ROZHODNUTÍ RADY 2012/712/SZBP
ze dne 19. listopadu 2012
o hodnotící konferenci Úmluvy o zákazu vývoje, výroby, hromadění zásob a použití chemických zbraní a o jejich zničení, konající se v roce 2013
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na článek 29 a čl. 31 odst. 1 této smlouvy,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Dne 29. dubna 1997 vstoupila v platnost Úmluva o zákazu vývoje, výroby, hromadění zásob a použití chemických zbraní a o jejich zničení (dále jen „úmluva“). Cílem úmluvy je vyloučit celou kategorii zbraní hromadného ničení zákazem vývoje, výroby, získávání, hromadění zásob, uchovávání, převodu nebo používání chemických zbraní.
(2)
Unie považuje úmluvu za klíčovou složku mezinárodního rámce pro nešíření a odzbrojení a za jedinečný nástroj pro odzbrojení a nešíření, jehož integrita a důsledné uplatňování musí být plně zaručeny. Všechny členské státy Unie jsou stranami úmluvy.
(3)
Unie se rovněž domnívá, že úmluva se osvědčila jako velmi úspěšný nástroj vzhledem k tomu, že k ní přistoupily téměř všechny státy a státy vlastnící tyto zbraně již zničily velkou část svých zásob chemických zbraní. Prioritou Organizace pro zákaz chemických zbraní (OPCW) zřízené úmluvou je i nadále zničení chemických zbraní, zároveň se však objevují nové výzvy a hrozby, jimž musí OPCW přizpůsobit svou činnost, aby zachovala a uhájila integritu úmluvy.
(4)
Unie se rovněž domnívá, že pro činnost OPCW je přínosem její úzká a pravidelná spolupráce s občanskou společností, a to i během příprav na hodnotící konferenci a v jejím průběhu.
(5)
Dne 17. listopadu 2003 přijala Rada Evropské unie společný postoj 2003/805/SZBP o dosažení univerzality a posílení mnohostranných dohod v oblasti nešíření zbraní hromadného ničení a jejich nosičů (1). Podle uvedeného společného postoje je úmluva jednou z těchto mnohostranných dohod.
(6)
Dne 12. prosince 2003 přijala Evropská rada strategii EU proti šíření zbraní hromadného ničení, která znovu potvrzuje závazek Unie ve vztahu k systému mnohostranných dohod a mimo jiné zdůrazňuje zásadní úlohu úmluvy a OPCW při vytváření světa bez chemických zbraní.
(7)
Dne 28. dubna 2004 přijala Rada bezpečnosti OSN jednomyslně rezoluci 1540 (2004), v níž se znovu potvrzuje, že šíření zbraní hromadného ničení a jejich nosičů představuje hrozbu pro mezinárodní mír a bezpečnost. Rada bezpečnosti OSN následně přijala rezoluce 1673 (2006), 1810 (2008) a 1977 (2011), v nichž jsou zopakovány cíle rezoluce 1540 (2004) a uvedeno, že Rada bezpečnosti OSN hodlá vyvíjet intenzivnější úsilí za účelem prosazování úplného provádění uvedené rezoluce. Uplatňování úmluvy a provádění rezoluce 1540 (2004) a následných souvisejících rezolucí se vzájemně posilují.
(8)
Dne 22. listopadu 2004 přijala Rada Evropské unie první společnou akci 2004/797/SZBP na podporu činnosti Organizace pro zákaz chemických zbraní (OPCW) v rámci provádění strategie EU proti šíření zbraní hromadného ničení (2). Po uvedené společné akci následovala společná akce Rady 2005/913/SZBP (3), přijatá dne 12. prosince 2005, společná akce Rady 2007/185/SZBP (4), přijatá dne 19. března 2007, rozhodnutí Rady 2009/569/SZBP (5), přijaté dne 27. července 2009, a rozhodnutí Rady 2012/166/SZBP (6), přijaté dne 23. března 2012.
(9)
Dne 8. září 2006 přijalo Valné shromáždění OSN globální strategii pro boj proti terorismu, v níž se členské státy OSN usnesly, že budou mimo jiné provádět veškeré rezoluce Rady bezpečnosti OSN týkající se mezinárodního terorismu a při plnění svých úkolů plně spolupracovat s pomocnými orgány Rady bezpečnosti OSN působícími v oblasti boje proti terorismu. Ve strategii byla OPCW rovněž vyzvána, aby v rámci svého mandátu nadále usilovala o poskytování pomoci státům na vybudování kapacity, jíž se teroristům zabrání v přístupu k chemickým látkám, na zajištění zabezpečení souvisejících zařízení a na účinnou reakci v případě útoku za použití těchto materiálů.
(10)
Dne 2. prosince 2011 přijalo Valné shromáždění OSN konsenzem rezoluci o provádění úmluvy.
(11)
Vzhledem k nadcházející třetí hodnotící konferenci úmluvy, konající se v roce 2013 (dále jen „třetí hodnotící konference“), je vhodné vymezit přístup Unie, kterým se budou její členské státy na této konferenci řídit,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
1. Cílem Evropské unie je posílit Úmluvu o zákazu vývoje, výroby, hromadění zásob a použití chemických zbraní a o jejich zničení a vycházet přitom z pokroku, jehož bylo dosud dosaženo v ničení deklarovaných zásob chemických zbraní a v předcházení jejich opětovnému výskytu, a to i posílením kontrolního režimu úmluvy, lepším prováděním na vnitrostátní úrovni, jakož i prostřednictvím úsilí o dosažení všeobecné platnosti.
