NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 909/2014
ze dne 23. července 2014
o zlepšení vypořádání obchodů s cennými papíry v Evropské unii a centrálních depozitářích cenných papírů a o změně směrnic 98/26/ES a 2014/65/EU a nařízení (EU) č. 236/2012
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 114 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropské centrální banky (1),
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (2),
v souladu s řádným legislativním postupem (3),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Centrální depozitáři cenných papírů (dále jen „centrální depozitáři“) spolu s ústředními protistranami přispívají do značné míry k udržování infrastruktury pro operace následující po uzavření obchodů, která chrání finanční trhy a dává účastníkům trhu jistotu, že obchody s cennými papíry jsou prováděny řádně a včas, a to i v mimořádně nepříznivých podmínkách.
(2)
Vzhledem ke své klíčové pozici v procesu vypořádání mají systémy vypořádání obchodů s cennými papíry (dále jen „vypořádací systémy“) provozované centrálními depozitáři systémový význam pro fungování trhů s cennými papíry. Vypořádací systémy provozované centrálními depozitáři hrají významnou úlohu v systémech držení cenných papírů, jejichž prostřednictvím jejich účastníci informují o cenných papírech v držení investorů, a zároveň slouží jako základní nástroj pro kontrolu celistvosti emise, který brání nadbytku nebo nedostatku emitovaných cenných papírů, a hraje tak důležitou roli při zachování důvěry investorů. Kromě toho se vypořádací systémy provozované centrálními depozitáři úzce podílejí na zabezpečení kolaterálu pro operace měnové politiky a rovněž na zabezpečení kolaterálu mezi úvěrovými institucemi, a proto jsou důležitými hráči při poskytování zajištění.
(3)
Ačkoli směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/26/ES (4) omezila případné narušení vypořádacího systému způsobené úpadkovým řízením proti účastníkovi tohoto systému, je nezbytné řešit i jiná rizika pro vypořádací systémy, jakož i riziko platební neschopnosti nebo narušení fungování centrálních depozitářů, které vypořádací systémy provozují. Řada centrálních depozitářů je vystavena úvěrovému riziku a riziku likvidity, která vyplývají z poskytování bankovních služeb doplňkově k vypořádání.
(4)
Rostoucí počet vypořádání přeshraničních obchodů v důsledku stále většího využívání dohod o propojení mezi centrálními depozitáři vyvolává vzhledem k absenci společných obezřetnostních pravidel obavy o odolnost centrálních depozitářů, které takto „přenášejí“ rizika, s nimiž se potýkají centrální depozitáři z jiných členských států. I přes nárůst přeshraničního vypořádání se navíc ukazuje, že tržně orientované změny směřující k integrovanějšímu trhu se službami centrálních depozitářů postupují velmi pomalu. Otevřený vnitřní trh pro vypořádání obchodů s cennými papíry by měl každému investorovi v Unii umožnit investovat do všech cenných papírů v Unii stejně snadno a pomocí stejných postupů jako v případě domácích cenných papírů. Vypořádací trhy v Unii jsou však i nadále roztříštěné mezi jednotlivými členskými státy a přeshraniční vypořádání je i nadále nákladnější z důvodu odlišných vnitrostátních pravidel upravujících vypořádání a činnost centrálních depozitářů a z důvodu omezené konkurence mezi centrálními depozitáři. Tato roztříštěnost vytváří překážky a další rizika a náklady pro přeshraniční vypořádání. S ohledem na systémový význam centrálních depozitářů je třeba podporovat hospodářskou soutěž v tomto oboru, tak aby si účastníci trhu mohli vybrat poskytovatele a snížili svoji závislost na jednom poskytovateli infrastruktury. Nebudou-li stanoveny jednotné povinnosti pro organizátory trhu a společné obezřetnostní standardy pro centrální depozitáře, budou mít případná odlišná opatření na úrovni jednotlivých členských států přímý negativní dopad na bezpečnost, efektivnost a hospodářskou soutěž na trzích vypořádání obchodů s cennými papíry v Unii. Tyto faktické překážky fungování vnitřního trhu je nutné odstranit a zabránit narušování hospodářské soutěže a tomu, aby takové překážky a narušení vznikly v budoucnosti. Vytvoření integrovaného trhu pro vypořádání obchodů s cennými papíry, který nerozlišuje mezi vnitrostátními obchody s cennými papíry a přeshraničními obchody s cennými papíry, je nezbytné pro řádné fungování vnitřního trhu. V důsledku toho by vhodným právním základem tohoto nařízení měl být článek 114 Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva o fungování EU“) podle výkladu v souladu s ustálenou judikaturou Soudního dvora Evropské unie.
(5)
Je nezbytné v nařízení stanovit řadu jednotných povinností pro účastníky trhu týkajících se některých aspektů vypořádacího cyklu a disciplíny při vypořádání, jakož i soubor společných požadavků na centrální depozitáře provozující vypořádací systémy. Přímo použitelná pravidla nařízení by měla zajistit, že všichni organizátoři trhu a centrální depozitáři budou podléhat stejným přímo použitelným povinnostem, standardům a pravidlům. Nařízení by mělo zvýšit bezpečnost a efektivitu vypořádání v rámci Unie tím, že zabrání rozdílným vnitrostátním pravidlům, která by vznikla v důsledku provedení směrnice. Nařízení by mělo omezit regulační složitost pro organizátory trhu a centrální depozitáře vyplývající z odlišných vnitrostátních pravidel a mělo by centrálním depozitářům umožnit poskytovat své služby v zahraničí, aniž by musely dodržovat různé soubory vnitrostátních požadavků týkajících se například povolování, dohledu, organizace nebo rizik centrálního depozitáře. Nařízení ukládající stejné požadavky na všechny centrální depozitáře by mělo rovněž přispět k odstranění narušení hospodářské soutěže.
(6)
Rada pro finanční stabilitu vyzvala dne 20. října 2010 ke zvýšení stability základní tržní infrastruktury a požádala o revizi a zkvalitnění stávajících standardů. Výbor pro platební a vypořádací systémy (CPSS) Banky pro mezinárodní platby a Mezinárodní organizace komisí pro cenné papíry (IOSCO) přijaly v dubnu 2012 celosvětové standardy pro infrastrukturu finančních trhů. Tyto standardy nahradily doporučení Banky pro mezinárodní platby z roku 2001, která byla v roce 2009 na evropské úrovni zpracována do nezávazných pokynů Evropským systémem centrálních bank (ESCB) a Evropským výborem regulátorů trhů s cennými papíry. Vzhledem ke globální povaze finančních trhů a systémovému významu centrálních depozitářů je nezbytné zajistit na mezinárodní úrovni sbližování obezřetnostních požadavků, jež se na ně vztahují. Toto nařízení by se mělo řídit stávajícími zásadami pro subjekty infrastruktury finančních trhů vypracovanými Výborem pro platební a vypořádací systémy a Mezinárodní organizací komisí pro cenné papíry. Při vypracovávání regulačních a prováděcích technických norem, jakož i obecných pokynů a doporučení uvedených v tomto nařízení, nebo při navrhování jejich změn by Komise a Evropský orgán dohledu (Evropský orgán pro cenné papíry a trhy) zřízený nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1095/2010 (5) (dále jen „orgán ESMA“) měly v úzké spolupráci s členy ESCB zajistit jejich soulad se stávajícími normami a jejich další vývoj.
(7)
Rada ve svých závěrech ze dne 2. prosince 2008 zdůraznila potřebu posílit bezpečnost a spolehlivost vypořádacích systémů a řešit právní překážky při poobchodních operacích v Unii.
(8)
Jedním ze základních úkolů ESCB je podporovat hladké fungování platebních systémů. V tomto ohledu jeho členové vykonávají dohled a zajišťují účinnost a spolehlivost clearingových a platebních systémů. Členové ESCB často vystupují jako zúčtovatelé pro peněžní složku obchodů s cennými papíry. Jsou rovněž důležitými zákazníky centrálních depozitářů, kteří často řídí zajištění operací měnové politiky. Členové ESCB by měli být prostřednictvím konzultací úzce zapojeni do udělování povolení centrálním depozitářům a dohledu nad nimi, do uznávání centrálních depozitářů ze třetích zemí a do schvalování některých propojení centrálních depozitářů. Aby se zabránilo vzniku paralelních souborů pravidel, měli by se formou konzultací rovněž úzce podílet na stanovení regulačních a prováděcích technických norem, obecných pokynů a doporučení, přestože prvořadou odpovědnost za stanovení těchto technických norem, obecných pokynů a doporučení by měly v souladu s tímto nařízením nést Komise a orgán ESMA. Tímto nařízením by neměla být dotčena povinnost Evropské centrální banky a národních centrálních bank zajišťovat efektivnost a spolehlivost clearingových a platebních systémů v rámci Unie a v jiných zemích. Toto nařízení by nemělo členům ESCB bránit v přístupu k informacím, které jsou důležité pro plnění jejich úkolů, včetně dohledu nad centrálními depozitáři a dalšími subjekty infrastruktury finančních trhů.
(9)
Řadu služeb, na jejichž základě by mohly být považovány za centrální depozitáře cenných papírů, například provozování vypořádacího systému, mohou poskytovat členové ESCB nebo jiné subjekty plnící podobné funkce v některých členských státech nebo jiné veřejné subjekty pověřené správou veřejného dluhu v Unii nebo do této správy zasahující. Vystupují-li tyto subjekty jako centrální depozitáři, aniž by zřídily samostatný subjekt, měly by být osvobozeny od požadavků na povolení a dohled, některých organizačních požadavků, kapitálových požadavků a požadavků týkajících se investiční politiky, avšak měly by podléhat zbývajícímu souboru obezřetnostních požadavků na centrální depozitáře. Pokud takové subjekty z jednoho členského státu vystupují jako centrální depozitáři, neměly by své služby poskytovat v ostatních členských státech. Jelikož členové ESCB vystupují pro účely vypořádání jako zúčtovatelé, měly by být rovněž osvobozeny od požadavků stanovených v hlavě IV tohoto nařízení.
(10)
Toto nařízení by se mělo vztahovat na vypořádání obchodů se všemi finančními nástroji a na činnost centrálních depozitářů, pokud není uvedeno jinak. Tímto nařízením by také neměly být dotčeny jiné právní předpisy Unie, které se týkají konkrétních finančních nástrojů, například směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES (6) a opatření přijatá v souladu s uvedenou směrnicí.
(11)
Držení cenných papírů formou zápisu v příslušné evidenci cenných papírů je důležitým krokem ke zvýšení efektivnosti vypořádání a zajištění celistvosti emisí cenných papírů, zejména v souvislosti s rostoucí složitostí způsobů jejich držení a převodů. V zájmu bezpečnosti zavádí toto nařízení evidenci všech převoditelných cenných papírů formou zápisu v příslušné evidenci, které jsou přijaty k obchodování nebo obchodovány v obchodních systémech regulovaných směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2014/65/EU (7) a nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 600/2014 (8). Toto nařízení by nemělo ukládat jeden konkrétní způsob prvotního nahrazení listinných cenných papírů zápisem do příslušné evidence, které může mít podobu imobilizace nebo zaknihování cenného papíru. Nemělo by ani ukládat, jaký druh instituce by měl při emisi vést evidenci cenných papírů formou zápisu v příslušné evidenci, ale mělo by umožnit, aby tuto funkci plnily různé subjekty, včetně registrů emisí cenných papírů. Jakmile jsou však obchody s těmito cennými papíry v obchodních systémech regulovaných směrnicí 2014/65/EU nebo nařízením (EU) č. 600/2014 provedeny nebo poskytnuty jako finanční kolaterál za podmínek stanovených ve směrnici Evropského parlamentu a Rady 2002/47/ES (9), měly by být tyto cenné papíry vedeny v evidenci centrálního depozitáře, aby se mimo jiné zajistilo, že všechny tyto cenné papíry budou moci být vypořádány ve vypořádacím systému. Imobilizace a zaknihování by neměly vést ke ztrátě práv držitelů cenných papírů a mělo by jich být dosaženo způsobem, který zajistí, že si držitelé cenných papírů mohou svá práva ověřit.
(12)
Za účelem zajištění bezpečnosti vypořádání by každý účastník vypořádacího systému, který nakupuje nebo prodává určité finanční nástroje, konkrétně převoditelné cenné papíry, nástroje peněžního trhu, podíly v subjektech kolektivního investování a povolenky na emise, měl vypořádat svůj závazek v určený den vypořádání.
(13)
Delší vypořádací lhůty obchodů s převoditelnými cennými papíry způsobují nejistotu a zvýšené riziko pro účastníky vypořádacích systémů. Různě dlouhé vypořádací lhůty, jež se liší mezi členskými státy, ztěžují sesouhlasení a jsou zdrojem chyb pro emitenty, investory i prostředníky. Je proto nezbytné stanovit společnou vypořádací lhůtu, která by usnadnila stanovení určeného dne vypořádání a provádění opatření k zajištění disciplíny při vypořádání. Určeným dnem vypořádání obchodů s převoditelnými cennými papíry, které se provádějí v obchodních systémech regulovaných směrnicí 2014/65/EU a nařízením (EU) č. 600/2014, by měl být nejpozději druhý obchodní den po uskutečnění obchodu. V případě složitých operací složených z několika obchodů, jako jsou např. dohody o zpětném odkupu cenných papírů nebo o půjčkách cenných papírů, by se tento požadavek vztahoval na první obchod spojený s převodem cenných papírů. Naopak by se neměl vztahovat na obchody, které si příslušné strany vyjednají podle soukromého práva, ale provádějí v obchodních systémech regulovaných směrnicí 2014/65/EU a nařízením (EU) č. 600/2014, ani na obchody, které se provádějí na dvoustranné bázi, ale oznamují se obchodnímu systému regulovanému směrnicí 2014/65/EU a nařízením (EU) č. 600/2014, a to s ohledem na nestandardizovanou povahu těchto obchodů. Dále by se tento požadavek neměl vztahovat na první obchod, při němž dotčené převoditelné cenné papíry podléhají prvotnímu nahrazení listinných cenných papírů zápisem do příslušné evidence.
(14)
Centrální depozitáři a jiné subjekty tržní infrastruktury by měli přijmout opatření k prevenci a řešení selhání vypořádání. Je naprosto nezbytné, aby tato pravidla byla v Unii uplatňována jednotně a přímo. Centrální depozitáři a jiné subjekty tržní infrastruktury by zejména měli mít povinnost zavést postupy, které jim umožní přijmout vhodná opatření k pozastavení účasti účastníka, který soustavně zapříčiňuje selhání vypořádání, a zveřejnit jeho totožnost za předpokladu, že účastník dostane před přijetím takového rozhodnutí příležitost se vyjádřit.
(15)
Jedním z nejúčinnějších způsobů řešení selhání vypořádání je požadovat, aby se na účastníky způsobující selhání uplatňovalo pravidlo povinného vymáhání plnění podle původní dohody. Toto nařízení by mělo stanovit jednotná pravidla týkající se sankcí a některých aspektů náhradní koupě, například časových lhůt a cen, pro všechny převoditelné cenné papíry, nástroje peněžního trhu, podíly v subjektech kolektivního investování a povolenky na emise. Tato pravidla by měla být uzpůsobena specifikům různých trhů s cennými papíry, některých obchodních systémů, jako jsou například trhy pro růst malých a středních podniků vymezené ve směrnici 2014/65/EU, a některých složitých operací, jako jsou například velmi krátkodobé dohody o zpětném odkupu nebo půjčkách cenných papírů, aby se předešlo nepříznivému dopadu na likviditu a efektivitu trhů s cennými papíry. Pravidla týkající se disciplíny při vypořádání by měla být uplatňována takovým způsobem, aby motivovala k vypořádání obchodů se všemi příslušnými finančními nástroji do určeného dne vypořádání.
(16)
Postupy a sankce spojené se selháním vypořádání by měly být přiměřené rozsahu a závažnosti daného selhání a zároveň by měly být odstupňovány způsobem, který zachová a ochrání likviditu příslušných finančních nástrojů. Zejména činnosti v rámci tvorby trhu hrají zásadní úlohu při poskytování likvidity pro trhy v rámci Unie, především pokud jde o méně likvidní cenné papíry. Opatření na předcházení selhání vypořádání a jejich řešení by měla být v rovnováze s potřebou zachovávat a chránit likviditu v těchto cenných papírech. Peněžité sankce uložené účastníkům způsobujícím selhání by měly být pokud možno připsány ve prospěch zákazníků plnících své závazky jako náhrada a neměly by se v žádném případě stát zdrojem příjmů pro daného centrálního depozitáře. Centrální depozitáři by měli konzultovat subjekty tržní infrastruktury, ve vztahu k nimž poskytují služby centrálního depozitáře, ohledně provádění opatření k zajištění disciplíny při vypořádání stanovených v tomto nařízení.
(17)
Ve většině případů by v situaci, kdy finanční nástroje nejsou dodány do čtyř obchodních dnů od určeného dne vypořádání, měl být zahájen postup náhradní koupě. V případě nelikvidních finančních nástrojů je však vhodné, aby byla lhůta před zahájením postupu náhradní koupě prodloužena na nejvýše sedm obchodních dní. Základ pro rozhodnutí o tom, kdy se finanční nástroje považují za nelikvidní, by měl být stanoven prostřednictvím regulačních technických norem, s přihlédnutím k již provedeným posouzením v nařízení (EU) č. 600/2014. Je-li rozhodnuto v tomto smyslu, lhůta pro zahájení postupu náhradní koupě by měla být prodloužena na nejvýše sedm obchodních dní.
(18)
Je vhodné povolit trhům pro růst malých a středních podniků možnost uplatnit postup náhradní koupě až po uplynutí patnáct dní od provedení obchodu, a to s cílem zohlednit likviditu těchto trhů a umožnit zejména činnost tvůrců trhu na méně likvidních trzích. Opatření k zajištění disciplíny při vypořádání, která jsou specifická pro trhy pro růst malých a středních podniků, by se měla vztahovat pouze na obchody prováděné na těchto trzích. Jak je uvedeno v pracovním dokumentu útvarů Komise ze dne 7. prosince 2011, který je doprovodným dokumentem ke sdělení Komise nazvanému „Akční plán ke zlepšení přístupu malých a středních podniků k financování“, přístup na kapitálové trhy by měl být rozvíjen jako alternativa k poskytování bankovních úvěrů malým a středním podnikům, a je tudíž vhodné přizpůsobit pravidla tak, aby byla vstřícnější k potřebám trhů pro růst těchto podniků.
(19)
Centrální depozitáři by měli mít možnost sledovat provádění náhradní koupě, pokud jde o vícenásobné příkazy k vypořádání týkající se týchž finančních nástrojů se stejným datem uplynutí prodloužené lhůty, s cílem minimalizovat počet náhradních koupí v míře slučitelné s požadavky tohoto nařízení.
(20)
Jelikož hlavním účelem tohoto nařízení je zavést řadu právních povinností uložených přímo organizátorům trhu a spočívajících mimo jiné v evidenci všech převoditelných cenných papírů formou zápisu do příslušné evidence centrálního depozitáře, jakmile jsou obchodovány v obchodních systémech regulovaných směrnicí 2014/65/EU a nařízením (EU) č. 600/2014 nebo poskytnuty jako finanční kolaterál podle podmínek směrnice 2002/47/ES, a ve vypořádání závazků nejpozději druhý obchodní den po uskutečnění obchodu a protože centrální depozitáři odpovídají za provoz vypořádacích systémů a provádění opatření k zajištění včasného vypořádání v rámci Unie, je nezbytné zajistit, aby situace všech centrálních depozitářů byla bezpečná a stabilní a aby depozitáři trvale splňovali přísné organizační, etické a obezřetnostní požadavky stanovené tímto nařízením, mimo jiné učiněním všech přiměřených kroků k omezení případů podvodů a nedbalosti. Jednotná a přímo použitelná pravidla týkající povolování centrálních depozitářů a trvalého dohledu nad nimi jsou proto hlavním důsledkem právních povinností uložených účastníkům trhu tímto nařízením a jsou s nimi provázána. Je proto nezbytné zahrnout pravidla týkající se povolování centrálních depozitářů a dohledu nad nimi do stejného aktu jako právní povinnosti uložené účastníkům trhu.
(21)
Vzhledem k tomu, že by se na centrální depozitáře měl vztahovat soubor společných požadavků, a v zájmu odstranění stávajících překážek přeshraničního vypořádání by měli všichni povolení centrální depozitáři mít možnost svobodně poskytovat své služby na území Unie mimo jiné prostřednictvím zřízení pobočky. Aby byla zajištěna odpovídající úroveň bezpečnosti při poskytování služeb centrálními depozitáři v hostitelském členském státě, měl by se na tyto centrální depozitáře, pokud mají v úmyslu poskytovat určité základní služby uvedené v tomto nařízení nebo zřídit pobočku v hostitelském členském státě, vztahovat zvláštní postup podle tohoto nařízení.
(22)
Na unijním trhu pro vypořádání, v němž neexistují na hranice, je nezbytné vymezit pravomoci jednotlivých orgánů, které se podílejí na uplatňování tohoto nařízení. Členské státy by měly zejména určit orgány příslušné k uplatňování tohoto nařízení, jimž by měly být svěřeny pravomoci dohledu a vyšetřovací pravomoci, které jsou nezbytné pro výkon jejich úkolů. Centrální depozitář by měl podléhat povolení a dohledu příslušného orgánu svého domovského členského státu, neboť takový orgán má nejlepší předpoklady sledovat každodenní fungování depozitáře, provádět pravidelné kontroly a v případě potřeby přijímat vhodná opatření a měl by k tomu být oprávněn. Dotyčný příslušný orgán by však měl od počátku konzultovat a spolupracovat s ostatními dotčenými orgány, mezi něž patří orgány příslušné k dohledu nad jednotlivými vypořádacími systémy provozovanými daným centrálním depozitářem, centrální banky emitující nejdůležitější měny, v nichž se vypořádání uskutečňuje, případně centrální banky, které vystupují jako zúčtovatel pro každý vypořádací systém, a dále případně příslušné orgány jiných subjektů ve skupině. Tato spolupráce rovněž znamená výměnu informací mezi dotčenými orgány a okamžité informování dotčených orgánů v případě naléhavých situací, které mají dopad na likviditu a stabilitu finančního systému v některém členském státě, v němž jsou centrální depozitář nebo jeho účastníci usazeni.
(23)
Pokud centrální depozitář poskytuje své služby v jiném členském státě, měl by příslušný orgán hostitelského členského státu mít možnost vyžádat si od příslušného orgánu domovského členského státu veškeré informace týkající se činností centrálního depozitáře, které jsou pro dožadující orgán důležité. V zájmu účinné koordinace dohledu by se mohly tyto informace týkat zejména služeb, které jsou uživatelům centrálního depozitáře usazeným v hostitelském členském státě poskytovány, a zpracovávaných nástrojů nebo měn; mohou být rovněž zahrnuty informace o nepříznivém vývoji, výsledcích posouzení rizik a nápravných opatřeních. Příslušný orgán domovského členského státu by měl mít rovněž přístup k veškerým informacím, o nichž centrální depozitář pravidelně podává zprávy příslušnému orgánu hostitelského členského státu.
(24)
Pokud centrální depozitář poskytuje své služby v jiném členském státě, než ve kterém je usazen, mimo jiné prostřednictvím zřízení pobočky, je za dohled na tímto centrálním depozitářem zodpovědný především příslušný orgán domovského členského státu. Jestliže činnosti centrálního depozitáře v hostitelském členském státě dosáhnou podstatného významu pro fungování trhů s cennými papíry a ochranu investorů v daném hostitelském členském státě, měly by příslušné a dotčené orgány domovského členského státu a hostitelského členského státu uzavřít ujednání o spolupráci pro účely dohledu nad činnostmi daného centrálního depozitáře v hostitelském členském státě. Příslušný orgán domovského členského státu by měl mít možnost rovněž rozhodnout, že tato ujednání o spolupráci stanoví mnohostrannou spolupráci, včetně spolupráce na bázi kolegia, mezi příslušným orgánem domovského členského státu a příslušnými a dotčenými orgány dotyčných hostitelských členských států. Tato ujednání o spolupráci by však neměla být považována za kolegia orgánů dohledu ve smyslu nařízení (EU) č. 1095/2010. Žádný členský stát nebo skupina členských států by neměly být přímo ani nepřímo znevýhodněny jako místo centrálního depozitáře a místo poskytování služeb vypořádání. Při plnění svých úkolů podle tohoto nařízení by žádný orgán neměl přímo, ani nepřímo diskriminovat podniky z jiných členských států. S výhradou tohoto nařízení by centrální depozitář z jednoho členského státu neměl být omezován ve vypořádání finančních nástrojů v měně jiného členského státu nebo v měně třetí země, ani by mu v tomto vypořádání nemělo být bráněno.
(25)
Toto nařízení by členským státům nemělo bránit v tom, aby ve svých vnitrostátních právních předpisech stanovily specifický právní rámec pro každodenní spolupráci mezi příslušným orgánem centrálního depozitáře a ostatními dotčenými orgány na vnitrostátní úrovni. Tento vnitrostátní právní rámec by měl být v souladu s obecnými pokyny týkajícími se postupů dohledu a spolupráce mezi orgány, jež může orgán ESMA podle tohoto nařízení vydat.
(26)
Všechny právnické osoby odpovídající definici centrálního depozitáře musí před zahájením své činnosti získat povolení příslušných vnitrostátních orgánů. Vzhledem k různým obchodním modelům by měl být centrální depozitář definován odkazem na určité základní služby, které spočívají ve vypořádání, tedy v provozování vypořádacího systému, službě registrace a vedení centrální evidence účtů cenných papírů. Centrální depozitář by měl přinejmenším provozovat vypořádací systém a poskytovat jednu další základní službu. Uvedená kombinace je pro centrální depozitáře nezbytná, aby mohly hrát svou roli ve vypořádání obchodů s cennými papíry a v zajištění celistvosti emisí cenných papírů. Na subjekty, které neprovozují vypořádací systémy, například registry emisí cenných papírů, správce emisí, orgány veřejné správy a subjekty spravující systém registrů zřízený podle směrnice 2003/87/ES, nebo ústřední protistrany regulované nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 648/2012 (10), se nevztahuje definice centrálního depozitáře.
(27)
Centrální depozitáři by měli mít zavedeny ozdravné plány pro zajištění kontinuity nejdůležitějších operací. Aniž je dotčena směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/59/EU (11), příslušné orgány by měly zajistit, aby byl pro každého centrálního depozitáře v souladu s příslušnými vnitrostátními právními předpisy členských států zaveden a udržován vhodný plán řešení krize.
(28)
Aby bylo možné poskytovat spolehlivé údaje o rozsahu vypořádání obchodů s cennými papíry mimo vypořádací systémy a zajistit, že rizika z toho vyplývající lze sledovat a řešit, měly by všechny jiné instituce než centrální depozitáři, které provádějí vypořádání obchodů s cennými papíry mimo vypořádací systém, podávat dotčeným příslušným orgánům zprávy o své činnosti související s vypořádáním. Přijímající příslušné orgány by následně měly tyto informace předat orgánu ESMA a informovat ho o případném riziku, které z těchto činností souvisejících s vypořádáním vyplývá. Orgán ESMA by měl dále tyto činnosti související s vypořádáním sledovat a zohlednit případná rizika, jež by mohly tyto činnosti představovat.
(29)
Aby se vyloučilo, že centrální depozitáři budou podstupovat riziko v rámci jiných činností, než jsou činnosti podléhající povolení podle tohoto nařízení, měly by být činnosti povoleného centrálního depozitáře nebo centrálního depozitáře oznámeného podle tohoto nařízení omezeny na poskytování služeb, na něž se povolení vztahuje, a centrální depozitáři by neměli mít žádnou účast vymezenou v tomto nařízení odkazem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2013/34/EU (12), ani přímo, či nepřímo vlastnit podíl ve výši 20 % nebo více na hlasovacích právech nebo kapitálu v jiných institucích, než které poskytují obdobné služby, ledaže příslušné orgány pro centrální depozitáře tuto účast schválí na základě skutečnosti, že významně nezvyšuje rizikový profil centrálních depozitářů.
(30)
V zájmu zajištění bezpečného fungování vypořádacích systémů by tyto systémy měly být provozovány pouze centrálními depozitáři nebo centrálními bankami vystupujícími jako centrální depozitáři, s výhradou tohoto nařízení.
(31)
Aniž jsou dotčeny zvláštní požadavky právních předpisů členských států v oblasti daní, mělo by být centrálním depozitářům povoleno poskytovat ke svým základním službám doplňkové služby, které přispívají ke zvýšení bezpečnosti, efektivnosti a transparentnosti trhů s cennými papíry a které nepředstavují nepřiměřené riziko pro jejich základní služby. V tomto nařízení je uveden pouze demonstrativní výčet těchto služeb, aby centrální depozitáři mohli reagovat na budoucí vývoj na trhu. Pokud je poskytování těchto služeb spojeno se srážkovou daní a oznamovacími povinnostmi vůči správcům daně, budou tyto služby nadále poskytovány v souladu s právními předpisy dotyčných členských států. V souladu s čl. 114 odst. 2 Smlouvy o fungování EU se pravomoc přijímat opatření podle čl. 114 odst. 1 nevztahuje na ustanovení o daních. Ve svém rozsudku ze dne 29. dubna 2004 ve věci C-338/01, Komise v. Rada (13), Soudní dvůr Evropské unie rozhodl, že výraz „ustanovení o daních“ má být vykládán takto: „nezahrnuje pouze ustanovení určující osoby povinné k dani, zdanitelná plnění, základ daně, sazby přímých a nepřímých daní a osvobození od nich, ale vztahuje se také na ustanovení týkající se podmínek výběru těchto daní“. Toto nařízení proto nezahrnuje ustanovení týkající se podmínek výběru daní, pro něž by bylo třeba použít jiný právní základ.
(32)
Pokud hodlá centrální depozitář určitou základní službu zajišťovat externě u třetí strany nebo poskytovat novou základní službu nebo nějakou doplňkovou službu neuvedenou v tomto nařízení, provozovat další vypořádací systém, používat jiného zúčtovatele nebo zřídit propojení s jiným centrálním depozitářem, jež je spojeno s významnými riziky, měl by požádat o povolení stejným postupem jako při původním povolení s tou výjimkou, že příslušný orgán by měl žádající centrální depozitář informovat o udělení nebo zamítnutí povolení ve lhůtě tří měsíců. Předchozímu povolení by však nemělo podléhat propojení centrálních depozitářů, které není spojeno s významnými riziky, nebo interoperabilní propojení centrálních depozitářů, které služby související s tímto interoperabilním propojením zajišťují externě u veřejných subjektů, například u členů ESCB; příslušní centrální depozitáři by nicméně tato povolení měli nahlásit svým příslušným orgánům.
(33)
Pokud centrální depozitář hodlá své služby rozšířit o nebankovní doplňkové služby výslovně uvedené v tomto nařízení, které neznamenají zvýšení jeho rizikového profilu, měl by mít možnost tak učinit po informování příslušného orgánu svého domovského členského státu.
(34)
Centrální depozitáři usazení ve třetích zemích by měli mít možnost nabízet své služby v Unii, mimo jiné prostřednictvím zřízení pobočky. Aby byla zajištěna odpovídající úroveň bezpečnosti při poskytování služeb centrálního depozitáře centrálními depozitáři z třetích zemí, měli by tito centrální depozitáři, pokud mají v úmyslu poskytovat určité služby uvedené v tomto nařízení nebo zřídit svou pobočku v Unii, podléhat uznání ze strany orgánu ESMA. V případě, že takové uznání neobdrželi, a pokud příslušný orgán proti tomu nemá námitky, měli by mít centrální depozitáři z třetích zemí možnost zřizovat propojení s centrálními depozitáři usazenými v Unii. S ohledem na globální povahu finančních trhů má orgán ESMA nejlepší předpoklady k uznávání centrálních depozitářů ze třetích zemí. Orgán ESMA by měl mít možnost uznat centrální depozitáře z třetích zemí, pouze pokud Komise dospěje k závěru, že tito depozitáři podléhají právnímu a dohledovému rámci fakticky rovnocennému rámci stanovenému v tomto nařízení, pokud podléhají účinnému povolování, dohledu a dozoru v zemi, kde jsou usazeni, a pokud byla navázána spolupráce mezi orgánem ESMA a příslušnými orgány a dotčenými orgány pro centrální depozitáře. Uznání orgánem ESMA by mělo být podmíněno faktickým rovnocenným uznáním obezřetnostního rámce pro centrální depozitáře usazené v Unii a povolené podle tohoto nařízení.
(35)
Vzhledem ke složitosti a zároveň systémové povaze centrálních depozitářů a služeb, jež poskytují, by transparentní pravidla správy a řízení měla zajistit, aby vrcholné vedení, členové vedoucího orgánu, akcionáři a účastníci, kteří jsou schopni vykonávat kontrolu nad fungováním centrálního depozitáře vymezenou odkazem na směrnici 2013/34/EU, měli vhodné předpoklady k zajištění řádného a obezřetného řízení centrálního depozitáře.
(36)
V rámci členských států se používají různé struktury správy a řízení. Ve většině případů se jedná o monistickou nebo dualistickou strukturu orgánů. Definice použité v tomto nařízení se snaží zahrnout všechny existující struktury, aniž by některou z nich upřednostňovaly. Mají pouze posloužit ke stanovení pravidel zaměřených na dosažení konkrétního výsledku bez ohledu na vnitrostátní právo obchodních společností, jemuž instituce v jednotlivých členských státech podléhají. Tyto definice by proto neměly mít vliv na obecné rozdělení pravomocí podle vnitrostátního práva obchodních společností.
(37)
Transparentní pravidla správy a řízení by měla zajistit zohlednění zájmů akcionářů, vedení a pracovníků centrálního depozitáře na jedné straně a zájmů jejich uživatelů, jimž centrální depozitáři v konečném důsledku slouží, na straně druhé. Uvedená pravidla správy a řízení by se měla uplatňovat bez ohledu na vlastnický model centrálního depozitáře. Pro každý vypořádací systém provozovaný centrálním depozitářem by měl být zřízen výbor uživatelů, díky němuž budou mít uživatelé možnost poskytovat vedoucímu orgánu centrálního depozitáře poradenství ohledně zásadních otázek, jež na ně mají dopad, a měl by mít k dispozici nástroje k výkonu své funkce. Ve výboru uživatelů by měly být zastoupeny zájmy různých uživatelů centrálního depozitáře, včetně zájmů držitelů různých druhů cenných papírů.
(38)
Centrální depozitáři by měli mít možnost zajišťovat provoz svých služeb externě, pokud jsou rizika vyplývající z tohoto režimu externího zajišťování řízena. Vzhledem k významu úkolů svěřených centrálním depozitářům by toto nařízení mělo stanovit, že centrální depozitáři nepřenášejí svou odpovědnost na třetí strany prostřednictvím externího zajišťování svých činností na základě smlouvy s třetí stranou. Externí zajišťování těchto činností by mělo podléhat přísným podmínkám, podle nichž zůstává odpovědnost za tyto činnosti na centrálních depozitářích a jež zajišťují, aby nedošlo k narušení dohledu a dozoru nad centrálními depozitáři. Z uvedených požadavků by mělo být za určitých podmínek možné vyjmout externí zajišťování činností centrálního depozitáře prostřednictvím veřejných subjektů.
(39)
Toto nařízení by nemělo členským státům, v nichž jsou dovoleny systémy přímého držení cenných papírů, bránit v tom, aby ve svých vnitrostátních právních předpisech stanovily, že některé funkce, které v určitých jiných typech systémů držení cenných papírů obvykle plní centrální depozitáři, plní nebo mohou plnit osoby jiné než centrální depozitáři, a aby určily, jakým způsobem by tyto úkoly měly být plněny. Zápisy na účtech cenných papírů vedených centrálními depozitáři provádějí v některých členských státech zejména provozovatelé účtů nebo účastníci vypořádacích systémů provozovaných centrálními depozitáři, aniž by sami nutně vedli tyto účty. S ohledem na nutnost zaručit právní jistotu ohledně zápisů provedených na účtech na úrovni centrálního depozitáře by toto nařízení mělo uznat zvláštní úlohu těchto dalších osob. Za zvláštních okolností a s výhradou přísných pravidel stanovených zákonem by proto mělo být možné buď rozdělit odpovědnost mezi centrálního depozitáře a příslušnou další osobu, nebo stanovit výhradní odpovědnost dotyčné další osoby za některé aspekty týkající se vedení účtů cenných papírů na centrální úrovni, za předpokladu, že tato další osoba podléhá vhodné regulaci a dohledu. Rozsah sdílení odpovědnosti by neměl být nijak omezen.
(40)
Pravidla chování by měla zajistit transparentnost ve vztazích mezi centrálními depozitáři a jejich uživateli. Zejména by centrální depozitáři měli mít veřejná, transparentní, objektivní a nediskriminační kritéria pro účast ve vypořádacím systému, na jejichž základě by bylo možné omezit přístup účastníků pouze na základě souvisejícího rizika. Příslušné orgány by měly mít k dispozici vhodná opatření k rychlému zajištění nápravy, aby mohly řešit případné bezdůvodné odmítnutí centrálního depozitáře poskytovat služby účastníkům. Centrální depozitáři by měli zveřejnit ceny a poplatky za své služby. V zájmu zajištění otevřeného a nediskriminačního přístupu ke svým službám a s ohledem na významnou tržní sílu, kterou centrální depozitáři na území svých členských států stále mají, by centrální depozitáři neměli mít možnost odklonit se od své zveřejněné cenové politiky za základní služby a měli by vést oddělené účty pro náklady a výnosy související s každou základní službou a s doplňkovými službami. Tato ustanovení o účasti doplní a posílí právo účastníků trhu na používání vypořádacího systému v jiném členském státě podle směrnice 2014/65/EU.
(41)
Aby se usnadnilo účinné vedení evidence, vypořádání a provádění plateb, měli by centrální depozitáři zařazovat do svých komunikačních postupů ve vztahu k účastníkům a subjektům tržní infrastruktury v rámci svého rozhraní příslušné mezinárodní postupy pro otevřenou komunikaci a standardy pro zasílání zpráv a referenční údaje.
(42)
Vzhledem k ústřední roli, kterou vypořádací systémy na finančních trzích hrají, by se měli centrální depozitáři při poskytování svých služeb v co nejvyšší míře snažit zajistit včasné vypořádání obchodů s cennými papíry a celistvost emisí cenných papírů. Toto nařízení by nemělo zasahovat do vnitrostátních právních předpisů, jimiž členské státy upravují držení cenných papírů a mechanismy pro zachování celistvosti emisí cenných papírů. V zájmu posílení ochrany aktiv účastníků a jejich zákazníků by však toto nařízení mělo stanovit povinnost centrálních depozitářů oddělit účty cenných papírů vedené pro každého účastníka a nabízet na požádání další oddělení účtů jednotlivých zákazníků účastníků, které může být v některých případech k dispozici pouze za cenu vyšších nákladů, které ponesou jednotliví zákazníci účastníků požadující další oddělení. Centrální depozitáři a jejich účastníci by měli mít povinnost poskytovat jak souhrnné oddělení zákazníků, tak i oddělení jednotlivých zákazníků, tak aby si zákazníci mohli vybrat tu úroveň oddělení, kterou považují za vhodnou pro své potřeby.
Jedinou výjimkou z tohoto pravidla by měla být situace, kdy centrální depozitář a jeho účastníci z důvodu jiných požadavků veřejného pořádku, zejména ve vztahu k efektivnímu a transparentnímu výběru daní, mají povinnost poskytovat občanům a rezidentům členského státu a právnickým osobám usazeným v tomto členském státě oddělení jednotlivých zákazníků, pokud je ke dni vstupu tohoto nařízení v platnost toto oddělení jednotlivých zákazníků pouze pro občany a rezidenty daného členského státu a právnické osoby usazené v daném členském státě požadováno podle vnitrostátních právních předpisů daného členského státu, podle nichž jsou cenné papíry vydány. Centrální depozitáři by měli zajistit, aby se tyto požadavky uplatňovaly zvlášť pro každý vypořádací systém, který provozují. Aniž je dotčeno poskytování doplňkových služeb, neměli by centrální depozitáři na vlastní účet používat cenné papíry patřící účastníkovi, pokud to daný účastník výslovně nepovolil, a neměli by ani jinak na vlastní účet používat cenné papíry, které jim nepatří. Kromě toho by měl centrální depozitář požadovat, aby účastníci od svých zákazníků předem získali všechny nezbytné souhlasy.
(43)
Směrnice 98/26/ES stanoví, že převodní příkazy zadané do vypořádacích systémů v souladu s pravidly těchto systémů by měly být právně vymahatelné a závazné pro třetí strany. Vzhledem k tomu, že směrnice 98/26/ES nezmiňuje konkrétně centrální depozitáře, kteří vypořádací systémy provozují, by však v zájmu jasnosti mělo toto nařízení stanovit povinnost centrálních depozitářů stanovit okamžik nebo okamžiky, kdy je převodní příkaz přijat vypořádacím systémem a kdy se stává se neodvolatelným v souladu s pravidly dané směrnice. Za účelem zvýšení právní jistoty by kromě toho centrální depozitáři měli svým účastníkům sdělit okamžik, ke kterému se převod cenných papírů a peněžních prostředků ve vypořádacím systému stává právně vymahatelným a závazným pro třetí strany v souladu s případnými pravidly podle vnitrostátního práva. Centrální depozitáři by rovněž měli učinit všechny přiměřené kroky k zajištění toho, aby převody cenných papírů a peněžních prostředků byly právně vymahatelné a závazné pro třetí strany nejpozději na konci obchodního dne ve skutečný den vypořádání.
(44)
S cílem zabránit rizikům pro vypořádání souvisejícím s platební neschopností zúčtovatele by centrální depozitář měl, kdykoli je to vhodné a možné, provádět peněžní vypořádání obchodu s cennými papíry na účtech vedených u centrální banky. Pokud tato varianta není vhodná a možná, měl by být centrální depozitář schopen provést vypořádání prostřednictvím účtů vedených u úvěrové instituce založené podle podmínek stanovených ve směrnici Evropského parlamentu a Rady 2013/36/EU (14) a investičními podniky a podléhající zvláštnímu povolovacímu postupu a obezřetnostním požadavkům podle hlavy IV tohoto nařízení.
(45)
Bankovní činnosti poskytované doplňkově k vypořádání, jež jsou spojeny s úvěrovým rizikem a rizikem likvidity, by měly být prováděny pouze centrálními depozitáři nebo zajišťovány externě prostřednictvím subjektů, které mají povolení poskytovat doplňkové bankovní služby k činnosti centrálního depozitáře podle tohoto nařízení.
(46)
V zájmu zajištění úspor plynoucích z poskytování služeb centrálního depozitáře společně s bankovními službami v rámci stejné skupiny podniků, by požadavky podle tohoto nařízení neměly bránit tomu, aby úvěrová instituce patřila do stejné skupiny podniků jako centrální depozitář. Je vhodné stanovit postupy, podle nichž by bylo možné centrálním depozitářům povolit poskytovat svým účastníkům a jiným subjektům doplňkové služby v rámci stejného právního subjektu nebo v rámci samostatného právního subjektu, který může být součástí skupiny podniků kontrolované týmž mateřským podnikem. Pokud jiná úvěrová instituce než centrální banka vystupuje jako zúčtovatel, měla by být tato úvěrová instituce schopna poskytovat účastníkům centrálního depozitáře služby uvedené v tomto nařízení, na které se vztahuje povolení, ale neměla by poskytovat jiné bankovní služby ze stejného právního subjektu, aby byl vypořádací systém co nejméně vystaven riziku selhání úvěrové instituce.
(47)
Vzhledem k tomu, že směrnice 2013/36/EU se konkrétně nezabývá úvěrovým rizikem a rizikem likvidity během obchodního dne, která vyplývají z poskytování bankovních služeb doplňkově k vypořádání, měli by úvěrové instituce a centrální depozitáři poskytující tyto služby rovněž podléhat zvláštním přísnějším požadavkům na omezení úvěrového rizika a rizika likvidity. Tyto přísnější požadavky na omezení úvěrového rizika a rizika likvidity by se měly řídit celosvětovými standardy pro infrastrukturu finančních trhů a zásadami pro „monitorovací nástroje pro řízení vnitrodenní likvidity“, které v dubnu 2013 zveřejnil Basilejský výbor pro bankovní dohled.
(48)
Na některé centrální depozitáře, které působí rovněž jako úvěrové instituce, se vztahují kapitálové požadavky a požadavky na podávání zpráv platné pro úvěrové instituce, jež jsou stanoveny v nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 575/2013 (15) a ve směrnici 2013/36/EU. S ohledem na systémový význam těchto centrálních depozitářů je vhodné, aby se použily nejpřísnější požadavky stanovené v právních předpisech Unie, s cílem zabránit kumulativnímu uplatňování různých pravidel Unie, například ve vztahu k podávání zpráv o kapitálových požadavcích. Ve všech oblastech, kde se zjistí možné zdvojení požadavků, by měly orgán ESMA a Evropský orgán pro bankovnictví (dále jen „orgán EBA“) zřízený nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1093/2010 (16) poskytnout stanovisko ohledně vhodného uplatňování aktů Unie v souladu s článkem 34 nařízení (EU) č. 1093/2010 a nařízením (EU) č. 1095/2010.
(49)
Kromě kapitálových požadavků stanovených v nařízení (EU) č. 575/2013 a ve směrnici 2013/36/EU by se na úvěrové instituce a centrální depozitáře měl vztahovat dodatečný kapitálový požadavek zohledňující rizika, jako například úvěrové riziko a riziko likvidity, vyplývající z poskytování vnitrodenních úvěrů mimo jiné účastníkům vypořádacího systému nebo jiným uživatelům služeb centrálních depozitářů.
(50)
V zájmu zajištění plného souladu se zvláštními opatřeními zaměřenými na snížení úvěrového rizika a rizika likvidity by příslušné orgány měly mít možnost požadovat, aby centrální depozitáři určili více než jednu úvěrovou instituci, budou-li schopni na základě dostupných důkazů doložit, že expozice jedné úvěrové instituce vůči koncentraci úvěrového rizika a rizika likvidity není zcela omezena. Centrální depozitáři by také měli mít možnost určit více než jednu úvěrovou instituci.
(51)
Dohledem nad dodržováním požadavků nařízení (EU) č. 575/2013 a směrnice 2013/36/EU a příslušných zvláštních obezřetnostních požadavků podle tohoto nařízení ze strany určených úvěrových institucí nebo centrálních depozitářů, které mají povolení poskytovat bankovní služby doplňkově k vypořádání, by měly být pověřeny příslušné orgány uvedené v nařízení (EU) č. 575/2013. Aby bylo zajištěno jednotné uplatňování norem v oblasti dohledu, je žádoucí, aby dohled nad bankovními službami centrálních depozitářů, které jsou takového rozsahu a povahy, že představují významné riziko pro finanční stabilitu Unie, vykonávala přímo ECB za podmínek stanovených v nařízení Rady (EU) č. 1024/2013 (17) týkajícím se politik, které se vztahují k obezřetnostnímu dohledu nad úvěrovými institucemi. Nařízení (EU) č. 1024/2013 by nemělo být tímto nařízením dotčeno.
(52)
Úvěrová instituce nebo centrální depozitář s povolením poskytovat bankovní doplňkové služby k vypořádání by měli dodržovat stávající a budoucí právní předpisy Unie vztahující se na úvěrové instituce. Tímto nařízení by neměly být dotčeny směrnice 2014/59/EU a další budoucí legislativní akty Unie, které se týkají rámce pro ozdravné postupy a řešení krize úvěrových institucí, investičních podniků a jiných finančních institucí.
(53)
Aby byla zajištěna dostatečná míra bezpečnosti a kontinuity služeb poskytovaných centrálními depozitáři, měli by depozitáři podléhat zvláštním jednotným a přímo použitelným obezřetnostním a kapitálovým požadavkům, které snižují jejich právní, operační a investiční riziko.
(54)
Bezpečnost propojení mezi centrálními depozitáři by měly upravovat zvláštní požadavky, aby jednotliví účastníci centrálních depozitářů mohli mít přístup do ostatních vypořádacích systémů. Poskytování bankovních doplňkových služeb v rámci samostatného právního subjektu by nemělo centrálním depozitářům bránit tyto služby přijímat, především pokud jsou účastníky vypořádacího systému provozovaného jiným centrálním depozitářem. Je obzvláště důležité, aby všechna potenciální rizika vyplývající z tohoto propojení, jako je úvěrové riziko, riziko likvidity, organizační riziko a jakákoli jiná relevantní rizika pro centrální depozitáře, byla zcela omezena. V případě interoperabilního propojení je důležité, aby propojené vypořádací systémy měly shodně stanovený okamžik přijetí převodních příkazů do systému a okamžik neodvolatelnosti převodních příkazů a používaly rovnocenná pravidla týkající se okamžiku platnosti a účinnosti převodů cenných papírů a peněžních prostředků. Stejné zásady by se měly vztahovat na centrální depozitáře, kteří používají společnou infrastrukturu informačních technologií pro vypořádání.
(55)
Aby mohly příslušné orgány vykonávat účinný dohled nad činností centrálních depozitářů, měly by se na centrální depozitáře vztahovat přísné požadavky na vedení evidence. Centrální depozitáři by měli po dobu alespoň deseti let uchovávat veškerou evidenci a údaje o všech službách, které poskytují, včetně údajů o obchodech týkajících se služeb správy zajištění, jež zahrnují zpracovávání smluv o zpětném odkupu cenných papírů nebo o půjčkách cenných papírů. Centrální depozitáři budou případně muset určit společný formát, v němž zákazníci údaje o obchodech poskytují, tak aby bylo v souladu s příslušnými regulačními a prováděcími technickými normami přijatými podle tohoto nařízení možné tento požadavek na vedení evidence splnit.
(56)
V mnoha členských státech vnitrostátní právní předpisy vyžadují, aby emitenti vydávali určité druhy cenných papírů, zejména akcie, prostřednictvím vnitrostátního centrálního depozitáře. S cílem odstranit tuto překážku bránící hladkému fungování unijního trhu, pokud jde o operace následující po uzavření obchodu, a umožnit emitentům rozhodnout se pro nejefektivnější způsob správy svých cenných papírů by emitenti měli mít právo zvolit si pro vedení evidence cenných papírů a využívání služeb centrálních depozitářů jakéhokoli centrálního depozitáře usazeného v Unii. Jelikož harmonizace práva obchodních společností členských států překračuje rámec tohoto nařízení, mělo by se toto vnitrostátní právo obchodních společností nebo podobné právní předpisy, podle kterých jsou cenné papíry vydány, použít i nadále a současně by měla být přijata opatření k zajištění toho, že požadavky tohoto vnitrostátního práva obchodních společností nebo podobných právních předpisů lze při výkonu práva na výběr centrálního depozitáře splnit. Tímto vnitrostátním právem obchodních společností nebo podobnými právními předpisy, podle nichž jsou cenné papíry vydávány, se řídí vztah mezi emitentem a držiteli cenných papírů nebo třetími stranami a jejich příslušná práva a povinnosti s cennými papíry spojené, jako jsou hlasovací práva, dividendy a jiné úkony související s výkonem práv ve společnostech. Odmítnutí poskytnout služby emitentovi by mělo být přípustné pouze na základě celkového posouzení rizik nebo v případě, že daný centrální depozitář neposkytuje žádné emisní služby ve vztahu k cenným papírům vydaným podle práva obchodních společností nebo podobných právních předpisů příslušného členského státu. Příslušné orgány by měly mít k dispozici vhodná opatření k rychlému zajištění nápravy, aby mohly řešit případné bezdůvodné odmítnutí centrálního depozitáře poskytnout emitentům služby.
(57)
S ohledem na rostoucí přeshraniční držení a přeshraniční převody cenných papírů, které toto nařízení podporuje, je velmi naléhavé a důležité, aby byla stanovena jasná pravidla ohledně práva, které je rozhodné pro majetkové aspekty týkající se cenných papírů držených na účtech vedených centrálními depozitáři. Jedná se nicméně o horizontální otázku, která překračuje rámec tohoto nařízení a mohla by být vyřešena v budoucích legislativních aktech Unie.
(58)
Evropský kodex chování v oblasti clearingu a vypořádání ze dne 7. listopadu 2006 vytvořil dobrovolný rámec, který umožňuje vzájemný přístup mezi centrálními depozitáři a jinými subjekty tržní infrastruktury. Poobchodní sektor však zůstává roztříštěný podle hranic jednotlivých států, což vede ke zbytečné nákladnosti přeshraničních obchodů. Je nezbytné stanovit jednotné podmínky pro propojení mezi centrálními depozitáři a vzájemný přístup mezi centrálními depozitáři a jinými subjekty tržní infrastruktury. Aby centrální depozitáři mohli svým účastníkům nabízet přístup na jiné trhy, měli by mít právo stát se účastníkem jiného centrálního depozitáře nebo požádat jiný centrální depozitář, aby pro přístup k sobě vytvořil zvláštní funkce. Tento přístup by měl být udělován na základě spravedlivých, přiměřených a nediskriminačních podmínek a měl by být odepřen pouze v případě, že ohrožuje hladké a řádné fungování finančních trhů nebo vyvolává systémové riziko. Příslušné orgány by měly mít k dispozici vhodná opatření k rychlému zajištění nápravy, aby mohly řešit případné bezdůvodné odmítnutí centrálního depozitáře poskytnout přístup jinému centrálnímu depozitáři. Pokud propojení centrálních depozitářů vyvolávají významná rizika pro vypořádání, měla by podléhat povolení a posílenému dohledu příslušných orgánů.
(59)
Centrální depozitáři by rovněž měli mít přístup k údajům o obchodech od ústřední protistrany nebo obchodního systému a tyto subjekty tržní infrastruktury by měly mít přístup do vypořádacích systémů provozovaných centrálními depozitáři. Tento přístup může být odepřen pouze v případě, že ohrožuje hladké a řádné fungování finančních trhů nebo vyvolává systémové riziko, přičemž žádost o přístup nelze odmítnout z důvodu ztráty tržního podílu.
(60)
Příslušné orgány by měly mít k dispozici vhodná opatření k rychlému zajištění nápravy, aby mohly řešit případné bezdůvodné odmítnutí centrálního depozitáře nebo jiných subjektů tržní infrastruktury poskytnout přístup ke svým službám. Toto nařízení doplňuje ujednání mezi obchodními systémy, ústředními protistranami a centrálními depozitáři o přístupu stanovená v nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 648/2012 a v nařízení (EU) č. 600/2014, jež jsou nezbytná k vytvoření konkurenceschopného vnitřního trhu se službami po uzavření obchodu. Orgán ESMA a Komise by měly nadále pečlivě sledovat vývoj poobchodní infrastruktury a Komise by měla v případě potřeby zasáhnout, aby zabránila narušování hospodářské soutěže na vnitřním trhu.
(61)
Řádný obezřetnostní a podnikatelský rámec pro finanční sektor by měl spočívat na pevném režimu dohledu a sankcí. Za tímto účelem by orgány dohledu měly být vybaveny dostatečnými pravomocemi jednat a měly by mít možnost uplatňovat v reakci na protiprávní jednání systémy odrazujících sankcí. Přezkum stávajících pravomocí ukládat sankce a jejich praktického uplatňování, zaměřený na podporu sbližování sankcí v celém rámci dohledových činností, byl proveden ve sdělení Komise ze dne 8. prosince 2010 nazvaném „Posílení sankčních režimů v odvětví finančních služeb“.
(62)
Proto by v zájmu zajištění účinného dodržování požadavků tohoto nařízení ze strany centrálních depozitářů, úvěrových institucí určených za zúčtovatele, členů jejich vedoucích orgánů a dalších osob, které skutečně řídí jejich činnost, a jakýchkoli jiných osob měly být příslušné orgány schopny ukládat správní sankce a jiná opatření, které jsou účinné, přiměřené a odrazující.
(63)
Aby byla zajištěna odrazující povaha a důsledné uplatňování sankcí napříč členskými státy, mělo by toto nařízení stanovit seznam hlavních správní sankcí a jiných opatření, jež mají mít příslušné orgány k dispozici, pravomoc ukládat tyto sankce a jiná opatření všem fyzickým a právnickým osobám odpovědným za porušení předpisů, seznam základních kritérií pro stanovení stupně a druhu těchto sankcí nebo jiných opatření a výši správních pokut. Správní pokuty by měly zohledňovat faktory, jako jsou zjištěné finanční výhody plynoucí z porušení předpisů, závažnost a trvání porušení předpisů a různé přitěžující nebo polehčující okolnosti, a měly by mít odrazující účinek a případně zahrnovat zmírnění sankce v případě spolupráce s příslušným orgánem. Přijetí a zveřejnění sankcí by mělo respektovat základní práva stanovená v Listině základních práv Evropské unie (dále jen „Listina“), a to zejména právo na respektování soukromého a rodinného života (článek 7), právo na ochranu osobních údajů (článek 8) a právo na účinnou právní ochranu a spravedlivý proces (článek 47).
(64)
Za účelem odhalování možného porušování pravidel by měly být zavedeny účinné mechanismy motivující k hlášení potenciálních nebo skutečných případů porušení tohoto nařízení příslušným orgánům. Tyto mechanismy by měly zahrnovat přiměřená ochranná opatření pro osoby, které potenciální nebo skutečné případy porušení tohoto nařízení oznámí, i osoby obviněné z porušení předpisů. Je třeba zavést vhodné postupy, aby bylo dodrženo právo obviněného na ochranu osobních údajů, na obhajobu a právo být vyslechnut před přijetím konečného rozhodnutí, které se ho týká, jakož i právo využít proti jakémukoliv rozhodnutí nebo opatření, které se ho týká, účinné prostředky nápravy před soudem.
(65)
Tímto nařízením by neměla být dotčena žádná ustanovení právních předpisů členských států týkající se trestních sankcí.
(66)
Zpracovávání osobních údajů prováděné členskými státy podle tohoto nařízení se řídí směrnicí Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES (18). Každá výměna nebo předání osobních údajů příslušnými orgány členských států by měly probíhat v souladu s pravidly o předávání osobních údajů stanovenými ve směrnici 95/46/ES. Zpracování osobních údajů prováděné podle tohoto nařízení orgánem ESMA se řídí nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 (19). Každá výměna nebo předání osobních údajů orgánem ESMA by měly probíhat v souladu s pravidly o předávání osobních údajů stanovenými v nařízení (ES) č. 45/2001.
(67)
Toto nařízení respektuje základní práva a je v souladu se zásadami uznanými zejména Listinou, především právo na respektování soukromého a rodinného života, právo na ochranu osobních údajů, právo na účinnou právní ochranu a spravedlivý proces, právo nebýt stíhán nebo potrestán dvakrát za stejný čin a zásadu svobody podnikání, a musí být uplatňováno v souladu s těmito právy a zásadami.
(68)
Orgán ESMA by měl hrát klíčovou roli při uplatňování tohoto nařízení tím, že bude zajišťovat jednotné uplatňování pravidel Unie příslušnými vnitrostátními orgány a urovnávat spory mezi nimi.
(69)
Orgán ESMA by měl Komisi předkládat výroční zprávy, v nichž se posuzují trendy a potenciální rizika na trzích, na které se vztahuje toto nařízení. Tyto zprávy by měly obsahovat alespoň posouzení efektivnosti vypořádání, internalizovaného vypořádání, přeshraničního poskytování služeb, důvodů pro odmítnutí přístupových práv a dále posouzení jakýchkoli jiných faktických překážek hospodářské soutěže v oboru poobchodních finančních služeb, včetně případných překážek vyplývajících z nevhodného používání licenčního režimu, vhodnosti sankcí za selhání vypořádání, a zejména pak potřeby větší flexibility ve vztahu k sankcím za selhání vypořádání v souvislosti s nelikvidními finančními nástroji a uplatňováním pravidel členských států týkajících se občanskoprávní odpovědnosti za ztráty způsobené centrálními depozitáři, jakož i posouzení podmínek týkajících se poskytování bankovních doplňkových služeb, požadavků na ochranu cenných papírů účastníků a jejich zákazníků a režimu sankcí, a v případě potřeby mohou obsahovat doporučení ohledně preventivních nebo nápravných opatření. Orgán ESMA by měl rovněž ve vhodném časovém rámci a v souladu s nařízením (EU) č. 1095/2010 provádět srovnávací hodnocení zahrnující činnosti příslušných orgánů podle tohoto nařízení. S ohledem na systémový význam centrálních depozitářů a na skutečnost, že jsou vůbec poprvé regulovány na úrovni Unie, je vhodné stanovit požadavek, že by se tato srovnávací hodnocení měla prvotně provádět každé tři roky alespoň ve vztahu k dohledu nad centrálními depozitáři, kteří využívají svobody poskytování služeb nebo se účastní interoperabilního propojení.
(70)
Vzhledem k vysoce odborným znalostem, jimiž orgán ESMA disponuje v oblasti cenných papírů a trhů s cennými papíry, by bylo efektivní a vhodné pověřit ho vypracováním návrhů regulačních a prováděcích technických norem, které se nebudou týkat strategických rozhodnutí, a jejich předložením Komisi. Je-li tak stanoveno, měl by orgán ESMA rovněž úzce spolupracovat s členy ESCB a s orgánem EBA.
(71)
V souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování EU, články 10 až 14 nařízení (EU) č. 1093/2010 a články 10 až 14 nařízení (EU) č. 1095/2010 by měla být Komisi svěřena pravomoc přijímat regulační technické normy týkající se konkrétních prvků opatření k zajištění disciplíny při vypořádání, podávání zpráv o internalizovaném vypořádání, informací a jiných prvků, které mají centrální depozitáři uvést ve své žádosti o povolení, podmínek, za nichž mohou příslušné orgány pro centrální depozitáře schválit jejich účast na kapitálu určitých právnických osob, informací, které si mají různé orgány vzájemně předávat v rámci dohledu nad centrálními depozitáři, informací, které musí žádající centrální depozitář ve své žádosti o uznání poskytnout orgánu ESMA, prvků organizace řízení a správy centrálních depozitářů, podrobností evidence, již centrální depozitáři vedou, rizik, která musí zohlednit centrální depozitáři při provádění celkového posouzení rizik a příslušné orgány při posuzování důvodů pro odmítnutí žádosti o přístup, prvků postupu pro přístup účastníků a emitentů k centrálním depozitářům, přístupu mezi centrálními depozitáři navzájem a mezi centrálními depozitáři a dalšími subjekty tržní infrastruktury, konkrétních prvků opatření, která mají centrální depozitáři přijmout pro zachování celistvosti emise, snížení operačního a investičního rizika a rizik vyplývajících z propojení s jinými centrálními depozitáři, upřesnění kapitálových požadavků na centrální depozitáře, upřesnění žádosti o povolení poskytovat bankovní doplňkové služby, dodatečných kapitálových požadavků a obezřetnostních požadavků k úvěrovému riziku a riziku likvidity pro centrální depozitáře a určené úvěrové instituce, které mají povolení poskytovat bankovní doplňkové služby.
(72)
Komisi by rovněž měla být svěřena pravomoc přijímat prováděcí technické normy formou prováděcích aktů podle článku 291 Smlouvy o fungování EU a v souladu s článkem 15 nařízení (EU) č. 1095/2010, pokud jde o standardní formuláře a vzory pro podávání zpráv o internalizovaném vypořádání, žádosti o povolení podávané centrálními depozitáři, poskytování informací mezi různými příslušnými orgány pro účely dohledu nad centrálními depozitáři, příslušná ujednání o spolupráci mezi orgány domovského a hostitelského členského státu, formát evidence vedené centrálními depozitáři, postupy v případech, kdy je účastníkovi nebo emitentovi odepřen přístup k centrálnímu depozitáři, kdy je odepřen přístup centrálním depozitářům mezi sebou nebo mezi depozitáři a jinými subjekty tržní infrastruktury, konzultace s různými orgány před vydáním povolení zúčtovateli.
(73)
Za účelem dosažení cílů stanovených tímto nařízením by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování EU, pokud jde o bližší vymezení některých definic, kritéria pro výpočet výše peněžitých sankcí pro účastníky, kteří způsobili selhání vypořádání, a kritéria, podle nichž by měla být činnost centrálního depozitáře v hostitelském členském státě považována za činnost podstatného významu pro daný členský stát. Je obzvláště důležité, aby Komise v rámci přípravné činnosti vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni. Při přípravě a vypracovávání aktu v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předány současně, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě.
(74)
Za účelem zajištění jednotných podmínek k provedení tohoto nařízení by Komisi měly být svěřeny prováděcí pravomoci k přijímání rozhodnutí o posouzení pravidel třetích zemí pro účely uznávání centrálních depozitářů ze třetích zemí. Tyto pravomoci by měly být vykonávány v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 (20).
(75)
Při posuzování příslušných pravidel třetích zemí by měl být uplatněn přiměřený přístup orientovaný na výsledky, který se zaměří na dodržování příslušných pravidel Unie a případně mezinárodních norem. V případě, že neexistují žádné podstatné rozdíly, které by měly předvídatelné nepříznivé účinky na trhy Unie, je rovněž možné udělit podmíněné nebo předběžné uznání.
(76)
Jelikož cíle tohoto nařízení, tedy stanovení jednotných požadavků pro vypořádání, jakož i pro centrální depozitáře, nemůže být uspokojivě dosaženo členskými státy, ale spíše jich z důvodu rozsahu opatření může být lépe dosaženo na úrovni Unie, smí Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je nezbytné pro dosažení těchto cílů.
(77)
Je nezbytné změnit směrnici 98/26/ES a uvést ji do souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2010/78/EU (21), na jejímž základě se určené vypořádací systémy již neoznamují Komisi, nýbrž orgánu ESMA.
(78)
Vzhledem k tomu, že toto nařízení harmonizuje na úrovni Unie opatření, která mají předcházet selhání vypořádání a tato selhání řešit, a má u těchto opatření širší oblast působnosti než nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 236/2012 (22), je nutné zrušit článek 15 uvedeného nařízení.
(79)
Na centrální depozitáře by se neměly použít směrnice 2014/65/EU a nařízení (EU) č. 600/2014, pokud poskytují služby, které jsou výslovně uvedeny v tomto nařízení. Aby však bylo zajištěno, že se směrnice 2014/65/EU a nařízení (EU) č. 600/2014 vztahují na všechny subjekty poskytující investiční služby a vykonávající investiční činnosti, a aby se zabránilo narušení hospodářské soutěže mezi různými druhy poskytovatelů těchto služeb, je nezbytné vyžadovat, aby se na centrální depozitáře, kteří v rámci svých doplňkových služeb poskytují investiční služby a vykonávají investiční činnosti, vztahovaly požadavky směrnice 2014/65/EU a nařízení (EU) č. 600/2014.
(80)
Uplatňování požadavků na povolování a uznávání podle tohoto nařízení by mělo být odloženo, aby centrální depozitáři usazení v Unii nebo ve třetích zemích měly dostatek času požádat o povolení a uznání svých činností podle tohoto nařízení. Dokud nebude podle tohoto nařízení rozhodnuto o povolení nebo uznání centrálního depozitáře a jeho činností, včetně propojení centrálních depozitářů, by se měla nadále použít příslušná vnitrostátní pravidla pro povolování a uznávání centrálních depozitářů.
(81)
Rovněž je nezbytné odložit uplatňování požadavků na zajištění disciplíny při vypořádání a požadavků na oznamovací povinnosti internalizátorů vypořádání do doby, než budou přijaty všechny nezbytné akty v přenesené pravomoci a prováděcí akty, které dále vymezují tyto zavedené požadavky, a požadavků na evidenci některých převoditelných cenných papírů formou zápisu do příslušné evidence a vypořádání závazků ve vypořádacích systémech nejpozději druhý obchodní den po uzavření obchodu, aby účastníci trhu, kteří drží cenné papíry v listinné podobě nebo uplatňují delší vypořádací lhůty, měli dostatek času k dosažení souladu s těmito požadavky,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
HLAVA I
PŘEDMĚT, OBLAST PŮSOBNOSTI A DEFINICE
Článek 1
Předmět a oblast působnosti
1. Toto nařízení stanoví jednotné požadavky pro vypořádání obchodů s finančními nástroji v Unii a pravidla organizace a chování centrálních depozitářů cenných papírů na podporu bezpečného, efektivního a hladkého vypořádání.
2. Není-li stanoveno v tomto nařízení jinak, vztahuje se toto nařízení na vypořádání obchodů se všemi finančními nástroji a veškerou činnost centrálních depozitářů cenných papírů.
3. Tímto nařízením nejsou dotčena ustanovení právních předpisů Unie týkajících se konkrétních finančních nástrojů, především směrnice 2003/87/ES.
