NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 100/2013
ze dne 15. ledna 2013,
kterým se mění nařízení (ES) č. 1406/2002, kterým se zřizuje Evropská agentura pro námořní bezpečnost
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 100 odst. 2 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
po konzultaci s Výborem regionů,
v souladu s řádným legislativním postupem (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1406/2002 (3), které bylo přijato v reakci na havárii tankeru Erika, byla zřízena Evropská agentura pro námořní bezpečnost (dále jen „agentura“) za účelem zajištění vysoké, jednotné a účinné úrovně námořní bezpečnosti a zabránění znečištění z lodí.
(2)
Po havárii tankeru Prestige v roce 2002 bylo nařízení (ES) č.1406/2002 změněno tak, aby agentuře ukládalo více úkolů v oblasti boje proti znečištění.
(3)
Je třeba jasně stanovit, na které druhy znečištění moří by se měly vztahovat cíle nařízení (ES) č.1406/2002. Znečištění moří způsobené zařízeními pro těžbu ropy nebo plynu by proto mělo být chápáno jako znečištění ropou nebo látkou jinou než ropa, u níž je pravděpodobné, že vyskytne-li se v mořském prostředí, bude představovat nebezpečí pro lidské zdraví, ublíží živým zdrojům a mořskému životu, poškodí rekreační využití nebo naruší další legitimní využití moře, jak stanoví Protokol o připravenosti, reakci a spolupráci při znečištění nebezpečnými a škodlivými látkami z roku 2000.
(4)
Správní rada agentury (dále jen „správní rada“) v souladu s článkem 22 nařízení (ES) č. 1406/2002 zadala v roce 2007 nezávislé externí vyhodnocení uplatňování uvedeného nařízení. Na základě tohoto vyhodnocení podala v červnu 2008 doporučení týkající se změn fungování agentury, oblasti její působnosti a jejích pracovních postupů.
(5)
Na základě zjištění externího vyhodnocení a na základě doporučení a víceleté strategie přijaté správní radou v březnu 2010 by některá ustanovení nařízení (ES) č. 1406/2002 měla být vyjasněna a aktualizována. Agentura by se měla soustředit na své prioritní úkoly v oblasti námořní bezpečnosti, přičemž by měla dostat řadu nových hlavních a doplňkových úkolů odrážejících vývoj politiky námořní bezpečnosti na unijní a mezinárodní úrovni. S ohledem na rozpočtová omezení Unie je nutná značná prověrka a přerozdělení prostředků, aby byla zajištěna efektivnost nákladů a účinnost využití rozpočtu a aby se zamezilo jakýmkoli duplicitám. Potřeby ohledně zaměstnanců nutných pro nové hlavní a doplňkové úkoly by měly být v zásadě pokryty vnitřním přesunem, který provede agentura. Současně by agentura měla v případě potřeby obdržet financování z jiných částí rozpočtu Unie, zejména z nástroje evropské politiky sousedství. Plnění veškerých nových hlavních a doplňkových úkolů agenturou bude probíhat v mezích stávajícího finančního výhledu a rozpočtu agentury, aniž jsou dotčena jednání a rozhodnutí týkající se budoucího víceletého finančního rámce. Vzhledem k tomu, že toto nařízení není rozhodnutím o financování, měl by rozpočtový orgán rozhodnout o zdrojích agentury v rámci ročního rozpočtového procesu.
(6)
Úkoly agentury by měly být popsány jasně a přesně a mělo by se zamezit jakékoli jejich duplicitě.
(7)
Agentura prokázala, že některé úkoly mohou být uskutečněny efektivněji na evropské úrovni, což může v některých případech pro členské státy znamenat úsporu ve vnitrostátních rozpočtech, a pokud se tak ukáže, i představovat skutečnou evropskou přidanou hodnotu.
(8)
Některá ustanovení týkající se specifického řízení agentury by měla být vyjasněna. S přihlédnutím ke zvláštní odpovědnosti Komise za provádění politik Unie uložené Smlouvou o fungování Evropské unie by měla Komise poskytnout agentuře politické vedení v plnění jejích úkolů při plném respektování právního postavení agentury a nezávislosti jejího výkonného ředitele podle nařízení (ES) č. 1406/2002.
(9)
Při jmenování členů správní rady, při volbě jejího předsedy a místopředsedy a při jmenování vedoucích jednotek by se měl plně zohledňovat význam zajištění rovnováhy v zastoupení žen a mužů.
(10)
Veškeré odkazy na příslušné právní akty Unie je třeba chápat jako odkazy na akty v oblasti námořní bezpečnosti, bezpečnosti námořní dopravy, zabránění znečištění z lodí a reakce na ně a rovněž i reakce na znečištění moře způsobené zařízeními pro těžbu ropy nebo plynu.
(11)
Pro účely tohoto nařízení je třeba „bezpečnost námořní dopravy“ chápat - v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 725/2004 ze dne 31. března 2004 o zvýšení bezpečnosti lodí a přístavních zařízení (4) - jako kombinaci preventivních opatření k ochraně námořní dopravy a přístavních zařízení před ohrožením úmyslnými protiprávními činy. Bezpečnostního cíle by mělo být dosaženo přijetím vhodných opatření v oblasti politiky námořní dopravy, aniž jsou dotčeny předpisy členských států v oblasti národní bezpečnosti, obrany a veřejné bezpečnosti a v oblasti boje proti finanční trestné činnosti namířené proti státu.
(12)
Agentura by měla jednat v zájmu Unie. Mělo by to zahrnovat i situaci, kdy je agentura pověřena úkolem jednat v oblasti své působnosti mimo území členských států a v zájmu podpory politiky námořní bezpečnosti Unie poskytovat technickou pomoc příslušným třetím zemím.
(13)
Agentura by měla členským státům poskytovat technickou pomoc, která by měla usnadnit vytváření nezbytné vnitrostátní kapacity k provádění acquis Unie.
(14)
Agentura by měla členským státům a Komisi poskytovat operační pomoc. Součástí této pomoci by měly být služby, jako jsou systém Unie pro výměnu informací na moři (SafeSeaNet), evropský satelitní dohled pro odhalování ropného znečištění (CleanSeaNet), datové centrum Evropské unie pro identifikaci a sledování lodí na velké vzdálenosti (datové centrum EU LRIT) a systém pro provádění režimu státní kontroly v přístavech EU (Thetis).
(15)
Odborné znalosti agentury v oblasti elektronického předávání údajů a systémů pro výměnu informací na moři by měly být využity ke zjednodušení ohlašovacích formalit lodí za účelem odstranění překážek v námořní dopravě a k vytvoření evropského prostoru námořní dopravy bez překážek. Agentura by zejména měla podporovat členské státy při provádění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2010/65/EU ze dne 20. října 2010 o ohlašovacích formalitách lodí připlouvajících do přístavů členských států nebo odplouvajících z nich (5).
(16)
Agentura by měla zvýšit pomoc Komisi ve výzkumných činnostech týkajících se její oblasti působnosti. Je však třeba vyhnout se duplicitní práci ve vztahu k existujícímu výzkumnému rámci Unie. Agentura by zejména neměla být pověřena řízením výzkumných projektů.
(17)
Na základě rozvoje nových inovačních aplikací a služeb a zlepšování stávajících aplikací a služeb a s cílem realizovat evropský námořní prostor bez překážek by agentura měla plně využívat možnosti poskytované evropskými družicovými navigačními programy (EGNOS a Galileo) a programem globálního monitoringu životního prostředí a bezpečnosti (GMES).
(18)
Po ukončení platnosti rámce Unie pro spolupráci v oblasti havarijního nebo záměrného znečišťování moře zavedeného rozhodnutím Evropského parlamentu a Rady č. 2850/2000/ES (6) by agentura měla pokračovat v některých činnostech vykonávaných dříve na základě uvedeného rámce, a to zejména využíváním odborných znalostí Poradenské odborné skupiny pro připravenost a reakci na znečišťování moře. Činnost agentury v této oblasti by neměla zbavovat pobřežní státy odpovědnosti za zavedení mechanismů zásahu proti znečištění a měla by respektovat stávající ujednání o spolupráci mezi členskými státy nebo uskupeními členských států.
(19)
Agentura na požádání poskytuje členským státům prostřednictvím systému CleanSeaNet podrobné informace o možných případech znečištění z lodí, aby jim umožnila plnit jejich povinnosti vyplývající ze směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/35/ES ze dne 7. září 2005 o znečištění z lodí a o zavedení sankcí za protiprávní jednání (7). Účinnost prosazování se však značně liší i přesto, že takové znečištění může zasáhnout vody jiných zemí. Ve své příští zprávě podle článku 12 uvedené směrnice by proto Komise měla informovat Evropský parlament a Radu o účinnosti a soudržnosti prosazování této směrnice a poskytnout i další důležité informace ohledně jejího používání.
(20)
Žádosti postižených států o zahájení činností, které agentura vykonává v rámci boje proti znečištění, by měly být podávány prostřednictvím mechanismu civilní ochrany Unie zavedeného rozhodnutím Rady 2007/779/ES, Euratom (8). Komise však může mít za to, že za jiných okolností než v případě žádosti o spuštění pohotovostních plavidel na odstraňování znečištění a dalšího vybavení mohou být vhodnější alternativní způsoby komunikace, založené na používání pokročilých informačních technologií, a může tedy informovat žadatelský členský stát.
(21)
Události z poslední doby podtrhly rizika těžby ropy a plynu a výrobních činností na moři pro námořní dopravu a mořské prostředí. Reakční schopnosti agentury v případě znečištění ropou a její odborné znalosti v oblasti znečištění nebezpečnými a škodlivými látkami by se měly využívat tak, aby na žádost postiženého státu zahrnovaly i reakci na znečištění způsobené takovými činnostmi.
(22)
Zejména systém CleanSeaNet, který je v současnosti používán na pořizování fotografických důkazů o ropných skvrnách z plavidel, by měl být agenturou využíván také k odhalování a záznamu skvrn z výzkumu ropy a plynu a výrobních činností na moři, aniž by to mělo jakékoli neblahé dopady na službu, která je poskytována námořní dopravě.