2. Unie má za cíl posílit úmluvu i tím, že přizpůsobí provádění úmluvy měnícímu se bezpečnostnímu prostředí a vědecko-technickému pokroku a vyzdvihne, že třetí hodnotící konference by měla poskytnout politickou podporu a obecné vedení pro práci na budoucích prioritách OPCW, která má být vykonána v období mezi zasedáními.
3. Unie předloží na třetí hodnotící konferenci konkrétní návrhy na dosažení cílů stanovených v tomto článku.
Článek 2
Za účelem dosažení cíle stanoveného v článku 1 Unie:
a)
přispěje na třetí hodnotící konferenci k důkladnému hodnocení fungování úmluvy, přičemž zohlední zejména vědecko-technický pokrok, a rovněž přispěje k vybudování pevných základů, které umožní reagovat na výzvy, jimž bude úmluva čelit v budoucnosti;
b)
napomůže k dosažení konsenzu vedoucího k úspěšnému výsledku třetí hodnotící konference a bude prosazovat mimo jiné tyto zásadní otázky:
i)
potvrzení absolutního zákazu chemických zbraní, jak je stanoveno v kritériu obecného účelu,
-
potvrzením toho, že zákazy stanovené úmluvou se vztahují na jakoukoli toxickou chemickou látku, ledaže je určena k účelům, které čl. II odst. 9 nezakazuje, a druhy těchto látek a jejich množství jsou slučitelné s uvedeným účelem, čímž zohlední vědecko-technický pokrok od doby konání druhé hodnotící konference v roce 2008;
-
zdůrazněním povinnosti států, které jsou stranami úmluvy, zohlednit v jejich vnitrostátních prováděcích předpisech a v jejich správní praxi zaměřené na dodržování těchto předpisů kritérium obecného účelu;
ii)
kladení důrazu na to, aby státy, které jsou stranami úmluvy, plně a včas plnily veškeré povinnosti týkající se předkládání prohlášení podle článku III, zejména v souvislosti s chemickými zbraněmi, a to i včetně látek určených k potlačování nepokojů;
iii)
vypracování a provádění cílených a konkrétně zaměřených přístupů vedoucích k dosažení všeobecné platnosti úmluvy prostřednictvím technického sekretariátu úmluvy (dále jen „technický sekretariát“) a v úzké koordinaci a spolupráci se státy, které jsou stranami úmluvy, rovněž s ohledem na skutečnost, že alespoň jeden stát, který není stranou úmluvy (Sýrie), v červenci roku 2012 přiznal, že vlastní chemické zbraně;
iv)
opětovné potvrzení povinnosti států vlastnících chemické zbraně zničit tyto chemické zbraně a uznání dosavadního pokroku při odstraňování chemických zbraní, přičemž
-
vítá úsilí a pokrok států, které vlastní tyto zbraně, v souvislosti se zničením jejich deklarovaných zásob chemických zbraní a vyzdvižením skutečnosti, že jsme na dobré cestě k vytvoření světa bez chemických zbraní;
-
oceňuje úspěchy dosažené při řešení otázky konečných prodloužených lhůt pro zničení chemických zbraní státy vlastnícími tyto zbraně;
-
vyzývá státy vlastnících chemické zbraně, aby co nejdříve završily ničení svých zásob chemických zbraní v souladu s úmluvou a její kontrolní přílohou, jakož i s rozhodnutím šestnáctého zasedání konference smluvních stran týkajícím se otázky konečných prodloužených lhůt pro zničení zbývajících zásob;
-
opakuje, že je důležité, aby technický sekretariát systematicky kontroloval proces ničení, jak je stanoveno v úmluvě a její kontrolní příloze;
-
vyzdvihuje, že je třeba udržovat odborné znalosti a kapacitu pro řešení problematiky chemických zbraní, jakož i starých chemických zbraní a zanechaných chemických zbraní, a zároveň tyto znalosti a kapacity i nadále přizpůsobovat novému bezpečnostnímu prostředí;
v)
posílení kontrolního režimu, pokud jde o činnosti, jež úmluva nezakazuje, za účelem lepšího předcházení opětovnému výskytu chemických zbraní:
-
zdůrazněním povinnosti všech států, které jsou stranami úmluvy, podávat patřičná a včasná prohlášení podle článku VI;
-
prováděním v souladu s dohodnutými pokyny dostatečného množství kontrol podle článku VI s odpovídajícím zeměpisným pokrytím a četností;
-
posilováním významu inspekcí podle článku VI pro účely a cíle úmluvy a zajišťováním účinného výběru míst, mimo jiné i prostřednictvím vyhodnocení výsledků metodiky výběru dočasných „ostatních objektů na výrobu chemických látek“;
-
zlepšováním informačního základu pro průmyslové kontroly, mimo jiné vybízením technického sekretariátu, aby využíval již dostupné informace, včetně informací dobrovolně předložených státy, které jsou stranami úmluvy, a informací z předchozích inspekčních zpráv, jakož i z patřičných veřejně dostupných informací;
-
zdůrazňováním toho, že režimy chemických látek podle úmluvy (dále jen „režimy“) byly navrženy v první řadě pro účely uplatňování různých kontrolních opatření;
-