4. Články 10 až 20, 22 až 24 a 27, čl. 28 odst. 6, čl. 30 odst. 4 a články 46 a 47, ustanovení hlavy IV a požadavky na podávání zpráv příslušným orgánům nebo dotčeným orgánům nebo na dodržování jejich příkazů podle tohoto nařízení se nevztahují na členy ESCB, jiné vnitrostátní subjekty členských států plnící podobné funkce nebo jiné veřejné subjekty pověřené správou veřejného dluhu v Unii nebo do této správy zasahující, a to ve vztahu ke kterémukoli centrálnímu depozitáři, který je výše uvedenými subjekty přímo řízen v rámci odpovědnosti téhož vedoucího orgánu, jenž má přístup k finančním prostředkům těchto subjektů a není samostatným subjektem.
Článek 2
Definice
1. Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
1)
„centrálním depozitářem cenných papírů“ (dále jen „centrální depozitář“) právnická osoba, která provozuje systém pro vypořádání obchodů s cennými papíry uvedený v oddíle A bodě 3 přílohy, a poskytuje alespoň jednu další základní službu uvedenou v oddíle A přílohy;
2)
„centrálním depozitářem ze třetí země“ právní subjekt usazený ve třetí zemi, který poskytuje služby podobné základním službám uvedeným v oddíle A bodě 3 přílohy a alespoň jednu další základní službu uvedenou v oddíle A přílohy;
3)
„imobilizací“ úkon soustředění listinných cenných papírů u centrálního depozitáře způsobem, který umožní provedení následných převodů zápisem do příslušné evidence;
4)
„zaknihovanou podobou“ skutečnost, že některé finanční nástroje existují pouze ve formě zápisů v příslušné evidenci;
5)
„hostitelským centrálním depozitářem“ centrální depozitář, který obdrží od jiného centrálního depozitáře přístup k jeho službám prostřednictvím propojení centrálních depozitářů;
6)
„žádajícím centrálním depozitářem“ centrální depozitář, který žádá o přístup ke službám jiného centrálního depozitáře prostřednictvím propojení centrálních depozitářů;
7)
„vypořádáním“ dokončení obchodu s cennými papíry, ať je uzavřen kdekoliv, jehož cílem je splnění závazků stran obchodu převodem peněžních prostředků nebo cenných papírů nebo obojího;
8)
„finančními nástroji“ nebo „cennými papíry“ finanční nástroje ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodu 15 směrnice 2014/65/EU;
9)
„převodním příkazem“ převodní příkaz ve smyslu čl. 2 písm. i) druhé odrážky směrnice 98/26/ES;
10)
„systémem vypořádání obchodů s cennými papíry“ (dále jen „vypořádací systém“) systém ve smyslu čl. 2 písm. a) první, druhé a třetí odrážky směrnice 98/26/ES, který není provozován ústřední protistranou a jehož činnost spočívá v provádění převodních příkazů;
11)
„internalizátorem vypořádání“ podnik, včetně podniků povolených v souladu se směrnicí 2013/36/EU nebo směrnicí 2014/65/EU, která provádí převodní příkazy jménem zákazníků nebo na vlastní účet jinak než prostřednictvím vypořádacího systému;
12)
„určeným dnem vypořádání“ den, který je zadán do vypořádacího systému jako den vypořádání a na němž se strany obchodu s cennými papíry dohodnou jako na dni, kdy má k vypořádání dojít;
13)
„vypořádací lhůtou“ období mezi dnem uzavření obchodu a určeným dnem vypořádání;
14)
„obchodním dnem“ obchodní den ve smyslu čl. 2 písm. n) směrnice 98/26/ES;
15)
„selháním vypořádání“ neuskutečnění vypořádání nebo částečné vypořádání obchodu s cennými papíry k určenému dni vypořádání v důsledku nedodání cenných papírů nebo peněžních prostředků a bez ohledu na důvod;
16)
„ústřední protistranou“ ústřední protistrana ve smyslu čl. 2 bodu 1 nařízení (EU) č. 648/2012;
17)
„příslušným orgánem“ orgán, který každý členský stát určí v souladu s článkem 11, není-li v tomto nařízení stanoveno jinak;
18)
„dotčeným orgánem“ orgán uvedený v článku 12;
19)
„účastníkem“ účastník vypořádacího systému ve smyslu čl. 2 písm. f) směrnice 98/26/ES;
20)
„účastí“ účast ve smyslu první věty článku 2 bodu 2 směrnice 2013/34/EU nebo přímé či nepřímé držení nejméně 20 % hlasovacích práv nebo základního kapitálu podniku;
21)
„kontrolou“ vztah mezi dvěma podniky popsaný v článku 22 směrnice 2013/34/EU;
22)
„dceřiným podnikem“ dceřiný podnik ve smyslu čl. 2 bodu 10 a článku 22 směrnice 2013/34/EU;
23)
„domovským členským státem“ členský stát, v němž je centrální depozitář usazen;
24)
„hostitelským členským státem“ členský stát jiný než domovský členský stát, v němž má centrální depozitář pobočku nebo poskytuje služby centrálního depozitáře;
25)
„pobočkou“ provozovna, která není ústředím centrálního depozitáře, je jeho součástí, nemá právní subjektivitu a poskytuje služby centrálního depozitáře, pro něž centrální depozitář získal povolení;
26)
„selháním“, pokud jde o účastníka, situace, kdy je proti účastníkovi zahájeno úpadkové řízení ve smyslu čl. 2 písm. j) směrnice 98/26/ES;
27)
„dodáním proti zaplacení“ mechanismus vypořádání obchodů s cennými papíry, který spojuje převod cenných papírů s převodem peněžních prostředků tak, že k dodání cenných papírů dojde pouze v případě, že dojde k odpovídajícímu převodu peněžních prostředků, a naopak;
28)
„účtem cenných papírů“ účet, na který lze připsat nebo z kterého lze odepsat cenné papíry;
29)
„propojením centrálních depozitářů“ ujednání mezi centrálními depozitáři, na jehož základě se jeden centrální depozitář stává účastníkem ve vypořádacím systému jiného centrálního depozitáře s cílem usnadnit převod cenných papírů od účastníků druhého centrálního depozitáře účastníkům prvního centrálního depozitáře, nebo ujednání, na jehož základě má centrální depozitář nepřímo přes prostředníka přístup k druhému centrálnímu depozitáři. Mezi propojení centrálních depozitářů patří standardní propojení, nadstandardní propojení, nepřímé propojení a interoperabilní propojení;
30)
„standardním propojením“ propojení centrálních depozitářů, na jehož základě se jeden centrální depozitář stává účastníkem vypořádacího systému jiného centrálního depozitáře za stejných podmínek, jaké platí pro kteréhokoli jiného účastníka vypořádacího systému provozovaného druhým centrálním depozitářem;
31)
„nadstandardním propojením“ propojení centrálních depozitářů, na jehož základě jsou jednomu centrálnímu depozitáři, který se stává účastníkem vypořádacího systému jiného centrálního depozitáře, poskytovány další zvláštní služby vedle služeb, jež tento jiný centrální depozitář běžně poskytuje účastníkům vypořádacího systému;
32)
„nepřímým propojením“ ujednání mezi centrálním depozitářem a třetí osobou, která není centrálním depozitářem a je účastníkem vypořádacího systému jiného centrálního depozitáře. Toto propojení zřizuje centrální depozitář s cílem usnadnit převod cenných papírů od účastníků jiného centrálního depozitáře svým účastníkům;
33)
„interoperabilním propojením“ propojení centrálních depozitářů, v jehož rámci se centrální depozitáři dohodnou na zavedení společných technických řešení pro vypořádání do vypořádacích systémů, které provozují;
34)
„mezinárodními postupy a normami pro otevřenou komunikaci“ mezinárodně uznávané normy pro komunikační postupy, jako například standardizované formáty zpráv a znázornění dat, které jsou kterémukoli zájemci k dispozici na spravedlivém, otevřeném a nediskriminačním základě;
35)
„převoditelnými cennými papíry“ převoditelné cenné papíry ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodu 44 směrnice 2014/65/EU;
36)
„akciemi“ cenné papíry uvedené v čl. 4 odst. 1 bodu 44 písm. a) směrnice 2014/65/EU;
37)
„nástroji peněžního trhu“ nástroje peněžního trhu ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodu 17 směrnice 2014/65/EU;
38)
„podílovými jednotkami subjektů kolektivního investování“ podílové jednotky subjektů kolektivního investování ve smyslu oddílu C bodu 3 přílohy I směrnice 2014/65/EU;
39)
„povolenkami na emise“ nástroje ve smyslu části C bodu 11 přílohy I směrnice 2014/65/EU, kromě derivátů povolenek na emise;
40)
„regulovaným trhem“ regulovaný trh ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodu 21 směrnice 2014/65/EU;
41)
„mnohostranným obchodním systémem“ mnohostranný obchodní systém ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodu 22 směrnice 2014/65/EU;
42)
„obchodním systémem“ obchodní systém ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodu 24 směrnice 2014/65/EU;
43)
„zúčtovatelem“ zúčtovatel ve smyslu čl. 2 písm. d) směrnice 98/26/ES;
44)
„trhem pro růst malých a středních podniků“ trh pro růst malých a středních podniků ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodu 12 směrnice 2014/65/EU;
45)
„vedoucím orgánem“ orgán nebo orgány centrálního depozitáře určené v souladu s vnitrostátním právem, které jsou oprávněny stanovovat strategii, cíle a celkové směřování centrálního depozitáře a které dozorují a sledují rozhodování osob ve vedení centrálního depozitáře. Členy vedoucího orgánu jsou osoby, které skutečně řídí činnost centrálního depozitáře.
V případě, že vedoucí orgán zahrnuje v souladu s vnitrostátním právem různé orgány se zvláštními funkcemi, požadavky tohoto nařízení se vztahují pouze na ty členy vedoucího orgánu, kteří jsou na základě vnitrostátního práva pověřeni příslušnými pravomocemi;
46)
„vrcholným vedením“ fyzické osoby, které v rámci centrálního depozitáře zastávají výkonné funkce a jsou vůči vedoucímu orgánu odpovědné a postižitelné za každodenní řízení daného centrálního depozitáře.
2. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 67, pokud jde o opatření k dalšímu upřesnění nebankovních doplňkových služeb uvedených v oddíle B bodech 1 až 4 přílohy a bankovních doplňkových služeb uvedených v oddíle C přílohy.
HLAVA II
VYPOŘÁDÁNÍ OBCHODŮ S CENNÝMI PAPÍRY
KAPITOLA I
Forma zápisu do příslušné evidence cenných papírů
Článek 3
Forma zápisu do příslušné evidence cenných papírů
1. Aniž je dotčen odstavec 2, každý emitent usazený v Unii, jenž vydává nebo vydal převoditelné cenné papíry, které jsou přijaty k obchodování nebo obchodovány v obchodních systémech, zajistí, aby tyto cenné papíry byly evidovány formou zápisu do příslušné evidence prostřednictvím imobilizace nebo formou přímé emise v zaknihované podobě.
2. Pokud se obchod s převoditelnými cennými papíry uskutečňuje v obchodním systému, evidují se příslušné cenné papíry formou zápisu do příslušné evidence centrálního depozitáře nejpozději v určený den vypořádání, pokud tak nebylo učiněno již dříve.
Jsou-li převoditelné cenné papíry převáděny v návaznosti na dohodu o finančním zajištění vymezenou v čl. 2 odst. 1 písm. a) směrnice 2002/47/ES, jsou evidovány formou zápisu do příslušné evidence centrálního depozitáře před určeným dnem vypořádání nebo v určený den vypořádání, pokud tak nebylo učiněno již dříve.
Článek 4
Prosazování pravidel
1. Orgány členského státu, ve kterém je emitent vydávající cenné papíry usazen, zajišťují uplatňování čl. 3 odst. 1.
2. Orgány příslušné pro dohled nad obchodními systémy, včetně příslušných orgánů určených v souladu s čl. 21 odst. 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/71/ES (23), zajistí uplatňování čl. 3 odst. 2 prvního pododstavce tohoto nařízení, pokud jsou cenné papíry uvedené v čl. 3 odst. 1 tohoto nařízení obchodovány v obchodních systémech.
3. Orgány členských států odpovědné za uplatňování směrnice 2002/47/ES zajistí, že bude uplatňován čl. 3 odst. 2 druhého pododstavce tohoto nařízení, pokud jsou cenné papíry uvedené v čl. 3 odst. 1 tohoto nařízení převáděny v návaznosti na dohodu o finančním zajištění vymezenou v čl. 2 odst. 1 písm. a) směrnice 2002/47/ES.
KAPITOLA II
Vypořádací lhůty
Článek 5
Určený den vypořádání
1. Účastník vypořádacího systému, který na vlastní účet nebo jménem třetí strany v daném systému vypořádává obchody s převoditelnými cennými papíry, nástroji peněžního trhu, podílovými jednotkami subjektů kolektivního investování a povolenkami na emise, vypořádá tyto obchody k určenému dni vypořádání.
2. Pokud jde o obchody s převoditelnými cennými papíry uvedenými v odstavci 1, které jsou prováděny v obchodních systémech, je určeným dnem vypořádání nejpozději druhý obchodní den po uzavření obchodu. Tento požadavek se nevztahuje na obchody, které jsou vyjednány podle soukromého práva, ale provádějí se v obchodních systémech, na obchody, které se provádějí na dvoustranné bázi, ale oznamují se obchodnímu systému, ani na první obchod, při němž dotčené převoditelné cenné papíry podléhají prvotnímu nahrazení listinných cenných papírů zápisem do příslušné evidence podle čl. 3 odst. 2.
3. Příslušné orgány zajišťují uplatňování odstavce 1.
Orgány příslušné pro dohled nad obchodními systémy zajišťují uplatňování odstavce 2.
KAPITOLA III
Disciplína při vypořádání
Článek 6
Opatření k prevenci selhání vypořádání
1. Obchodní systémy zavedou postupy, které umožní potvrzení příslušných údajů o obchodu s finančními nástroji uvedenými v čl. 5 odst. 1 v den, kdy byl obchod proveden.
2. Bez ohledu na požadavek uvedený v odstavci 1 přijmou investiční podniky povolené podle článku 5 směrnice 2014/65/EU ve vhodných případech opatření k omezení počtu případů selhání vypořádání.
Tato opatření zahrnují alespoň ujednání mezi investičním podnikem a jeho profesionálními zákazníky podle přílohy II směrnice 2014/65/EU k zajištění okamžitého oznámení o přidělení cenných papírů k obchodu, potvrzení o tomto přidělení a potvrzení o schválení nebo zamítnutí podmínek obchodu s dostatečným předstihem před určeným dnem vypořádání.
Orgán ESMA vydá v úzké spolupráci s členy ESCB v souladu s článkem 16 nařízení (EU) č. 1095/2010 obecné pokyny týkající se standardizovaných postupů a protokolů pro podávání zpráv, které mají být použity pro splnění požadavku uvedeného v druhém pododstavci tohoto odstavce.
3. U každého vypořádacího systému, který provozuje, zavede centrální depozitář postupy, které usnadní vypořádání obchodů s finančními nástroji uvedenými v čl. 5 odst. 1 v určený den vypořádání s minimální expozicí jeho účastníků vůči riziku protistrany a riziku likvidity a s nízkou mírou selhání vypořádání. Centrální depozitář podporuje včasné vypořádání k určenému dni vypořádání prostřednictvím vhodných mechanismů.
4. U každého vypořádacího systému, který provozuje, zavede centrální depozitář podpůrná a motivační opatření pro včasné vypořádání obchodů ze strany svých účastníků. Centrální depozitáři od účastníků vyžadují, aby své obchody vypořádali k určenému dni vypořádání.
5. Orgán ESMA vypracuje v úzké spolupráci s členy ESCB návrhy regulačních technických norem k upřesnění opatření, která mají investiční podniky přijmout v souladu s odst. 2 prvním pododstavcem, postupů usnadňujících vypořádání podle odstavce 3 a podrobností týkajících se podpůrných a stimulačních opatření pro včasné vypořádání obchodů podle odstavce 4.
Orgán ESMA předloží tyto návrhy regulačních technických norem Komisi do 18. června 2015.
Na Komisi je přenesena pravomoc přijímat regulační technické normy uvedené v prvním pododstavci v souladu s články 10 až 14 nařízení (EU) č. 1095/2010.
Článek 7
Opatření k řešení selhání vypořádání
1. Centrální depozitář u každého vypořádacího systému, který provozuje, zavede systém pro sledování případů selhání vypořádání obchodů s finančními nástroji uvedenými v čl. 5 odst. 1. Pravidelně předkládá zprávy příslušnému orgánu a dotčeným orgánům, pokud jde o počet a podrobnosti případů selhání vypořádání a další důležité informace, včetně opatření, která centrální depozitáři a jejich účastníci zamýšlejí přijmout ke zvýšení efektivnosti vypořádání. Tyto zprávy zveřejňují centrální depozitáři jednou ročně v souhrnné a anonymní podobě. Příslušné orgány sdílejí veškeré důležité informace o případech selhání vypořádání s orgánem ESMA.
2. Centrální depozitář u každého vypořádacího systému, který provozuje, zavede postupy, jež usnadní vypořádání obchodů s finančními nástroji uvedenými v čl. 5 odst. 1, jež nejsou vypořádány v určený den vypořádání. Tyto postupy stanoví mechanismus sankcí, který bude sloužit jako účinný prostředek k odrazení účastníků, kteří způsobí selhání vypořádání.
Před zavedením postupů podle prvního pododstavce konzultuje centrální depozitář příslušné obchodní systémy a centrální protistrany, ve vztahu k nimž služby vypořádání poskytuje.
Mechanismus sankcí uvedený v prvním pododstavci zahrnuje peněžité sankce pro účastníky, kteří způsobí selhání vypořádání (dále jen „účastníci způsobující selhání vypořádání“). Peněžité sankce se vypočítávají za každý obchodní den, kdy obchod není vypořádán, od určeného dne vypořádání do ukončení postupu náhradní koupě podle odstavce 3, nejpozději však do skutečného dne vypořádání. Peněžité sankce nesmějí být nastaveny jako zdroj příjmů pro centrálního depozitáře.
3. Aniž je dotčen mechanismus sankcí uvedený v odstavci 2 a právo na dvoustranné zrušení obchodu, v případě, že účastník způsobující selhání vypořádání nedodá finanční nástroje uvedené v čl. 5 odst. 1 přijímajícímu účastníku nejpozději do čtyř obchodních dnů od určeného dne vypořádání (dále jen „prodloužená lhůta“), zahájí se postup náhradní koupě, při němž jsou dané nástroje v přiměřené lhůtě poskytnuty pro vypořádání a dodány přijímajícímu účastníku.
Pokud se obchod týká finančního nástroje obchodovaného na trhu pro růst malých a středních podniků, činí prodloužená lhůta patnáct dní, ledaže se daný trh pro růst malých a středních podniků rozhodne uplatňovat kratší lhůtu.
4. Použijí se tyto výjimky z požadavku uvedeného v odstavci 3:
a)
na základě druhu aktiva a likvidity dotčeného finančního nástroje může být prodloužená lhůta namísto čtyř obchodních dní nastavena na nejvýše sedm obchodních dní, pokud by kratší prodloužená lhůta ovlivnila hladké a řádné fungování dotyčných finančních trhů;
b)
v případě operací složených z několika obchodů včetně smluv o zpětném odkupu cenných papírů nebo o půjčkách cenných papírů se postup náhradní koupě podle odstavce 3 nepoužije, pokud je lhůta pro tyto operace dostatečně krátká a postup náhradní koupě je v důsledku toho neefektivní.
5. Aniž je dotčen odstavec 7, výjimky uvedené v odstavci 4 se nepoužijí ve vztahu k obchodům s akciemi, jejichž clearing provádí ústřední protistrana.
6. Aniž je dotčen mechanismus sankcí uvedený v odstavci 2, je-li cena akcií dohodnutá v okamžiku uzavření obchodu vyšší než cena zaplacená za provedení náhradní koupě, účastník způsobující selhání vypořádání uhradí příslušný rozdíl přijímajícímu účastníkovi nejpozději druhý obchodní den po dodání finančních nástrojů v návaznosti na náhradní koupi.
7. Pokud se náhradní koupě neuskuteční nebo není možná, přijímající účastník se může rozhodnout nechat si vyplatit peněžitou náhradu, nebo odložit provedení náhradní koupě na vhodnější pozdější dobu („doba odkladu“). Nejsou-li příslušné finanční nástroje přijímajícímu účastníkovi dodány po uplynutí doby odkladu, vyplatí se peněžitá náhrada.
Uvedená peněžitá náhrada se přijímajícímu účastníkovi vyplatí nejpozději druhý obchodní den po uplynutí lhůty pro provedení náhradní koupi podle odstavce 3 nebo doby odkladu, pokud se účastník pro ni rozhodne.
8. Účastník způsobující selhání vypořádání nahradí subjektu, který provádí náhradní koupi, veškeré částky zaplacené v souladu s odstavci 3, 4 a 5, včetně případných prováděcích poplatků vyplývajících z náhradní koupě. Tyto poplatky musejí být účastníkům jasně sděleny.
9. Centrální depozitáři, ústřední protistrany a obchodní systémy zavedou postupy, které jim umožní po konzultaci s příslušnými orgány pozastavit účast účastníka, který soustavně a systematicky nedodává finanční nástroje uvedené v čl. 5 odst. 1 k určenému dni vypořádání, a zveřejnit jeho totožnost poté, co daný účastník dostane příležitost k vyjádření svého stanoviska, a to za předpokladu, že příslušné orgány pro centrálního depozitáře, ústředních protistran a obchodních systémů a příslušné orgány daného účastníka byly řádně informovány. Kromě konzultací před případným pozastavením účasti oznámí centrální depozitáři, ústřední protistrany a obchodní systémy neprodleně příslušným orgánům pozastavení účasti účastníka. Příslušné orgány okamžitě informují dotčené orgány o pozastavení účasti účastníka.
Zveřejněné informace o pozastavení účasti nesmějí obsahovat osobní údaje ve smyslu čl. 2 písm. a) směrnice 95/46/ES.
10. Odstavce 2 až 9 se použijí na všechny obchody s finančními nástroji uvedenými v čl. 5 odst. 1, které jsou přijaty k obchodování v obchodním systému, obchodovány v obchodním systému nebo jejichž clearing provádí ústřední protistrana, a to takto:
a)
v případě obchodů, jejichž clearing provádí ústřední protistrana, provádí ústřední protistrana náhradní koupi podle odstavců 3 až 8;
b)
v případě obchodů, jejichž clearing neprovádí ústřední protistrana, ale prováděných v obchodním systému, zahrne obchodní systém do svých vnitřních pravidel povinnost členů a účastníků uplatňovat opatření uvedená v odstavcích 3 až 8;
c)
v případě všech ostatních obchodů, které nejsou uvedeny v písmenech a) a b) tohoto pododstavce, zahrnou centrální depozitáři do svých vnitřních pravidel povinnost účastníků podrobit se opatřením uvedeným v odstavcích 3 až 8.
Centrální depozitář poskytne ústředním protistranám a obchodním systémům nezbytné informace o vypořádání, aby mohly plnit své povinnosti podle tohoto odstavce.
Aniž jsou dotčena písmena a), b) a c) prvního pododstavce, mohou centrální depozitáři sledovat provádění náhradních koupí podle uvedených písmen, pokud jde o vícenásobné příkazy k vypořádání týkající se týchž finančních nástrojů a se stejnou lhůtou pro provedení, s cílem minimalizovat počet náhradních koupí, které se mají provést, a tím i dopad na ceny příslušných finančních nástrojů.
11. Odstavce 2 až 9 se nepoužijí na účastníky způsobující selhání vypořádání, kteří jsou ústředními protistranami.
12. Odstavce 2 až 9 se nepoužijí, pokud bylo vůči účastníkovi způsobujícímu selhání vypořádání zahájeno úpadkové řízení.
13. Tento článek se nepoužije, pokud se hlavní obchodní systém pro obchodování s akciemi nachází v třetí zemi. Kde se hlavní obchodní systém pro obchodování s akciemi nachází, se určí v souladu s článkem 16 nařízení (EU) č. 236/2012.
14. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 67, kterými v závislosti na likviditě finančního nástroje podle druhu aktiv a druhu obchodu upřesní parametry pro výpočet odrazující a přiměřené výše peněžitých pokut uvedených v odst. 2 třetím pododstavci, jež zajistí vysokou úroveň disciplíny při vypořádání a hladké a řádné fungování dotyčných finančních trhů.
15. Orgán ESMA vypracuje v úzké spolupráci s členy ESCB návrhy regulačních technických norem k upřesnění:
a)
systému sledování případů selhání vypořádání a podávání zpráv o těchto případech podle odstavce 1;
b)
postupů pro výběr a přerozdělení peněžitých pokut a případných jiných výnosů z těchto pokut v souladu s odstavcem 2;
c)
podrobností o fungování vhodného postupu náhradní koupě podle odstavců 3 až 8, včetně vhodných lhůt pro dodání finančních nástrojů v návaznosti na postup náhradní koupě podle odstavce 3. Tyto lhůty musí být stanoveny s přihlédnutím k druhu aktiva a likviditě finančních nástrojů;
d)
okolností, za nichž je možné v závislosti na druhu aktiva a likviditě finančních nástrojů nastavit delší trvání prodloužené lhůty v souladu s podmínkami uvedenými v odst. 4 písm. a) a s přihlédnutím ke kritériím pro posuzování likvidity podle čl. 2 odst. 1 bodu 17 nařízení (EU) č. 600/2014;
e)
druhu operací a jejich lhůt podle odst. 4 písm. b), v jejichž důsledku je náhradní koupě neefektivní;
f)
metodiky výpočtu peněžité náhrady podle odstavce 7;
g)
podmínek, za nichž se má za to, že účastník soustavně a systematicky nedodává finanční nástroje uvedené v odstavci 9, a
h)
nezbytných informací o vypořádání podle odst. 10 druhého pododstavce.
Orgán ESMA předloží tyto návrhy regulačních technických norem Komisi do 18. června 2015.
Na Komisi je přenesena pravomoc přijímat regulační technické normy uvedené v prvním pododstavci v souladu s články 10 až 14 nařízení (EU) č. 1095/2010.
Článek 8
Prosazování pravidel
1. Příslušný orgán pro centrálního depozitáře provozujícího vypořádací systém, dotčené orgány odpovědné za dohled nad dotyčným vypořádacím systémem a orgány příslušné pro dohled nad obchodními systémy, investičními podniky a ústředními protistranami jsou příslušné pro zajištění uplatňování článků 6 a 7 ze strany institucí, které podléhají jejich dohledu, a pro sledování uložených sankcí. V případě potřeby příslušné orgány úzce spolupracují. Členské státy uvědomí orgán ESMA o určených příslušných orgánech, jež jsou součástí struktury dohledu na vnitrostátní úrovni.
2. Za účelem zajištění jednotných, účinných a efektivních postupů dohledu v Unii v souvislosti s články 6 a 7 tohoto nařízení může orgán ESMA v úzké spolupráci s členy ESCB vydávat obecné pokyny v souladu s článkem 16 nařízení (EU) č. 1095/2010.
3. Porušením pravidel podle této hlavy není dotčena platnost soukromoprávní smlouvy o finančních nástrojích ani možnost stran vymáhat ustanovení soukromoprávní smlouvy o finančních nástrojích.
KAPITOLA IV
Internalizované vypořádání
Článek 9
Internalizátoři vypořádání
1. Internalizátoři vypořádání podávají příslušným orgánům v místě jejich usazení čtvrtletní zprávy o celkovém objemu a hodnotě všech obchodů s cennými papíry, které vypořádají mimo vypořádací systém.
Příslušné orgány obdržené informace podle prvního pododstavce neprodleně předají orgánu ESMA a informují ho o případném riziku, které z těchto činností souvisejících s vypořádáním vyplývá.
2. Orgán ESMA může vypracovat v úzké spolupráci s členy ESCB návrhy regulačních technických norem k dalšímu upřesnění obsahu těchto zpráv.
Na Komisi je přenesena pravomoc přijímat regulační technické normy uvedené v prvním pododstavci v souladu s články 10 až 14 nařízení (EU) č. 1095/2010.
3. Orgán ESMA vypracuje návrhy prováděcích technických norem pro standardní formuláře, šablony a postupy pro podávání zpráv a předávání informací podle odstavce 1.
Orgán ESMA předloží tyto návrhy prováděcích technických norem Komisi do 18. června 2015.
Na Komisi je přenesena pravomoc přijímat prováděcí technické normy uvedené v prvním pododstavci v souladu s článkem 15 nařízení (EU) č. 1095/2010.
HLAVA III
CENTRÁLNÍ DEPOZITÁŘI CENNÝCH PAPÍRŮ
KAPITOLA I
Povolování centrálních depozitářů a dohled nad nimi
Oddíl 1
Orgány odpovědné za povolování centrálních depozitářů a dohled nad nimi
Článek 10
Příslušný orgán
Aniž je dotčen dohled vykonávaný členy ESCB podle čl. 12 odst. 1, musí mít centrální depozitář povolení a podléhat dohledu příslušného orgánu svého domovského členského státu.
Článek 11
Určení příslušného orgánu
1. Každý členský stát určí příslušný orgán odpovědný za plnění povinností podle tohoto nařízení týkajících se udělování povolení centrálním depozitářům usazeným na jeho území a dohledu nad nimi a informuje o něm orgán ESMA.
Pokud členský stát určí více než jeden příslušný orgán, stanoví jejich příslušné kompetence a určí jeden orgán, který bude odpovědný za spolupráci s příslušnými orgány ostatních členských států, dotčenými orgány, orgány ESMA a EBA, kdykoli je tak výslovně stanoveno v tomto nařízení.
2. Orgán ESMA na svých internetových stránkách zveřejní seznam příslušných orgánů určených v souladu s odstavcem 1.
3. Příslušné orgány mají pravomoci dohledu a vyšetřovací pravomoci, které jsou nezbytné pro výkon jejich funkcí.
Článek 12
Dotčené orgány
1. Na povolování centrálních depozitářů a dohledu nad nimi, kdykoli je tak výslovně stanoveno v tomto nařízení, se podílejí tyto orgány:
a)
orgán příslušný pro dohled nad vypořádacím systémem provozovaným centrálním depozitářem v členském státě, jehož právem se tento vypořádací systém řídí;
b)
centrální banky v Unii, které vydávají nejdůležitější měny, v nichž se vypořádání uskutečňuje;
c)
případně centrální banka v Unii, na jejíchž účtech dochází k peněžnímu vypořádání obchodů ve vypořádacím systému provozovaném centrálním depozitářem.
2. Orgán ESMA na své internetové stránce zveřejní seznam dotčených orgánů uvedených v odstavci 1.
3. Orgán ESMA vypracuje v úzké spolupráci s členy ESCB návrhy regulačních technických norem upřesňující podmínky, za nichž se měny Unie uvedené v odst. 1 písm. b) považují za nejdůležitější měny, a účelné praktické postupy pro konzultace s dotčenými orgány uvedenými v písmenech b) a c) uvedeného odstavce.
Orgán ESMA předloží tyto návrhy regulačních technických norem Komisi do 18. června 2015.
Na Komisi je přenesena pravomoc přijímat regulační technické normy uvedené v prvním pododstavci v souladu s články 10 až 14 nařízení (EU) č. 1095/2010.
Článek 13
Výměna informací
1. Příslušné orgány, dotčené orgány a orgán ESMA si na žádost neprodleně navzájem poskytují informace vyžadované pro účely plnění úkolů podle tohoto nařízení.
2. Příslušné orgány, dotčené orgány, orgán ESMA a jiné subjekty nebo fyzické a právnické osoby, které získají důvěrné informace při plnění svých povinností podle tohoto nařízení, tyto informace použijí pouze k plnění svých povinností.
Článek 14
Spolupráce mezi orgány
1. Příslušné orgány, dotčené orgány a orgán ESMA úzce spolupracují, mimo jiné prostřednictvím výměny všech informací, které jsou relevantní pro uplatňování tohoto nařízení. Je-li to vhodné a potřebné, jsou do této spolupráce zapojeny i jiné veřejné orgány a subjekty, zejména orgány a subjekty zřízené nebo určené podle směrnice 2003/87/ES.
Za účelem zajištění jednotných, účinných a efektivních postupů dohledu v Unii, včetně spolupráce mezi příslušnými orgány a dotčenými orgány při různém posuzování nezbytném pro uplatňování tohoto nařízení, může orgán ESMA v úzké spolupráci s členy ESCB vydávat obecné pokyny určené příslušným orgánům v souladu s článkem 16 nařízení (EU) č. 1095/2010.
2. Na základě dostupných informací příslušné orgány při výkonu svých obecných povinností řádně zváží potenciální dopad svých rozhodnutí na stabilitu finančního systému ve všech ostatních dotčených členských státech, zejména v naléhavých situacích uvedených v článku 15.
Článek 15
Naléhavé situace
Aniž je dotčen oznamovací postup podle čl. 6 odst. 3 směrnice 98/26/ES, informují příslušné orgány a dotčené orgány neprodleně orgán ESMA, Evropskou radu pro systémová rizika zřízenou podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1092/2010 (24) a sebe navzájem o naléhavé situaci týkající se centrálního depozitáře, včetně jakýchkoli změn na finančních trzích, které mohou mít nepříznivý dopad na likviditu trhu, stabilitu měny, v níž se vypořádání uskutečňuje, integritu měnové politiky nebo stabilitu finančního systému v některém z členských států, v nichž je centrální depozitář nebo jeden z jeho účastníků usazen.
Oddíl 2
Podmínky a postupy povolování centrálních depozitářů
Článek 16
Povolení centrálního depozitáře
1. Právnická osoba, která odpovídá definici centrálního depozitáře, musí před zahájením své činnosti získat povolení od příslušného orgánu členského státu, v němž je usazena.
2. V povolení jsou určeny základní služby uvedené v oddíle A přílohy a nebankovní doplňkové služby povolené podle oddílu B přílohy, které je centrální depozitář oprávněn poskytovat.
3. Centrální depozitář musí trvale splňovat podmínky pro udělení povolení.
4. Centrální depozitář a jeho nezávislí auditoři bez zbytečného odkladu informují příslušný orgán o veškerých podstatných změnách, které mají vliv na plnění podmínek pro udělení povolení.
Článek 17
Postup pro udělení povolení
1. Žádající centrální depozitář předkládá žádost o povolení svému příslušnému orgánu.
2. Žádost o povolení musí být doplněna veškerými informacemi nezbytnými k tomu, aby se příslušný orgán přesvědčil, že žádající centrální depozitář k okamžiku udělení povolení přijal veškerá opatření nezbytná ke splnění svých povinností stanovených v tomto nařízení. Žádost o povolení musí zahrnovat podnikatelský plán, v němž jsou uvedeny zamýšlené druhy podnikání a organizační struktura centrálního depozitáře.
3. Do 30 pracovních dnů od obdržení žádosti příslušný orgán posoudí, zda je žádost úplná. Pokud žádost není úplná, stanoví příslušný orgán lhůtu, ve které musí žádající centrální depozitář poskytnout doplňující informace. Příslušný orgán informuje žádajícího centrálního depozitáře, jestliže je žádost považována za úplnou.
4. Jakmile je žádost považována za úplnou, předá příslušný orgán všechny informace uvedené v žádosti dotčeným orgánům a konzultuje s nimi parametry vypořádacího systému provozovaného žádajícím centrálním depozitářem. Každý dotčený orgán může o svém stanovisku informovat příslušný orgán do tří měsíců od obdržení informací.
5. Pokud žádající centrální depozitář kromě poskytování nebankovních doplňkových služeb výslovně uvedených v oddíle B přílohy hodlá poskytovat služby uvedené v čl. 4 odst. 1 bodu 2 směrnice 2014/65/EU, předá příslušný orgán všechny informace uvedené v žádosti orgánu uvedenému v článku 67 směrnice 2014/65/EU a konzultuje tento orgán ohledně schopnosti žádajícího centrálního depozitáře dodržovat požadavky směrnice 2014/65/EU a nařízení (EU) č. 600/2014.
6. Příslušný orgán před udělením povolení žádajícímu centrálnímu depozitáři konzultuje příslušné orgány druhého zúčastněného členského státu v případě, že:
a)
centrální depozitář je dceřiným podnikem centrálního depozitáře povoleného v jiném členském státě;
b)
centrální depozitář je dceřiným podnikem mateřského podniku centrálního depozitáře povoleného v jiném členském státě;
c)
centrální depozitář je kontrolován týmiž fyzickými nebo právnickými osobami, které kontrolují jiný centrální depozitář povolený v jiném členském státě.
7. Konzultace uvedené v odstavci 6 se týkají:
a)
vhodnosti akcionářů a osob uvedených v čl. 27 odst. 6 a pověsti a zkušeností osob, které skutečně řídí podnikatelskou činnost centrálního depozitáře podle čl. 27 odst. 1 a 4, pokud tito akcionáři a osoby patří jak k žádajícímu centrálnímu depozitáři, tak k centrálnímu depozitáři povolenému v jiném členském státě;
b)
toho, zda vztahy uvedené v odst. 6 písm. a), b) a c) mezi centrálním depozitářem povoleným v jiném členském státě a žádajícím centrálním depozitářem nemají vliv na schopnost žádajícího centrálního depozitáře splnit požadavky tohoto nařízení.
8. Do šesti měsíců od předložení úplné žádosti příslušný orgán informuje žádajícího centrálního depozitáře písemně s plným odůvodněním svého rozhodnutí o tom, zda povolení bylo uděleno, nebo zamítnuto.
9. Orgán ESMA vypracuje v úzké spolupráci s členy ESCB návrhy regulačních technických norem k upřesnění informací, které má žádající centrální depozitář poskytnout příslušnému orgánu v žádosti o povolení.
Orgán ESMA předloží tyto návrhy regulačních technických norem Komisi do 18. června 2015.
Na Komisi je přenesena pravomoc přijímat regulační technické normy uvedené v prvním pododstavci v souladu s články 10 až 14 nařízení (EU) č. 1095/2010.
10. Orgán ESMA vypracuje v úzké spolupráci s členy ESCB návrhy prováděcích technických norem za účelem stanovení standardních formulářů, vzorů a postupů pro žádost o povolení.
Orgán ESMA předloží tyto návrhy prováděcích technických norem Komisi do 18. června 2015.
Na Komisi je přenesena pravomoc přijímat prováděcí technické normy uvedené v prvním pododstavci v souladu s článkem 15 nařízení (EU) č. 1095/2010.
Článek 18
Účinky povolení
1. Činnost povoleného centrálního depozitáře je omezena na poskytování služeb, na které se vztahuje jeho povolení nebo oznámení podle čl. 19 odst. 8.
2. Vypořádací systémy mohou být provozovány pouze povolenými centrálními depozitáři, včetně centrálních bank vystupujících jako centrální depozitáři.
3. Povolený centrální depozitář může mít účast pouze v právnické osobě, jejíž činnost je omezena na poskytování služeb uvedených v oddílech A a B přílohy, ledaže příslušný orgán schválí tuto účast na základě skutečnosti, že významně nezvyšuje rizikový profil centrálního depozitáře.
4. Orgán ESMA vypracuje v úzké spolupráci s členy ESCB návrhy regulačních technických norem za účelem upřesnění kritérií, která musí příslušné orgány zohlednit při schvalování účasti centrálních depozitářů v jiných právnických osobách než těch, které poskytují služby stanovené v oddílech A a B přílohy. Mezi tato kritéria může patřit to, zda jsou služby poskytované danou právnickou osobou doplňkovými službami ke službám poskytovaným centrálním depozitářem, a rozsah expozice centrálního depozitáře vůči závazkům vyplývajícím z dané účasti.
Orgán ESMA předloží tyto návrhy regulačních technických norem Komisi do 18. června 2015.
Na Komisi je přenesena pravomoc přijímat regulační technické normy uvedené v prvním pododstavci v souladu s články 10 až 14 nařízení (EU) č. 1095/2010.
Článek 19
Rozšíření a externí zajišťování činností a služeb
1. Povolený centrální depozitář předloží příslušnému orgánu svého domovského členského státu žádost o povolení, přeje-li si externě zajišťovat určitou základní službu u třetí strany podle článku 30 nebo rozšířit svou činnost o jednu nebo více z těchto činností:
a)
poskytování dalších základních služeb uvedených v oddíle A přílohy, na něž se nevztahuje původní povolení;
b)
poskytování doplňkových služeb, které jsou podle oddílu B přílohy povoleny, ale nejsou v ní výslovně stanoveny, a na něž se nevztahuje původní povolení;
c)
provozování dalšího vypořádacího systému;
d)
provádění peněžního vypořádání všech nebo některých obchodů ve vypořádacím systému na účtech u jiného zúčtovatele;
e)
zřízení interoperabilního propojení, včetně interoperabilních propojení s centrálními depozitáři ze třetích zemí.
2. Povolení podle odstavce 1 se uděluje postupem stanoveným v článku 17.
Příslušný orgán informuje žádajícího centrálního depozitáře, zda bylo povolení uděleno nebo zamítnuto, do tří měsíců od předložení úplné žádosti.
3. Centrální depozitáři usazení v Unii, kteří mají v úmyslu zřídit interoperabilní propojení, předloží příslušným orgánům žádost o povolení, jak požaduje ustanovení odst. 1 písm. e). Tyto orgány se vzájemně konzultují ohledně schválení propojení centrálních depozitářů. V případě odlišných rozhodnutí, a pokud se na tom oba příslušné orgány dohodnou, může být daná věc předána orgánu ESMA, který může jednat v souladu s pravomocemi, jež jsou mu svěřeny podle článku 19 nařízení (EU) č. 1095/2010.
4. Orgány uvedené v odstavci 3 odmítnou povolit propojení centrálních depozitářů, pokud by toto propojení ohrozilo hladké a řádné fungování finančních trhů nebo vyvolávalo systémové riziko.
5. Interoperabilní propojení centrálních depozitářů, kteří některé své služby související s tímto interoperabilním propojením zajišťují externě prostřednictvím veřejného subjektu podle čl. 30 odst. 5, a propojení centrálních depozitářů, která nejsou uvedena v odst. 1 písm. e), nepodléhají povolovacímu postupu podle uvedeného písmene, ale musejí být před zavedením oznámena příslušným a dotčeným orgánům centrálních depozitářů, jimž se poskytnou veškeré relevantní informace, které těmto orgánům umožní posoudit soulad s požadavky stanovenými v článku 48.
6. Centrální depozitář usazený a povolený v Unii může zachovat nebo zřídit propojení s centrálním depozitářem ze třetí země v souladu s podmínkami a postupy stanovenými v tomto článku. V případě, že je zřízeno propojení s centrálním depozitářem ze třetí země, musejí informace poskytnuté žádajícím centrálním depozitářem příslušnému orgánu umožnit posoudit, zda toto propojení splňuje požadavky stanovené v článku 48 nebo požadavky, které jsou požadavkům podle článku 48 rovnocenné.
7. Příslušný orgán pro žádajícího centrálního depozitáře požaduje, aby uvedený centrální depozitář ukončil oznámené propojení centrálních depozitářů, pokud toto propojení nesplňuje požadavky stanovené v článku 48, čímž by ohrozilo hladké a řádné fungování finančních trhů nebo vyvolalo systémové riziko. Pokud příslušný orgán požaduje, aby centrální depozitář ukončil propojení centrálních depozitářů, postupuje podle čl. 20 odst. 2 a 3.
8. Další doplňkové služby výslovně stanovené v oddíle B přílohy nepodléhají povolení, ale musejí být před poskytnutím oznámeny příslušnému orgánu.
Článek 20
Odnětí povolení
1. Aniž jsou dotčena případná nápravná opatření nebo opatření podle hlavy V, příslušný orgán domovského členského státu odejme povolení, pokud centrální depozitář:
a)
nevyužil povolení během období dvanácti měsíců, výslovně se jej vzdal nebo během předchozích šesti měsíců neposkytoval služby či nevykonával činnost;
b)
získal povolení na základě nepravdivého prohlášení nebo pomocí jakýchkoli jiných protiprávních prostředků;
c)
přestal splňovat podmínky, za nichž bylo povolení uděleno, a ve stanovené lhůtě nepřijal nápravná opatření vyžadovaná příslušným orgánem; nebo
d)
závažně nebo soustavně porušuje požadavky stanovené v tomto nařízení nebo případně ve směrnici 2014/65/EU nebo v nařízení (EU) č. 600/2014.
2. Od okamžiku, kdy se příslušný orgán dozví o jedné z okolností uvedených v odstavci 1, neprodleně konzultuje dotčené orgány a případně orgán uvedený v článku 67 směrnice 2014/65/EU ohledně nutnosti odejmout povolení.
3. Orgán ESMA a dotčené orgány a případně orgán uvedený v článku 67 směrnice 2014/65/EU mohou kdykoli požádat příslušný orgán domovského členského státu o prověření, zda centrální depozitář stále splňuje podmínky, za nichž mu bylo povolení uděleno.
4. Příslušný orgán může odnětí povolení omezit na konkrétní službu, činnost nebo finanční nástroj.
5. Centrální depozitář zavede, provádí a udržuje vhodný postup zajišťující, že v případě odnětí povolení podle odstavce 1 budou aktiva zákazníků a účastníků včas a řádně vypořádána a převedena na jiného centrálního depozitáře.
Článek 21
Rejstřík centrálních depozitářů
1. Rozhodnutí přijatá příslušnými orgány podle článků 16, 19 a 20 musí být neprodleně oznámena orgánu ESMA.
2. Centrální banky informují orgán ESMA bez zbytečného odkladu o všech vypořádacích systémech, které provozují.
3. Název každého centrálního depozitáře, který provozuje činnost v souladu s tímto nařízením a byl povolen nebo uznán podle článku 16, 19 nebo 25, musí být zapsán v rejstříku s upřesněním služeb a případně druhů finančních nástrojů, pro něž tento centrální depozitář získal povolení. Do rejstříku se zapisují pobočky provozované centrálním depozitářem v jiných členských státech, propojení centrálních depozitářů a informace požadované podle článku 31, pokud členské státy využívají možnosti stanovené v uvedeném článku. Orgán ESMA zpřístupní rejstřík veřejnosti na zvláštní internetové stránce a průběžně ho aktualizuje.
Oddíl 3
Dohled nad centrálními depozitáři
Článek 22
Prověření a vyhodnocení
1. Příslušný orgán alespoň jednou ročně prověří opatření, strategie, procesy a mechanismy zavedené centrálním depozitářem z hlediska souladu s tímto nařízením a vyhodnotí rizika, kterým centrální depozitář je nebo může být vystaven nebo která vytváří ve vztahu k hladkému fungování trhů s cennými papíry.
2. Příslušný orgán požaduje, aby jim centrální depozitář předložil náležitý ozdravný plán pro zajištění kontinuity jeho nejdůležitějších operací.
3. Příslušný orgán zajišťuje, aby byl pro každého centrálního depozitáře zaveden a udržován vhodný plán řešení krize s cílem zajistit kontinuitu alespoň jeho základních funkcí s přihlédnutím k velikosti, systémovému významu, povaze, rozsahu a složitosti činností dotyčného centrálního depozitáře a s přihlédnutím k jakémukoli příslušnému plánu řešení krize zavedenému v souladu se směrnicí 2014/59/EU.
4. Příslušný orgán stanoví četnost a hloubku prověření a vyhodnocení podle odstavce 1 s ohledem na velikost, systémový význam, povahu, rozsah a složitost činností dotyčného centrálního depozitáře. Výsledky prověření a vyhodnocení se aktualizují minimálně jednou ročně.
5. Příslušný orgán podrobí centrálního depozitáře kontrole na místě.
6. Při prověření a vyhodnocení podle odstavce 1 konzultuje příslušný orgán v rané fázi dotčené orgány, zejména ohledně fungování vypořádacích systémů provozovaných daným centrálním depozitářem, a ve vhodných případech orgán uvedený v článku 67 směrnice 2014/65/EU.
7. Příslušný orgán pravidelně a alespoň jednou ročně informuje dotčené orgány a případně orgán uvedený v článku 67 směrnice 2014/65/EU o výsledcích prověření a vyhodnocení podle odstavce 1, včetně případných nápravných opatření nebo sankcí.
8. Při prověření a vyhodnocení podle odstavce 1 si příslušné orgány odpovědné za dohled nad centrálními depozitáři, kteří jsou v některém ze vztahů uvedených v čl. 17 odst. 6 písm. a), b) a c), navzájem poskytují veškeré relevantní informace, které by mohly usnadnit plnění jejich úkolů.
9. Příslušný orgán vyžaduje po centrálním depozitáři, který nesplňuje požadavky tohoto nařízení, aby hned v rané fázi přijal nezbytná opatření nebo kroky k řešení situace.
10. Orgán ESMA vypracuje v úzké spolupráci s členy ESCB návrhy regulačních technických norem k upřesnění:
a)
informací, které má centrální depozitář poskytnout příslušnému orgánu pro účely prověření a vyhodnocení podle odstavce 1;
b)
informací, které má příslušný orgán poskytnout dotčeným orgánům podle odstavce 7;
c)
informací, které si mají příslušné orgány vzájemně poskytnout podle odstavce 8.
Orgán ESMA předloží tyto návrhy regulačních technických norem Komisi do 18. června 2015.
Na Komisi je přenesena pravomoc přijímat regulační technické normy uvedené v prvním pododstavci v souladu s články 10 až 14 nařízení (EU) č. 1095/2010.
11. Orgán ESMA vypracuje v úzké spolupráci s členy ESCB návrhy prováděcích technických norem za účelem stanovení standardních formulářů, vzorů a postupů pro poskytování informací uvedených v odst. 10 prvním pododstavci.
Orgán ESMA předloží tyto návrhy prováděcích technických norem Komisi do 18. června 2015.
Na Komisi je přenesena pravomoc přijímat prováděcí technické normy uvedené v prvním pododstavci v souladu s článkem 15 nařízení (EU) č. 1095/2010.
Oddíl 4
Poskytování služeb v jiném členském státě
Článek 23
Svoboda poskytování služeb v jiném členském státě
1. Povolený centrální depozitář může na území Unie, mimo jiné i prostřednictvím zřízení pobočky, poskytovat služby uvedené v příloze, pokud se na tyto služby vztahuje povolení.
2. Na povoleného centrálního depozitáře, který hodlá poskytovat základní služby uvedené v oddíle A bodech 1 a 2 přílohy ve vztahu k finančním nástrojům vydaným podle práva jiného členského státu a uvedeným v čl. 49 odst. 1 nebo zřídit pobočku v jiném členském státě, se vztahuje postup podle odstavců 3 až 7.
3. Centrální depozitář, který hodlá služby uvedené v odstavci 2 poprvé poskytovat na území jiného členského státu nebo změnit rozsah těchto poskytovaných služeb, sdělí příslušnému orgánu domovského členského státu tyto informace:
a)
členský stát, ve kterém hodlá centrální depozitář provozovat činnost;
b)
podnikatelský plán, v němž jsou uvedeny především služby, které hodlá centrální depozitář poskytovat;
c)
měnu nebo měny, které hodlá centrální depozitář používat v procesu vypořádání;
d)
je-li zřízena pobočka, organizační strukturu pobočky a jména osob odpovědných za její vedení;
e)
podle okolností posouzení opatření, která hodlá centrální depozitář přijmout, aby svým uživatelům umožnil dodržovat vnitrostátní právní předpisy uvedené v čl. 49 odst. 1.
4. Do tří měsíců od obdržení informací uvedených v odstavci 3 sdělí příslušný orgán domovského členského státu tyto informace příslušnému orgánu hostitelského členského státu, ledaže by měl s ohledem na plánované poskytování služeb důvody pochybovat o přiměřenosti administrativní struktury nebo finanční situace centrálního depozitáře, který hodlá poskytovat služby v hostitelském členském státě.
Příslušný orgán hostitelského členského státu o každém sdělení obdrženém podle prvního pododstavce neprodleně informuje dotčené orgány tohoto členského státu.
5. Pokud se příslušný orgán domovského členského státu v souladu s odstavcem 4 rozhodne nesdělit všechny informace podle odstavce 3 příslušnému orgánu hostitelského členského státu, zdůvodní své odmítnutí dotyčnému centrálnímu depozitáři do tří měsíců ode dne, kdy veškeré informace obdržel, a o svém rozhodnutí ve vztahu k odst. 6 písm. a) informuje příslušný orgán hostitelského členského státu. Pokud jsou informace v reakci na takovou žádost předány, příslušný orgán hostitelského členského státu nevydá sdělení podle odst. 6 písm. a).
6. Centrální depozitář může zahájit poskytování služeb uvedených v odstavci 2 v hostitelském členském státě za těchto podmínek:
a)
po obdržení sdělení od příslušného orgánu v hostitelském členském státě, kterým tento orgán potvrzuje přijetí informací podle odstavce 4 a podle okolností schvaluje posouzení uvedené v odst. 3 písm. e);
b)
neobdrží-li žádné sdělení, po třech měsících od data předání informací podle odstavce 4.
7. V případě změny informací sdělených podle odstavce 3 uvědomí centrální depozitář o této změně písemně příslušný orgán domovského členského státu nejméně jeden měsíc předtím, než se tato změna uskuteční. Příslušný orgán domovského členského státu o této změně neprodleně uvědomí příslušný orgán hostitelského členského státu.
Článek 24
Spolupráce mezi orgány domovského členského státu a hostitelského členského státu a srovnávací hodnocení
1. Pokud centrální depozitář povolený v jednom členském státě zřídil pobočku v jiném členském státě, příslušný orgán domovského členského státu a příslušný orgán hostitelského členského státu úzce spolupracují při výkonu svých povinností stanovených v tomto nařízení, zejména při provádění kontroly na místě v této pobočce. Příslušný orgán domovského členského státu a hostitelského členského státu mohou při výkonu svých povinností provádět v této pobočce kontroly na místě poté, co informovaly příslušný orgán hostitelského členského státu nebo domovského členského státu.
2. Příslušný orgán domovského členského státu nebo hostitelského členského státu může požadovat, aby mu centrální depozitář poskytující služby v souladu s článkem 23 pravidelně podával zprávy o své činnosti v tomto hostitelském členském státě, mimo jiné pro účely shromažďování statistických údajů. Příslušný orgán hostitelského členského státu poskytuje tyto pravidelné zprávy příslušnému orgánu domovského členského státu na jeho žádost.
3. Příslušný orgán domovského členského státu centrálního depozitáře na žádost příslušného orgánu hostitelského členského státu neprodleně sdělí totožnost emitentů a účastníků vypořádacích systémů provozovaných centrálním depozitářem, který poskytuje služby v daném hostitelském členském státě, a jakékoli další důležité informace týkající se činností tohoto centrálního depozitáře v tomto hostitelském členském státě.
4. Jestliže s ohledem na situaci na trzích s cennými papíry v hostitelském členském státě dosáhnou činnosti centrálního depozitáře podstatného významu pro fungování trhů s cennými papíry a ochranu investorů v daném hostitelském členském státě, uzavřou příslušný orgán domovského členského státu a hostitelského členského státu a dotčené orgány domovského členského státu a hostitelského členského státu ujednání o spolupráci pro účely dohledu nad činnostmi daného centrálního depozitáře v hostitelském členském státě.
Pokud dosáhl centrální depozitář podstatného významu pro fungování trhů s cennými papíry a ochranu investorů ve více než jednom hostitelském členském státě, může domovský členský stát rozhodnout, že součástí těchto ujednání o spolupráci budou kolegia orgánů dohledu.
5. Pokud má příslušný orgán hostitelského členského státu jasné a prokazatelné důvody k domněnce, že centrální depozitář poskytující v souladu s článkem 23 služby na jeho území porušuje povinnosti vyplývající z ustanovení tohoto nařízení, předá svá zjištění příslušnému orgánu domovského členského státu a orgánu ESMA.
Pokud i přes opatření přijatá příslušným orgánem domovského členského státu nebo z důvodu nedostatečnosti těchto opatření centrální depozitář svým jednáním nadále porušuje povinnosti vyplývající z ustanovení tohoto nařízení, přijme příslušný orgán hostitelského členského státu poté, co uvědomí příslušný orgán domovského členského státu, veškerá vhodná opatření nezbytná k zajištění souladu s ustanoveními tohoto nařízení na svém území. O těchto opatřeních musí být neprodleně informován orgán ESMA.
Příslušný orgán hostitelského členského státu a domovského členského státu mohou věc předat orgánu ESMA, který může jednat v souladu s pravomocemi, jež jsou mu svěřeny podle článku 19 nařízení (EU) č. 1095/2010.
6. Aniž je dotčen článek 30 nařízení (EU) č. 1095/2010, orgán ESMA organizuje a provádí po konzultaci s členy ESCB alespoň jednou za tři roky srovnávací hodnocení dohledu nad centrálními depozitáři, kteří v souladu s článkem 23 využívají svobody poskytování služeb v jiném členském státě nebo se účastní interoperabilního propojení.
V souvislosti se srovnávacím hodnocením podle prvního pododstavce si orgán ESMA případně rovněž vyžádá stanoviska či doporučení skupiny subjektů působících v oblasti cenných papírů a trhů uvedené v článku 37 nařízení (EU) č. 1095/2010.
7. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 67 týkající se opatření ke stanovení kritérií, podle nichž by bylo možné činnost centrálního depozitáře v hostitelském členském státě považovat za činnost podstatného významu pro fungování trhů s cennými papíry a ochranu investorů v tomto hostitelském členském státě.
8. Orgán ESMA vypracuje v úzké spolupráci s členy ESCB návrhy prováděcích technických norem za účelem stanovení standardních formulářů, vzorů a postupů pro účely spolupráce podle odstavců 1, 3 a 5.
Orgán ESMA předloží tyto návrhy prováděcích technických norem Komisi do 18. června 2015.
Na Komisi je přenesena pravomoc přijímat prováděcí technické normy uvedené v prvním pododstavci v souladu s článkem 15 nařízení (EU) č. 1095/2010.
Oddíl 5
Vztahy se třetími zeměmi
Článek 25
Třetí země
1. Centrální depozitáři ze třetí země mohou poskytovat služby uvedené v příloze na území Unie, mimo jiné prostřednictvím zřízení pobočky.
2. Bez ohledu na odstavec 1, na centrálního depozitáře ze třetí země, který hodlá poskytovat základní služby uvedené v oddíle A bodech 1 a 2 přílohy ve vztahu k finančním nástrojům vydaným podle práva některého členského státu a uvedeným v čl. 49 odst. 1 druhém pododstavci nebo zřídit pobočku v některém členském státě, se vztahuje postup podle odstavců 4 až 11 tohoto článku.
3. Centrální depozitář, který je usazen a povolen v Unii, může zachovat nebo zřídit propojení s centrálním depozitářem ze třetí země v souladu s článkem 48.
4. Po konzultaci s orgány uvedenými v odstavci 5 může orgán ESMA uznat centrálního depozitáře ze třetí země, který požádal o uznání za účelem poskytování služeb uvedených v odstavci 2, pokud jsou splněny tyto podmínky:
a)
Komise přijala rozhodnutí v souladu s odstavcem 9;
b)
centrální depozitář ze třetí země podléhá účinnému povolování, dohledu a dozoru, nebo je-li vypořádací systém provozován centrální bankou, dozoru, které zajišťují plný soulad s obezřetnostními požadavky platnými v dané třetí zemi;
c)
mezi orgánem ESMA a příslušnými orgány dané třetí země (dále jen „příslušné orgány třetí země“) byla uzavřena ujednání o spolupráci podle odstavce 10;
d)
centrální depozitář ze třetí země přijme v příslušných případech nezbytná opatření, aby svým uživatelům umožnil dodržovat příslušné právní předpisy členského státu, v němž tento depozitář hodlá poskytovat služby centrálního depozitáře, včetně právních předpisů uvedených v čl. 49 odst. 1 druhém pododstavci, přičemž přiměřenost těchto opatření byla potvrzena příslušnými orgány členského státu, v němž centrální depozitář ze třetí země hodlá služby centrálního depozitáře poskytovat.
5. Při posuzování, zda jsou podmínky uvedené v odstavci 4 splněny, vede orgán ESMA konzultace s těmito subjekty:
a)
příslušnými orgány členských států, ve kterých hodlá centrální depozitář ze třetí země poskytovat služby centrálního depozitáře, zejména ohledně způsobu, jakým hodlá tento centrální depozitář vyhovět požadavku uvedenému v odst. 4 písm. d);
b)
dotčenými orgány;
c)
příslušnými orgány třetí země, jež jsou pověřeny povolováním, dohledem a dozorem nad centrálními depozitáři.
6. Centrální depozitář ze třetí země uvedený v odstavci 2 předloží žádost o uznání orgánu ESMA.
Žádající centrální depozitář poskytne orgánu ESMA veškeré informace nezbytné k uznání. Do 30 pracovních dnů od obdržení žádosti orgán ESMA posoudí, zda je žádost úplná. Pokud žádost není úplná, stanoví lhůtu, ve které musí žádající centrální depozitář poskytnout doplňující informace.
Příslušné orgány členských států, ve kterých hodlá centrální depozitář ze třetí země poskytovat služby centrálního depozitáře, posoudí do tří měsíců ode dne, kdy od orgánu ESMA obdržely veškeré potřebné informace, dodržování právních předpisů uvedených v odst. 4 písm. d) ze strany daného centrálního depozitáře a na základě plně odůvodněného rozhodnutí orgán ESMA vyrozumí o tom, zda je požadavek na dodržování předpisů splněn.
Rozhodnutí o uznání je založeno na kritériích stanovených v odstavci 4.
Do šesti měsíců od předložení úplné žádosti orgán ESMA informuje žádajícího centrálního depozitáře písemně s úplným odůvodněním svého rozhodnutí o tom, zda bylo uznání vydáno, nebo zamítnuto.
7. Příslušné orgány členských států, ve kterých centrální depozitář ze třetí země řádně uznaný podle odstavce 4 poskytuje služby centrálního depozitáře, mohou v úzké spolupráci s orgánem ESMA požádat příslušné orgány třetí země, aby:
a)
pravidelně podávaly zprávy o činnosti centrálního depozitáře ze třetí země v těchto hostitelských členských státech, mimo jiné pro účely shromažďování statistických údajů;
b)
v přiměřené lhůtě sdělily totožnost emitentů a účastníků vypořádacích systémů provozovaných daným centrálním depozitářem ze třetí země, který poskytuje služby v daném hostitelském členském státě, a jakékoli další důležité informace týkající se činností tohoto centrálního depozitáře ze třetí země v hostitelském členském státě.
8. V případě, že centrální depozitář ze třetí země rozšiřuje v Unii své služby, přezkoumá orgán ESMA po konzultaci s orgány uvedenými v odstavci 5 uznání tohoto depozitáře v souladu s postupem stanoveným v odstavcích 4, 5 a 6.
Orgán ESMA zruší uznání daného centrálního depozitáře, pokud podmínky stanovené v odstavci 4 již nejsou splňovány nebo za okolností uvedených v článku 20.
9. Komise může přijmout prováděcí akty k určení toho, zda právní předpisy a pravidla pro dohled třetí země zajišťují, že centrální depozitáři povolení v uvedené třetí zemi splňují právně závazné požadavky, jež jsou svým účinkem rovnocenné požadavkům stanoveným v tomto nařízení, že tito centrální depozitáři podléhají v uvedené třetí zemi trvalému účinnému dohledu, dozoru a prosazování pravidel a že právní rámec dané třetí země stanoví účinný rovnocenný systém uznávání centrálních depozitářů povolených podle právních režimů třetích zemí. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 68 odst. 2.
Při určování podle prvního pododstavce může Komise rovněž posoudit, zda uvedené právní předpisy a pravidla pro dohled třetí země zohledňují rovněž mezinárodně uznávané standardy Výboru pro platební a vypořádací systémy a Mezinárodní organizace komisí pro cenné papíry (CPSS-IOSCO), pokud nejsou uvedené standardy v rozporu s požadavky stanovenými v tomto nařízení.
10. V souladu s čl. 33 odst. 1 nařízení (EU) č. 1095/2010 orgán ESMA uzavře dohody o spolupráci s příslušnými i orgány třetích zemí, jejichž právní a dohledový rámec byl uznán za rovnocenný s tímto nařízením v souladu s odstavcem 9. V těchto dohodách jsou stanoveny alespoň:
a)
mechanismus výměny informací mezi orgánem ESMA, příslušnými orgány hostitelského členského státu a příslušnými orgány třetích zemí, včetně přístupu ke všem informacím týkajícím se centrálních depozitářů povolených ve třetích zemích, které orgán ESMA požaduje, a zejména přístupu k informacím v případech uvedených v odstavci 7;
b)
mechanismus pro okamžité oznámení orgánu ESMA, jestliže se příslušný orgán třetí země domnívá, že centrální depozitář, nad nímž vykonává dohled, porušuje podmínky svého povolení nebo jiné platné právní předpisy;
c)
postupy týkající se koordinace činností dohledu, včetně případných kontrol na místě.
Pokud dohoda o spolupráci zahrnuje předávání osobních údajů členským státem, musí předávání údajů splňovat ustanovení směrnice 95/46/ES, a pokud dohoda o spolupráci zahrnuje předávání osobních údajů orgánem ESMA, musí předávání údajů splňovat ustanovení nařízení (ES) č. 45/2001.
11. Pokud byl centrální depozitář ze třetí země uznán v souladu s odstavci 4 až 8, může poskytovat služby uvedené v příloze na území Unie, mimo jiné i prostřednictvím zřízení pobočky.
12. Orgán ESMA vypracuje v úzké spolupráci s členy ESCB návrhy regulačních technických norem k upřesnění informací, které má žádající centrální depozitář orgánu ESMA poskytnout v žádosti o uznání podle odstavce 6.
Orgán ESMA předloží tyto návrhy regulačních technických norem Komisi do 18. června 2015.
Na Komisi je přenesena pravomoc přijímat regulační technické normy uvedené v prvním pododstavci v souladu s články 10 až 14 nařízení (EU) č. 1095/2010.
KAPITOLA II
Požadavky na centrální depozitáře
Oddíl 1
Organizační požadavky
Článek 26
Obecná ustanovení
1. Centrální depozitář musí mít spolehlivé systémy řízení a správy, které zahrnují jasnou organizační strukturu s dobře vymezenými, transparentními a stabilními hranicemi odpovědnosti, účinné postupy k určení, řízení, sledování a oznamování rizik, kterým je nebo by mohl být vystaven, vhodnou strategii odměňování a přiměřené mechanismy vnitřní kontroly, včetně řádných administrativních a účetních postupů.
2. Centrální depozitář přijme strategie a postupy, které jsou dostatečně účinné, aby umožňovaly zajistit, že centrální depozitář i jeho vedoucí pracovníci a zaměstnanci budou dodržovat veškerá ustanovení tohoto nařízení.
3. Centrální depozitář musí mít zavedena a uplatňuje účinná písemná organizační a administrativní opatření k zjištění a řízení veškerých potenciálních střetů zájmů mezi ním, včetně jeho vedoucích pracovníků, zaměstnanců, členů vedoucího orgánu nebo jakékoli osoby, která je s nimi přímo nebo nepřímo propojena, a jeho účastníky nebo jejich zákazníky. Musí mít zavedeny a uplatňuje adekvátní postupy řešení veškerých případných střetů zájmů.
4. Centrální depozitář zveřejní své systémy řízení a správy, jakož i pravidla, kterými se řídí jeho činnost.
5. Centrální depozitář má zavedeny vhodné postupy, které jeho zaměstnancům umožňují interně oznamovat potenciální případy porušení tohoto nařízení prostřednictvím zvláštního komunikačního kanálu.
6. Centrální depozitář podléhá pravidelným a nezávislým auditům. Výsledky těchto auditů se sdělují vedoucímu orgánu a poskytují příslušnému orgánu a případně i výboru uživatelů s přihlédnutím k potenciálním střetům zájmů mezi členy výboru uživatelů a centrálním depozitářem.
7. Pokud je centrální depozitář součástí skupiny podniků zahrnující jiné centrální depozitáře nebo úvěrové instituce uvedené v hlavě IV, přijme podrobné strategie a postupy upřesňující, jak se požadavky stanovené v tomto článku vztahují na skupinu a na jednotlivé subjekty ve skupině.
8. Orgán ESMA vypracuje v úzké spolupráci s členy ESCB návrhy regulačních technických norem upřesňujících na úrovni centrálního depozitáře a na úrovni skupiny:
a)
nástroje pro sledování rizik pro centrální depozitáře podle odstavce 1;
b)
odpovědnost klíčových zaměstnanců, pokud jde o rizika pro centrální depozitáře podle odstavce 1;
c)
potenciální střety zájmů podle odstavce 3;
d)
metody auditu uvedeného v odstavci 6; a
e)
okolnosti, za nichž by s přihlédnutím k potenciálním střetům zájmů mezi členy výboru uživatelů a centrálním depozitářem bylo vhodné závěry auditu předat výboru uživatelů v souladu s odstavcem 6.
Orgán ESMA předloží tyto návrhy regulačních technických norem Komisi do 18. června 2015.