(23)
Agentura disponuje uznávanými cennými odbornými znalostmi a nástroji v oblasti námořní bezpečnosti, bezpečnosti námořní dopravy, zabránění znečištění z lodí a reakce na ně. Tyto odborné znalosti a nástroje mohou být důležité pro další činnosti Unie týkající se politiky Unie v oblasti námořní dopravy. Agentura by proto měla být při rozvoji a provádění těchto činností Unie Komisi a členským státům na požádání nápomocna, pokud to správní rada v kontextu ročního pracovního programu agentury schválí. Tato pomoc by měla být předmětem podrobné analýzy nákladů a přínosů a neměla by narušovat hlavní úkoly agentury.
(24)
Agentura skrze technickou pomoc, kterou poskytuje, přispívá také k rozvoji námořní dopravy šetrné k životnímu prostředí.
(25)
Pokud jde o klasifikační společnosti, většina klasifikačních společností se zabývá jak námořními plavidly, tak plavidly vnitrozemské plavby. Na základě zkušeností agentury s klasifikačními společnostmi pro námořní plavidla by agentura mohla Komisi poskytovat příslušné informace týkající se klasifikačních společností pro plavidla vnitrozemské plavby, a umožnit tak zvýšení efektivity.
(26)
Pokud jde o rozhraní mezi dopravními informačními systémy, měla by agentura napomáhat Komisi a členským státům tím, že ve spolupráci s příslušnými orgány pro informační systémy služeb vnitrozemské vodní dopravy prozkoumá možnost sdílení informací mezi těmito systémy.
(27)
Aniž je dotčena odpovědnost příslušných orgánů, měla by být agentura nápomocna Komisi a členským státům při rozvoji a realizaci budoucí iniciativy e-Maritime, jejímž cílem je zvýšit účinnost odvětví evropské námořní dopravy tím, že usnadní využívání pokročilých informačních technologií.
(28)
Za účelem vytvoření jednotného trhu a evropského prostoru námořní dopravy bez překážek by měla být snížena administrativní zátěž lodní dopravy, a tím také mimo jiné podporována pobřežní plavba. V této souvislosti by se mohl koncept „modrého pásma“ a iniciativa e-Maritime případně využít jako prostředek k omezení ohlašovacích formalit požadovaných od obchodních lodí připlouvajících do přístavů členských států nebo odplouvajících z nich.
(29)
Je třeba připomenout, že podle judikatury Soudního dvora Evropské unie a v zájmu respektování zásady institucionální rovnováhy nelze agentuře svěřit pravomoc přijímat rozhodnutí s obecnou působností.
(30)
Aniž jsou dotčeny cíle a úkoly stanovené nařízením (ES) č. 1406/2002, měla by Komise do jednoho roku ode dne vstupu tohoto nařízení v platnost v těsné spolupráci s příslušnými zúčastněnými stranami vypracovat a předložit studii proveditelnosti za účelem zhodnocení a určení možností posílení koordinace a spolupráce různých pobřežních funkcí. Tato studie by měla zohlednit stávající právní rámec a relevantní doporučení příslušných fór Unie, jakož i současný rozvoj společného prostředí pro sdílení informací (CISE), a měla by plně respektovat zásady subsidiarity a proporcionality a Evropskému parlamentu a Radě objasnit náklady a výnosy.
(31)
Pro konkurenceschopnost námořních seskupení Unie je důležité získávat evropské námořníky s kvalitním výcvikem. Vzhledem k současné i budoucí poptávce v Unii po vysoce kvalifikovaných námořnících by tudíž agentura měla v případě potřeby poskytnout členským státům a Komisi podporu při propagaci námořního výcviku usnadňováním dobrovolné výměny osvědčených postupů a poskytováním informací o výměnných programech Unie v oblasti námořního výcviku. Podpora by mohla zahrnovat pomoc kompetentním evropským zúčastněným stranám při dosahování špičkové kvality vzdělávání a výcviku v námořních oborech na dobrovolném základě, plně v souladu s odpovědností členských států za obsah a organizaci tohoto výcviku.
(32)
Pro boj s rostoucím rizikem pirátství by agentura měla případně nadále předávat příslušným vnitrostátním orgánům a jiným významným subjektům, včetně operací jako je operace námořních sil EU Atalanta, podrobné informace o poloze lodí plujících pod vlajkou členských států v oblastech označovaných za velice nebezpečné. Agentura má kromě toho k dispozici prostředky, které by mohly být užitečné, zejména v souvislosti s rozvojem CISE. Je proto vhodné, aby agentura poskytovala příslušným vnitrostátním orgánům a subjektům Unie jako Frontex a Europol na požádání relevantní informace o poloze lodí a údaje z pozorování Země pro usnadnění preventivních opatření proti úmyslným protiprávním činům, jak vyplývá z příslušných právních předpisů Unie, aniž jsou dotčena práva a povinnosti členských států, a v souladu s použitelným vnitrostátním právem a právem Unie, zejména s ohledem na subjekty, které údaje požadují. Poskytování údajů pro identifikaci a sledování lodí na velké vzdálenosti (LRIT) by mělo podléhat souhlasu dotčeného státu vlajky v souladu s postupy, které stanoví správní rada.
(33)
Při zveřejňování informací v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2009/16/ES ze dne 23. dubna 2009 o státní přístavní inspekci (9) by Komise a agentura měly v zájmu zajištění soudržnosti vycházet z odborných znalostí a zkušeností získaných na základě Pařížského memoranda o porozumění o státní přístavní inspekci (dále jen „Pařížské memorandum o porozumění“).
(34)
Pomocí, kterou agentura poskytuje členským státům a Komisi v souvislosti s příslušnou činností mezinárodních a regionálních organizací, by neměl být dotčen vztah mezi těmito organizacemi a členskými státy vyplývající z členství členských států v těchto organizacích.
(35)
Unie přistoupila k následujícím nástrojům zřizujícím regionální organizace, na jejichž činnost se rovněž vztahují cíle agentury: k Úmluvě o ochraně mořského prostředí oblasti Baltského moře (Helsinská úmluva revidovaná v roce 1992) (10); k Úmluvě o ochraně Středozemního moře před znečišťováním (Barcelonská úmluva) (11) a její revizi z roku 1995 (12) a k řadě protokolů k této úmluvě; k Dohodě o spolupráci při boji proti znečištění Severního moře ropou a jinými škodlivými látkami (Bonnská dohoda) (13); k Úmluvě o ochraně mořského prostředí severovýchodního Atlantiku (úmluva OSPAR) (14); k Dohodě o spolupráci při ochraně pobřeží a vod severovýchodního Atlantiku před znečišťováním, podepsané dne 17. října 1990 (Lisabonská dohoda) (15), spolu s jejím Dodatkovým protokolem, podepsaným dne 20. května 2008, jenž dosud nevstoupil v platnost (16). Unie jedná rovněž o přistoupení k Úmluvě o ochraně Černého moře před znečištěním, podepsané v dubnu roku 1992 (Bukurešťská úmluva). Agentura by proto měla členským státům a Komisi poskytovat technickou pomoc umožňující jim podílet se na příslušné činnosti těchto regionálních organizací.
(36)
Vedle těchto regionálních organizací existuje řada jiných regionálních, subregionálních a dvoustranných ujednání o koordinaci a spolupráci týkajících se reakce na znečištění. Při poskytování pomoci týkající se reakce na znečištění třetím zemím majícím společné regionální moře s Unií by agentura měla jednat s ohledem na tato ujednání.
(37)
Unie sdílí regionální mořské oblasti Středozemního moře, Černého moře a Baltského moře se sousedními zeměmi. Na žádost Komise by agentura měla těmto zemím poskytovat pomoc týkající se reakce na znečištění.
(38)
Pro dosažení maximální účinnosti by agentura měla co nejvíce spolupracovat v rámci Pařížského memoranda o porozumění. Komise a členské státy by měly pokračovat v posuzování všech možností vedoucích k dalšímu zvyšování účinnosti, které by mohly být v rámci Pařížského memoranda o porozumění předloženy ke zvážení.
(39)
S cílem zajistit správné provádění závazných právních aktů Unie v oblasti námořní bezpečnosti a v oblasti zabránění znečištění z lodí v praxi by agentura měla být Komisi nápomocna tím, že bude provádět návštěvy členských států. Tyto návštěvy vnitrostátních správních orgánů by měly agentuře umožnit nashromáždění veškerých informací nezbytných k tomu, aby Komisi předložila komplexní zprávu za účelem dalšího posouzení. Tyto návštěvy by měly být prováděny v souladu se zásadami uvedenými v čl. 4 odst. 3 Smlouvy o Evropské unii a takovým způsobem, aby se minimalizovala administrativní zátěž pro vnitrostátní orgány námořní správy. Tyto návštěvy by dále měly být vykonávány v souladu se stanoveným postupem včetně standardní metodiky přijatými správní radou.
(40)
Agentura by měla být Komisi nápomocna tím, že bude provádět inspekce uznaných subjektů v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 391/2009 ze dne 23. dubna 2009, kterým se stanoví společná pravidla a normy pro subjekty pověřené inspekcemi a prohlídkami lodí (17). Tyto inspekce mohou probíhat rovněž ve třetích zemích. Komise a agentura by měly zajistit, aby byly dotčené členské státy náležitě informovány. Agentura by rovněž měla plnit inspekční úkoly podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/106/ES ze dne 19. listopadu 2008 o minimální úrovni výcviku námořníků (18), které se týkají výcviku námořníků a vydávání průkazu způsobilosti a jimiž agenturu pověřila Komise. Do nařízení (ES) č. 1406/2002 by neměly být zahrnuty podrobnosti technické pomoci poskytované agenturou inspekcím v oblasti bezpečnosti námořní dopravy, které provádí Komise v souladu s nařízením Komise (ES) č. 324/2008 ze dne 9. dubna 2008, kterým se stanoví revidované postupy provádění inspekcí Komise v oblasti námořní bezpečnosti (19).
(41)
S cílem zajistit soulad s politickými cíli a institucionálním uspořádáním Unie, jakož i s platnými správními a finančními postupy by Komise měla vydat formální doporučení v podobě písemného stanoviska k návrhu víceleté strategie a k návrhu ročních pracovních programů agentury, k němuž by správní rada měla před přijetím těchto dokumentů přihlédnout.
