston asetuksessa (Euratom, EY) N:o 2185/96 (12) säädettyjen menettelyjen mukaisesti tehdä niihin talouden toimijoihin kohdistuvia paikalla suoritettavia todentamisia ja tarkastuksia, joille on suoraan tai välillisesti myönnetty asianomaista rahoitusta, selvittääkseen, onko avustussopimukseen tai -päätökseen taikka unionin rahoitusta koskevaan sopimukseen liittynyt petoksia, lahjontaa tai muuta laitonta toimintaa.
Tämän päätöksen täytäntöönpanosta seurauksena olevissa kolmansien maiden ja kansainvälisten järjestöjen kanssa tehdyissä yhteistyösopimuksissa, avustussopimuksissa, avustuspäätöksissä ja sopimuksissa on nimenomaisesti annettava komissiolle, tilintarkastustuomioistuimelle ja OLAFille valtuudet tehdä tällaisia tarkastuksia sekä paikalla suoritettavia todentamisia ja tarkastuksia asianomaisen EKR:n varainhoitoasetuksen mukaisesti, sanotun kuitenkaan rajoittamatta ensimmäisen ja toisen alakohdan soveltamista.
3. MMA:illa on päävastuu unionin varojen käytön valvonnasta. Valvonta suoritetaan tarvittaessa koordinoidusti sen jäsenvaltion kanssa, johon asianomainen MMA on sidoksissa, asiassa sovellettavan kansallisen lainsäädännön mukaisesti.
4. Komission vastuulla on
a)
varmistaa, että asianomaisella MMA:lla on moitteettomasti toimivat hallinto- ja valvontajärjestelmät unionin varojen asianmukaisen ja tehokkaan käytön varmistamiseen; ja
b)
sääntöjenvastaisuuksien ilmetessä lähettää suosituksia tai pyyntöjä toimenpiteistä, joilla kyseiset sääntöjenvastaisuudet ja hallinnossa mahdollisesti havaitut puutteet voidaan korjata.
5. Komissio, asianomainen MMA ja tarvittaessa se jäsenvaltio, johon kyseinen MMA on sidoksissa, tekevät hallinnollisten järjestelyjen pohjalta yhteistyötä kerran tai kahdesti vuodessa järjestettävissä tapaamisissa koordinoidakseen ohjelmia, menetelmiä ja valvonnan toteutusta.
6. Rahoitusoikaisujen osalta
a)
asianomaisella MMA:lla on ensisijainen vastuu rahoitukseen liittyvien sääntöjenvastaisuuksien havaitsemisesta ja korjaamisesta;
b)
komissio ryhtyy kuitenkin toimiin ohjelma-asiakirjan rahoituspäätöksen kokonaismäärärahasta jäljellä olevan määrän vähentämiseksi tai peruuttamiseksi, jos asianomaisen MMA:n toiminta ei ole tyydyttävää eikä se korjaa tilannetta ja jos sovitteluyrityksissä epäonnistutaan.
91 artikla
Seuranta, tarkastus, uudelleentarkastelu ja raportointi
1. Rahoitusyhteistyön on oltava riittävän joustavaa, jotta voidaan varmistaa, että operaatiot pysyvät tämän päätöksen tavoitteiden mukaisina ja että niissä otetaan huomioon kaikki kyseisen MMA:n taloudellisessa tilanteessa tapahtuvat muutokset, prioriteetit ja tavoitteet, erityisesti ohjelma-asiakirjan ad hoc -uudelleentarkastelun avulla.
2. Uudelleentarkastelun voi aloittaa komissio tai se voidaan aloittaa kyseisen MMA:n pyynnöstä komission suostumuksella.
3. Komissio tarkastelee MMA:ille 11. EKR:stä annetun rahoitustuen täytäntöönpanon edistymistä ja toimittaa neuvostolle vuodesta 2015 alkaen joka vuosi kertomuksen täytäntöönpanosta ja tuloksista sekä mahdollisuuksien mukaan unionin rahoitustuen tärkeimmistä tuloksista ja vaikutuksista. Kertomus toimitetaan myös Euroopan parlamentille, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle.