Na Komisi je přenesena pravomoc přijímat regulační technické normy uvedené v prvním pododstavci v souladu s články 10 až 14 nařízení (EU) č. 1095/2010.
Článek 27
Vrcholné vedení, vedoucí orgán a akcionáři
1. Vrcholné vedení centrálního depozitáře musí mít dostatečně dobrou pověst a množství zkušeností k zajištění řádného a obezřetného řízení centrálního depozitáře.
2. Alespoň jedna třetina členů vedoucího orgánu centrálního depozitáře, nejméně však dva, musí být nezávislí.
3. Odměna nezávislých a jiných členů vedoucího orgánu bez výkonné funkce nesmí záviset na obchodních výsledcích centrálního depozitáře.
4. Členové vedoucího orgánu musí být způsobilí k výkonu své funkce a mít dostatečně dobrou pověst, náležitou kombinaci dovedností, zkušeností a znalostí podniku a trhu. Členové vedoucího orgánu bez výkonné funkce rozhodnou o cílovém počtu méně zastoupeného pohlaví ve vedoucím orgánu a připraví strategii, jak tento počet zvýšit, aby se dosáhlo stanoveného cíle. Tento cílový počet, strategie a její plnění se zveřejní.
5. Centrální depozitář jednoznačně vymezí úkoly a povinnosti vedoucího orgánu v souladu s příslušným vnitrostátním právem. Zápisy ze zasedání vedoucího orgánu poskytne centrální depozitář příslušnému orgánu a na žádost i auditorovi.
6. Akcionáři centrálního depozitáře a osoby, které jsou v pozici vykonávat kontrolu nad řízením centrálního depozitáře, musí být způsobilí k zajištění řádného a obezřetného řízení centrálního depozitáře.
7. Centrální depozitář:
a)
poskytne příslušnému orgánu informace o své vlastnické struktuře, zejména údaje o totožnosti a rozsahu podílů všech osob, které jsou v pozici vykonávat kontrolu nad fungováním centrálního depozitáře, a tyto informace rovněž zveřejní;
b)
informuje příslušný orgán o každém rozhodnutí o převodu vlastnických práv, které vede ke změně totožnosti osob vykonávajících kontrolu nad fungováním centrálního depozitáře, a získá souhlas od tohoto příslušného orgánu takového rozhodnutí. Po získání souhlasu od příslušného orgánu centrální depozitář daný převod vlastnických práv zveřejní.
Každá fyzická nebo právnická osoba informuje bez zbytečného odkladu centrálního depozitáře a příslušný orgán o rozhodnutí nabýt nebo zcizit vlastnická práva, jež povede ke změně totožnosti osob vykonávajících kontrolu nad fungováním centrálního depozitáře.
8. Do 60 pracovních dnů od obdržení informací uvedených v odstavci 7 přijme příslušný orgán rozhodnutí o navrhovaných změnách v kontrole centrálního depozitáře. Příslušný orgán odmítne schválit navrhované změny v kontrole centrálního depozitáře, pokud existují objektivní a prokazatelné důvody k domněnce, že by tyto změny ohrozily řádné a obezřetné řízení centrálního depozitáře nebo jeho schopnost dodržovat toto nařízení.
Článek 28
Výbor uživatelů
1. Centrální depozitář zřídí pro každý vypořádací systém, který provozuje, výbor uživatelů složený ze zástupců emitentů a účastníků tohoto systému. Stanoviska výboru uživatelů nesmí být pod přímým vlivem vedení centrálního depozitáře.
2. Centrální depozitář vymezí nediskriminačním způsobem mandát každého zřízeného výboru uživatelů, systém jeho řízení a správy pro zajištění jeho nezávislosti, jeho organizační postupy, jakož i kritéria pro přijetí do výboru a volební mechanismus pro členy výboru. Systém řízení a správy výboru musí být veřejně přístupný a zajišťovat, aby výbor předkládal zprávy přímo vedoucímu orgánu a pořádal pravidelná zasedání.
3. Výbory uživatelů poskytují vedoucímu orgánu stanoviska k zásadním opatřením, která mají dopad na členy, včetně kritérií pro přijímání emitentů nebo účastníků do jednotlivých vypořádacích systémů a úrovně služeb.
4. Výbory uživatelů mohou vedoucímu orgánu předložit nezávazné stanovisko obsahující podrobné zdůvodnění cenové struktury centrálního depozitáře.
5. Aniž je dotčeno právo příslušných orgánů být řádně informován, jsou členové výboru uživatelů vázáni mlčenlivostí. Pokud předseda výboru uživatelů určí, že u některého člena dochází v souvislosti s konkrétní záležitostí ke skutečnému nebo potenciálnímu střetu zájmů, nesmí daný člen o uvedené záležitosti hlasovat.
6. Centrální depozitář neprodleně informuje příslušný orgán a výbor uživatelů o každém případu, kdy se vedoucí orgán rozhodne neřídit se stanoviskem výboru uživatelů. Výbor uživatelů může příslušný orgán informovat o každé oblasti, v níž podle jeho názoru nebylo stanovisko výboru uživatelů zohledněno.
Článek 29
Evidence
1. Centrální depozitář uchovává po dobu alespoň deseti let veškerou evidenci poskytnutých služeb a činností, včetně doplňkových služeb uvedených v oddílech B a C přílohy, aby mohl příslušný orgán sledovat dodržování požadavků podle tohoto nařízení.
2. Centrální depozitář poskytne evidenci uvedenou v odstavci 1 na žádost příslušnému orgánu a dotčeným orgánům a všem dalším veřejným orgánům, které podle práva Unie nebo domovského členského státu, mají pravomoc požadovat přístup k této evidenci pro účely plnění svých úkolů.
3. Orgán ESMA vypracuje v úzké spolupráci s členy ESCB návrhy regulačních technických norem k upřesnění evidence uvedené v odstavci 1, jež musí být uchovávána pro účely sledování, zda centrální depozitáři dodržují ustanovení tohoto nařízení.
Orgán ESMA předloží tyto návrhy regulačních technických norem Komisi do 18. června 2015.
Na Komisi je přenesena pravomoc přijímat regulační technické normy uvedené v prvním pododstavci v souladu s články 10 až 14 nařízení (EU) č. 1095/2010.
4. Orgán ESMA vypracuje v úzké spolupráci s členy ESCB návrhy prováděcích technických norem za účelem stanovení formátu evidence uvedené v odstavci 1, jež musí být uchovávána pro účely sledování, zda centrální depozitáři dodržují ustanovení tohoto nařízení.
Orgán ESMA předloží tyto návrhy prováděcích technických norem Komisi do 18. června 2015.
Na Komisi je přenesena pravomoc přijímat prováděcí technické normy uvedené v prvním pododstavci v souladu s článkem 15 nařízení (EU) č. 1095/2010.
Článek 30
Externí zajišťování služeb
1. Pokud centrální depozitář zajišťuje služby nebo činnosti externě u třetí strany, zůstává nadále plně odpovědný za plnění všech svých povinností podle tohoto nařízení a musí neustále splňovat tyto podmínky:
a)
externí zajišťování služeb nevede k přenesení vlastní odpovědnosti;
b)
vztah a závazky centrálního depozitáře vůči jeho účastníkům nebo emitentům se tím nezmění;
c)
nijak se nezmění podmínky pro povolení centrálního depozitáře;
d)
externí zajišťování služeb nebrání výkonu funkcí dohledu a dozoru, včetně kontrol na místě za účelem získání všech relevantních informací potřebných pro plnění těchto funkcí;
e)
externí zajišťování služeb neznemožňuje centrálnímu depozitáři používat systémy a kontrolní mechanismy nezbytné k řízení rizik, kterým je vystaven;
f)
centrální depozitář udržuje odborné znalosti a zdroje nezbytné pro hodnocení kvality poskytovaných služeb a organizační a kapitálové přiměřenosti poskytovatele služeb, pro účinný dohled nad externě zajišťovanými službami a pro průběžné řízení rizik spojených s externím zajišťováním služeb;
g)
centrální depozitář má přímý přístup k příslušným informacím o externě zajišťovaných službách;
h)
poskytovatel služeb spolupracuje v souvislosti s externě zajišťovanými činnostmi s příslušným orgánem a s dotčenými orgány;
i)
centrální depozitář zajišťuje, aby poskytovatel služeb splňoval normy stanovené příslušnými právními předpisy o ochraně údajů, které by se uplatňovaly, kdyby poskytovatelé služeb byli usazeni v Unii. Centrální depozitář je odpovědný za to, aby tyto normy byly uvedeny ve smlouvě mezi smluvními stranami a aby byly dodržovány.
2. Centrální depozitář vymezí v písemné dohodě práva a povinnosti své a poskytovatele služeb. Dohoda o externím zajišťování služeb musí umožňovat její ukončení centrálním depozitářem.
3. Centrální depozitář a poskytovatel služeb zpřístupní na žádost příslušnému orgánu a dotčeným orgánům veškeré informace nezbytné k posouzení souladu externě zajišťovaných činností s požadavky tohoto nařízení.
4. Externí zajišťování základní služby podléhá povolení příslušného orgánu podle článku 19.
5. Odstavce 1 až 4 se nepoužijí, jestliže centrální depozitář externě zajišťuje některé služby nebo činnosti u veřejného subjektu a toto externí zajišťování se řídí zvláštním právním, regulačním a organizačním rámcem, na němž se veřejný subjekt a příslušný centrální depozitář dohodli a který formalizovali a který byl schválen příslušnými orgány na základě požadavků stanovených v tomto nařízení.
Článek 31
Služby poskytované jinými osobami než centrálními depozitáři
1. Bez ohledu na článek 30, a pokud tak vyžadují vnitrostátní právní předpisy, může být za zápisy na účtech cenných papírů vedených centrálním depozitářem odpovědná jiná osoba než centrální depozitář.
2. Členské státy, které v souladu s odstavcem 1 umožňují jiným osobám než centrálním depozitářům poskytovat některé základní služby uvedené v oddíle A přílohy, upřesní ve svých vnitrostátních právních předpisech požadavky, které se v takovém případě použijí. Mezi tyto požadavky patří ustanovení tohoto nařízení, která se použijí na centrálního depozitáře a v příslušných případech i na dotyčnou druhou osobu.
3. Členské státy, které v souladu s odstavcem 1 umožňují jiným osobám než centrálním depozitářům poskytovat základní služby uvedené v oddíle A přílohy, sdělí orgánu ESMA veškeré relevantní informace týkající se poskytování těchto služeb, včetně příslušných vnitrostátních právních předpisů.
Orgán ESMA uvede tyto informace v rejstříku centrálních depozitářů uvedeném v článku 21.
Oddíl 2
Pravidla pro výkon činnosti
Článek 32
Obecná ustanovení
1. Centrální depozitář musí mít stanoveny jasně definované a dosažitelné cíle, například pokud jde o minimální úroveň služeb, očekávání z hlediska řízení rizik a obchodní priority.
2. Centrální depozitář musí mít zavedena transparentní pravidla pro vyřizování stížností.
Článek 33
Požadavky na účast
1. Centrální depozitář má pro každý vypořádací systém, který provozuje, zavedena veřejná kritéria pro účast, která umožňují spravedlivý a otevřený přístup pro všechny právnické osoby, které se hodlají stát účastníkem. Kritéria jsou transparentní, objektivní a nediskriminační, aby byl zajištěn spravedlivý a otevřený přístup k centrálnímu depozitáři při řádném zohlednění rizik pro finanční stabilitu a řádné fungování trhů. Kritéria omezující přístup jsou povolena, pouze pokud je jejich cílem odůvodněná kontrola konkrétního rizika pro centrálního depozitáře.
2. Centrální depozitář vyřizuje žádosti o přístup neprodleně, nejpozději však do jednoho měsíce, a postupy pro vyřizování žádostí o přístup zveřejní.
3. Centrální depozitář smí odepřít přístup účastníkovi, který splňuje kritéria uvedená v odstavci 1, pouze s řádným písemným odůvodněním a na základě celkového posouzení rizik.
V případě zamítnutí žádosti má žádající účastník právo podat stížnost k příslušnému orgánu centrálního depozitáře, který mu odepřel přístup.
Tento příslušný orgán stížnost řádně prošetří tak, že posoudí důvody zamítnutí žádosti, a zašle žádajícímu účastníkovi odpověď s odůvodněním.
Tento příslušný orgán konzultuje, pokud jde o posouzení stížnosti, příslušný orgán místa usazení žádajícího účastníka. Pokud orgán žádajícího účastníka s posouzením nesouhlasí, může kterýkoli z obou příslušných orgánů věc postoupit orgánu ESMA, který může jednat v souladu s pravomocemi, jež mu byly svěřeny podle článku 19 nařízení (EU) č. 1095/2010.
Pokud se odmítnutí centrálního depozitáře udělit přístup žádajícímu účastníkovi považuje za neoprávněné, vydá příslušný orgán pro centrálního depozitáře, příkaz, aby centrální depozitář, který odepřel přístup účastníkovi, žádajícímu účastníkovi tento přístup udělil.
4. Centrální depozitář má zavedeny objektivní a transparentní postupy pro pozastavení a řádné ukončení účasti účastníků, kteří již nesplňují kritéria pro účast uvedená v odstavci 1.
5. Orgán ESMA vypracuje v úzké spolupráci s členy ESCB návrhy regulačních technických norem upřesňující rizika, která musí zohlednit centrální depozitáři při provádění celkového posouzení rizik a příslušné orgány při posuzování důvodů pro odmítnutí žádosti o přístup v souladu s odstavcem 3, a dále k upřesnění prvků postupu uvedeného v odstavci 3.
Orgán ESMA předloží tyto návrhy regulačních technických norem Komisi do 18. června 2015.
Na Komisi je přenesena pravomoc přijímat regulační technické normy uvedené v prvním pododstavci v souladu s články 10 až 14 nařízení (EU) č. 1095/2010.
6. Orgán ESMA vypracuje v úzké spolupráci s členy ESCB návrhy prováděcích technických norem za účelem stanovení standardních formulářů a vzorů pro postup uvedený v odstavci 3.
Orgán ESMA předloží tyto návrhy prováděcích technických norem Komisi do 18. června 2015.
Na Komisi je přenesena pravomoc přijímat prováděcí technické normy uvedené v prvním pododstavci v souladu s článkem 15 nařízení (EU) č. 1095/2010.
Článek 34
Transparentnost
1. Centrální depozitář zveřejní u každého vypořádacího systému, který provozuje, jakož i u každé z dalších základních služeb, které vykonává, ceny a poplatky související s poskytovanými základními službami uvedenými v oddíle A přílohy. Uvede samostatně ceny a poplatky jednotlivých poskytovaných služeb a funkcí, včetně slev a rabatů a podmínek jejich využití. Umožní svým zákazníkům samostatný přístup ke konkrétním poskytovaným službám.
2. Centrální depozitář zveřejní svůj ceník, aby usnadnil srovnání nabídek a umožnil zákazníkům předvídat cenu, kterou mají za využívání služeb zaplatit.
3. Centrální depozitář je vázán svou zveřejněnou cenovou politikou pro základní služby.
4. Centrální depozitář poskytuje svým zákazníkům informace, které umožňují porovnání faktur se zveřejněnými ceníky.
5. Centrální depozitář poskytuje všem zákazníkům informace, které jim umožní posoudit rizika spojená s poskytovanými službami.
6. Centrální depozitář vede odděleně účty nákladů a výnosů z poskytnutých základních služeb a tyto informace poskytuje příslušnému orgánu.
7. Centrální depozitář vede odděleně účty nákladů a výnosů z poskytnutých doplňkových služeb a tyto informace poskytuje příslušnému orgánu.
8. Za účelem zajištění účinného uplatňování pravidel hospodářské soutěže Unie a umožnění mimo jiné identifikace křížového subvencování doplňkových služeb základními službami vede centrální depozitář pro své činnosti analytické účty. Na těchto analytických účtech se náklady a výnosy spojené s každou základní službou vykazují odděleně od nákladů a výnosů spojených s doplňkovými službami.
Článek 35
Postupy komunikace s účastníky a jinými subjekty tržní infrastruktury
Centrální depozitáři se při komunikaci s účastníky vypořádacích systémů, které provozují, a se subjekty tržní infrastruktury, s nimiž jsou propojeny, řídí mezinárodními postupy otevřené komunikace a standardy pro zpracování zpráv a referenčních údajů, aby usnadnily účinné vedení evidence, provádění plateb a vypořádání.
Oddíl 3
Požadavky na služby centrálního depozitáře
Článek 36
Obecná ustanovení
Centrální depozitář musí mít pro každý vypořádací systém, který provozuje, zavedena vhodná pravidla a postupy, včetně spolehlivých účetních postupů a kontrolních mechanismů, aby byla zajištěna celistvost emisí cenných papírů a bylo možné omezit a řídit rizika spojená s úschovou cenných papírů a vypořádáním obchodů s cennými papíry.
Článek 37
Celistvost emise
1. Centrální depozitář přijme vhodná opatření pro účely sesouhlasení, kterými ověřuje, že počet cenných papírů tvořících emisi nebo část emise a předložených centrálnímu depozitáři se rovná souhrnu cenných papírů zapsaných na účtech cenných papírů účastníků vypořádacího systému, který centrální depozitář provozuje, a případně i na vlastnických účtech, které centrální depozitář vede. Opatření pro účely sesouhlasení se provádějí alespoň jednou denně.
2. Je-li to vhodné a podílejí-li se na procesu sesouhlasení určité emise cenných papírů jiné subjekty, např. emitent, registry emisí cenných papírů, zprostředkovatelé emisí, správci emisí, společné depozitáře, jiné centrální depozitáře nebo jiné subjekty, zavedou centrální depozitář a tyto jiné subjekty odpovídající opatření pro spolupráci a vzájemnou výměnu informací za účelem zachování celistvosti emise.
3. Ve vypořádacím systému provozovaném centrálním depozitářem nesmí být dovoleno přečerpání účtu cenných papírů, debetní zůstatky nebo vytváření nových cenných papírů.
4. Orgán ESMA vypracuje v úzké spolupráci s členy ESCB návrhy regulačních technických norem upřesňujících opatření přijímaná centrálními depozitáři pro účely sesouhlasení podle odstavců 1, 2 a 3.
Orgán ESMA předloží tyto návrhy regulačních technických norem Komisi do 18. června 2015.
Na Komisi je přenesena pravomoc přijímat regulační technické normy uvedené v prvním pododstavci v souladu s články 10 až 14 nařízení (EU) č. 1095/2010.
Článek 38
Ochrana cenných papírů účastníků a jejich zákazníků
1. Centrální depozitář vede u každého vypořádacího systému, který provozuje, evidenci a účty, které mu umožňují kdykoli okamžitě v účtech oddělit cenné papíry jednoho účastníka od cenných papírů jiného účastníka a případně od svých vlastních aktiv.
2. Centrální depozitář vede evidenci a účty, které každému účastníkovi umožňují rozlišit své cenné papíry od cenných papírů jeho zákazníků.
3. Centrální depozitář vede evidenci a účty, které každému účastníkovi umožňují držet na jednom účtu cenných papírů cenné papíry, které patří různým zákazníkům daného účastníka („souhrnné oddělení zákazníků“).
4. Centrální depozitář vede evidenci a účty, které účastníkovi umožňují oddělit cenné papíry jeho jednotlivých zákazníků, pokud si to účastník přeje („oddělení jednotlivých zákazníků“).
5. Účastník nabízí svým zákazníkům přinejmenším volbu mezi souhrnným oddělením zákazníků a oddělením jednotlivých zákazníků a informuje je o nákladech a rizicích spojených s oběma možnostmi.
Centrální depozitář a jeho účastníci však poskytují oddělení jednotlivých zákazníků pro občany a rezidenty členského státu a pro právnické osoby usazené v členském státě, v němž je toto oddělení vyžadováno podle vnitrostátních právních předpisů členského státu, podle nichž jsou cenné papíry vydány, ve znění platném ke dni 17. září 2014. Tato povinnost se použije, dokud nebudou příslušné vnitrostátní právní předpisy pozměněny nebo zrušeny a dokud jejich cíle stále platí.
6. Centrální depozitáři a jejich účastníci zveřejní úrovně ochrany a náklady spojené s jednotlivými úrovněmi oddělení, jež poskytují, a musí tyto služby nabízet za přiměřených obchodních podmínek. Podrobné vysvětlení úrovní oddělení musí obsahovat hlavní právní důsledky jednotlivých nabízených úrovní oddělení, včetně informací o insolvenčním právu použitelném v příslušných jurisdikcích.
7. Cenné papíry, které mu nepatří, nesmí centrální depozitář použít k žádnému účelu. Centrální depozitář však může použít cenné papíry účastníka, pokud získal jeho předchozí výslovný souhlas. Centrální depozitář požaduje, aby účastníci od svých zákazníků předem získali případný nezbytný souhlas.
Článek 39
Neodvolatelnost vypořádání
1. Centrální depozitář zajistí, aby vypořádací systém, který provozuje, nabízel účastníkům přiměřenou ochranu. Členské státy určí a oznámí vypořádací systém, který centrální depozitář provozuje, podle postupů uvedených v čl. 2 písm. a) směrnice 98/26/ES.
2. Centrální depozitář zajistí, aby každý vypořádací systém, který provozuje, stanovil okamžik přijetí převodních příkazů daným systémem a okamžik neodvolatelnosti převodních příkazů v tomto systému v souladu s články 3 a 5 směrnice 98/26/ES.
3. Centrální depozitář zveřejní pravidla upravující platnost a účinnost převodů cenných papírů a peněžních prostředků ve vypořádacím systému.
4. Odstavce 2 a 3 se použijí, aniž jsou dotčena ustanovení týkající se propojení centrálních depozitářů a aniž je dotčen čl. 48 odst. 8.
5. Centrální depozitář učiní všechny přiměřené kroky k zajištění toho, aby v souladu s pravidly uvedenými v odstavci 3 bylo platnosti a účinnosti převodů cenných papírů a peněžních prostředků podle odstavce 3 dosaženo buď v reálném čase, nebo v průběhu dne, a v každém případě nejpozději do konce obchodního dne ve skutečný den vypořádání.
6. Pokud centrální depozitář nabízí služby uvedené v čl. 40 odst. 2, zajistí, aby peněžní prostředky získané při vypořádání obchodů s cennými papíry byly příjemcům k dispozici nejpozději do konce obchodního dne v určený den vypořádání.
7. Veškeré obchody s cennými papíry s převodem peněžních prostředků mezi přímými účastníky vypořádacího systému provozovaného centrálním depozitářem, které jsou v tomto vypořádacím systému vypořádávány, se vypořádávají na bázi dodání proti zaplacení.
Článek 40
Peněžní vypořádání
1. U obchodů denominovaných v měně země, kde se uskutečňuje vypořádání, provádí centrální depozitář, pokud je to vhodné a možné, vypořádání peněžních plateb ve vypořádacím systému prostřednictvím účtů vedených u centrální banky vydávající danou měnu.
2. Pokud vypořádání přes účty u centrální banky podle odstavce 1 není vhodné a možné, může centrální depozitář nabídnout vypořádání peněžních plateb nebo některých obchodů ve svých vypořádacích systémech prostřednictvím účtů vedených u úvěrové instituce nebo prostřednictvím vlastních účtů. Pokud centrální depozitář nabídne vypořádání na účtech u úvěrové instituce nebo prostřednictvím vlastních účtů, učiní tak v souladu s ustanoveními hlavy IV.
3. Centrální depozitář zajistí, aby veškeré informace poskytované účastníkům trhu ohledně rizik a nákladů spojených s vypořádáním na účtech u úvěrových institucí nebo prostřednictvím jeho vlastních účtů byly jasné, pravdivé a nezavádějící. Centrální depozitář zpřístupní zákazníkům nebo potenciálním zákazníkům dostatečné informace, aby mohli určit a vyhodnotit rizika a náklady související s vypořádáním na účtech u úvěrových institucí nebo prostřednictvím jeho vlastních účtů, a na vyžádání tyto informace poskytne.
Článek 41
Pravidla a postupy při selhání účastníka
1. Centrální depozitář zavede pro každý vypořádací systém, který provozuje, účinná a jasně vymezená pravidla a postupy k řešení selhání jednoho či více jeho účastníků, které zajišťují, aby centrální depozitář mohl přijmout včasná opatření k zmírnění ztráty a tlaků na likviditu a nadále plnit své povinnosti.
2. Centrální depozitář svá pravidla a příslušné postupy pro případ selhání účastníka zveřejní.
3. Centrální depozitář se svými účastníky a ostatními relevantními zúčastněnými stranami provádí pravidelné testování a revize svých postupů pro případ selhání účastníka, aby byla zajištěna jejich proveditelnost a účinnost.
4. V zájmu zajištění jednotného uplatňování tohoto článku může orgán ESMA v úzké spolupráci s členy ESCB vydávat obecné pokyny v souladu s článkem 16 nařízení (EU) č. 1095/2010.
Oddíl 4
Obezřetnostní požadavky
Článek 42
Obecné požadavky
Centrální depozitář přijme spolehlivý rámec pro komplexní řízení právních, podnikatelských, operačních a jiných přímých či nepřímých rizik, včetně opatření k omezení případů podvodů a nedbalosti.
Článek 43
Právní rizika
1. Pro účely povolování a dohledu, jakož i informování svých zákazníků musí mít centrální depozitář jasná a srozumitelná pravidla, postupy a smlouvy pro všechny vypořádací systémy, které provozuje, a pro všechny ostatní služby, které poskytuje.
2. Centrální depozitář koncipuje svá pravidla, postupy a smlouvy tak, aby byly vymahatelné ve všech relevantních právních systémech, a to i v případě selhání účastníka.
3. Centrální depozitář provozující činnost v různých právních systémech učiní všechny přiměřené kroky k tomu, aby zjistil a snížil rizika vyplývající z případné kolize právních norem jednotlivých právních systémů.
Článek 44
Obecné podnikatelské riziko
Centrální depozitář musí mít spolehlivé systémy řízení a kontroly, jakož i nástroje informačních technologií pro zjišťování, sledování a řízení obecných podnikatelských rizik, včetně ztrát ze špatné realizace obchodní strategie, peněžních toků a provozních nákladů.
Článek 45
Operační rizika
1. Centrální depozitář určí vnitřní i vnější zdroje operačního rizika a minimalizuje jejich dopad zaváděním vhodných nástrojů informačních technologií, kontrolních mechanismů a postupů mimo jiné pro všechny vypořádací systémy, které provozuje.
2. Centrální depozitář používá vhodné nástroje informačních technologií, které zajišťují vysoký stupeň bezpečnosti a provozní spolehlivosti a mají dostatečnou kapacitu. Nástroje informačních technologií musí adekvátně zvládat složitost, rozmanitost a druhy prováděných služeb a činností, aby byla zajištěna vysoká úroveň bezpečnosti a celistvost a důvěrnost uchovávaných informací.
3. Pro služby, které poskytuje, jakož i pro každý vypořádací systém, který provozuje, centrální depozitář vypracuje, zavede a udržuje odpovídající strategii zajištění kontinuity provozu a plán obnovy provozu po havárii, aby zajistil zachování služeb, včasnou obnovu provozu a plnění povinností centrálního depozitáře v případě událostí, které představují významné riziko narušení provozu.
4. Plán uvedený v odstavci 3 musí zajistit obnovení všech obchodů a pozic účastníků k okamžiku narušení provozu, aby mohli účastníci centrálního depozitáře s jistotou pokračovat v činnosti a dokončit vypořádání v plánovaný den, mimo jiné zajištěním toho, aby systémy informačních technologií mohly rychle obnovit provoz od okamžiku narušení provozu. Plán musí zahrnovat zřízení druhého místa zpracování s dostatečnými zdroji, kapacitami, funkcemi a vhodnými plány personální politiky.
5. Centrální depozitář sestaví a provádí plán testování režimů uvedených v odstavcích 1 až 4.
6. Centrální depozitář určí, sleduje a řídí rizika, která pro jeho provoz mohou představovat hlavní účastníci vypořádacích systémů, které provozuje, jakož i poskytovatelé služeb a technické infrastruktury, jiní centrální depozitáři nebo jiné subjekty tržní infrastruktury. Na žádost poskytne příslušným a dotčeným orgánům informace o každém takto určeném riziku.
Centrální depozitář rovněž příslušný orgán a dotčené orgány neprodleně informuje o všech provozních incidentech z těchto rizik vyplývajících.
7. Orgán ESMA vypracuje v úzké spolupráci s členy ESCB návrhy regulačních technických norem upřesňujících operační rizika uvedená v odstavcích 1 a 6, metody testování, řešení nebo minimalizace těchto rizik, včetně strategie zajištění kontinuity provozu a plánu obnovy provozu po havárii uvedených v odstavcích 3 a 4, a metody jejich posuzování.
Orgán ESMA předloží tyto návrhy regulačních technických norem Komisi do 18. června 2015.
Na Komisi je přenesena pravomoc přijímat regulační technické normy uvedené v prvním pododstavci v souladu s články 10 až 14 nařízení (EU) č. 1095/2010.
Článek 46
Investiční politika
1. Centrální depozitář drží svá finanční aktiva u centrálních bank, povolených úvěrových institucí nebo povolených centrálních depozitářů.
2. Centrální depozitář musí mít v případě potřeby okamžitý přístup ke svým aktivům.
3. Centrální depozitář ukládá své finanční zdroje pouze do hotovosti nebo vysoce likvidních finančních nástrojů s minimálním tržním a úvěrovým rizikem. Tyto investice lze rychle přeměnit do likvidní podoby s minimálním nepříznivým účinkem na cenu.
4. Pro účely čl. 47 odst. 1 se nezohledňují výše základního kapitálu včetně nerozděleného zisku a rezervních fondů centrálního depozitáře, které nejsou investovány podle odstavce 3.
5. Centrální depozitář zajistí, aby jeho celková expozice vůči riziku jakéhokoli jednotlivé povolené úvěrové instituce nebo povoleného centrálního depozitáře, u nějž drží svá finanční aktiva, zůstala v přijatelných souhrnných limitech.
6. Orgán ESMA vypracuje v úzké spolupráci s orgánem EBA a členy ESCB návrhy regulačních technických norem upřesňujících finanční nástroje, které lze považovat za vysoce likvidní nástroje s minimálním tržním a úvěrovým rizikem podle odstavce 3, vhodnou lhůtu pro přístup k aktivům podle odstavce 2 a souhrnné limity podle odstavce 5. Tyto návrhy regulačních technických norem se případně přizpůsobí regulačním technickým normám přijatým v souladu s čl. 47 odst. 8 nařízení (EU) č. 648/2012.
Orgán ESMA předloží tyto návrhy regulačních technických norem Komisi do 18. června 2015.
Na Komisi je přenesena pravomoc přijímat regulační technické normy uvedené v prvním pododstavci v souladu s články 10 až 14 nařízení (EU) č. 1095/2010.
Článek 47
Kapitálové požadavky
1. Kapitál centrálního depozitáře spolu s nerozděleným ziskem a rezervními fondy musí být úměrný rizikům vyplývajícím z jeho činností. Musí být neustále dostačující k tomu, aby:
a)
byla zajištěna odpovídající ochrana centrálního depozitáře proti operačnímu, právnímu, investičnímu a podnikatelskému riziku a riziku plynoucímu z úschovy, tak aby centrální depozitář mohl nepřetržitě pokračovat v poskytování služeb;
b)
zajistil řádnou likvidaci nebo restrukturalizaci činností centrálního depozitáře v přiměřené lhůtě minimálně šesti měsíců při různých stresových scénářích.
2. Centrální depozitář musí mít neustále plán pro následující situace:
a)
získání dodatečného kapitálu, pokud by jeho vlastní kapitál klesl téměř na nebo pod úroveň požadavků stanovených v odstavci 1;
b)
zajištění řádné likvidace nebo reorganizace činností a služeb, pokud by centrální depozitář nebyl schopen získat nový kapitál.
Tento plán musí být schválen vedoucím orgánem nebo jeho příslušným výborem a musí být pravidelně aktualizován. Každá aktualizace plánu se zasílá příslušnému orgánu. Považuje-li příslušný orgán plán centrálního depozitáře za nedostatečný, může vyžadovat, aby centrální depozitář přijal dodatečná opatření nebo učinil jiné právní úkony.
3. Orgán EBA vypracuje v úzké spolupráci s orgánem ESMA a s členy ESCB návrhy regulačních technických norem k upřesnění požadavků týkajících se kapitálu, nerozděleného zisku a rezervních fondů centrálního depozitáře uvedených v odstavci 1.
Orgán EBA předloží tyto návrhy regulačních technických norem Komisi do 18. června 2015.
Na Komisi je přenesena pravomoc přijímat regulační technické normy uvedené v prvním pododstavci v souladu s články 10 až 14 nařízení (EU) č. 1093/2010.
Oddíl 5
Požadavky na propojení centrálních depozitářů
Článek 48
Propojení centrálních depozitářů
1. Před vytvořením propojení centrálních depozitářů a poté průběžně musí všichni zúčastnění centrální depozitáři zjišťovat, vyhodnocovat, sledovat a řídit veškeré možné zdroje rizika pro sebe a pro své účastníky vyplývajícího z propojení centrálních depozitářů a přijmout vhodná opatření k jejich omezení.
2. Centrální depozitáři, kteří hodlají vytvořit propojení, podají příslušnému orgánu žádajícího centrálního depozitáře žádost o povolení podle čl. 19 odst. 1 písm. e) nebo vyrozumí příslušný orgán a dotčené orgány žádajícího centrálního depozitáře podle čl. 19 odst. 5.
3. Propojení musí poskytovat přiměřenou ochranu propojeným centrálním depozitářům a jejich účastníkům, zejména ve vztahu k případným úvěrům čerpaným centrálními depozitáři a k riziku koncentrace a riziku likvidity vyplývajícím z daného propojení.
Propojení musí mít základ v odpovídajícím smluvním ujednání, které stanoví příslušná práva a povinnosti propojených centrálních depozitářů a případně jejich účastníků. Smluvní ujednání s přeshraniční dimenzí stanoví jednoznačnou volbu práva, kterým se řídí každý aspekt fungování daného propojení.
4. V případě předběžných převodů cenných papírů mezi propojenými centrálními depozitáři je zakázán zpětný převod cenných papírů před tím, než se první převod stane platným a účinným.
5. Centrální depozitář, který k provozování propojení s jiným centrálním depozitářem využívá nepřímé propojení nebo prostředníka, měří, sleduje a řídí další rizika vyplývající z využití daného nepřímého propojení nebo daného prostředníka a přijme vhodná opatření k jejich omezení.
6. Propojení centrální depozitáři mají zavedeny spolehlivé postupy sesouhlasení, aby byla zajištěna správnost jejich evidencí.
7. Je-li to praktické a proveditelné, umožňuje propojení centrálních depozitářů vypořádání obchodů mezi jejich účastníky formou dodání proti zaplacení. Podrobné důvody pro propojení centrálních depozitářů, které neumožňuje vypořádání formou dodání proti zaplacení, se oznamují dotčeným a příslušným orgánům.
8. Interoperabilní vypořádací systémy a centrální depozitáři, kteří používají společnou infrastrukturu pro vypořádání, stanoví totožné okamžiky pro:
a)
přijetí převodních příkazů systémem;
b)
neodvolatelnost převodních příkazů.
Vypořádací systémy a centrální depozitáři uvedení v prvním pododstavci používají rovnocenná pravidla týkající se okamžiku platnosti a účinnosti převodů cenných papírů a peněžních prostředků.
9. Do 18. září 2019 budou všechna interoperabilní propojení centrálních depozitářů působících v členských státech umožňovat formu dodání proti zaplacení.
10. Orgán ESMA vypracuje v úzké spolupráci s členy ESCB návrhy regulačních technických norem upřesňující podmínky stanovené v odstavci 3, podle nichž každý druh propojení musí poskytovat přiměřenou ochranu propojených centrálních depozitářů a jejich účastníků, zejména pokud se centrální depozitář hodlá stát účastníkem vypořádacího systému provozovaného jiným centrálním depozitářem, sledování a řízení dalších rizik uvedených v odstavci 5 vyplývajících z využití prostředníků, metod sesouhlasení uvedených v odstavci 6, případů uvedených v odstavci 7, kdy je vypořádání formou dodání proti zaplacení prostřednictvím propojení centrálních depozitářů praktické a proveditelné, a metod jejich posuzování.
Orgán ESMA předloží tyto návrhy regulačních technických norem Komisi do 18. června 2015.
Na Komisi je přenesena pravomoc přijímat regulační technické normy uvedené v prvním pododstavci v souladu s články 10 až 14 řízení (EU) č. 1095/2010.
KAPITOLA III
Přístup k centrálním depozitářům
Oddíl 1
Přístup emitentů k centrálním depozitářům
Článek 49
Svoboda emitovat cenné papíry u centrálního depozitáře povoleného v Unii
1. Emitent má právo zařídit, aby jeho cenné papíry, které jsou přijaty k obchodování na regulovaných trzích nebo v mnohostranných obchodních systémech nebo obchodovány v obchodních systémech, byly zaevidovány v jakémkoli centrálním depozitáři usazeném v kterémkoli členském státě, s výhradou toho, že daný centrální depozitář musí splňovat podmínky uvedené v článku 23.
Aniž je dotčeno právo emitenta uvedené v prvním pododstavci, nadále se použije právo obchodních společností nebo podobné právní předpisy daného členského státu, podle nichž jsou cenné papíry vydávány.
Členské státy zajistí, aby byl sestaven přehled klíčových příslušných ustanovení jejich práva podle druhého pododstavce. Příslušné orgány sdělí uvedený přehled orgánu ESMA do 18. prosince 2014. Orgán ESMA přehled zveřejní do 18. ledna 2015.
Centrální depozitář si za poskytování těchto služeb emitentům může účtovat přiměřený obchodní poplatek na základě přirážky k nákladům, nedohodnou-li se obě strany jinak.
2. Předloží-li emitent žádost o zaevidování cenných papírů v centrálním depozitáři, vyřídí tento centrální depozitář žádost neprodleně a nediskriminačním způsobem a žádajícímu emitentovi odpoví ve lhůtě tří měsíců.
3. Centrální depozitář může odmítnout poskytnout emitentovi služby. Toto odmítnutí musí být založeno na z celkovém posouzení rizik nebo k němu může dojít v případě, že daný centrální depozitář neposkytuje služby uvedené v oddíle A bodu 1 přílohy ve vztahu k cenným papírům vydaným podle práva obchodních společností nebo podobných právních předpisů příslušného členského státu.
4. Aniž je dotčena směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/60/ES (25) a směrnice Komise 2006/70/ES (26), pokud centrální depozitář odmítne žádajícímu emitentovi poskytnout služby, sdělí mu písemně úplné důvody svého odmítnutí.
V případě odmítnutí má žádající emitent právo podat stížnost k příslušnému orgánu centrálního depozitáře, který mu odmítl poskytnout služby.
Příslušný orgán pro centrálního depozitáře stížnost řádně prošetří tak, že posoudí důvody odmítnutí sdělené centrálním depozitářem, a zašle emitentovi odpověď s odůvodněním.
Příslušný orgán pro centrálního depozitáře konzultuje o svém posouzení stížnosti příslušný orgán místa usazení žádajícího emitenta. Pokud příslušný orgán místa usazení žádajícího emitenta s posouzením nesouhlasí, může kterýkoli z obou příslušných orgánů věc postoupit orgánu ESMA, který může jednat v souladu s pravomocemi, jež mu byly svěřeny podle článku 19 nařízení (EU) č. 1095/2010.
Pokud se odmítnutí centrálního depozitáře poskytnout služby emitentovi považuje za neoprávněné, vydá odpovědný příslušný orgán tomuto centrálnímu depozitáři příkaz, aby žádajícímu emitentovi služby poskytl.
5. Orgán ESMA vypracuje v úzké spolupráci s členy ESCB návrhy regulačních technických norem k upřesnění rizik, která musí zohlednit centrální depozitáři při provádění celkového posouzení rizik a příslušné orgány při posuzování důvodů pro odmítnutí žádosti o přístup v souladu s odstavci 3 a 4, a dále k upřesnění prvků postupu uvedeného v odstavci 4.
Orgán ESMA předloží tyto návrhy regulačních technických norem Komisi do 18. června 2015.
Na Komisi je přenesena pravomoc přijímat regulační technické normy uvedené v prvním pododstavci v souladu s články 10 až 14 nařízení (EU) č. 1095/2010.
6. Orgán ESMA vypracuje v úzké spolupráci s členy ESCB návrhy prováděcích technických norem ke stanovení standardních formulářů a vzorů pro postup uvedený v odstavci 4.
Orgán ESMA předloží tyto návrhy prováděcích technických norem Komisi do 18. června 2015.
Na Komisi je přenesena pravomoc přijímat prováděcí technické normy uvedené v prvním pododstavci v souladu s článkem 15 nařízení (EU) č. 1095/2010.
Oddíl 2
Vzájemný přístup mezi centrálními depozitáři
Článek 50
Standardní propojení
Centrální depozitář má právo stát se účastníkem jiného centrálního depozitáře a zřídit standardní propojení s tímto centrálním depozitářem v souladu s článkem 33, s výhradou předchozího oznámení tohoto propojení centrálních depozitářů podle čl. 19 odst. 5.
Článek 51
Nadstandardní propojení
1. Žádá-li centrální depozitář jiného centrálního depozitáře o vytvoření nadstandardního propojení, smí hostitelský centrální depozitář takovou žádost zamítnout pouze na základě zvážení rizika. Žádost nesmí být zamítnuta z důvodu ztráty podílu na trhu.
2. Hostitelský centrální depozitář může žádajícímu centrálnímu depozitáři za poskytnutí nadstandardního propojení účtovat přiměřený obchodní poplatek na základě přirážky k nákladům, nedohodnou-li se obě strany jinak.
Článek 52
Postup zřízení propojení mezi centrálními depozitáři
1. Předloží-li centrální depozitář žádost o přístup k jinému centrálnímu depozitáři podle článků 50 a 51, vyřídí tento centrální depozitář žádost neprodleně a žádajícímu centrálnímu depozitáři odpoví ve lhůtě tří měsíců.
2. Centrální depozitář může odmítnout přístup žádajícímu centrálnímu depozitáři, pouze pokud by jeho přístup ohrozil hladké a řádné fungování finančních trhů nebo vyvolal systémové riziko. Odmítnutí musí být založeno na celkovém posouzení rizik.
Pokud centrální depozitář odmítne přístup, sdělí žádajícímu centrálnímu depozitáři úplné důvody svého odmítnutí.
V případě odmítnutí má žádající centrální depozitář právo podat stížnost k příslušnému orgánu centrálního depozitáře, který mu odmítl přístup.
Příslušný orgán hostitelského centrálního depozitáře stížnost řádně prošetří tak, že posoudí důvody odmítnutí, a zašle žádajícímu centrálnímu depozitáři odpověď s odůvodněním.
Příslušný orgán hostitelského centrálního depozitáře konzultuje o svém posouzení stížnosti příslušný orgán žádajícího centrálního depozitáře a dotčený orgán žádajícího centrálního depozitáře uvedený v čl. 12 odst. 1 písm. a). Pokud některý z orgánů žádajícího centrálního depozitáře s posouzením nesouhlasí, může kterýkoli orgán věc postoupit orgánu ESMA, který může jednat v souladu s pravomocemi, jež mu byly svěřeny podle článku 19 nařízení (EU) č. 1095/2010.
Pokud se odmítnutí centrálního depozitáře udělit přístup žádajícímu centrálnímu depozitáři považuje za neoprávněné, vydá příslušný orgán hostitelského centrálního depozitáře příkaz, aby tento centrální depozitář žádajícímu centrálnímu depozitáři přístup udělil.
3. Orgán ESMA vypracuje v úzké spolupráci s členy ESCB návrhy regulačních technických norem k upřesnění rizik, která musí zohlednit centrální depozitáři při provádění celkového posouzení rizik a příslušné orgány při posuzování důvodů pro odmítnutí žádosti o přístup v souladu s odstavcem 2, a dále k upřesnění prvků postupu uvedeného v odstavci 2.
Orgán ESMA předloží tyto návrhy regulačních technických norem Komisi do 18. června 2015.
Na Komisi je přenesena pravomoc přijímat regulační technické normy uvedené v prvním pododstavci v souladu s články 10 až 14 nařízení (EU) č. 1095/2010.
4. Orgán ESMA vypracuje v úzké spolupráci s členy ESCB návrhy prováděcích technických norem za účelem zavedení standardních formulářů a vzorů pro postupy uvedené v odstavcích 1 a 2.
Orgán ESMA předloží tyto návrhy prováděcích technických norem Komisi do 18. června 2015.
Na Komisi je přenesena pravomoc přijímat prováděcí technické normy uvedené v prvním pododstavci v souladu s článkem 15 nařízení (EU) č. 1095/2010.
Oddíl 3
Vzájemný přístup mezi centrálním depozitářem a jiným subjektem tržní infrastruktury
Článek 53
Vzájemný přístup mezi centrálním depozitářem a jiným subjektem tržní infrastruktury
1. Ústřední protistrana a obchodní systém poskytnou centrálnímu depozitáři na jeho žádost na základě zásady nediskriminace a transparentnosti údaje o obchodech a mohou po žádajícím centrálním depozitáři požadovat za tyto údaje přiměřený obchodní poplatek na základě přirážky k nákladům, nedohodnou-li se obě strany jinak.
Centrální depozitář poskytne ústřední protistraně nebo obchodnímu místu přístup ke svým vypořádacím systémům na základě zásady nediskriminace a transparentnosti a může za tento přístup požadovat přiměřený obchodní poplatek na základě přirážky k nákladům, nedohodnou-li se strany jinak.
2. Předloží-li jedna strana druhé straně žádost o přístup v souladu s odstavcem 1, musí být tato žádost vyřízena neprodleně a žádající straně odpovězeno ve lhůtě tří měsíců.
3. Hostitelská strana smí přístup odmítnout, pouze pokud by tento přístup ovlivnil hladké a řádné fungování finančních trhů nebo vyvolal systémové riziko. Žádost nesmí být zamítnuta z důvodu ztráty podílu na trhu.
Strana, která odmítne umožnit přístup, poskytne žádající straně úplné písemné odůvodnění svého odmítnutí založeného na celkovém posouzení rizik. V případě odmítnutí má žádající strana právo podat stížnost k příslušnému orgánu strany, která přístup odmítla.
Příslušný orgán hostitelské strany a dotčený orgán uvedený v čl. 12 odst. 1 písm. a) stížnost řádně prošetří, tak že posoudí důvody odmítnutí, a zašle žádající straně odpověď s odůvodněním.
Příslušný orgán hostitelské strany konzultuje o svém posouzení stížnosti příslušný orgán žádající strany a dotčený orgán uvedený v čl. 12 odst. 1 písm. a). Pokud některý z orgánů žádající strany s posouzením nesouhlasí, může kterýkoli orgán věc postoupit orgánu ESMA, který může jednat v souladu s pravomocemi, jež mu byly svěřeny podle článku 19 nařízení (EU) č. 1095/2010.
Pokud se odmítnutí udělit přístup považuje za neoprávněné, vydá odpovědný příslušný orgán příkaz, aby dotčená strana přístup ke svým službám do tří měsíců udělila.
4. Orgán ESMA vypracuje v úzké spolupráci s členy ESCB návrhy regulačních technických norem k upřesnění rizik, která musí zohlednit centrální depozitáři při provádění celkového posouzení rizik a příslušné orgány při posuzování důvodů pro odmítnutí žádosti o přístup v souladu s odstavcem 3, a dále k upřesnění prvků postupu uvedeného v odstavci 3.
Orgán ESMA předloží tyto návrhy regulačních technických norem Komisi do 18. června 2015.
Na Komisi je přenesena pravomoc přijímat regulační technické normy uvedené v prvním pododstavci v souladu s články 10 až 14 nařízení (EU) č. 1095/2010.
5. Orgán ESMA vypracuje v úzké spolupráci s členy ESCB návrhy prováděcích technických norem pro zavedení standardních formulářů a vzorů pro postup uvedený v odstavcích 2 a 3.
Orgán ESMA předloží tyto návrhy prováděcích technických norem Komisi do 18. června 2015.
Na Komisi je přenesena pravomoc přijímat prováděcí technické normy uvedené v prvním pododstavci v souladu s článkem 15 nařízení (EU) č. 1095/2010.
HLAVA IV
POSKYTOVÁNÍ BANKOVNÍCH DOPLŇKOVÝCH SLUŽEB ÚČASTNÍKŮM CENTRÁLNÍCH DEPOZITÁŘŮ
Článek 54
Povolení poskytovat bankovní doplňkové služby a určení úvěrových institucí za tímto účelem
1. Centrální depozitář sám neposkytuje žádné bankovní doplňkové služby uvedené v oddíle C přílohy, ledaže získal dodatečné povolení k poskytování takových služeb v souladu s tímto článkem.
2. Centrální depozitář, který má v úmyslu provádět peněžní vypořádání všech nebo některých obchodů ve vypořádacím systému podle čl. 40 odst. 2 nebo poskytovat některé bankovní doplňkové služby uvedené v odstavci 1, je oprávněn buď:
a)
takové služby sám nabízet za podmínek stanovených v tomto článku; nebo
b)
za tímto účelem určit jednu nebo více úvěrových institucí povolených v souladu s článkem 8 směrnice 2013/36/EU.
3. Pokud má centrální depozitář v úmyslu poskytovat jakékoli bankovní doplňkové služby prostřednictvím stejné právnické osoby, která provozuje vypořádací systémy, povolení uvedené v odstavci 2 se udělí, pouze jsou-li splněny tyto podmínky:
a)
centrální depozitář má povolení působit jako úvěrová instituce v souladu s článkem 8 směrnice 2013/36/EU;
b)
centrální depozitář splňuje obezřetnostní požadavky stanovené v čl. 59 odst. 1, 3 a 4 a požadavky týkající se dohledu stanovené v článku 60;
c)
povolení uvedené v písmenu a) tohoto pododstavce se použije pouze k poskytování bankovních doplňkových služeb uvedených v oddíle C přílohy, a nikoli k výkonu jiných činností;
d)
na centrálního depozitáře se vztahuje dodatečný kapitálový požadavek zohledňující rizika, včetně úvěrového rizika a rizika likvidity, která vyplývají z poskytování vnitrodenních úvěrů mimo jiné účastníkům vypořádacího systému nebo jiným uživatelům služeb centrálních depozitářů;
e)
centrální depozitář v souladu s čl. 59 odst. 4 písm. j) tohoto nařízení informuje alespoň jednou měsíčně příslušný orgán a jednou za rok jako součást zveřejňování informací požadovaného podle části osmé nařízení (EU) č. 575/2013, o míře vnitrodenního rizika likvidity a jeho řízení;
f)
centrální depozitář předložil příslušnému orgánu náležitý ozdravný plán, který zajistí nepřetržité provádění jeho nejdůležitějších operací i v situacích, kdy riziko likvidity nebo úvěrové riziko vyplývá z poskytování bankovních doplňkových služeb.
V případě rozporu mezi ustanoveními tohoto nařízení, nařízení (EU) č. 575/2013 a směrnice 2013/36/EU musí centrální depozitář uvedený v prvním pododstavci písm. a) splňovat ty požadavky týkající se obezřetného dohledu, které jsou přísnější. Kdy se jedná o rozpor mezi ustanoveními se upřesní v regulačních technických normách podle článků 47 a 59 tohoto nařízení.
4. Pokud má centrální depozitář v úmyslu určit úvěrovou instituci, která bude poskytovat jakékoli bankovní doplňkové služby prostřednictvím samostatné právnické osoby, která může být součástí skupiny podniků kontrolované týmž mateřským podnikem, povolení uvedené v odstavci 2 se udělí, pouze jsou-li splněny tyto podmínky:
a)
samostatná právnická osoba má povolení působit jako úvěrová instituce v souladu s článkem 8 směrnice 2013/36/EU;
b)
samostatná právnická osoba splňuje obezřetnostní požadavky stanovené v čl. 59 odst. 1, 3 a 4 a požadavky týkající se dohledu stanovené v článku 60;
c)
samostatná právnická osoba sama neposkytuje žádnou ze základních služeb uvedených v oddíle A přílohy;
d)
povolení uvedené v písmenu a) se použije pouze k poskytování bankovních doplňkových služeb uvedených v oddíle C přílohy, a nikoli k výkonu jiných činností;
e)
na samostatnou právnickou osobu se vztahuje dodatečný kapitálový požadavek zohledňující rizika, včetně úvěrového rizika a rizika likvidity, která vyplývají z poskytování vnitrodenních úvěrů mimo jiné účastníkům vypořádacího systému nebo jiným uživatelům služeb centrálních depozitářů;
f)
samostatná právnická osoba v souladu s čl. 59 odst. 4 písm. j) tohoto nařízení informuje alespoň jednou měsíčně příslušný orgán a jednou za rok jako součást zveřejňování informací požadovaného podle v části osmé nařízení (EU) č. 575/2013, o míře vnitrodenního rizika likvidity a jeho řízení; a
g)
samostatná právnická osoba předložila příslušnému orgánu náležitý ozdravný plán, který zajistí nepřetržité provádění jeho nejdůležitějších operací i v situacích, kdy riziko likvidity nebo úvěrové riziko vyplývá z poskytování bankovních doplňkových služeb prostřednictvím samostatné právnické osoby.
5. Odstavec 4 se nevztahuje na úvěrové instituce uvedené v odst. 2 písm. b), které nabízejí peněžní vypořádání některých obchodů ve vypořádacím systému centrálního depozitáře, pokud je celková hodnota tohoto peněžního vypořádání prostřednictvím účtů vedených u těchto úvěrových institucí vypočtená za období jednoho roku nižší než jedno procento celkové hodnoty všech obchodů s cennými papíry proti hotovosti na účtech centrálního depozitáře a nepřevyšuje maximální hodnotu 2,5 miliardy EUR ročně.
Příslušný orgán alespoň jednou ročně ověří, že prahová hodnota uvedená v prvním pododstavci je dodržována, a o svých zjištěních podá zprávu orgánu ESMA. Pokud příslušný orgán zjistí, že došlo k překročení prahové hodnoty, bude od dotyčného centrálního depozitáře vyžadovat, aby požádal o povolení v souladu s odstavcem 4. Dotyčný centrální depozitář předloží žádost o povolení do šesti měsíců.
6. Příslušný orgán může po centrálním depozitáři požadovat, aby určil více než jednu úvěrovou instituci nebo aby určil další úvěrovou instituci v případě, že dotčený centrální depozitář sám poskytuje služby v souladu s odst. 2 písm. a) tohoto článku, pokud se domnívá, že expozice jedné úvěrové instituce vůči koncentraci rizik podle čl. 59 odst. 3 a 4 není dostatečně omezena. Určené úvěrové instituce se považují za zúčtovatele.
7. Centrální depozitář, který má povolení poskytovat jakékoli bankovní doplňkové služby, a úvěrová instituce určená v souladu s odst. 2 písm. b) musejí trvale splňovat podmínky potřebné k získání povolení podle tohoto nařízení a neprodleně informují příslušné orgány o veškerých podstatných změnách, které mají vliv na podmínky pro udělení povolení.
8. Orgán EBA vypracuje v úzké spolupráci s orgánem ESMA a s členy ESCB návrhy regulačních technických norem k určení dodatečného rizikového kapitálového požadavku podle odst. 3 písm. d) a odst. 4 písm. e).
Orgán EBA předloží tyto návrhy regulačních technických norem Komisi do 18. června 2015.
Na Komisi je přenesena pravomoc přijímat regulační technické normy uvedené v prvním pododstavci v souladu s články 10 až 14 nařízení (EU) č. 1095/2010.
Článek 55
Postup pro vydávání a zamítnutí povolení k poskytování bankovních doplňkových služeb
1. Centrální depozitář předloží žádost o povolení určit úvěrovou instituci nebo poskytovat jakoukoli bankovní doplňkovou službu, jak je stanoveno v článku 54, příslušnému orgánu domovského členského státu.
2. Žádost obsahuje veškeré informace nezbytné k tomu, aby se příslušný orgán přesvědčil, že centrální depozitář a případně určená úvěrová instituce učinily k okamžiku udělení povolení všechny potřebné kroky pro splnění svých povinností stanovených v tomto nařízení. Obsahuje podnikatelský plán uvádějící zamýšlené bankovní doplňkové služby, případně organizační strukturu vztahů mezi centrálním depozitářem a případnými určenými úvěrovými institucemi a způsob, jakým daný centrální depozitář nebo případně určená úvěrová instituce hodlají splnit obezřetnostní požadavky stanovené v čl. 59 odst. 1, 3 a 4 a další podmínky stanovené v článku 54.
3. Příslušný orgán postupuje podle čl. 17 odst. 3 a 8.
4. V okamžiku, kdy je žádost považována za úplnou, předá příslušný orgán veškeré informace obsažené v žádosti těmto orgánům:
a)
dotčeným orgánům;
b)
příslušnému orgánu uvedenému v čl. 4 odst. 1 bodě 40 nařízení (EU) č. 575/2013;
c)
příslušným orgánům v členských státech, kde centrální depozitář zřídil interoperabilní propojení s jiným centrálním depozitářem, s výjimkou případů, kdy centrální depozitář zřídil interoperabilní propojení uvedené v čl. 19 odst. 5;
d)
příslušným orgánům v hostitelském členském státě, v němž mají činnosti centrálního depozitáře zásadní význam pro fungování trhů cenných papírů a ochranu investorů ve smyslu čl. 24 odst. 4;
e)
příslušným orgánům odpovědným za dohled nad účastníky centrálního depozitáře, kteří jsou usazeni ve třech členských státech s největším souhrnným objemem vypořádání ve vypořádacím systému centrálního depozitáře za období jednoho roku;
f)
orgánu ESMA; a
g)
orgánu EBA.
5. Orgány uvedené v odst. 4 písm. a) až e) vydají do 30 dnů od obdržení informací podle odstavce 4 odůvodněné stanovisko k povolení. Pokud některý orgán neposkytne stanovisko v uvedené lhůtě, má se za to, že jeho stanovisko je kladné.
Jestliže alespoň jeden z orgánů uvedených v odst. 4 písm. a) až e) vydá záporné odůvodněné stanovisko, příslušný orgán, který má v úmyslu povolení udělit, poskytne orgánům uvedeným v odst. 4 písm. a) až e) do 30 dnů odůvodněné rozhodnutí, v němž se k zápornému stanovisku vyjádří.
Pokud kterýkoli z orgánů uvedených v odst. 4 písm. a) až e) vydá do 30 dnů po předložení uvedeného rozhodnutí záporné stanovisko a příslušný orgán má stále v úmyslu povolení udělit, může kterýkoli z orgánů, které vydaly záporné stanovisko, záležitost postoupit orgánu ESMA s žádostí o pomoc podle čl. 31 písm. c) nařízení (EU) č. 1095/2010.
Pokud není daná záležitost vyřešena do 30 dní od postoupení orgánu ESMA, příslušný orgán, který má v úmyslu povolení udělit, přijme konečné rozhodnutí a orgánům uvedeným v odst. 4 písm. a) až e) poskytne podrobné písemné zdůvodnění svého rozhodnutí.
Pokud má příslušný orgán v úmyslu žádost o povolení zamítnout, záležitost se orgánu ESMA nepostupuje.
Záporná stanoviska musejí být písemná a obsahovat řádné a podrobné odůvodnění, proč nejsou splněny požadavky stanovené tímto nařízením nebo jinými právními předpisy Unie.
6. Pokud má orgán ESMA za to, že příslušný orgán vydal povolení, jež zřejmě není v souladu s právními předpisy Unie, jedná v souladu s článkem 17 nařízení (EU) č. 1095/2010.
7. Orgán ESMA vypracuje v úzké spolupráci s členy ESCB a s orgánem EBA návrhy regulačních technických norem k upřesnění informací, které musí centrální depozitář příslušnému orgánu poskytnout za účelem získání příslušných povolení k poskytování bankovních služeb doplňkově k vypořádání.
Orgán ESMA předloží tyto návrhy regulačních technických norem Komisi do 18. června 2015.
Na Komisi je přenesena pravomoc přijímat regulační technické normy uvedené v prvním pododstavci v souladu s články 10 až 14 nařízení (EU) č. 1095/2010.
8. Orgán ESMA vypracuje v úzké spolupráci s členy ESCB a s orgánem EBA návrhy prováděcích technických norem za účelem stanovení standardních formulářů, vzorů a postupů pro konzultace orgánů uvedených v odstavci 4 před udělením povolení.
Orgán ESMA předloží tyto návrhy prováděcích technických norem Komisi do 18. června 2015.
Na Komisi je přenesena pravomoc přijímat prováděcí technické normy uvedené v prvním pododstavci v souladu s článkem 15 nařízení (EU) č. 1095/2010.
Článek 56
Rozšíření bankovních doplňkových služeb
1. Centrální depozitář, který má v úmyslu rozšířit bankovní doplňkové služby, pro něž určil úvěrovou instituci nebo jež sám poskytuje v souladu s článkem 54, předloží žádost o rozšíření příslušnému orgánu svého domovského členského státu.
2. Žádost o rozšíření podléhá postupu podle článku 55.
Článek 57
Odnětí povolení
1. Aniž jsou dotčena případná nápravná opatření nebo opatření podle hlavy V, příslušný orgán domovského členského státu pro centrálního depozitáře, odejme povolení uvedené v článku 54 za některé z těchto okolností:
a)
pokud centrální depozitář nevyužil povolení během období dvanácti měsíců, výslovně se jej vzdal nebo pokud určená úvěrová instituce během šesti předchozích měsíců neposkytovala služby nebo nevykonávala činnost;
b)
pokud centrální depozitář získal povolení na základě nepravdivého prohlášení nebo pomocí jakýchkoli jiných protiprávních prostředků;
c)
pokud centrální depozitář nebo určená úvěrová instituce přestaly splňovat podmínky, za nichž bylo povolení uděleno, a ve stanovené lhůtě nepřijaly nápravná opatření vyžadovaná příslušným orgánem;
d)
pokud centrální depozitář nebo určená úvěrová instituce závažně a soustavně porušují požadavky stanovené v tomto nařízení.
2. V okamžiku, kdy se příslušný orgán dozví o některé z okolností uvedených v odstavci 1, neprodleně konzultuje orgány uvedené v čl. 55 odst. 4 ohledně nutnosti odejmout povolení.
3. Orgán ESMA, dotčené orgány podle čl. 12 odst. 1 písm. a) a orgány uvedené v čl. 60 odst. 1 nebo případně orgány uvedené v čl. 55 odst. 4 mohou kdykoli požádat příslušný orgán domovského členského státu pro centrálního depozitáře o prověření, zda centrální depozitář a případně určená úvěrová instituce stále splňují podmínky, za nichž bylo povolení uděleno.
4. Příslušný orgán může odnětí povolení omezit na konkrétní službu, činnost nebo finanční nástroj.
5. Centrální depozitář a určená úvěrová instituce zavedou, provádějí a udržují vhodný postup zajišťující, že v případě odnětí povolení podle odstavce 1 budou aktiva zákazníků a účastníků včas a řádně vypořádána a převedena na jiného zúčtovatele.
Článek 58
Rejstřík centrálních depozitářů
1. Rozhodnutí přijatá příslušnými orgány podle článků 54, 56 a 57 musí být oznámena orgánu ESMA.
2. Orgán ESMA zapíše do rejstříku, který je povinen zpřístupnit veřejnosti na zvláštní internetové stránce podle čl. 21 odst. 3, tyto informace:
a)
název každého centrálního depozitáře, který byl předmětem rozhodnutí podle článků 54, 56 a 57;
b)
název každé určené úvěrové instituce;
c)
seznam bankovních doplňkových služeb, které mají určená úvěrová instituce nebo centrální depozitář s povolením podle článku 54 povoleny poskytovat účastníkům centrálního depozitáře.
3. Příslušné orgány oznámí orgánu ESMA, které subjekty poskytují bankovní doplňkové služby podle požadavků vnitrostátního práva, do 16. prosince 2014.
Článek 59
Obezřetnostní požadavky vztahující se na úvěrové instituce nebo centrální depozitáře s povolením poskytovat bankovní doplňkové služby
1. Úvěrová instituce určená podle čl. 54 odst. 2 písm. b) nebo centrální depozitář s povolením podle čl. 54 odst. 2 písm. a) k poskytování bankovních doplňkových služeb poskytují pouze služby uvedené v oddíle C přílohy, na něž se vztahuje povolení.
2. Úvěrová instituce určená podle čl. 54 odst. 2 písm. b) nebo centrální depozitář s povolením podle čl. 54 odst. 2 písm. a) k poskytování bankovních doplňkových služeb dodržují stávající a budoucí právní předpisy vztahující se na úvěrové instituce.
3. Úvěrová instituce určená podle čl. 54 odst. 2 písm. b) nebo centrální depozitář s povolením podle čl. 54 odst. 2 písm. a) k poskytování bankovních doplňkových služeb splňují pro každý vypořádací systém tyto zvláštní obezřetnostní požadavky k úvěrovým rizikům spojeným s uvedenými službami:
a)
vytvoří spolehlivý rámec pro řízení odpovídajících úvěrových rizik;
b)
často a pravidelně zjišťují zdroje těchto úvěrových rizik, měří a sledují odpovídající úvěrové expozice a používají vhodné nástroje k řízení těchto rizik;
c)
odpovídající úvěrové expozice vůči jednotlivým účastníkům s výpůjčkou plně zajišťují kolaterálem a jinými srovnatelnými finančními zdroji;
d)
pokud je k řízení příslušného úvěrového rizika použito zajištění, přijímají vysoce likvidní kolaterál s minimálním úvěrovým a tržním rizikem; ve zvláštních situacích mohou použít i jiné druhy zajištění, pokud se uplatní přiměřené snížení hodnoty;
e)
stanoví a uplatňují přiměřeně konzervativní snížení hodnoty a souhrnné koncentrace na hodnotu kolaterálu určeného k zajištění úvěrových expozic uvedených v písmenu c), přičemž zohlední cíl zajistit, aby kolaterál bylo možné rychle zlikvidnit s minimálním nepříznivým účinkem na cenu;
f)
stanoví limity pro příslušné úvěrové expozice;
g)
provádějí analýzy a připravují plány, jak řešit případné zbytkové úvěrové expozice, přijímají pravidla a postupy k realizaci těchto plánů;
h)
poskytují úvěry pouze účastníkům, kteří u ní mají peněžní účet;
i)
zavedou účinné postupy splácení vnitrodenních úvěrů a pomocí účinných sankčních sazeb, působících jako účinný odrazující prostředek, odrazují od úvěrů přes noc.
4. Úvěrová instituce určená podle čl. 54 odst. 2 písm. b) nebo centrální depozitář s povolením podle čl. 54 odst. 2 písm. a) k poskytování bankovních doplňkových služeb musí splňovat pro každý vypořádací systém tyto zvláštní obezřetnostní požadavky k riziku likvidity spojenému s uvedenými službami:
a)
mají spolehlivý rámec a nástroje pro měření, sledování a řízení rizika likvidity včetně rizika vnitrodenní likvidity u každé měny vypořádacího systému, pro kterou fungují jako zúčtovatel;
b)
průběžně a včas, přinejmenším však jednou denně, měří a sledují svoji potřebu likvidity a úroveň držených likvidních aktiv; přitom stanovují hodnotu disponibilních likvidních aktiv s přihlédnutím k přiměřenému snížení jejich hodnoty;
c)
mají dostatečné likvidní zdroje ve všech významných měnách pro včasné poskytování služeb vypořádání na základě širokého spektra různých stresových scénářů, mimo jiné pro riziko likvidity vyplývající ze selhání alespoň jednoho účastníka, včetně svých mateřských podniků a dceřiných podniků, vůči nimž mají největší expozice;
d)
zmírňují příslušná rizika likvidity pomocí způsobilých likvidních zdrojů v každé měně, jako jsou například hotovost u emisní centrální banky a jiných důvěryhodných finančních institucí, přislíbené úvěrové linky nebo jiná podobná ujednání a vysoce likvidní zajištění nebo investice, které jsou okamžitě dostupné a převoditelné na hotovost v rámci předjednaných a vysoce spolehlivých dohod o financování, a to i za mimořádných, ale možných tržních podmínek, a zjišťují, měří a sledují riziko likvidity vyplývající ze vztahu s jednotlivými finančními institucemi, jež pro řízení svého rizika likvidity využívá;
e)
využívají-li předjednaných dohod o financování, zvolí si jako poskytovatele likvidity výhradně důvěryhodné finanční instituce; stanoví a uplatňují vhodné souhrnné limity pro každého příslušného poskytovatele likvidity včetně svého mateřského podniku a dceřiných podniků;
f)
stanoví a ověřují dostatečnost příslušných zdrojů pravidelnými a důkladnými zátěžovými testy;
g)
provádějí analýzy a připravují plány, jak řešit případný nepředvídaný a potenciálně nepokrytý nedostatek likvidity, a přijímají pravidla a postupy k realizaci těchto plánů;
h)
je-li to vhodné a možné, a aniž jsou dotčena pravidla centrální banky pro způsobilost, mají přístup k účtům centrální banky a jiným službám centrální banky za účelem lepšího řízení rizika likvidity; úvěrové instituce v Unii složí příslušné peněžní zůstatky na vyhrazené účty u emisních centrálních bank v Unii;
i)
mají předjednané a vysoce spolehlivé dohody, na jejichž základě mohou včas zlikvidnit zajištění, jež jim poskytl zákazník, který selhal;
j)
orgánům uvedeným v čl. 60 odst. 1 podávají a zveřejňují pravidelné zprávy o tom, jakým způsobem měří, sledují a řídí riziko likvidity, včetně rizika vnitrodenní likvidity.