usilováním o zachování významu režimů s ohledem na vědecko-technický pokrok, mimo jiné posuzováním výhod pravidelného přezkumu režimů mezi hodnotícími konferencemi;
-
dalším prosazováním angažovanosti a spolupůsobení chemického průmyslu a podporováním úsilí vyvíjeného v tomto ohledu technickým sekretariátem;
-
zvážením dodatečných opatření zaměřených na kvalitu a účinnost procesu inspekcí, jako je patřičné zvýšení flexibility a zjednodušení způsobu provádění inspekcí;
-
zajištěním toho, aby byl technický sekretariát schopen během inspekcí průmyslu účinně odebírat vzorky a provádět analýzu;
vi)
neustálé zlepšování vnitrostátních prováděcích opatření a připomínání toho, že důsledné dodržování článku VII je zásadně důležitou podmínkou současné i budoucí účinnosti režimu úmluvy, a to i:
-
přijetím cíleného a konkrétně zaměřeného přístupu, na jehož základě jsou státy, které jsou stranami úmluvy a dosud úmluvu patřičně neprovedly, v tomto ohledu povzbuzovány a je jim poskytována pomoc;
-
nabídkou pomoci státům, které jsou stranami úmluvy a tuto pomoc potřebují; příkladem této pomoci jsou společné akce a rozhodnutí přijaté Radou Evropské unie na podporu činností OPCW;
-
posílením vnitrostátních kontrol vývozu a dovozu, které jsou zapotřebí k tomu, aby se zamezilo nabývání chemických zbraní, a zlepšením schopnosti OPCW napomáhat při zřizování vnitrostátních mechanismů kontroly mezinárodních převodů;
-
prováděním patřičných opatření zaměřených na posílení chemické bezpečnosti a zabezpečení;
-
prozkoumáním případné součinnosti mezi OPCW a dalšími příslušnými mezinárodními organizacemi, pokud jde o podporu při provádění a budování kapacit;
vii)
provádění ustanovení úmluvy týkajících se konzultací, spolupráce a zjišťování skutečností, zejména mechanismu pro inspekce na výzvu, který je i nadále funkčním a užitečným nástrojem kontrolního režimu OPCW, přičemž zdůrazňuje, že státy, které jsou stranami úmluvy, mají zákonné právo požádat o inspekci na výzvu bez předchozí konzultace, a vyzývá k požadovanému využívání mechanismu k objasnění a řešení veškerých otázek týkajících se případného nedodržování ustanovení úmluvy; zdůraznění toho, že v tomto ohledu je důležité, aby technický sekretariát udržoval a dále rozvíjel technické schopnosti a odborné znalosti za účelem provádění inspekcí na výzvu a byl v tomto směru připraven, a toho, že státy, které jsou stranami úmluvy, mají povinnost být neustále připraveny a schopny tyto inspekce přijímat;
viii)
neustálá zřetelná podpora činností OPCW v oblasti pomoci a ochrany, zejména udržování schopností a odborných zkušeností OPCW a posílení kapacity technického sekretariátu a států, které jsou stranami úmluvy, pokud jde o předcházení zneužití či útokům s použitím toxických chemických látek, reakci na ně a zmírnění jejich účinků, zejména:
-
vybízením všech států, které jsou stranami úmluvy, aby podávaly patřičná a včasná prohlášení podle článku X, jak vyžaduje úmluva, a vybízením států, které jsou stranami úmluvy, aby zvýšily nabídky pomoci;
-
zdůrazňováním toho, že je důležité, aby technický sekretariát udržoval své schopnosti a odborné zkušenosti, jakož i zachováním a dalším posílením připravenosti nezbytné k provádění vyšetřování údajného použití chemických zbraní;
-
vyzdvižením toho, že je důležité, aby OPCW neustále podporovala vnitrostátní programy ochrany a aby byla posílena schopnost OPCW zprostředkovávat nabídky odborných znalostí a pomoci;
-
vybízením OPCW, aby napomáhala státům při budování kapacit pro předcházení teroristickým útokům za použití chemických zbraní a pro zmírňování jejich účinků, mimo jiné prostřednictvím poradenství zaměřeného na zvyšování chemické bezpečnosti a zabezpečení;
-
vyzdvižením významu prohloubené spolupráce s regionálními a subregionálními organizacemi, mimo jiné i přispěním k mezinárodnímu úsilí o zřízení regionálních středisek excelence v oblasti pomoci a ochrany, a posouzením možnosti kombinace těchto prvků s úsilím vyvíjeným v rámci článku VII a XI, a to v souladu s rozhodnutím týkajícím se článku XI přijatým na šestnáctém zasedání konference států, které jsou stranami úmluvy;
-
posouzením způsobů, jak posílit schopnost OPCW řešit konfliktní a postkonfliktní situace zahrnující chemické zbraně;
-
požádáním technického sekretariátu, aby prohloubil spolupráci s dalšími příslušnými mezinárodními organizacemi, pokud jde o reakci na mimořádné události související s použitím či hrozbou použití chemických zbraní, mimo jiné v konfliktních a postkonfliktních situacích, a zejména spolupráci s OSN při vyšetřování případného použití chemických zbraní;
ix)
posílení mezinárodní spolupráce v souladu s úmluvou:
-
uvítáním konkrétních a praktických návrhů zohledňujících stávající iniciativy, jako jsou společné akce a rozhodnutí přijaté Radou Evropské unie, a zejména návrhů týkajících se otázek, jako je chemická bezpečnost a zabezpečení chemických látek a nakládání s nimi, v souladu s rozhodnutím týkajícím se článku XI, které bylo přijato na šestnáctém zasedání konference států, které jsou stranami úmluvy;
-
vybízením technického sekretariátu, aby poskytoval konkrétně zaměřenou a udržitelnou technickou pomoc státům, které jsou stranami úmluvy, při plnění jejich vnitrostátních povinností za účelem usnadnění prohloubené mezinárodní spolupráce v oblasti chemie;
-
vybízením technického sekretariátu, aby spolupracoval s dalšími organizacemi a vyhodnotil své programy, aby se zajistilo, že budou mít očekávaný dopad a že zdroje budou maximálně využity;
x)
posílení příspěvku OPCW k celosvětovému úsilí v oblasti boje proti terorismu:
-
pokračováním v činnosti v rámci otevřené pracovní skupiny OPCW pro terorismus a posílením této práce;
-
zdůrazněním důležitosti dodržování povinností podle rezolucí Rady bezpečnosti OSN 1540 (2004), jakož i ostatních příslušných rezolucí OSN, a zejména vybízením k praktické spolupráci mezi OPCW a příslušnými organizacemi za účelem odvrácení nebezpečí, že chemické zbraně budou získány nebo použity pro účely terorismu, včetně možného přístupu teroristů k materiálům, zařízení a znalostem, které by mohly být použity při vývoji a výrobě chemických zbraní;
-
vyzdvižením toho, že je třeba usilovat o posílení celosvětové chemické bezpečnosti a zabezpečení a vnitrostátních kontrol mezinárodních převodů, a rovněž o poskytování pomoci státům, které jsou stranami úmluvy, při provádění praktických a cílených opatření, jež by zároveň mohla přispět k prohloubení spolupráce v oblasti mírového užití chemie i pomoci a ochrany.
Článek 3
Opatření přijatá Unií pro účely článku 2 zahrnují:
a)
v případě potřeby demarše:
i)
za účelem podpory všeobecného přistoupení k úmluvě;
ii)
za účelem podpory účinného vnitrostátního provádění úmluvy státy, které jsou stranami úmluvy;
iii)
s cílem naléhavě vyzvat státy, které jsou stranami úmluvy, aby podporovaly účinné a úplné hodnocení úmluvy a účastnily se jej, a znovu tak potvrdily svůj závazek vyplývající z této základní mezinárodní normy proti chemickým zbraním;
iv)
za účelem prosazení návrhů podle článku 2, jejichž cílem je další posílení úmluvy;
b)
prohlášení a pracovní dokumenty vypracované během příprav na třetí hodnotící konferenci a v jejím průběhu, které mají posoudit státy, které jsou stranami úmluvy.
Článek 4
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.
V Bruselu dne 19. listopadu 2012.
NEUVOSTON PÄÄTÖS 2012/712/YUTP,
annettu 19 päivänä marraskuuta 2012,
kemiallisten aseiden kehittämisen, tuotannon, varastoinnin ja käytön kieltämistä sekä niiden hävittämistä koskevan yleissopimuksen vuonna 2013 pidettävästä tarkistuskonferenssista
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionista tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 29 artiklan ja 31 artiklan 1 kohdan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Kemiallisten aseiden kehittämisen, tuotannon, varastoinnin ja käytön kieltämistä sekä niiden hävittämistä koskeva yleissopimus, jäljempänä ’yleissopimus’, tuli voimaan 29 päivänä huhtikuuta 1997. Yleissopimuksen päämääränä on poistaa kokonainen joukkotuhoaseiden luokka kieltämällä kemiallisten aseiden kehittäminen, tuotanto, hankinta, varastointi, säilyttäminen, siirto tai käyttö.
(2)
Euroopan unioni katsoo, että yleissopimus on keskeinen tekijä aseidenriisunnan ja asesulun hyväksi tehtävässä työssä sekä ainutlaatuinen aseidenriisunnan ja asesulun väline, jonka eheys ja ehdoton soveltaminen on taattava kaikilta osin. Kaikki EU:n jäsenvaltiot ovat yleissopimuksen sopimusvaltioita.
(3)
Lisäksi unioni katsoo, että yleissopimus on osoittautunut erittäin onnistuneeksi välineeksi, koska siihen liittyminen on lähes yleismaailmallista ja kemiallisia aseita omistavat valtiot ovat jo hävittäneet suuren osan kemiallisten aseiden varastoistaan. Kyseisten aseiden hävittäminen on edelleen Kemiallisten aseiden kieltojärjestön, jäljempänä ’kieltojärjestö’, painopisteenä, mutta samaan aikaan ilmaantuu uusia haasteita ja uhkia, joihin kieltojärjestön on mukauduttava yleissopimuksen eheyden säilyttämiseksi ja suojaamiseksi.
(4)
Unioni uskoo myös, että kieltojärjestön tiivis ja säännöllinen yhteistyö kansalaisyhteiskunnan kanssa, myös tarkistuskonferenssin edellä ja sen aikana, on hyödyllistä kieltojärjestön toiminnalle.