(42)
V zájmu zajištění spravedlivého a transparentního postupu při jmenování výkonného ředitele by postup výběrového řízení, který je třeba dodržovat, měl být v souladu s pokyny Komise pro výběr a jmenování ředitelů agentur Unie. V těchto pokynech je stanoveno, že žádost mohou podat státní příslušníci kteréhokoli členského státu. Z týchž důvodů by měl správní radu v rámci výboru pro předběžný výběr zastupovat pozorovatel. Tento pozorovatel by měl být během dalších fází výběrového řízení průběžně informován. V době, kdy správní rada přijímá rozhodnutí o jmenování, by měli její členové mít možnost položit Komisi dotazy ohledně výběrového řízení. Správní rada by dále měla mít možnost vést s kandidáty z užšího seznamu pohovor, a to v souladu se standardním postupem.Ve všech fázích výběrového řízení a jmenování na místo výkonného ředitele agentury by měly všechny zapojené strany zajistit, aby byly osobní údaje kandidátů zpracovávány v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 ze dne 18. prosince 2000 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů orgány a institucemi Společenství a o volném pohybu těchto údajů (20).
(43)
Agentura je sice financována především prostřednictvím příspěvku Unie, má však rovněž příjmy plynoucí z poplatků a plateb spojených s jejími službami. Tyto poplatky a platby se týkají zejména provozu datového centra EU LRIT a jsou uplatňovány v souladu s usnesením Rady přijatým ve dnech 1. a 2. října 2007 a 9. prosince 2008 týkajícím se zřízení datového centra EU LRIT, a zejména s body ohledně zpráv o financování systému LRIT.
(44)
Ve zprávě o pokroku podávané na základě nařízení (ES) č. 1406/2002 by Komise měla také posoudit případný příspěvek agentury k provádění budoucího legislativního aktu o bezpečnosti činností v oblasti vyhledávání, průzkumu a těžby ropy a zemního plynu na moři, který v současné době posuzují Evropský parlament a Rada, s ohledem na zabránění znečištění ze zařízení pro těžbu ropy nebo plynu na moři a s přihlédnutím k zavedeným a uznávaným odborným zkušenostem a nástrojům agentury.
(45)
Činnosti agentury by měly případně přispívat také k vytvoření skutečného evropského prostoru námořní dopravy bez překážek.
(46)
Mělo by být zohledněno nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012 ze dne 25. října 2012, kterým se stanoví finanční pravidla o souhrnném rozpočtu Unie (21), a zejména článek 208 uvedeného nařízení.
(47)
Nařízení (ES) č. 1406/2002 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Změny nařízení (ES) č. 1406/2002
Nařízení (ES) č. 1406/2002 se mění takto:
1)
Články 1 až 3 se nahrazují tímto:
„Článek 1
Cíle
1. Tímto nařízením se zřizuje Evropská agentura pro námořní bezpečnost (dále jen „agentura“) za účelem zajištění vysoké, jednotné a účinné úrovně námořní bezpečnosti, bezpečnosti námořní dopravy, zabránění znečištění z lodí a reakce na ně, jakož i reakce na znečištění moře způsobené zařízeními pro těžbu ropy nebo plynu.
2. Za tímto účelem agentura spolupracuje s členskými státy a Komisí a poskytuje jim technickou, operační a vědeckou pomoc v oblastech uvedených v odstavci 1 tohoto článku v mezích hlavních úkolů popsaných v článku 2 a v příslušných případech doplňkových úkolů stanovených v článku 2a, a to zejména s cílem pomoci členským státům a Komisi řádně uplatňovat příslušné právní akty Unie. V souvislosti s reakcí na znečištění poskytuje agentura operační pomoc pouze na žádost postiženého státu či postižených států.
3. Poskytnutím pomoci podle odstavce 2 agentura ve vhodných případech přispívá k celkové účinnosti námořní dopravy a přepravy, jak stanovuje toto nařízení, aby tak usnadnila vytvoření evropského prostoru námořní dopravy bez překážek.
Článek 2
Hlavní úkoly agentury
1. Za účelem zajištění řádného plnění cílů stanovených v článku 1 vykonává agentura hlavní úkoly vyjmenované v tomto článku.
2. Agentura je Komisi nápomocna:
a)
v přípravných pracích na aktualizaci a vypracování příslušných právních aktů Unie, zejména v souladu s vývojem mezinárodních právních předpisů;
b)
v účinném provádění příslušných závazných právních aktů Unie, zejména vykonáváním návštěv a inspekcí uvedených v článku 3 tohoto nařízení a poskytováním technické pomoci Komisi při plnění úkolů inspekce, kterými je Komise pověřena podle čl. 9 odst. 4 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 725/2004 ze dne 31. března 2004 o zvýšení bezpečnosti lodí a přístavních zařízení (22). V této souvislosti může Komisi podávat návrhy na jakákoli případná zlepšení zmíněných závazných právních aktů;
c)
v analýze probíhajících a dokončených výzkumných projektů vztahujících se k cílům agentury; to může zahrnovat určení případných navazujících opatření vyplývajících z konkrétních výzkumných projektů;
d)
v plnění jakéhokoli jiného úkolu, jímž je v legislativních aktech Unie v souvislosti s cíli agentury pověřena Komise.
3. Agentura spolupracuje s členskými státy na:
a)
případném organizování příslušných činností odborné přípravy v oblastech, za něž jsou odpovědné členské státy;
b)
zpracování technických řešení, včetně poskytování příslušných operačních služeb, a poskytování technické pomoci v souvislosti s vytvářením nezbytné kapacity členských států k provádění příslušných právních aktů Unie;
c)
poskytování vhodných informací na žádost členského státu vyplývajících z inspekcí podle článku 3 za účelem podpory kontrol uznaných subjektů, jež vydávají osvědčení jménem členských států v souladu s článkem 9 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/15/ES ze dne 23. dubna 2009, kterou se stanoví společná pravidla a normy pro subjekty pověřené inspekcemi a prohlídkami lidí a pro související činnosti námořní správy (23), aniž jsou dotčena práva a povinnosti státu vlajky;
d)
podpoře ve formě dodatečných prostředků poskytovaných nákladově efektivním způsobem v případě znečištění z lodí i v případě znečištění moře způsobeného zařízeními pro těžbu ropy nebo plynu, je-li podána žádost postiženým členským státem, v jehož působnosti jsou prováděny čistící práce, aniž je dotčena odpovědnost pobřežních států za zavedení vhodných mechanismů zásahu proti znečištění, a při respektování stávající spolupráce členských států v této oblasti. Žádosti o spuštění činností v rámci boje proti znečištění by měly být v příslušných případech podávány prostřednictvím mechanismu civilní ochrany Unie zavedeného rozhodnutím Rady 2007/779/ES, Euratom (24).
4. Agentura usnadňuje spolupráci mezi členskými státy a Komisí:
a)
v oblasti sledování dopravy, na niž se vztahuje směrnice 2002/59/ES, tím, že agentura podporuje zejména spolupráci mezi pobřežními státy v příslušných námořních oblastech a rozvíjí a provozuje datové centrum Evropské unie pro identifikaci a sledování lodí na velké vzdálenosti i systém Unie pro výměnu informací na moři (SafeSeaNet) uvedené v článcích 6b a 22a zmíněné směrnice, jakož i mezinárodní systém výměny informací pro identifikaci a sledování lodí na velké vzdálenosti v souladu se závazky přijatými v rámci Mezinárodní námořní organizace (IMO);
b)
tím, že na požádání a aniž je dotčeno vnitrostátní právo a právo Unie, poskytuje příslušným vnitrostátním orgánům a subjektům Unie v rámci jejich mandátu relevantní informace o poloze plavidel a údaje z pozorování Země s cílem usnadnit opatření proti hrozbám pirátství a úmyslných protiprávních činů, jak stanoví platné právo Unie, nebo na základě mezinárodně schválených právních nástrojů v oblasti námořní dopravy, přičemž se uplatňují příslušná pravidla o ochraně údajů a dodržují správní postupy, které v případě potřeby vypracuje správní rada nebo řídící skupina na vysoké úrovni vytvořená podle směrnice 2002/59/ES. Poskytování údajů pro identifikaci a sledování lodí na velké vzdálenosti by mělo podléhat souhlasu dotčeného státu vlajky;
c)
v oblasti vyšetřování námořních nehod a mimořádných událostí v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2009/18/ES ze dne 23. dubna 2009, kterou se stanoví základní zásady pro vyšetřování nehod v odvětví námořní dopravy (25). Je-li o to agentura požádána příslušnými členskými státy, a za předpokladu, že nedochází ke střetu zájmů, poskytuje těmto členským státům operační podporu v souvislosti s vyšetřováním vážných nebo velmi vážných nehod a provádí analýzu zpráv o bezpečnostním vyšetřování nehod za účelem určení přidané hodnoty na úrovni Unie, pokud jde o příslušná poučení, jež je třeba vyvodit. Na základě údajů poskytnutých členskými státy podle článku 17 uvedené směrnice agentura sestavuje roční přehled námořních nehod a mimořádných událostí;
d)
v poskytování objektivních, spolehlivých a srovnatelných statistik, informací a údajů s cílem umožnit Komisi a členským státům učinit potřebné kroky ke zlepšení jejich opatření a vyhodnotit účinnost a nákladovou efektivnost existujících opatření. Tyto úkoly zahrnují sběr, uchovávání a hodnocení technických údajů, systematické využívání existujících databází, včetně výměny dat a případně rozvoje dalších databází. Agentura na základě shromážděných údajů pomáhá Komisi ve zveřejňování informací týkajících se lodí podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/16/ES ze dne 23. dubna 2009 o státní přístavní inspekci (26);
e)
v oblasti shromažďování a analýzy údajů o námořnících, které jsou poskytovány a využívány v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2008/106/ES ze dne 19. listopadu 2008 o minimální úrovni výcviku námořníků (27);
f)
při zlepšování identifikace a stíhání lodí, které nezákonně vypouštějí nečistoty, v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2005/35/ES ze dne 7. září 2005 o znečištění z lodí a o zavedení sankcí za protiprávní jednání (28);
g)
v souvislosti se znečištěním moří ropou způsobeným zařízeními pro těžbu ropy nebo plynu s využitím evropského satelitního dohledu pro odhalování ropného znečištění (CleanSeaNet) za účelem kontroly rozsahu a ekologického dopadu takového znečištění;
h)
při poskytování technické pomoci členským státům a Komisi, která je nezbytná k tomu, aby se podílely na příslušných činnostech technických orgánů IMO, Mezinárodní organizace práce v souvislosti s námořní dopravou, Pařížského memoranda o porozumění o státní přístavní inspekci (dále jen „Pařížské memorandum o porozumění“) a příslušných regionálních organizací, jichž je Unie členem, pokud jde o záležitosti spadající do pravomoci Unie;
i)
s ohledem na provádění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2010/65/EU ze dne 20. října 2010 o ohlašovacích formalitách lodí připlouvajících do přístavů členských států nebo odplouvajících z nich (29), zejména zjednodušením elektronického přenosu údajů prostřednictvím systému SafeSeaNet a podporou vytvoření jednotného kontaktního místa.