5. Orgán EBA vypracuje v úzké spolupráci s orgánem ESMA a s členy ESCB návrhy regulačních technických norem k dalšímu upřesnění rámce a nástrojů pro sledování, měření a řízení úvěrového rizika a rizika likvidity podle odstavců 3 a 4, včetně rizik vznikajících v průběhu dne, a pro podávání zpráv o těchto rizicích a jejich zveřejňování. Tyto návrhy regulačních technických norem se případně přizpůsobí regulačním technickým normám přijatým v souladu s čl. 46 odst. 3 nařízení (EU) č. 648/2012.
Orgán EBA předloží tyto návrhy regulačních technických norem Komisi do 18. června 2015.
Na Komisi je přenesena pravomoc přijímat regulační technické normy uvedené v prvním pododstavci v souladu s články 10 až 14 nařízení (EU) č. 1093/2010.
Článek 60
Dohled nad určenými úvěrovými institucemi a centrálními depozitáři s povolením poskytovat bankovní doplňkové služby
1. Aniž jsou dotčeny články 17 a 22 tohoto nařízení, příslušné orgány vymezené v čl. 4 odst. 1 bodu 40 nařízení (EU) č. 575/2013 odpovídají za udělování povolení určeným úvěrovým institucím a centrálním depozitářům s povolením poskytovat bankovní doplňkové služby podle tohoto nařízení coby úvěrovým institucím a za dohled nad nimi coby úvěrovými institucemi za podmínek stanovených v nařízení (EU) č. 575/2013 a ve směrnici 2013/36/EU.
Příslušné orgány uvedené v prvním pododstavci odpovídají rovněž za dohled nad určenými úvěrovými institucemi a centrálními depozitáři podle uvedeného pododstavce, pokud jde o dodržování obezřetnostních požadavků podle článku 59 tohoto nařízení.
Příslušné orgány uvedené v prvním pododstavci pravidelně a alespoň jednou ročně posoudí, zda určená úvěrová instituce nebo centrální depozitář s povolením poskytovat bankovní doplňkové služby plní požadavky stanovené v článku 59 a o výsledcích svého dohledu podle tohoto odstavce, včetně případných nápravných opatření nebo sankcí, informuje příslušný orgán pro centrálního depozitáře, který následně vyrozumí orgány uvedené v čl. 55 odst. 4.
2. Příslušný orgán pro centrálního depozitáře po konzultaci s příslušným orgánem uvedeným v odstavci 1 alespoň jednou ročně prověří a vyhodnotí, zda:
a)
v případě uvedeném v čl. 54 odst. 2 písm. b) umožňují všechna nezbytná ujednání mezi určenými úvěrovými institucemi a centrálním depozitářem těmto úvěrovým institucím splnit povinnosti stanovené v tomto nařízení;
b)
v případě uvedeném v čl. 54 odst. 2 písm. a) umožňují ujednání týkající se povolení poskytovat bankovní doplňkové služby centrálnímu depozitáři plnit povinnosti stanovené v tomto nařízení.
Příslušný orgán pro centrálního depozitáře pravidelně a alespoň jednou ročně informuje orgány uvedené v čl. 55 odst. 4 o výsledcích svého prověření a vyhodnocení podle tohoto odstavce, včetně případných nápravných opatření nebo sankcí.
Pokud centrální depozitář určí povolenou úvěrovou instituci podle článku 54, v zájmu ochrany účastníků vypořádacích systémů, které provozuje, zajistí, aby mu jím určená úvěrová instituce umožnila přístup ke všem nezbytným informacím pro účely tohoto nařízení, a případné porušení předpisů oznámí příslušnému orgánu pro centrálního depozitáře a příslušným orgánům uvedeným v odstavci 1.
3. V zájmu zajištění jednotného, účinného a efektivního dohledu v Unii nad úvěrovými institucemi a centrálními depozitáři s povolením poskytovat bankovní doplňkové služby může orgán EBA v úzké spolupráci s orgánem ESMA a s členy ESCB vydávat obecné pokyny určené příslušným orgánům v souladu s článkem 16 nařízení (EU) č. 1093/2010.
HLAVA V
SANKCE
Článek 61
Správní sankce a jiná opatření
1. Aniž je dotčena pravomoc členských států stanovit a ukládat trestní sankce, členské státy stanoví správní sankce a jiná opatření, které se za podmínek stanovených v článku 63 budou vztahovat na osoby odpovědné za porušení ustanovení tohoto nařízení, zajistí, aby jejich příslušné orgány mohly tyto správní sankce a jiná opatření ukládat, a přijmou veškerá opatření nezbytná k zajištění jejich uplatňování. Tyto sankce a jiná opatření musí být účinné, přiměřené a odrazující.
Do 18. září 2016 se členské státy mohou rozhodnout, že nestanoví správní sankce podle prvního pododstavce, pokud se na porušení předpisů podle prvního pododstavce již vztahuje vnitrostátní trestní právo. Pokud se tak členské státy rozhodnou, sdělí Komisi a orgánu ESMA příslušná ustanovení vnitrostátního trestního práva.
Do 18. září 2016 oznámí členské státy ustanovení uvedená v prvním pododstavci Komisi a orgánu ESMA. Dále Komisi a orgánu ESMA bez zbytečného prodlení oznámí všechny následné změny těchto pravidel.
2. Příslušné orgány musejí být schopny uplatňovat správní sankce a jiná opatření na centrální depozitáře a určené úvěrové instituce a s výhradou podmínek stanovených ve vnitrostátním právu v oblastech, které tímto nařízením nejsou harmonizovány, na členy jejich vedoucích orgánů a jiné osoby, které skutečně řídí jejich činnost, jakož i na jakékoli jiné právnické nebo fyzické osoby, které jsou podle vnitrostátního práva považovány za odpovědné za porušení předpisů.
3. Při výkonu svých pravomocí, pokud jde o ukládání sankcí za podmínek stanovených v článku 63, příslušné orgány úzce spolupracují, aby zajistily, že správní sankce a jiná opatření povedou k cílům sledovaným tímto nařízením, a koordinují svůj postup, aby se zabránilo jakémukoli zdvojení nebo překrývání při uplatňování správních sankcí a jiných opatření v přeshraničních případech v souladu s článkem 14.
4. Pokud se členské státy v souladu s odstavcem 1 rozhodly stanovit za porušení ustanovení podle článku 63 trestní sankce, zajistí, aby byla přijata vhodná opatření k tomu, aby příslušné orgány měly veškeré nezbytné pravomoci ke spolupráci se soudními orgány v rámci své jurisdikce s cílem získat konkrétní informace týkající se trestního vyšetřování či řízení zahájeného z důvodu potenciálního porušení tohoto nařízení a poskytnout tyto informace ostatním příslušným orgánům a orgánu ESMA, aby mohly splnit svou povinnost vzájemné spolupráce a spolupráce s orgánem ESMA pro účely tohoto nařízení.
5. Příslušné orgány mohou též spolupracovat s příslušnými orgány jiných členských států v zájmu snazšího vymáhání peněžitých sankcí.
6. Členské státy poskytnou orgánu ESMA každoročně souhrnné informace týkající se všech sankcí a jiných opatření uložených v souladu s odstavcem 1. Orgán ESMA tyto informace zveřejní ve své výroční zprávě.
Pokud se členské státy v souladu s odstavcem 1 rozhodly stanovit za porušení ustanovení podle článku 63 trestní sankce, poskytnou jejich příslušné orgány orgánu ESMA každoročně anonymní souhrnné údaje týkající se veškerého provedeného trestního vyšetřování a uložených trestních sankcí. Orgán ESMA zveřejní údaje o uložených trestních sankcích ve výroční zprávě.
7. Pokud příslušný orgán zveřejnil správní sankci, správní opatření nebo trestní sankci, oznámí tuto skutečnost zároveň orgánu ESMA.
8. Příslušné orgány vykonávají své funkce a pravomoci v souladu se svými vnitrostátními rámci:
a)
přímo;
b)
ve spolupráci s jinými orgány;
c)
v rámci vlastní odpovědnosti přenesením na subjekty, na které byly přeneseny úkoly podle tohoto nařízení; nebo
d)
podáním žádosti u příslušných soudních orgánů.
Článek 62
Zveřejňování rozhodnutí
1. Členské státy zajistí, aby příslušné orgány na svých oficiálních internetových stránkách zveřejnily všechna rozhodnutí o uložení správní sankce nebo jiného opatření za porušení tohoto nařízení, a to bez zbytečného odkladu poté, co byla sankcionovaná osoba o takovém rozhodnutí informována. Zveřejní se přinejmenším informace o druhu a povaze porušení a totožnosti fyzické nebo právnické osoby, jíž byla sankce uložena.
Je-li proti rozhodnutí o uložení sankce nebo jiného opatření podán opravný prostředek k příslušnému soudnímu či jinému dotčenému orgánu, příslušné orgány takovou informaci a veškeré následné informace o výsledku tohoto opravného prostředku bez zbytečného odkladu zveřejní na svých oficiálních internetových stránkách. Zveřejněno navíc musí být jakékoli rozhodnutí, kterým se ruší dříve přijaté rozhodnutí o uložení sankce nebo opatření.
Pokud má příslušný orgán na základě individuálního posouzení přiměřenosti zveřejnění totožnosti právnických osob nebo osobních údajů fyzických osob za to, že by zveřejnění těchto údajů bylo nepřiměřené, nebo pokud by zveřejnění ohrozilo stabilitu finančních trhů nebo probíhající vyšetřování, zajistí členské státy, aby příslušné orgány učinily jedno z následujících opatření:
a)
zveřejnění rozhodnutí o uložení sankce nebo jiného opatření odložily, dokud důvody pro nezveřejnění nepominou;
b)
rozhodnutí o uložení sankce nebo jiného opatření zveřejnily anonymně a způsobem, který je v souladu s vnitrostátním právem, pokud toto anonymní zveřejnění zajistí skutečnou ochranu dotyčných osobních údajů;
c)
rozhodnutí o uložení sankce nebo jiného opatření nezveřejnily vůbec, pokud se má za to, že možnosti uvedené v písmenech a) a b) dostatečně nezajišťují, že:
i)
nebude ohrožena stabilita finančních trhů;
ii)
zveřejňování takových rozhodnutí v případech opatření, jež jsou považována za mírnější, bude prováděno přiměřeným způsobem.
V případě rozhodnutí zveřejnit sankci nebo jiné opatření anonymně může být zveřejnění příslušných údajů o přiměřenou dobu odloženo, pokud se předpokládá, že důvody pro anonymní zveřejnění po uplynutí dané lhůty pominou.
Příslušné orgány informují orgán ESMA o všech uložených správních sankcích, které dosud nebyly zveřejněny v souladu s třetím pododstavci písm. c), i o jakémkoli případném odvolání, které vůči nim bylo podáno, a o jeho výsledku. Členské státy zajistí, aby příslušné orgány obdržely informace a konečné rozhodnutí ve věci uložení jakékoli trestní sankce a předaly je orgánu ESMA. Orgán ESMA spravuje centrální databázi oznámených sankcí výhradně pro účely výměny informací mezi příslušnými orgány. Tato databáze je přístupná pouze příslušným orgánům a aktualizuje se na základě informací poskytnutých příslušnými orgány.
2. Příslušné orgány zajistí, aby jakékoli zveřejnění v souladu s tímto článkem zůstalo na jejich oficiálních internetových stránkách po dobu nejméně pěti let od zveřejnění. Osobní údaje uvedené v rámci zveřejnění se na oficiálních internetových stránkách příslušného orgánu ponechají pouze po dobu, která je nezbytně nutná podle příslušných pravidel pro ochranu údajů.
Článek 63
Sankce za porušení předpisů
1. Tento článek se vztahuje na následující ustanovení tohoto nařízení:
a)
poskytování služeb vymezených v oddílech A, B a C přílohy v rozporu s články 16, 25 a 54;
b)
získání povolení požadovaného podle článků 16 a 54 na základě nepravdivého prohlášení nebo pomocí jakýchkoli jiných protiprávních prostředků, jak je uvedeno v čl. 20 odst. 1 písm. b) a v čl. 57 odst. 1 písm. b);
c)
nesplnění ze strany centrálního depozitáře požadavku, aby držel požadovaný kapitál, které je porušením čl. 47 odst. 1;
d)
nesplnění ze strany centrálního depozitáře organizačních požadavků na centrální depozitáře, které je porušením článků 26 až 30;
e)
nedodržení ze strany centrálního depozitáře pravidel pro výkon činnosti, které je porušením článků 32 až 35;
f)
nesplnění ze strany centrálního depozitáře požadavků na služby centrálního depozitáře, které je porušením článků 37 až 41;
g)
nesplnění ze strany centrálního depozitáře obezřetnostních požadavků, které je porušením článků 43 až 47;
h)
nesplnění ze strany centrálního depozitáře požadavků na propojení centrálních depozitářů, které je porušením článku 48;
i)
nekorektní odmítnutí ze strany centrálního depozitáře umožnit různé typy přístupu, které je porušením článků 49 až 53;
j)
nesplnění ze strany určené úvěrové instituce zvláštních obezřetnostních požadavků týkajících se úvěrových rizik, které je porušením čl. 59 odst. 3;
k)
nesplnění ze strany určené úvěrové instituce zvláštních obezřetnostních požadavků týkajících se rizik likvidity, které je porušením čl. 59 odst. 4.
2. Aniž jsou dotčeny dohledové pravomoci příslušných orgánů, musí mít příslušné orgány v souladu s vnitrostátním právem alespoň v případě porušení předpisů uvedených v tomto článku pravomoc uložit alespoň tyto správní sankce a jiná opatření:
a)
veřejné oznámení, v němž je uvedena osoba odpovědná za porušení předpisů a povaha daného porušení předpisu v souladu s článkem 62;
b)
příkaz osobě odpovědné za porušení předpisu, aby toto jednání ukončila a zdržela se jeho opakování;
c)
odnětí povolení uděleného podle článku 16 nebo 54 v souladu s článkem 20 nebo 57;
d)
dočasný zákaz nebo v případě opakovaných závažných porušení předpisů trvalý zákaz vykonávat vedoucí funkce v rámci dané instituce pro kteréhokoli člena vedoucího orgánu instituce nebo jinou fyzickou osobu považovanou za odpovědnou;
e)
nejvyšší správní peněžité sankce ve výši alespoň dvojnásobku zisku realizovaného následkem porušení předpisů, pokud jej lze stanovit;
f)
v případě fyzické osoby nejvyšší správní peněžitou sankci ve výši alespoň 5 milionů EUR nebo v členských státech, jejichž měnou není euro, v odpovídající hodnotě v národní měně k datu přijetí tohoto nařízení;
g)
v případě právnické osoby nejvyšší správní peněžitou sankci ve výši alespoň 20 milionů EUR nebo až 10 % celkového ročního obratu právnické osoby podle nejnovější dostupné účetní závěrky schválené vedoucím orgánem; je-li právnická osoba mateřským podnikem nebo dceřiným podnikem mateřského podniku, který je povinen sestavovat konsolidovanou účetní závěrku podle směrnice 2013/34/EU, je příslušným celkovým ročním obratem celkový roční obrat nebo odpovídající druh příjmů v souladu s příslušnými účetními směrnicemi podle nejnovější dostupné konsolidované účetní závěrky schválené vedoucím orgánem vrcholného mateřského podniku.
3. Příslušné orgány mohou mít kromě pravomocí uvedených v odstavci 2 i jiné pravomoci, pokud jde o ukládání sankcí, a mohou stanovit vyšší úrovně správních peněžitých sankcí, než jsou ty, které stanovuje daný odstavec.
Článek 64
Účinné uplatňování sankcí
Členské státy zajistí, aby při určování druhu a výše správních sankcí nebo jiných opatření příslušné orgány vzaly v úvahu veškeré příslušné okolnosti, případně včetně:
a)
závažnosti a délky trvání porušení předpisů;
b)
stupně odpovědnosti osoby odpovědné za porušení předpisů;
c)
finanční síly osoby odpovědné za porušení předpisů, kterou například udává celkový obrat odpovědné právnické osoby nebo roční příjem odpovědné fyzické osoby;
d)
významu realizovaného zisku nebo zamezené ztráty osoby odpovědné za porušení předpisů nebo ztrát třetích stran plynoucích z porušení předpisů, pokud je lze stanovit;
e)
úrovně spolupráce osoby odpovědné za porušení předpisů s příslušným orgánem, aniž by byla dotčena nutnost zajistit vrácení realizovaného zisku nebo zamezené ztráty;
f)
předchozích porušení předpisů ze strany osoby odpovědné za porušení předpisů.
Článek 65
Hlášení případů porušení předpisů
1. Členské státy zajistí, aby příslušné orgány zavedly účinné mechanismy, které podpoří hlášení potenciálních nebo skutečných případů porušení ustanovení tohoto nařízení příslušným orgánům.
2. Mechanismy uvedené v odstavci 1 zahrnují alespoň:
a)
zvláštní postupy pro přijímání a prošetřování hlášení o potenciálních či skutečných případech porušení předpisů a jejich následné vyřízení, včetně zavedení bezpečných komunikačních kanálů pro tato hlášení;
b)
vhodnou ochranu pro zaměstnance institucí, kteří potenciální nebo skutečné případy porušení předpisů uvnitř instituce nahlásí, přinejmenším před odvetou, diskriminací nebo dalšími druhy nespravedlivého zacházení;
c)
ochranu osobních údajů týkajících se osoby, která případy potenciálního nebo skutečného porušení předpisů ohlásí, a fyzické osoby, která je za porušení předpisů údajně odpovědná, v souladu se zásadami stanovenými ve směrnici 95/46/ES;
d)
ochranu totožnosti osoby, která případy porušení předpisů ohlásí, i fyzické osoby, která je za porušení předpisů údajně odpovědná, ve všech fázích postupů s výjimkou případů, kdy je toto zveřejnění vyžadováno vnitrostátními právními předpisy v souvislosti s dalším vyšetřováním nebo následným správním nebo soudním řízením.
3. Členské státy vyžadují, aby měly instituce zavedeny vhodné postupy, které jejich zaměstnancům umožní hlásit skutečné či potenciální případy porušení předpisů interně zvláštní, nezávislou a samostatnou cestou.
Takový způsob komunikace může být rovněž stanoven ujednáními zajištěnými sociálními partnery. Uplatní se zde stejná ochrana, jako je uvedena v odst. 2 písm. b), c) a d).
Článek 66
Právo na přezkum
Členské státy zajistí, aby rozhodnutí a opatření přijatá podle tohoto nařízení byla řádně odůvodněna a aby podléhala soudnímu přezkumu. Právo na soudní přezkum platí též v případě, že rozhodnutí nebylo vydáno do šesti měsíců ode dne podání žádosti o povolení, která obsahuje veškeré údaje vyžadované podle platných předpisů.
HLAVA VI
AKTY V PŘENESENÉ PRAVOMOCI, PROVÁDĚCÍ PRAVOMOCI, PŘECHODNÁ USTANOVENÍ, ZMĚNY A ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 67
Výkon přenesené pravomoci
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je svěřena Komisi za podmínek stanovených v tomto článku.
2. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedená v čl. 2 odst. 2, čl. 7 odst. 14 a čl. 24 odst. 7. je svěřena Komisi na dobu neurčitou ode dne 17. září 2014.
3. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedené v čl. 2 odst. 2, čl. 7 odst. 14 a čl. 24 odst. 7 kdykoli zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomoci v něm blíže určené. Rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.
4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
5. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle čl. 2 odst. 2, čl. 7 odst. 14 a čl. 24 odst. 7 vstoupí v platnost, pouze pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada nevysloví námitky ve lhůtě tří měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty informují Komisi o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o tři měsíce.
Článek 68
Postup projednávání ve výboru
1. Komisi je nápomocen Evropský výbor pro cenné papíry zřízený rozhodnutím Komise 2001/528/ES (27). Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 5 nařízení (EU) č. 182/2011.
Článek 69
Přechodná ustanovení
1. Příslušné orgány informují orgán ESMA o institucích, které působí jako centrální depozitáři, do 16. prosince 2014.
2. Centrální depozitáři požádají o všechna povolení nezbytná pro účely tohoto nařízení a oznámí příslušná propojení s centrálními depozitáři do šesti měsíců ode dne vstupu v platnost všech regulačních technických norem přijatých podle článků 17, 26, 45, 47 a 48 a případně podle článků 55 a 59.
3. Do šesti měsíců ode dne vstupu v platnost regulačních technických norem přijatých podle článků 12, 17, 25, 26, 45, 47 a 48 a případně podle článků 55 a 59 nebo prováděcího rozhodnutí uvedeného v čl. 25 odst. 9, podle toho, co vstoupí v platnost později, požádá centrální depozitář ze třetí země orgán ESMA o uznání, jestliže má v úmyslu poskytovat své služby na základě článku 25.
4. Dokud nebude podle tohoto nařízení rozhodnuto o povolení nebo uznání centrálního depozitáře a jeho činností, včetně propojení centrálních depozitářů, nadále platí příslušná vnitrostátní pravidla pro povolování a uznávání centrálních depozitářů.
5. Centrální depozitáři provozovaní subjekty uvedenými v čl. 1 odst. 4 splňují požadavky tohoto nařízení nejpozději do jednoho roku od vstupu regulačních technických norem uvedených v odstavci 2 v platnost.
Článek 70
Změny směrnice 98/26/ES
Směrnice 98/26/ES se mění takto:
1)
v čl. 2 písm. a) prvním pododstavci se třetí odrážka nahrazuje tímto:
„-
označená za systém, aniž jsou dotčeny jiné obecně použitelné přísnější podmínky stanovené vnitrostátním právem, a oznámená Evropskému orgánu dohledu (Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy) členským státem, jehož právem se dohoda řídí, poté, co se členský stát ujistí o přiměřenosti pravidel systému.“;
2)
v článku 11 se doplňuje nový odstavec, který zní:
„3. Do 18. března 2015 členské státy přijmou, zveřejní a Komisi sdělí opatření nezbytná k zajištění souladu s čl. 2 písm. a) prvním pododstavcem třetí odrážkou.“.
Článek 71
Změny směrnice 2014/65/EU
Směrnice 2014/65/EU se mění takto:
1)
v čl. 2 odst. 1 se písm. o) nahrazuje tímto:
„o)
depozitáře cenných papírů kromě případů stanovených v článku 73 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 909/2014 (28).
(28) Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 909/2014 ze dne 23. července 2014 o zlepšení vypořádání obchodů s cennými papíry v Evropské unii a centrálních depozitářích cenných papírů a o změně směrnice 98/26/ES, směrnice 2014/65/EU a nařízení (EU) č. 236/2012 (OJ L 257, 28.8.2014, s. 1).“;" 						
2)
v čl. 4 odst. 1, se doplňuje nový bod, který zní:
„(64)
„depozitářem cenných papírů“ depozitář cenných papírů ve smyslu čl. 2 odst. 1 bodu 1 nařízení (EU) č. 909/2014.“;
3)
v příloze I oddílu B se bod 1 nahrazuje tímto:
„1)
Úschova a správa finančních nástrojů na účet zákazníka včetně svěřenské správy a souvisejících služeb, jako je správa hotovosti nebo zajištění, kromě poskytování a vedení účtů cenných papírů na nejvyšší úrovni („služba centrální evidence“) uvedeného v bodě 2 oddílu A přílohy nařízení (EU) č. 909/2014.“
Článek 72
Změna nařízení (EU) č. 236/2012
Článek 15 nařízení (EU) č. 236/2012 se zrušuje.
Článek 73
Použití směrnice 2014/65/EU a nařízení (EU) č. 600/2014
Centrální depozitáři povolení podle článku 16 tohoto nařízení nemusejí mít povolení podle směrnice 2014/65/EU pro účely poskytování služeb výslovně uvedených v oddílech A a B přílohy tohoto nařízení.
Pokud centrální depozitář povolený podle článku 16 tohoto nařízení kromě poskytování služeb výslovně uvedených v oddílech A a B přílohy tohoto nařízení poskytuje jednu či více investičních služeb nebo provádí jednu či více investičních činností, použije se směrnice 2014/65/EU, s výjimkou článků 5 až 8, čl. 9 odst. 1 a 2 a odst. 4, 5 a 6 a článků 10 až 13, jakož i nařízení (EU) č. 600/2014.
Článek 74
Zprávy
1. Orgán ESMA ve spolupráci s orgánem EBA a příslušnými orgány a dotčenými orgány předloží Komisi roční zprávy, v nichž posoudí tendence, potenciální rizika a slabá místa a v případě potřeby doporučí preventivní nebo nápravná opatření pro trhy se službami, na něž se vztahuje toto nařízení. V těchto zprávách se uvede alespoň posouzení těchto aspektů:
a)
efektivnosti vypořádání domácích a přeshraničních operací za jednotlivé členské státy na základě počtu a objemu selhání vypořádání, objemu sankcí uvedených v čl. 7 odst. 2, počtu a objemu náhradních koupí uvedených v čl. 7 odst. 3 a 4 a jiných vhodných kritérií;
b)
vhodnosti sankcí za selhání vypořádání, a zejména potřebu větší flexibility ve vztahu k sankcím za selhání vypořádání v souvislosti s nelikvidními finančními nástroji podle čl. 7 odst. 4;
c)
stanovení rozsahu vypořádání, které neprobíhá ve vypořádacích systémech provozovaných centrálními depozitáři, na základě počtu a objemu obchodů vycházejících z informací obdržených podle článku 9 a jiných vhodných kritérií;
d)
přeshraničního poskytování služeb, na něž se vztahuje toto nařízení, na základě počtu a druhů propojení centrálních depozitářů, počtu zahraničních účastníků vypořádacích systémů provozovaných centrálními depozitáři, počtu a objemu obchodů, na nichž se podílejí tito účastníci, počtu zahraničních emitentů evidujících cenné papíry v centrálním depozitáři podle článku 49 a jiných vhodných kritérií;
e)
vyřizování žádostí o přístup uvedených v článcích 49, 52 a 53, s cílem určit důvody zamítnutí žádostí o přístup ze strany centrálních depozitářů, ústředních protistran a obchodních systémů, včetně případných trendů u těchto zamítnutí a způsobů, jakými lze zjištěná rizika do budoucna omezit, tak aby bylo možné přístup udělit, a jakýchkoli jiných faktických překážek pro hospodářskou soutěž v oboru poobchodních finančních služeb;
f)
vyřizování žádostí podaných v souladu s postupy uvedenými v čl. 23 odst. 3 až 7 a čl. 25 odst. 4 až 10;
g)
případných zjištění vyplývajících z procesu srovnávacího hodnocení pro účely přeshraničního dohledu uvedeného v čl. 24 odst. 6 a možnosti snížit do budoucna četnost těchto hodnocení, včetně údaje o tom, zda z těchto zjištění vyplývá potřeba formálnějších kolegií orgánů dohledu;
h)
uplatňování pravidel členských států v oblasti občanskoprávní odpovědnosti v souvislosti se ztrátami způsobenými centrálními depozitáři;
i)
postupů a podmínek, za nichž centrální depozitáři získali povolení určit úvěrové instituce nebo samy poskytovat bankovní doplňkové služby v souladu s články 54 a 55, včetně posouzení účinků, jež daná ustanovení mohou mít na finanční stabilitu a hospodářskou soutěž pro účely vypořádání a bankovních doplňkových služeb v Unii;
j)
uplatňování pravidel podle článku 38 týkajících se ochrany cenných papírů účastníků a jejich zákazníků, a zejména pravidel uvedených v čl. 38 odst. 5;
k)
uplatňování sankcí, a zejména potřeby další harmonizace správních sankcí stanovených za porušení požadavků stanovených v tomto nařízení.
2. Zprávy uvedené v odstavci 1 se podávají vždy za kalendářní rok a předkládají se Komisi do 30. dubna následujícího kalendářního roku.
Článek 75
Přezkum
Do 18. září 2019 provede Komise přezkum tohoto nařízení a vypracuje o tom souhrnnou zprávu. V této zprávě zejména posoudí záležitosti uvedené v čl. 74 odst. 1 písm. a) až k), otázku, zda existují další faktické překážky hospodářské soutěže v souvislosti se službami, jichž se toto nařízení týká a jež nejsou dostatečně upraveny, a případnou potřebu dalších opatření k omezení dopadů selhání centrálních depozitářů na daňové poplatníky. Zprávu spolu s případnými návrhy Komise předloží Evropskému parlamentu a Radě.
Článek 76
Vstup v platnost a použitelnost
1. Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
2. Čl. 3 odst. 1 se použije od 1. ledna 2023 na převoditelné cenné papíry emitované po tomto datu a od 1. ledna 2025 na všechny převoditelné cenné papíry.
3. Čl. 5 odst. 2 se použije ode dne 1. ledna 2015.
Odchylně od prvního pododstavce tohoto odstavce se čl. 5 odst. 2 v případě obchodních systémů, které mají přístup k centrálnímu depozitáři podle čl. 30 odst. 5, použije nejpozději šest měsíců před tím, než tento centrální depozitář začne své činnosti zajišťovat externě u příslušného veřejného subjektu, avšak v každém případě nejpozději od 1. ledna 2016.
4. Opatření k zajištění disciplíny při vypořádání uvedená v čl. 6 odst. 1 až 4 se použijí ode dne vstupu aktu v přenesené pravomoci přijatého Komisí podle čl. 6 odst. 5 v platnost.
5. Opatření k zajištění disciplíny při vypořádání uvedená v čl. 7 odst. 1 až 13 a změna stanovená v článku 72 se použijí ode dne vstupu aktu v přenesené pravomoci přijatého Komisí podle čl. 7 odst. 15 v platnost.
Na mnohostranný obchodní systém, který splňuje kritéria stanovená v čl. 33 odst. 3 směrnice 2014/65/EU, se vztahuje čl. 7 odst. 3 druhý pododstavec tohoto nařízení:
a)
do konečného rozhodnutí o jeho žádosti o registraci podle článku 33 směrnice 2014/65/EU; nebo
b)
pokud mnohostranný obchodní systém nepožádal o registraci podle článku 33 směrnice 2014/65/EU, do 13. června 2017.
6. Opatření pro podávání zpráv podle čl. 9 odst. 1 se použijí ode dne vstupu prováděcího aktu přijatého Komisí podle čl. 9 odst. 3 v platnost.
7. Odkazy v tomto nařízení na směrnici 2014/65/EU a nařízení (EU) č. 600/2014 se do dne 3. ledna 2017 považují za odkazy na směrnici 2004/39/ES v souladu se srovnávací tabulkou obsaženou v příloze IV směrnice 2014/65/EU, pokud uvedená srovnávací tabulka obsahuje ustanovení uvedené ve směrnici 2004/39/ES.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 23. července 2014.
EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS (EU) N:o 909/2014,
annettu 23 päivänä heinäkuuta 2014,
arvopaperitoimituksen parantamisesta Euroopan unionissa sekä arvopaperikeskuksista ja direktiivien 98/26/EY ja 2014/65/EU sekä asetuksen (EU) N:o 236/2012 muuttamisesta
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka
ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 114 artiklan,
ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
sen jälkeen kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille,
ottavat huomioon Euroopan keskuspankin lausunnon (1),
ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (2),
noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä (3),
sekä katsovat seuraavaa:
(1)
Arvopaperikeskukset myötävaikuttavat yhdessä keskusvastapuolten kanssa suuressa määrin sellaisten kaupankäynnin jälkeisten infrastruktuurien ylläpitoon, joilla turvataan finanssimarkkinat ja annetaan markkinatoimijoille varmuus siitä, että arvopaperikaupat toteutetaan asianmukaisesti ja oikea-aikaisesti myös hyvin vaikeina stressikausina.
(2)
Koska arvopaperikeskusten ylläpitämillä arvopapereiden selvitysjärjestelmillä on keskeinen asema selvitysprosessissa, ne ovat merkittäviä koko järjestelmän kannalta arvopaperitoimitusmarkkinoiden toiminnassa. Arvopaperikeskusten ylläpitämillä arvopapereiden selvitysjärjestelmillä on tärkeä asema arvopapereiden hallintajärjestelmissä, joiden välityksellä järjestelmien osallistujat ilmoittavat sijoittajien hallinnassa olevista arvopapereista, minkä vuoksi ne ovat myös liikkeeseenlaskettujen arvopapereiden asiatonta luomista tai vähentämistä estävä keskeinen väline liikkeeseenlaskun jatkuvan eheyden valvonnassa, ja niillä on siten tärkeä rooli sijoittajien luottamuksen ylläpidossa. Lisäksi arvopaperikeskusten ylläpitämät arvopapereiden selvitysjärjestelmät liittyvät läheisesti vakuuksien turvaamiseen rahapolitiikan operaatioissa sekä luottolaitosten väliseen vakuuksien turvaamiseen, minkä vuoksi nämä järjestelmät ovat tärkeitä toimijoita vakuuksien käytössä.
(3)
Vaikka Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 98/26/EY (4) on vähennetty häiriöitä, joita arvopapereiden selvitysjärjestelmän osallistujaa koskeva maksukyvyttömyysmenettely aiheuttaa selvitysjärjestelmälle, on tarpeen käsitellä myös muita arvopapereiden selvitysjärjestelmiin kohdistuvia riskejä ja näitä järjestelmiä ylläpitävien arvopaperikeskusten maksukyvyttömyys- tai toimintahäiriöiden riskejä. Moniin arvopaperikeskuksiin kohdistuu luotto- ja likviditeettiriskejä, jotka aiheutuvat selvitykseen liittyvistä pankkipalveluista.
(4)
Arvopaperikeskukset ovat tehneet toistensa kanssa keskinäisiä linkkejä koskevia sopimuksia, jotka ovat lisänneet rajat ylittävien selvitysten määrää. Koska arvopaperikeskusten toiminnan vakaudesta ei ole annettu yleisiä sääntöjä, on asetettava kyseenalaiseksi sellaisten arvopaperikeskusten kestokyky, jotka tuovat maahan muiden jäsenvaltioiden arvopaperikeskuksiin kohdistuvia riskejä. Lisäksi markkinavetoiset muutokset kohti yhdentyneempiä arvopaperikeskuksen palvelujen markkinoita ovat osoittautuneet hyvin hitaiksi, vaikka rajat ylittävät selvitykset ovat lisääntyneet. Arvopaperitoimitusten avointen sisämarkkinoiden olisi tarjottava kaikille unionin sijoittajille mahdollisuus sijoittaa kaikkiin unionin arvopapereihin yhtä helposti ja käyttäen samoja prosesseja kuin kotimaisten arvopapereiden tapauksessa. Unionin arvopaperitoimitusmarkkinat ovat kuitenkin yhä hajanaiset kansalliset rajat ylittävässä toiminnassa ja rajat ylittävät selvitykset aiheuttavat edelleen suhteellisen suuria kustannuksia, jotka johtuvat erilaisista kansallisista säännöistä, joilla säännellään arvopaperikeskusten selvitysprosessia ja muita toimintoja, sekä arvopaperikeskusten välisen kilpailun vähyydestä.
Tämä hajanaisuus haittaa rajat ylittävää selvitystä ja aiheuttaa sille ylimääräisiä riskejä ja kustannuksia. Kun otetaan huomioon arvopaperikeskusten merkitys koko järjestelmän kannalta, niiden välistä kilpailua olisi edistettävä, jotta markkinatoimijoilla olisi mahdollisuus valita palvelun tarjoaja ja vähentää riippuvuuttaan yksittäisestä infrastruktuurin ylläpitäjästä. Niin kauan kuin markkinoiden ylläpitäjille ei ole asetettu samoja velvoitteita eikä arvopaperikeskuksille yhteisiä toiminnan vakautta koskevia standardeja, kansallisella tasolla toteutettavat toimenpiteet, joissa on todennäköisesti keskinäisiä eroja, vaikuttavat suoraan ja kielteisesti luotettavuuteen, tehokkuuteen ja kilpailuun unionin arvopaperitoimitusmarkkinoilla. Tällaiset merkittävät sisämarkkinoiden toiminnan esteet olisi poistettava, ja kilpailun vääristymät ja niiden syntyminen tulevaisuudessa olisi estettävä. Sisämarkkinoiden moitteettoman toiminnan varmistamiseksi on tarpeen luoda arvopaperitoimituksen yhdentyneet markkinat siten, että kansallisten ja rajat ylittävien arvopaperikauppojen välillä ei ole eroa. Sen vuoksi asianmukainen oikeusperusta tälle asetukselle on Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 114 artikla, sellaisena kuin sitä tulkitaan Euroopan unionin tuomioistuimen vakiintuneen oikeuskäytännön mukaisesti.
(5)
On tarpeen antaa asetus, jossa asetetaan markkinatoimijoille useita yhdenmukaisia velvoitteita, jotka koskevat tiettyjä toimitussykliin ja toimituskuriin liittyviä näkökohtia, ja siinä olisi myös asetettava joukko yhteisiä vaatimuksia arvopapereiden selvitysjärjestelmiä ylläpitäville arvopaperikeskuksille. Asetuksen suoraan sovellettavilla säännöillä pyritään varmistamaan, että kaikki markkinoiden ylläpitäjät ja arvopaperikeskukset noudattavat samoja suoraan sovellettavia velvoitteita, standardeja ja sääntöjä. Asetuksella pyritään lisäämään selvityksen luotettavuutta ja tehokkuutta unionissa estämällä erilaisten kansallisten sääntöjen antaminen, johon direktiivin saattaminen osaksi kansallisia lainsäädäntöjä johtaisi. Asetuksella pyritään myös vähentämään erilaisista kansallisista säännöistä johtuvaa sääntelyn monimutkaisuutta markkinoiden ylläpitäjien ja arvopaperikeskusten kannalta ja antamaan arvopaperikeskuksille mahdollisuus tarjota palvelujaan yli rajojen ilman, että ne joutuvat noudattamaan erilaisia kansallisia vaatimuksia, kuten arvopaperikeskusten toimilupia, valvontaa, organisointia ja riskejä koskevia vaatimuksia. Asettamalla asetuksessa arvopaperikeskuksille samat vaatimukset pyritään myös poistamaan kilpailun vääristymiä.
(6)
Finanssimarkkinoiden vakauden valvontaryhmä kehotti 20 päivänä lokakuuta 2010 vahvistamaan keskeisiä markkinainfrastruktuureja sekä tarkistamaan ja parantamaan nykyisiä standardeja. Kansainvälisen järjestelypankin (BIS) maksu- ja selvitysjärjestelmäkomitea (CPSS) ja kansainvälinen arvopaperimarkkinavalvojien yhteisö (IOSCO) hyväksyivät huhtikuussa 2012 finanssimarkkinoiden infrastruktuureja koskevat maailmanlaajuiset standardit. Näillä standardeilla on korvattu vuonna 2001 annetut BIS:n suositukset, jotka Euroopan keskuspankkijärjestelmä (EKPJ) ja Euroopan arvopaperimarkkinavalvojien komitea hyväksyivät Euroopan tasolla ei-sitovien suuntaviivojen muodossa. Kun otetaan huomioon finanssimarkkinoiden globaali luonne sekä arvopaperikeskusten merkitys koko järjestelmälle on tarpeen varmistaa, että arvopaperikeskusten toiminnan vakautta koskevat vaatimukset lähenevät toisiaan kansainvälisellä tasolla. Tässä asetuksessa olisi noudatettava finanssimarkkinoiden infrastruktuureja koskevia CPSS:n ja IOSCO:n laatimia olemassa olevia periaatteita. Komission sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) N:o 1095/2010 (5) perustetun Euroopan valvontaviranomaisen (Euroopan arvopaperimarkkinaviranomainen), jäljempänä ’EAMV’, olisi yhteistyössä EKPJ:n jäsenten kanssa varmistettava yhteensopivuus voimassa olevien standardien ja niihin myöhemmin tehtävien muutosten kanssa, kun ne laativat tässä asetuksessa tarkoitettuja teknisiä sääntelystandardeja ja teknisiä täytäntöönpanostandardeja sekä ohjeita ja suosituksia tai ehdottavat niiden tarkistamista.
(7)
Neuvosto tähdensi 2 päivänä joulukuuta 2008 antamissaan suuntaviivoissa, että arvopapereiden selvitysjärjestelmien luotettavuutta ja vakautta olisi lujitettava ja oikeudellisiin esteisiin, jotka haittaavat kaupan jälkeistä toimintaa unionissa, olisi puututtava.
(8)
Yksi EKPJ:n perustehtävistä on edistää maksujärjestelmien moitteetonta toimintaa. Tätä varten EKPJ:n jäsenet toteuttavat yleisvalvontaa varmistamalla, että selvitys- ja maksujärjestelmät toimivat tehokkaasti ja vakaasti. EKPJ:n jäsenet toimivat usein selvitysosapuolina arvopaperitapahtumien maksusuoritusten käsittelyssä. Ne ovat myös tärkeitä asiakkaita arvopaperikeskuksille, jotka hoitavat usein vakuuksien käytön rahapolitiikan operaatioissa. EKPJ:n jäsenten tiivis mukanaolo olisi varmistettava kuulemalla niitä toimilupien myöntämisestä arvopaperikeskuksille, näiden keskusten valvonnasta, kolmansien maiden arvopaperikeskusten tunnustamisesta sekä tiettyjen arvopaperikeskusten välisten linkkien hyväksymisestä. Rinnakkaisten säännöstöjen muodostumisen estämiseksi niiden tiivis mukanaolo olisi varmistettava kuulemalla niitä myös teknisten sääntely- ja täytäntöönpanostandardien laadinnasta sekä ohjeiden ja suositusten antamisesta, vaikka päävastuun teknisten sääntely- ja täytäntöönpanostandardien laadinnasta sekä ohjeiden ja suositusten antamisesta olisi tämän asetuksen mukaisesti oltava komissiolla ja EAMV:llä. Tällä asetuksella ei saisi rajoittaa Euroopan keskuspankin (EKP) ja kansallisten keskuspankkien velvollisuuksia varmistaa selvitys- ja maksujärjestelmien tehokkuus ja vakaus unionissa sekä muissa maissa. Tällä asetuksella ei saisi estää EKPJ:n jäseniä pääsemästä kaikkiin tietoihin, jotka ovat niiden tehtävien hoitamisen kannalta olennaisia, arvopaperikeskusten ja muiden finanssimarkkinoiden infrastruktuurien yleisvalvonta mukaan lukien.
(9)
EKPJ:n jäsenet, muut vastaavanlaista toimintaa tietyissä jäsenvaltioissa harjoittavat elimet tai muut julkiset elimet, joiden tehtävänä on hoitaa julkista velkaa tai jotka osallistuvat julkisen velan hoitoon unionissa, saattavat itse tarjota useita palveluja, kuten arvopapereiden selvitysjärjestelmän ylläpitoa, joiden perusteella niitä voitaisiin pitää arvopaperikeskuksina. Tällaiset toimijat, jotka toimivat arvopaperikeskuksina perustamatta erillistä yhteisöä, olisi vapautettava toimilupa- ja valvontavaatimuksista sekä tietyistä toiminnan organisointia, pääomaa ja investointipolitiikkaa koskevista vaatimuksista, mutta niihin olisi sovellettava kaikkia näiden lisäksi arvopaperikeskuksiin sovellettavia toiminnan vakautta koskevia vaatimuksia. Jos tällaiset jäsenvaltioiden toimijat toimivat arvopaperikeskuksina, niiden ei pitäisi tarjota palvelujaan muissa jäsenvaltioissa. Koska EKPJ:n jäsenet toimivat selvitysosapuolina arvopaperitoimituksessa, ne olisi vapautettava myös tämän asetuksen IV osaston vaatimuksista.
(10)
Tätä asetusta olisi sovellettava kaikilla rahoitusvälineillä tehtyjen kauppojen toteuttamiseen ja kaikkeen arvopaperikeskusten toimintaan, jollei toisin mainita. Tämä asetus ei saisi rajoittaa muun tiettyjä rahoitusvälineitä koskevan unionin lainsäädännön soveltamista, kuten Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/87/EY (6) soveltamista, eikä mainitun direktiivin mukaisesti hyväksyttyjä toimenpiteitä.
(11)
Arvopapereiden kirjaaminen arvo-osuusmuodossa on tärkeä askel arvopaperiselvityksen tehostamisessa ja arvopapereiden liikkeeseenlaskun jatkuvan eheyden varmistamisessa erityisesti, kun hallinta- ja siirtomenetelmät tulevat yhä monimutkaisemmiksi. Turvallisuussyistä tässä asetuksessa säädetään kaikkien Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2014/65/EU (7) ja Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 600/2014 (8) mukaisesti säännellyillä kauppapaikoilla kaupankäynnin kohteeksi otettujen tai kaupan pidettävien siirtokelpoisten arvopapereiden kirjaamisesta arvo-osuusmuodossa. Tässä asetuksessa ei olisi edellytettävä tietyn menetelmän käyttöä arvo-osuuksia luovassa ensimmäisessä kirjaamisessa, joka voi tapahtua pysäytysjärjestelmässä tai luomalla suoraan välittömästi arvo-osuuksia. Tässä asetuksessa ei olisi säädettävä siitä, minkä tyyppisen laitoksen on kirjattava arvopaperit arvo-osuusmuodossa liikkeeseenlaskun jälkeen, vaan siinä olisi pikemminkin sallittava eri toimijoiden, myös rekisteröintiasiamiesten, hoitaa tämä tehtävä. Tällaiset arvopaperit olisi kuitenkin kirjattava arvopaperikeskuksen arvo-osuusjärjestelmään, kun kyseisillä arvopapereilla tehdyt kaupat toteutetaan kauppapaikoilla, joita säännellään direktiivillä 2014/65/EU ja asetuksella (EU) N:o 600/2014, tai kun niitä käytetään vakuuksina Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2002/47/EY (9) säädetyin ehdoin, jotta voidaan varmistaa muun muassa kaikkien tällaisten arvopapereiden toimitus arvopapereiden selvitysjärjestelmässä. Pysäytysjärjestelmän käyttö tai arvopaperien muuttaminen arvo-osuuksiksi ei saisi johtaa arvopapereiden haltijoiden oikeuksien menettämiseen, ja ne olisi toteutettava varmistaen, että arvopapereiden haltijat voivat tarkistaa oikeutensa.
(12)
Toimituksen luotettavuuden varmistamiseksi arvopapereiden selvitysjärjestelmän kaikkien osallistujien, jotka ostavat tai myyvät tiettyjä rahoitusvälineitä, eli siirtokelpoisia arvopapereita, rahamarkkinavälineitä, yhteissijoitusyritysten osuuksia ja päästöoikeuksia, olisi toteutettava velvoitteensa sovittuna toimituspäivänä.
(13)
Pidemmät siirtokelpoisilla arvopapereilla tehtyjen kauppojen toimitusajat aiheuttavat epävarmuutta ja lisäävät arvopapereiden selvitysjärjestelmän osallistujiin kohdistuvia riskejä. Toimitusaikojen erilaiset kestot eri jäsenvaltioissa haittaavat täsmäytystä ja aiheuttavat virheitä liikkeeseenlaskijoille, sijoittajille ja välittäjille. Sen vuoksi olisi säädettävä yhteisestä toimitusajasta, joka helpottaisi sovitun toimituspäivän määrittämistä ja toimituskuria koskevien toimenpiteiden täytäntöönpanoa. Sellaisten siirtokelpoisilla arvopapereilla tehtyjen kauppojen sovittu toimituspäivä, jotka on toteutettu direktiivillä 2014/65/EU ja Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) N:o 600/2014 säännellyillä kauppapaikoilla, ei saisi olla myöhempi kuin toinen pankkipäivä kaupanteon jälkeen. Useista kaupoista, kuten arvopaperien takaisinostoa tai lainaksi antamista koskevista sopimuksista, koostuvien monitahoisten operaatioiden osalta mainittua vaatimusta olisi sovellettava ensimmäiseen tapahtumaan, johon liittyy arvopaperien siirto. Näiden operaatioiden standardoimattoman luonteen huomioon ottaen tätä vaatimusta ei olisi sovellettava kauppoihin, joista on sovittu yksityisesti asianomaisten osapuolten kesken, mutta jotka toteutetaan direktiivillä 2014/65/EU ja asetuksella (EU) N:o 600/2014 säännellyillä kauppapaikoilla, tai kauppoihin, jotka on toteutettu kahdenvälisesti, mutta joista on ilmoitettu direktiivillä 2014/65/EU ja asetuksella (EU) N:o 600/2014 säänneltyyn kauppapaikkaan. Tätä vaatimusta ei myöskään olisi sovellettava ensimmäiseen liiketoimeen, jossa asianomaiset siirtokelpoiset arvopaperit kirjataan arvo-osuusmuodossa ensimmäistä kertaa.
(14)
Arvopaperikeskusten ja muiden markkinainfrastruktuurien olisi toteutettava toimenpiteitä, joilla estetään ja korjataan toimituspuutteet. On olennaisen tärkeää, että tällaisia sääntöjä sovelletaan unionissa suoraan ja yhdenmukaisesti. Erityisesti olisi vaadittava, että arvopaperikeskukset ja muut markkinainfrastruktuurit ottavat käyttöön menettelyjä, joilla ne voivat toteuttaa asianmukaisia toimenpiteitä keskeyttääkseen jokaisen sellaisen osallistujan osallistumisen, joka aiheuttaa järjestelmällisesti toimituspuutteita, ja julkistaakseen tällaisen osallistujan henkilöllisyyden kuitenkin sillä edellytyksellä, että osallistujalle on annettu tilaisuus esittää huomautuksensa ennen päätöksen tekoa.
(15)
Yksi tehokkaimmista tavoista korjata toimituspuutteita on kohdistaa velvoitteensa laiminlyöviin osallistujiin alkuperäisen sopimuksen pakollinen täytäntöönpano. Tässä asetuksessa olisi annettava yhdenmukaiset säännöt seuraamuksista ja tietyistä korvausostoon liittyvistä näkökohdista, jotka koskevat kaikkia siirtokelpoisia arvopapereita, rahamarkkinavälineitä, yhteissijoitusyritysten osuuksia ja päästöoikeuksia. Tällaisia näkökohtia ovat ajoitus ja hinnoittelu. Näitä sääntöjä olisi mukautettava eri arvopaperimarkkinoiden, tiettyjen direktiivissä 2014/65/EU määriteltyjen kauppapaikkojen, kuten pk-yritysten kasvumarkkinoiden, ja tiettyjen monitahoisten operaatioiden, kuten arvopaperien takaisinostoa tai lainaksi antamista koskevien hyvin lyhytaikaisten sopimusten, erityispiirteisiin, jotta vältettäisiin arvopaperimarkkinoiden likviditeettiin ja tehokkuuteen kohdistuvat haitalliset vaikutukset. Toimituskuria koskevia sääntöjä olisi sovellettava tavalla, joka kannustaa kaikilla asiaankuuluvilla rahoitusvälineillä tehtyjen kauppojen toimittamiseen sovittuun toimituspäivään mennessä.
(16)
Toimituspuutteisiin liittyvät menettelyt ja seuraamukset olisi suhteutettava kyseisten puutteiden laajuuteen ja vakavuuteen ja mitoitettava niin, että ylläpidetään ja turvataan asiaankuuluvien rahoitusvälineiden likviditeetti. Erityisesti markkinatakaustoiminta on keskeisen tärkeää unionin markkinoiden likviditeetin ja varsinkin vähemmän likvidien arvopapereiden kannalta. Toimenpiteet, joilla estetään ja korjataan toimituspuutteet, olisi tasapainotettava suhteessa tarpeeseen ylläpitää ja turvata kyseisten rahoitusvälineiden likviditeetti. Velvoitteensa laiminlyöneille osallistujille asetetuista rahaluonteisista seuraamuksista saatavat tulot olisi ohjattava mahdollisuuksien mukaan korvauksena velvoitteensa täyttäneille asiakkaille eivätkä ne saisi missään tapauksessa muodostaa tulonlähdettä kyseiselle arvopaperikeskukselle. Arvopaperikeskusten olisi kuultava markkinainfrastruktuureja, joiden puitteissa ne tarjoavat arvopaperikeskuksen palveluja, tässä asetuksessa säädettyjen toimituskuria koskevien toimenpiteiden täytäntöönpanosta.
(17)
Useimmissa tapauksissa korvausostomenettely olisi käynnistettävä, jos rahoitusvälineitä ei ole toimitettu neljän pankkipäivän kuluessa sovitusta toimituspäivästä. Epälikvidien rahoitusvälineiden osalta on kuitenkin asianmukaista pidentää korvausostomenettelyn käynnistämistä edeltävää määräaikaa enintään seitsemään pankkipäivään. Perusteet sen määrittelemiseksi, milloin rahoitusvälineiden katsotaan olevan epälikvidejä, olisi laadittava teknisten sääntelystandardien avulla, ja niissä olisi otettava huomioon asetuksessa (EU) N:o 600/2014 jo tehdyt arvioinnit. Jos tällainen määrittely suoritetaan, korvausostomenettelyn käynnistämisen määräajan pidennyksen olisi oltava enintään seitsemän pankkipäivää.
(18)
Pk-yritysten kasvumarkkinoiden osalta on tarkoituksenmukaista joustaa siten, että niiden ei tarvitse soveltaa korvausostomenettelyä ennen kuin kaupan toteutumisesta on kulunut 15 päivää, jotta otettaisiin huomioon tällaisten markkinoiden likviditeetti ja erityisesti jotta mahdollistettaisiin markkinatakaajien toiminta näillä vähemmän likvideillä markkinoilla. Pk-yritysten kasvumarkkinoille ominaisia toimituskuria koskevia toimenpiteitä olisi sovellettava ainoastaan kyseisillä markkinoilla toteutettuihin kauppoihin. Komission yksiköiden 7 päivänä joulukuuta 2011 päivätyssä valmisteluasiakirjassa, joka liittyy komission tiedonantoon ”Toimintasuunnitelma pk-yritysten rahoituksen saannin parantamiseksi”, todetaan, että olisi kehitettävä pääomamarkkinoille pääsyä vaihtoehtona pk-yritysten pankkilainoille. Siksi on tarpeen laatia pk-yritysten kasvumarkkinoiden tarpeita paremmin vastaavat säännöt.
(19)
Arvopaperikeskukselle olisi sallittava korvausoston toteuttamisen valvonta selvitystä koskevien päällekkäisten toimeksiantojen osalta, kun ne kohdistuvat samoihin rahoitusvälineisiin ja niiden toteuttamisen pidennetty määräaika päättyy samana päivänä, jotta korvausostojen määrä voidaan minimoida siinä määrin, kuin se on tässä asetuksessa säädettyjen vaatimusten puitteissa mahdollista.
(20)
Koska tämän asetuksen päätarkoituksena on asettaa markkinoiden ylläpitäjille suoraan useita oikeudellisia velvoitteita, jotka koskevat muun muassa kaikkien siirtokelpoisten arvopapereiden kirjaamista arvo-osuusmuodossa arvopaperikeskukseen sen jälkeen, kun niillä on käyty kauppaa direktiivillä 2014/65/EU ja asetuksella (EU) N:o 600/2014 säännellyillä kauppapaikoilla tai kun ne on asetettu vakuuksiksi direktiivissä 2002/47/EY asetetuin ehdoin, ja markkinatoimijoiden velvoitteiden toteuttamista viimeistään toisena pankkipäivänä kaupanteon jälkeen, ja koska arvopaperikeskukset vastaavat arvopapereiden selvitysjärjestelmien toiminnasta ja sellaisten toimenpiteiden täytäntöönpanosta, joilla varmistetaan oikea-aikainen arvopaperitoimitus unionissa, on olennaisen tärkeää varmistaa, että kaikki arvopaperikeskukset ovat luotettavia ja vakaita ja että ne noudattavat jatkuvasti tässä asetuksessa säädettyjä tiukkoja toiminnan järjestämistä, harjoittamista ja vakautta koskevia vaatimuksia, ja myös toteuttavat kaikki perustellut toimet petosten ja laiminlyöntien vähentämiseksi. Arvopaperikeskusten toimilupia ja jatkuvaa valvontaa koskevat yhdenmukaiset ja suoraan sovellettavat säännöt liittyvät näin ollen olennaisesti markkinatoimijoille tällä asetuksella asetettuihin oikeudellisiin velvoitteisiin. Sen vuoksi arvopaperikeskusten toimilupia ja valvontaa koskevat säännöt olisi sisällytettävä samaan säädökseen kuin markkinatoimijoille asetetut oikeudelliset velvoitteet.
(21)
Koska arvopaperikeskuksille olisi asetettava yhteiset vaatimukset ja koska on tarpeen poistaa jäljellä olevat rajat ylittävän selvityksen esteet, kaikilla toimiluvan saaneilla arvopaperikeskuksilla olisi oltava vapaus tarjota palvelujaan unionin alueella, myös perustamalla sivuliikkeen. Jotta varmistettaisiin arvopaperikeskusten tarjoamien palvelujen riittävä luotettavuus toisessa jäsenvaltiossa, tällaisiin arvopaperikeskuksiin olisi sovellettava tässä asetuksessa säädettyä erityismenettelyä, jos ne aikovat tarjota tiettyjä tämän asetuksen mukaisia arvopaperikeskuksen ydinpalveluja vastaanottavassa jäsenvaltiossa tai perustaa sinne sivuliikkeen.
(22)
Unionin rajattomilla arvopaperitoimitusmarkkinoilla on tarpeen vahvistaa tämän asetuksen soveltamiseen osallistuvien viranomaisten valtuudet. Jäsenvaltioiden olisi erityisesti nimettävä tämän asetuksen soveltamisesta vastaavat viranomaiset, joille olisi annettava kaikki valvonta- ja tutkintavaltuudet, jotka ovat tarpeen niiden tehtävien hoitamiseksi. Arvopaperikeskuksen kotijäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen olisi vastattava toimiluvan myöntämisestä arvopaperikeskukselle ja arvopaperikeskuksen valvonnasta ja sen olisi saatava valtuudet näihin tehtäviin, koska sillä on hyvät edellytykset tutkia, miten arvopaperikeskukset harjoittavat päivittäistä toimintaansa, sekä tehdä säännöllisiä tarkastuksia ja ryhtyä tarvittaessa toimenpiteisiin.
Kyseisen toimivaltaisen viranomaisen olisi kuitenkin kuultava mahdollisimman varhain muita asiaan liittyviä viranomaisia ja tehtävä niiden kanssa yhteistyötä. Tällaisiin muihin viranomaisiin kuuluvat viranomaiset, jotka vastaavat arvopaperikeskuksen ylläpitämän jokaisen yksittäisen arvopapereiden selvitysjärjestelmän yleisvalvonnasta, keskuspankit, jotka laskevat liikkeeseen tärkeimpiä toimitusvaluuttoja, sekä tarvittaessa ne keskuspankit, jotka toimivat kunkin arvopapereiden selvitysjärjestelmän selvitysosapuolina, ja tarvittaessa myös konsernin muiden yksiköiden suhteen toimivaltaiset viranomaiset. Tällainen yhteistyö merkitsee myös sitä, että asianomaiset viranomaiset vaihtavat tietoja ja että näille viranomaisille tiedotetaan välittömästi kriisitilanteista, jotka vaikuttavat rahoitusjärjestelmän likviditeettiin ja vakauteen missä tahansa jäsenvaltiossa, johon arvopaperikeskus tai jokin osallistujista on sijoittautunut.
(23)
Jos arvopaperikeskus tarjoaa palvelujaan toisessa jäsenvaltiossa, vastaanottavan jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen olisi voitava pyytää kotijäsenvaltion toimivaltaisilta viranomaisilta kaikki pyynnön esittävän viranomaisen kannalta merkittävät arvopaperikeskuksen toimintaa koskevat tiedot. Nämä tiedot voivat koskea erityisesti vastaanottavaan jäsenvaltioon sijoittautuneille arvopaperikeskuksen käyttäjille tarjottuja palveluja tai käsiteltyjä välineitä tai valuuttoja, ja niihin voi sisältyä tietoja kielteisestä kehityksestä, riskinarviointien tuloksista ja korjaavista toimista. Kotijäsenvaltion toimivaltaisella viranomaisella olisi oltava pääsy myös kaikkiin arvopaperikeskuksen vastaanottavan jäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle määräajoin toimittamiin tietoihin.
(24)
Jos arvopaperikeskus tarjoaa palvelujaan muussa jäsenvaltiossa kuin siinä, johon se on sijoittautunut, muun muassa perustamalla sivuliikkeen, päävastuu arvopaperikeskuksen valvonnasta kuuluu sen kotijäsenvaltiontoimivaltaiselle viranomaiselle. Jos arvopaperikeskuksen toiminnasta vastaanottavassa jäsenvaltiossa on tullut merkittävää kyseisen vastaanottavan jäsenvaltion arvopaperimarkkinoiden toiminnan ja sijoittajien suojan kannalta, kotijäsenvaltion ja vastaanottavan jäsenvaltion toimivaltaisten ja muiden asiaan liittyvien viranomaisten olisi otettava käyttöön yhteistyöjärjestelyt valvoakseen kyseisen arvopaperikeskuksen toimintaa vastaanottavassa jäsenvaltiossa. Kotijäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen olisi myös voitava päättää, että kyseisissä yhteistyöjärjestelyissä harkitaan monenvälistä yhteistyötä, myös luonteeltaan kollegiaalista yhteistyötä, kotijäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen ja asianomaisten vastaanottavien jäsenvaltioiden toimivaltaisten ja muiden asiaan liittyvien viranomaisten kesken. Tällaisia yhteistyöjärjestelyjä ei olisi kuitenkaan katsottava asetuksen (EU) N:o 1095/2010 mukaisiksi valvontakollegioiksi. Mitään jäsenvaltiota tai jäsenvaltioryhmää ei saisi suoraan tai välillisesti syrjiä arvopaperikeskuksen tai selvityspalvelujen sijaintipaikkana. Minään viranomainen ei saisi tämän asetuksen mukaisia tehtäviä suorittaessaan suoraan tai välillisesti syrjiä mitään toisessa jäsenvaltiossa sijaitsevaa yritystä. Jollei tästä asetuksesta muuta johdu, yhdessä jäsenvaltiossa sijaitsevan arvopaperikeskuksen toisen jäsenvaltion tai kolmannen maan valuutan ehtoisten rahoitusvälineiden toimittamista ei olisi rajoitettava tai estettävä.
(25)
Tämä asetus ei saisi estää jäsenvaltioita edellyttämästä kansallisessa lainsäädännössään, että arvopaperikeskuksen osalta toimivaltaisen viranomaisen ja asiaan liittyvien viranomaisten väliselle, kansallisella tasolla tehtävälle päivittäiselle yhteistyölle luodaan erityiset oikeudelliset puitteet. Näiden kansallisten oikeudellisten puitteiden olisi oltava EAMV:n tämän asetuksen mukaisesti mahdollisesti antamien viranomaisten välisiä valvontakäytäntöjä ja yhteistyötä koskevien suuntaviivojen mukaisia.
(26)
Jokaisen oikeushenkilön, joka kuuluu arvopaperikeskuksen määritelmän piiriin, on saatava toimivaltaisilta kansallisilta viranomaisilta toimilupa ennen toimintansa aloittamista. Erilaisten liiketoimintamallien vuoksi arvopaperikeskus olisi määriteltävä viittaamalla tiettyihin ydinpalveluihin, jotka koostuvat selvityksestä, joka edellyttää arvopapereiden selvitysjärjestelmän ylläpitämistä, sekä notariaattipalveluista ja keskitetyistä arvopaperitilien hoitopalveluista. Arvopaperikeskuksen olisi ainakin ylläpidettävä arvopapereiden selvitysjärjestelmää ja tarjottava jotakin toista ydinpalvelua. Tällainen tehtävien yhdistely vaikuttaa olennaisesti siihen, että arvopaperikeskukset voivat hoitaa tehtävänsä arvopaperiselvityksessä ja arvopapereiden liikkeeseenlaskun jatkuvan eheyden varmistamisessa. Toimijat, jotka eivät ylläpidä arvopapereiden selvitysjärjestelmiä, kuten rekisteröintiasiamiehet, siirtoasiamiehet, direktiivin 2003/87/EY nojalla perustetusta rekisterijärjestelmästä vastaavat viranomaiset ja elimet tai Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) N:o 648/2012 (10) säännellyt keskusvastapuolet eivät kuulu arvopaperikeskuksen määritelmän piiriin.
(27)
Arvopaperikeskuksilla olisi oltava käytössä elvytyssuunnitelmat keskeisten toimintojensa jatkuvuuden varmistamiseksi. Toimivaltaisten viranomaisten olisi varmistettava, että kutakin arvopaperikeskusta varten laaditaan riittävä kriisinratkaisusuunnitelma, jota ylläpidetään jäsenvaltioiden asiaa koskevan kansallisen lainsäädännön mukaisesti, sanotun kuitenkaan rajoittamatta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2014/59/EU (11) soveltamista.
(28)
Jotta voitaisiin välittää luotettavia tietoja arvopapereiden selvitysjärjestelmien ulkopuolella toimitettujen arvopapereiden määrästä ja varmistaa, että aiheutuvia riskejä voidaan seurata ja hallita, kaikkien muiden arvopapereiden selvitysjärjestelmien ulkopuolella arvopaperitapahtumia toimittavien laitosten kuin arvopaperikeskusten olisi raportoitava selvitystoiminnastaan asianomaisille toimivaltaisille viranomaisille. Ilmoituksen vastaanottavan toimivaltaisen viranomaisen olisi sen jälkeen toimitettava kyseiset tiedot EAMV:lle ja tiedotettava sille kyseisestä selvitystoiminnasta mahdollisesti aiheutuvista riskeistä. Lisäksi EAMV:n olisi valvottava kyseistä selvitystoimintaa ja otettava huomioon sen mahdollisesti aiheuttamat riskit.
(29)
Jotta arvopaperikeskukset eivät ottaisi riskejä muissa toiminnoissa kuin niissä, joita tämän asetuksen nojalla myönnetty toimilupa koskee, toimiluvan saaneiden arvopaperikeskusten toiminnot olisi rajoitettava toimiluvan piiriin kuuluvien tai tämän asetuksen mukaisesti ilmoitettujen palvelujen tarjoamiseen, eikä arvopaperikeskuksilla saisi olla omistusyhteyksiä, sellaisina kuin ne on määritelty tässä asetuksessa viittaamalla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviin 2013/34/EU (12), tai suoraa tai välillistä vähintään 20 prosentin omistusta muiden kuin samanlaisia palveluja tarjoavien laitosten äänioikeuksista tai pääomasta, ellei tällainen omistusyhteys ole arvopaperikeskusten suhteen toimivaltaisten viranomaisten hyväksymä sillä perusteella, että se ei kasvata arvopaperikeskusten riskiprofiilia merkittävällä tavalla.
(30)
Jotta voidaan varmistaa arvopapereiden selvitysjärjestelmien luotettava toiminta, niiden ylläpito olisi annettava ainoastaan sellaisten arvopaperikeskusten tai arvopaperikeskuksina toimivien keskuspankkien tehtäväksi, joihin sovelletaan tätä asetusta.
(31)
Arvopaperikeskuksille olisi annettava lupa tarjota ydinpalvelujensa ohella palveluja, joilla lisätään arvopaperimarkkinoiden luotettavuutta, tehokkuutta ja avoimuutta luomatta kohtuuttomia riskejä niiden tarjoamien ydinpalvelujen kannalta, sanotun kuitenkaan rajoittamatta jäsenvaltioiden verolainsäädännöissä asetettujen erityisvaatimusten soveltamista. Kyseiset palvelut on eritelty tässä asetuksessa olevassa luettelossa, joka ei ole tyhjentävä, jotta arvopaperikeskukset voisivat vastata markkinoiden tulevaan kehitykseen. Jos tällaisten palvelujen tarjonta liittyy ennakonpidätystä tai veroviranomaisille ilmoittamista koskevaan velvollisuuteen, tarjonnassa noudatetaan edelleen asianomaisten jäsenvaltioiden lainsäädäntöä. Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 114 artiklan 2 kohdan mukaisesti valtaa toteuttaa 114 artiklan 1 kohdan mukaisia toimenpiteitä ei sovelleta veroja koskeviin säännöksiin tai määräyksiin. Euroopan unionin tuomioistuin katsoi 29 päivänä huhtikuuta 2004 antamassaan tuomiossa asiassa C-338/01, komissio v. neuvosto (13), että ilmaisua ”veroja koskevat säännökset tai määräykset” on tulkittava niin, että ne kattavat verovelvollisia henkilöitä, verollisia liiketoimia, veron määräytymisperustetta, verokantaa ja välittömiä ja välillisiä veroja koskevia vapautuksia määrittelevien säännösten lisäksi verojen perintään liittyvät yksityiskohtaiset säännöt.” Tämä asetus ei näin ollen kata verojen perintään liittyviä sääntöjä, joiden osalta olisi käytettävä eri oikeusperustaa.