(5)
Euroopan unionin neuvosto hyväksyi 17 päivänä marraskuuta 2003 yhteisen kannan 2003/805/YUTP (1) joukkotuhoaseiden ja maaliinsaattamisjärjestelmien leviämisen estämistä koskevien monenvälisten sopimusten saattamisesta maailmanlaajuisiksi ja niiden vahvistamisesta. Yleissopimus on yksi näistä mainitussa yhteisessä kannassa luetelluista monenvälisistä sopimuksista.
(6)
Eurooppa-neuvosto hyväksyi 12 päivänä joulukuuta 2003 joukkotuhoaseiden leviämisen vastaisen EU:n strategian, jossa vahvistetaan unionin sitoutuminen monenväliseen sopimusjärjestelmään ja korostetaan muun muassa yleissopimuksen ja kieltojärjestön ratkaisevaa merkitystä rakennettaessa maailmaa, jossa ei ole kemiallisia aseita.
(7)
Yhdistyneiden kansakuntien turvallisuusneuvosto hyväksyi 28 päivänä huhtikuuta 2004 yksimielisesti päätöslauselman 1540 (2004), jossa joukkotuhoaseiden ja niiden maaliinsaattamisjärjestelmien leviämisen todetaan olevan uhka kansainväliselle rauhalle ja turvallisuudelle. Sittemmin turvallisuusneuvosto on hyväksynyt päätöslauselmat 1673 (2006), 1810 (2008) ja 1977 (2011), joissa vahvistettiin päätöslauselman 1540 (2004) tavoitteet ja ilmaistiin turvallisuusneuvoston kiinnostus tehostaa toimiaan kyseisen päätöslauselman täydellisen täytäntöönpanon edistämiseksi. Yleissopimuksen täytäntöönpano sekä päätöslauselman 1540 (2004) ja myöhempien asiaan liittyvien päätöslauselmien täytäntöönpano vahvistavat toisiaan.
(8)
Euroopan unionin neuvosto hyväksyi 22 päivänä marraskuuta 2004 ensimmäisen yhteisen toiminnan 2004/797/YUTP (2) kemiallisten aseiden kieltojärjestön toimien tukemiseksi joukkotuhoaseiden leviämisen vastaisen EU:n strategian täytäntöönpanon puitteissa. Tätä yhteistä toimintaa seurasivat 12 päivänä joulukuuta 2005 hyväksytty neuvoston yhteinen toiminta 2005/913/YUTP (3), 19 päivänä maaliskuuta 2007 hyväksytty neuvoston yhteinen toiminta 2007/185/YUTP (4), 27 päivänä heinäkuuta 2009 tehty neuvoston päätös 2009/569/YUTP (5) ja 23 päivänä maaliskuuta 2012 annettu neuvoston päätös 2012/166/YUTP (6).
(9)
YK:n yleiskokous hyväksyi 8 päivänä syyskuuta 2006 maailmanlaajuisen terrorisminvastaisen strategian, jossa YK:n jäsenvaltiot päättivät muun muassa panna täytäntöön kaikki kansainvälistä terrorismia koskevat YK:n turvallisuusneuvoston päätöslauselmat ja tehdä täysimääräistä yhteistyötä turvallisuusneuvoston terrorisminvastaisten apuelinten kanssa niiden tehtävien suorittamisessa. Lisäksi strategiassa kannustettiin kieltojärjestöä jatkamaan toimivaltansa rajoissa pyrkimyksiään auttaa valtioita kehittämään valmiuksiaan estää terroristeja saamasta kemiallisia aineita, varmistamaan alan laitosten turvallisuus sekä toimimaan tehokkaasti, mikäli tapahtuu sellainen isku, jossa käytetään kyseisiä aineita.
(10)
YK:n yleiskokous hyväksyi 2 päivänä joulukuuta 2011 yksimielisesti päätöslauselman yleissopimuksen täytäntöönpanosta.
(11)
Yleissopimuksen vuonna 2013 pidettävää kolmatta tarkistuskonferenssia, jäljempänä ’kolmas tarkistuskonferenssi’, silmällä pitäen on tarpeen määritellä unionin lähestymistapa, joka ohjaa sen jäsenvaltioita tässä konferenssissa,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
1. Euroopan unionin tavoitteena on lujittaa kemiallisten aseiden kehittämisen, tuotannon, varastoinnin ja käytön kieltämistä sekä niiden hävittämistä koskevaa yleissopimusta, jäljempänä ’yleissopimus’, siten, että hyödynnetään jo saavutettua edistymistä kemiallisten aseiden ilmoitettujen varastojen hävittämisessä ja estetään niiden uudelleen muodostuminen muun muassa tehostamalla yleissopimuksen todentamisjärjestelmää, parantamalla kansallista täytäntöönpanoa ja toteuttamalla toimia yleissopimuksen saattamiseksi yleismaailmalliseksi.
2. Unioni pyrkii lujittamaan yleissopimusta myös siten, että yleissopimuksen täytäntöönpanoa mukautetaan muuttuvan turvallisuusympäristön sekä tieteellisen ja teknisen kehityksen mukaisesti, sekä siten, että korostetaan, että kolmannen tarkistuskonferenssin olisi annettava poliittista tukea ja laaja ohjeistus istuntojen välisellä ajalla tehtävälle työlle, joka koskee kieltojärjestön toiminnan tulevia painopisteitä.