5. Agentura může na žádost Komise poskytnout technickou pomoc včetně organizace příslušných činností odborné přípravy, pokud jde o příslušné právní akty Unie, státům, které žádají o přistoupení k Unii, a případně partnerským zemím v rámci evropského sousedství a zemím, které se účastní Pařížského memoranda o porozumění.
Agentura může také poskytnout pomoc v případě znečištění z lodí či znečištění moře způsobeného zařízeními pro těžbu ropy nebo plynu, jež postihuje třetí země mající společné regionální moře s Unií, v souladu s mechanismem civilní ochrany Unie zavedeným rozhodnutím 2007/779/ES, Euratom a podle podmínek vztahujících se na členské státy podle odst. 3 písm. d) tohoto článku. Tyto úkoly jsou koordinovány s existujícími regionálními ujednáními o spolupráci, jež se týkají znečištění moře.
Článek 2a
Doplňkové úkoly agentury
1. Aniž jsou dotčeny hlavní úkoly podle článku 2, je agentura v příslušných případech nápomocna Komisi a členským státům při rozvíjení a uskutečňování činností Unie, které jsou uvedeny v odstavcích 2 a 3 tohoto článku a které souvisejí s cíli agentury, jestliže k tomu disponuje uznávanými odbornými znalostmi a nástroji. Doplňkové úkoly uvedené v tomto článku:
a)
jsou odůvodněné a přínosné;
b)
brání duplicitnímu vynakládání úsilí;
c)
jsou v zájmu námořní dopravní politiky Unie;
d)
nenarušují hlavní úkoly agentury a
e)
nezasahují do práv a povinností členských států, zejména v jejich úloze států vlajky, států přístavu a pobřežních států.
2. Agentura je Komisi nápomocna:
a)
v souvislosti s prováděním směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/56/ES (rámcová směrnice o strategii pro mořské prostředí) (30) tím, že přispívá k dosažení cíle v podobě dosažení dobrého environmentálního stavu mořských vod, pokud jde o její prvky související s lodní plavbou, a při využívání výsledků stávajících nástrojů typu SafeSeaNet a CleanSeaNet;
b)
poskytováním technické pomoci týkající se emisí skleníkových plynů z lodí, zejména v návaznosti na aktuální mezinárodní vývoj;
c)
v souvislosti s programem Globální monitoring životního prostředí a bezpečnosti (GMES) tím, že v rámci řízení GMES podporuje využívání údajů a služeb GMES k námořním účelům;
d)
při rozvíjení společného prostředí pro sdílení informací v evropské námořní oblasti;
e)
v souvislosti s mobilními zařízeními pro těžbu plynu a ropy na moři tím, že analyzuje požadavky Mezinárodní námořní organizace a shromažďuje základní informace o potenciálních hrozbách pro námořní dopravu a mořské prostředí;
f)
poskytováním příslušných informací týkajících se klasifikačních společností pro plavidla vnitrozemské plavby v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2006/87/ES ze dne 12. prosince 2006, kterou se stanoví technické požadavky pro plavidla vnitrozemské plavby (31). Tyto informace budou rovněž uvedeny ve zprávách podle čl. 3 odst. 4 a 5 tohoto nařízení.
3. Agentura je nápomocna Komisi a členským státům:
a)
při posuzování proveditelnosti a uskutečňování politik a projektů na podporu budování evropského prostoru námořní dopravy bez překážek, jako jsou koncept „modrého pásma“ a iniciativa e-Maritime, jakož i mořské dálnice. Za tímto účelem bude zejména přezkoumána možnost doplnění dalších funkcí do systému SafeSeaNet, aniž by byla dotčena úloha řídící skupiny na vysoké úrovni vytvořené podle směrnice 2002/59/ES;
b)
přezkumem provedeným ve spolupráci s příslušnými orgány pro systém říčních informačních služeb, jehož předmětem bude možnost sdílení informací mezi tímto systémem a informačními systémy námořní dopravy na základě zprávy podle článku 15 směrnice 2010/65/EU;
c)
usnadňováním dobrovolné výměny osvědčených postupů v námořním výcviku a vzdělávání v rámci Unie a poskytováním informací o výměnných programech Unie v oblasti námořního výcviku, a to při plném dodržování článku 166 Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva o fungování EU“).
Článek 3
Návštěvy členských států a inspekce
1. K plnění úkolů jí svěřených a s cílem pomoci Komisi v plnění jejích povinností podle Smlouvy o fungování EU, a zejména v hodnocení účinného provádění příslušného práva Unie, agentura provádí návštěvy členských států v souladu s metodikou definovanou správní radou.
2. Agentura s dostatečným předstihem informuje daný členský stát o plánované návštěvě, o jménech zmocněných úředníků, o dni zahájení návštěvy a o jejím předpokládaném trvání. Úředníci agentury pověření provedením těchto návštěv předloží písemné rozhodnutí výkonného ředitele agentury upřesňující účel a cíle návštěvy.
3. Agentura vykonává inspekce jménem Komise podle požadavků závazných právních aktů Unie, pokud jde o subjekty uznané Unií v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 391/2009 ze dne 23. dubna 2009, kterým se stanoví společná pravidla a normy pro subjekty pověřené inspekcemi a prohlídkami lodí (32), a pokud jde o výcvik a osvědčování námořníků ve třetích zemích v souladu se směrnicí 2008/106/ES.
4. Na konci každé návštěvy nebo inspekce agentura vypracuje zprávu a zašle ji Komisi a danému členskému státu.
5. Je-li to vhodné, a v každém případě když je uzavřen cyklus návštěv nebo inspekcí, agentura analyzuje zprávy z tohoto cyklu za účelem určení horizontálních zjištění a obecných závěrů o účinnosti a nákladové efektivnosti zavedených opatření. Agentura předloží tuto analýzu Komisi k dalšímu projednání se členskými státy, aby byly vyvozeny příslušné závěry a usnadnilo se šíření osvědčených pracovních postupů.
2)
V článku 4 se odstavce 3 a 4 nahrazují tímto:
„3. Správní rada přijme praktická opatření pro uplatňování odstavců 1 a 2 včetně případných opatření ohledně konzultace s členskými státy před zveřejněním informací.
4. Na informace shromážděné a zpracovávané Komisí a agenturou v souladu s tímto nařízením se vztahuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 ze dne 18. prosince 2000 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů orgány a institucemi Společenství a o volném pohybu těchto údajů (33), přičemž agentura přijme nezbytná opatření k zajištění bezpečného nakládání s důvěrnými informaci a jejich bezpečného zpracovávání.
3)
V článku 5 se odstavec 3 nahrazuje tímto:
„3. Na požádání Komise může správní rada se souhlasem daných členských států a ve spolupráci s nimi a s náležitým přihlédnutím k rozpočtovým důsledkům, včetně jakéhokoli případného příspěvku ze strany daných členských států, rozhodnout o zřízení regionálních středisek nezbytných k plnění některých úkolů agentury co nejúčinnějším a nejefektivnějším způsobem. Při přijímání takového rozhodnutí správní rada přesně vymezí rozsah činností regionálního střediska, přičemž se vyhýbá nadbytečným finančním výdajům a posiluje spolupráci se stávajícími regionálními a vnitrostátními sítěmi.“
4)
V článku 10 se odstavec 2 mění takto:
a)
písmeno b) se nahrazuje tímto:
„b)
přijímá výroční zprávu o činnosti agentury a každý rok ji do 15. června předkládá Evropskému parlamentu, Radě, Komisi, Účetnímu dvoru a členským státům.