(32)
Arvopaperikeskuksen, joka aikoo ulkoistaa jonkin ydinpalvelun kolmannelle osapuolelle tai tarjota uutta ydinpalvelua tai oheispalvelua, jota ei ole lueteltu tässä asetuksessa, ylläpitää toista arvopapereiden selvitysjärjestelmää, käyttää toista selvitysosapuolta tai perustaa arvopaperikeskusten välisiä linkkejä, joihin liittyy merkittäviä riskejä, olisi haettava siihen lupaa noudattamalla samaa menettelyä kuin alkuperäistä toimilupaa haettaessa, mutta kuitenkin sillä poikkeuksella, että toimivaltaisen viranomaisen olisi ilmoitettava lupaa hakeneelle arvopaperikeskukselle kolmen kuukauden kuluessa, onko lupa myönnetty vai evätty. Arvopaperikeskusten välisten linkkien osalta, joihin ei liity merkittäviä riskejä, tai niiden arvopaperikeskusten yhteentoimivien linkkien osalta, jotka ulkoistavat kyseisiin yhteentoimiviin linkkeihin liittyviä palvelujaan julkisyhteisöille kuten EKPJ:n jäsenille, ei olisi kuitenkaan vaadittava ennakkolupaa, vaan asianomaisten arvopaperikeskusten olisi ilmoitettava linkeistä niiden suhteen toimivaltaisille viranomaisille.
(33)
Jos arvopaperikeskus aikoo laajentaa palvelujaan tässä asetuksessa nimenomaisesti lueteltuihin muihin kuin pankkipalvelujen tyyppisiin oheispalveluihin, jotka eivät lisää siihen kohdistuvaa riskiä, sen olisi voitava tehdä niin ilmoitettuaan asiasta kotijäsenvaltionsa toimivaltaiselle viranomaiselle.
(34)
Kolmanteen maahan sijoittautuneiden arvopaperikeskusten olisi voitava tarjota palvelujaan unionissa, myös perustamalla sivuliikkeen. Jotta varmistettaisiin arvopaperikeskusten tarjoamien palvelujen riittävä luotettavuus kolmansien maiden arvopaperikeskusten osalta, kyseisiltä arvopaperikeskuksilta olisi edellytettävä EAMV:n antamaa tunnustusta, jos ne aikovat tarjota tiettyjä tässä asetuksessa lueteltuja palveluja tai perustaa sivuliikkeen unioniin. Jos kyseistä tunnustusta ei ole, kolmansien maiden arvopaperikeskusten olisi voitava perustaa linkkejä unioniin sijoittautuneiden arvopaperikeskusten kanssa, edellyttäen, että asianmukainen toimivaltainen viranomainen ei vastusta sitä. Finanssimarkkinoiden globaalin luonteen vuoksi kolmansien maiden arvopaperikeskusten tunnustaminen on sopivinta antaa EAMV:n tehtäväksi. EAMV:n olisi voitava tunnustaa kolmansien maiden arvopaperikeskukset vain, jos komissio toteaa, että niihin sovelletaan lainsäädäntö- ja valvontakehystä, joka on tosiasiallisesti tässä asetuksessa säädettyä vastaava, ja jos niihin sovelletaan tehokkaita toimilupamenettelyjä, tehokasta valvontaa ja yleisvalvontaa niiden sijoittautumismaassa ja jos EAMV:n ja arvopaperikeskusten suhteen toimivaltaisten viranomaisten ja asiaan liittyvien viranomaisten välille on luotu yhteistyöjärjestelyt. EAMV:n antaman tunnustuksen edellytyksenä olisi oltava, että toiminnan vakauden valvontakehys, jota sovelletaan unioniin sijoittautuneisiin ja tämän asetuksen nojalla toimiluvan saaneisiin arvopaperikeskuksiin, tunnustetaan tosiasiallisesti vastaavaksi.
(35)
Ottaen huomioon arvopaperikeskusten monimutkaisuus sekä näiden keskusten ja niiden tarjoamien palvelujen merkitys koko järjestelmälle, olisi varmistettava avointen hallintosääntöjen avulla, että toimiva johto, ylimmän hallintoelimen jäsenet, osakkeenomistajat ja osallistujat, jotka voivat käyttää arvopaperikeskuksen toimintaan määräysvaltaa, sellaisena kuin se on määritelty viittaamalla direktiiviin 2013/34/EU, ovat soveliaita varmistamaan arvopaperikeskuksen terveen ja varovaisen hoidon.
(36)
Jäsenvaltioissa on käytössä erilaisia hallintorakenteita. Useimmiten käytössä on yksi- tai kaksiportainen rakenne. Tässä asetuksessa käytettyjen määritelmien on tarkoitus kattaa kaikki olemassa olevat rakenteet suosimatta mitään erityistä rakennetta, ja niiden olisi oltava puhtaasti toiminnallisia, tarkoituksenaan vahvistaa säännöt tietyn tuloksen saavuttamiseksi riippumatta siitä, mitä kansallista yhtiöoikeutta laitokseen sovelletaan kussakin jäsenvaltiossa. Määritelmien ei näin ollen olisi vaikutettava kansallisen yhtiöoikeuden mukaiseen yleiseen toimivallan jakautumiseen.
(37)
Avoimilla hallintosäännöillä olisi varmistettava, että toisaalta arvopaperikeskusten osakkeenomistajien, johdon ja henkilöstön edut ja toisaalta arvopaperikeskusten viime kädessä palvelemien käyttäjien edut otetaan huomioon. Kyseisten hallintosääntöjen soveltaminen ei saisi kuitenkaan rajoittaa arvopaperikeskuksen valitseman omistajuusmallin soveltamista. Jokaista arvopaperikeskuksen ylläpitämää arvopapereiden selvitysjärjestelmää varten olisi perustettava käyttäjien komitea, jotta käyttäjillä olisi mahdollisuus neuvoa arvopaperikeskuksen ylintä hallintoelintä keskeisissä kysymyksissä, jotka vaikuttavat heihin, ja komiteoille olisi tarjottava tehtävänsä harjoittamiseen tarvittavat välineet. Arvopaperikeskusten eri käyttäjien, myös erityyppisten arvopapereiden haltijoiden, etujen olisi oltava edustettuina käyttäjien komiteassa.
(38)
Arvopaperikeskusten olisi voitava ulkoistaa tarjoamiensa palvelujen toteuttaminen edellyttäen, että tällaisista ulkoistamisjärjestelyistä aiheutuvat riskit hallitaan. Ottaen huomioon arvopaperikeskuksille uskottujen tehtävien merkitys tässä asetuksessa olisi säädettävä, että arvopaperikeskukset eivät saa siirtää velvoitteitaan kolmansille osapuolille ulkoistamalla toimintojaan kolmansille osapuolille sopimuspohjaisesti. Toimintojen ulkoistamiselle olisi asetettava tiukat ehdot, joilla pidetään yllä arvopaperikeskusten vastuuta toiminnoistaan ja varmistetaan, että arvopaperikeskusten valvonta ei heikkene. Jos arvopaperikeskus ulkoistaa toimintojaan julkisyhteisöille, ulkoistaminen olisi voitava tietyin ehdoin vapauttaa näistä vaatimuksista.
(39)
Tämä asetus ei saisi estää jäsenvaltioita, jotka sallivat suorat arvopapereiden hallintajärjestelmät, säätämästä kansallisessa lainsäädännössään, että muiden osapuolten kuin arvopaperikeskusten on suoritettava tai että muut osapuolet kuin arvopaperikeskukset voivat suorittaa tiettyjä toimintoja, jotka joissakin toisenlaisissa arvopapereiden hallintajärjestelmissä ovat tavanomaisesti arvopaperikeskusten suorittamia, ja määrittelemästä, kuinka nämä toiminnot olisi suoritettava. Erityisesti joissakin jäsenvaltioissa tilinhoitajat tai arvopaperikeskusten ylläpitämien arvopapereiden selvitysjärjestelmien osallistujat kirjaavat tapahtumat arvopaperikeskuksen hoitamille arvopaperitileille olematta välttämättä itse tilintarjoajia. Arvopaperikeskuksen tasolla tileille tehtyihin kirjauksiin liittyvän oikeusvarmuuden tarpeen vuoksi tällaisten muiden osapuolten erityinen rooli olisi tunnustettava tällä asetuksella. Siksi erityisten olosuhteiden vallitessa ja lainsäädännössä määriteltyjen tiukkojen sääntöjen mukaisesti pitäisi olla mahdollista jakaa vastuu tietyistä ylimmän tason arvopaperitilien ylläpitämiseen liittyvistä näkökohdista arvopaperikeskuksen ja asiaankuuluvan toisen osapuolen kesken tai säätää kyseisen toisen osapuolen yksinomaisesta vastuusta kyseisten näkökohtien osalta edellyttäen, että tämä toinen osapuoli toimii asianmukaisen sääntelyn ja valvonnan alaisena. Vastuun jakamisen laajuudelle ei olisi asetettava minkäänlaisia rajoituksia.
(40)
Arvopaperikeskusten ja niiden käyttäjien välisiin suhteisiin olisi tuotava avoimuutta liiketoiminnan harjoittamista koskevien sääntöjen avulla. Arvopaperikeskuksella olisi erityisesti oltava arvopapereiden selvitysjärjestelmään osallistumista koskevat julkistetut, avoimet, objektiiviset ja syrjimättömät perusteet, joilla osallistujien pääsyä järjestelmään voidaan rajoittaa ainoastaan riskien perusteella. Toimivaltaisille viranomaisille olisi annettava asianmukaiset keinot puuttua nopeasti tapauksiin, joissa arvopaperikeskukset ovat perusteettomasti kieltäytyneet tarjoamasta palvelujaan osallistujille. Arvopaperikeskusten olisi julkistettava palvelujensa hinnat ja niistä perittävät maksut. Koska arvopaperikeskuksilla on yhä huomattava markkinavoima oman jäsenvaltionsa alueella, ja jotta niiden palveluihin olisi oltava avoin ja syrjimätön pääsy, arvopaperikeskusten ei olisi voitava poiketa ydinpalvelujensa osalta julkistamastaan hintapolitiikasta ja niillä olisi oltava erillinen tilinpito kuhunkin tarjoamaansa ydinpalveluun ja oheispalveluun liittyviä kustannuksia ja tuloja varten. Näillä osallistumissäännöksillä täydennetään ja lujitetaan markkinatoimijoiden oikeutta käyttää toisessa jäsenvaltiossa olevaa selvitysjärjestelmää direktiivin 2014/65/EU mukaisesti.
(41)
Tehokkaan tietojen rekisteröinnin, toimituksen ja maksamisen edistämiseksi arvopaperikeskusten olisi noudatettava tietoliikennemenettelyissään niiden osallistujien ja markkinarakenteiden kanssa, joiden kanssa ne toimivat yhdessä, viestien lähettämistä ja viitetietoja koskevia asianomaisia kansainvälisiä avoimia tietoliikennemenettelyjä ja -standardeja.
(42)
Koska arvopaperien selvitysjärjestelmillä on keskeinen rooli finanssimarkkinoilla, arvopaperikeskusten olisi palvelujaan tarjotessaan parhaansa mukaan varmistettava arvopaperitapahtumien oikea-aikainen selvitys ja arvopapereiden liikkeeseenlaskun jatkuva eheys. Tämä asetus ei saisi vaikuttaa jäsenvaltioiden kansalliseen lainsäädäntöön, jolla säännellään arvopaperien hallintaa ja järjestelyjä arvopapereiden liikkeeseenlaskun jatkuvan eheyden ylläpitämiseksi. Asetuksessa olisi kuitenkin edellytettävä, että arvopaperikeskukset erottelevat osallistujiensa ja näiden asiakkaiden varojen turvaamisen edistämiseksi kunkin osallistujan arvopaperitilit ja tarjoavat pyynnöstä mahdollisuuden osallistujien asiakkaiden tilien yksityiskohtaisempaan erottelemiseen, mikä voi joissakin tapauksissa olla mahdollista vain korkeammilla kustannuksilla, jotka lankeavat niiden osallistujien asiakkaiden maksettavaksi, jotka ovat pyytäneet yksityiskohtaisempaa erottelua. Arvopaperikeskuksilta ja niiden osallistujilta olisi edellytettävä sekä yhteisasiakaserottelua että yksilöllistä asiakaserottelua, jotta asiakkaat voivat valita mielestään parhaiten tarpeisiinsa soveltuvan erottelun tason.
Tästä olisi poikettava ainoastaan silloin, kun muista yhteiskuntapolitiikkaan ja erityisesti tehokkaaseen ja avoimeen verojen keräämiseen liittyvistä vaatimuksista johtuen arvopaperikeskukselta ja sen osallistujilta edellytetään yksilöllistä asiakaserottelua sellaisen jäsenvaltion kansalaisten ja asukkaiden ja kyseiseen jäsenvaltioon sijoittautuneiden oikeushenkilöiden osalta, jossa tämän asetuksen voimaantulopäivänä tällaista yksilöllistä asiakaserottelua edellytetään sen jäsenvaltion lainsäädännön mukaisesti, jonka lainsäädännön nojalla arvopaperit on luotu, ja ainoastaan kyseisen jäsenvaltion kansalaisten ja asukkaiden ja kyseiseen jäsenvaltioon sijoittautuneiden oikeushenkilöiden osalta. Arvopaperikeskusten olisi varmistettava, että näitä vaatimuksia sovelletaan erikseen kuhunkin niiden ylläpitämään arvopapereiden selvitysjärjestelmään. Arvopaperikeskusten ei olisi käytettävä omilla tileillään osallistujalle kuuluvia arvopapereita, ellei kyseinen osallistuja ole antanut siihen nimenomaista lupaa, eikä niiden olisi muutoin käytettävä omalla tilillään arvopapereita, jotka eivät kuulu niille, sanotun kuitenkaan rajoittamatta oheispalvelujen tarjoamista. Lisäksi arvopaperikeskuksen olisi vaadittava osallistujia hankkimaan asiakkailtaan ennalta mahdollisesti tarvittava suostumus.
(43)
Direktiivissä 98/26/EY säädetään, että arvopaperien selvitysjärjestelmiin kyseisten järjestelmien sääntöjen mukaisesti kirjattujen siirtomääräysten olisi oltava oikeudellisesti täytäntöönpanokelpoisia ja kolmansia osapuolia sitovia. Ottaen kuitenkin huomioon, että direktiivissä 98/26/EY ei viitata suoraan arvopaperien selvitysjärjestelmiä ylläpitäviin arvopaperikeskuksiin, tässä asetuksessa olisi selkeyden vuoksi edellytettävä, että arvopaperikeskukset määrittävät ajankohdan tai ajankohdat, jolloin siirtomääräykset kirjataan niiden järjestelmiin ja niistä tulee peruuttamattomia edellä mainitun direktiivin sääntöjen mukaisesti. Lisäksi arvopaperikeskusten olisi oikeusvarmuuden lisäämiseksi ilmoitettava osallistujilleen ajankohta, jolloin arvopaperien tai rahavarojen siirrosta arvopaperien selvitysjärjestelmässä tulee oikeudellisesti täytäntöönpanokelpoinen ja kolmansia osapuolia sitova tapauskohtaisen kansallisen lainsäädännön mukaisesti. Arvopaperikeskusten olisi lisäksi toteutettava kaikki kohtuullisiksi katsottavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että arvopaperien tai rahavarojen siirrot ovat oikeudellisesti täytäntöönpanokelpoisia ja kolmansia osapuolia sitovia viimeistään tosiasialliseksi toimituspäiväksi sovitun pankkipäivän päättyessä.
(44)
Jotta vältettäisiin selvitysosapuolen maksukyvyttömyydestä johtuvat toimitusriskit, arvopaperikeskuksen olisi toteutettava arvopaperitapahtuman maksusuoritusten käsittely keskuspankissa avattujen tilien välityksellä aina, kun se on käytännöllistä ja mahdollista. Jollei tämä vaihtoehto ole käytännöllinen tai mahdollinen, arvopaperikeskuksen olisi voitava toteuttaa maksuvelvoitteet sellaisessa luottolaitoksessa avattujen tilien välityksellä, joka on perustettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2013/36/EU (14) säädetyin edellytyksin, soveltaen erityistä toimilupamenettelyä ja toiminnan vakautta koskevia vaatimuksia, joista säädetään tämän asetuksen IV osastossa.
(45)
Selvitykseen liittyviä pankkipalveluja, joihin liittyy luotto- ja likviditeettiriskejä, voidaan toteuttaa ainoastaan arvopaperikeskusten toimesta tai ulkoistaa ainoastaan sellaisille laitoksille, jotka on valtuutettu tarjoamaan arvopaperikeskusten toimintaan liittyviä pankkipalveluja tässä asetuksessa säädetyn mukaisesti.
(46)
Jotta voitaisiin varmistaa tehokkuusedut, jotka saadaan tarjoamalla sekä arvopaperikeskus- että pankkipalveluja saman konsernin sisällä, tämän asetuksen vaatimukset eivät saisi olla esteenä sille, että kyseinen luottolaitos kuuluu samaan konserniin kuin kyseinen arvopaperikeskus. On asianmukaista säätää menettelyistä, joiden mukaisesti arvopaperikeskukset voisivat saada luvan oheispalvelujen tarjoamiseen osallistujilleen ja muille toimijoille saman oikeushenkilön kautta tai sellaisen erillisen oikeushenkilön kautta, joka voi olla tai olla olematta saman emoyrityksen määräysvallassa olevaa konsernia. Jos jokin muu luottolaitos kuin keskuspankki toimii selvitysosapuolena, luottolaitoksen olisi voitava tarjota arvopaperikeskuksen osallistujille tässä asetuksessa säädettyjä palveluja, jotka kuuluvat toimiluvan piiriin, mutta se ei saa tarjota muita pankkipalveluja saman oikeushenkilön kautta, jotta voidaan rajoittaa selvitysjärjestelmien altistumista luottolaitoksen kaatumisesta aiheutuville riskeille.
(47)
Koska direktiivissä 2013/36/EU ei käsitellä erityisesti päivänsisäisiä luotto- ja likviditeettiriskejä, jotka johtuvat selvitykseen liittyvistä pankkipalveluista, tällaisia palveluja tarjoaville luottolaitoksille ja arvopaperikeskuksille olisi myös asetettava luotto- ja likviditeettiriskien vähentämistä varten tiukat erityisvaatimukset, mukaan lukien riskiperusteinen lisäpääomavaatimus, jossa on otettu huomioon asianomaiset päivänsisäisestä luotontarjoamisesta aiheutuvat riskit. Näiden luotto- ja likviditeettiriskien vähentämistä varten asetettujen tiukkojen vaatimusten olisi oltava finanssimarkkinoiden infrastruktuureja koskevien maailmanlaajuisten standardien ja Baselin pankkivalvontakomitean huhtikuussa 2013 julkaisemassa asiakirjassa ”Monitoring tools for intraday liquidity management” esitettyjen periaatteiden mukaisia.
(48)
Joihinkin myös luottolaitoksina toimiviin arvopaperikeskuksiin sovelletaan Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) N:o 575/2013 (15) sekä direktiivissä 2013/36/EU säädettyjä luottolaitoksia koskevia omien varojen vaatimuksia ja ilmoitusvelvollisuutta. Ottaen huomioon kyseisten arvopaperikeskusten merkitys koko järjestelmän kannalta on tarkoituksenmukaista, että niihin sovelletaan kaikkein tiukimpia unionin lainsäädännössä säädettyjä vaatimuksia, jotta vältettäisiin lukuisten unionin sääntöjen kumulatiivinen soveltaminen esimerkiksi omien varojen ilmoittamisvelvollisuuden osalta. Kaikilla aloilla, joilla havaitaan mahdollista vaatimusten päällekkäisyyttä, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) N:o 1093/2010 (16) perustetun Euroopan valvontaviranomaisen (Euroopan pankkiviranomainen), jäljempänä ’EPV’, ja EAMV:n olisi annettava lausunto unionin säädösten asianmukaisesta soveltamisesta asetuksen (EU) N:o 1093/2010 34 artiklan ja asetuksen (EU) N:o 1095/2010 34 artiklan mukaisesti.
(49)
Asetuksessa (EU) N:o 575/2013 ja direktiivissä 2013/36/EU säädettyjen omia varoja koskevien vaatimusten lisäksi luottolaitoksiin ja arvopaperikeskuksiin olisi sovellettava lisäpääomavaatimusta, jossa otetaan huomioon riskit, myös luotto- ja likviditeettiriskit, joita aiheutuu päivänsisäisestä luotontarjoamisesta muiden muassa arvopapereiden selvitysjärjestelmän osallistujille ja muille arvopaperikeskuksen palvelujen käyttäjille.
(50)
Jotta voidaan varmistaa, että luotto- ja likviditeettiriskien vähentämiseen tarkoitettuja erityistoimenpiteitä noudatetaan täysimittaisesti, toimivaltaisten viranomaisten olisi voitava vaatia, että arvopaperikeskukset nimeävät useamman kuin yhden luottolaitoksen aina, kun kyseiset viranomaiset voivat saatavilla olevan näytön perusteella osoittaa, että yhteen luottolaitokseen kohdistuvaa luotto- ja likviditeettiriskien keskittymistä ei ole pienennetty riittävästi. Arvopaperikeskusten pitäisi myös voida nimetä useampia kuin yksi luottolaitos.
(51)
Vastuu sen valvomisesta, että nimetyt luottolaitokset tai arvopaperikeskukset, joille on myönnetty lupa tarjota toimitukseen liittyviä pankkipalveluja, noudattavat asetuksen (EU) N:o 575/2013 ja direktiivin 2013/36/EU vaatimuksia sekä tässä asetuksessa säädettyjä erityisiä asiaa koskevia vakavaraisuusvaatimuksia, olisi annettava asetuksessa (EU) N:o 575/2013 tarkoitetuille toimivaltaisille viranomaisille. On suotavaa, että arvopaperikeskusten pankkipalvelut, jotka laajuutensa ja luonteensa puolesta voivat aiheuttaa merkittävän riskin unionin rahoitusvakaudelle, ovat suoraan EKP:n valvonnassa neuvoston asetuksessa (EU) N:o 1024/2013 (17) säädettyjen ehtojen mukaisesti, jotta varmistettaisiin valvontastandardien johdonmukainen soveltaminen. Tämä asetus ei saisi rajoittaa asetuksen (EU) N:o 1024/2013 soveltamista.
(52)
Luottolaitoksen tai arvopaperikeskuksen, jolle on myönnetty lupa tarjota toimitukseen liittyviä pankkipalveluja, olisi noudatettava kaikkea luottolaitoksiin sovellettavaa voimassa olevaa tai myöhemmin annettavaa unionin lainsäädäntöä. Tämä asetus ei saisi rajoittaa direktiivin 2014/59/EU tai minkään muun sellaisen unionin tulevan säädöksen soveltamista, joka koskee puitteita luottolaitosten, sijoituspalveluyritysten ja muiden rahoituslaitosten elvyttämiselle ja kriisinratkaisulle.
(53)
Jotta arvopaperikeskusten tarjoamien palvelujen luotettavuus ja jatkuvuus voitaisiin varmistaa riittävällä tavalla, arvopaperikeskuksille olisi asetettava erityiset yhdenmukaiset ja suoraan sovellettavat toiminnan vakautta ja pääomaa koskevat vaatimukset, joilla voidaan vähentää niiden oikeudellisia, operatiivisia ja sijoitusriskejä.
(54)
Arvopaperikeskusten välisten linkkijärjestelyjen luotettavuudelle olisi asetettava erityisvaatimukset, jotta mahdollistettaisiin arvopaperikeskuksen osallistujien pääsy muihin arvopapereiden selvitysjärjestelmiin. Pankkipalvelujen tyyppisten oheispalvelujen tarjoaminen erillisen oikeushenkilön kautta ei saisi estää arvopaperikeskuksia saamasta tällaisia palveluja varsinkaan, jos ne ovat toisen arvopaperikeskuksen ylläpitämän arvopapereiden selvitysjärjestelmän osallistujia. Erityisen tärkeää on, että linkkijärjestelyistä mahdollisesti aiheutuvia riskejä, kuten luotto- tai likviditeettiriskejä, organisatorisia riskejä tai muita arvopaperikeskuksille aiheutuvia merkityksellisiä riskejä, vähennetään täysimittaisesti. Yhteentoimivien linkkien osalta on tärkeää, että linkitetyissä arvopapereiden selvitysjärjestelmissä on samat ajankohdat sille, milloin siirtomääräykset tulevat järjestelmään ja milloin tällaisia siirtomääräyksiä ei voida enää peruuttaa, ja että niissä käytetään vastaavanlaisia sääntöjä sen osalta, milloin arvopapereiden ja maksujen siirrot ovat lopullisia. Samoja periaatteita olisi sovellettava arvopaperikeskuksiin, jotka käyttävät yhteistä tietoteknistä toimitusinfrastruktuuria.
(55)
Jotta toimivaltaiset viranomaiset voivat tehokkaasti valvoa arvopaperikeskusten toimintaa, arvopaperikeskuksiin olisi sovellettava tiukkoja tietojen säilyttämistä koskevia vaatimuksia. Arvopaperikeskusten on säilytettävä vähintään kymmenen vuoden ajan kaikki tiedot kaikista suoritetuista palveluista, mukaan lukien sellaisia vakuudenhallintapalveluja koskevat kauppatiedot, joihin liittyy arvopaperien takaisinostoa tai lainaksi antamista koskevien sopimusten käsittelyä. Arvopaperikeskusten saattaa mainittujen tietojen säilyttämistä koskevien vaatimusten noudattamiseksi olla tarpeen määrittää yhteinen malli, jota niiden asiakkaat käyttävät toimittaakseen kauppatiedot mahdollisia asiaa koskevia tämän asetuksen nojalla hyväksyttyjä teknisiä sääntely- ja täytäntöönpanostandardeja noudattaen.
(56)
Monissa jäsenvaltioissa liikkeeseenlaskijoiden on kansallisen lainsäädännön mukaan laskettava tietyntyyppiset arvopaperit, erityisesti osakkeet, liikkeeseen kansallisten arvopaperikeskustensa välityksellä. Jotta voitaisiin poistaa tämä este, joka haittaa unionin kaupan jälkeisen toiminnan markkinoiden moitteetonta toimintaa, ja antaa liikkeeseenlaskijoille mahdollisuus valita tehokkain tapa hallinnoida arvopapereitaan, liikkeeseenlaskijoilla olisi oltava oikeus valita mikä tahansa unioniin sijoittautunut arvopaperikeskus kirjaamaan niiden liikkeeseen laskemia arvopapereita ja tarjoamaan niille tarvittavia arvopaperikeskuksen palveluja. Koska kansallisen yhtiöoikeuden yhdenmukaistaminen ei kuulu tämän asetuksen soveltamisalaan, olisi edelleen sovellettava asianmukaista kansallista yhtiöoikeutta tai muuta vastaavaa lainsäädäntöä, jonka nojalla arvopaperit on luotu, ja otettava käyttöön järjestelyjä sen varmistamiseksi, että kansallisen yhtiöoikeuden ja muun vastaavan lainsäädännön vaatimukset täyttyvät, jos käytetään vapautta valita arvopaperikeskus. Kyseinen kansallinen yhtiöoikeus tai muu vastaava lainsäädäntö, jonka nojalla arvopaperit on luotu, sääntelee arvopaperien liikkeeseenlaskijan ja niiden haltijoiden tai mahdollisten kolmansien osapuolten välisiä suhteita ja näiden arvopapereihin liittyviä oikeuksia ja velvollisuuksia, kuten äänivaltaa, osinkoja ja yhtiötapahtumia. Kieltäytyminen tarjoamasta palveluja liikkeeseenlaskijalle olisi sallittava ainoastaan kattavan riskinarvioinnin tai sen perusteella, että asianomainen arvopaperikeskus ei tarjoa lainkaan liikkeeseenlaskupalveluja asianomaisen jäsenvaltion yhtiöoikeuden tai muun vastaavan lainsäädännön nojalla luotujen arvopapereiden osalta. Toimivaltaisille viranomaisille olisi annettava asianmukaiset keinot puuttua nopeasti tapauksiin, joissa arvopaperikeskukset ovat perusteettomasti kieltäytyneet tarjoamasta palvelujaan liikkeeseenlaskijoille.
(57)
Koska tämä asetus osaltaan tehostaa lisääntyvää arvopaperien rajat ylittävää omistusta ja siirtoja, on erittäin kiireellistä ja tärkeää antaa selkeät säännöt arvopaperikeskusten ylläpitämillä tileillä pidettäviä arvopapereita koskeviin omistusoikeudellisiin näkökohtiin sovellettavasta lainsäädännöstä. Tämä on kuitenkin horisontaalinen kysymys, joka ei kuulu tämän asetuksen soveltamisalaan ja jota voidaan käsitellä myöhemmin annettavissa unionin säädöksissä.
(58)
Marraskuun 7 päivänä 2006 annetuilla selvitysalan eurooppalaisilla käytännesäännöillä on luotu vapaaehtoiset puitteet arvopaperikeskusten ja muiden markkinainfrastruktuurien väliselle pääsylle. Kaupan jälkeiset prosessit ovat kuitenkin yhä jakautuneet kansallisten rajojen mukaisesti, minkä vuoksi rajat ylittävät kaupat ovat tarpeettoman kalliita. Olisi vahvistettava yhdenmukaiset vaatimukset arvopaperikeskusten välisille linkeille sekä arvopaperikeskusten ja muiden markkinainfrastruktuurien väliselle pääsylle. Jotta arvopaperikeskukset voisivat tarjota osallistujilleen pääsyä muille markkinoille, niillä olisi oltava oikeus tulla toisen arvopaperikeskuksen osallistujiksi tai pyytää toista arvopaperikeskusta kehittämään erityistoimintoja, jotka mahdollistavat pääsyn kyseiseen arvopaperikeskukseen. Pääsy olisi myönnettävä oikeudenmukaisin, kohtuullisin ja syrjimättömin ehdoin ja se olisi evättävä ainoastaan, jos se on vaaraksi finanssimarkkinoiden moitteettomalle ja asianmukaiselle toiminnalle tai aiheuttaa järjestelmäriskin. Toimivaltaisille viranomaisille olisi annettava asianmukaiset keinot puuttua nopeasti tapauksiin, joissa arvopaperikeskus on perusteettomasti kieltäytynyt myöntämästä pääsyä toiselle arvopaperikeskukselle. Jos arvopaperikeskusten väliset linkit tuovat toimitukseen merkittäviä riskejä, linkkeihin olisi saatava luvat toimivaltaisilta viranomaisilta, joiden olisi myös lisättävä näiden linkkien valvontaa.
(59)
Arvopaperikeskusten olisi myös voitava saada keskusvastapuolelta tai kauppapaikalta tapahtumasyötteitä, ja näillä markkinainfrastruktuureilla olisi oltava pääsy arvopaperikeskusten ylläpitämiin arvopapereiden selvitysjärjestelmiin. Pääsy voidaan evätä ainoastaan, jos se on vaaraksi finanssimarkkinoiden moitteettomalle ja asianmukaiselle toiminnalle tai aiheuttaa järjestelmäriskin, eikä pyyntöä saa evätä markkinaosuuden menettämisen perusteella.
(60)
Toimivaltaisille viranomaisille olisi annettava asianmukaiset keinot puuttua nopeasti tapauksiin, joissa arvopaperikeskukset tai markkinainfrastruktuurit ovat perusteettomasti evänneet palvelunsa. Tällä asetuksella saatetaan valmiiksi asetuksessa (EU) N:o 648/2012 ja asetuksessa (EU) N:o 600/2014 säädetyt markkinapaikkojen, keskusvastapuolien ja arvopaperikeskusten väliset pääsyä koskevat järjestelyt, jotka ovat tarpeen kaupan jälkeisten palvelujen kilpailullisten sisämarkkinoiden luomiseksi. EAMV:n ja komission olisi jatkettava kaupan jälkeisen infrastruktuurin kehityksen tiivistä seurantaa ja komission olisi puututtava tarvittaessa tilanteeseen estääkseen kilpailun vääristymien ilmenemisen sisämarkkinoilla.
(61)
Finanssialan moitteettomien toiminnan vakauden valvontapuitteiden ja liiketoimintapuitteiden olisi perustuttava vahvoihin valvonta- ja seuraamusjärjestelmiin. Sen vuoksi valvontaviranomaisille olisi annettava riittävät toimintavaltuudet, ja niiden olisi voitava tukeutua varoittaviin seuraamusjärjestelyihin, joilla puututaan lainvastaisiin menettelyihin. Seuraamusjärjestelmien lujittamisesta finanssipalvelujen alalla 8 päivänä joulukuuta 2010 annetussa komission tiedonannossa tarkastellaan uudelleen nykyisiä valtuuksia määrätä seuraamuksia ja niiden soveltamista käytäntöön, jotta seuraamuksia voitaisiin yhtenäistää kaikissa valvontatoiminnoissa.
(62)
Sen varmistamiseksi, että arvopaperikeskukset, selvitysosapuoliksi nimetyt luottolaitokset, niiden ylimpien hallintoelinten jäsenet sekä muut henkilöt, joilla on tosiasiallinen määräysvalta niiden liiketoiminnassa, tai ketkä tahansa muut henkilöt tosiasiallisesti noudattavat tämän asetuksen vaatimuksia, toimivaltaisten viranomaisten olisi voitava soveltaa hallinnollisia seuraamuksia ja muita toimenpiteitä, jotka ovat tehokkaita, oikeasuhteisia ja varoittavia.
(63)
Jotta seuraamukset olisivat varoittavia ja niitä sovellettaisiin johdonmukaisesti kaikissa jäsenvaltioissa, tässä asetuksessa olisi säädettävä seuraavista seikoista: sellaisia keskeisiä hallinnollisia seuraamuksia ja muita toimenpiteitä koskevasta luettelosta, joiden on oltava toimivaltaisten viranomaisten käytettävissä; toimivallasta määrätä näitä seuraamuksia ja muita toimenpiteitä sekä luonnollisille henkilöille että oikeushenkilöille, jotka ovat vastuussa rikkomisesta; sellaisia keskeisiä perusteita koskevasta luettelosta, joilla päätetään kyseisten seuraamusten ja muiden toimenpiteiden tyypistä ja tasosta, sekä hallinnollisten sakkojen tasoista. Hallinnollisissa sakoissa olisi otettava huomioon muun muassa todettu rikkomisesta saatu taloudellinen hyöty, rikkomisen vakavuus ja kesto, mahdolliset raskauttavat tai lieventävät tekijät sekä hallinnollisten sakkojen varoittava vaikutus, ja hallinnollisia sakkoja voitaisiin tarvittaessa alentaa toimivaltaisen viranomaisen kanssa tehdyn yhteistyön johdosta. Seuraamusten hyväksymisessä ja julkistamisessa olisi noudatettava Euroopan unionin perusoikeuskirjassa, jäljempänä ’perusoikeuskirja’, vahvistettuja perusoikeuksia, erityisesti oikeutta yksityis- ja perhe-elämän kunnioittamiseen (7 artikla), oikeutta henkilötietojen suojaan (8 artikla) ja oikeutta tehokkaisiin oikeussuojakeinoihin ja puolueettomaan tuomioistuimeen (47 artikla).
(64)
Mahdollisten rikkomisten havaitsemiseksi toimivaltaisten viranomaisten käyttöön olisi annettava tehokkaat mekanismit, joilla kannustetaan ilmoittamaan mahdollisista tai tosiasiallisista rikkomisista. Mekanismeihin olisi kuuluttava riittävät suojatoimet niiden henkilöiden suojelemiseksi, jota ilmoittavat tämän asetuksen mahdollisista tai tosiasiallisista rikkomisista tai joita syytetään tällaisista rikkomisista. Olisi luotava asianmukaiset menettelyt, joilla varmistetaan rikkomisesta syytetyn henkilön oikeus henkilötietojen suojaan, oikeus puolustukseen ja oikeus tulla kuulluksi ennen kyseistä henkilöä koskevan lopullisen päätöksen tekoa sekä oikeus käyttää tehokkaita oikeussuojakeinoja kyseistä henkilöä koskevia päätöksiä tai toimenpiteitä vastaan.
(65)
Tämä asetus ei saisi rajoittaa jäsenvaltioiden lainsäädäntöjen rikosoikeudellisia seuraamuksia koskevien säännösten soveltamista.
(66)
Jäsenvaltioiden tämän asetuksen mukaisesti suorittamaa henkilötietojen käsittelyä säännellään Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 95/46/EY (18). Jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten välisen tietojen vaihdon tai siirron olisi tapahduttava direktiivissä 95/46/EY säädettyjen, henkilötietojen toimittamista koskevien sääntöjen mukaisesti. EAMV:n tämän asetuksen nojalla suorittamaan henkilötietojen käsittelyyn sovelletaan Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusta (EY) N:o 45/2001 (19). EAMV:n suorittaman henkilötietojen vaihdon tai siirron olisi tapahduttava asetuksessa (EY) N:o 45/2001 säädettyjen, henkilötietojen siirtoa koskevien sääntöjen mukaisesti.
(67)
Tässä asetuksessa kunnioitetaan perusoikeuksia ja noudatetaan erityisesti perusoikeuskirjassa tunnustettuja periaatteita, etenkin oikeuksia yksityis- ja perhe-elämän kunnioittamiseen, oikeutta henkilötietojen suojaan, oikeutta tehokkaisiin oikeussuojakeinoihin ja puolueettomaan tuomioistuimeen sekä kieltoa syyttää ja rangaista oikeudenkäynnissä kahdesti samasta rikoksesta ja elinkeinovapautta, ja asetusta on sovellettava näiden oikeuksien ja periaatteiden mukaisesti.
(68)
EAMV:llä olisi oltava keskeinen rooli tämän asetuksen soveltamisessa, jonka yhteydessä sen olisi varmistettava, että kansalliset toimivaltaiset viranomaiset soveltavat unionin sääntöjä yhdenmukaisesti, sekä ratkaistava näiden viranomaisten väliset erimielisyydet.
(69)
EAMV:n olisi toimitettava komissiolle vuosittainen kertomus, jossa arvioidaan kehityssuuntauksia ja potentiaalisia riskejä tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvilla markkinoilla. Vuosikertomuksiin olisi sisällytettävä vähintään arviointi arvopaperitoimituksen tehokkuudesta, sisäisistä toimituksista, rajat ylittävästä palvelujen tarjoamisesta, pääsyä koskevien pyyntöjen epäämisen syistä ja muista tosiasiallisista kaupan jälkeisiä rahoituspalveluja koskevan kilpailun esteistä, mukaan lukien lupajärjestelyjen epäasianmukaisesta käytöstä johtuvat esteet, toimituspuutteista johtuvien seuraamusten asianmukaisuudesta, erityisesti tarpeesta lisätä joustoa epälikvidien rahoitusvälineiden osalta, jäsenvaltioiden siviilioikeudellista vastuuta koskevien sääntöjen soveltamisesta arvopaperikeskuksista johtuviin menetyksiin, pankkipalvelujen tyyppisten oheispalvelujen tarjoamisen ehdoista, osallistujien ja niiden asiakkaidensa arvopapereiden suojelemista koskevista vaatimuksista, sekä seuraamusjärjestelmästä, ja ne saattavat tarvittaessa sisältää suosituksia toteutettavista ennalta ehkäisevistä tai korjaavista toimista. EAMV:n olisi myös toteutettava vertaisarviointeja toimivaltaisten viranomaisten tämän asetuksen mukaisista toimista tarkoituksenmukaisen ajanjakson puitteissa asetuksen (EU) N:o 1095/2010 mukaisesti. Ottaen huomioon arvopaperikeskusten merkitys koko järjestelmän kannalta ja se, että niitä säännellään ensimmäistä kertaa unionin tasolla, on asianmukaista edellyttää, että kyseiset vertaisarvioinnit toteutetaan aluksi kolmen vuoden välein ainakin niiden arvopaperikeskusten valvonnan osalta, jotka käyttävät vapautta tarjota palveluja tai osallistua yhteentoimivaan linkkiin.
(70)
Koska EAMV:llä on pitkälle menevää arvopapereiden ja arvopaperimarkkinoiden erityisasiantuntemusta, on tehokasta ja asianmukaista antaa sen tehtäväksi laatia komissiolle toimitettavat luonnokset sääntelystandardeiksi ja teknisiksi täytäntöönpanostandardeiksi, joihin ei liity poliittisia valintoja. EAMV:n olisi myös tehtävä tiivistä yhteistyötä EKPJ:n jäsenten ja EPV:n kanssa, jos niin nimenomaisesti todetaan.
(71)
Komissiolle olisi siirrettävä valta hyväksyä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 290 artiklan sekä asetuksen (EU) N:o 1093/2010 10-14 artiklan ja asetuksen (EU) N:o 1095/2010 10-14 artiklan mukaisesti tekniset sääntelystandardit toimituskuria koskevien toimenpiteiden yksityiskohdista; sisäisistä selvityksistä raportoimisesta; tiedoista ja muusta aineistosta, jotka arvopaperikeskusten on sisällytettävä toimilupahakemuksiinsa; ehdoista, joiden mukaan arvopaperikeskusten suhteen toimivaltaiset viranomaiset voivat hyväksyä niiden omistusyhteyksiä tiettyihin oikeushenkilöihin; tiedoista, jotka eri viranomaisten on toimitettava toisilleen valvoessaan arvopaperikeskuksia; tiedoista, jotka tunnustamista hakevan arvopaperikeskuksen on toimitettava hakemuksessaan EAMV:lle; arvopaperikeskuksia koskevien hallintojärjestelyjen osatekijöistä; arvopaperikeskusten säilyttämien aineistojen yksityiskohdista; riskeistä, jotka arvopaperikeskuksen on otettava huomioon tehdessään kattavan riskinarvioinnin ja riskeistä, jotka toimivaltaisten viranomaisten on otettava huomioon arvioidessaan pääsyn epäämisen syitä; sellaisen menettelyn osatekijöistä, joka koskee osallistujien ja liikkeeseenlaskijoiden pääsyä arvopaperikeskuksiin, arvopaperikeskusten välistä pääsyä sekä arvopaperikeskusten ja muiden markkinainfrastruktuurien välistä pääsyä; sellaisten toimenpiteiden yksityiskohdista, jotka arvopaperikeskusten on toteutettava liikkeeseenlaskun jatkuvan eheyden ylläpitämiseksi; operatiivisten riskien, sijoitusriskien ja arvopaperikeskusten välisistä linkeistä johtuvien riskien vähentämisestä; arvopaperikeskuksia koskevien pääomavaatimusten yksityiskohdista; pankkipalvelujen tyyppisten oheispalvelujen tarjoamista koskevan lupahakemuksen yksityiskohdista; lisäpääomavaatimuksesta ja luotto- ja likviditeettiriskeihin liittyvistä toiminnan vakautta koskevista vaatimuksista, jotka asetetaan arvopaperikeskuksille ja nimetyille luottolaitoksille, joille on myönnetty lupa tarjota pankkipalvelujen tyyppisiä oheispalveluja.
(72)
Lisäksi komissiolle olisi siirrettävä valta hyväksyä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 291 artiklan ja asetuksen (EU) N:o 1095/2010 15 artiklan mukaisesti täytäntöönpanosäädöksin tekniset täytäntöönpanostandardit, jotka koskevat vakiolomakkeiden ja -mallien laatimista seuraavia tarkoituksia varten: sisäisistä toimituksista raportoiminen; arvopaperikeskusten toimilupahakemukset; toimivaltaisten viranomaisten välinen tietojenvaihto arvopaperikeskusten valvonnassa; kotijäsenvaltion ja vastaanottavan jäsenvaltion viranomaisten välisten yhteistyöjärjestelyjen yksityiskohdat; arvopaperikeskusten säilyttämien aineistojen muodot; sellaisissa tapauksissa noudatettavat menettelyt, joissa osallistujalta tai liikkeeseenlaskijalta evätään pääsy arvopaperikeskukseen tai arvopaperikeskuksilta evätään niiden välinen pääsy taikka arvopaperikeskuksilta ja muilta markkinainfrastruktuureilta evätään niiden välinen pääsy; sekä eri viranomaisten kuuleminen ennen toimiluvan myöntämistä selvitysosapuolelle.
(73)
Tämän asetuksen tavoitteiden saavuttamiseksi komissiolle olisi siirrettävä valta hyväksyä Euroopan unionin toiminnasta annetun sopimuksen 290 artiklan mukaisesti säädösvallan siirron nojalla annettavia delegoituja säädöksiä, jotka koskevat joitakin määritelmiä koskevista yksityiskohdista, parametreista, joiden pohjalta lasketaan toimituspuutteita aiheuttaville osallistujille määrättävät rahaluonteiset seuraamukset, perusteista, joilla arvopaperikeskuksen toiminta vastaanottavassa jäsenvaltiossa olisi katsottava merkittäväksi kyseiselle jäsenvaltiolle. On erityisen tärkeää, että komissio asiaa valmistellessaan toteuttaa asianmukaiset kuulemiset, myös asiantuntijatasolla. Komission olisi delegoituja säädöksiä valmistellessaan ja laatiessaan varmistettava, että asianomaiset asiakirjat toimitetaan Euroopan parlamentille ja neuvostolle yhtäaikaisesti, hyvissä ajoin ja asianmukaisesti.
(74)
Jotta voidaan varmistaa tämän asetuksen yhdenmukainen täytäntöönpano, komissiolle olisi siirrettävä täytäntöönpanovalta tehdä päätöksiä kolmansien maiden sääntöjen arvioinnista kolmansien maiden arvopaperikeskusten tunnustamista varten. Tätä valtaa olisi käytettävä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 182/2011 mukaisesti (20).
(75)
Arvioitaessa kolmansien maiden asiaan liittyviä sääntöjä olisi sovellettava oikeasuhteista tuloksiin perustuvaa lähestymistapaa, jossa keskitytään sovellettavien unionin sääntöjen ja tarvittaessa kansainvälisten standardien noudattamiseen. On myös mahdollista myöntää ehdollinen tai väliaikainen tunnustus, jos asiasisällössä ei ole eroavaisuuksia, joiden voisi ennakoida aiheuttavan haitallisia vaikutuksia unionin markkinoille.
(76)
Jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla saavuttaa tämän direktiivin tavoitetta eli vahvistaa arvopaperitoimitusta ja arvopaperikeskuksia koskevia yhdenmukaisia vaatimuksia, vaan se voidaan toiminnan laajuuden vuoksi saavuttaa paremmin unionin tasolla. Sen vuoksi unioni voi toteuttaa toimenpiteitä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Mainitussa artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä asetuksessa ei ylitetä sitä, mikä on tarpeen näiden tavoitteiden saavuttamiseksi.
(77)
On tarpeen muuttaa direktiiviä 98/26/EY, jotta se olisi Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2010/78/EU (21) mukainen, jolloin nimettyjä arvopapereiden selvitysjärjestelmiä ei enää ilmoiteta komissiolle vaan EAMV:lle.
(78)
Ottaen huomioon, että tällä asetuksella yhdenmukaistetaan unionin tasolla toimenpiteitä, joilla pyritään estämään ja korjaamaan toimituspuutteita, ja asetuksen soveltamisala kyseisten toimenpiteiden osalta on Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 236/2012 (22) soveltamisalaa laajempi, on syytä kumota kyseisen asetuksen 15 artikla.
(79)
Arvopaperikeskukset olisi jätettävä direktiivin 2014/65/EU ja asetuksen (EU) N:o 600/2014 soveltamisalan ulkopuolelle, jos ne tarjoavat palveluja, jotka on nimenomaisesti lueteltu tässä asetuksessa. Sen varmistamiseksi, että kaikki sijoituspalveluja tarjoavat ja sijoitustoimintaa harjoittavat toimijat kuuluvat direktiivin 2014/65/EU ja asetuksen (EU) N:o 600/2014 soveltamisalaan, ja kyseisten palvelujen erityyppisten tarjoajien välisen kilpailun vääristymisen välttämiseksi, on kuitenkin tarpeen edellyttää, että arvopaperikeskuksiin, jotka tarjoavat sijoituspalveluja tai harjoittavat sijoitustoimintaa osana oheispalvelujaan, sovelletaan direktiivin 2014/65/EU ja asetuksen (EU) N:o 600/2014 vaatimuksia.
(80)
Tässä asetuksessa asetettujen, arvopaperikeskusten toimilupia ja tunnustamista koskevien vaatimusten soveltamista olisi lykättävä, jotta unioniin tai kolmansiin maihin sijoittautuneilla arvopaperikeskuksilla olisi riittävästi aikaa hakea tässä asetuksessa säädettyä toimilupaa tai tunnustamista toiminnalleen. Siihen saakka, kun tämän asetuksen mukainen arvopaperikeskusten - arvopaperikeskusten väliset linkit mukaan lukien - toimilupia tai tunnustamista koskeva päätös tehdään, olisi jatkettava arvopaperikeskuksen toimiluvan myöntämistä ja tunnustamista koskevien vastaavien kansallisten sääntöjen soveltamista.
(81)
Lisäksi on tarpeen lykätä toimituskuria ja toimituksen sisäisten toteuttajien raportointivelvollisuutta koskevien vaatimusten soveltamista kunnes kaikki tarvittavat delegoidut säädökset tai täytäntöönpanosäädökset, joissa nämä vaatimukset täsmennetään, on annettu, ja niiden vaatimusten soveltamista, jotka koskevat tiettyjen siirtokelpoisten arvopapereiden kirjaamista arvo-osuusmuodossa ja velvoitteiden toteuttamista arvopapereiden selvitysjärjestelmissä viimeistään toisena pankkipäivänä kaupanteon jälkeen, jotta markkinatoimijoille, joilla on hallinnassaan paperimuodossa olevia arvopapereita tai jotka käyttävät pitempiä toimitusaikoja, voidaan antaa riittävästi aikaa noudattaa kyseisiä vaatimuksia,
OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN ASETUKSEN:
I OSASTO
KOHDE, SOVELTAMISALA JA MÄÄRITELMÄT
1 artikla
Kohde ja soveltamisala
1. Tässä asetuksessa vahvistetaan rahoitusvälinetoimitusta unionissa koskevat yhdenmukaiset vaatimukset sekä arvopaperikeskusten toiminnan järjestämistä ja ylläpitoa koskevat säännöt edistämään luotettavaa, tehokasta ja joustavaa toimitusta.
2. Tätä asetusta sovelletaan kaikkien rahoitusvälineiden toimitukseen ja arvopaperikeskusten toimintoihin, jollei tässä asetuksessa toisin säädetä.
3. Tämän asetuksen soveltaminen ei rajoita erityisiä rahoitusvälineitä koskevan unionin lainsäädännön, erityisesti direktiivin 2003/87/EY, säännösten soveltamista.
4. Tämän asetuksen 10-20 artiklaa, 22-24 artiklaa ja 27 artiklaa, 28 artiklan 6 kohtaa, 30 artiklan 4 kohtaa sekä 46 ja 47 artiklaa, IV osaston säännöksiä ja tämän asetuksen mukaisia vaatimuksia raportoida toimivaltaisille viranomaisille tai muille asiaan liittyville viranomaisille tai noudattaa niiden antamia määräyksiä ei sovelleta EKPJ:n jäseniin, muihin vastaavanlaista toimintaa harjoittaviin kansallisiin elimiin tai muihin julkisiin elimiin, joiden vastuulla on julkisen velan hoitaminen unionissa tai jotka osallistuvat sen hoitoon minkä tahansa arvopaperikeskuksen osalta, jota edellä mainitut elimet hallinnoivat suoraan saman ylimmän hallintoelimen vastuulla, jolla on käyttöoikeus kyseisten elinten varoihin ja joka ei ole erillinen yhteisö.
2 artikla
Määritelmät
1. Tässä asetuksessa tarkoitetaan
1)
’arvopaperikeskuksella’ oikeushenkilöä, joka ylläpitää liitteessä olevan A jakson 3 kohdassa tarkoitettua arvopapereiden selvitysjärjestelmää ja tarjoaa ainakin yhtä muuta liitteessä olevassa A jaksossa lueteltua ydinpalvelua;
2)
’kolmannen maan arvopaperikeskuksella’ mitä tahansa kolmanteen maahan sijoittautunutta oikeushenkilöä, joka tarjoaa liitteessä olevan A jakson 3 kohdassa tarkoitetun ydinpalvelun kaltaista palvelua ja tarjoaa ainakin yhtä muuta liitteessä olevassa A jaksossa lueteltua ydinpalvelua;
3)
’pysäyttämisellä’ fyysisten arvopapereiden sijainnin keskittämistä arvopaperikeskukseen tavalla, joka mahdollistaa sen, että myöhemmät siirrot voidaan kirjata arvo-osuuksina;
4)
’aineettomalla muodolla’ sitä seikkaa, että on olemassa rahoitusvälineitä, jotka ovat olemassa vain arvo-osuuskirjauksina;
5)
’pyynnön vastaanottaneella arvopaperikeskuksella’ arvopaperikeskusta, joka vastaanottaa toisen arvopaperikeskuksen pyynnön pääsystä palveluihinsa arvopaperikeskusten välisen linkin välityksellä;
6)
’pyynnön esittäneellä arvopaperikeskuksella’ arvopaperikeskusta, joka esittää toiselle arvopaperikeskukselle pyynnön pääsystä tämän palveluihin arvopaperikeskusten välisen linkin välityksellä;
7)
’toimituksella’ arvopaperitapahtuman loppuun saattamista, jos se tehdään kyseisen tapahtuman osapuolten velvoitteiden täyttämiseksi siirtämällä varoja tai arvopapereita taikka molempia;
8)
’rahoitusvälineillä’ tai ’arvopapereilla’ direktiivin 2014/65/EU 4 artiklan 1 kohdan 15 alakohdassa määriteltyjä rahoitusvälineitä;
9)
’siirtomääräyksellä’ direktiivin 98/26/EY 2 artiklan i alakohdan toisessa luetelmakohdassa määriteltyä siirtomääräystä;
10)
’arvopapereiden selvitysjärjestelmällä’ direktiivin 98/26/EY 2 artiklan a alakohdan ensimmäisessä, toisessa ja kolmannessa luetelmakohdassa tarkoitettua järjestelmää, jota ei ylläpidä keskusvastapuoli, jonka toiminta koostuu siirtomääräysten toimeenpanemisesta;
11)
’toimituksen sisäisellä toteuttajalla’ mitä tahansa sellaista laitosta, mukaan lukien ne joilla on direktiivin 2013/36/EU tai direktiivin 2014/65/EU mukainen toimilupa, joka toteuttaa siirtomääräyksiä asiakkaiden lukuun tai omaan lukuunsa muuten kuin arvopapereiden selvitysjärjestelmän kautta;
12)
’sovitulla toimituspäivällä’ päivämäärää, joka merkitään arvopapereiden selvitysjärjestelmään toimituspäiväksi ja jona arvopaperitapahtuman osapuolet ovat sopineet toimituksen tapahtuvan;
13)
’toimitusajalla’ ajanjaksoa kaupantekopäivän ja sovitun toimituspäivän välillä;
14)
’pankkipäivällä’ direktiivin 98/26/EY 2 artiklan n alakohdassa määriteltyä työpäivää;
15)
’toimituspuutteella’ arvopaperitapahtuman toimituksen jäämistä toteutumatta tai toimituksen osittaista toteutumista sovittuna toimituspäivänä arvopapereiden tai rahavarojen puuttumisen vuoksi riippumatta siitä, mikä on tähän perimmäinen syy;
16)
’keskusvastapuolella’ asetuksen (EU) N:o 648/2012 2 artiklan 1 kohdassa määriteltyä keskusvastapuolta;
17)
’toimivaltaisella viranomaisella’ viranomaista, jonka kukin jäsenvaltio on nimennyt 11 artiklan mukaisesti, ellei tässä asetuksessa toisin säädetä;
18)
’asiaan liittyvällä viranomaisella’ mitä tahansa 12 artiklassa tarkoitettua viranomaista;
19)
’osallistujalla’ direktiivin 98/26/EY 2 artiklan f alakohdassa määriteltyä arvopapereiden selvitysjärjestelmän osallistujaa;
20)
’omistusyhteydellä’ direktiivin 2013/34/EU 2 artiklan 2 kohdan ensimmäisessä virkkeessä tarkoitettua omistusyhteyttä tai suoraa tai välillistä vähintään 20 prosentin omistusosuutta yrityksen äänivallasta tai pääomasta;
21)
’määräysvallalla’ direktiivin 2013/34/EU 22 artiklassa kuvattua kahden yrityksen välistä suhdetta;
22)
’tytäryrityksellä’ direktiivin 2013/34/EU 2 artiklan 10 kohdassa ja 22 artiklassa tarkoitettua tytäryritystä;
23)
’kotijäsenvaltiolla’ jäsenvaltiota, johon arvopaperikeskus on sijoittautunut;
24)
’vastaanottavalla jäsenvaltiolla’ jäsenvaltiota, joka ei ole kotijäsenvaltio mutta jossa arvopaperikeskuksella on sivuliike tai jossa se tarjoaa arvopaperikeskuksen palveluja;
25)
’sivuliikkeellä’ liiketoimipaikkaa, joka ei ole päätoimipaikka mutta joka on arvopaperikeskuksen osa, joka ei ole oikeushenkilö ja joka tarjoaa arvopaperikeskukselle myönnetyn toimiluvan mukaisia arvopaperikeskuksen palveluja;
26)
’maksulaiminlyönnillä’ osallistujan yhteydessä tilannetta, jossa aloitetaan direktiivin 98/26/EY 2 artiklan j alakohdassa määritelty maksukyvyttömyysmenettely osallistujaa vastaan;
27)
’toimituksella maksua vastaan’ arvopapereiden selvitysmekanismia, jossa arvopapereiden siirto yhdistyy varojen siirtoon siten, että arvopaperit luovutetaan ainoastaan, jos vastaavat varat siirretään ja päinvastoin;
28)
’arvopaperitilillä’ tiliä, jolle arvopapereita koskevat hyvitys- ja veloitusmerkinnät tehdään;
29)
’arvopaperikeskusten välisellä linkillä’ arvopaperikeskusten välistä järjestelyä, jossa yhdestä arvopaperikeskuksesta tulee osallistuja toisen arvopaperikeskuksen arvopapereiden selvitysjärjestelmässä helpottaakseen arvopapereiden siirtoa jälkimmäisen arvopaperikeskuksen osallistujilta ensin mainitun arvopaperikeskuksen osallistujille tai järjestelyä, jossa arvopaperikeskus saa epäsuoran pääsyn toiseen arvopaperikeskukseen välittäjän kautta. Arvopaperikeskusten välisiin linkkeihin sisältyvät vakioidut linkit, räätälöidyt linkit, epäsuorat linkit ja yhteentoimivat linkit;
30)
’vakioidulla linkillä’ arvopaperikeskusten välistä linkkiä, jossa arvopaperikeskuksesta tulee osallistuja toisen arvopaperikeskuksen arvopapereiden selvitysjärjestelmässä samoin ehdoin, joita sovelletaan muihin jälkimmäisen arvopaperikeskuksen ylläpitämän arvopapereiden selvitysjärjestelmän osallistujiin;
31)
’räätälöidyllä linkillä’ arvopaperikeskusten välistä linkkiä, jossa arvopaperikeskukselle, josta tulee osallistuja toisen arvopaperikeskuksen arvopapereiden selvitysjärjestelmässä, tarjotaan täydentäviä erityispalveluja verrattuna kyseisen arvopaperikeskuksen arvopapereiden selvitysjärjestelmän osallistujille tavanomaisesti tarjoamiin palveluihin;
32)
’epäsuoralla linkillä’ järjestelyä arvopaperikeskuksen ja sellaisen kolmannen osapuolen välillä, joka ei ole arvopaperikeskus mutta joka on toisen arvopaperikeskuksen ylläpitämän arvopapereiden selvitysjärjestelmän osallistuja. Arvopaperikeskus perustaa tällaisen linkin helpottaakseen arvopapereiden siirtoa toisen arvopaperikeskuksen osallistujilta omille osallistujilleen;
33)
’yhteentoimivalla linkillä’ arvopaperikeskusten välistä linkkiä, jossa arvopaperikeskukset sopivat ottavansa käyttöön yhteisiä teknisiä ratkaisuja selvitysten tekemiseksi ylläpitämissään arvopapereiden selvitysjärjestelmissä;
34)
’kansainvälisillä avoimilla tietoliikennemenettelyillä ja -standardeilla’ kansainvälisesti hyväksyttyjä, tietoliikennemenettelyjä koskevia standardeja, kuten standardoituja sanomamuotoja ja tietojen esittämismuotoja, jotka ovat kaikkien asianomaisten osapuolten käytettävissä oikeudenmukaisin, avoimin ja syrjimättömin perustein;
35)
’siirtokelpoisilla arvopapereilla’ direktiivin 2014/65/EU 4 artiklan 1 kohdan 44 alakohdassa määriteltyjä siirtokelpoisia arvopapereita;
36)
’osakkeilla’ direktiivin 2014/65/EU 4 artiklan 1 kohdan 44 alakohdan a alakohdassa eriteltyjä osakkeita;
37)
’rahamarkkinavälineillä’ direktiivin 2014/65/EU 4 artiklan 1 kohdan 17 alakohdassa määriteltyjä rahamarkkinavälineitä;
38)
’yhteissijoitusyritysten osuuksilla’ direktiivin 2014/65/EU liitteessä I olevan C jakson 3 kohdassa tarkoitettuja yhteissijoitusyritysten osuuksia;
39)
’päästöoikeuksilla’ direktiivin 2014/65/EU liitteessä I olevan C jakson 11 kohdassa kuvattuja päästöoikeuksia, lukuun ottamatta päästöoikeuksien johdannaisia;
40)
’säännellyllä markkinalla’ direktiivin 2014/65/EU 4 artiklan 1 kohdan 21 alakohdassa määriteltyä säänneltyä markkinaa;
41)
’monenkeskisellä kaupankäyntijärjestelmällä’ direktiivin 2014/65/EU 4 artiklan 1 kohdan 22 alakohdassa määriteltyä monenkeskistä kaupankäyntijärjestelmää;
42)
’kauppapaikalla’ direktiivin 2014/65/EU 4 artiklan 1 kohdan 24 alakohdassa määriteltyä kauppapaikkaa;
43)
’selvitysosapuolella’ direktiivin 98/26/EY 2 artiklan d alakohdassa määriteltyä selvitysosapuolta;
44)
’pk-yritysten kasvumarkkinalla’ direktiivin 2014/65/EU 4 artiklan 1 kohdan 12 alakohdassa määriteltyä pk-yritysten kasvumarkkinaa;
45)
’ylimmällä hallintoelimellä’ arvopaperikeskuksen elintä tai elimiä, joka tai jotka on nimetty kansallisen lainsäädännön mukaisesti ja jolla tai joilla on toimivalta vahvistaa arvopaperikeskuksen strategia, tavoitteet ja yleiset linjaukset ja joka valvoo ja seuraa tai jotka valvovat ja seuraavat johdon päätöksentekoa ja johon tai joihin kuuluvat kyseisen arvopaperikeskuksen toimintaa tosiasiallisesti johtavat henkilöt.
Jos ylimpään hallintoelimeen kuuluu kansallisen lainsäädännön mukaisesti eri elimiä, joilla on tietyt tehtävät, tämän asetuksen vaatimuksia sovelletaan ainoastaan ylimmän hallintoelimen jäseniin, joilla on sovellettavan kansallisen lainsäädännön mukaisesti vastuu näistä tehtävistä;
46)
’toimivalla johdolla’ niitä luonnollisia henkilöitä, jotka vastaavat arvopaperikeskuksen päivittäisestä johtamisesta ja ovat tili- ja vastuuvelvollisia ylimmälle hallintoelimelle.
2. Siirretään komissiolle valta antaa 67 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä toimenpiteistä, joilla tarkennetaan edelleen liitteessä olevan B jakson 1-4 kohdassa eritellyt muut kuin pankkipalvelujen tyyppiset oheispalvelut ja liitteessä olevassa C jaksossa eritellyt pankkipalvelujen tyyppiset oheispalvelut.
II OSASTO
ARVOPAPERITOIMITUS
I LUKU
Arvo-osuusmuoto
3 artikla
Arvo-osuusmuoto
1. Kaikkien unioniin sijoittautuneiden liikkeeseenlaskijoiden, jotka laskevat liikkeeseen tai ovat laskeneet liikkeeseen siirtokelpoisia arvopapereita, jotka otetaan kaupankäynnin kohteeksi tai joilla käydään kauppaa kauppapaikoilla, on huolehdittava siitä, että tällaiset arvopaperit muutetaan arvo-osuusmuotoon pysäytysjärjestelmässä tai lasketaan liikkeeseen suoraan aineettomassa muodossa, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 2 kohdan soveltamista.
2. Kun siirtokelpoisilla arvopapereilla tehty kauppa toteutetaan kauppapaikassa, asianomaiset arvopaperit on kirjattava arvo-osuusmuodossa arvopaperikeskuksessa sovittuna toimituspäivänä tai sitä ennen, paitsi jos ne on jo näin kirjattu.
Jos siirtokelpoisia arvopapereita siirretään direktiivin 2002/47/EY 2 artiklan 1 kohdan a alakohdassa määritellyn rahoitusvakuusjärjestelyn seurauksena, kyseiset arvopaperit on kirjattava arvo-osuusmuodossa arvopaperikeskuksessa ennen sovittua toimituspäivää tai sovittuna toimituspäivänä, paitsi jos ne on jo näin kirjattu.
4 artikla
Täytäntöönpano
1. Arvopaperit liikkeeseen laskevan liikkeeseenlaskijan sijoittautumisjäsenvaltion viranomaisten on varmistettava, että 3 artiklan 1 kohtaa sovelletaan.
2. Kauppapaikkojen valvonnassa toimivaltaisten viranomaisten, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/71/EY (23) 21 artiklan 1 kohdan mukaisesti nimetyt toimivaltaiset viranomaiset mukaan lukien, on varmistettava, että tämän asetuksen 3 artiklan 2 kohdan ensimmäistä alakohtaa sovelletaan, jos tämän asetuksen 3 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuilla arvopapereilla käydään kauppaa kauppapaikoilla.
3. Jäsenvaltioiden viranomaisten, jotka vastaavat direktiivin 2002/47/EY soveltamisesta, on varmistettava, että tämän asetuksen 3 artiklan 2 kohdan toista alakohtaa sovelletaan, jos tämän asetuksen 3 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja arvopapereita siirretään direktiivin 2002/47/EY 2 artiklan 1 kohdan a alakohdassa määritellyn rahoitusvakuusjärjestelyn seurauksena.
II LUKU
Toimitusajat
5 artikla
Sovitut toimituspäivät
1. Jokaisen arvopapereiden selvitysjärjestelmän osallistujan, joka toteuttaa kyseisessä järjestelmässä omaan lukuunsa tai kolmannen osapuolen puolesta siirtokelpoisten arvopapereiden, rahamarkkinavälineiden, yhteissijoitusyritysten osuuksien ja päästöoikeuksien kauppoja, on hoidettava tällaisten kauppojen toimitus sovittuna toimituspäivänä.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettuja siirtokelpoisia arvopapereita, joilla käydään kauppaa kauppapaikoissa, koskevien liiketapahtumien osalta sovitun toimituspäivän on oltava viimeistään kaupanteon jälkeinen toinen pankkipäivä. Tätä vaatimusta ei sovelleta kauppoihin, joista on sovittu yksityisesti mutta jotka toteutetaan kauppapaikoilla, kauppoihin, jotka toteutetaan kahdenvälisesti mutta joista ilmoitetaan kauppapaikkaan, tai ensimmäiseen liiketapahtumaan, jossa asianomaiset siirtokelpoiset arvopaperit kirjataan arvo-osuusmuodossa ensimmäistä kertaa 3 artiklan 2 kohdan mukaisesti.
3. Toimivaltaisten viranomaisten on varmistettava, että 1 kohtaa sovelletaan.
Kauppapaikkojen valvonnan suhteen toimivaltaisten viranomaisten on varmistettava, että 2 kohtaa sovelletaan.
III LUKU
Toimituskuri
6 artikla
Toimenpiteet toimituspuutteiden ehkäisemiseksi
1. Kauppapaikkojen on vahvistettava menettelyt, joiden avulla voidaan vahvistaa yksityiskohtaiset tiedot 5 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuilla rahoitusvälineillä tehdyistä kaupoista sinä päivänä, jona kauppa on toteutettu.