3. Tässä artiklassa säädetyn tavoitteen saavuttamiseksi unioni esittää konkreettisia ehdotuksia kolmannessa tarkistuskonferenssissa.
2 artikla
Edellä 1 artiklassa säädetyn tavoitteen saavuttamiseksi unioni:
a)
edistää yleissopimuksen toiminnan täydellistä arviointia kolmannessa tarkistuskonferenssissa ottaen erityisesti huomioon tieteellisen ja teknisen kehityksen sekä edistää vankan perustan luomista yleissopimuksen tulevien haasteiden käsittelylle;
b)
auttaa saavuttamaan yksimielisyyden, jotta kolmas tarkistuskonferenssi olisi onnistunut, ja edistää muun muassa seuraavia keskeisiä asioita:
i)
vahvistetaan uudelleen kemiallisten aseiden kiellon kokonaisvaltainen luonne käyttötarkoitusta koskevan arviointiperusteen (General Purpose Criterion) mukaisesti
-
vahvistamalla uudelleen, että yleissopimuksen kieltoja sovelletaan kaikkiin myrkyllisiin kemikaaleihin, paitsi silloin kun niitä käytetään tarkoituksiin, joita ei kielletä II artiklan 9 kappaleessa, edellyttäen, että ne ovat laadultaan ja määrältään kyseisten tarkoitusten mukaisia, ja ottaen näin huomioon vuonna 2008 pidetyn toisen tarkistuskonferenssin jälkeen tapahtunut tieteellinen ja tekninen kehitys,
-
korostamalla sopimusvaltioiden velvollisuutta ottaa käyttötarkoitusta koskeva arviointiperuste huomioon kansallisessa täytäntöönpanolainsäädännössään ja hallinnollisessa täytäntöönpanokäytännössään;
ii)
korostetaan, että sopimusvaltioiden olisi suoritettava kokonaisuudessaan ja ajallaan kaikki III artiklan mukaiset ilmoitusvelvollisuutensa, erityisesti kemiallisiin aseisiin mutta myös mellakantorjunta-aineisiin liittyvät ilmoitusvelvollisuutensa;
iii)
yleissopimuksen tekninen sihteeristö, jäljempänä ’tekninen sihteeristö’, kehittää ja toteuttaa kohdennettuja ja räätälöityjä toimintamalleja yleissopimuksen yleismaailmallisuuden saavuttamiseksi tiiviisti koordinoiden ja yhteistyössä sopimusvaltioiden kanssa ottaen myös huomioon sen, että ainakin yksi yleissopimukseen kuulumaton valtio, Syyria, myönsi heinäkuussa 2012 pitävänsä hallussaan kemiallisia aseita;
iv)
vahvistetaan uudelleen kemiallisia aseita hallussa pitävien valtioiden velvollisuus hävittää kemialliset aseensa ja tunnustetaan tähänastiset saavutukset kemiallisten aseiden poistamisessa
-
ilmaisemalla tyytyväisyys kemiallisia aseita hallussa pitävien valtioiden toteuttamiin toimiin ja saavuttamaan edistymiseen ilmoitettujen varastojen hävittämisessä ja korostamalla sitä, että kemiallisten aseiden hävittämisessä maapallolta on edistytty hyvin,
-
tunnustamalla menestyksellinen toiminta asiassa, joka koskee kemiallisia aseita hallussa pitäville valtioille aseiden hävittämiseksi myönnettyä lopullista pidennettyä määräaikaa,
-
kehottamalla kemiallisia aseita hallussa pitäviä valtioita saattamaan päätökseen kemiallisten aseiden varastojensa hävittäminen mahdollisimman nopeasti yleissopimuksen ja sen todentamisliitteen sekä sopimusvaltioiden konferenssin kuudennentoista istunnon jäljellä olevien varastojen hävittämisen lopullisesta pidennetystä määräajasta tekemän päätöksen mukaisesti,
-
toistamalla, kuinka tärkeää on, että tekninen sihteeristö todentaa järjestelmällisesti aseiden hävittämisen yleissopimuksessa ja sen todentamisliitteessä esitetyn mukaisesti,
-
tähdentämällä, että samalla kun kieltojärjestön asiantuntemusta ja valmiuksia käsitellä kemiallisia aseita sekä vanhoja kemiallisia aseita ja hylättyjä kemiallisia aseita olisi pidettävä yllä, sen on myös jatkettava mukautumista uuteen turvallisuusympäristöön;
v)
vahvistetaan todentamisjärjestelmää sellaisen toiminnan osalta, jota ei yleissopimuksessa kielletä, jotta voitaisiin tehostaa kemiallisten aseiden uudelleen ilmaantumisen estämistä
-
korostamalla kaikkien sopimusvaltioiden velvollisuutta antaa asianmukaisesti ja ajallaan VI artiklan mukaiset ilmoitukset,
-
tekemällä riittävästi VI artiklassa tarkoitettuja tarkastuksia sovittujen suuntaviivojen mukaisesti ja huolehtimalla asianmukaisesta maantieteellisestä kattavuudesta ja suoritustiheydestä,
-
lisäämällä VI artiklassa tarkoitettujen tarkastusten merkitystä yleissopimuksen tavoitteen ja tarkoituksen kannalta ja varmistamalla tehokkuus laitosten valinnassa, myös arvioimalla muita kemikaalien tuotantolaitoksia koskevan väliaikaisen laitosten valintamenetelmän tuloksia,