Agentura každý rok předává rozpočtovému orgánu veškeré informace týkající se výsledku hodnotících postupů;“;
b)
písmeno c) se nahrazuje tímto:
„c)
v rámci přípravy pracovního programu posuzuje a schvaluje žádosti o pomoc Komisi podle čl. 2 odst. 2 písm. d), žádosti členských států o technickou pomoc podle čl. 2 odst. 3, žádosti o technickou pomoc podle čl. 2 odst. 5 a žádosti o pomoc podle článku 2a;
ca)
s přihlédnutím k písemnému stanovisku Komise posuzuje a přijímá víceletou strategii agentury na období pěti let;
cb)
posuzuje a přijímá víceletý plán zaměstnanecké politiky agentury;
cc)
projednává návrhy správních ujednání podle čl. 15 odst. 2 písm. ba);“;
c)
písmeno g) se nahrazuje tímto:
„g)
stanoví metodiku návštěv, které mají být vykonány podle článku 3. Pokud s touto metodikou Komise do 15 dnů ode dne schválení vyjádří nesouhlas, správní rada ji znovu posoudí a schválí s případnými změnami ve druhém čtení buď dvoutřetinovou většinou zahrnující zástupce Komise, nebo jednomyslně zástupci členských států;“;
d)
písmeno h) se nahrazuje tímto:
„h)
vykonává funkce vztahující se k rozpočtu agentury podle článků 18, 19 a 21 a provádí sledování a zajišťuje odpovídající kroky v návaznosti na zjištění a doporučení vyplývající z různých auditních zpráv a hodnocení, jak interních, tak externích;“;
e)
písmeno i) se nahrazuje tímto:
„i)
vykonává disciplinární pravomoc vůči výkonnému řediteli a vedoucím jednotek uvedeným v článku 16;“;
f)
písmeno l) se nahrazuje tímto:
„l)
přezkoumává finanční plnění podrobného plánu uvedeného v písmenu k) tohoto odstavce a rozpočtové závazky stanovené v nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2038/2006 ze dne 18. prosince 2006 o víceletém financování činnosti Evropské agentury pro námořní bezpečnost v oblasti zasahování při znečištění z lodí (34);
g)
doplňuje se nové písmeno, které zní:
„m)
jmenuje z řad svých členů pozorovatele, jenž bude sledovat výběrové řízení Komise pro jmenování výkonného ředitele.“
5)
Článek 11 se mění takto:
a)
v článku 1 se druhý pododstavec nahrazuje tímto:
„Členové správní rady jsou jmenováni na základě stupně své zkušenosti a odbornosti v oblastech uvedených v článku 1. Členské státy a Komise usilují o to, aby ve správní radě panovala rovnováha v zastoupení žen a mužů.“;
b)
odstavec 3 se nahrazuje tímto:
„3. Funkční období je čtyřleté. Členové mohou být jmenováni opakovaně.“
6)
V článku 13 se odstavec 4 nahrazuje tímto:
„4. Jde-li o důvěrné záležitosti nebo střet zájmů, může správní rada rozhodnout o přezkoumání určitých bodů pořadu jednání za nepřítomnosti dotčených členů. Podrobná prováděcí pravidla k tomuto ustanovení stanoví jednací řád.“
7)
Článek 15 se mění takto:
a)
v odstavci 2 se písmena a) a b) nahrazují tímto:
„a)
zpracovává víceletou strategii agentury a po konzultaci s Komisí ji předkládá správní radě nejpozději osm týdnů před jejím příslušným zasedáním, přičemž přihlíží k názorům a návrhům členů správní rady;
aa)
zpracovává víceletý plán zaměstnanecké politiky agentury a po konzultaci s Komisí ho předkládá správní radě nejpozději čtyři týdny před jejím příslušným zasedáním;
ab)
zpracovává roční pracovní program, v němž jsou uvedeny předpokládané lidské a finanční zdroje přidělené na každou z činností, a podrobný plán činností týkajících se připravenosti a reakce agentury na znečištění a po konzultaci s Komisí ho předkládá správní radě nejpozději osm týdnů před jejím příslušným zasedáním, přičemž přihlíží k názorům a návrhům členů správní rady. Výkonný ředitel přijímá opatření nezbytná pro jejich provedení. Vyřizuje každou žádost členského státu o pomoc v souladu s čl. 10 odst. 2 písm. c);
b)
po konzultaci s Komisí a na základě metodiky návštěv stanovené správní radou v souladu s čl. 10 odst. 2 písm. g) rozhoduje o provedení návštěv a inspekcí stanovených v článku 3;
ba)
může uzavírat správní ujednání s jinými orgány, které pracují v oblasti činností agentury, pokud byl návrh ujednání předložen ke konzultaci správní radě a ta vůči němu během čtyř týdnů nevznesla námitky;“;
b)
v odstavci 2 se písmeno d) nahrazuje tímto:
„d)
organizuje účinný systém kontroly s cílem umožnit srovnání výsledků agentury s jejími cíli a úkoly stanovenými v tomto nařízení. K tomuto účelu vytvoří po dohodě s Komisí a správní radou specificky koncipované ukazatele výkonnosti, které umožní efektivní posouzení dosažených výsledků. Zajistí, aby se organizační struktura agentury v rámci dostupných finančních a lidských zdrojů pravidelně přizpůsobovala vznikajícím potřebám. Na tomto základě výkonný ředitel vypracuje každý rok návrh souhrnné zprávy a předá ho k projednání správní radě. Zpráva obsahuje vyhrazený oddíl týkající se finančního plnění podrobného plánu pro činnosti připravenosti a reakce agentury na znečištění a uvádí aktualizovaný stav všech opatření financovaných podle tohoto plánu. Výkonný ředitel stanoví postupy pravidelného hodnocení, které splňují všeobecně uznávané odborné normy;“;
c)
v odstavci 2 se písmeno g) zrušuje;
d)
odstavec 3 se nahrazuje tímto:
„3. Výkonný ředitel případně podává Evropskému parlamentu a Radě zprávy o plnění svých úkolů.
Zejména prezentuje aktuální stav příprav víceleté strategie a ročního pracovního programu.“
8)
Článek 16 se nahrazuje tímto:
„Článek 16
Jmenování a odvolání výkonného ředitele a vedoucích jednotek
1. Výkonného ředitele jmenuje a odvolává správní rada. Výkonný ředitel je jmenován po vyslechnutí stanoviska pozorovatele podle článku 10 na období pěti let na základě výkonnosti a doložené správní a řídicí způsobilosti, jakož i doložené zkušenosti v oblastech uvedených v článku 1. Je jmenován ze seznamu alespoň tří kandidátů navržených Komisí po provedení otevřeného výběrového řízení poté, co byla v Úředním věstníku Evropské unie a v jiných publikacích zveřejněna výzva k projevení zájmu. Kandidát zvolený správní radou může být vyzván, aby před příslušným výborem Evropského parlamentu učinil prohlášení a zodpověděl otázky jeho členů. Odvolání projedná správní rada na žádost Komise nebo jedné třetiny svých členů. O jmenování či odvolání rozhoduje správní rada čtyřpětinovou většinou všech členů s hlasovacím právem.
2. Správní rada, která jedná na návrh Komise, může funkční období výkonného ředitele s ohledem na hodnotící zprávu jednou prodloužit nejvýše o další čtyři roky. Správní rada rozhoduje čtyřpětinovou většinou všech členů s hlasovacím právem. O svém záměru prodloužit funkční období výkonného ředitele informuje správní rada Evropský parlament. Výkonný ředitel může být do jednoho měsíce před prodloužením svého funkčního období vyzván, aby učinil prohlášení před příslušným výborem Evropského parlamentu a zodpověděl otázky jeho členů. Pokud není funkční období prodlouženo, setrvá výkonný ředitel ve funkci až do jmenování svého nástupce.
3. Výkonnému řediteli může pomáhat jeden nebo více vedoucích jednotek. Je-li výkonný ředitel nepřítomen nebo existuje-li překážka výkonu jeho funkce, zastupuje ho jeden z vedoucích jednotek.
4. Vedoucí jednotek jsou jmenováni na základě výkonnosti a doložených administrativních a řídicích schopností a rovněž konkrétní odbornosti a zkušenosti v oblastech uvedených v článku 1. Vedoucí jednotek jmenuje nebo odvolává výkonný ředitel po obdržení kladného stanoviska správní rady.“
9)
Článek 18 se mění takto:
a)
v odstavci 1 se písmeno c) nahrazuje tímto:
„c)
z poplatků a plateb za publikace, odbornou přípravu nebo jiné služby poskytované agenturou.“;
b)
odstavec 3 se nahrazuje tímto:
„3. Výkonný ředitel sestaví návrh odhadu příjmů a výdajů agentury pro následující rozpočtový rok, a to na principu sestavování rozpočtu podle jednotlivých činností, a předá jej spolu s návrhem plánu pracovních míst správní radě.“;
c)
odstavce 7 a 8 se nahrazují tímto:
„7. Komise předloží odhad příjmů a výdajů Evropskému parlamentu a Radě (dále jen „rozpočtový orgán“) spolu s návrhem souhrnného rozpočtu Evropské unie.
8. Komise na základě odhadu zanese do návrhu souhrnného rozpočtu Evropské unie odhady, které považuje za nezbytné pro plán pracovních míst, a výši dotace ze souhrnného rozpočtu a předloží je rozpočtovému orgánu v souladu s článkem 314 Smlouvy o fungování EU, společně s popisem a odůvodněním jakéhokoli rozdílu mezi odhadem agentury a dotací ze souhrnného rozpočtu.“;
d)
odstavec 10 se nahrazuje tímto:
„10. Správní rada schvaluje rozpočet. Rozpočet se stává konečným po konečném přijetí souhrnného rozpočtu Evropské unie. V případě potřeby se odpovídajícím způsobem upraví a spolu s ním také roční pracovní program.“
10)
Článek 22 se nahrazuje tímto:
„Článek 22
Hodnocení
1. Správní rada v pravidelných intervalech nejméně každých pět let zajistí nezávislé externí hodnocení provádění tohoto nařízení. Komise poskytne agentuře veškeré informace, které agentura pro toto hodnocení považuje za relevantní.
2. V hodnocení se posoudí dopad tohoto nařízení, jakož i užitečnost, význam, dosažená přidaná hodnota a efektivnost agentury a jejích pracovních postupů. V hodnocení se přihlédne k názorům všech zainteresovaných subjektů na evropské i vnitrostátní úrovni. Bude se zejména zabývat možnou potřebou změnit úkoly agentury. Správní rada po dohodě s Komisí a návazně na konzultace se zúčastněnými stranami stanoví zvláštní zmocnění.
3. Správní rada obdrží hodnocení a vydá doporučení ohledně změn tohoto nařízení, agentury a jejích pracovních postupů a předloží je Komisi. Výsledky hodnocení i navrhovaná doporučení předá Komise Evropskému parlamentu a Radě a zveřejní je. Podle potřeby je připojen plán činností s časovým rozvrhem.“
11)
Vkládá se nový článek, který zní:
„Článek 22a
Zpráva o pokroku
Do dne 2. března 2018 a s přihlédnutím k hodnotící zprávě podle článku 22 předloží Komise Evropskému parlamentu a Radě zprávu, v níž v zájmu identifikace možnosti dalšího zvyšování efektivity uvede, jak agentura splnila dodatečné povinnosti stanovené tímto nařízením, a případně důvody pro změny jejích cílů a úkolů.“
12)
Článek 23 se zrušuje.
Článek 2
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Ve Štrasburku dne 15. ledna 2013.
EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS (EU) N:o 100/2013,
annettu 15 päivänä tammikuuta 2013,
Euroopan meriturvallisuusviraston perustamisesta annetun asetuksen (EY) N:o 1406/2002 muuttamisesta
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka
ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 100 artiklan 2 kohdan,
ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
sen jälkeen kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille,
ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (1),
ovat kuulleet alueiden komiteaa,
noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä (2),
sekä katsovat seuraavaa:
(1)
Öljysäiliöalus Erikan onnettomuuden johdosta perustettiin Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 1406/2002 (3) Euroopan meriturvallisuusvirasto, jäljempänä ’virasto’, varmistamaan meriturvallisuuden ja alusten aiheuttaman pilaantumisen ehkäisyn korkea, yhdenmukainen ja tehokas taso.
(2)
Vuonna 2002 tapahtuneen öljysäiliöalus Prestigen onnettomuuden jälkeen asetusta (EY) N:o 1406/2002 muutettiin lisäämällä viraston tehtäviä pilaantumisen torjuntatoimien alalla.
(3)
On tarpeen selventää, millaisen merien pilaantumisen pitäisi kuulua asetuksen (EY) N:o 1406/2002 tavoitteisiin. Niinpä kaasun- ja öljynporauslaitteistojen aiheuttaman merien pilaantumisen olisi ymmärrettävä tarkoittavan pilaantumista, joka johtuu öljystä tai sellaisista vaarallisten ja haitallisten aineiden aiheuttaman pilaantumisen torjuntavalmiutta, torjuntaa ja torjuntayhteistyötä koskevassa vuoden 2000 pöytäkirjassa määritetyistä muista aineista kuin öljystä, jotka meriympäristöön joutuessaan todennäköisesti aiheuttavat vaaraa ihmisten terveydelle, vahingoittavat elollisia luonnonvaroja ja meren eliöstöä, pilaavat maisemaa tai aiheuttavat häiriötä muulle lailliselle meren käytölle.
(4)
Asetuksen (EY) N:o 1406/2002 22 artiklan mukaisesti toimien viraston hallintoneuvosto, jäljempänä ’hallintoneuvosto’, teetti vuonna 2007 riippumattoman ulkopuolisen arvioinnin asetuksen täytäntöönpanosta. Tämän arvioinnin perusteella se antoi kesäkuussa 2008 suosituksia viraston toimintaan, sen toimivaltaan kuuluviin aloihin ja sen työskentelytapoihin tehtävistä muutoksista.
(5)
Ulkoisen arvioinnin tulosten sekä hallintoneuvoston suositusten ja sen maaliskuussa 2010 hyväksymän monivuotisen strategian perusteella eräitä asetuksen (EY) N:o 1406/2002 säännöksiä olisi selvennettävä ja ajantasaistettava. Vaikka viraston päätehtävänä on meriturvallisuutta koskeva toiminta, sille olisi myös annettava uusia keskeisiä tehtäviä ja lisätehtäviä, jotka kuvastavat meriturvallisuuspolitiikan kehitystä unionissa ja kansainvälisellä tasolla. Ottaen huomioon unionin talousarvion asettamat rajoitteet, merkittävät tehostus- ja henkilöstötoimet ovat tarpeen kustannus- ja budjettitehokkuuden takaamiseksi ja päällekkäisyyksien välttämiseksi. Uusien keskeisten tehtävien ja lisätehtävien edellyttämä henkilöstötarve olisi lähtökohtaisesti katettava viraston sisäisillä siirroilla. Samalla viraston olisi saatava tarvittaessa rahoitusta unionin talousarvion muista osista, erityisesti eurooppalaisesta naapuruuden ja kumppanuuden välineestä. Mahdollisten uusien keskeisten tehtävien ja lisätehtävien hoitamisen virasto toteuttaa nykyisen rahoituskehyksen ja viraston talousarvion rajoissa, tämän kuitenkaan rajoittamatta neuvotteluja ja päätöksiä tulevasta monivuotisesta rahoituskehyksestä. Koska tämä asetus ei ole rahoituspäätös, budjettivallan käyttäjän olisi päätettävä viraston resursseista vuotuisen talousarviomenettelyn puitteissa.
(6)
Viraston tehtävät olisi määriteltävä selkeästi ja tarkasti ja päällekkäisiä toimintoja olisi vältettävä.
(7)
Virasto on osoittanut, että tietyt tehtävät voidaan toteuttaa tehokkaammin Euroopan tasolla, mikä voisi eräissä tapauksissa tarjota jäsenvaltioille mahdollisuuden säästöihin niiden kansallisissa talousarvioissa ja, kun ne toteutuvat, merkitä aitoa eurooppalaista lisäarvoa.
(8)
Joitakin viraston hallinnointia koskevia säännöksiä olisi selvennettävä. Koska Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen mukaisten unionin toimenpiteiden täytäntöönpano on erityisesti komission vastuulla, komission olisi annettava virastolle sen tehtävien hoitamista koskevia toimintapoliittisia ohjeita ottaen kuitenkin täysimääräisesti huomioon viraston oikeudellisen aseman ja sen pääjohtajan riippumattomuuden, joista säädetään asetuksessa (EY) N:o 1406/2002.
(9)
Nimitettäessä hallintoneuvoston jäseniä, valittaessa hallintoneuvoston puheenjohtajaa ja varapuheenjohtajaa ja nimitettäessä osastopäälliköitä olisi otettava täysimääräisesti huomioon tarve varmistaa sukupuolten tasapuolinen edustus.
(10)
Viittaukset asiaankuuluviin unionin säädöksiin olisi katsottava viittauksiksi meriturvallisuutta, merenkulun turvatoimia, alusten aiheuttaman pilaantumisen ehkäisyä ja torjuntaa sekä öljyn- ja kaasunporauslaitteistojen aiheuttaman merien pilaantumisen torjuntaa koskeviin säädöksiin.
(11)
Tässä asetuksessa ’merenkulun turvatoimilla’ tarkoitetaan - alusten ja satamarakenteiden turvatoimien parantamisesta 31 päivänä maaliskuuta 2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 725/2004 (4) mukaisesti - sellaisten ennalta ehkäisevien toimenpiteiden kokonaisuutta, joiden tarkoituksena on suojella meriliikennettä ja satamarakenteita tahallisten lainvastaisten tekojen uhalta. Turvatavoite olisi saavutettava hyväksymällä tarvittavat toimenpiteet merenkulkupolitiikan alalla, sanotun kuitenkaan vaikuttamatta jäsenvaltioiden sääntöihin kansallisten turvatoimien, puolustuksen ja yleisen turvallisuuden alalla sekä valtioon kohdistuvien talousrikosten torjunnassa.
(12)
Viraston olisi toimittava unionin etujen mukaisesti. Tämä koskee myös tilannetta, jossa viraston tehtävänä on toimia jäsenvaltioiden alueen ulkopuolella toimivaltaansa kuuluvilla aloilla ja antaa teknistä apua asiaankuuluville kolmansille maille unionin meriturvallisuuspolitiikan edistämisessä.
(13)
Viraston olisi tarjottava jäsenvaltioille teknistä apua, jolla olisi helpotettava unionin säännöstön täytäntöönpanossa tarvittavien kansallisten valmiuksien luomista.
(14)
Viraston olisi tarjottava jäsenvaltioille ja komissiolle operatiivista apua. Tähän pitäisi sisältyä sellaiset palvelut kuin unionin merenkulun tiedonvaihtojärjestelmä (SafeSeaNet), eurooppalainen öljyvahinkoja koskeva satelliittitarkkailu- ja havaitsemisjärjestelmä (CleanSeaNet), alusten kaukotunnistusta ja seurantaa koskeva Euroopan unionin tietokeskus (EU:n LRIT-tietokeskus) ja EU:n satamavaltiovalvonnan tarkastustietokanta (Thetis).
(15)
Aluksia koskevia ilmoitusmuodollisuuksia olisi yksinkertaistettava hyödyntäen viraston asiantuntemusta sähköisen tiedonsiirron ja merenkulun tiedonvaihtojärjestelmien alalla meriliikenteen esteiden poistamiseksi ja esteettömän eurooppalaisen meriliikennealueen luomiseksi. Viraston olisi erityisesti annettava jäsenvaltioille apua jäsenvaltioiden satamiin saapuvia ja/tai satamista lähteviä aluksia koskevista ilmoitusmuodollisuuksista 20 päivänä lokakuuta 2010 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2010/65/EU (5) täytäntöönpanossa.
(16)
Viraston olisi avustettava enemmän komissiota toimivaltaansa liittyvässä tutkimustoiminnassa. Olisi kuitenkin vältettävä päällekkäistä työtä olemassa olevien unionin tutkimuspuitteiden kanssa. Viraston ei varsinkaan pitäisi olla vastuussa tutkimushankkeiden hallinnoinnista.
(17)
Koska esteettömään eurooppalaiseen meriliikennealueeseen tähtäävät uudet innovatiiviset sovellukset ja palvelut ovat kehittyneet ja nykyisiä sovelluksia ja palveluita on parannettu, viraston olisi esteettömän eurooppalaisen meriliikennealueen toteuttamiseksi hyödynnettävä täysipainoisesti Euroopan satelliittinavigointijärjestelmien (EGNOS ja Galileo) ja ympäristön ja turvallisuuden maailmanlaajuisen seurannan (GMES) tarjoamat mahdollisuudet.
(18)
Sen jälkeen kun Euroopan parlamentin ja päätöksellä N:o 2850/2000/EY (6) luotujen unionin yhteistyöjärjestelyjen soveltaminen onnettomuuksista tai tahallisista päästöistä aiheutuvan meren pilaantumisen alalla päättyy, viraston olisi jatkettava joitakin kyseisten järjestelyjen puitteissa aiemmin suoritettuja toimintoja hyödyntämällä erityisesti meren pilaantumisen torjuntavalmiuksia ja torjuntaa käsittelevän neuvoa-antavan teknisen ryhmän asiantuntemusta. Viraston toimet tällä alalla eivät saisi vapauttaa rannikkovaltioita niiden vastuusta ylläpitää asianmukaisia pilaantumisen torjuntamekanismeja, ja niissä olisi otettava huomioon jäsenvaltioiden tai jäsenvaltioiden ryhmien olemassa olevat yhteistyöjärjestelyt.