2. Edellä 1 kohdassa säädetyn vaatimuksen estämättä, direktiivin 2014/65/EU 5 artiklan mukaisesti toimiluvan saaneiden sijoitusyritysten on tarvittaessa toteutettava toimenpiteet, joilla rajoitetaan toimituspuutteiden määrää.
Kyseisiin toimenpiteisiin on kuuluttava vähintään direktiivin 2014/65/EU liitteessä II tarkoitetut sijoituspalveluyrityksen ja sen ammattimaisten asiakkaiden väliset järjestelyt sen varmistamiseksi, että arvopaperien kohdentamisesta liiketapahtumaan ilmoitetaan nopeasti, kohdentaminen vahvistetaan ja kauppaehtojen hyväksymistä tai hylkäämistä koskeva ilmoitus tehdään hyvissä ajoin ennen sovittua toimituspäivää.
EAMV antaa tiiviissä yhteistyössä EKPJ:n jäsenten kanssa asetuksen (EU) N:o 1095/2010 16 artiklan mukaista ohjeistusta standardisoiduista menettelyistä ja tietoliikenneprotokollasta, joita on käytettävä tämän kohdan toisen alakohdan noudattamiseksi.
3. Arvopaperikeskuksen on vahvistettava kussakin ylläpitämässään arvopapereiden selvitysjärjestelmässä menettelyt, joilla helpotetaan 5 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuilla rahoitusvälineillä tehtyjen kauppojen toimitusta sovittuna toimituspäivänä ja joiden avulla sen osallistujat altistuvat mahdollisimman vähän vastapuoli- ja likviditeettiriskille ja toimituspuutteita tapahtuu vain vähän. Sen on pyrittävä varmistamaan tarkoituksenmukaisilla mekanismeilla, että toimitus tapahtuu ajallaan sovittuna toimituspäivänä.
4. Arvopaperikeskuksen on otettava kutakin ylläpitämäänsä arvopapereiden selvitysjärjestelmää varten käyttöön toimenpiteet, joilla sen osallistujia kannustetaan selvittämään kaupat oikea-aikaisesti. Arvopaperikeskusten on vaadittava osallistujia hoitamaan kauppojensa toimitus sovittuna toimituspäivänä.
5. EAMV laatii tiiviissä yhteistyössä EKPJ:n jäsenten kanssa teknisten sääntelystandardien luonnoksia eritelläkseen toimenpiteet, jotka sijoituspalveluyritysten on 2 kohdan ensimmäisen alakohdan mukaisesti toteutettava, ja tarkentaakseen yksityiskohtaisesti 3 kohdassa tarkoitetut menettelyt toimitusten helpottamiseksi ja 4 kohdassa tarkoitetut toimenpiteet kauppojen oikea-aikaiseen toimitukseen kannustamiseksi.
EAMV toimittaa kyseiset teknisten sääntelystandardien luonnokset komissiolle viimeistään 18 päivänä kesäkuuta 2015.
Siirretään komissiolle valta hyväksyä ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut tekniset sääntelystandardit asetuksen (EU) N:o 1095/2010 10-14 artiklan mukaisesti.
7 artikla
Toimenpiteet toimituspuutteiden korjaamiseksi
1. Arvopaperikeskuksen on vahvistettava kussakin ylläpitämässään arvopapereiden selvitysjärjestelmässä järjestelmä, jolla seurataan 5 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuilla rahoitusvälineillä tehtyjen kauppojen toimituspuutteita. Sen on esitettävä toimivaltaiselle viranomaiselle ja asiaan liittyville viranomaisille säännölliset raportit toimituspuutteiden määrästä ja yksityiskohdista sekä muut mahdolliset merkitykselliset tiedot, mukaan lukien arvopaperikeskusten ja niiden osallistujien toimitusten tehokkuuden parantamiseksi suunnittelemat toimenpiteet. Arvopaperikeskusten on julkistettava kyseiset raportit vuosittain kootussa muodossa ilman tunnistetietoja. Toimivaltaisten viranomaisten on toimitettava EAMV:lle mahdolliset merkitykselliset tiedot toimituspuutteista.
2. Arvopaperikeskuksen on vahvistettava kussakin ylläpitämässään arvopapereiden selvitysjärjestelmässä menettelyt, joilla helpotetaan 5 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuilla rahoitusvälineillä tehtyjen kauppojen toimitusta siinä tapauksessa, ettei kauppojen toimitusta ole hoidettu sovittuna toimituspäivänä. Näissä menettelyissä on määrättävä seuraamusmekanismista, joka toimii tehokkaana varoitteena niille osallistujille, jotka aiheuttavat toimituspuutteet.
Ennen ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettujen menettelyjen laatimista arvopaperikeskuksen on kuultava asianmukaisia kauppapaikkoja ja keskusvastapuolia, joiden yhteydessä se tarjoaa selvityspalveluja.
Ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettuihin seuraamusmekanismeihin on sisällytettävä rahaluonteisia seuraamuksia niille osallistujille, jotka aiheuttavat toimituspuutteet (velvoitteensa laiminlyövät osallistujat). Rahaluonteiset seuraamukset lasketaan päiväkohtaisesti kunkin sovitun toimituspäivän jälkeisen pankkipäivän osalta, jona kauppaa ei toteuteta, 3 kohdassa tarkoitetun korvausostomenettelyn päättymiseen saakka mutta ei kuitenkaan tosiasiallista toimituspäivää pidemmälle. Rahaluonteiset seuraamukset eivät saa muodostaa tulolähdettä arvopaperikeskukselle.
3. Velvollisuutensa laiminlyöneeseen osallistujaan, joka ei luovuta 5 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja rahoitusvälineitä vastaanottavalle osallistujalle neljän pankkipäivän kuluessa sovitusta toimituspäivästä, jäljempänä ’jatkoaika’, sovelletaan korvausostomenettelyä, jonka nojalla kyseiset välineet asetetaan saataville selvitystä varten ja luovutetaan vastaanottavalle osallistujalle tarkoituksenmukaisen ajanjakson puitteissa, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 2 kohdassa tarkoitetun seuraamusmekanismin soveltamista tai oikeutta peruuttaa kauppa kahdenvälisesti.
Jos liiketapahtuma liittyy rahoitusvälineeseen, jolla käydään kauppaa pk-yritysten kasvumarkkinalla, jatkoaika on 15 päivää, ellei pk-yritysten kasvumarkkina päätä soveltaa lyhyempää ajanjaksoa.
4. Edellä 3 kohdassa tarkoitettuun vaatimukseen sovelletaan seuraavia poikkeuksia:
a)
varojen tyypin ja asianomaisten rahoitusvälineiden likviditeetin perusteella jatkoaikaa voidaan pidentää neljästä pankkipäivästä enintään seitsemään pankkipäivään, jos lyhyempi jatkoaika vaikuttaisi kyseisten finanssimarkkinoiden moitteettomaan ja asianmukaiseen toimintaan;
b)
useista kaupoista, kuten arvopaperien takaisinostoa tai lainaksi antamista koskevista sopimuksista, koostuviin operaatioihin ei sovelleta 3 kohdassa tarkoitettua korvausostomenettelyä, jos näiden operaatioiden aikataulu on riittävän lyhyt tehdäkseen korvausostomenettelystä tehottoman.
5. Edellä 4 kohdassa tarkoitettuja poikkeuksia ei sovelleta osakkeita koskeviin kauppoihin, jotka keskusvastapuoli määrittää, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 7 kohdan soveltamista.
6. Jos osakkeiden hinta kaupan sopimishetkellä on korkeampi kuin korvausoston toteuttamisesta maksettu hinta, velvollisuutensa laiminlyöneen osallistujan on maksettava erotus vastaanottavalle osallistujalle viimeistään toisena korvausostomenettelyn jälkeistä rahoitusvälineiden luovuttamista seuraavana pankkipäivänä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 2 kohdassa tarkoitetun seuraamusmekanismin soveltamista.
7. Jos korvausosto epäonnistuu tai sitä ei voida toteuttaa, vastaanottava osallistuja voi valita joko että sille maksetaan rahakorvaus tai että korvausoston toteuttaminen lykätään sopivaan myöhempään päivämäärään, jäljempänä ’lykkäysjakso’. Jos asianomaisia rahoitusvälineitä ei ole luovutettu vastaanottavalle osallistujalle lykkäysjakson loppuun mennessä, on suoritettava rahakorvaus.
Rahakorvaus on maksettava vastaanottavalle osallistujalle viimeistään 3 kohdassa tarkoitetun korvausostomenettelyn päättymistä tai, jos on valittu lykkäysjakso, lykkäysjakson päättymistä seuraavana toisena pankkipäivänä.
8. Velvoitteensa laiminlyöneen osallistujan on korvattava korvausoston toteuttavalle yhteisölle kaikki 3, 4 ja 5 kohdan mukaisesti maksetut määrät, mukaan lukien korvausostosta johtuvat toteutuspalkkiot. Kyseiset palkkiot on ilmoitettava osallistujille selkeästi.
9. Arvopaperikeskusten, keskusvastapuolten ja kauppapaikkojen on vahvistettava menettelyt, joiden avulla ne voivat asianomaista toimivaltaista viranomaistaan kuullen keskeyttää minkä tahansa osallistujan toiminnan, jos tämä jatkuvasti ja järjestelmällisesti jättää luovuttamatta 5 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut rahoitusvälineet sovittuna toimituspäivänä, ja joiden avulla ne julkistavat osallistujan nimen vasta sen jälkeen, kun ne ovat antaneet osallistujalle mahdollisuuden esittää huomautuksensa, edellyttäen, että arvopaperikeskusten, keskusvastapuolten ja kauppapaikkojen sekä kyseisen osallistujan suhteen toimivaltaisille viranomaisille on tiedotettu asianmukaisesti. Arvopaperikeskusten, keskusvastapuolten ja kauppapaikkojen on jokaista keskeyttämistä edeltävän kuulemisen lisäksi tiedotettava asianmukaisille toimivaltaisille viranomaisille viipymättä osallistujan toiminnan keskeyttämisestä. Toimivaltaisen viranomaisen on välittömästi tiedotettava asiaan liittyville viranomaisille osallistujan toiminnan keskeyttämisestä.
Toiminnan keskeyttämistä koskevien tietojen julkistaminen ei saa sisältää direktiivin 95/46/EY 2 artiklan a alakohdassa tarkoitettuja henkilötietoja.
10. Tämän artiklan 2-9 kohtaa sovelletaan kaikkiin kauppoihin 5 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuilla rahoitusvälineillä, jotka otetaan kaupankäynnin kohteeksi tai joilla käydään kauppaa kauppapaikassa tai jotka keskusvastapuoli määrittää seuraavasti:
a)
Jos kyseessä ovat kaupat, jotka keskusvastapuoli määrittää, keskusvastapuoli on tällöin se taho, joka toteuttaa 3-8 kohdan mukaisen korvausoston.
b)
Niitä kauppoja varten, joita keskusvastapuoli ei määritä, mutta jotka toteutetaan kauppapaikassa, kauppapaikan on sisällytettävä sisäisiin sääntöihinsä jäseniään ja osallistujiaan koskeva velvoite soveltaa 3-8 kohdassa tarkoitettuja toimenpiteitä.
c)
Kaikkia muita kuin tämän alakohdan a ja b alakohdassa tarkoitettuja kauppoja varten arvopaperikeskusten on sisällytettävä sisäisiin sääntöihinsä osallistujiaan koskeva velvoite, jonka mukaan niihin voidaan kohdistaa 3-8 kohdassa tarkoitettuja toimenpiteitä.
Arvopaperikeskuksen on annettava keskusvastapuolille ja kauppapaikoille tarvittavat toimitusta koskevat tiedot, jotta nämä voivat täyttää tämän kohdan mukaiset velvoitteensa.
Rajoittamatta ensimmäisen alakohdan a, b ja c alakohdan soveltamista, arvopaperikeskukset voivat valvoa toimitusta koskevien päällekkäisten toimeksiantojen osalta mainituissa alakohdissa tarkoitettujen korvausostojen toteuttamista, kun ne kohdistuvat samoihin rahoitusvälineisiin ja niiden toteuttamisen määräaika päättyy samana päivänä, jotta korvausostojen määrä ja sen myötä vaikutukset asianomaisten rahoitusvälineiden hintaan voidaan minimoida.
11. Tämän artiklan 2-9 kohtaa ei sovelleta velvoitteensa laiminlyöviin osallistujiin, jotka ovat keskusvastapuolia.
12. Tämän artiklan 2-9 kohtaa ei sovelleta, jos velvoitteensa laiminlyövää osallistujaa vastaan aloitetaan maksukyvyttömyysmenettely.
13. Tätä artiklaa ei sovelleta, jos osakekauppojen pääasiallinen markkinapaikka sijaitsee kolmannessa maassa. Osakekauppojen pääasiallinen markkinapaikka määritetään asetuksen (EU) N:o 236/2012 16 artiklan mukaisesti.
14. Siirretään komissiolle valta antaa 67 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä, joissa määritetään parametrit, joiden pohjalta lasketaan varojen tyypin, rahoitusvälineen likviditeetin ja kauppatapahtuman luonteen perusteella 2 kohdan kolmannessa alakohdassa tarkoitettujen rahaluonteisten seuraamusten varoittava ja oikeasuhteinen taso, jolla varmistetaan korkea toimituskuri ja asianomaisten finanssimarkkinoiden moitteeton ja asianmukainen toiminta.
15. EAMV laatii tiiviissä yhteistyössä EKPJ:n jäsenten kanssa teknisten sääntelystandardien luonnoksia, joissa tarkennetaan seuraavat seikat:
a)
yksityiskohtaiset kuvaukset toimituspuutteiden seurantajärjestelmästä ja 1 kohdassa tarkoitetuista toimituspuutteita koskevista raporteista;
b)
rahaluonteisten seuraamusten ja muiden tällaisista seuraamuksista johtuvien tuottojen keräämistä ja jakamista koskevat menettelyt 2 kohdan mukaisesti;
c)
edellä 3-8 kohdassa tarkoitetun tarkoituksenmukaisen korvausostomenettelyn toiminnan yksityiskohdat, mukaan lukien asianmukaiset määräajat 3 kohdassa tarkoitetun korvausostomenettelyn jälkeiselle rahoitusvälineen luovuttamiselle. Näitä määräaikoja mitoitettaessa on otettava huomioon varojen tyyppi ja rahoitusvälineiden likviditeetti;
d)
olosuhteet, joissa jatkoaikaa voidaan pidentää varojen tyypin ja rahoitusvälineiden likviditeetin perusteella 4 kohdan a alakohdassa tarkoitettujen ehtojen mukaisesti ottaen huomioon asetuksen (EU) N:o 600/2014 2 artiklan 1 kohdan 17 alakohdassa säädetyt perusteet likviditeetin arvioimiseksi;
e)
edellä 4 kohdan b alakohdassa tarkoitetut operaatiotyypit ja niiden erityiset aikataulut, jotka tekevät korvausostosta tehottoman;
f)
edellä 7 kohdassa tarkoitetun rahakorvauksen laskentamenetelmä;
g)
edellä 9 kohdassa tarkoitetut ehdot, joiden toteutuessa osallistujan katsotaan jatkuvasti ja järjestelmällisesti jättävän luovuttamatta rahoitusvälineet; ja
h)
edellä 10 kohdan toisessa alakohdassa tarkoitetut tarvittavat toimitusta koskevat tiedot.
EAMV toimittaa kyseiset teknisten sääntelystandardien luonnokset komissiolle viimeistään 18 päivänä kesäkuuta 2015.
Siirretään komissiolle valta hyväksyä ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut tekniset sääntelystandardit asetuksen (EU) N:o 1095/2010 10-14 artiklan mukaisesti.
8 artikla
Täytäntöönpano
1. Arvopapereiden selvitysjärjestelmää ylläpitävän arvopaperikeskuksen suhteen toimivaltainen viranomainen, asianomaisen arvopapereiden selvitysjärjestelmän yleisvalvonnasta vastaava muu asiaan liittyvä viranomainen sekä kauppapaikkojen, sijoituspalveluyritysten ja keskusvastapuolten valvonnan suhteen toimivaltaiset viranomaiset ovat toimivaltaisia varmistamaan, että niiden valvonnassa olevat laitokset soveltavat 6 ja 7 artiklaa, ja valvomaan määrättyjen seuraamuksien täytäntöönpanoa. Asianomaiset toimivaltaiset viranomaiset tekevät tarvittaessa tiivistä yhteistyötä. Jäsenvaltiot ilmoittavat EAMV:lle nimetyt toimivaltaiset viranomaiset, jotka kuuluvat kansallisen tason valvontajärjestelmään.
2. Jotta varmistettaisiin valvontakäytänteiden johdonmukaisuus, tehokkuus ja vaikuttavuus unionissa tämän asetuksen 6 ja 7 artiklan suhteen, EAMV voi tiiviissä yhteistyössä EKPJ:n jäsenten kanssa antaa asetuksen (EU) N:o 1095/2010 16 artiklan mukaista ohjeistusta.
3. Tämän osaston mukaisten sääntöjen rikkominen ei vaikuta rahoitusvälineitä koskevan yksityisen sopimuksen voimassaoloon tai osapuolten mahdollisuuteen panna rahoitusvälineitä koskevan yksityisen sopimuksen määräykset täytäntöön.
IV LUKU
Sisäinen toimitus
9 artikla
Toimituksen sisäiset toteuttajat
1. Toimituksen sisäisten toteuttajien on neljännesvuosittain ilmoitettava sijoittautumispaikkansa toimivaltaisille viranomaisille kaikkien arvopapereiden selvitysjärjestelmien ulkopuolella toimittamiensa arvopaperikauppojen yhteenlaskettu määrä ja arvo.
Toimivaltaisten viranomaisten on toimitettava ensimmäisen alakohdan mukaisesti vastaanotetut tiedot viipymättä EAMV:lle ja ilmoitettava sille kaikista asianomaisesta selvitystoiminnasta mahdollisesti aiheutuvista riskeistä.
2. EAMV voi tiiviissä yhteistyössä EKPJ:n jäsenten kanssa laatia teknisten sääntelystandardien luonnoksia, joissa määritellään tarkemmin edellä mainitun raportoinnin sisältö.
Siirretään komissiolle valta hyväksyä ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut tekniset sääntelystandardit asetuksen (EU) N:o 1095/2010 10-14 artiklan mukaisesti.
3. EAMV laatii teknisten täytäntöönpanostandardien luonnoksia vakiomuotoisten lomakkeiden, mallien ja menettelyjen luomiseksi 1 kohdassa tarkoitettua raportointia ja tietojen toimittamista varten.
EAMV toimittaa kyseiset teknisten täytäntöönpanostandardien luonnokset komissiolle viimeistään 18 päivänä kesäkuuta 2015.
Siirretään komissiolle valta hyväksyä ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut tekniset täytäntöönpanostandardit asetuksen (EU) N:o 1095/2010 15 artiklan mukaisesti.
III OSASTO
ARVOPAPERIKESKUKSET
I LUKU
Arvopaperikeskusten toimiluvat ja valvonta
1 jakso
Arvopaperikeskusten toimilupien myöntämisestä ja arvopaperikeskusten valvonnasta vastaavat viranomaiset
10 artikla
Toimivaltainen viranomainen
Arvopaperikeskuksella on oltava kotijäsenvaltionsa toimivaltaisen viranomaisen myöntämä toimilupa ja arvopaperikeskuksen on oltava mainitun viranomaisen valvonnassa, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 12 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitettuja EKPJ:n jäsenten yleisvalvontatehtäviä.
11 artikla
Toimivaltaisen viranomaisen nimeäminen
1. Kunkin jäsenvaltion on nimettävä toimivaltainen viranomainen, joka vastaa tästä asetuksesta johtuvien tehtävien hoitamisesta kyseiseen jäsenvaltioon sijoittautuneiden arvopaperikeskusten toimilupien, lupien ja valvonnan osalta, ja ilmoitettava tästä EAMV:lle.
Jos jäsenvaltio nimeää useamman kuin yhden toimivaltaisen viranomaisen, sen on määriteltävä kunkin tehtävät ja nimettävä yksi viranomainen, joka vastaa muiden jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten, asiaan liittyvien viranomaisten, EAMV:n ja EPV:n kanssa tehtävän yhteistyön koordinoinnista, jos tässä asetuksessa niin nimenomaisesti todetaan.
2. EAMV julkaisee verkkosivustollaan luettelon 1 kohdan mukaisesti nimetyistä toimivaltaisista viranomaisista.
3. Toimivaltaisilla viranomaisilla on oltava kaikki valvonta- ja tutkintavaltuudet, jotka ovat tarpeen niiden tehtävien hoitamiseksi.
12 artikla
Asiaan liittyvät viranomaiset
1. Seuraavien viranomaisten on oltava mukana arvopaperikeskusten toimilupien ja lupien myöntämisessä ja arvopaperikeskusten valvonnassa, jos tässä asetuksessa niin nimenomaisesti todetaan:
a)
viranomainen, joka vastaa arvopaperikeskuksen ylläpitämän arvopapereiden selvitysjärjestelmän yleisvalvonnasta siinä jäsenvaltiossa, jonka lainsäädäntöä arvopapereiden selvitysjärjestelmään sovelletaan;
b)
ne keskuspankit unionissa, jotka laskevat liikkeeseen tärkeimpiä selvittämiseen käytettäviä unionin valuuttoja;
c)
tarvittaessa se keskuspankki unionissa, jonka tilien kautta maksusuoritukset käsitellään arvopaperikeskuksen ylläpitämässä arvopapereiden selvitysjärjestelmässä.
2. EAMV julkaisee verkkosivustollaan luettelon 1 kohdassa tarkoitetuista asiaan liittyvistä viranomaisista.
3. EAMV laatii tiiviissä yhteistyössä EKPJ:n jäsenten kanssa teknisten sääntelystandardien luonnoksia määrittääkseen ehdot, joiden nojalla 1 kohdan b alakohdassa tarkoitetut unionin valuutat katsotaan tärkeimmiksi, ja tehokkaat käytännön järjestelyt kyseisen kohdan b ja c alakohdassa tarkoitettujen asiaan liittyvien viranomaisten kuulemista varten.
EAMV toimittaa kyseiset teknisten sääntelystandardien luonnokset komissiolle viimeistään 18 päivänä kesäkuuta 2015.
Siirretään komissiolle valta hyväksyä ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut tekniset sääntelystandardit asetuksen (EU) N:o 1095/2010 10-14 artiklan mukaisesti.
13 artikla
Tiedonvaihto
1. Toimivaltaisten viranomaisten, asiaan liittyvien viranomaisten ja EAMV:n on pyynnöstä ja ilman aiheetonta viivytystä toimitettava toisilleen tiedot, jotka ovat tarpeen niiden tämän asetuksen mukaisten tehtävien hoitamiseksi.
2. Toimivaltaiset viranomaiset, asiaan liittyvät viranomaiset, EAMV ja muut elimet taikka luonnolliset tai oikeushenkilöt, jotka vastaanottavat luottamuksellisia tietoja hoitaessaan tämän asetuksen mukaisia tehtäviään, saavat käyttää niitä ainoastaan hoitaessaan tehtäviään.
14 artikla
Viranomaisten välinen yhteistyö
1. Toimivaltaisten viranomaisten, asiaan liittyvien viranomaisten ja EAMV:n on tehtävä tiivistä yhteistyötä muun muassa vaihtamalla kaikkia tämän asetuksen soveltamisen kannalta tarpeellisia tietoja. Tällaiseen yhteistyöhön on sisällytettävä muut julkiset viranomaiset ja laitokset, erityisesti direktiivin 2003/87/EY mukaisesti perustetut tai nimitetyt viranomaiset ja laitokset, jos tällainen yhteistyö on tarpeen ja perusteltua.
EAMV voi tiiviissä yhteistyössä EKPJ:n jäsenten kanssa antaa toimivaltaisille viranomaisille suunnattua, asetuksen (EU) N:o 1095/2010 16 artiklan mukaista ohjeistusta, jotta varmistettaisiin valvontakäytänteiden johdonmukaisuus, tehokkuus ja vaikuttavuus unionissa, mukaan lukien toimivaltaisten viranomaisten ja asiaan liittyvien viranomaisten välinen yhteistyö, tämän asetuksen soveltamisen kannalta tarpeellisissa arvioinneissa.
2. Toimivaltaisten viranomaisten on yleisten tehtäviensä hoitamisen yhteydessä otettava kyseisenä ajankohtana saatavissa olevien tietojen pohjalta asianmukaisesti huomioon tekemiensä päätösten mahdollinen vaikutus rahoitusjärjestelmän vakauteen kaikissa muissa jäsenvaltioissa, joihin asia voi vaikuttaa, ja erityisesti 15 artiklassa tarkoitetuissa hätätilanteissa.
15 artikla
Hätätilanteet
Toimivaltaisten viranomaisten ja asiaan liittyvien viranomaisten on viipymättä ilmoitettava EAMV:lle, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) N:o 1092/2010 (24) perustetulle Euroopan järjestelmäriskikomitealle (EJRK) ja toisilleen arvopaperikeskukseen liittyvistä hätätilanteista, finanssimarkkinoiden muutokset mukaan luettuina, joilla saattaa olla kielteinen vaikutus markkinoiden likviditeettiin, selvitysvaluutan vakauteen, rahapolitiikan itsenäisyyteen tai rahoitusjärjestelmän vakauteen missä tahansa jäsenvaltiossa, johon arvopaperikeskus tai jokin sen osallistujista on sijoittautunut, sanotun kuitenkaan vaikuttamatta direktiivin 98/26/EY 6 artiklan 3 kohdassa säädettyyn ilmoitusmenettelyyn.
2 jakso
Arvopaperikeskusten toimiluvan myöntämisedellytykset ja -menettelyt
16 artikla
Toimiluvan myöntäminen arvopaperikeskukselle
1. Kaikkien arvopaperikeskuksen määritelmän täyttävien oikeushenkilöiden on hankittava toimilupa sijoittautumisjäsenvaltionsa toimivaltaiselta viranomaiselta ennen toimintansa aloittamista.
2. Toimiluvassa on täsmennettävä ne liitteessä olevassa A jaksossa luetellut ydinpalvelut ja liitteessä olevan B jakson mukaisesti sallitut muut kuin pankkipalvelujen tyyppiset oheispalvelut, joita arvopaperikeskuksella on lupa tarjota.
3. Arvopaperikeskuksen on jatkuvasti täytettävä toimiluvan myöntämisedellytykset.
4. Arvopaperikeskuksen ja sen riippumattomien tilintarkastajien on ilman aiheetonta viivytystä ilmoitettava toimivaltaiselle viranomaiselle kaikista olennaisista muutoksista, jotka vaikuttavat toimiluvan myöntämisedellytysten noudattamiseen.
17 artikla
Toimiluvan myöntämismenettely
1. Toimilupaa hakevan arvopaperikeskuksen on esitettävä toimilupahakemus toimivaltaiselle viranomaiselleen.
2. Toimilupahakemuksen mukana on toimitettava kaikki tarvittavat tiedot, joiden perusteella toimivaltainen viranomainen voi varmistua siitä, että toimilupaa hakeva arvopaperikeskus on toimiluvan myöntämisajankohtana toteuttanut kaikki tarvittavat järjestelyt tässä asetuksessa säädettyjen velvollisuuksiensa noudattamiseksi. Toimilupahakemukseen on sisällyttävä toimintaohjelma, josta ilmenee suunnitellun liiketoiminnan muoto ja arvopaperikeskuksen organisaatiorakenne.
3. Toimivaltaisen viranomaisen on 30 työpäivän kuluessa hakemuksen vastaanottamisesta arvioitava, onko hakemus täydellinen. Jos hakemus on puutteellinen, toimivaltaisen viranomaisen on asetettava määräaika, johon mennessä toimilupaa hakevan arvopaperikeskuksen on annettava lisätietoja. Toimivaltaisen viranomaisen on ilmoitettava toimilupaa hakevalle arvopaperikeskukselle, kun hakemus katsotaan täydelliseksi.
4. Heti sen jälkeen, kun hakemus on katsottu täydelliseksi, toimivaltaisen viranomaisen on toimitettava kaikki hakemukseen sisältyvät tiedot asiaan liittyville viranomaisille ja kuultava näitä viranomaisia toimilupaa hakevan arvopaperikeskuksen ylläpitämän arvopapereiden selvitysjärjestelmän ominaispiirteistä. Kukin muu asiaan liittyvä viranomainen voi esittää toimivaltaiselle viranomaiselle näkemyksensä kolmen kuukauden kuluessa siitä, kun asiaan liittyvä viranomainen on vastaanottanut kyseiset tiedot.
5. Jos toimilupaa hakeva arvopaperikeskus aikoo tarjota direktiivin 2014/65/EU 4 artiklan 1 kohdan 2 alakohdassa tarkoitettuja palveluja liitteessä olevassa B jaksossa nimenomaisesti esitettyjen muiden kuin pankkipalvelujen tyyppisten oheispalvelujen lisäksi, toimivaltaisen viranomaisen on toimitettava kaikki hakemuksen sisältämät tiedot direktiivin 2014/65/EU 67 artiklassa tarkoitetulle viranomaiselle ja kuultava kyseistä viranomaista toimilupaa hakevan arvopaperikeskuksen valmiudesta noudattaa direktiivin 2014/65/EU ja asetuksen (EU) N:o 600/2014 vaatimuksia.
6. Ennen kuin toimivaltainen viranomainen voi myöntää toimilupaa hakevalle arvopaperikeskukselle toimiluvan, sen on kuultava asianomaisen toisen jäsenvaltion toimivaltaisia viranomaisia seuraavissa tapauksissa:
a)
arvopaperikeskus on toisessa jäsenvaltiossa toimiluvan saaneen arvopaperikeskuksen tytäryritys;
b)
arvopaperikeskus on toisessa jäsenvaltiossa toimiluvan saaneen arvopaperikeskuksen emoyrityksen tytäryritys;
c)
määräysvalta arvopaperikeskuksessa on samoilla luonnollisilla henkilöillä tai oikeushenkilöillä kuin toisessa jäsenvaltiossa toimiluvan saaneessa toisessa arvopaperikeskuksessa.
7. Edellä 6 kohdassa tarkoitetussa kuulemisessa on käsiteltävä vähintään seuraavia:
a)
27 artiklan 6 kohdassa tarkoitettujen osakkeenomistajien ja henkilöiden soveltuvuus ja 27 artiklan 1 ja 4 kohdassa tarkoitettujen arvopaperikeskusta tosiasiallisesti johtavien henkilöiden maine ja kokemus, jos mainitut osakkeenomistajat ja henkilöt ovat samoja kyseisessä arvopaperikeskuksessa ja toisessa jäsenvaltiossa toimiluvan saaneessa arvopaperikeskuksessa;
b)
se, ovatko toisessa jäsenvaltiossa toimiluvan saaneen arvopaperikeskuksen ja toimilupaa hakevan arvopaperikeskuksen väliset 6 kohdan a, b ja c alakohdassa tarkoitetut suhteet sellaiset, että ne eivät vaikuta toimilupaa hakevan arvopaperikeskuksen kykyyn noudattaa tämän asetuksen vaatimuksia.
8. Toimivaltaisen viranomaisen on ilmoitettava toimilupaa hakevalle arvopaperikeskukselle kuuden kuukauden kuluessa täydellisen hakemuksen jättämisestä täysin perustellulla kirjallisella päätöksellä, onko toimilupa myönnetty vai evätty.
9. EAMV laatii tiiviissä yhteistyössä EKPJ:n jäsenten kanssa teknisten sääntelystandardien luonnoksia tarkentaakseen tiedot, jotka toimilupaa hakevan arvopaperikeskuksen on toimilupahakemuksessa esitettävä toimivaltaiselle viranomaiselle.
EAMV toimittaa kyseiset teknisten sääntelystandardien luonnokset komissiolle viimeistään 18 päivänä kesäkuuta 2015.
Siirretään komissiolle valta hyväksyä ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut tekniset sääntelystandardit asetuksen (EU) N:o 1095/2010 10-14 artiklan mukaisesti.
10. EAMV laatii tiiviissä yhteistyössä EKPJ:n jäsenten kanssa teknisten täytäntöönpanostandardien luonnoksia vakiolomakkeiden, -mallien ja -menettelyjen luomiseksi toimilupahakemuksia varten.
EAMV toimittaa kyseiset teknisten täytäntöönpanostandardien luonnokset komissiolle viimeistään 18 päivänä kesäkuuta 2015.
Siirretään komissiolle valta hyväksyä ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut tekniset täytäntöönpanostandardit asetuksen (EU) N:o 1095/2010 15 artiklan mukaisesti.
18 artikla
Toimiluvan myöntämisen vaikutukset
1. Toimiluvan saaneen arvopaperikeskuksen on toiminnassaan rajoituttava toimilupansa tai ilmoituksensa piiriin kuuluvien tai 19 artiklan 8 kohdan mukaisesti ilmoitettujen palvelujen tarjoamiseen.
2. Arvopapereiden selvitysjärjestelmiä saavat ylläpitää ainoastaan toimiluvan saaneet arvopaperikeskukset, arvopaperikeskuksina toimivat keskuspankit mukaan lukien.
3. Toimiluvan saaneella arvopaperikeskuksella saa olla omistusyhteys ainoastaan sellaiseen oikeushenkilöön, jonka toiminta rajoittuu liitteessä olevassa A ja B jaksossa lueteltujen palvelujen tarjoamiseen, ellei kyseinen omistusyhteys ole arvopaperikeskuksen suhteen toimivaltaisen viranomaisen hyväksymä sillä perusteella, että se ei kasvata arvopaperikeskuksen riskiprofiilia merkittävällä tavalla.
4. EAMV laatii tiiviissä yhteistyössä EKPJ:n jäsenten kanssa teknisten sääntelystandardien luonnoksia, joissa tarkennetaan perusteet, jotka toimivaltaisten viranomaisten on otettava huomioon voidakseen hyväksyä arvopaperikeskusten omistusyhteyksiä muihin kuin liitteessä olevassa A ja B jaksossa lueteltuja palveluja tarjoaviin oikeushenkilöihin. Tällaisina perusteina voidaan käyttää sitä, täydentävätkö kyseisen oikeushenkilön tarjoamat palvelut arvopaperikeskuksen tarjoamia palveluja, ja arvopaperikeskuksen tällaisesta osallistumisesta johtuvan riskeille altistumisen laajuutta.
EAMV toimittaa kyseiset teknisten sääntelystandardien luonnokset komissiolle viimeistään 18 päivänä kesäkuuta 2015.
Siirretään komissiolle valta hyväksyä ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut tekniset sääntelystandardit asetuksen (EU) N:o 1095/2010 10-14 artiklan mukaisesti.
19 artikla
Toiminnan ja palvelujen laajentaminen ja ulkoistaminen
1. Toimiluvan saaneen arvopaperikeskuksen on esitettävä kotijäsenvaltionsa toimivaltaiselle viranomaiselle lupahakemus, jos se haluaa ulkoistaa jonkin ydinpalvelun kolmannelle osapuolelle 30 artiklan nojalla tai laajentaa toimintaansa niin, että se harjoittaa yhtä tai useampaa seuraavista:
a)
uudet liitteessä olevassa A jaksossa luetellut ydinpalvelut, jotka eivät kuulu alkuperäisen toimiluvan piiriin;
b)
liitteessä olevan B jakson mukaisesti sallitut mutta ei siinä nimenomaisesti luetellut oheispalvelut, jotka eivät kuulu alkuperäisen toimiluvan piiriin;
c)
toisen arvopapereiden selvitysjärjestelmän ylläpitäminen;
d)
arvopaperikeskuksen arvopapereiden selvitysjärjestelmässä hoidettavien maksusuoritusten osittainen tai täydellinen käsittely toisen selvitysosapuolen tilien kautta;
e)
yhteentoimivan linkin perustaminen, myös kolmansien maiden arvopaperikeskusten kanssa.
2. Luvan myöntämisessä 1 kohdan mukaisesti noudatetaan 17 artiklassa säädettyä menettelyä.
Toimivaltaisen viranomaisen on ilmoitettava lupaa hakeneelle arvopaperikeskukselle kolmen kuukauden kuluessa täydellisen hakemuksen jättämisestä, onko lupa myönnetty vai evätty.
3. Unioniin sijoittautuneiden arvopaperikeskusten, jotka aikovat perustaa yhteentoimivan linkin, on toimitettava lupahakemus 1 kohdan e alakohdan mukaisesti niiden suhteen toimivaltaisille viranomaisille. Kyseisten viranomaisten on kuultava toisiaan arvopaperikeskusten välisen linkin hyväksymisen osalta. Jos toimivaltaisten viranomaisten päätökset poikkeavat toisistaan, ne voivat yhteisesti sopia saattavansa asian EAMV:n käsiteltäväksi, ja tämä voi toimia sille asetuksen (EU) N:o 1095/2010 19 artiklan nojalla uskotun toimivallan mukaisesti.
4. Edellä 3 kohdassa tarkoitettujen viranomaisten on kieltäydyttävä hyväksymästä linkkiä vain, jos kyseinen arvopaperikeskusten välinen linkki olisi vaaraksi finanssimarkkinoiden moitteettomalle ja asianmukaiselle toiminnalle tai aiheuttaisi järjestelmäriskin.
5. Niiden arvopaperikeskusten välisiin yhteentoimiviin linkkeihin, jotka ulkoistavat osan kyseisiin yhteentoimiviin linkkeihin liittyvistä palveluistaan julkisyhteisölle 30 artiklan 5 kohdan mukaisesti, ja muihin kuin 1 kohdan e alakohdassa tarkoitettuihin arvopaperikeskusten välisiin linkkeihin ei sovelleta mainitussa alakohdassa tarkoitettua lupamenettelyä, vaan niistä on ilmoitettava arvopaperikeskusten suhteen toimivaltaisille viranomaisille ja muille asiaan liittyville viranomaisille ennen linkkien toteuttamista toimittamalla kaikki asiaankuuluvat tiedot, joita kyseiset viranomaiset tarvitsevat arvioidakseen, onko 48 artiklassa säädettyjä vaatimuksia noudatettu.
6. Unioniin sijoittautunut ja unionissa toimiluvan saanut arvopaperikeskus voi ylläpitää linkkiä tai perustaa linkin kolmannen maan arvopaperikeskuksen kanssa tässä artiklassa tarkoitettuja ehtoja ja menettelyjä noudattaen. Jos linkkejä perustetaan kolmannen maan arvopaperikeskusten kanssa, pyynnön esittäneen arvopaperikeskuksen toimittamien tietojen on oltava riittäviä, jotta toimivaltainen viranomainen voi arvioida, täyttävätkö kyseiset linkit 48 artiklassa säädetyt vaatimukset tai vaatimukset, jotka vastaavat 48 artiklassa säädettyjä vaatimuksia.
7. Pyynnön esittäneen arvopaperikeskuksen suhteen toimivaltaisen viranomaisen on vaadittava arvopaperikeskusta keskeyttämään ilmoitettu arvopaperikeskusten välinen linkki, jos kyseinen linkki ei täytä 48 artiklassa säädettyjä vaatimuksia ja olisi näin ollen vaaraksi finanssimarkkinoiden moitteettomalle ja asianmukaiselle toiminnalle tai aiheuttaisi järjestelmäriskin. Jos toimivaltainen viranomainen vaatii arvopaperikeskusta keskeyttämään arvopaperikeskusten välisen linkin, sen on noudatettava 20 artiklan 2 ja 3 kohdassa säädettyä menettelyä.
8. Liitteessä olevassa B jaksossa nimenomaisesti luetellut täydentävät oheispalvelut eivät edellytä lupaa, mutta niistä on ilmoitettava toimivaltaiselle viranomaiselle ennen niiden tarjoamista.
20 artikla
Toimiluvan peruuttaminen
1. Rajoittamatta V osaston mukaisten korjaavien toimien tai toimenpiteiden soveltamista arvopaperikeskuksen kotijäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen on peruutettava lupa, jos arvopaperikeskus:
a)
ei ole ryhtynyt käyttämään toimilupaa 12 kuukauden kuluessa, nimenomaisesti luopuu toimiluvasta tai ei ole kuuden edeltävän kuukauden aikana tarjonnut palveluja tai harjoittanut toimintaa;
b)
on saanut luvan antamalla vääriä tietoja tai muilla laittomilla keinoilla;
c)
ei enää täytä edellytyksiä, joilla toimilupa myönnettiin, eikä ole toteuttanut toimivaltaisen viranomaisen vaatimia korjaavia toimia määräajassa;
d)
on vakavasti tai järjestelmällisesti rikkonut tässä asetuksessa tai soveltuvin osin direktiivissä 2014/65/EU tai asetuksessa (EU) N:o 600/2014 säädettyjä vaatimuksia.
2. Heti kun toimivaltainen viranomainen tulee tietoiseksi jostakin 1 kohdassa tarkoitetusta olosuhteesta, sen on viipymättä kuultava muita asiaan liittyviä viranomaisia sekä tarvittaessa direktiivin 2014/65/EU 67 artiklassa tarkoitettua viranomaista siitä, onko toimiluvan peruuttaminen tarpeen.
3. EAMV ja mikä tahansa asiaan liittyvä viranomainen sekä tarvittaessa direktiivin 2014/65/EU 67 artiklassa tarkoitettu viranomainen voi milloin tahansa pyytää arvopaperikeskuksen kotijäsenvaltion toimivaltaista viranomaista tutkimaan, täyttääkö arvopaperikeskus yhä toimiluvan myöntämisedellytykset.
4. Toimivaltainen viranomainen voi rajoittaa luvan peruuttamisen koskemaan tiettyä palvelua, toimintaa tai rahoitusvälinettä.
5. Arvopaperikeskuksen on otettava käyttöön asianmukainen menettely, pantava se täytäntöön ja ylläpidettävä sitä, jotta varmistetaan asiakkaiden ja osallistujien omaisuuserien oikea-aikainen ja asianmukainen toimitus ja siirtäminen toiseen arvopaperikeskukseen, mikäli toimilupa peruutetaan 1 kohdan nojalla.
21 artikla
Arvopaperikeskusrekisteri
1. Toimivaltaisten viranomaisten 16, 19 ja 20 artiklan nojalla tekemistä päätöksistä on viipymättä ilmoitettava EAMV:lle.
2. Keskuspankkien on ilman aiheetonta viivytystä ilmoitettava EAMV:lle ylläpitämistään arvopapereiden selvitysjärjestelmistä.
3. Jokaisen tämän asetuksen mukaisesti toimivan, 16, 19 tai 25 artiklan nojalla toimiluvan tai tunnustuksen saaneen arvopaperikeskuksen nimi merkitään rekisteriin, jossa tarkennetaan ne palvelut ja soveltuvin osin ne rahoitusvälineiden luokat, joita hyväksyntä koskee. Rekisteriin sisällytetään myös sivuliikkeet, joita arvopaperikeskus ylläpitää toisissa jäsenvaltioissa, arvopaperikeskusten väliset linkit ja 31 artiklan mukaisesti vaadittavat tiedot, mikäli jäsenvaltiot ovat käyttäneet kyseisessä artiklassa säädettyä mahdollisuutta. EAMV saattaa tämän rekisterin saataville erityisellä verkkosivustolla ja pitää sen ajan tasalla.
3 jakso
Arvopaperikeskusten valvonta
22 artikla
Uudelleentarkastelu ja arviointi
1. Toimivaltaisen viranomaisen on vähintään kerran vuodessa tarkasteltava uudelleen arvopaperikeskuksen tämän asetuksen noudattamiseksi käyttöön ottamia järjestelyjä, strategioita, prosesseja ja mekanismeja sekä arvioitava riskejä, joille arvopaperikeskus altistuu tai voi altistua, ja riskejä, joita se luo arvopaperimarkkinoiden moitteettomalle toiminnalle.
2. Toimivaltaisen viranomaisen on vaadittava arvopaperikeskusta toimittamaan toimivaltaiselle viranomaiselle riittävä elvytyssuunnitelma keskeisten toimintojensa jatkuvuuden varmistamiseksi.
3. Toimivaltaisen viranomaisen on varmistettava, että jokaiselle arvopaperikeskuksille on laadittu riittävä kriisinratkaisusuunnitelma, jota ylläpidetään, jotta varmistetaan vähintään sen ydinpalvelujen jatkuvuus ottaen huomioon asianomaisen arvopaperikeskuksen toiminnan koko ja sen merkitys koko järjestelmän kannalta sekä sen toiminnan luonne, laajuus ja monimuotoisuus, ja direktiivin 2014/59/EU mukaisesti mahdollisesti käyttöön otettu asiaankuuluva kriisinratkaisusuunnitelma.
4. Toimivaltaisen viranomaisen on vahvistettava, kuinka usein ja missä laajuudessa 1 kohdassa tarkoitettu uudelleentarkastelu ja arviointi suoritetaan, ottaen huomioon asianomaisen arvopaperikeskuksen toiminnan koko ja sen merkitys koko järjestelmän kannalta sekä sen toiminnan luonne, laajuus ja monimuotoisuus. Uudelleentarkastelu ja arviointi on tehtävä vähintään kerran vuodessa.
5. Toimivaltaisen viranomaisen on tehtävä tarkastuksia arvopaperikeskuksen tiloissa.
6. Kun toimivaltainen viranomainen tekee 1 kohdassa tarkoitetun uudelleentarkastelun ja arvioinnin, sen on varhaisessa vaiheessa kuultava asiaan liittyviä viranomaisia erityisesti arvopaperikeskuksen ylläpitämän arvopapereiden selvitysjärjestelmän toiminnasta, ja tarvittaessa direktiivin 2014/65/EU 67 artiklassa tarkoitettua viranomaista.
7. Toimivaltaisen viranomaisen on säännöllisesti ja ainakin kerran vuodessa ilmoitettava asiaan liittyville viranomaisille ja tarvittaessa direktiivin 2014/65/EU 67 artiklassa tarkoitetulle viranomaiselle 1 kohdassa tarkoitetun uudelleentarkastelun ja arvioinnin tuloksista, myös mahdollisista korjaavista toimista tai seuraamuksista.
8. Kun 17 artiklan 6 kohdan a, b ja c alakohdassa tarkoitettuja suhteita ylläpitävien arvopaperikeskusten valvonnasta vastaavat toimivaltaiset viranomaiset tekevät 1 kohdassa tarkoitetun uudelleentarkastelun ja arvioinnin, niiden on toimitettava toisilleen kaikki tiedot, jotka saattavat helpottaa niiden tehtäviä.
9. Toimivaltaisen viranomaisen on vaadittava arvopaperikeskusta, joka ei täytä tämän asetuksen vaatimuksia, toteuttamaan tilanteen korjaamiseksi tarvittavat toimet varhaisessa vaiheessa.
10. EAMV laatii tiiviissä yhteistyössä EKPJ:n jäsenten kanssa teknisten sääntelystandardien luonnoksia, joissa tarkennetaan seuraavat seikat:
a)
tiedot, jotka arvopaperikeskuksen on esitettävä toimivaltaiselle viranomaiselle 1 kohdassa tarkoitettua uudelleentarkastelua ja arviointia varten;
b)
tiedot, jotka toimivaltaisen viranomaisen on esitettävä 7 kohdan mukaisesti asiaan liittyville viranomaisille;
c)
tiedot, jotka 8 kohdassa tarkoitettujen toimivaltaisten viranomaisten on esitettävä toisilleen.
EAMV toimittaa kyseiset teknisten sääntelystandardien luonnokset komissiolle viimeistään 18 päivänä kesäkuuta 2015.
Siirretään komissiolle valta hyväksyä ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut tekniset sääntelystandardit asetuksen (EU) N:o 1095/2010 10-14 artiklan mukaisesti.
11. EAMV laatii tiiviissä yhteistyössä EKPJ:n jäsenten kanssa teknisten täytäntöönpanostandardien luonnoksia määrittääkseen vakiolomakkeet, -mallit ja -menettelyt 10 kohdan ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettujen tietojen esittämistä varten.
EAMV toimittaa kyseiset teknisten täytäntöönpanostandardien luonnokset komissiolle viimeistään 18 päivänä kesäkuuta 2015.
Siirretään komissiolle valta hyväksyä ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut tekniset täytäntöönpanostandardit asetuksen (EU) N:o 1095/2010 15 artiklan mukaisesti.
4 jakso
Palvelujen tarjoaminen toisessa jäsenvaltiossa
23 artikla
Vapaus tarjota palveluja toisessa jäsenvaltiossa
1. Toimiluvan saanut arvopaperikeskus voi tarjota liitteessä tarkoitettuja palveluja unionin alueella, myös perustamalla sivuliikkeen edellyttäen, että kyseiset palvelut kuuluvat toimiluvan piiriin.
2. Toimiluvan saaneeseen arvopaperikeskukseen, joka aikoo tarjota liitteessä olevan A jakson 1 ja 2 kohdassa tarkoitettuja ydinpalveluja sellaisten 49 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen rahoitusvälineiden osalta, jotka on luotu toisen jäsenvaltion lainsäädännön nojalla, tai joka aikoo perustaa sivuliikkeen toiseen jäsenvaltioon, sovelletaan 3-7 kohdassa tarkoitettua menettelyä.
3. Arvopaperikeskuksen, joka haluaa aloittaa 2 kohdassa tarkoitettujen palvelujen tarjoamisen toisen jäsenvaltion alueella tai joka aikoo muuttaa kyseisten tarjottujen palvelujen valikoimaa, on ilmoitettava kotijäsenvaltionsa toimivaltaisille viranomaisille seuraavat tiedot:
a)
jäsenvaltio, jossa arvopaperikeskus aikoo toimia;
b)
toimintaohjelma, jossa esitetään erityisesti palvelut, joita arvopaperikeskus aikoo tarjota;
c)
valuutta tai valuutat, joita arvopaperikeskus aikoo käsitellä;
d)
jos on olemassa sivuliike, sivuliikkeen organisaatiorakenne ja sivuliikkeen johtamisesta vastaavien henkilöiden nimet;
e)
tarvittaessa arvio toimenpiteistä, joita arvopaperikeskus aikoo toteuttaa mahdollistaakseen käyttäjilleen 49 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen kansallisen lainsäädännön noudattamisen.
4. Kotijäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen on kolmen kuukauden kuluessa 3 kohdassa tarkoitettujen tietojen vastaanottamisesta ilmoitettava kyseiset tiedot vastaanottavan jäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle, jollei - ottaen huomioon, millaista palveluntarjontaa suunnitellaan - sillä ole syytä epäillä arvopaperikeskuksen, joka haluaa tarjota palvelujaan vastaanottavassa jäsenvaltiossa, hallinnollisen rakenteen tai taloudellisen tilanteen riittävyyttä.
Vastaanottavan jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen on tiedotettava viipymättä kyseisen jäsenvaltion asiaan liittyville viranomaisille kaikista saamistaan ensimmäisen alakohdan mukaisista tiedoksiannoista.
5. Jos kotijäsenvaltion toimivaltainen viranomainen päättää 4 kohdan nojalla olla toimittamatta kaikkia 3 kohdassa tarkoitettuja tietoja vastaanottavan jäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle, sen on perusteltava kieltäytymisensä kyseiselle arvopaperikeskukselle kolmen kuukauden kuluessa kaikkien tietojen vastaanottamisesta ja ilmoitettava vastaanottavan jäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle 6 kohdan a alakohtaa koskevasta päätöksestään. Jos tietoja jaetaan tällaisen pyynnön johdosta, vastaanottavan jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen ei anna 6 kohdan a alakohdassa tarkoitettua ilmoitusta.
6. Arvopaperikeskus voi ryhtyä tarjoamaan 2 kohdassa tarkoitettuja palveluja vastaanottavassa jäsenvaltiossa seuraavin edellytyksin:
a)
saatuaan vastaanottavan jäsenvaltion toimivaltaiselta viranomaiselta ilmoituksen, jossa kyseinen viranomainen toteaa vastaanottaneensa 4 kohdassa tarkoitetut tiedot tai soveltuvissa tapauksissa hyväksyneensä 3 kohdan e alakohdassa tarkoitetun arvioinnin;
b)
jollei tietojen vastaanottamisesta ole saatu ilmoitusta, kolmen kuukauden kuluttua 4 kohdassa tarkoitetun ilmoituksen lähetyspäivästä.
7. Jos 3 kohdan nojalla toimitetut tiedot muuttuvat, arvopaperikeskuksen on ilmoitettava kirjallisesti muutoksesta kotijäsenvaltion toimivaltaisille viranomaisille viimeistään kuukautta ennen muutoksen toteuttamista. Kotijäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen on ilmoitettava muutoksesta viipymättä vastaanottavan jäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle.
24 artikla
Kotijäsenvaltion ja vastaanottavan jäsenvaltion viranomaisten välinen yhteistyö ja vertaisarviointi
1. Jos jossakin jäsenvaltiossa toimiluvan saanut arvopaperikeskus on perustanut sivuliikkeen toiseen jäsenvaltioon, kotijäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen ja vastaanottavan jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen on työskenneltävä tiiviisti yhdessä tässä asetuksessa säädettyjä tehtäviään hoitaessaan, erityisesti suorittaessaan tarkastuksia kyseisen sivuliikkeen tiloissa. Kotijäsenvaltion ja vastaanottavan jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset voivat velvollisuutensa täyttääkseen suorittaa tarkastuksia kyseisen sivuliikkeen tiloissa, ilmoitettuaan tästä ensin tapauksen mukaan vastaanottavan jäsenvaltion tai kotijäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle.
2. Kotijäsenvaltion tai vastaanottavan jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen voi vaatia, että arvopaperikeskukset, jotka tarjoavat palveluja 23 artiklan mukaisesti, raportoivat niille säännöllisesti toiminnastaan kyseisessä vastaanottavassa jäsenvaltiossa, muun muassa tilastotietojen keräämiseksi. Vastaanottavan jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen antaa kotijäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen pyynnöstä tällaiset säännölliset kertomukset kotijäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle.
3. Arvopaperikeskuksen kotijäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen on vastaanottavan jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen pyynnöstä viipymättä toimitettava tunnistetiedot kyseisessä vastaanottavassa jäsenvaltiossa palveluja tarjoavan arvopaperikeskuksen ylläpitämän arvopapereiden selvitysjärjestelmän liikkeeseenlaskijoista ja osallistujista sekä muut mahdolliset asiaan liittyvät tiedot kyseisen arvopaperikeskuksen vastaanottavassa jäsenvaltiossa harjoittamasta toiminnasta.
4. Jos arvopaperikeskuksen toiminnasta on tullut merkittävää vastaanottavan jäsenvaltion arvopaperimarkkinoiden toiminnan ja sijoittajien suojan kannalta ottaen huomioon kyseisen vastaanottavan jäsenvaltion arvopaperimarkkinoiden tilanne, kotijäsenvaltion ja vastaanottavan jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen sekä kotijäsenvaltion ja vastaanottavan jäsenvaltion asiaan liittyvien viranomaisten on otettava käyttöön yhteistyöjärjestelyt valvoakseen kyseisen arvopaperikeskuksen toimintaa vastaanottavassa jäsenvaltiossa.
Jos arvopaperikeskuksesta on tullut merkittävä useamman kuin yhden vastaanottavan jäsenvaltion arvopaperimarkkinoiden toiminnan ja sijoittajien suojan kannalta, kotijäsenvaltio voi päättää, että kyseisiin yhteistyöjärjestelyihin on kuuluttava valvontakollegioita.
5. Jos vastaanottavan jäsenvaltion toimivaltaisella viranomaisella on selkeät ja todennettavissa olevat perusteet uskoa, että sen alueella 23 artiklan mukaisesti palveluja tarjoava arvopaperikeskus ei täytä tämän asetuksen säännöksistä johtuvia velvollisuuksia, sen on ilmoitettava näistä havainnoista kotijäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle ja EAMV:lle.
Jos kotijäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen toteuttamista toimenpiteistä huolimatta tai toimenpiteiden osoittautuessa riittämättömiksi arvopaperikeskus toimii edelleen tavalla, joka on tämän asetuksen säännöksistä johtuvien velvollisuuksien vastainen, vastaanottavan jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen on, ilmoitettuaan tästä ensin kotijäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle, toteutettava kaikki aiheelliset toimenpiteet, jotka ovat tarpeen tämän asetuksen säännösten noudattamisen varmistamiseksi vastaanottavan jäsenvaltion alueella. Tällaisista toimenpiteistä on viipymättä ilmoitettava EAMV:lle.
Vastaanottavan jäsenvaltion ja kotijäsenvaltion toimivaltainen viranomainen voi saattaa asian EAMV:n käsiteltäväksi, ja tämä voi toimia sille asetuksen (EU) N:o 1095/2010 19 artiklan nojalla uskotun toimivallan mukaisesti.
6. EAMV järjestää ja toteuttaa EKPJ:n jäseniä kuultuaan vähintään kolmen vuoden välein vertaisarvioinnin niiden arvopaperikeskusten valvonnan osalta, jotka käyttävät vapautta tarjota palveluja toisessa jäsenvaltiossa 23 artiklan mukaisesti tai osallistuvat yhteentoimiviin linkkeihin, sanotun kuitenkaan rajoittamatta asetuksen (EU) N:o 1095/2010 30 artiklan soveltamista.
Ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetun vertaisarvioinnin yhteydessä EAMV pyytää tarvittaessa lisäksi asetuksen (EU) N:o 1095/2010 37 artiklassa tarkoitetulta arvopaperimarkkina-alan osallisryhmältä lausunnon tai neuvoja.
7. Siirretään komissiolle valta hyväksyä 67 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä toimenpiteistä, joilla vahvistetaan perusteet, joiden nojalla arvopaperikeskuksen toiminnan vastaanottavassa jäsenvaltiossa voidaan katsoa olevan merkittävää kyseisen vastaanottavan jäsenvaltion arvopaperimarkkinoiden toiminnan ja sijoittajien suojan kannalta.
8. EAMV laatii tiiviissä yhteistyössä EKPJ:n jäsenten kanssa teknisten täytäntöönpanostandardien luonnoksia vakiolomakkeiden, -mallien ja -menettelyjen luomiseksi 1, 3 ja 5 kohdassa tarkoitettua yhteistyötä varten.
EAMV toimittaa kyseiset teknisten täytäntöönpanostandardien luonnokset komissiolle viimeistään 18 päivänä kesäkuuta 2015.
Siirretään komissiolle valta hyväksyä ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut tekniset täytäntöönpanostandardit asetuksen (EU) N:o 1095/2010 15 artiklan mukaisesti.
5 jakso
Suhteet kolmansiin maihin
25 artikla
Kolmannet maat
1. Kolmannen maan arvopaperikeskus voi tarjota liitteessä tarkoitettuja palveluja unionin alueella, myös perustamalla sivuliikkeen.
2. Sen estämättä, mitä 1 kohdassa säädetään, kolmannen maan arvopaperikeskukseen, joka aikoo tarjota liitteessä olevan A jakson 1 ja 2 kohdassa tarkoitettuja ydinpalveluja sellaisten 49 artiklan 1 kohdan toisessa alakohdassa tarkoitettujen rahoitusvälineiden osalta, jotka on luotu jonkin jäsenvaltion lainsäädännön nojalla, tai joka aikoo perustaa sivuliikkeen johonkin jäsenvaltioon, sovelletaan tämän artiklan 4-11 kohdassa tarkoitettua menettelyä.
3. Unioniin sijoittautunut ja unionissa toimiluvan saanut arvopaperikeskus voi ylläpitää linkkiä tai perustaa linkin jossakin kolmannen maan arvopaperikeskuksen kanssa 48 artiklan mukaisesti.
4. Kuultuaan 5 kohdassa tarkoitettuja viranomaisia EAMV voi tunnustaa kolmannen maan arvopaperikeskuksen, joka on hakenut tunnustusta tarjotakseen 2 kohdassa tarkoitettuja palveluja, jos seuraavat edellytykset täyttyvät:
a)
komissio on antanut 9 kohdan mukaisen päätöksen;
b)
kolmannen maan arvopaperikeskukseen sovelletaan tehokkaita toimiluvan myöntämistä, valvontaa ja yleisvalvontaa tai, jos arvopapereiden selvitysjärjestelmää ylläpitää jokin keskuspankki, yleisvalvontaa koskevia menettelyjä, joilla varmistetaan kyseisessä kolmannessa maassa sovellettavien, toiminnan vakautta koskevien vaatimusten täydellinen noudattaminen;
c)
EAMV:n ja kyseisessä kolmannessa maassa asiasta vastaavien viranomaisten, jäljempänä ’kolmannen maan asiasta vastaavat viranomaiset’, välille on luotu yhteistoimintajärjestelyt 10 kohdan mukaisesti;
d)
soveltuvissa tapauksissa kolmannen maan arvopaperikeskus toteuttaa tarvittavat toimenpiteet, jotka mahdollistavat sen käyttäjille sen jäsenvaltion asiaa koskevien kansallisen lainsäädännön noudattamisen, jossa kolmannen maan arvopaperikeskus aikoo tarjota arvopaperikeskusten palveluja, 49 artiklan 1 kohdan toisessa alakohdassa tarkoitettu lainsäädäntö mukaan lukien, ja sen jäsenvaltion, jossa kolmannen maan arvopaperikeskus aikoo tarjota arvopaperikeskusten palveluja, toimivaltaiset viranomaiset ovat vahvistaneet kyseisten toimenpiteiden asianmukaisuuden.
5. Arvioidessaan, täyttyvätkö 4 kohdassa tarkoitetut edellytykset, EAMV kuulee seuraavia tahoja:
a)
niiden jäsenvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset, joissa kolmannen maan arvopaperikeskus aikoo tarjota arvopaperikeskusten palveluja, erityisesti sen osalta, kuinka kolmannen maan arvopaperikeskus aikoo noudattaa 4 kohdan d alakohdassa tarkoitettua vaatimusta;
b)
asiaan liittyvät viranomaiset;
c)
kolmannen maan asiasta vastaavat viranomaiset, jotka vastaavat toimilupien myöntämisestä arvopaperikeskuksille ja arvopaperikeskusten valvonnasta ja yleisvalvonnasta.
6. Edellä 2 kohdassa tarkoitetun kolmannen maan arvopaperikeskuksen on esitettävä tunnustuksen saamiseksi hakemus EAMV:lle.
Hakemuksen esittävän arvopaperikeskuksen on toimitettava EAMV:lle kaikki tunnustamisen kannalta tarpeellisiksi katsottavat tiedot. EAMV arvioi 30 työpäivän kuluessa hakemuksen vastaanottamisesta, sisältääkö se kaikki tarvittavat tiedot. Jos hakemus on puutteellinen, EAMV asettaa määräajan, johon mennessä tunnustusta hakevan arvopaperikeskuksen on toimitettava lisätietoja.
Niiden jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten, joissa kolmannen maan arvopaperikeskus aikoo tarjota arvopaperikeskuksen palveluja, on arvioitava, noudattaako kolmannen maan arvopaperikeskus 4 kohdan d alakohdassa tarkoitettua lainsäädäntöä, ja niiden on kolmen kuukauden kuluessa siitä, kun ne ovat vastaanottaneet EAMV:n taholta kaikki tätä varten tarvittavat tiedot, ilmoitettava EAMV:lle täysin perusteltu päätös siitä, onko lainsäädäntöä noudatettu vai ei.
Tunnustamista koskeva päätös on tehtävä 4 kohdassa säädetyin perustein.
EAMV:n on ilmoitettava tunnustusta hakevalle arvopaperikeskukselle kuuden kuukauden kuluessa täydellisen hakemuksen jättämisestä täysin perustellulla kirjallisella päätöksellä, onko tunnustus myönnetty vai evätty.
7. Niiden jäsenvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset, joissa 4 kohdan nojalla asianmukaisesti tunnustettu kolmannen maan arvopaperikeskus tarjoaa arvopaperikeskuksen palveluja, voivat tiiviissä yhteistyössä EAMV:n kanssa pyytää kolmannen maan asiasta vastaavia viranomaisia:
a)
toimittamaan määräajoin kertomuksen kolmannen maan arvopaperikeskuksen toiminnasta asianomaisissa vastaanottavissa jäsenvaltioissa, muun muassa tilastotietojen keräämistä varten;
b)
ilmoittamaan tarkoituksenmukaisen aikataulun puitteissa kyseisessä vastaanottavassa jäsenvaltiossa palveluja tarjoavan kolmannen maan arvopaperikeskuksen ylläpitämien arvopapereiden selvitysjärjestelmien liikkeeseenlaskijoiden ja osallistujien tunnistetiedot sekä muut merkitykselliset tiedot kyseisen kolmannen maan arvopaperikeskuksen toiminnasta vastaanottavassa jäsenvaltiossa.
8. Kuultuaan 5 kohdassa tarkoitettuja viranomaisia EAMV tarkastelee kolmannen maan arvopaperikeskuksen tunnustusta 4, 5 ja 6 kohdassa säädetyn menettelyn mukaisesti uudelleen, jos kyseinen arvopaperikeskus laajentaa palvelujaan unionissa.
EAMV peruuttaa kyseisen arvopaperikeskuksen tunnustuksen, jos 4 kohdassa säädetyt edellytykset eivät enää täyty, tai 20 artiklassa tarkoitetuissa olosuhteissa.
9. Komissio voi antaa täytäntöönpanosäädöksiä, joissa määritetään sitä, että kolmannen maan oikeudellisissa ja valvontajärjestelyissä varmistetaan, että kyseisessä kolmannessa maassa toimiluvan saaneet arvopaperikeskukset noudattavat oikeudellisesti sitovia vaatimuksia, jotka tosiasiallisesti vastaavat tässä asetuksessa säädettyjä vaatimuksia, että kyseiset arvopaperikeskukset ovat asianomaisessa kolmannessa maassa jatkuvasti tehokkaan valvonnan, yleisvalvonnan ja täytäntöönpanon seurannan alaisina ja että kyseisen kolmannen maan lainsäädännössä säädetään tosiasiallisesta vastaavasta järjestelmästä kolmansien maiden oikeusjärjestelmien nojalla toimiluvan saaneiden arvopaperikeskusten tunnustamista varten. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään noudattaen 68 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä.
Komissio voi ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettua määritystä tehdessään myös tarkastella, ovatko kolmannen maan oikeudelliset ja valvontajärjestelyt kansainvälisesti hyväksyttyjen CPSS:n ja IOSCO:n standardien mukaisia siltä osin kuin kyseiset standardit eivät ole ristiriidassa tässä asetuksessa säädettyjen vaatimusten kanssa.
10. EAMV vahvistaa asetuksen (EU) N:o 1095/2010 33 artiklan 1 kohdan mukaisesti järjestelyt, joita sovelletaan yhteistyöhön sellaisten kolmansien maiden asiasta vastaavien viranomaisten kanssa, joiden oikeudellisen ja valvontakehyksen on tunnustettu vastaavan tätä asetusta 9 kohdan mukaisesti. Järjestelyissä on täsmennettävä ainakin
a)
EAMV:n, vastaanottavan jäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten ja kolmansien maiden asiasta vastaavien viranomaisten väliset tietojenvaihtojärjestelmät, mukaan lukien oikeus saada kaikki EAMV:n pyytämät tiedot kolmansissa maissa toimiluvan saaneista arvopaperikeskuksista ja erityisesti oikeus saada tietoja 7 kohdassa tarkoitetuissa tapauksissa;
b)
järjestelmä, jota käytetään nopean ilmoituksen antamiseen EAMV:lle siinä tapauksessa, että kolmannen maan asiasta vastaava viranomainen katsoo, että arvopaperikeskus, jota se valvoo, rikkoo toimilupaansa koskevia edellytyksiä tai muuta sovellettavaa lainsäädäntöä;
c)
valvontatoiminnan koordinointia koskevat menettelyt, mukaan lukien tarvittaessa paikalla tehtävät tarkastukset.
Jos yhteistyösopimuksessa määrätään henkilötietojen siirrosta jäsenvaltiosta, tällaisessa siirrossa on noudatettava direktiiviä 95/46/EY ja, jos yhteistyösopimuksen mukaan EAMV siirtää henkilötiedot, siirrossa on noudatettava asetusta (EY) N:o 45/2001.
11. Jos kolmannen maan arvopaperikeskus on tunnustettu 4-8 artiklan mukaisesti, se voi tarjota liitteessä tarkoitettuja palveluja unionin alueella, myös perustamalla sivuliikkeen.
12. EAMV laatii tiiviissä yhteistyössä EKPJ:n jäsenten kanssa teknisten sääntelystandardien luonnoksia tarkentaakseen tiedot, jotka tunnustusta hakevan arvopaperikeskuksen on toimitettava EAMV:lle hakiessaan tunnustusta 6 kohdan mukaisesti.
EAMV toimittaa kyseiset teknisten sääntelystandardien luonnokset komissiolle viimeistään 18 päivänä kesäkuuta 2015.
Siirretään komissiolle valta hyväksyä ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut tekniset sääntelystandardit asetuksen (EU) N:o 1095/2010 10-14 artiklan mukaisesti.