-
parantamalla teollisuuden todentamisen tietopohjaa muun muassa kannustamalla teknistä sihteeristöä käyttämään jo saatavilla olevia tietoja, mukaan lukien sopimusvaltioiden vapaaehtoisesti toimittamat tiedot, aikaisempien tarkastuskertomusten tiedot ja asiaa koskevat julkisesti saatavilla olevat tiedot,
-
tähdentämällä, että yleissopimuksen kemikaaliluettelot, jäljempänä ’luettelot’, oli suunniteltu pääasiassa eri todentamistoimenpiteiden soveltamista varten,
-
pyrkimällä säilyttämään luetteloiden merkitys tieteen ja tekniikan kehittyessä muun muassa tarkastelemalla, olisiko luetteloita hyödyllistä tarkistaa säännöllisesti tarkistuskonferenssien välillä,
-
edistämällä edelleen yhteistoimintaa ja vuorovaikutusta kemianteollisuuden kanssa ja tukemalla teknisen sihteeristön toimia tässä asiassa,
-
harkitsemalla tarkastuksia varten laatua ja tehokkuutta koskevia lisätoimia, kuten asianmukaisen joustavuuden ja virtaviivaisuuden lisäämistä tarkastusten toteuttamisessa,
-
varmistamalla teknisen sihteeristön valmiudet tehokkaaseen näytteenottoon ja analysointiin teollisuuslaitoksissa suoritettavissa tarkastuksissa;
vi)
jatketaan kansallisten täytäntöönpanotoimenpiteiden parantamista ja muistutetaan siitä, että VII artiklan noudattaminen kokonaisuudessaan on olennainen tekijä yleissopimuksessa perustetun järjestelmän nykyisen ja tulevan tehokkuuden kannalta, myös
-
hyväksymällä kohdennettu ja räätälöity toimintamalli niiden sopimusvaltioiden kannustamiseksi ja avustamiseksi, jotka eivät ole vielä panneet yleissopimusta asianmukaisesti täytäntöön,
-
tarjoamalla apua sitä tarvitseville sopimusvaltioille kieltojärjestön toimintaa tukevien, Euroopan unionin neuvoston hyväksymien yhteisten toimintojen ja päätösten mukaisesti,
-
vahvistamalla kemiallisten aseiden hankinnan estämisen kannalta välttämätöntä kansallista vienti- ja tuontivalvontaa ja parantamalla kieltojärjestön valmiuksia avustaa kansainvälisten siirtojen valvontaa koskevien kansallisten menettelyjen perustamista,
-
toteuttamalla asianmukaisia toimenpiteitä kemikaaliturvallisuuden parantamiseksi,
-
tarkastelemalla mahdollisia synergioita kieltojärjestön ja muiden asiaan liittyvien kansainvälisten järjestöjen välillä täytäntöönpanotuen ja valmiuksien kehittämisen osalta;
vii)
pannaan täytäntöön yleissopimuksen määräykset, jotka koskevat neuvotteluja, yhteistyötä ja tosiasioiden selvittämistä, erityisesti haastetarkastusjärjestelmä, joka on edelleen toteuttamiskelpoinen ja hyödyllinen kieltojärjestön todentamisjärjestelmän työkalu, korostaen sopimusvaltioiden laillista oikeutta pyytää haastetarkastusta ilman ennakkoneuvotteluja ja kannustaen tarvittaessa järjestelmän käyttöön kaikkien sellaisten kysymysten selventämiseksi ja ratkaisemiseksi, jotka koskevat yleissopimuksen mahdollista rikkomista; korostetaan tältä osin sen merkitystä, että tekninen sihteeristö pitää yllä ja kehittää edelleen teknisiä kykyjä, asiantuntemusta ja tarvittavaa valmiutta haastetarkastusten toteuttamiseen, sekä sopimusvaltioiden velvollisuutta olla jatkuvasti valmiita ja kykeneviä ottamaan vastaan haastetarkastuksia;
viii)
jatketaan kieltojärjestön apua ja suojautumista koskevien toimien voimakasta tukemista erityisesti siten, että pidetään yllä kieltojärjestön valmiuksia ja asiantuntemusta ja parannetaan teknisen sihteeristön ja sopimusvaltioiden valmiuksia estää väärinkäytöksiä tai iskuja, joissa käytetään myrkyllisiä kemikaaleja, vastata niihin ja lieventää niitä, erityisesti
-
kannustamalla kaikkia sopimusvaltioita antamaan asianmukaisesti ja ajallaan yleissopimuksessa vaaditut X artiklan mukaiset ilmoitukset ja kannustamalla sopimusvaltioita lisäämään aputarjouksia,
-
korostamalla sen merkitystä, että tekninen sihteeristö ylläpitää kykynsä ja asiantuntemuksensa sekä säilyttää tarvittavat valmiudet väitettyä käyttöä koskevien tutkimusten toteuttamiseen ja kehittää näitä valmiuksia edelleen,
-
korostamalla kieltojärjestön jatkuvan tuen merkitystä kansallisten suojeluohjelmien kannalta sekä sen tärkeyttä, että kieltojärjestön kykyä välittää asiantuntemus- ja aputarjouksia parannetaan,