(19)
Virasto toimittaa pyynnöstä jäsenvaltioille CleanSeaNetin kautta yksityiskohtaista tietoa mahdollisista alusten aiheuttamaa pilaantumista koskevista tapauksista, jotta jäsenvaltiot voivat täyttää alusten aiheuttamasta ympäristön pilaantumisesta ja säännösten rikkomisista määrättävistä seuraamuksista 7 päivänä syyskuuta 2005 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2005/35/EY (7) mukaiset velvollisuutensa. Täytäntöönpanon tehokkuus vaihtelee kuitenkin suuresti siitä huolimatta, että tällainen pilaantuminen saattaa päätyä muille kansallisille vesialueille. Komission olisi siksi seuraavassa tuon direktiivin 12 artiklan mukaisesti antamassaan kertomuksessa annettava Euroopan parlamentille ja neuvostolle tietoa siitä, miten tehokkaasti ja johdonmukaisesti direktiivi on pantu täytäntöön, ja muuta asiaankuuluvaa tietoa sen soveltamisesta.
(20)
Jäsenvaltioiden, joihin vaikutukset kohdistuvat, virastolle esittämät pyynnöt pilaantumisen torjuntatoimien aloittamisesta olisi välitettävä neuvoston päätöksellä 2007/779/EY, Euratom (8), perustetun unionin pelastuspalvelumekanismin kautta. Komissio voi kuitenkin katsoa, että muissa kuin pilaantumisen torjuntaan käytettävien valmiusaluksien ja -laitteiden käyttöönottopyyntöihin liittyvissä tapauksissa voi olla parempi käyttää vaihtoehtoisia kehittynyttä tietotekniikkaa hyödyntäviä viestintäkeinoja, ja täten se voi ilmoittaa apua pyytävälle jäsenvaltiolle.
(21)
Viimeaikaiset tapahtumat ovat korostaneet riskejä, joita öljyn ja kaasun etsintään ja tuotantoon liittyvistä offshore-toiminnoista aiheutuu meriliikenteelle ja meriympäristölle. Viraston öljyvahinkojen torjuntavalmiuksia ja sen asiantuntemusta vaarallisten ja haitallisten aineiden aiheuttaman pilaantumisen alalla olisi käytettävä myös tällaisista toiminnoista aiheutuvan pilaantumisen torjuntaan sen valtion pyynnöstä, johon vaikutukset kohdistuvat.
(22)
Viraston olisi erityisesti käytettävä CleanSeaNetia, jonka avulla nykyään tuotetaan todistusaineistoa alusten öljypäästöistä, myös öljyn ja kaasun etsintään ja tuotantoon liittyvistä offshore-toiminnoista aiheutuvien öljypäästöjen havaitsemiseen ja raportointiin, aiheuttamatta mitään haittaa tarjotulle meriliikennepalvelulle.
(23)
Virastolla on vakiintunutta ja tunnustettua arvokasta asiantuntemusta ja välineistöä meriturvallisuuden, merenkulun turvatoimien sekä alusten aiheuttaman pilaantumisen ehkäisyn ja torjunnan aloilla. Tämä asiantuntemus ja nämä välineet voivat olla merkityksellisiä muillekin unionin merikuljetuspolitiikkaan liittyville unionin toimille. Viraston olisi sen vuoksi avustettava komissiota ja jäsenvaltioita pyynnöstä tällaisten unionin toimien kehittämisessä ja toteuttamisessa, edellyttäen että hallintoneuvosto on hyväksynyt sen viraston vuotuisen työohjelman yhteydessä. Näiden avustustehtävien osalta olisi suoritettava yksityiskohtainen kustannus-hyötyanalyysi, eivätkä ne saisi olla haitallisia viraston keskeisten tehtävien kannalta.
(24)
Antamansa teknisen avun myötä virasto edistää myös ympäristöystävällisemmän meriliikenteen kehitystä.
(25)
Useimmat luokituslaitokset käsittelevät sekä meri- että sisävesialuksia. Merialusten luokituslaitoksista saamiensa kokemusten perusteella virasto voisi antaa komissiolle tarpeellisia tietoja sisävesialusten luokituslaitosten osalta ja näin mahdollistaa tehokkuuden lisääntymisen.
(26)
Kuljetustietojärjestelmien välisen vuorovaikutuksen osalta viraston olisi avustettava komissiota ja jäsenvaltioita kartoittamalla, yhdessä jokiliikenteen tietopalvelujärjestelmän osalta toimivaltaisten viranomaisten kanssa, mahdollisuutta tietojen vaihtamiseen tällaisten järjestelmien välillä.
(27)
Viraston olisi avustettava komissiota ja jäsenvaltioita tulevan eMaritime-aloitteen, jonka tarkoituksena on parantaa Euroopan merikuljetusalan tehokkuutta edistämällä kehittyneiden tietotekniikoiden käyttöä, kehittämisessä ja täytäntöön panemisessa, sanotun kuitenkaan rajoittamatta toimivaltaisten viranomaisten vastuuta.
(28)
Sisämarkkinoiden ja esteettömän eurooppalaisen meriliikennealueen luomiseksi olisi vähennettävä varustamoiden hallinnollista rasitetta, mikä edistäisi muun muassa lyhyen matkan merenkulkua. Tässä yhteydessä voitaisiin ”sinisen vyöhykkeen” käsitteen ja eMaritime-aloitteen avulla mahdollisesti vähentää jäsenvaltioiden satamiin saapuvilta tai satamista lähteviltä kaupallisilta aluksilta vaadittuja ilmoitusmuodollisuuksia.
(29)
On muistettava, että Euroopan unionin tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaisesti ja toimielinten välisen tasapainon periaatteen noudattamiseksi toimivaltaa tehdä yleisesti sovellettavia päätöksiä ei saa siirtää erillisvirastolle.
(30)
Komission olisi vuoden kuluessa tämän asetuksen voimaantulopäivästä läheisessä yhteistyössä asiaankuuluvien sidosryhmien kanssa laadittava ja esitettävä toteutettavuustutkimus, jossa arvioidaan ja kartoitetaan mahdollisuuksia tehostaa eri rannikkovartiotoimintojen koordinointia ja yhteistyötä. Tässä tutkimuksessa olisi otettava huomioon nykyinen oikeudellinen kehys ja asianomaisten unionin foorumien asiaa koskevat suositukset ja EU:n merenkulkualan yhteisen tietojenvaihtojärjestelmän (CISE) nykyinen kehitysvaihe, ja siinä olisi täysimääräisesti noudatettava toissijaisuus- ja suhteellisuusperiaatetta, ja selvitettävä Euroopan parlamentille ja neuvostolle kustannukset ja hyödyt, sanotun kuitenkaan rajoittamatta asetuksessa (EY) N:o 1406/2002 säädettyjä tavoitteita ja tehtäviä.
(31)
Hyvin koulutettujen eurooppalaisten merenkulkijoiden houkutteleminen on tärkeää unionin merenkulkualan kilpailukyvylle. Ottaen huomioon pätevien merenkulkijoiden nykyisen ja tulevan kysynnän unionissa viraston olisi siksi tarvittaessa tuettava jäsenvaltioita ja komissiota niiden edistäessä merenkulkualan koulutusta helpottamalla parhaiden käytäntöjen vapaaehtoista vaihtoa ja tarjoamalla tietoa merenkulkualan koulutusta koskevista unionin vaihto-ohjelmista. Tukea voitaisiin kohdistaa muun muassa ammattitaitoisiin eurooppalaisiin sidosryhmiin kehitettäessä huippuosaamista merenkulkualan koulutuksessa ja vapaaehtoiselta pohjalta tapahtuvaa valmennusta, ottaen kuitenkin täysimääräisesti huomioon jäsenvaltioiden vastuun merenkulkualan koulutuksen sisällöstä ja järjestämisestä.
(32)
Lisääntyneen merirosvouden uhkan torjumiseksi viraston olisi edelleen toimitettava tarvittaessa toimivaltaisille kansallisille viranomaisille ja muille asiaankuuluville tahoille, mukaan lukien operaatiot kuten EU:n merivoimien sotilasoperaatio Atalanta, erittäin riskialttiiksi luokiteltujen alueiden läpi kulkevien jäsenvaltioiden lipun alla purjehtivien alusten tarkka sijainti. Virastolla on myös käytössään keinoja, joista voisi olla hyötyä EU:n merenkulkualan yhteisen tietojenvaihtojärjestelmän (CISE) kehittämisen yhteydessä. Viraston olisi siksi syytä pyynnöstä ilmoittaa toimivaltaisille kansallisille viranomaisille ja unionin elimille, kuten Frontex ja Europol, asiaankuuluvia aluksen sijainti- ja maahavainnointitietoja helpottaakseen ennalta ehkäiseviä toimenpiteitä asiaa koskevassa unionin lainsäädännössä määriteltyjen laittomien tahallisten tekojen torjumiseksi, rajoittamatta kuitenkaan jäsenvaltioiden oikeuksia ja velvollisuuksia ja noudattaen sovellettavaa unionin lainsäädäntöä erityisesti tietoja pyytävien elinten osalta. Kaukotunnistus- ja -seurantajärjestelmien (LRIT) tietojen antamiseen olisi saatava lupa asianomaiselta lippuvaltiolta hallintoneuvoston vahvistamien menettelyjen mukaisesti.
(33)
Julkaistessaan satamavaltioiden suorittamasta valvonnasta 23 päivänä huhtikuuta 2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/16/EY (9) mukaisesti tietoja komission ja viraston olisi johdonmukaisuuden varmistamiseksi hyödynnettävä satamavaltioiden suorittamia tarkastuksia koskevan Pariisin yhteisymmärryspöytäkirjan, jäljempänä ’Pariisin yhteisymmärryspöytäkirja’, nojalla kertynyttä asiantuntemusta ja kokemusta.
(34)
Viraston jäsenvaltioille ja komissiolle kansainvälisten ja alueellisten järjestöjen asiaankuuluvan työn osalta antaman tuen ei pitäisi vaikuttaa näiden järjestöjen ja jäsenvaltioiden väliseen suhteeseen, joka johtuu jäsenvaltioiden kuulumisesta näihin järjestöihin.