II LUKU
Arvopaperikeskuksia koskevat vaatimukset
1 jakso
Toiminnan järjestämistä koskevat vaatimukset
26 artikla
Yleiset säännökset
1. Arvopaperikeskuksella on oltava vahvat hallintojärjestelyt, joihin sisältyvät selkeä organisaatiorakenne, jossa vastuualueet on määritelty yksityiskohtaisesti, avoimesti ja kattavasti, sekä tehokkaat menettelyt sellaisten riskien tunnistamista, hallitsemista, valvomista ja raportointia varten, joille se on tai saattaa olla alttiina, sekä riittävä palkka- ja palkkiopolitiikka ja tarkoituksenmukaiset sisäisen valvonnan menetelmät, mukaan luettuina luotettavat hallinto- ja laskentamenetelmät.
2. Arvopaperikeskuksen on omaksuttava toimintatavat ja menettelyt, jotka ovat riittävän tehokkaita varmistamaan, että tätä asetusta noudatetaan ja että myös sen johto ja työntekijät noudattavat kaikkia tämän asetuksen säännöksiä.
3. Arvopaperikeskuksen on pidettävä yllä ja käytettävä tehokkaita kirjallisia organisaatio- ja hallintojärjestelyjä havaitakseen ja hoitaakseen mahdolliset eturistiriidat, joita on kyseisen arvopaperikeskuksen - mukaan luettuina sen johto, työntekijät, ylimmän hallintoelimen jäsenet tai muut heihin suoraan tai epäsuorasti yhteydessä olevat henkilöt - ja sen osallistujien tai niiden asiakkaiden välillä. Sen on pidettävä yllä riittäviä riitojenratkaisumenettelyjä ja sovellettava niitä, jos mahdollisia eturistiriitoja esiintyy.
4. Arvopaperikeskuksen on julkistettava hallintojärjestelynsä sekä toimintaansa koskevat säännöt.
5. Arvopaperikeskuksella on oltava asianmukaiset menettelyt, joilla työntekijät voivat sisäisesti ilmoittaa tämän asetuksen mahdollisista rikkomisista erityisen kanavan kautta.
6. Arvopaperikeskuksen on oltava säännöllisesti järjestettävien riippumattomien tilintarkastusten kohteena. Tilintarkastusten tulokset on ilmoitettava ylimmälle hallintoelimelle ja annettava toimivaltaisen viranomaisen saataville, sekä tarvittaessa käyttäjien komitean saataville ottaen huomioon mahdolliset eturistiriidat käyttäjien komitean jäsenten ja arvopaperikeskuksen välillä.
7. Jos arvopaperikeskus kuuluu konserniin, jossa on muita arvopaperikeskuksia tai IV osastossa tarkoitettuja luottolaitoksia, sen on otettava käyttöön yksityiskohtaiset toimintatavat ja menettelyt, joissa tarkennetaan, miten tässä artiklassa säädettyjä vaatimuksia sovelletaan konserniin ja sen eri yksiköihin.
8. EAMV laatii tiiviissä yhteistyössä EKPJ:n jäsenten kanssa teknisten sääntelystandardien luonnoksia, joissa tarkennetaan arvopaperikeskuksen tasolla ja 7 kohdan mukaisesti konsernin tasolla:
a)
välineet, joilla seurataan 1 kohdassa tarkoitettuja arvopaperikeskukselle aiheutuvia riskejä;
b)
avainhenkilöiden vastuut 1 kohdassa tarkoitettujen arvopaperikeskukselle aiheutuvien riskien suhteen;
c)
3 kohdassa tarkoitetut mahdolliset eturistiriidat;
d)
6 kohdassa tarkoitetut tilintarkastusmenetelmät; ja
e)
olosuhteet, joissa tilintarkastuksen tulokset olisi käyttäjien komitean jäsenten ja arvopaperikeskuksen väliset mahdolliset ristiriidat huomioon ottaen tarkoituksenmukaista toimittaa käyttäjien komitealle 6 kohdan mukaisesti.
EAMV toimittaa kyseiset teknisten sääntelystandardien luonnokset komissiolle viimeistään 18 päivänä kesäkuuta 2015.
Siirretään komissiolle valta hyväksyä ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut tekniset sääntelystandardit asetuksen (EU) N:o 1095/2010 10-14 artiklan mukaisesti.
27 artikla
Toimiva johto, ylin hallintoelin ja osakkeenomistajat
1. Toimivan johdon on oltava riittävän hyvämaineinen ja kokenut arvopaperikeskuksen terveen ja varovaisen hoidon varmistamiseksi.
2. Arvopaperikeskuksella on oltava ylin hallintoelin, jonka jäsenistä vähintään yksi kolmannes ja joka tapauksessa kaksi jäsentä ovat riippumattomia.
3. Ylimmän hallintoelimen riippumattomille ja muille toimivaan johtoon kuulumattomille jäsenille suoritettava korvaus ei saa olla sidoksissa arvopaperikeskuksen liiketoiminnan tulokseen.
4. Ylimmässä hallintoelimessä on oltava sopivia riittävän hyvämaineisia henkilöitä, joilla on tarkoituksenmukainen yhdistelmä taitoja, tietämystä ja kokemusta yksiköstä ja markkinoista. Ylimmän hallintoelimen toimivaan johtoon kuulumattomien jäsenten on päätettävä ylimmässä hallintoelimessä aliedustetun sukupuolen edustusta koskevasta tavoitteesta ja laadittava toimintasuunnitelma aliedustetun sukupuolen osuuden nostamiseksi tämän tavoitteen tasolle. Tavoite, toimintasuunnitelma ja sen täytäntöönpano on julkistettava.
5. Arvopaperikeskuksen on selkeästi määritettävä ylimmän hallintoelimen tehtävät ja vastuualueet asiaa koskevan kansallisen lainsäädännön mukaisesti. Arvopaperikeskuksen on annettava ylimmän hallintoelimen kokousten pöytäkirjat toimivaltaisen viranomaisen ja tilintarkastajan saataville näiden pyynnöstä.
6. Arvopaperikeskuksen osakkeenomistajien ja henkilöiden, joilla on määräysvaltaa arvopaperikeskuksen johtamisessa suoraan tai välillisesti, on oltava tehtävään soveltuvia, jotta arvopaperikeskuksen terve ja varovainen hoito voidaan varmistaa.
7. Arvopaperikeskuksen on
a)
toimitettava toimivaltaisille viranomaisille ja julkistettava omistusrakennettaan koskevat tiedot ja erityisesti tiedot niistä osapuolista ja näiden intressien laajuudesta, joilla on määräysvaltaa arvopaperikeskuksen toiminnan suhteen;
b)
toimitettava toimivaltaiselle viranomaiselleen tiedot omistusosuuksien siirtoa koskevista päätöksistä, joiden johdosta tilanne muuttuu määräysvaltaa arvopaperikeskuksen toiminnan suhteen käyttävien henkilöiden osalta, ja pyydettävä sen hyväksyntää niille. Arvopaperikeskuksen on, toimivaltaisen viranomaisensa suostumuksen saatuaan, julkistettava tiedot kyseisistä omistusosuuksien siirroista.
Kaikkien luonnollisten henkilöiden tai oikeushenkilöiden on ilman aiheetonta viivytystä ilmoitettava arvopaperikeskukselle ja sen osalta toimivaltaiselle viranomaiselle päätöksestä hankkia tai luovuttaa sen omistusoikeuksia, kun päätöksen johdosta tilanne muuttuu määräysvaltaa arvopaperikeskuksen toiminnan suhteen käyttävien henkilöiden osalta.
8. Toimivaltaisen viranomaisen on 60 työpäivän kuluessa 7 kohdassa tarkoitettujen tietojen vastaanottamisesta tehtävä päätös muutoksista, joita ehdotetaan arvopaperikeskuksen suhteen harjoitettavaan määräysvaltaan. Toimivaltaisen viranomaisen on kieltäydyttävä hyväksymästä arvopaperikeskuksen suhteen harjoitettavaan määräysvaltaan ehdotettuja muutoksia, jos objektiivisin, todennettavissa olevin perustein voidaan olettaa muutosten haittaavan arvopaperikeskuksen tervettä ja varovaista hoitoa taikka arvopaperikeskuksen kykyä noudattaa tätä asetusta.
28 artikla
Käyttäjien komitea
1. Arvopaperikeskuksen on perustettava kullekin ylläpitämälleen arvopapereiden selvitysjärjestelmälle käyttäjien komitea, joka koostuu arvopapereiden selvitysjärjestelmän liikkeeseenlaskijoiden ja osallistujien edustajista. Käyttäjien komitean antamien neuvojen on oltava riippumattomia arvopaperikeskuksen johdon suorasta vaikutuksesta.
2. Arvopaperikeskuksen on määritettävä syrjimättömällä tavalla kunkin käyttäjien komitean hallintojärjestelyt, joilla varmistetaan komitean riippumattomuus, sekä toimintamenettelyt ja käyttäjien komitean jäsenten hyväksymisvaatimukset ja valintamenettely. Hallintojärjestelyjen on oltava julkisia, ja niissä on varmistettava, että käyttäjien komitea raportoi suoraan ylimmälle hallintoelimelle ja pitää säännöllisesti kokouksia.
3. Käyttäjien komiteoiden on annettava ylimmälle hallintoelimelle neuvoja keskeisistä niiden jäseniin vaikuttavista järjestelyistä, mukaan lukien perusteet, joilla liikkeeseenlaskijat tai osallistujat hyväksytään kuhunkin arvopapereiden selvitysjärjestelmään, ja palvelun tasosta.
4. Käyttäjien komiteat voivat antaa ylimmälle hallintoelimelle ohjeellisen lausunnon, jossa esitetään yksityiskohtaisia näkemyksiä arvopaperikeskuksen hintarakenteesta.
5. Käyttäjien komiteoiden jäseniä sitoo salassapitovelvollisuus, sanotun kuitenkaan rajoittamatta toimivaltaisten viranomaisten oikeutta asianmukaisten tietojen saantiin. Jos käyttäjien komitean puheenjohtaja toteaa, että jollakin jäsenellä on tai voi olla tiettyyn asiaan liittyen eturistiriita, kyseinen jäsen ei saa äänestää siitä asiasta.
6. Arvopaperikeskuksen on viipymättä ilmoitettava toimivaltaiselle viranomaiselle ja käyttäjien komitealle kaikista päätöksistä, joissa ylin hallintoelin päättää olla noudattamatta käyttäjien komitean neuvoja. Käyttäjien komitea voi ilmoittaa toimivaltaiselle viranomaiselle kaikista osa-alueista, joiden osalta se katsoo, ettei käyttäjien komitean neuvoja ole noudatettu.
29 artikla
Tietojen säilyttäminen
1. Arvopaperikeskuksen on säilytettävä kaikki tiedot palveluista ja toiminnasta vähintään kymmenen vuoden ajan, liitteessä olevissa B ja C jaksoissa tarkoitetut oheispalvelut mukaan lukien, jotta toimivaltainen viranomainen voi valvoa tämän asetuksen vaatimusten noudattamista.
2. Arvopaperikeskuksen on pyynnöstä saatettava 1 kohdassa tarkoitetut aineistot toimivaltaisen viranomaisen, asiaan liittyvien viranomaisten ja muiden sellaisten julkisten viranomaisten, joilla on unionin tai arvopaperikeskuksen kotijäsenvaltion lainsäädännön mukaisesti valtuudet vaatia pääsyä tällaiseen aineistoon, saataville niiden tehtävien täyttämiseksi.
3. EAMV laatii tiiviissä yhteistyössä EKPJ:n jäsenten kanssa teknisten sääntelystandardien luonnoksia tarkentaakseen yksityiskohtaisesti 1 kohdassa tarkoitetut aineistot, jotka on säilytettävä, jotta voidaan seurata, noudattavatko arvopaperikeskukset tämän asetuksen säännöksiä.
EAMV toimittaa nämä teknisten sääntelystandardien luonnokset komissiolle viimeistään 18 päivänä kesäkuuta 2015.
Siirretään komissiolle valta hyväksyä ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut tekniset sääntelystandardit asetuksen (EU) N:o 1095/2010 10-14 artiklan mukaisesti.
4. EAMV laatii tiiviissä yhteistyössä EKPJ:n jäsenten kanssa teknisten täytäntöönpanostandardien luonnoksia tarkentaakseen yksityiskohtaisesti, missä muodossa 1 kohdassa tarkoitetut aineistot on säilytettävä, jotta voidaan seurata, noudattavatko arvopaperikeskukset tämän asetuksen säännöksiä.
EAMV toimittaa kyseiset teknisten täytäntöönpanostandardien luonnokset komissiolle viimeistään 18 päivänä kesäkuuta 2015.
Siirretään komissiolle valta hyväksyä ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut tekniset täytäntöönpanostandardit asetuksen (EU) N:o 1095/2010 15 artiklan mukaisesti.
30 artikla
Ulkoistaminen
1. Jos arvopaperikeskus ulkoistaa palveluja tai toimintoja kolmannelle osapuolelle, se on yhä täysin vastuussa kaikkien tässä asetuksessa säädettyjen velvollisuuksiensa täyttämisestä, ja sen on aina täytettävä seuraavat vaatimukset:
a)
ulkoistaminen ei johda arvopaperikeskuksen vastuun siirtämiseen;
b)
arvopaperikeskuksen suhde osallistujiinsa tai liikkeeseenlaskijoihinsa ja sen velvollisuudet niitä kohtaan eivät muutu;
c)
arvopaperikeskuksen toimiluvan myöntämisedellytykset eivät tosiasiallisesti muutu;
d)
ulkoistaminen ei estä valvonta- ja yleisvalvontatehtävien hoitamista, mukaan lukien pääsy kolmannen osapuolen tiloihin sellaisten merkityksellisten tietojen saamiseksi, joita tarvitaan näiden tehtävien hoitamiseksi;
e)
ulkoistaminen ei johda siihen, että arvopaperikeskus jää ilman järjestelmiä ja tarkastuksia, joita se tarvitsee itseensä kohdistuvien riskien hallitsemiseksi;
f)
arvopaperikeskuksella säilyy asiantuntemus ja resurssit, joita tarvitaan jatkuvasti tarjottujen palvelujen laadun sekä palveluntarjoajan organisatoristen valmiuksien ja pääoman riittävyyden arvioimisessa, ulkoistettujen toimintojen tehokkaassa valvonnassa ja ulkoistamiseen liittyvien riskien hallinnassa;
g)
arvopaperikeskuksella on suora pääsy ulkoistettuja toimintoja koskeviin olennaisiin tietoihin;
h)
palveluntarjoaja tekee toimivaltaisen viranomaisen ja asiaan liittyvien viranomaisten kanssa ulkoistettuihin toimintoihin liittyvää yhteistyötä;
i)
arvopaperikeskus varmistaa, että palveluntarjoaja täyttää asiaa koskevassa tietosuojalainsäädännössä vahvistetut vaatimukset, joita sovellettaisiin, jos palveluntarjoajat olisivat sijoittautuneet unioniin. Arvopaperikeskus vastaa sen varmistamisesta, että kyseiset vaatimukset esitetään osapuolten välisessä sopimuksessa ja että kyseisiä vaatimuksia noudatetaan.
2. Arvopaperikeskuksen on määritettävä kirjallisessa sopimuksessa omat oikeutensa ja velvollisuutensa ja palveluntarjoajan oikeudet ja velvollisuudet. Ulkoistamissopimuksen on mahdollistettava se, että arvopaperikeskus irtisanoo sopimuksen.
3. Arvopaperikeskuksen ja palveluntarjoajan on annettava pyynnöstä saataville kaikki tiedot, joita toimivaltainen viranomainen ja asiaan liittyvät viranomaiset tarvitsevat voidakseen arvioida, noudatetaanko ulkoistetuissa toiminnoissa tämän asetuksen vaatimuksia.
4. Ydinpalvelun ulkoistamiseen tarvitaan toimivaltaisen viranomaisen 19 artiklan nojalla myöntämä lupa.
5. Tämän artiklan 1-4 kohtaa ei sovelleta, jos arvopaperikeskus ulkoistaa osan palveluistaan tai toiminnoistaan julkisyhteisölle ja jos ulkoistamista hallinnoidaan varta vasten luodulla oikeudellisella, sääntelyyn liittyvällä ja hallinnollisella kehyksellä, josta julkisyhteisö ja arvopaperikeskus ovat yhteisesti sopineet ja jonka ne ovat virallistaneet ja jonka toimivaltaiset viranomaiset ovat tämän asetuksen vaatimusten perusteella hyväksyneet.
31 artikla
Muiden osapuolten kuin arvopaperikeskusten tarjoamat palvelut
1. Sen estämättä, mitä 30 artiklassa säädetään, ja kansallisen lainsäädännön niin edellyttäessä joku muu henkilö kuin arvopaperikeskus voi vastata tapahtumien kirjaamisesta arvopaperikeskuksen hoitamille arvopaperitileille.
2. Jäsenvaltioiden, jotka sallivat muiden osapuolten kuin arvopaperikeskusten tarjota tiettyjä liitteessä olevassa A jaksossa tarkoitettuja ydinpalveluja 1 kohdan mukaisesti, on määriteltävä kansallisessa lainsäädännössään tällaisessa tapauksessa sovellettavat vaatimukset. Näihin vaatimuksiin sisältyvät tämän asetuksen mukaiset sekä arvopaperikeskukseen että soveltuvin osin toiseen asianomaiseen osapuoleen sovellettavat säännökset.
3. Jäsenvaltioiden, jotka sallivat muiden osapuolten kuin arvopaperikeskusten tarjota tiettyjä liitteessä olevassa A jaksossa tarkoitettuja ydinpalveluja 1 kohdan mukaisesti, on ilmoitettava EAMV:lle kaikki tarvittavat kyseisten palvelujen tarjoamista koskevat tiedot, niiden asiaa koskeva kansallinen lainsäädäntö mukaan lukien.
EAMV:n on sisällytettävä kyseiset tiedot 21 artiklassa tarkoitettuun rekisteriin.
2 jakso
Liiketoiminnan harjoittamista koskevat säännöt
32 artikla
Yleiset säännökset
1. Arvopaperikeskuksella on oltava selkeästi määritellyt päämäärät ja tavoitteet, jotka ovat saavutettavissa, esimerkiksi vähimmäispalvelutasojen, riskienhallintaan liittyvien odotusten ja liiketaloudellisten painotusten aloilla.
2. Arvopaperikeskuksella on oltava avoimet säännöt valitusten käsittelyä varten.
33 artikla
Osallistumista koskevat vaatimukset
1. Arvopaperikeskuksella on oltava kullekin ylläpitämälleen arvopapereiden selvitysjärjestelmälle julkistetut osallistumisperusteet, jotka mahdollistavat oikeudenmukaisen ja avoimen pääsyn kaikille oikeushenkilöille, jotka aikovat ryhtyä osallistujiksi. Tällaisten perusteiden on oltava avoimia, objektiivisia ja syrjimättömiä sen varmistamiseksi, että pääsy arvopaperikeskukseen on oikeudenmukaista ja avointa, ottaen asianmukaisesti huomioon rahoitusjärjestelmän vakauteen liittyvät riskit ja markkinoiden toimivuus. Osallistumista rajoittavat perusteet sallitaan ainoastaan, jos niillä pyritään perustellusti hallitsemaan arvopaperikeskukseen kohdistuvaa yksilöityä riskiä.
2. Arvopaperikeskuksen on käsiteltävä pääsyä koskevat pyynnöt nopeasti, vastattava pyyntöihin viimeistään kuukauden kuluessa ja julkistettava menettelyt, joilla se käsittelee pääsyä koskevia pyyntöjä.
3. Arvopaperikeskus voi kieltää sellaisten osallistujien pääsyn, jotka täyttävät 1 kohdassa tarkoitetut vaatimukset, ainoastaan silloin, jos kielto perustellaan asianmukaisesti ja kirjallisesti ja se perustuu kattavaan riskinarviointiin.
Jos pääsy evätään, pyynnön esittäneellä osallistujalla on oikeus tehdä asiasta valitus pääsyn evänneen arvopaperikeskuksen toimivaltaiselle viranomaiselle.
Kyseisen toimivaltaisen viranomaisen on tutkittava valitus asianmukaisesti arvioimalla syyt, joiden vuoksi pääsy on evätty, ja sen on toimitettava pyynnön esittäneelle osallistujalle perusteltu vastaus.
Kyseisen toimivaltaisen viranomaisen on kuultava pyynnön esittäneen osallistujan sijoittautumispaikan toimivaltaista viranomaista valitusta arvioidessaan. Jos pyynnön esittäneen osallistujan viranomainen ei ole samaa mieltä esitetyn arvioinnin kanssa, kumpi tahansa näistä kahdesta toimivaltaisesta viranomaisesta voi saattaa asian EAMV:n käsiteltäväksi, ja tämä voi toimia sille asetuksen (EU) N:o 1095/2010 19 artiklan nojalla uskotun toimivallan mukaisesti.
Jos arvopaperikeskuksen päätös evätä pääsy pyynnön esittäneeltä osallistujalta katsotaan perusteettomaksi, pyynnön evänneen arvopaperikeskuksen toimivaltaisen viranomaisen on annettava määräys, jossa kyseistä arvopaperikeskusta vaaditaan myöntämään pääsy pyynnön esittäneelle osallistujalle.
4. Arvopaperikeskuksella on oltava objektiiviset ja avoimet menettelyt sellaisten osallistujien osallistumisen keskeyttämistä ja asianmukaista poistamista varten, jotka eivät enää täytä 1 kohdassa tarkoitettuja osallistumisperusteita.
5. EAMV laatii tiiviissä yhteistyössä EKPJ:n jäsenten kanssa teknisten sääntelystandardien luonnoksia, joilla tarkennetaan riskit, jotka arvopaperikeskusten on otettava huomioon kattavaa riskinarviointia tehdessään, riskit, jotka toimivaltaisten on otettava huomioon arvioidessaan 3 kohdan mukaisen epäämisen syyt, sekä 3 kohdassa tarkoitetun menettelyn yksityiskohdat.
EAMV toimittaa kyseiset teknisten sääntelystandardien luonnokset komissiolle viimeistään 18 päivänä kesäkuuta 2015.
Siirretään komissiolle valta hyväksyä ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut tekniset sääntelystandardit asetuksen (EU) N:o 1095/2010 10-14 artiklan mukaisesti.
6. EAMV laatii tiiviissä yhteistyössä EKPJ:n jäsenten kanssa teknisten täytäntöönpanostandardien luonnoksia vakiolomakkeiden ja -mallien luomiseksi 3 kohdassa tarkoitettua menettelyä varten.
EAMV toimittaa kyseiset teknisten täytäntöönpanostandardien luonnokset komissiolle viimeistään 18 päivänä kesäkuuta 2015.
Siirretään komissiolle valta hyväksyä ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut tekniset täytäntöönpanostandardit asetuksen (EU) N:o 1095/2010 15 artiklan mukaisesti.
34 artikla
Avoimuus
1. Arvopaperikeskuksen on kunkin ylläpitämänsä arvopapereiden selvitysjärjestelmän ja kunkin muun tarjoamansa ydinpalvelun osalta julkistettava tarjoamiinsa liitteessä olevassa A jaksossa lueteltuihin ydinpalveluihin liittyvät hinnat ja maksut. Sen on julkistettava erikseen kunkin palvelun ja toiminnon hinnat ja maksut, mukaan luettuina alennukset ja hyvitykset sekä edellytykset, joilla nämä vähennykset voidaan tehdä. Sen on annettava asiakkailleen erillinen pääsy tarjottuihin erityispalveluihin.
2. Arvopaperikeskuksen on julkaistava hintaluettelo, jotta tarjouksia on helpompi vertailla ja asiakkaat voivat ennakoida, kuinka paljon niiden on palvelujen käytöstä maksettava.
3. Julkaistu ydinpalveluja koskeva hintapolitiikka sitoo arvopaperikeskusta.
4. Arvopaperikeskuksen on toimitettava asiakkailleen tiedot, joiden avulla laskuja voidaan täsmäyttää julkaistuihin hintaluetteloihin.
5. Arvopaperikeskuksen on ilmoitettava kaikille asiakkaille tiedot, jotka mahdollistavat sen, että nämä voivat arvioida tarjottuihin palveluihin liittyvät riskit.
6. Arvopaperikeskuksen on kirjattava eritellysti tarjotuista ydinpalveluista aiheutuneet kustannukset ja saadut tulot ja ilmoitettava kyseiset tiedot toimivaltaiselle viranomaiselle.
7. Arvopaperikeskuksen on kirjattava tarjotuista oheispalveluista aiheutuneet kustannukset ja saadut tulot kokonaisuudessaan ja ilmoitettava kyseiset tiedot toimivaltaiselle viranomaiselle.
8. Unionin kilpailusääntöjen tehokkaan soveltamisen varmistamiseksi ja jotta voidaan tunnistaa muun muassa oheispalvelujen ristikkäinen tukeminen ydinpalveluilla, arvopaperikeskuksen on sovellettava toimintaansa analyyttistä kustannuslaskentaa. Analyyttisessä kustannuslaskennassa jokaisesta sen tarjoamasta ydinpalvelusta aiheutuneet kustannukset ja saadut tulot on merkittävä kirjanpitoon erillään oheispalveluista aiheutuneista kustannuksista ja saaduista tuloista.
35 artikla
Tietoliikennemenettelyt osallistujien ja muiden markkinainfrastruktuurien kanssa
Arvopaperikeskusten on niissä tietoliikennemenettelyissä, joiden avulla ne ovat yhteydessä ylläpitämänsä arvopapereiden selvitysjärjestelmän osallistujiin ja arvopaperikeskusten kanssa vuorovaikutuksessa oleviin markkinainfrastruktuureihin, käytettävä kansainvälisiä avoimia tietoliikennemenettelyjä ja viestien lähettämistä ja viitetietoja koskevia standardeja, jotta kirjaamista, maksamista ja toimitusta voidaan tehostaa.
3 jakso
Arvopaperikeskuksen palveluja koskevat vaatimukset
36 artikla
Yleiset säännökset
Arvopaperikeskuksella on oltava kullekin ylläpitämälleen arvopapereiden selvitysjärjestelmälle tarkoituksenmukaiset säännöt ja menettelyt, mukaan lukien vahvat kirjanpitokäytännöt ja -tarkastukset, jotta voidaan varmistaa arvopapereiden liikkeeseenlaskun jatkuva eheys sekä vähentää ja hallita arvopaperitapahtumien säilytykseen ja toimitukseen liittyviä riskejä.
37 artikla
Liikkeeseenlaskun jatkuva eheys
1. Arvopaperikeskuksen on toteutettava tarkoituksenmukaiset täsmäytystoimenpiteet tarkastaakseen, että arvopaperikeskukselle toimitettujen, liikkeeseenlaskun tai sen osan muodostavien arvopapereiden lukumäärä on sama kuin arvopaperikeskuksen ylläpitämän arvopapereiden selvitysjärjestelmän osallistujien arvopaperitileille ja tarvittaessa arvopaperikeskuksen ylläpitämille omistajien tileille kirjattujen arvopapereiden määrä. Tällaiset täsmäytystoimenpiteet on toteutettava vähintään päivittäin.
2. Tarpeen mukaan ja jos tietyssä arvopapereiden liikkeeseenlaskun täsmäytysprosessissa on mukana muita toimijoita, kuten liikkeeseenlaskijat, rekisteröintiasiamiehet, liikkeeseenlaskijan asiamiehet, siirtoasiamiehet, yhteiset säilytyskeskukset, muut arvopaperikeskukset tai muut toimijat, arvopaperikeskuksen ja muiden tällaisten toimijoiden on järjestettävä riittävät yhteistyö- ja tietojenvaihtotoimenpiteet toistensa kanssa, jotta liikkeeseenlaskun jatkuva eheys säilyy.
3. Arvopaperikeskuksen ylläpitämässä arvopapereiden selvitysjärjestelmässä ei sallita arvopaperitilien ylityksiä, debetsaldoja tai arvopapereiden luomista.
4. EAMV laatii tiiviissä yhteistyössä EKPJ:n jäsenten kanssa teknisten sääntelystandardien luonnoksia tarkentaakseen täsmäytystoimenpiteet, jotka arvopaperikeskuksen on toteutettava 1, 2 ja 3 kohdan mukaisesti.
EAMV toimittaa kyseiset teknisten sääntelystandardien luonnokset komissiolle viimeistään 18 päivänä kesäkuuta 2015.
Siirretään komissiolle valta hyväksyä ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut tekniset sääntelystandardit asetuksen (EU) N:o 1095/2010 10-14 artiklan mukaisesti.
38 artikla
Osallistujien ja niiden asiakkaiden arvopapereiden suojeleminen
1. Arvopaperikeskuksen on kussakin ylläpitämässään arvopapereiden selvitysjärjestelmässä säilytettävä tietoja ja ylläpidettävä tilejä, joiden perusteella se voi milloin tahansa viipymättä erottaa tileillään yhden osallistujan arvopaperit toisen osallistujan arvopapereista sekä tarvittaessa omista omaisuuseristään.
2. Arvopaperikeskuksen on säilytettävä tietoja ja ylläpidettävä tilejä, joiden perusteella jokainen osallistuja voi erottaa osallistujan arvopaperit osallistujan asiakkaiden arvopapereista.
3. Arvopaperikeskuksen on säilytettävä tietoja ja ylläpidettävä tilejä, jotka mahdollistavat sen, että jokainen osallistuja voi pitää yhdellä arvo-osuustilillä eri asiakkailleen kuuluvia arvopapereita, jäljempänä ’yhteisasiakaserottelu’.
4. Arvopaperikeskuksen on säilytettävä tietoja ja ylläpidettävä tilejä, joiden perusteella osallistuja voi erottaa minkä tahansa asiakkaansa arvopaperit, jos ja niin kuin kyseinen osallistuja edellyttää, jäljempänä ’yksilöllinen asiakaserottelu’.
5. Osallistujan on tarjottava asiakkailleen vähintään mahdollisuus valita yhteisasiakaserottelun ja yksilöllisen asiakaserottelun välillä ja ilmoitettava niille kuhunkin vaihtoehtoon liittyvistä kustannuksista ja riskeistä.
Arvopaperikeskuksen ja sen osallistujien on kuitenkin tarjottava yksilöllistä asiakaserottelua sellaisen jäsenvaltion kansalaisille ja asukkaille ja siihen sijoittautuneille oikeushenkilöille, jossa tätä edellytetään sen jäsenvaltion kansallisen lainsäädännön mukaisesti, jonka nojalla arvopaperit on luotu, sellaisena kuin se on voimassa 17 päivänä syyskuuta 2014. Tätä velvoitetta sovelletaan niin pitkään kuin kansallista lainsäädäntöä ei ole muutettu tai kumottu ja sen tavoitteet ovat edelleen voimassa.
6. Arvopaperikeskusten ja niiden osallistujien on julkistettava tarjoamansa suojan tasot ja erottelun eri tasoihin liittyvät kustannukset ja tarjottava näitä palveluja kohtuullisin kaupallisin ehdoin. Erottelun eri tasoja koskevien tietojen on sisällettävä kuvaus tarjottujen erottelun tasojen tärkeimmistä oikeudellisista vaikutuksista, mukaan luettuna tiedot asiaankuuluvilla lainkäyttöalueilla sovellettavasta maksukyvyttömyyslainsäädännöstä.
7. Arvopaperikeskus ei saa käyttää mihinkään tarkoitukseen arvopapereita, joka eivät kuulu sille. Arvopaperikeskus voi kuitenkin käyttää osallistujan arvopapereita, jos se on ennalta saanut kyseisen osallistujan nimenomaisen suostumuksen. Arvopaperikeskuksen on vaadittava osallistujia hankkimaan ennalta mahdollisesti tarvittavat suostumukset asiakkailtaan.
39 artikla
Selvityksen lopullisuus
1. Arvopaperikeskuksen on varmistettava, että sen ylläpitämä arvopapereiden selvitysjärjestelmä tarjoaa osallistujille riittävän suojan. Jäsenvaltioiden on nimettävä ja ilmoitettava arvopaperikeskusten ylläpitämät arvopapereiden selvitysjärjestelmät direktiivin 98/26/EY 2 artiklan a alakohdassa tarkoitettuja menettelyjä noudattaen.
2. Arvopaperikeskuksen on varmistettava, että kussakin sen ylläpitämässä arvopapereiden selvitysjärjestelmässä määritellään direktiivin 98/26/EY 3 ja 5 artiklan mukaisesti ajankohdat sille, milloin siirtomääräykset tulevat kyseiseen arvopapereiden selvitysjärjestelmään ja milloin niitä ei voida enää peruuttaa.
3. Arvopaperikeskuksen on julkistettava säännöt, jotka koskevat sitä, milloin arvopapereiden ja rahavarojen siirrosta tulee arvopapereiden selvitysjärjestelmässä lopullinen.
4. Tämän artiklan 2 ja 3 kohdan soveltaminen ei rajoita arvopaperikeskusten välisiin linkkeihin sovellettavien säännösten eikä 48 artiklan 8 kohdan soveltamista.
5. Arvopaperikeskuksen on toteutettava kaikki kohtuudella toteutettavissa olevat toimet sen varmistamiseksi, että 3 kohdassa tarkoitettujen asiaa koskevien sääntöjen mukaisesti 3 kohdassa tarkoitettu arvopapereiden ja rahavarojen siirto saatetaan loppuun joko reaaliaikaisesti tai päivänsisäisesti ja joka tapauksessa viimeistään tosiasialliseksi toimituspäiväksi sovitun pankkipäivän päättyessä.
6. Jos arvopaperikeskus tarjoaa 40 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuja palveluja, sen on varmistettava, että arvopapereiden selvityksen rahavarat ovat vastaanottajien käytössä viimeistään pankkipäivän lopussa sovittuna toimituspäivänä.
7. Kaikki arvopaperikeskuksen ylläpitämän arvopapereiden selvitysjärjestelmän suorien osallistujien väliset rahaa vastaan tehtävät arvopaperitapahtumat, jotka toimitetaan kyseisessä arvopapereiden selvitysjärjestelmässä, on toteutettava ”toimitus maksua vastaan” -periaatteella.
40 artikla
Maksujen toteutus
1. Jos kaupat tehdään sen maan valuutassa, jossa toteutus tapahtuu, arvopaperikeskuksen on käsiteltävä kunkin arvopapereiden selvitysjärjestelmänsä maksut sellaisten tilien kautta, jotka on avattu kyseisen valuutan liikkeeseen laskeneessa keskuspankissa, jos tämä on käytännöllistä ja mahdollista.
2. Kun ei ole käytännöllistä ja mahdollista hoitaa toteutusta keskuspankin tileillä 1 kohdassa säädetyn mukaisesti, arvopaperikeskus voi tarjoutua käsittelemään maksut kaikkien tai joidenkin arvopapereiden selvitysjärjestelmiensä osalta sellaisten tilien kautta, jotka on avattu luottolaitoksessa, tai omien tiliensä kautta. Jos arvopaperikeskus tarjoutuu hoitamaan toteutukset tileillä, jotka on avattu luottolaitoksissa, tai omien tiliensä kautta, sen on niin tehdessään noudatettava IV osaston säännöksiä.
3. Arvopaperikeskuksen on varmistettava, että kaikki markkinatoimijoille toimitetut tiedot riskeistä ja kustannuksista, jotka liittyvät luottolaitoksen tilien tai sen omien tilien kautta tehtyihin toteutuksiin, ovat selkeitä, tasapuolisia eivätkä ne ole harhaanjohtavia. Arvopaperikeskuksen on annettava pyynnöstä asiakkaille tai potentiaalisille asiakkaille riittävät tiedot, jotta ne pääsevät selvyyteen riskeistä ja kustannuksista, jotka liittyvät luottolaitoksen tilien tai sen omien tilien kautta tehtyihin toimituksiin, ja voivat arvioida niitä.
41 artikla
Osallistujien maksulaiminlyöntejä koskevat säännöt ja menettelyt
1. Arvopaperikeskuksella on oltava kutakin ylläpitämäänsä arvopapereiden selvitysjärjestelmää varten yhden tai useamman osallistujansa maksulaiminlyönnin hoitamiseksi tehokkaat ja selkeästi määritellyt säännöt ja menettelyt, joilla varmistetaan, että arvopaperikeskus voi toteuttaa oikea-aikaisesti toimia tappioiden ja likviditeettipaineiden hillitsemiseksi ja jatkaa velvoitteidensa täyttämistä.
2. Arvopaperikeskuksen on julkistettava maksulaiminlyöntejä koskevat säännöt ja asiaa koskevat menettelyt.
3. Arvopaperikeskuksen on osallistujiensa ja muiden asianomaisten sidosryhmien kanssa säännöllisesti testattava ja tarkasteltava uudelleen maksulaiminlyöntejä koskevia menettelyjään varmistaakseen niiden käytännöllisyyden ja tehokkuuden.
4. EAMV voi tiiviissä yhteistyössä EKPJ:n jäsenten kanssa antaa asetuksen (EU) N:o 1095/2010 16 artiklan mukaista ohjeistusta, jotta varmistettaisiin tämän artiklan johdonmukainen soveltaminen.
4 jakso
Toiminnan vakautta koskevat vaatimukset
42 artikla
Yleiset vaatimukset
Arvopaperikeskuksen on otettava käyttöön moitteeton riskienhallintajärjestelmä hallitakseen kattavasti oikeudellisia, liiketoiminnallisia, operatiivisia ja muita välittömiä tai välillisiä riskejä, mukaan luettuna toimenpiteet petosten ja laiminlyöntien vähentämiseksi.
43 artikla
Oikeudelliset riskit
1. Arvopaperikeskuksella on oltava toimilupaansa ja valvontaansa sekä asiakastiedotustaan varten selkeät ja ymmärrettävät säännöt, menettelyt ja sopimukset kaikille ylläpitämilleen arvopapereiden selvitysjärjestelmille ja kaikille muille tarjoamilleen palveluille.
2. Arvopaperikeskuksen on laadittava sääntönsä, menettelynsä ja sopimuksensa niin, että ne ovat täytäntöönpanokelpoisia kaikilla kyseeseen tulevilla lainkäyttöalueilla, myös osallistujan maksulaiminlyönnin yhteydessä.
3. Eri lainkäyttöalueilla liiketoimintaa harjoittavan arvopaperikeskuksen on toteutettava kaikki kohtuudella toteutettavissa olevat toimet niiden riskien tunnistamiseksi ja hillitsemiseksi, joita mahdollisesti aiheutuu eri lainkäyttöalueiden erilaisesta lainsäädännöstä.
44 artikla
Liiketoimintaan liittyvä yleinen riski
Arvopaperikeskuksella on oltava vahvat hallinnointi- ja valvontajärjestelmät ja tietotekniikkavälineet, jotta se voi tunnistaa liiketoimintaan liittyvät yleiset riskit, mukaan lukien liiketoimintastrategian puutteellisesta toteuttamisesta, kassavirroista ja liiketoiminnan kuluista johtuvat tappiot, sekä seurata ja hallita niitä.
45 artikla
Operatiiviset riskit
1. Arvopaperikeskuksen on tunnistettava operatiivisen riskin lähteet - niin ulkoiset kuin sisäiset - ja minimoitava niiden vaikutus käyttämällä tarkoituksenmukaisia tietotekniikkavälineitä, tarkastuksia ja menettelyjä, myös kaikkien ylläpitämiensä arvopapereiden selvitysjärjestelmien osalta.
2. Arvopaperikeskuksen on ylläpidettävä tarkoituksenmukaisia tietotekniikkavälineitä, joilla varmistetaan korkea turvataso ja operatiivinen luotettavuus, ja sillä on oltava riittävä kapasiteetti. Tietotekniikkavälineiden on oltava tarjottavien palvelujen ja harjoitettavan toiminnan monimutkaisuuden, moninaisuuden ja tyypin kannalta tarkoituksenmukaisia, jotta voidaan varmistaa tiukat turvavaatimukset sekä säilytettävien tietojen eheys ja luottamuksellisuus.
3. Arvopaperikeskuksen on tarjoamiensa palvelujen sekä kunkin ylläpitämänsä arvopapereiden selvitysjärjestelmän osalta otettava käyttöön ja pantava täytäntöön asianmukaiset liiketoiminnan jatkuvuutta koskevat toimintaperiaatteet ja palautumissuunnitelma, sekä ylläpidettävä niitä; tavoitteena on varmistaa arvopaperikeskuksen toimintojen säilyminen, toiminnan nopea palautuminen ja velvollisuuksien täyttäminen, jos jokin tapahtuma vakavasti vaarantaa toiminnan jatkuvuuden.
4. Edellä 3 kohdassa tarkoitetun suunnitelman on mahdollistettava kaikkien tapahtumien ja osallistujien positioiden palauttaminen häiriön tapahtuessa muun muassa takaamalla olennaisten tietotekniikkajärjestelmien toiminnan jatkuminen nopeasti häiriön alettua, jotta arvopaperikeskuksen osallistujat voivat turvallisesti jatkaa toimintaansa ja saattaa toteutuksen loppuun määräpäivänä. Suunnitelmaan on sisällyttävä toisen käsittelypaikan perustaminen, ja tällä toisella käsittelypaikalla on oltava tarvittava määrä resursseja, valmiuksia ja toimintoja sekä asianmukaiset henkilöstöjärjestelyt.
5. Arvopaperikeskuksen on suunniteltava ja toteutettava 1-4 kohdassa tarkoitettuja järjestelyjä koskeva testausohjelma.
6. Arvopaperikeskuksen on tunnistettava riskit, joita sen ylläpitämän arvopapereiden selvitysjärjestelmän keskeisistä osallistujista, palveluntarjoajista, toisista arvopaperikeskuksista ja muista markkinainfrastruktuureista saattaa aiheutua sen toiminnoille, sekä seurattava ja hallittava niitä. Sen on pyynnöstä toimitettava toimivaltaisille viranomaisille ja muille asiaan liittyville viranomaisille tiedot kaikista tällaisista tunnistetuista riskeistä.
Sen on myös ilmoitettava toimivaltaiselle viranomaiselle ja muille asiaan liittyville viranomaisille viipymättä kyseisistä riskeistä johtuvista toiminnan harjoittamiseen vaikuttavista tapahtumista.
7. EAMV laatii tiiviissä yhteistyössä EKPJ:n jäsenten kanssa teknisten sääntelystandardien luonnoksia tarkentaakseen 1 ja 6 kohdassa tarkoitetut operatiiviset riskit sekä menetelmät, joilla kyseisiä riskejä testataan ja käsitellään tai ne minimoidaan, mukaan lukien 3 ja 4 kohdassa tarkoitetut liiketoiminnan jatkuvuutta koskevat toimintaperiaatteet ja palautumissuunnitelmat, sekä käytettävät arviointimenetelmät.
EAMV toimittaa kyseiset teknisten sääntelystandardien luonnokset komissiolle viimeistään 18 päivänä kesäkuuta 2015.
Siirretään komissiolle valta hyväksyä ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut tekniset sääntelystandardit asetuksen (EU) N:o 1095/2010 10-14 artiklan mukaisesti.
46 artikla
Sijoituspolitiikka
1. Arvopaperikeskuksen on säilytettävä rahoitusomaisuutensa keskuspankeissa, toimiluvan saaneissa luottolaitoksissa tai toimiluvan saaneissa arvopaperikeskuksissa.
2. Arvopaperikeskuksen on tarvittaessa saatava omaisuuseränsä nopeasti käyttöönsä.
3. Arvopaperikeskus saa sijoittaa rahoitusvaransa ainoastaan käteisvaroihin tai erittäin likvideihin rahoitusvälineisiin, joihin liittyy minimaalinen markkina- ja luottoriski. Sijoitukset on voitava realisoida nopeasti sillä tavoin, että kielteiset hintavaikutukset ovat minimaalisia.
4. Pääoman määrää, mukaan lukien arvopaperikeskuksen jakamattomat voitot ja rahastot, joita ei ole sijoitettu 3 kohdan mukaisesti, ei oteta huomioon 47 artiklan 1 kohtaa sovellettaessa.
5. Arvopaperikeskuksen on varmistettava, että sen mihin tahansa yksittäiseen toimiluvan saaneeseen luottolaitokseen tai toimiluvan saaneeseen arvopaperikeskukseen, jossa se säilyttää rahoitusomaisuuttaan, liittyvä kokonaisriski pysyy hyväksyttävien keskittymärajojen sisäpuolella.
6. EAMV laatii tiiviissä yhteistyössä EPV:n ja EKPJ:n jäsenten kanssa teknisten sääntelystandardien luonnoksia tarkentaakseen 3 kohdassa tarkoitetut rahoitusvälineet, joiden voidaan katsoa olevan erittäin likvidejä ja joihin voidaan katsoa liittyvän minimaalinen markkina- ja luottoriski, 2 kohdassa tarkoitetun omaisuuserien saatavuutta koskevan tarkoituksenmukaisen ajan ja 5 kohdassa tarkoitetut keskittymärajat. Kyseiset teknisten sääntelystandardien luonnokset on tarvittaessa yhdenmukaistettava asetuksen (EU) N:o 648/2012 47 artiklan 8 kohdan mukaisesti hyväksyttyjen teknisten sääntelystandardien kanssa.
EAMV toimittaa kyseiset teknisten sääntelystandardien luonnokset komissiolle viimeistään 18 päivänä kesäkuuta 2015.
Siirretään komissiolle valta hyväksyä ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut tekniset sääntelystandardit asetuksen (EU) N:o 1095/2010 10-14 artiklan mukaisesti.
47 artikla
Pääomavaatimukset
1. Arvopaperikeskuksen pääoman yhdessä jakamattoman voiton ja rahastojen kanssa on oltava oikeassa suhteessa arvopaperikeskuksen toiminnasta aiheutuviin riskeihin. Sen on aina riitettävä vähintään:
a)
sen varmistamiseen, että arvopaperikeskus on tarkoituksenmukaisella tavalla suojattu operatiivisilta, oikeudellisilta sekä säilytykseen, sijoittamiseen ja liiketoimintaan liittyviltä riskeiltä niin, että arvopaperikeskus voi jatkaa palvelujen tarjoamista;
b)
sen varmistamiseen, että arvopaperikeskuksen toiminta voidaan lopettaa hallitusti tai organisoida uudelleen kohtuullisen, vähintään kuuden kuukauden pituisen ajan kuluessa erilaisissa stressiskenaarioissa.
2. Arvopaperikeskuksen on laadittava suunnitelma seuraavia tilanteita varten:
a)
lisäpääoman hankkiminen, jos sen oma pääoma pienenee kohti 1 kohdassa säädettyjä vaatimuksia tai putoaa niiden alle;
b)
varmistamaan arvopaperikeskuksen toiminnan ja palvelujen lopettaminen hallitusti tai niiden uudelleenorganisointi, jos arvopaperikeskus ei pysty hankkimaan uutta pääomaa.
Ylin hallintoelin tai asianmukainen ylimmän hallintoelimen komitea hyväksyy suunnitelman ja päivittää sen säännöllisesti. Jokainen suunnitelman päivitys toimitetaan toimivaltaiselle viranomaiselle. Jos toimivaltainen viranomainen katsoo, että arvopaperikeskuksen suunnitelmassa on puutteita, se voi vaatia arvopaperikeskusta toteuttamaan lisätoimia tai laatimaan vaihtoehtoisia järjestelyjä.
3. EPV laatii tiiviissä yhteistyössä EAMV:n ja EKPJ:n jäsenten kanssa teknisten sääntelystandardien luonnoksia tarkentaakseen 1 kohdassa tarkoitetut arvopaperikeskuksen pääomaa, jakamatonta voittoa ja rahastoja koskevat vaatimukset.
EPV toimittaa kyseiset teknisten sääntelystandardien luonnokset komissiolle viimeistään 18 päivänä kesäkuuta 2015.
Siirretään komissiolle valta hyväksyä ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut tekniset sääntelystandardit asetuksen (EU) N:o 1093/2010 10-14 artiklan mukaisesti.
5 jakso
Arvopaperikeskusten välisiä linkkejä koskevat vaatimukset
48 artikla
Arvopaperikeskusten väliset linkit
1. Ennen kuin arvopaperikeskusten välinen linkki luodaan ja jatkuvasti sen jälkeen, kun arvopaperikeskusten välinen linkki on luotu, kaikkien asianomaisten arvopaperikeskusten on tunnistettava kaikki mahdolliset arvopaperikeskusten välisestä linkistä syntyvät riskien lähteet, joista voi aiheutua riskejä niille itselleen tai niiden osallistujille, sekä arvioitava, seurattava ja hallittava näitä riskejä ja toteutettava tarvittavat toimenpiteet niiden lieventämiseksi.
2. Arvopaperikeskusten, jotka aikovat perustaa linkkejä, on toimitettava lupahakemus lupaa hakevan arvopaperikeskuksen osalta toimivaltaiselle viranomaiselle 19 artiklan 1 kohdan e alakohdassa edellytetyn mukaisesti tai tehtävä ilmoitus lupaa hakevan arvopaperikeskuksen osalta toimivaltaisille viranomaisille ja muille asiaan liittyville viranomaisille 19 artiklan 5 kohdassa edellytetyn mukaisesti.
3. Linkin on tarjottava riittävä suoja linkillä yhdistetyille arvopaperikeskuksille ja niiden osallistujille, erityisesti kun kyseessä ovat arvopaperikeskusten ottamat mahdolliset luotot ja linkkijärjestelystä johtuvat keskittymä- ja likviditeettiriskit.
Linkkiä on tuettava tarkoituksenmukaisin sopimusjärjestelyin, joissa vahvistetaan linkillä yhdistettyjen arvopaperikeskusten ja tapauksen mukaan arvopaperikeskusten osallistujien oikeudet ja velvollisuudet. Sopimusjärjestelyissä, joiden vaikutukset ylittävät lainkäyttöalueiden rajat, on yksiselitteisesti vahvistettava sovellettavat lainvalintasäännöt, jotka kattavat kaikki linkin toimintaan liittyvät näkökohdat.
4. Jos arvopapereita siirretään linkillä yhdistettyjen arvopaperikeskusten välillä tilapäisesti, on kiellettyä siirtää arvopapereita uudelleen ennen kuin ensimmäisestä siirrosta on tullut lopullinen.
5. Jos arvopaperikeskus käyttää epäsuoraa linkkiä tai välittäjää hoitamaan toiseen arvopaperikeskukseen luotua arvopaperikeskusten välistä linkkiä, sen on mitattava kyseisestä epäsuorasta linkistä tai välittäjästä aiheutuvat lisäriskit sekä seurattava ja hallittava niitä ja toteutettava tarvittavat toimenpiteet niiden lieventämiseksi.
6. Linkillä yhdistetyillä arvopaperikeskuksilla on oltava vahvat täsmäytysmenettelyt, joilla varmistetaan, että kumpikin arvopaperikeskus on tallentanut tiedot oikein.
7. Arvopaperikeskusten välisten linkkien on mahdollistettava ”toimitus maksua vastaan” -periaatteella tapahtuva tapahtumien toteutus linkillä yhdistettyjen arvopaperikeskusten osallistujien välillä, jos se on käytännöllistä ja mahdollista. Yksityiskohtaiset syyt siihen, miksi arvopaperikeskusten välinen linkki ei salli ”toimitus maksua vastaan” -periaatteella tapahtuvaa selvitystä, on ilmoitettava asiaan liittyville ja toimivaltaisille viranomaisille.
8. Yhteentoimivissa arvopapereiden selvitysjärjestelmissä sekä arvopaperikeskuksissa, jotka käyttävät yhteistä toimitusinfrastruktuuria, kirjaamisen on tapahduttava samalla hetkellä seuraavien osalta:
a)
siirtomääräysten tulo järjestelmään;
b)
siirtomääräysten peruuttamattomuus.
Ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetuissa arvopapereiden selvitysjärjestelmissä ja arvopaperikeskuksissa on käytettävä vastaavanlaisia sääntöjä sen osalta, milloin arvopapereiden ja maksujen siirrot ovat lopullisia.
9. Jäsenvaltioissa toimivien arvopaperikeskusten välillä käytettyjen kaikkien linkkien on soveltuvissa tapauksissa oltava yhteentoimivia ja ”toimitus maksua vastaan” -periaatteella tapahtuvaa selvitystä tukevia viimeistään 18 päivänä syyskuuta 2019.
10. EAMV laatii tiiviissä yhteistyössä EKPJ:n jäsenten kanssa teknisten sääntelystandardien luonnoksia tarkentaakseen 3 kohdassa säädetyt edellytykset, joilla kukin linkkijärjestelyn tyyppi antaa riittävän suojan linkillä yhdistetyille arvopaperikeskuksille ja niiden osallistujille, erityisesti jos arvopaperikeskus aikoo osallistua toisen arvopaperikeskuksen ylläpitämään arvopapereiden selvitysjärjestelmään, 5 kohdassa tarkoitetun, välittäjien käytöstä johtuvien lisäriskien seurannan ja hallinnan, 6 kohdassa tarkoitetut täsmäytysmenetelmät, 7 kohdassa tarkoitetut tapaukset, joissa ”toimitus maksua vastaan” -periaatteella tapahtuva selvitys arvopaperikeskusten välisten linkkien välityksellä on käytännöllistä ja mahdollista, sekä käytettävät arviointimenetelmät.
EAMV toimittaa kyseiset teknisten sääntelystandardien luonnokset komissiolle viimeistään 18 päivänä kesäkuuta 2015.
Siirretään komissiolle valta hyväksyä ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut tekniset sääntelystandardit asetuksen (EU) N:o 1095/2010 10-14 artiklan mukaisesti.
III LUKU
Pääsy arvopaperikeskuksiin
1 jakso
Liikkeeseenlaskijoiden pääsy arvopaperikeskuksiin
49 artikla
Vapaus liikkeeseenlaskuun unionissa toimiluvan saaneessa arvopaperikeskuksessa
1. Liikkeeseenlaskijalla on oltava oikeus siihen, että sen arvopaperit, jotka on otettu kaupankäynnin kohteeksi säännellyillä markkinoilla tai monenkeskisissä kaupankäyntijärjestelmissä tai joilla käydään kauppaa kauppapaikoilla, kirjataan missä tahansa arvopaperikeskuksessa, joka on sijoittautunut mihin tahansa jäsenvaltioon edellyttäen, että kyseinen arvopaperikeskus noudattaa 23 artiklassa tarkoitettuja ehtoja.
Ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettua liikkeeseenlaskijan oikeutta rajoittamatta jäsenvaltion yhtiöoikeutta tai muuta vastaavaa lainsäädäntöä, jonka nojalla arvopaperit on luotu, sovelletaan edelleen.
Jäsenvaltioiden on varmistettava, että niiden toisessa alakohdassa tarkoitetun lainsäädännön keskeisistä asiaa koskevista säännöksistä laaditaan luettelo. Toimivaltaisten viranomaisten on toimitettava kyseinen luettelo EAMV:lle viimeistään 18 päivänä joulukuuta 2014. EAMV julkaisee luettelon viimeistään 18 päivänä tammikuuta 2015.
Arvopaperikeskus voi periä kohtuullisen kaupallisen maksun liikkeeseenlaskijoille tarjoamistaan palveluista kustannuslisäperiaatteella, jolleivät osapuolet toisin sovi.
2. Jos liikkeeseenlaskija esittää pyynnön arvopapereidensa kirjaamisesta arvopaperikeskuksessa, arvopaperikeskuksen on käsiteltävä tällainen pyyntö ripeästi ja syrjimättömästi ja annettava pyynnön esittäneelle liikkeeseenlaskijalle vastaus kolmen kuukauden kuluessa.
3. Arvopaperikeskus voi kieltäytyä tarjoamasta palvelujaan liikkeeseenlaskijalle. Tällainen kieltäytyminen voi perustua ainoastaan kattavaan riskinarviointiin tai siihen, ettei kyseinen arvopaperikeskus tarjoa liitteessä olevan A jakson 1 kohdassa tarkoitettuja palveluja asianomaisen jäsenvaltion yhtiöoikeuden tai vastaavan lainsäädännön nojalla luotujen arvopapereiden osalta.
4. Jos arvopaperikeskus kieltäytyy tarjoamasta palveluja liikkeeseenlaskijalle, sen on esitettävä pyynnön esittäneelle liikkeeseenlaskijalle kirjallisesti täydelliset perusteet kieltäytymiselleen, sanotun kuitenkaan rajoittamatta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2005/60/EU (25) ja komission direktiivin 2006/70/EY (26) soveltamista.
Jos palveluiden tarjoamisesta kieltäydytään, pyynnön esittäneellä liikkeeseenlaskijalla on oikeus tehdä asiasta valitus palveluidensa tarjoamisesta kieltäytyneen arvopaperikeskuksen toimivaltaiselle viranomaiselle.
Kyseisen arvopaperikeskuksen toimivaltaisen viranomaisen on tutkittava valitus asianmukaisesti arvioimalla arvopaperikeskuksen kieltäytymiselleen esittämät syyt, ja sen on toimitettava liikkeeseenlaskijalle perusteltu vastaus.
Arvopaperikeskuksen toimivaltaisen viranomaisen on kuultava pyynnön esittäneen liikkeeseenlaskijan sijoittautumispaikan toimivaltaista viranomaista valitusta arvioidessaan. Jos pyynnön esittäneen liikkeeseenlaskijan sijoittautumispaikan toimivaltainen viranomainen ei ole samaa mieltä kyseisen arvioinnin kanssa, kumpi tahansa toimivaltaisista viranomaisista voi saattaa asian EAMV:n käsiteltäväksi, ja tämä voi toimia sille asetuksen (EU) N:o 1095/2010 19 artiklan nojalla uskotun toimivallan mukaisesti.
Jos arvopaperikeskuksen päätös kieltäytyä palveluidensa tarjoamisesta liikkeeseenlaskijalle katsotaan perusteettomaksi, asiasta vastaavan toimivaltaisen viranomaisen on annettava määräys, jossa arvopaperikeskusta vaaditaan tarjoamaan palvelujaan tätä pyytäneelle liikkeeseenlaskijalle.
5. EAMV laatii tiiviissä yhteistyössä EKPJ:n jäsenten kanssa teknisten sääntelystandardien luonnoksia, joilla tarkennetaan riskit, jotka arvopaperikeskusten on otettava huomioon kattavaa riskinarviointia tehdessään, riskit, jotka toimivaltaisten viranomaisten on otettava huomioon arvioidessaan 3 ja 4 kohdan mukaisen kieltäytymisen syyt, ja 4 kohdassa tarkoitetun menettelyn yksityiskohdat.
EAMV toimittaa kyseiset teknisten sääntelystandardien luonnokset komissiolle viimeistään 18 päivänä kesäkuuta 2015.
Siirretään komissiolle valta hyväksyä ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut tekniset sääntelystandardit asetuksen (EU) N:o 1095/2010 10-14 artiklan mukaisesti.
6. EAMV laatii tiiviissä yhteistyössä EKPJ:n jäsenten kanssa teknisten täytäntöönpanostandardien luonnoksia vakiolomakkeiden ja -mallien luomiseksi 4 kohdassa tarkoitettua menettelyä varten.
EAMV toimittaa kyseiset teknisten täytäntöönpanostandardien luonnokset komissiolle viimeistään 18 päivänä kesäkuuta 2015.
Siirretään komissiolle valta hyväksyä ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut tekniset täytäntöönpanostandardit asetuksen (EU) N:o 1095/2010 15 artiklan mukaisesti.
2 jakso
Pääsy arvopaperikeskusten välillä
50 artikla
Pääsy vakioidun linkin välityksellä
Arvopaperikeskuksella on oikeus ryhtyä toisen arvopaperikeskuksen osallistujaksi ja perustaa vakioitu linkki kyseisen arvopaperikeskuksen kanssa 33 artiklan mukaisesti edellyttäen, että arvopaperikeskusten välisestä linkistä on tehty ennakkoilmoitus 19 artiklan 5 kohdan mukaisesti.
51 artikla
Pääsy räätälöidyn linkin välityksellä
1. Kun arvopaperikeskus pyytää toista arvopaperikeskusta perustamaan räätälöidyn linkin saadakseen pääsyn kyseisen arvopaperikeskuksen palveluihin, pyynnön vastaanottanut arvopaperikeskus saa evätä tällaisen pyynnön ainoastaan riskinäkökohtien perusteella. Se ei saa evätä pyyntöä markkinaosuuden menettämisen perusteella.
2. Pyynnön vastaanottanut arvopaperikeskus voi periä pyynnön esittäneeltä arvopaperikeskukselta kustannuslisäperiaatteella kohtuullisen kaupallisen maksun pääsystä räätälöidyn linkin välityksellä, jolleivät osapuolet toisin sovi.
52 artikla
Menettely, jota sovelletaan arvopaperikeskusten välisiin linkkeihin
1. Kun arvopaperikeskus esittää 50 tai 51 artiklan nojalla pyynnön pääsystä toiseen arvopaperikeskukseen, pyynnön vastaanottaneen arvopaperikeskuksen on käsiteltävä pyyntö ripeästi ja annettava pyynnön esittäneelle arvopaperikeskukselle vastaus kolmen kuukauden kuluessa.
2. Arvopaperikeskus saa evätä pääsyn pyynnön esittäneeltä arvopaperikeskukselta ainoastaan, jos tällainen pääsy olisi vaaraksi finanssimarkkinoiden moitteettomalle ja asianmukaiselle toiminnalle tai aiheuttaisi järjestelmäriskin. Tällainen pääsyn epääminen saa perustua ainoastaan kattavaan riskinarviointiin.
Jos arvopaperikeskus epää pääsyn, sen on esitettävä pyynnön esittäneelle arvopaperikeskukselle täydelliset perusteet kieltäytymiselleen.
Jos pääsy evätään, pyynnön esittäneellä arvopaperikeskuksella on oikeus tehdä asiasta valitus pääsyn evänneen arvopaperikeskuksen toimivaltaiselle viranomaiselle.
Pyynnön vastaanottaneen arvopaperikeskuksen toimivaltaisen viranomaisen on tutkittava valitus asianmukaisesti ja arvioitava syyt, joiden vuoksi pääsy on evätty, ja sen on toimitettava pyynnön esittäneelle arvopaperikeskukselle perusteltu vastaus.
Pyynnön vastaanottaneen arvopaperikeskuksen toimivaltaisen viranomaisen on kuultava pyynnön esittäneen arvopaperikeskuksen toimivaltaista viranomaista ja 12 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitettua pyynnön esittäneen arvopaperikeskuksen asiaan liittyvää viranomaista valitusta arvioidessaan. Jos jokin pyynnön esittäneen arvopaperikeskuksen viranomaisista ei ole samaa mieltä esitetyn arvioinnin kanssa, mikä tahansa näistä viranomaisista voi saattaa asian EAMV:n käsiteltäväksi, ja tämä voi toimia sille asetuksen (EU) N:o 1095/2010 19 artiklan nojalla uskotun toimivallan mukaisesti.
Jos arvopaperikeskuksen päätös evätä pääsy pyynnön esittäneeltä arvopaperikeskukselta katsotaan perusteettomaksi, pyynnön vastaanottaneen arvopaperikeskuksen toimivaltaisen viranomaisen on annettava määräys, jossa arvopaperikeskusta vaaditaan myöntämään pääsy sitä hakeneelle arvopaperikeskukselle.
3. EAMV laatii tiiviissä yhteistyössä EKPJ:n jäsenten kanssa teknisten sääntelystandardien luonnoksia, joilla tarkennetaan riskit, jotka arvopaperikeskusten on otettava huomioon kattavaa riskinarviointia tehdessään, riskit, jotka toimivaltaisten viranomaisten on otettava huomioon arvioidessaan 2 kohdan mukaisen epäämisen syyt, sekä 2 kohdassa tarkoitetun menettelyn yksityiskohdat.
EAMV toimittaa kyseiset teknisten sääntelystandardien luonnokset komissiolle viimeistään 18 päivänä kesäkuuta 2015.
Siirretään komissiolle valta hyväksyä ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut tekniset sääntelystandardit asetuksen (EU) N:o 1095/2010 10-14 artiklan mukaisesti.
4. EAMV laatii tiiviissä yhteistyössä EKPJ:n jäsenten kanssa teknisten täytäntöönpanostandardien luonnoksia vakiolomakkeiden ja -mallien luomiseksi 1 ja 2 kohdassa tarkoitettuja menettelyjä varten.
EAMV toimittaa kyseiset teknisten täytäntöönpanostandardien luonnokset komissiolle viimeistään 18 päivänä kesäkuuta 2015.
Siirretään komissiolle valta hyväksyä ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut tekniset täytäntöönpanostandardit asetuksen (EU) N:o 1095/2010 15 artiklan mukaisesti.
3 jakso
Pääsy arvopaperikeskuksen ja toisen markkinainfrastruktuurin välillä
53 artikla
Pääsy arvopaperikeskuksen ja toisen markkinainfrastruktuurin välillä
1. Keskusvastapuolen ja kauppapaikan on toimitettava arvopaperikeskuksille niiden pyynnöstä tapahtumasyötteitä syrjimättömästi ja avoimesti, ja ne voivat periä pyynnön esittäneeltä arvopaperikeskukselta kohtuullisen kaupallisen maksun tällaisista tapahtumasyötteistä kustannuslisäperiaatteella, jolleivät osapuolet toisin sovi.
Arvopaperikeskuksen on tarjottava keskusvastapuolille tai kauppapaikoille pääsy arvopapereiden selvitysjärjestelmäänsä syrjimättömästi ja avoimesti, ja se voi periä kohtuullisen kaupallisen maksun tällaisesta pääsystä kustannuslisäperiaatteella, jolleivät osapuolet toisin sovi.
2. Jos osapuoli esittää pyynnön pääsystä toiseen osapuoleen 1 kohdan mukaisesti, tällainen pyyntö on käsiteltävä ripeästi ja pyynnön esittäneelle osapuolelle on annettava vastaus kolmen kuukauden kuluessa.
3. Pyynnön vastaanottanut osapuoli saa evätä pääsyn ainoastaan, jos tällainen pääsy vaikuttaisi finanssimarkkinoiden moitteettomaan ja asianmukaiseen toimintaan tai aiheuttaisi järjestelmäriskin. Se ei saa evätä pyyntöä markkinaosuuden menettämisen perusteella.
Pääsyn epäävän osapuolen on esitettävä pyynnön esittäneelle osapuolelle kirjallisesti epäämisen täydelliset perusteet, jotka pohjautuvat kattavaan riskinarviointiin. Jos pääsy evätään, pyynnön esittäneellä osapuolella on oikeus tehdä asiasta valitus pääsyn evänneen osapuolen toimivaltaiselle viranomaiselle.
Pyynnön vastaanottaneen osapuolen toimivaltaisen viranomaisen ja 12 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitetun asiaan liittyvän viranomaisen on tutkittava valitus asianmukaisesti arvioimalla syyt, joiden vuoksi pääsy on evätty, ja niiden on toimitettava pyynnön esittäneelle osapuolelle perusteltu vastaus.
Pyynnön vastaanottaneen osapuolen toimivaltaisen viranomaisen on valitusta arvioidessaan kuultava pyynnön esittäneen osapuolen toimivaltaista viranomaista ja pyynnön esittäneen osapuolen 12 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitettua asiaan liittyvää viranomaista. Jos jokin pyynnön esittäneen osapuolen viranomaisista ei ole samaa mieltä esitetyn arvioinnin kanssa, mikä tahansa niistä voi saattaa asian EAMV:n käsiteltäväksi, ja tämä voi toimia sille asetuksen (EU) N:o 1095/2010 19 artiklan nojalla uskotun toimivallan mukaisesti.
Jos osapuolen päätös evätä pääsy katsotaan perusteettomaksi, asiasta vastaavan toimivaltaisen viranomaisen on annettava määräys, jossa kyseistä osapuolta vaaditaan myöntämään pääsy palveluihinsa kolmen kuukauden kuluessa.
4. EAMV laatii tiiviissä yhteistyössä EKPJ:n jäsenten kanssa teknisten sääntelystandardien luonnoksia, joilla tarkennetaan riskit, jotka arvopaperikeskusten on otettava huomioon kattavaa riskinarviointia tehdessään, riskit, jotka toimivaltaisten viranomaisten on otettava huomioon arvioidessaan 3 kohdan mukaisen epäämisen syyt, sekä 3 kohdassa tarkoitetun menettelyn yksityiskohdat.
EAMV toimittaa kyseiset teknisten sääntelystandardien luonnokset komissiolle viimeistään 18 päivänä kesäkuuta 2015.
Siirretään komissiolle valta hyväksyä ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut tekniset sääntelystandardit asetuksen (EU) N:o 1095/2010 10-14 artiklan mukaisesti.
5. EAMV laatii tiiviissä yhteistyössä EKPJ:n jäsenten kanssa teknisten täytäntöönpanostandardien luonnoksia vakiolomakkeiden ja -mallien luomiseksi 2 ja 3 kohdassa tarkoitettua menettelyä varten.