4. Edellä 3 kohdassa tarkoitettu kertomus sisältää edellisvuotta koskevia tietoja rahoitetuista toimenpiteistä, seurannan ja arviointien tuloksista, asianomaisten kumppaneiden osallistumisesta sekä 11. EKR:n talousarviositoumusten ja maksumäärärahojen toteuttamisesta. Kertomuksessa arvioidaan tuen tuloksia käyttäen mahdollisimman pitkälti erityisiä mitattavia indikaattoreita. Siinä otetaan huomioon tärkeimmät saadut kokemukset ja aiempia vuosia koskeneisiin arviointeihin sisältyneiden suositusten seuranta.
4 Luku
Kelpoisuusperiaatteet
92 artikla
Hallintoaluekohtaisen rahoituksen saantiedellytykset
1. MMA:iden viranomaisille voidaan myöntää tämän päätöksen mukaista rahoitustukea.
2. Asianomaisten MMA:iden viranomaisten suostumuksella myös seuraaville yhteisöille tai elimille voidaan myöntää tämän päätöksen mukaista rahoitustukea:
a)
MMA:iden julkiset tai puolijulkiset paikalliset, kansalliset ja/tai alueelliset laitokset, virastot tai paikallisviranomaiset ja varsinkin rahoituslaitokset ja kehityspankit;
b)
MMA:iden ja alueellisten ryhmittymien yhtiöt ja yritykset;
c)
jäsenvaltion yhtiöt ja yritykset, jotta ne voisivat toteuttaa jonkin MMA:n alueella tuottavia hankkeita, joiden rahoitukseen niiden on itsekin osallistuttava;
d)
MMA:iden tai unionin rahoituksen välittäjät, jotka edistävät ja rahoittavat yksityisiä investointeja MMA:issa; ja
e)
MMA:iden ja unionin hajautetun yhteistyön toimijat ja muut valtiosta riippumattomat toimijat, jotta ne voisivat toteuttaa taloudellisia, sosiaalisia sekä kulttuuri- ja koulutusalan hankkeita ja ohjelmia MMA:issa osana 12 artiklassa tarkoitettua hajautettua yhteistyötä.
93 artikla
Aluekohtaisen rahoituksen saantiedellytykset
1. Aluekohtaista määrärahaa myönnetään toimiin, joista hyötyvät ja joihin osallistuu
a)
kaksi tai useampi MMA niiden sijainnista riippumatta;
b)
yksi tai useampi MMA ja yksi tai useampi SEUT-sopimuksen 349 artiklassa tarkoitetuista syrjäisimmistä alueista;
c)
yksi tai useampi MMA ja yksi tai useampi naapurimaa, joka voi olla AKT-valtio;
d)
yksi tai useampi MMA, yksi tai useampi syrjäisempi alue ja yksi tai useampi muu maa, joka voi olla AKT-valtio;
e)
kaksi sellaista alueellista elintä, joiden jäseninä on MMA:ita, tai useampi tällainen elin,
f)
yksi tai useampi MMA ja sellainen alueellinen elin, jonka jäseninä on MMA:ita, AKT-valtioita tai yksi tai useampi syrjäisin alue;
g)
MMA:t ja unioni kokonaisuudessaan; tai
h)
yksi tai useampi yhteisö, viranomainen tai muu elin ainakin yhdestä MMA:sta, jotka ovat EAYY:n jäseniä 8 artiklan mukaisesti, yksi tai useampi syrjäisin alue tai yksi tai useampi naapurimaa, joka voi olla AKT-valtio.
2. AKT-valtioiden, syrjäisimpien alueiden ja muiden maiden osallistumisen mahdollistava rahoitus myönnetään MMA:ille tämän päätöksen nojalla myönnettävän rahoituksen lisäksi.
3. AKT-valtioiden, syrjäisimpien alueiden ja muiden maiden osallistumista tällä päätöksellä perustettuihin ohjelmiin voidaan ajatella vain siinä tapauksessa, että
a)
yhteistyön monivuotisesta rahoituskehyksestä rahoitettavien hankkeiden ja ohjelmien painopiste pysyy MMA:ssa;
b)
unionin rahoitusvälineisiin sisältyy vastaavia säännöksiä; ja
c)
suhteellisuusperiaatetta noudatetaan.
4. Tarkoituksenmukaisten toimenpiteiden, erityisesti hankkeiden yksinkertaistettujen yhteishallinnointijärjestelmien, avulla EKR:stä ja unionin yleisestä talousarviosta myönnettävät määrärahat voidaan sovittaa yhteen MMA:iden, AKT-valtioiden, syrjäisimpien alueiden ja muiden maiden välisten yhteistyöhankkeiden rahoittamiseksi.