-
kannustamalla kieltojärjestöä auttamaan valtioita parantamaan valmiuksia sellaisten terrori-iskujen estämiseksi ja lieventämiseksi, joissa käytetään kemiallisia aseita, muun muassa kemikaaliturvallisuuden parantamista koskevin neuvoin,
-
korostamalla sellaisen tehostetun yhteistyön merkitystä, jota toteutetaan alueellisten ja osa-alueellisten järjestöjen kanssa, myös ottamalla osaa kansainvälisiin pyrkimyksiin perustaa apua ja suojelua koskevia alueellisia osaamiskeskuksia ja harkitsemalla tämän yhdistämistä VII ja XI artiklan mukaisiin toimiin sopimusvaltioiden konferenssin 16. istunnossa tehdyn XI artiklaa koskevan päätöksen mukaisesti,
-
tutkimalla keinoja parantaa kieltojärjestön kykyä toimia konfliktitilanteissa, joihin liittyy kemiallisia aseita, ja tällaisten tilanteiden jälkeen,
-
pyytämällä teknistä sihteeristöä tehostamaan muiden asiaankuuluvien kansainvälisten järjestöjen kanssa tekemäänsä yhteistyötä, joka koskee kemiallisten aseiden käyttöön tai sillä uhkaamiseen liittyviin hätätilanteisiin vastaamista, myös konfliktitilanteissa ja niiden jälkeen, erityisesti suhteessa YK:n kanssa tehtävään yhteistyöhön kemiallisten aseiden mahdollista käyttöä koskevan tutkimuksen alalla;
ix)
edistetään kansainvälistä yhteistyötä yleissopimuksen mukaisesti
-
suhtautumalla myönteisesti konkreettisiin ja käytännöllisiin ehdotuksiin, joissa otetaan Euroopan unionin neuvoston hyväksymien yhteisten toimintojen ja päätösten mukaisesti huomioon nykyiset aloitteet, erityisesti ehdotuksiin, jotka koskevat kemikaaliturvallisuuden ja kemikaalien hallinnan kaltaisia kysymyksiä sopimusvaltioiden konferenssin 16. istunnossa tehdyn XI artiklaa koskevan päätöksen mukaisesti,
-
kannustamalla teknistä sihteeristöä auttamaan sopimusvaltioita näiden kansallisten velvoitteiden täytäntöönpanossa räätälöidyn ja kestävän teknisen avun turvin kemian alalla toteutettavan tehostetun kansainvälisen yhteistyön helpottamiseksi,
-
kannustamalla teknistä sihteeristöä tekemään yhteistyötä muiden järjestöjen kanssa ja arvioimaan ohjelmiaan sen varmistamiseksi, että niillä on toivottu vaikutus ja että resurssit on maksimoitu;
x)
lisätään kieltojärjestön panosta maailmanlaajuiseen terrorisminvastaiseen toimintaan
-
jatkamalla ja tehostamalla työtä kieltojärjestön terrorismia käsittelevässä avoimessa työryhmässä,
-
painottamalla YK:n turvallisuusneuvoston päätöslauselmasta 1540 (2004) sekä muista asiaankuuluvista YK:n päätöslauselmista johtuvien velvoitteiden noudattamista, erityisesti käytännön tason yhteistyön edistämiseksi kieltojärjestön ja asiaankuuluvien järjestöjen välillä sen estämiseksi, että kemiallisia aseita hankitaan tai käytetään terroristitoimintaan tai että terroristit saavat haltuunsa tarvikkeita, välineitä ja tietoa, joita voitaisiin käyttää kemiallisten aseiden kehittämisessä ja tuotannossa,
-
korostamalla tarvetta pyrkiä siihen, että maailmanlaajuista kemikaaliturvallisuutta ja kansainvälisten siirtojen kansallista valvontaa vahvistetaan, myös auttamalla sopimusvaltioita panemaan täytäntöön käytännöllisiä ja kohdennettuja toimenpiteitä, jotka voisivat samalla edistää kemian rauhanomaisen käytön sekä avun ja suojelun alalla tehtävän yhteistyön lisäämistä.
3 artikla
Unioni toteuttaa 2 artiklan soveltamiseksi seuraavia toimia:
a)
tarvittaessa toimenpiteet
i)
yleismaailmallisen yleissopimukseen liittymisen edistämiseksi;
ii)
yleissopimuksen tehokkaan kansallisen täytäntöönpanon edistämiseksi sopimusvaltioissa;
iii)
sopimusvaltioiden kannustamiseksi tukemaan yleissopimuksen tehokasta ja täydellistä uudelleentarkastelua ja osallistumaan siihen sekä täten vahvistamaan sitoutumisensa tähän kansainväliseen kemiallisten aseiden vastaiseen perusnormiin;
iv)
edellä 2 artiklassa säädettyjen yleissopimuksen vahvistamista koskevien ehdotusten edistämiseksi;
b)
kolmannen tarkistuskonferenssin valmistelun ja itse konferenssin aikana laadittavat julkilausumat ja valmisteluasiakirjat sopimusvaltioiden käsiteltäviksi.
4 artikla
Tämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se hyväksytään.
Tehty Brysselissä 19 päivänä marraskuuta 2012.