EAMV toimittaa kyseiset teknisten täytäntöönpanostandardien luonnokset komissiolle viimeistään 18 päivänä kesäkuuta 2015.
Siirretään komissiolle valta hyväksyä ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut tekniset täytäntöönpanostandardit asetuksen (EU) N:o 1095/2010 15 artiklan mukaisesti.
IV OSASTO
PANKKIPALVELUJEN TYYPPISTEN OHEISPALVELUJEN TARJOAMINEN ARVOPAPERIKESKUSTEN OSALLISTUJILLE
54 artikla
Lupa tarjota pankkipalvelujen tyyppisiä oheispalveluja ja nimeäminen tätä varten
1. Arvopaperikeskus ei saa itse tarjota liitteessä olevassa C jaksossa esitettyjä pankkipalvelujen tyyppisiä oheispalveluja, ellei se ole saanut täydentävää lupaa tällaisten palveluiden tarjoamiseen tämän artiklan mukaisesti.
2. Arvopaperikeskus, joka aikoo toteuttaa arvopapereiden selvitysjärjestelmänsä maksuvelvoitteet tai osan niistä tämän asetuksen 40 artiklan 2 kohdan mukaisesti tai haluaa muutoin tarjota 1 kohdassa tarkoitettuja pankkipalvelujen tyyppisiä oheispalveluja, saa luvan joko:
a)
itse tarjota tällaisia palveluita tässä artiklassa määritetyin ehdoin; tai
b)
nimetä tätä tarkoitusta varten yhden tai useamman luottolaitoksen, joka on saanut toimiluvan direktiivin 2013/36/EU 8 artiklan mukaisesti.
3. Jos arvopaperikeskus haluaa tarjota pankkipalvelujen tyyppisiä oheispalveluja saman oikeushenkilön kautta kuin arvopapereiden selvitysjärjestelmää ylläpitävä oikeushenkilö, edellä 2 kohdassa tarkoitettu lupa myönnetään vain, jos seuraavat ehdot täyttyvät:
a)
arvopaperikeskus on saanut toimiluvan toimia luottolaitoksena direktiivin 2013/36/EU 8 artiklan mukaisesti;
b)
arvopaperikeskus täyttää 59 artiklan 1, 3 ja 4 kohdassa säädetyt toiminnan vakautta koskevat vaatimukset ja 60 artiklassa säädetyt valvontaa koskevat vaatimukset;
c)
tämän alakohdan a alakohdassa tarkoitettua lupaa käytetään vain liitteessä olevassa C jaksossa tarkoitettujen pankkipalvelujen tyyppisten oheispalvelujen tarjoamiseen eikä muunlaisen toiminnan harjoittamiseen;
d)
arvopaperikeskukseen sovelletaan lisäpääomavaatimusta, jossa otetaan huomioon riskit, myös luotto- ja likviditeettiriskit, joita aiheutuu päivänsisäisestä luotontarjoamisesta muiden muassa arvopapereiden selvitysjärjestelmän osallistujille ja muille arvopaperikeskuksen palvelujen käyttäjille;
e)
arvopaperikeskus raportoi toimivaltaiselle viranomaiselle vähintään kuukausittain sekä vuosittain osana asetuksen (EU) N:o 575/2013 kahdeksannessa osassa vaadittua julkista ilmoitusta päivänsisäisen likviditeettiriskin suuruudesta ja hallinnasta tämän asetuksen 59 artiklan 4 kohdan j alakohdan mukaisesti;
f)
arvopaperikeskus on toimittanut toimivaltaiselle viranomaiselle riittävän elvytyssuunnitelman keskeisten toimintojensa jatkuvuuden varmistamiseksi myös tilanteissa, joissa likviditeetti- tai luottoriski toteutuu pankkipalveluiden tyyppisten oheispalveluiden tarjoamisen seurauksena;
Jos tässä asetuksessa, asetuksessa (EU) N:o 557/2013 ja direktiivissä 2013/36/EU vahvistetut säännökset ovat ristiriitaisia, ensimmäisen alakohdan a alakohdassa tarkoitetun arvopaperikeskuksen on noudatettava toiminnan vakauden valvontavaatimuksista tiukempia. Tämän asetuksen 47 ja 59 artiklassa tarkoitetuissa teknisissä sääntelystandardeissa selvennetään ristiriitaisia säännöksiä koskevat tapaukset.
4. Jos arvopaperikeskus haluaa nimetä luottolaitoksen tarjoamaan pankkipalvelujen tyyppisiä oheispalveluja sellaisen erillisen oikeushenkilön kautta, joka voi olla tai olla olematta saman emoyrityksen määräysvallassa olevaa konsernia, edellä 2 kohdassa tarkoitettu lupa myönnetään vain, jos seuraavat ehdot täyttyvät:
a)
erillinen oikeushenkilö on saanut toimiluvan toimia luottolaitoksena direktiivin 2013/36/EU 8 artiklan mukaisesti;
b)
erillinen oikeushenkilö täyttää 59 artiklan 1, 3 ja 4 kohdassa säädetyt toiminnan vakautta koskevat vaatimukset ja 60 artiklassa säädetyt valvontaa koskevat vaatimukset;
c)
erillinen oikeushenkilö ei itse tarjoa mitään liitteessä olevassa A jaksossa tarkoitettuja ydinpalveluita;
d)
edellä a alakohdassa tarkoitettua lupaa käytetään vain liitteessä olevassa C jaksossa esitettyjen pankkipalvelujen tyyppisten oheispalvelujen tarjoamiseen eikä muunlaisen toiminnan harjoittamiseen;
e)
erilliseen oikeushenkilöön sovelletaan lisäpääomavaatimusta, jossa otetaan huomioon riskit, myös luotto- ja likviditeettiriskit, joita aiheutuu päivänsisäisestä luotontarjoamisesta muiden muassa arvopapereiden selvitysjärjestelmän osallistujille ja muille arvopaperikeskuksen palvelujen käyttäjille;
f)
erillinen oikeushenkilö raportoi toimivaltaiselle viranomaiselle vähintään kuukausittain sekä vuosittain osana asetuksen (EU) N:o 575/2013 kahdeksannessa osassa vaadittua julkista ilmoitusta päivänsisäisen likviditeettiriskin suuruudesta ja hallinnasta tämän asetuksen 59 artiklan 4 kohdan j alakohdan mukaisesti; ja
g)
erillinen oikeushenkilö on toimittanut toimivaltaiselle viranomaiselle riittävän elvytyssuunnitelman keskeisten toimintojensa jatkuvuuden varmistamiseksi myös tilanteissa, joissa likviditeetti- tai luottoriski toteutuu seurauksena pankkipalveluiden tyyppisten oheispalveluiden tarjoamisesta erillisen oikeushenkilön kautta.
5. Edellä olevaa 4 kohtaa ei sovelleta 2 kohdan b alakohdassa tarkoitettuihin luottolaitoksiin, jotka tarjoutuvat käsittelemään maksusuorituksia arvopaperikeskuksen arvopapereiden selvitysjärjestelmän osan osalta, jos mainituissa luottolaitoksissa avattujen tilien kautta toimitettujen maksusuoritusten kokonaisarvo vuoden ajalta laskettuna on alle yksi prosentti kaikkien arvopaperikeskuksen tileille kirjattujen maksua vastaan toimitettujen arvopaperitapahtumien kokonaisarvosta eikä se ylitä 2,5 miljardin euron enimmäismäärää vuodessa.
Toimivaltainen viranomainen tarkistaa vähintään kerran vuodessa, että ensimmäisessä alakohdassa määriteltyä kynnysarvoa noudatetaan, ja ilmoittaa havainnoistaan EAMV:lle. Jos toimivaltainen viranomainen toteaa kynnysarvon ylittyneen, se vaatii asianomaista arvopaperikeskusta hakemaan lupaa 4 kohdan mukaisesti. Asianomaisen arvopaperikeskuksen on tällöin toimitettava lupahakemuksensa kuuden kuukauden kuluessa.
6. Toimivaltainen viranomainen voi vaatia, että arvopaperikeskus nimeää useamman kuin yhden luottolaitoksen tai nimeää luottolaitoksen sen lisäksi, että se tarjoaa itse palveluja tämän artiklan 2 kohdan a alakohdan mukaisesti, jos se katsoo, että yhden luottolaitoksen altistumista 59 artiklan 3 ja 4 kohdassa tarkoitetulle riskien keskittymiselle ei ole vähennetty riittävästi. Nimettyjä luottolaitoksia pidetään selvitysosapuolina.
7. Arvopaperikeskuksen, jolla on lupa tarjota pankkipalvelujen tyyppisiä oheispalveluita, ja edellä 2 kohdan b alakohdan nojalla nimetyn luottolaitoksen on noudatettava aina tämän asetuksen mukaisen luvan myöntämisen edellyttämiä ehtoja ja ilmoitettava viipymättä toimivaltaisille viranomaisille kaikista lupaehtoihin vaikuttavista olennaisista muutoksista.
8. EPV laatii tiiviissä yhteistyössä EAMV:n ja EKPJ:n jäsenten kanssa teknisten sääntelystandardien luonnoksia määrittääkseen 3 kohdan d alakohdassa ja 4 kohdan e alakohdassa tarkoitetun riskiperusteisen lisäpääomavaatimuksen.
EPV toimittaa kyseiset teknisten sääntelystandardien luonnokset komissiolle viimeistään 18 päivänä kesäkuuta 2015.
Siirretään komissiolle valta hyväksyä ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut tekniset sääntelystandardit asetuksen (EU) N:o 1095/2010 10-14 artiklan mukaisesti.
55 artikla
Pankkipalvelujen tyyppisten oheispalveluiden tarjoamista koskevan luvan myöntämisessä ja epäämisessä noudatettava menettely
1. Arvopaperikeskuksen on esitettävä luottolaitoksen nimeämistä tai pankkipalvelujen tyyppisten oheispalvelujen tarjoamista koskeva lupahakemuksensa, jota 54 artiklassa edellytetään, kotijäsenvaltionsa toimivaltaiselle viranomaiselle.
2. Lupahakemukseen on sisällytettävä kaikki tarvittavat tiedot, joiden perusteella toimivaltainen viranomainen voi varmistua siitä, että arvopaperikeskus ja mahdollisesti nimetty luottolaitos ovat luvan myöntämisajankohtana toteuttaneet kaikki tarvittavat järjestelyt tässä asetuksessa säädettyjen velvollisuuksiensa täyttämiseksi. Lupahakemuksessa on esitettävä toimintaohjelma, josta ilmenevät suunnitellut pankkipalvelujen tyyppiset oheispalvelut, tarvittaessa arvopaperikeskuksen ja nimettyjen luottolaitosten välisten suhteiden organisatorinen rakenne sekä se, kuinka kyseinen arvopaperikeskus tai mahdollisesti nimetty luottolaitos aikoo täyttää 59 artiklan 1, 3 ja 4 kohdassa säädetyt toiminnan vakautta koskevat vaatimukset sekä 54 artiklassa vahvistetut muut ehdot.
3. Toimivaltaisen viranomaisen on sovellettava 17 artiklan 3 ja 8 kohdassa säädettyä menettelyä.
4. Siitä lähtien kun hakemus katsotaan täydelliseksi, toimivaltaisen viranomaisen on toimitettava kaikki lupahakemuksen sisältämät tiedot seuraaville viranomaisille:
a)
asiaan liittyvät viranomaiset;
b)
asetuksen (EU) N:o 575/2013 4 artiklan 1 kohdan 40 alakohdassa tarkoitettu toimivaltainen viranomainen;
c)
niiden jäsenvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset, joihin arvopaperikeskus on perustanut yhteentoimivia linkkejä toisen arvopaperikeskuksen kanssa, paitsi jos arvopaperikeskus on perustanut 19 artiklan 5 kohdassa tarkoitettuja yhteentoimivia linkkejä;
d)
sen vastaanottavan jäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset, jossa arvopaperikeskuksen toiminta on merkittävää arvopaperimarkkinoiden toiminnan ja sijoittajien suojan kannalta 24 artiklan 4 kohdan mukaisesti;
e)
toimivaltaiset viranomaiset, jotka ovat vastuussa niiden arvopaperikeskuksen osallistujien valvonnasta, jotka ovat sijoittautuneet niihin kolmeen jäsenvaltioon, joissa arvopaperikeskusten arvopapereiden selvitysjärjestelmän selvitysarvot vuoden aikana ovat yhteenlaskettuina suurimmat;
f)
EAMV; ja
g)
EPV.
5. Edellä 4 kohdan a-e alakohdassa tarkoitettujen viranomaisten on annettava perusteltu lausunto luvan myöntämisestä 30 päivän kuluessa 4 kohdassa tarkoitettujen tietojen saamisesta. Jos viranomainen ei toimita lausuntoa tämän määräajan sisällä, viranomaisen lausunnon katsotaan olevan myönteinen.
Jos ainakin yksi 4 kohdan a-e alakohdassa tarkoitetuista viranomaisista antaa perustellun kielteisen lausunnon ja toimivaltainen viranomainen haluaa myöntää luvan, sen on 30 päivän kuluessa toimitettava 4 kohdan a-e alakohdassa tarkoitetuille viranomaisille perusteltu päätös, jossa se käsittelee kielteistä lausuntoa.
Jos 30 päivän kuluessa siitä, kun kyseinen päätös on esitetty, jokin 4 kohdan a-e alakohdassa tarkoitetuista viranomaisista antaa kielteisen lausunnon ja toimivaltainen viranomainen haluaa edelleen myöntää luvan, mikä tahansa kielteisen lausunnon antaneista viranomaisista voi saattaa asian EAMV:n käsiteltäväksi asetuksen (EU) N:o 1095/2010 31 artiklan c alakohdan mukaista avunantoa varten.
Jos asiaa ei ole ratkaistu 30 päivän kuluessa asian saattamisesta EAMV:n käsiteltäväksi, toimivaltainen viranomainen, joka haluaa myöntää luvan, tekee lopullisen päätöksen ja toimittaa kirjallisesti päätöksensä yksityiskohtaiset perustelut 4 kohdan a-e alakohdassa tarkoitetuille viranomaisille.
Jos toimivaltainen viranomainen haluaa evätä luvan, asiaa ei saateta EAMV:n käsiteltäväksi.
Kielteisissä lausunnoissa on perusteltava kirjallisesti kaikilta osin ne syyt, joiden vuoksi tässä asetuksessa tai muualla unionin lainsäädännössä säädetyt vaatimukset eivät täyty.
6. Jos EAMV katsoo, että toimivaltainen viranomainen on myöntänyt luvan, joka ei välttämättä ole unionin lainsäädännön mukainen, se toimii asetuksen (EU) N:o 1095/2010 17 artiklan mukaisesti.
7. EAMV laatii tiiviissä yhteistyössä EKPJ:n jäsenten ja EPV:n kanssa teknisten sääntelystandardien luonnoksia, joissa tarkennetaan tiedot, jotka arvopaperikeskuksen on toimitettava toimivaltaiselle viranomaiselle toimitukseen liittyvien pankkipalvelujen tyyppisten palvelujen tarjoamista koskevien asianmukaisten lupien saamiseksi.
EAMV toimittaa kyseiset teknisten sääntelystandardien luonnokset komissiolle viimeistään 18 päivänä kesäkuuta 2015.
Siirretään komissiolle valta hyväksyä ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut tekniset sääntelystandardit asetuksen (EU) N:o 1095/2010 10-14 artiklan mukaisesti.
8. EAMV laatii tiiviissä yhteistyössä EKPJ:n jäsenten ja EPV:n kanssa teknisten täytäntöönpanostandardien luonnoksia määrittääkseen vakiolomakkeet, -mallit ja -menettelyt, jotta 4 kohdassa tarkoitettuja viranomaisia voidaan kuulla ennen luvan myöntämistä.
EAMV toimittaa kyseiset teknisten täytäntöönpanostandardien luonnokset komissiolle viimeistään 18 päivänä kesäkuuta 2015.
Siirretään komissiolle valta hyväksyä ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut tekniset täytäntöönpanostandardit asetuksen (EU) N:o 1095/2010 15 artiklan mukaisesti.
56 artikla
Pankkipalvelujen tyyppisten oheispalvelujen laajentaminen
1. Jos arvopaperikeskus aikoo laajentaa pankkipalvelujen tyyppisiä oheispalveluja, joita varten se on nimennyt luottolaitoksen tai joita se itse tarjoaa 54 artiklan nojalla, sen on esitettävä laajentamista koskeva hakemus kotijäsenvaltionsa toimivaltaiselle viranomaiselle.
2. Palvelujen laajentamishakemukseen sovelletaan 55 artiklassa säädettyä menettelyä.
57 artikla
Luvan peruuttaminen
1. Sanotun rajoittamatta V osaston mukaisten korjaavien toimien tai toimenpiteiden soveltamista, arvopaperikeskuksen kotijäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen on peruutettava 54 artiklassa tarkoitetut luvat, jos jokin seuraavista olosuhteista toteutuu:
a)
arvopaperikeskus ei ole ryhtynyt käyttämään lupaa 12 kuukauden kuluessa, nimenomaisesti luopuu luvasta tai nimetty luottolaitos ei ole tarjonnut palveluja tai harjoittanut toimintaa kuuden edeltävän kuukauden aikana;
b)
arvopaperikeskus on saanut luvan antamalla vääriä tietoja tai muilla laittomilla keinoilla;
c)
arvopaperikeskus tai nimetty luottolaitos ei enää täytä edellytyksiä, joilla lupa myönnettiin, eikä ole toteuttanut toimivaltaisen viranomaisen vaatimia korjaavia toimia määräajassa;
d)
arvopaperikeskus tai nimetty luottolaitos on vakavasti ja järjestelmällisesti rikkonut tässä asetuksessa säädettyjä vaatimuksia.
2. Heti kun toimivaltainen viranomainen tulee tietoiseksi jostakin 1 kohdassa tarkoitetusta olosuhteesta, sen on viipymättä kuultava 55 artiklan 4 kohdassa tarkoitettuja viranomaisia siitä, onko toimiluvan peruuttaminen tarpeen.
3. EAMV, mikä tahansa 12 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitettu asiaan liittyvä viranomainen tai soveltuvissa tapauksissa 55 artiklan 4 kohdassa tarkoitetut viranomaiset voivat milloin tahansa pyytää arvopaperikeskuksen kotijäsenvaltion toimivaltaista viranomaista tutkimaan, täyttävätkö arvopaperikeskus ja mahdollisesti nimetyt luottolaitokset yhä luvan myöntämisedellytykset.
4. Toimivaltainen viranomainen voi rajoittaa luvan peruuttamisen koskemaan tiettyä palvelua, toimintaa tai rahoitusvälinettä.
5. Arvopaperikeskuksen ja nimetyn luottolaitoksen on otettava käyttöön asianmukainen menettely, pantava se täytäntöön ja ylläpidettävä sitä, jotta varmistetaan asiakkaiden ja osapuolten omaisuuserien oikea-aikainen ja asianmukainen toimitus ja siirtäminen toiselle selvitysosapuolelle, mikäli toimilupa peruutetaan ensimmäisen alakohdan nojalla.
58 artikla
Arvopaperikeskusrekisteri
1. Toimivaltaisten viranomaisten 54, 56 ja 57 artiklan mukaisesti tekemistä päätöksistä on ilmoitettava EAMV:lle.
2. EAMV antaa rekisterissä, joka sen on saatettava erityisellä verkkosivustollaan saataville 21 artiklan 3 kohdan mukaisesti, seuraavat tiedot:
a)
kunkin 54, 56 ja 57 artiklassa tarkoitetun päätöksen kohteena olevan arvopaperikeskuksen nimi;
b)
kunkin nimetyn luottolaitoksen nimi;
c)
luettelo pankkipalvelujen tyyppisistä oheispalveluista, joita nimetty luottolaitos tai 54 artiklan nojalla luvan saanut arvopaperikeskus on saanut luvan tarjota arvopaperikeskuksen osallistujille.
3. Toimivaltaisten viranomaisten on viimeistään 16 päivänä joulukuuta 2014 ilmoitettava EAMV:lle ne yhteisöt, jotka tarjoavat pankkipalvelujen tyyppisiä oheispalveluja kansallisen lainsäädännön vaatimusten mukaisesti.
59 artikla
Luottolaitoksiin tai arvopaperikeskuksiin, jotka ovat saaneet luvan tarjota pankkipalvelujen tyyppisiä oheispalveluja, sovellettavat toiminnan vakautta koskevat vaatimukset
1. Luottolaitoksen, joka on nimetty 54 artiklan 2 kohdan b alakohdan nojalla tarjoamaan, tai arvopaperikeskuksen, joka on saanut 54 artiklan 2 kohdan a alakohdan nojalla luvan tarjota pankkipalvelujen tyyppisiä oheispalveluja, on tarjottava ainoastaan liitteessä olevassa C jaksossa esitettyjä, luvan piiriin kuuluvia palveluja.
2. Luottolaitoksen, joka on nimetty 54 artiklan 2 kohdan b alakohdan nojalla tarjoamaan, tai arvopaperikeskuksen, joka on saanut 54 artiklan 2 kohdan a alakohdan nojalla luvan tarjota pankkipalvelujen tyyppisiä oheispalveluja, on noudatettava kaikkea luottolaitoksiin sovellettavaa voimassa olevaa tai myöhemmin annettavaa lainsäädäntöä.
3. Luottolaitoksen, joka on nimetty 54 artiklan 2 kohdan b alakohdan nojalla tarjoamaan, tai arvopaperikeskuksen, joka on saanut 52 artiklan 2 kohdan a alakohdan nojalla luvan tarjota pankkipalvelujen tyyppisiä oheispalveluja, on noudatettava näihin palveluihin liittyvien luottoriskien ja kunkin arvopapereiden selvitysjärjestelmän osalta seuraavia erityisiä toiminnan vakautta koskevia vaatimuksia:
a)
sen on luotava vahva kehys vastaavien luottoriskien hallintaa varten;
b)
sen on usein ja säännöllisesti seurattava tällaisen luottoriskin lähteitä, tunnistettava ja mitattava vastaavat luottoriskit ja seurattava niitä sekä käytettävä tarkoituksenmukaisia riskienhallintavälineitä näiden riskien pitämiseksi kurissa;
c)
sen on kokonaisuudessaan katettava vastaavat yksittäisistä lainaa ottavista osallistujista aiheutuvat luottoriskit vakuuksilla tai muilla vastaavilla rahoitusvaroilla;
d)
jos vakuuksia käytetään vastaavien luottoriskien hallitsemistarkoituksessa, sen on hyväksyttävä erittäin likvidejä vakuuksia, joihin liittyy minimaalinen luotto- ja markkinariski; se voi käyttää muita vakuustyyppejä erityisissä tilanteissa sovellettaessa tarkoituksenmukaista aliarvostusta;
e)
sen on vahvistettava sopivan varovaiset aliarvostukset ja keskittymärajat vakuusarvoille, joilla c alakohdassa tarkoitetut luottoriskit katetaan, ja noudatettava niitä, ottaen huomioon tavoitteen varmistaa, että vakuus on muutettavissa rahaksi nopeasti ilman merkittäviä kielteisiä hintavaikutuksia;
f)
sen on asetettava enimmäisrajat vastaaville luottoriskeilleen;
g)
sen on analysoitava mahdolliset jäännösluottoriskit ja suunniteltava, miten niihin puututaan, sekä hyväksyttävä säännöt ja menettelyt tällaisten suunnitelmien toteuttamiseksi;
h)
sen on tarjottava luottoa ainoastaan niille osallistujille, joilla on maksutili kyseisessä luottolaitoksessa;
i)
sen on otettava käyttöön tehokkaat takaisinmaksumenettelyt päivänsisäisille luotoille ja ehkäistävä yön yli -luottoja soveltamalla seuraamustasoa, jonka ehkäisevä vaikutus on tehokas.
4. Luottolaitoksen, joka on nimetty 54 artiklan 2 kohdan b alakohdan nojalla tarjoamaan, tai arvopaperikeskuksen, joka on saanut 52 artiklan 2 kohdan a alakohdan nojalla luvan tarjota pankkipalvelujen tyyppisiä oheispalveluja, on noudatettava näihin palveluihin liittyvien likviditeettiriskien ja kunkin arvopapereiden selvitysjärjestelmän osalta seuraavia erityisiä toiminnan vakautta koskevia vaatimuksia:
a)
sillä on oltava vahva kehys ja välineet likviditeettiriskiensä, myös päivänsisäisen likviditeettiriskin, mittausta, seurantaa ja hallintaa varten kunkin valuutan osalta siinä arvopapereiden selvitysjärjestelmässä, jonka selvitysosapuolena se toimii;
b)
sen on mitattava ja seurattava jatkuvasti ja oikea-aikaisesti ja vähintään päivittäin likviditeettitarpeitaan ja hallussaan olevien likvidien varojensa tasoa; näin tehdessään sen on määritettävä käytettävissä olevien likvidien varojen arvo ottaen huomioon kyseisiin varoihin kohdistuvat tarkoituksenmukaiset aliarvostukset;
c)
sillä on oltava riittävästi likvidejä varoja kaikissa tärkeissä valuutoissa, jotta se voi hoitaa toimituspalvelut oikea-aikaisesti useissa mahdollisissa eri stressiskenaarioissa, mukaan lukien muun muassa vähintään yhden osallistujan - myös tämän emo- ja tytäryhtiöiden - josta sille aiheutuu suurimmat vastuut, maksulaiminlyönnistä johtuva likviditeettiriski;
d)
sen on vähennettävä vastaavia likviditeettiriskejä käyttämällä vaatimukset täyttäviä, kunkin valuutan määräisiä likvidejä varoja, kuten liikkeeseen laskevassa keskuspankissa tai muussa luottokelpoisessa rahoituslaitoksessa olevat rahavarat, sitovat luottolimiitit tai vastaavat järjestelyt ja erittäin likvidit vakuudet tai sijoitukset, jotka ovat helposti saatavilla ja vaihdettavissa rahavaroiksi ennalta sovituilla erittäin luotettavilla rahoitusjärjestelyillä, jopa äärimmäisissä mutta mahdollisissa markkinaolosuhteissa, ja sen on määritettävä, mitattava ja seurattava likviditeettiriskiensä hallinnoinnissa hyödyntämistään eri rahoituslaitoksista johtuvia likviditeettiriskejään;
e)
sen on ennalta sovittuja rahoitusjärjestelyjä käytettäessä valittava likviditeetin myöntäjiksi yksinomaan luottokelpoisia rahoituslaitoksia; sen on vahvistettava tarkoituksenmukaiset keskittymärajat kullekin likviditeetin myöntäjälle, myös sen emoyhtiölle ja tytäryhtiöille, ja noudatettava niitä;
f)
sen on määritettävä vastaavien resurssien riittävyys ja testattava sitä säännöllisin ja tiukoin stressitestein;
g)
sen on analysoitava ja suunniteltava, miten mahdollisiin ennakoimattomiin ja mahdollisesti kattamattomiin likviditeettivajeisiin puututaan, sekä hyväksyttävä säännöt ja menettelyt tällaisten suunnitelmien toteuttamiseksi;
h)
sen on voitava käyttää keskuspankkitilejä ja muita keskuspankkien palveluja likviditeettiriskiensä hallinnoimisen parantamiseksi ja unionin luottolaitosten on talletettava vastaavat rahavarat tähän tarkoitukseen perustetuille tileille unionin liikkeeseen laskeviin keskuspankkeihin, aina kun tämä on käytännöllistä ja mahdollista, sanotun kuitenkaan rajoittamatta keskuspankin kelpoisuussääntöjen soveltamista;
i)
sillä on oltava ennalta sovitut ja erittäin luotettavat järjestelyt sen varmistamiseksi, että se voi oikea-aikaisesti likvidoida maksunsa laiminlyöneen asiakkaan sille toimittaman vakuuden;
j)
sen on raportoitava säännöllisesti 60 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuille viranomaisille, ja julkistettava tiedot siitä, kuinka se mittaa, seuraa ja hallitsee likviditeettiriskejään, päivänsisäinen likviditeettiriski mukaan lukien.
5. EPV laatii tiiviissä yhteistyössä EAMV:n ja EKPJ:n jäsenten kanssa teknisten sääntelystandardien luonnoksia täsmentääkseen tarkemmin 3 ja 4 kohdassa tarkoitettujen - myös päivänsisäisten - luotto- ja likviditeettiriskien seuraamiseen, mittaamiseen, hallinnointiin, niistä raportoimiseen ja niiden julkistamiseen käytettävien kehysten ja välineiden yksityiskohdat. Kyseiset teknisten sääntelystandardien luonnokset on tarvittaessa yhdenmukaistettava asetuksen (EU) N:o 648/2012 46 artiklan 3 kohdan mukaisesti hyväksyttyjen teknisten sääntelystandardien kanssa.
EPV toimittaa kyseiset teknisten sääntelystandardien luonnokset komissiolle viimeistään 18 päivänä kesäkuuta 2015.
Siirretään komissiolle valta hyväksyä ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut tekniset sääntelystandardit asetuksen (EU) N:o 1093/2010 10-14 artiklan mukaisesti.
60 artikla
Sellaisten nimettyjen luottolaitosten ja arvopaperikeskusten valvonta, jotka ovat saaneet luvan tarjota pankkipalvelujen tyyppisiä oheispalveluja
1. Asetuksen (EU) N:o 575/2013 4 artiklan 1 kohdan 40 alakohdassa määritellyt toimivaltaiset viranomaiset ovat asetuksessa (EU) N:o 575/2013 ja direktiivissä 2013/36/EU säädetyin edellytyksin vastuussa luottolaitoksena toimimista koskevien lupien myöntämisestä nimetyille luottolaitoksille ja arvopaperikeskuksille, joilla on tämän asetuksen nojalla lupa tarjota pankkipalvelujen tyyppisiä oheispalveluja, sekä niiden valvonnasta niiden toimiessa luottolaitoksina, sanotun kuitenkaan rajoittamatta tämän asetuksen 17 ja 22 artiklan soveltamista.
Ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut toimivaltaiset viranomaiset vastaavat myös sen valvonnasta, että nimetyt luottolaitokset ja kyseisessä alakohdassa tarkoitetut arvopaperikeskukset noudattavat tämän asetuksen 59 artiklassa tarkoitettuja toiminnan vakautta koskevia vaatimuksia.
Ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettujen toimivaltaisten viranomaisten on arvioitava säännöllisesti ja vähintään kerran vuodessa, noudattavatko nimetyt luottolaitokset tai arvopaperikeskukset, joilla on lupa tarjota pankkipalvelujen tyyppisiä oheispalveluja, 59 artiklaa, ja ilmoitettava tämän kohdan mukaisesti suorittamansa valvonnan tuloksista, myös mahdollisista korjaavista toimista tai seuraamuksista, arvopaperikeskuksen suhteen toimivaltaiselle viranomaiselle, joka puolestaan ilmoittaa niistä 55 artiklan 4 kohdassa tarkoitetuille viranomaisille.
2. Arvopaperikeskuksen suhteen toimivaltaisen viranomaisen on 1 kohdassa tarkoitettuja toimivaltaisia viranomaisia kuultuaan tarkasteltava uudelleen ja arvioitava vähintään vuosittain seuraavia seikkoja:
a)
edellä 54 artiklan 2 kohdan b alakohdassa tarkoitetussa tapauksessa sitä, mahdollistavatko kaikki nimettyjen luottolaitosten ja arvopaperikeskuksen väliset järjestelyt sen, että kyseiset luottolaitokset ja arvopaperikeskukset täyttävät tässä asetuksessa säädetyt velvollisuutensa;
b)
edellä 54 artiklan 2 kohdan a alakohdassa tarkoitetussa tapauksessa sitä, mahdollistavatko lupaan tarjota pankkipalvelujen tyyppisiä oheispalveluja liittyvät järjestelyt sen, että arvopaperikeskus täyttää tässä asetuksessa säädetyt velvollisuutensa.
Arvopaperikeskuksen toimivaltaisen viranomaisen on säännöllisesti ja vähintään kerran vuodessa ilmoitettava 55 artiklan 4 kohdassa tarkoitetuille viranomaisille tässä kohdassa tarkoitetun uudelleentarkastelun ja arvioinnin tuloksista, myös mahdollisista korjaavista toimista tai seuraamuksista.
Kun arvopaperikeskus nimeää luvan saaneen luottolaitoksen 54 artiklan nojalla, sen on ylläpitämiensä arvopapereiden selvitysjärjestelmien osallistujien suojelemiseksi varmistettava, että se saa nimeämiltään luottolaitoksilta kaikki tämän asetuksen soveltamiseksi tarvittavat tiedot, ja sen on ilmoitettava tämän seikan mahdollisista rikkomisista arvopaperikeskuksen suhteen toimivaltaiselle viranomaiselle ja 1 kohdassa tarkoitetuille toimivaltaisille viranomaisille.
3. EPV voi tiiviissä yhteistyössä EAMV:n ja EKPJ:n jäsenten kanssa antaa toimivaltaisille viranomaisille asetuksen (EU) N:o 1093/2010 16 artiklan mukaista ohjeistusta, jotta varmistettaisiin valvonnan johdonmukaisuus, tehokkuus ja vaikuttavuus unionissa, kun kyseessä on sellaisten luottolaitosten ja arvopaperikeskusten valvonta, jotka ovat saaneet luvan tarjota pankkipalvelujen tyyppisiä oheispalveluja.
V OSASTO
SEURAAMUKSET
61 artikla
Hallinnolliset seuraamukset ja muut toimenpiteet
1. Rajoittamatta jäsenvaltioiden oikeutta säätää rikosoikeudellisista seuraamuksista ja valvoa niiden täytäntöönpanoa jäsenvaltioiden on säädettävä hallinnollisista seuraamuksista ja muista toimenpiteistä, joita sovelletaan 63 artiklassa määritellyissä olosuhteissa tämän asetuksen säännösten rikkomisesta vastuussa oleviin henkilöihin, ja varmistettava, että niiden toimivaltaiset viranomaiset voivat määrätä kyseisiä hallinnollisia seuraamuksia ja toimenpiteitä, sekä toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että ne pannaan täytäntöön. Tällaisten seuraamusten ja muiden toimenpiteiden on oltava tehokkaita, oikeasuhteisia ja varoittavia.
Jäsenvaltiot voivat päättää, että ne eivät vahvista ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettuja hallinnollisia seuraamuksia koskevia sääntöjä, jos kyseisessä alakohdassa tarkoitettuihin rikkomisiin jo sovelletaan niiden kansallisen lainsäädännön nojalla rikosoikeudellisia seuraamuksia viimeistään 18 päivänä syyskuuta 2016. Jos jäsenvaltiot päättävät toimia näin, niiden on ilmoitettava asianomaiset rikoslainsäädäntönsä osat yksityiskohtaisesti komissiolle ja EAMV:lle.
Jäsenvaltioiden on viimeistään 18 päivänä syyskuuta 2016 ilmoitettava komissiolle ja EAMV:lle ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut säännöt. Jäsenvaltioiden on ilman aiheetonta viivytystä ilmoitettava komissiolle ja EAMV:lle myöhemmistä muutoksista näihin sääntöihin.
2. Toimivaltaiset viranomaiset saavat soveltaa hallinnollisia seuraamuksia ja muita toimenpiteitä arvopaperikeskuksiin ja nimettyihin luottolaitoksiin sekä kansallisessa lainsäädännössä vahvistetuin edellytyksin sellaisilla aloilla, joita ei yhdenmukaisteta tällä asetuksella, niiden ylimpien hallintoelinten jäseniin ja muihin henkilöihin, jotka käyttävät niiden liiketoiminnassa tosiasiallista määräysvaltaa, sekä muihin oikeushenkilöihin tai luonnollisiin henkilöihin, joiden katsotaan kansallisen lainsäädännön mukaisesti olevan vastuussa rikkomisesta.
3. Käyttäessään valtuuksiaan määrätä seuraamuksia 63 artiklassa määritellyissä olosuhteissa toimivaltaisten viranomaisten on tehtävä tiivistä yhteistyötä sen varmistamiseksi, että hallinnolliset seuraamukset ja muut toimenpiteet johtavat tuloksiin, joihin tällä asetuksella pyritään, ja koordinoitava toimintansa, jotta vältetään mahdolliset kaksinkertaiset tai päällekkäiset toimet sovellettaessa hallinnollisia seuraamuksia ja muita toimenpiteitä rajat ylittävissä tapauksissa 14 artiklan mukaisesti.
4. Jos jäsenvaltiot ovat päättäneet 1 kohdan mukaisesti vahvistaa rikosoikeudellisia seuraamuksia 63 artiklassa tarkoitettujen säännösten rikkomisesta, niiden on varmistettava, että on otettu käyttöön asianmukaisia toimenpiteitä, jotta toimivaltaisilla viranomaisilla on tarvittavat valtuudet olla yhteydessä oikeusviranomaisiin niiden oikeudenkäyttöalueella ja saada yksityiskohtaisia tietoja rikosoikeudellisista tutkimuksista ja menettelyistä, jotka on käynnistetty tämän asetuksen mahdollisista rikkomisista, ja niiden on toimitettava tiedot muille toimivaltaisille viranomaisille ja EAMV:lle täyttääkseen velvollisuutensa tehdä yhteistyötä keskenään ja EAMV:n kanssa tätä asetusta sovellettaessa.
5. Toimivaltaiset viranomaiset voivat myös tehdä yhteistyötä toisten jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten kanssa helpottaakseen taloudellisten seuraamusten perimistä.
6. Jäsenvaltioiden on toimitettava EAMV:lle vuosittain yhdistetyt tiedot kaikista 1 kohdan mukaisesti määrätyistä seuraamuksista ja muista toimenpiteistä. EAMV julkistaa nämä tiedot vuosikertomuksessaan.
Jos jäsenvaltiot ovat päättäneet 1 kohdan mukaisesti vahvistaa rikosoikeudellisia seuraamuksia 63 artiklassa tarkoitettujen säännösten rikkomisesta, niiden toimivaltaisten viranomaisten on toimitettava vuosittain EAMV:lle nimettömiksi tehdyt ja yhdistetyt tiedot kaikista suoritetuista rikostutkinnoista ja määrätyistä rikosoikeudellisista seuraamuksista. EAMV julkaisee määrättyjä rikosoikeudellisia seuraamuksia koskevat tiedot vuosikertomuksessa.
7. Jos toimivaltainen viranomainen on julkistanut hallinnollisen seuraamuksen tai hallinnollisen toimenpiteen tai rikosoikeudellisen seuraamuksen, sen on ilmoitettava tästä samanaikaisesti EAMV:lle.
8. Toimivaltaiset viranomaiset hoitavat tehtävänsä ja käyttävät valtuuksiaan kansallisten järjestelmiensä mukaisesti:
a)
suoraan;
b)
yhteistyössä muiden viranomaisten kanssa;
c)
omalla vastuullaan antamalla valtuudet yksiköille, joille tehtävät on siirretty tämän asetuksen mukaisesti; tai
d)
esittämällä hakemuksen toimivaltaisille oikeusviranomaisille.
62 artikla
Päätösten julkistaminen
1. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että toimivaltaiset viranomaiset julkistavat virallisella verkkosivustollaan kaikki päätökset, joilla määrätään hallinnollisia seuraamuksia tai muita toimenpiteitä tämän asetuksen rikkomisen johdosta, ilman aiheetonta viivytystä sen jälkeen kun henkilölle, jolle seuraamus on määrätty, on ilmoitettu kyseisestä päätöksestä. Julkaisussa on ilmoitettava vähintään tiedot rikkomisen tyypistä ja luonteesta sekä sen luonnollisen henkilön tai oikeushenkilön henkilöllisyys, jolle seuraamus on määrätty.
Mikäli päätökseen määrätä seuraamus tai muu toimenpide haetaan muutosta asianomaisilta oikeus- tai muilta viranomaisilta, toimivaltaisten viranomaisten on lisäksi ilman aiheetonta viivytystä julkistettava virallisella verkkosivustollaan tiedot muutoksenhaun tilanteesta ja sen lopputuloksesta. Lisäksi on julkistettava kaikki päätökset, joilla kumotaan seuraamuksen tai toimenpiteen määräämistä koskeva aikaisempi päätös.
Jos toimivaltainen viranomainen katsoo, että oikeushenkilöiden henkilöllisyyden tai luonnollisten henkilöiden henkilötietojen julkistaminen osoittautuu mainitunlaisten tietojen julkistamisen oikeasuhteisuudesta tehdyn tapauskohtaisen arvioinnin perusteella kohtuuttomaksi, tai jos julkistaminen vaarantaa finanssimarkkinoiden vakauden tai meneillään olevan tutkinnan, jäsenvaltioiden on varmistettava, että toimivaltaiset viranomaiset toimivat jollakin seuraavista tavoista:
a)
lykkäävät seuraamuksen tai muun toimenpiteen määräämistä koskevan päätöksen julkistamista, kunnes ei enää ole perusteita olla julkistamatta näitä tietoja;
b)
julkistavat seuraamuksen tai muun toimenpiteen määräämistä koskevan päätöksen ilman nimiä kansallisen lainsäädännön mukaisella tavalla, jos henkilötiedot voidaan tehokkaasti suojata tällaisella anonyymillä julkistamisella;
c)
jättävät päätöksen seuraamuksen tai muun toimenpiteen määräämisestä kokonaan julkistamatta, mikäli katsotaan, etteivät a ja b alakohdassa määritellyt vaihtoehdot ole riittäviä varmistamaan
i)
sitä, ettei finanssimarkkinoiden vakaus vaarannu;
ii)
sitä, että tällaisten päätösten julkistaminen olisi oikeasuhteista verrattuna toimenpiteisiin, jotka katsotaan vähäisiksi.
Jos kyseessä on päätös julkistaa seuraamus tai muu toimenpide ilman nimiä, asiaankuuluvien tietojen julkistamista voidaan lykätä kohtuullisen pituinen aika, jos ennakoidaan, että tuon ajan kuluessa anonyymin julkistamisen perusteet lakkaavat olemasta olemassa.
Toimivaltaisten viranomaisten on ilmoitettava EAMV:lle kaikista määrätyistä hallinnollisista seuraamuksista, joita ei ole julkistettu kolmannen alakohdan c alakohdan mukaisesti, sekä niitä koskevasta mahdollisesta muutoksenhausta ja sen lopputuloksesta. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että toimivaltaiset viranomaiset saavat kaikkia määrättyjä rikosoikeudellisia seuraamuksia koskevat tiedot ja lopulliset tuomiot ja toimittavat ne EAMV:lle. EAMV:n on ylläpidettävä sille ilmoitetuista seuraamuksista keskustietokantaa pelkästään toimivaltaisten viranomaisten välistä tiedonvaihtoa varten. Kyseiseen tietokantaan on pääsy ainoastaan toimivaltaisilla viranomaisilla, ja sitä päivitetään toimivaltaisten viranomaisten toimittamien tietojen perusteella.
2. Toimivaltaisten viranomaisten on varmistettava, että tämän artiklan mukaisesti julkistetut tiedot pysyvät niiden virallisella verkkosivustolla vähintään viiden vuoden ajan niiden julkistamisen jälkeen. Julkaisuun sisältyvät henkilötiedot säilytetään sovellettavien tietosuojasääntöjen mukaisesti toimivaltaisen viranomaisen virallisella verkkosivustolla ainoastaan niin kauan kuin se on tarpeellista.
63 artikla
Seuraamukset säännösten rikkomisesta
1. Tätä artiklaa sovelletaan seuraaviin tämän asetuksen säännöksiin:
a)
liitteessä olevassa A, B ja C jaksossa esitettyjen palvelujen tarjoaminen 16, 25 ja 54 artiklan vastaisesti;
b)
16 ja 54 artiklan mukaisesti edellytettyjen toimilupien ja lupien saaminen antamalla vääriä tietoja tai muilla laittomilla keinoilla 20 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tai 57 artiklan 1 kohdan b alakohdassa säädetyllä tavalla;
c)
arvopaperikeskuksella ei ole tarvittavaa pääomaa 47 artiklan 1 kohdan vastaisesti;
d)
arvopaperikeskus ei noudata toiminnan järjestämistä koskevia vaatimuksia rikkoen näin 26-30 artiklaa;
e)
arvopaperikeskus ei noudata liiketoiminnan menettelytapasääntöjä rikkoen näin 32-35 artiklaa;
f)
arvopaperikeskus ei noudata arvopaperikeskuksen palveluja koskevia vaatimuksia rikkoen näin 37-41 artiklaa;
g)
arvopaperikeskus ei noudata toiminnan vakautta koskevia vaatimuksia rikkoen näin 43-47 artiklaa;
h)
arvopaperikeskus ei noudata arvopaperikeskusten välisiä linkkejä koskevia vaatimuksia rikkoen näin 48 artiklaa;
i)
arvopaperikeskus käyttää määräävää asemaa väärin eikä myönnä erityyppisiä pääsyoikeuksia rikkoen näin 49-53 artiklaa;
j)
nimetyt luottolaitokset eivät noudata luottoriskeihin liittyviä, toiminnan vakautta koskevia erityisiä vaatimuksia rikkoen näin 59 artiklan 3 kohtaa;
k)
nimetyt luottolaitokset eivät noudata likviditeettiriskeihin liittyviä, toiminnan vakautta koskevia erityisiä vaatimuksia rikkoen näin 59 artiklan 4 kohtaa.
2. Rajoittamatta toimivaltaisten viranomaisten valvontavaltuuksia toimivaltaisilla viranomaisilla on ainakin tässä artiklassa tarkoitetuissa rikkomisissa oltava kansallisen lainsäädännön mukaisesti valtuudet määrätä vähintään seuraavat hallinnolliset seuraamukset ja muut toimenpiteet:
a)
julkinen lausuma, josta käy 62 artiklan mukaisesti ilmi rikkomisesta vastuussa oleva henkilö ja rikkomisen luonne;
b)
määräys, jossa rikkomisesta vastuussa olevaa henkilöä vaaditaan lopettamaan rikkominen ja olemaan toistamatta sitä;
c)
16 tai 54 artiklan nojalla myönnettyjen toimilupien ja lupien peruuttaminen 20 tai 57 artiklan mukaisesti;
d)
väliaikainen tai toistuvien vakavien rikkomisien tapauksessa pysyvä kielto, jolla kielletään ketä tahansa laitoksen ylimmän hallintoelimen jäsentä tai muuta vastuussa olevana pidettyä luonnollista henkilöä hoitamasta johtotehtäviä laitoksessa;
e)
hallinnolliset taloudelliset enimmäisseuraamukset, jotka ovat vähintään kaksi kertaa niin suuret kuin rikkomisen avulla saadut voitot, jos ne voidaan määrittää;
f)
luonnollisen henkilön osalta vähintään 5 miljoonan euron suuruiset hallinnolliset taloudelliset enimmäisseuraamukset tai niissä jäsenvaltioissa, joiden rahayksikkö ei ole euro, vastaava arvo kansallisena valuuttana tämän asetuksen hyväksymispäivänä;
g)
oikeushenkilön osalta hallinnolliset taloudelliset enimmäisseuraamukset, jotka ovat vähintään 20 miljoonaa euroa tai enintään 10 prosenttia kyseisen oikeushenkilön ylimmän hallintoelimen hyväksymän viimeisen käytettävissä olevan tilinpäätöksen mukaisesta vuotuisesta kokonaisliikevaihdosta; jos oikeushenkilö on emoyritys tai sellaisen emoyrityksen tytäryhtiö, jonka on laadittava direktiivin 2013/34/EU mukaisesti konsernitilinpäätös, tarkoitettu vuotuinen kokonaisliikevaihto on johtavan emoyrityksen ylimmän hallintoelimen hyväksymän viimeisen käytettävissä olevan konsernitilinpäätöksen mukainen vuotuinen kokonaisliikevaihto tai vastaava tulotyyppi asianomaisten tilinpäätösdirektiivien mukaisesti.
3. Toimivaltaisilla viranomaisilla voi olla 2 kohdassa tarkoitettujen valtuuksien lisäksi muita valtuuksia määrätä seuraamuksia, ja ne voivat säätää korkeammista hallinnollisista taloudellisista seuraamuksista kuin kyseisessä kohdassa säädetään.
64 artikla
Seuraamusten tehokas soveltaminen
Jäsenvaltioiden on varmistettava, että toimivaltaiset viranomaiset hallinnollisten seuraamusten tai toimenpiteiden tyyppiä ja tasoa määrittäessään ottavat huomioon kaikki asiaan vaikuttavat olosuhteet, tarvittaessa mukaan lukien seuraavat:
a)
rikkomisen vakavuus ja kesto;
b)
rikkomisesta vastuussa olevan henkilön vastuun aste;
c)
rikkomisesta vastuussa olevan henkilön taloudellinen vahvuus, jota osoittavat esimerkiksi vastuussa olevan oikeushenkilön kokonaisliikevaihto tai vastuussa olevan luonnollisen henkilön vuosiansiot;
d)
rikkomisesta vastuussa olevan henkilön rikkomisen vuoksi saamien voittojen tai välttämien tappioiden taikka rikkomisesta kolmansille osapuolille aiheutuneiden tappioiden suuruus, jos ne ovat määritettävissä;
e)
se, missä määrin rikkomisesta vastuussa oleva henkilö on tehnyt yhteistyötä toimivaltaisen viranomaisen kanssa, sanotun kuitenkaan rajoittamatta tarvetta varmistaa, että kyseinen henkilö joutuu luopumaan saamistaan voitoista tai välttämistään tappioista;
f)
rikkomisesta vastuussa olevan henkilön aiemmat rikkomiset.
65 artikla
Asetuksen rikkomisesta ilmoittaminen
1. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että toimivaltaiset viranomaiset luovat tehokkaat mekanismit, joilla kannustetaan ilmoittamaan toimivaltaisille viranomaisille tämän asetuksen mahdollisista tai todellisista rikkomisista.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettuihin mekanismeihin on sisällyttävä ainakin seuraavat:
a)
erityismenettelyt mahdollisia tai tosiasiallisia rikkomisia koskevien ilmoitusten vastaanottamista ja tutkintaa ja niihin liittyviä jatkotoimia varten, mukaan lukien turvallisten tietoliikennekanavien luominen näitä ilmoituksia varten;
b)
laitoksessa tehdyistä mahdollisista tai tosiasiallisista rikkomisista ilmoittavien laitoksen työntekijöiden asianmukainen suojelu ainakin kostotoimilta, syrjinnältä tai muun tyyppiseltä epäoikeudenmukaiselta kohtelulta;
c)
säännösten mahdollisesta tai todellisesta rikkomisesta ilmoittavan henkilön henkilötietojen suojaaminen ja sen luonnollisen henkilön henkilötietojen suojaaminen, jonka väitetään olevan vastuussa rikkomisesta, direktiivissä 95/46/EY vahvistettujen periaatteiden mukaisesti;
d)
säännösten rikkomisesta ilmoittavan henkilön henkilöllisyyden suojaaminen ja sen luonnollisen henkilön henkilöllisyyden suojaaminen, jonka väitetään olevan vastuussa rikkomisesta, menettelyjen kaikissa vaiheissa, paitsi jos kansallisessa lainsäädännössä vaaditaan tällaista julkistamista lisätutkinnan tai sitä seuraavan hallinnollisen tai oikeudellisen menettelyn yhteydessä.
3. Jäsenvaltioiden on edellytettävä, että laitoksilla on käytössään asianmukaiset menettelyt työntekijöitään varten, jotta nämä voivat ilmoittaa mahdollisista tai tosiasiallisista rikkomisista sisäisesti erityisen riippumattoman kanavan kautta.
Tällainen kanava voidaan toteuttaa myös työmarkkinaosapuolten hoitamien järjestelyjen avulla. Tällöin sovelletaan samaa kuin 2 kohdan b, c ja d alakohdassa tarkoitettua suojelua.
66 artikla
Muutoksenhakuoikeus
Jäsenvaltioiden on varmistettava, että tämän asetuksen mukaisesti tehdyt päätökset ja toteutetut toimenpiteet on asianmukaisesti perusteltu ja että niiden osalta voidaan hakea muutosta tuomioistuimessa. Mahdollisuutta hakea muutosta tuomioistuimessa on voitava soveltaa myös sellaisissa tapauksissa, joissa päätöstä toimilupahakemuksesta, joka sisältää kaikki voimassa olevien säännösten mukaiset tarvittavat tiedot, ei ole tehty kuuden kuukauden kuluessa siitä, kun hakemus on tehty.
VI OSASTO
SÄÄDÖSVALLAN SIIRTO, TÄYTÄNTÖÖNPANOVALTA, SIIRTYMÄSÄÄNNÖKSET, MUUTOSSÄÄNNÖKSET JA LOPPUSÄÄNNÖKSET
67 artikla
Siirretyn säädösvallan käyttäminen
1. Komissiolle siirrettyä valtaa antaa delegoituja säädöksiä koskevat tässä artiklassa säädetyt edellytykset.
2. Siirretään komissiolle 17 päivästä syyskuuta 2014 määräämättömäksi ajaksi 2 artiklan 2 kohdassa, 7 artiklan 14 kohdassa ja 24 artiklan 7 kohdassa tarkoitettu valta antaa delegoituja säädöksiä.
3. Euroopan parlamentti tai neuvosto voi milloin tahansa peruuttaa 2 artiklan 2 kohdassa, 7 artiklan 14 kohdassa ja 24 artiklan 7 kohdassa tarkoitetun säädösvallan siirron. Peruuttamispäätöksellä lopetetaan tuossa päätöksessä mainittu säädösvallan siirto. Peruuttaminen tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona sitä koskeva päätös julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä, tai jonakin myöhempänä, kyseisessä päätöksessä mainittuna päivänä. Peruuttamispäätös ei vaikuta jo voimassa olevien delegoitujen säädösten pätevyyteen.
4. Heti kun komissio on antanut delegoidun säädöksen, komissio antaa sen tiedoksi yhtäaikaisesti Euroopan parlamentille ja neuvostolle.
5. Edellä olevan 2 artiklan 2 kohdan, 7 artiklan 14 kohdan ja 24 artiklan 7 kohdan nojalla annettu delegoitu säädös tulee voimaan ainoastaan, jos Euroopan parlamentti tai neuvosto ei ole kolmen kuukauden kuluessa siitä, kun asianomainen säädös on annettu tiedoksi Euroopan parlamentille ja neuvostolle, ilmaissut vastustavansa sitä tai jos sekä Euroopan parlamentti että neuvosto ovat ennen mainitun määräajan päättymistä ilmoittaneet komissiolle, että ne eivät vastusta säädöstä. Euroopan parlamentin tai neuvoston aloitteesta tätä määräaikaa jatketaan kolmella kuukaudella.
68 artikla
Komiteamenettely
1. Komissiota avustaa komission päätöksellä 2001/528/EY (27) perustettu Euroopan arvopaperikomitea. Tämä komitea on asetuksessa (EU) N:o 182/2011 tarkoitettu komitea.
2. Kun viitataan tähän kohtaan, sovelletaan asetuksen (EU) N:o 182/2011 5 artiklaa.
69 artikla
Siirtymäsäännökset
1. Toimivaltaisten viranomaisten on ilmoitettava EAMV:lle arvopaperikeskuksina toimivat laitokset viimeistään 16 päivänä joulukuuta 2014.
2. Arvopaperikeskusten on haettava kaikki tämän asetuksen edellyttämät luvat ja ilmoitettava asianmukaisista arvopaperikeskusten välisistä linkeistä kuuden kuukauden kuluessa kaikkien 17, 26, 45, 47 ja 48 artiklan sekä tarvittaessa 55 ja 59 artiklan nojalla hyväksyttyjen teknisten sääntelystandardien voimaantulosta.
3. Jos kolmannen maan arvopaperikeskus aikoo tarjota palvelujaan 25 artiklan nojalla, sen on haettava EAMV:ltä tunnustusta kuuden kuukauden kuluessa siitä päivästä, jolloin 12, 17, 25, 26, 45, 47 ja 48 artiklan sekä tarvittaessa 55 ja 59 artiklan nojalla hyväksytyt tekniset sääntelystandardit tai 25 artiklan 9 kohdassa tarkoitettu täytäntöönpanopäätös tulevat voimaan, sen mukaan, mikä näistä ajankohdista on myöhäisempi.
4. Kunnes tämän asetuksen mukainen arvopaperikeskusten - arvopaperikeskusten väliset linkit mukaan lukien - toimilupia tai tunnustamista koskeva päätös on tehty, jatketaan arvopaperikeskuksen toimiluvan myöntämistä ja tunnustamista koskevien vastaavien kansallisten sääntöjen soveltamista.
5. Arvopaperikeskusten, jotka ovat 1 artiklan 4 kohdassa tarkoitettujen yhteisöjen ylläpitämiä, on noudatettava tämän asetuksen vaatimuksia viimeistään yhden vuoden kuluttua 2 kohdassa tarkoitettujen teknisten sääntelystandardien voimaantulosta.
70 artikla
Direktiivin 98/26/EY muuttaminen
Muutetaan direktiivi 98/26/EY seuraavasti:
1)
Korvataan 2 artiklan a alakohdan ensimmäisen alakohdan kolmas luetelmakohta seuraavasti:
”-
jonka se jäsenvaltio, jonka lakia sovelletaan, on nimennyt järjestelmäksi ja ilmoittanut Euroopan arvopaperimarkkinaviranomaiselle sen jälkeen, kun jäsenvaltio on katsonut järjestelmän säännöt asianmukaisiksi, sanotun kuitenkaan rajoittamatta kansallisessa lainsäädännössä säädettyjen muiden yleisesti sovellettavien tiukempien ehtojen soveltamista.”
2)
Lisätään 11 artiklaan kohta seuraavasti:
”3. Jäsenvaltioiden on hyväksyttävä ja julkaistava ja ilmoitettava komissiolle 18 päivänä maaliskuuta 2015 jälkeen toimenpiteet, jotka ovat tarpeen 2 artiklan a alakohdan ensimmäisen alakohdan kolmannen luetelmakohdan noudattamista varten.”
71 artikla
Direktiivin 2014/65/EU muuttaminen
Muutetaan direktiivi 2014/65/EU seuraavasti:
1)
Korvataan 2 artiklan 1 kohdan o alakohta seuraavasti:
”o)
arvopaperikeskukset, lukuun ottamatta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 909/2014 (28) 73 artiklassa säädettyjä tapauksia.
(28) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 909/2014, annettu 23 päivänä heinäkuuta 2014, arvopaperitoimituksen parantamisesta Euroopan unionissa sekä arvopaperikeskuksista ja direktiivien 98/26/EY ja 2014/65/EU sekä asetuksen (EU) N:o 236/2012 muuttamisesta (EUVL L 257, 28.8.2014, s. 1).”" 						
2)
Lisätään 4 artiklan 1 kohtaan alakohta seuraavasti:
”64)
’arvopaperikeskuksella’ asetuksen (EU) N:o 909/2014 2 artiklan 1 kohdan 1 alakohdassa määriteltyä arvopaperikeskusta.”
3)
Korvataan liitteessä I olevan B osan 1 kohta seuraavasti:
”1)
Rahoitusvälineiden säilyttäminen ja hoito asiakkaiden lukuun, mukaan lukien säilytyspalvelut ja muut asiaan liittyvät palvelut, kuten kassan tai vakuuksien hallinta mutta pois lukien asetuksen (EU) N:o 909/2014 liitteessä olevan A jakson 2 kohdassa tarkoitettu arvopaperitilien ylläpito ylimmällä tasolla (”keskitetty tilinhoitopalvelu”);”.
72 artikla
Asetuksen (EU) N:o 236/2012 muuttaminen
Kumotaan asetuksen (EU) N:o 236/2012 15 artikla.
73 artikla
Direktiivin 2014/65/EU ja asetuksen (EU) N:o 600/2014 soveltaminen
Tämän asetuksen 16 artiklan mukaisesti toimiluvan saaneilta arvopaperikeskuksilta ei edellytetä direktiivin 2014/65/EU mukaista lupaa, jotta ne saavat tarjota palveluja, jotka on nimenomaisesti lueteltu tämän asetuksen liitteessä olevissa A ja B jaksoissa.
Jos tämän asetuksen 16 artiklan mukaisesti toimiluvan saanut arvopaperikeskus tarjoaa yhtä tai useampaa sijoituspalvelua tai harjoittaa yhtä tai useampaa sijoitustoimintaa sen lisäksi, että se tarjoaa tämän asetuksen liitteessä olevissa A ja B jaksoissa nimenomaisesti lueteltuja palveluja, sovelletaan direktiiviä 2014/65/EU, sen 5-8 artiklaa, 9 artiklan 1, 2, 4 ja 6 kohtaa sekä 10-13 artiklaa lukuun ottamatta, ja asetusta (EU) N:o 600/2014.
74 artikla
Kertomukset
1. EAMV:n on esitettävä yhteistyössä EPV:n sekä toimivaltaisten viranomaisten ja asiaan liittyvien viranomaisten kanssa komissiolle vuosikertomukset, joissa arvioidaan kehityssuuntauksia, potentiaalisia riskejä ja heikkouksia sekä tarpeen mukaan annetaan suosituksia tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvien palvelujen markkinoilla toteutettavista ennalta ehkäisevistä tai korjaavista toimista. Kyseisissä kertomuksissa on arvioitava ainakin seuraavia:
a)
arvopaperitoimituksen tehokkuutta kotimaisissa ja rajat ylittävissä toimissa kunkin jäsenvaltion osalta käyttäen perusteena toimituspuutteiden lukumäärää ja volyymia, 7 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen seuraamusten rahasummaa, 7 artiklan 3 ja 4 kohdassa tarkoitettujen korvausostojen lukumäärää ja volyymia sekä muita mahdollisia merkityksellisiä kriteereitä;
b)
toimituspuutteista johtuvien seuraamusten asianmukaisuutta, erityisesti tarvetta lisätä joustoa sellaisten toimituspuutteista johtuvien seuraamusten osalta, jotka liittyvät 7 artiklan 4 kohdassa tarkoitettuihin epälikvideihin rahoitusvälineisiin;
c)
sellaisten arvopaperitoimitusten mittausta, joita ei tehdä arvopaperikeskusten ylläpitämissä arvopapereiden selvitysjärjestelmissä, käyttäen perusteena tapahtumien lukumäärää ja volyymia 9 artiklan mukaisesti vastaanotettujen tietojen pohjalta sekä muita mahdollisia merkityksellisiä kriteereitä;
d)
tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvaa rajat ylittävää palveluntarjontaa käyttäen perusteena arvopaperikeskusten välisten linkkien lukumäärää ja tyyppiä, arvopaperikeskusten ylläpitämien arvopaperien selvitysjärjestelmien ulkomaisten osallistujien määrää, niiden tapahtumien lukumäärää ja volyymia, joissa tällaisia osallistujia on mukana, niiden ulkomaisten liikkeeseenlaskijoiden lukumäärää, jotka kirjaavat arvopaperinsa arvopaperikeskuksessa 49 artiklan mukaisesti, sekä muita mahdollisia merkityksellisiä kriteerejä;
e)
49, 52 ja 53 artiklassa tarkoitettujen pääsyä koskevien pyyntöjen käsittelyä, jotta tunnistettaisiin arvopaperikeskusten, keskusvastapuolten ja kauppapaikkojen esittämien pääsyä koskevien pyyntöjen hylkäämisen syyt, näihin syihin mahdollisesti liittyvät kehityssuuntaukset, keinot, joilla tunnistettuja riskejä voitaisiin vastaisuudessa pienentää, jotta pääsyn myöntäminen olisi mahdollista, ja muut olennaiset kaupan jälkeisiä rahoituspalveluja koskevan kilpailun esteet;
f)
23 artiklan 3-7 kohdan ja 25 artiklan 4-10 kohdassa tarkoitettujen menettelyjen mukaisesti tehtyjen hakemusten käsittelyä;
g)
tarvittaessa 24 artiklan 6 kohdassa tarkoitetun rajat ylittävää valvontaa koskevan vertaisarviointiprosessin havaintoja sekä sitä, voitaisiinko kyseisiä arviointeja tulevaisuudessa harventaa ja viittaavatko havainnot siihen, että tarvitaan virallisempia valvontakollegioita;
h)
jäsenvaltioiden siviilioikeudellista vastuuta koskevien sääntöjen soveltamista arvopaperikeskuksista johtuviin menetyksiin;
i)
menettelyjä ja ehtoja, joiden mukaisesti arvopaperikeskuksille on myönnetty lupa nimetä luottolaitoksia tai itse tarjota pankkipalvelujen tyyppisiä oheispalveluja 54 ja 55 artiklan mukaisesti, mukaan lukien arvio niistä vaikutuksista, joita kyseinen tarjonta voi aiheuttaa rahoitusvakaudelle sekä selvityspalveluiden ja pankkipalvelujen tyyppisten oheispalveluiden alalla käytävälle kilpailulle unionissa;
j)
38 artiklassa tarkoitettujen, erityisesti 38 artiklan 5 kohdassa olevien, osallistujien ja asiakkaiden arvopapereiden turvaamista koskevien sääntöjen soveltamista;
k)
seuraamusten soveltamisesta ja erityisesti tarpeesta edelleen yhdenmukaistaa tässä asetuksessa säädettyjen vaatimusten rikkomisesta määrättäviä hallinnollisia seuraamuksia.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettujen kertomusten on katettava yksi kalenterivuosi, ja ne on toimitettava komissiolle ennen seuraavan kalenterivuoden huhtikuun 30 päivää.
75 artikla
Uudelleentarkastelu
Komissio tarkastelee uudelleen tätä asetusta ja laatii siitä yleiskertomuksen viimeistään 18 päivänä syyskuuta 2019. Kertomuksessa arvioidaan erityisesti 74 artiklan 1 kohdan a-k alakohdassa tarkoitettuja seikkoja, sitä onko palvelujen, joihin sovelletaan tätä asetusta, suhteen olemassa muita olennaisia kilpailun esteitä, joita ei ole otettu riittävällä tavalla huomioon, ja mahdollista tarvetta lisätoimenpiteisiin arvopaperikeskusten laiminlyöntien veronmaksajiin kohdistuvien vaikutusten rajoittamiseksi. Komissio antaa kertomuksen ja mahdolliset ehdotuksensa Euroopan parlamentille ja neuvostolle.
76 artikla
Voimaantulo ja soveltaminen
1. Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
2. Tämän asetuksen 3 artiklan 1 kohtaa sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2023 siirtokelpoisiin arvopapereihin, jotka on laskettu liikkeeseen kyseisen päivämäärän jälkeen, ja 1 päivästä tammikuuta 2025 kaikkiin siirtokelpoisiin arvopapereihin.
3. Tämän asetuksen 5 artiklan 2 kohtaa sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2015.
Jos kauppapaikalla on pääsy 30 artiklan 5 kohdassa tarkoitettuun arvopaperikeskukseen, 5 artiklan 2 kohtaa sovelletaan tämän kohdan ensimmäisestä alakohdasta poiketen vähintään kuusi kuukautta ennen kuin tällainen arvopaperikeskus ulkoistaa toimintansa asianomaiselle julkisyhteisölle ja joka tapauksessa 1 päivästä tammikuuta 2016.
4. Edellä 6 artiklan 1-4 kohdassa tarkoitettuja toimituskuria koskevia toimenpiteitä sovelletaan komission 6 artiklan 5 kohdan nojalla antaman delegoidun säädöksen voimaantulopäivästä alkaen.
5. Edellä 7 artiklan 1-13 kohdassa tarkoitettuja toimituskuria koskevia toimenpiteitä ja 72 artiklassa säädettyä muutosta sovelletaan komission 7 artiklan 15 kohdan nojalla antaman delegoidun säädöksen voimaantulopäivästä lukien.
Monenkeskiseen kaupankäyntijärjestelmään, joka on direktiivin 2014/65/EU 33 artiklan 3 kohdassa säädettyjen perusteiden mukainen, sovelletaan tämän asetuksen 7 artiklan 3 kohdan toista alakohtaa:
a)
kunnes sen rekisteröintihakemus määritetään lopullisesti direktiivin 2014/65/EU 33 artiklan nojalla; tai
b)
13 päivään kesäkuuta 2017 saakka, jos monenkeskinen kaupankäyntijärjestelmä ei ole hakenut rekisteröintiä direktiivin 2014/65/EU 33 artiklan nojalla.
6. Edellä 9 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja raportointitoimenpiteitä sovelletaan komission 9 artiklan 3 kohdan nojalla antaman täytäntöönpanosäädöksen voimaantulopäivästä lukien.
7. Tässä asetuksessa olevia viittauksia direktiiviin 2014/65/EU ja asetukseen (EU) N:o 600/2014 pidetään ennen 3 päivää tammikuuta 2017 viittauksina direktiiviin 2004/39/EY direktiivin 2014/65/EU liitteessä IV olevan vastaavuustaulukon mukaisesti siltä osin kuin tämä vastaavuustaulukko sisältää direktiiviin 2004/39/EY viittaavia säännöksiä.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 23 päivänä heinäkuuta 2014.