94 artikla
Unionin ohjelmiin osallistumista ja osallistumisen rahoitusta koskevat kelpoisuusehdot
1. MMA:n luonnolliset henkilöt, siten kuin heidät on määritelty 50 artiklassa, ja soveltuvin osin MMA:n asiaankuuluvat julkiset ja/tai yksityiset elimet ja laitokset voivat osallistua unionin ohjelmiin ja saada niistä rahoitusta ohjelmien sääntöjen ja tavoitteiden sekä sellaisten mahdollisten järjestelyjen mukaisesti, joita sovelletaan siihen jäsenvaltioon, johon MMA on sidoksissa.
2. MMA:t voivat saada tukea myös yhteistyöohjelmista, joita unionilla on muiden maiden, varsinkin kehitysmaiden, kanssa, kyseisten ohjelmien sääntöjen, tavoitteiden ja järjestelyjen mukaisesti.
3. Komissio raportoi EKR-MMA-komitealle MMA:iden osallistumisesta unionin ohjelmiin MMA:iden toimittaman vuosittaiseen täytäntöönpanokertomukseen sisältyneiden tietojen ja muiden saatavilla olleiden tietojen perusteella.
VIIDES OSA
LOPPUSÄÄNNÖKSET
95 artikla
Säädösvallan siirtäminen komissiolle
Komissiolla on valta antaa delegoituja säädöksiä, joilla muutetaan liitteen VI lisäyksiä teknologian kehityksen ja tullilainsäädännön muutosten huomioon ottamiseksi 96 artiklassa säädetyn menettelyn mukaisesti.
96 artikla
Siirretyn säädösvallan käyttäminen
1. Komissiolle siirrettyä valtaa antaa delegoituja säädöksiä koskevat tässä artiklassa säädetyt edellytykset.
2. Siirretään komissiolle 1 päivästä tammikuuta 2014 viiden vuoden ajaksi 95 artiklassa tarkoitettu valta antaa delegoituja säädöksiä. Komissio laatii siirrettyä säädösvaltaa koskevan kertomuksen viimeistään yhdeksän kuukautta ennen tämän viiden vuoden pituisen kauden päättymistä. Säädösvallan siirtoa jatketaan ilman eri toimenpiteitä samanpituisiksi kausiksi, jollei neuvosto vastusta tällaista jatkamista viimeistään kolme kuukautta ennen kunkin kauden päättymistä.
3. Neuvosto voi milloin tahansa peruuttaa 95 artiklassa tarkoitetun säädösvallan siirron. Peruuttamispäätöksellä lopetetaan tuossa päätöksessä mainittu säädösvallan siirto. Peruuttaminen tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona sitä koskeva päätös julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä, tai jonakin myöhempänä, kyseisessä päätöksessä mainittuna päivänä. Peruuttamispäätös ei vaikuta jo voimassa olevien delegoitujen säädösten pätevyyteen.
4. Heti kun komissio on antanut delegoidun säädöksen, komissio antaa sen tiedoksi neuvostolle.
5. Edellä olevan 95 artiklan nojalla annettu delegoitu säädös tulee voimaan ainoastaan, jos neuvosto ei ole kahden kuukauden kuluessa siitä, kun asianomainen säädös on annettu sille tiedoksi, ilmaissut vastustavansa sitä tai jos se on ennen mainitun määräajan päättymistä ilmoittanut komissiolle, ettei se vastusta säädöstä. Neuvoston aloitteesta tätä määräaikaa jatketaan kahdella kuukaudella.
97 artikla
Aseman muuttuminen
Neuvosto päättää SEUT-sopimuksen 203 artiklan mukaisesti muutoksista, jotka tähän päätökseen on tehtävä, kun
a)
MMA itsenäistyy;
b)
MMA eroaa assosiaatiosta;
c)
MMA:sta tulee syrjäisin alue;
d)
syrjäisimmästä alueesta tulee MMA.
98 artikla
Kumoaminen
Kumotaan neuvoston päätös 2001/822/EY.
Viittauksia kumottuun päätökseen pidetään viittauksina tähän päätökseen.
99 artikla
Voimaantulo
Tämä päätös tulee voimaan 1 päivänä tammikuuta 2014.
Liitettä VI sovelletaan sen 65 artiklan mukaisesti.
Tehty Brysselissä 25 päivänä marraskuuta 2013.