(35)
Unioni on liittynyt seuraaviin sopimuksiin, joilla on perustettu alueellisia järjestöjä, joiden toimet kuuluvat myös viraston tavoitteiden piiriin: yleissopimus Itämeren alueen merellisen ympäristön suojelusta (vuonna 1992 tarkistettu Helsingin yleissopimus) (10); yleissopimus Välimeren merellisen ympäristön ja rannikkoalueiden suojelemisesta (Barcelonan yleissopimus) (11) ja sen vuoden 1995 tarkistus (12) sekä sen useat pöytäkirjat; sopimus öljyn ja muiden vaarallisten aineiden aiheuttaman Pohjanmeren pilaantumisen torjuntayhteistyöstä (Bonnin sopimus) (13); yleissopimus Koillis-Atlantin merellisen ympäristön suojelusta (OSPAR-yleissopimus) (14); 17 päivänä lokakuuta 1990 allekirjoitettu yhteistyösopimus Koillis-Atlantin rannikkojen ja vesien suojelemisesta pilaantumiselta (Lissabonin yhteistyösopimus) (15) ja sen 20 päivänä toukokuuta 2008 allekirjoitettu lisäpöytäkirja, joka ei ole vielä tullut voimaan (16). Lisäksi unioni neuvottelee liittymisestä huhtikuussa 1992 allekirjoitettuun yleissopimukseen Mustanmeren suojelemisesta pilaantumiselta (Bukarestin yleissopimus). Sen vuoksi viraston olisi tarjottava jäsenvaltioille ja komissiolle teknistä apua näiden alueellisten järjestöjen asiaankuuluvaan työhön osallistumiseksi.
(36)
Mainittujen alueellisten järjestöjen lisäksi on olemassa useita muita alueellisia, osa-aluetta koskevia ja kahdenvälisiä koordinointi- ja yhteistyöjärjestelyjä, jotka liittyvät pilaantumisen torjuntaan. Kun virasto antaa apua pilaantumisen torjuntaan kolmansille maille, jotka jakavat alueellisen merialueen unionin kanssa, sen olisi toimittava nämä järjestelyt huomioon ottaen.
(37)
Unioni jakaa alueellisina merialueina Välimeren, Mustanmeren ja Itämeren naapurimaidensa kanssa. Viraston olisi komission pyynnöstä annettava kyseisille maille apua pilaantumisen torjuntaan.
(38)
Tehokkuuden maksimoimiseksi viraston olisi tehtävä mahdollisimman tiivistä yhteistyötä satamavaltion suorittamaa alusten valvontaa koskevan Pariisin yhteisymmärryspöytäkirjan puitteissa. Komission ja jäsenvaltioiden olisi tutkittava edelleen tehokkuuden lisäämistä koskevia vaihtoehtoja, joita voitaisiin esittää tarkasteltavaksi Pariisin yhteisymmärryspöytäkirjan yhteydessä.
(39)
Sen varmistamiseksi, että unionin sitovat säädökset meriturvallisuuden ja alusten aiheuttaman pilaantumisen ehkäisemisen alalla pannaan käytännössä moitteettomasti täytäntöön, viraston olisi avustettava komissiota tekemällä tarkastuskäyntejä jäsenvaltioissa. Näiden kansallisissa hallinnoissa tehtävien tarkastuskäyntien olisi annettava virastolle mahdollisuus kerätä kaikki tarvittavat tiedot kattavan raportin esittämiseksi komissiolle sen jatkoarviointia varten. Tarkastuskäynnit olisi suoritettava Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 4 artiklan 3 kohdassa tarkoitettujen periaatteiden hengessä ja siten, että kansallisille merenkulkuviranomaisille koituva hallinnollinen rasitus minimoidaan. Lisäksi käynnit olisi suoritettava noudattaen vahvistettua menettelyä, muun muassa hallintoneuvoston hyväksymiä vakiomenetelmiä.
(40)
Viraston olisi avustettava komissiota suorittamalla tunnustettujen järjestöjen tarkastuksia alusten tarkastamis- ja katsastamislaitoksia koskevista yhteisistä säännöistä ja standardeista 23 päivänä huhtikuuta 2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 391/2009 (17) mukaisesti. Nämä tarkastukset voidaan suorittaa myös kolmansissa maissa. Komission ja viraston olisi varmistettava, että kyseessä oleville jäsenvaltioille ilmoitetaan asianmukaisesti. Viraston olisi myös suoritettava komission virastolle siirtämät, merenkulkijoiden vähimmäiskoulutuksesta 19 päivänä marraskuuta 2008 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2008/106/EY (18) mukaiset merenkulkijoiden koulutukseen ja pätevyystodistusten myöntämiseen kolmansissa maissa liittyvät tarkastustehtävät. Asetus (EY) N:o 1406/2002 ei saisi kattaa sellaisen teknisen avun yksityiskohtia, jota virasto tarjoaa merenkulun turvatoimiin liittyvissä tarkastuksissa, joita komissio suorittaa merenkulun turvatoimien alalla suoritettavissa komission tarkastuksissa noudatettavista tarkistetuista menettelyistä 9 päivänä huhtikuuta 2008 annetun komission asetuksen (EY) N:o 324/2008 (19) mukaisesti.
(41)
Varmistaakseen johdonmukaisuuden unionin toimintapoliittisten tavoitteiden ja toimielinrakenteen sekä sovellettavien hallinto- ja rahoitusmenettelyjen kanssa komission tulisi antaa viraston monivuotisen strategian ja vuotuisten työohjelmien luonnoksista virallisia neuvoja kirjallisina lausuntoina, jotka hallintoneuvoston olisi otettava huomioon ennen näiden asiakirjojen hyväksymistä.
(42)
Pääjohtajan nimittämismenettelyn oikeudenmukaisuuden ja avoimuuden varmistamiseksi olisi noudatettavan valintamenettelyn oltava unionin virastojen johtajien valintaa ja nimittämistä koskevien komission suuntaviivojen mukainen. Suuntaviivoissa edellytetään, että kaikkien jäsenvaltioiden kansalaiset voivat tehdä hakemuksen. Samoista syistä hallintoneuvostolla olisi oltava edustajana tarkkailija esivalintakomiteassa. Tarkkailija olisi pidettävä ajan tasalla valintamenettelyn myöhempien vaiheiden aikana. Kun viraston hallintoneuvosto tekee nimityspäätöksensä, sen jäsenten olisi voitava esittää komissiolle kysymyksiä valintamenettelystä. Lisäksi hallintoneuvostolla olisi oltava mahdollisuus haastatella parhaiden hakijoiden joukossa olevia hakijoita tavanomaisen käytännön mukaisesti. Viraston pääjohtajan valintamenettelyn ja virkaan nimittämisen kaikissa vaiheissa kaikkien asianosaisten olisi varmistettava, että hakijoiden henkilötietoja käsitellään yksilöiden suojelusta yhteisöjen toimielinten ja elinten suorittamassa henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta 18 päivänä joulukuuta 2000 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 45/2001 (20) mukaisesti.
(43)
Vaikka viraston toiminta rahoitetaan pääasiassa unionin rahoitusosuudella, sillä on myös tuloja, jotka se saa palveluihinsa liittyvistä palkkioista ja maksuista. Nämä palkkiot ja maksut liittyvät erityisesti EU:n LRIT-tietokeskuksen toimintaan, ja niitä sovelletaan EU:n LRIT-tietokeskuksen perustamista koskevien 1 ja 2 päivänä lokakuuta 2007 ja 9 päivänä joulukuuta 2008 annettujen neuvoston päätöslauselmien mukaisesti ja erityisesti LRIT-raporttien rahoittamiseen liittyvien kohtien mukaisesti.
(44)
Komission olisi tarkasteltava tilannekatsauksen, josta säädetään asetuksen (EY) N:o 1406/2002 nojalla, yhteydessä myös viraston mahdollista osallistumista öljyn ja kaasun offshore-etsinnän, hyödyntämisen ja tuotannon turvallisuutta koskevan tulevan säädöksen, joka on parhaillaan käsiteltävänä Euroopan parlamentissa ja neuvostossa, täytäntöönpanoon öljyn- ja kaasunporauksen offshore-laitteistojen aiheuttaman pilaantumisen ehkäisyn osalta, ottaen huomioon viraston vakiintunut ja tunnustettu asiantuntemus ja välineistö.
(45)
Viraston toimien olisi tarvittaessa myös vaikutettava osaltaan esteettömän eurooppalaisen meriliikennealueen luomiseen.
(46)
Olisi otettava huomioon unionin yleiseen talousarvioon sovellettavista varainhoitosäännöistä 25 päivänä lokakuuta 2012 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU, Euratom) N:o 966/2012 (21), ja erityisesti sen 208 artikla.
(47)
Sen vuoksi asetusta (EY) N:o 1406/2002 olisi muutettava vastaavasti,
OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Muutokset asetukseen (EY) N:o 1406/2002
Muutetaan asetus (EY) N:o 1406/2002 seuraavasti:
1)
Korvataan 1-3 artikla seuraavasti:
”1 artikla
Tavoitteet
1. Tällä asetuksella perustetaan Euroopan meriturvallisuusvirasto, jäljempänä ’virasto’, jotta varmistetaan meriturvallisuuden, merenkulun turvatoimien, alusten aiheuttaman pilaantumisen ehkäisyn ja torjunnan sekä öljyn- ja kaasunporauslaitteistojen aiheuttaman meren pilaantumisen torjunnan korkea, yhdenmukainen ja tehokas taso.
2. Tässä tarkoituksessa virasto toimii yhteistyössä jäsenvaltioiden ja komission kanssa ja tarjoaa niille teknistä, operatiivista ja tieteellistä apua tämän artiklan 1 kohdassa mainituilla aloilla 2 artiklassa kuvattujen keskeisten tehtävien sekä soveltuvin osin 2 a artiklassa kuvattujen lisätehtävien rajoissa erityisesti auttaakseen jäsenvaltioita ja komissiota asiaankuuluvien unionin säädösten asianmukaisessa soveltamisessa. Pilaantumisen torjunnan alan osalta virasto antaa operatiivista apua ainoastaan sen valtion tai niiden valtioiden pyynnöstä, johon tai joihin vaikutukset kohdistuvat.
3. Edellä 2 kohdassa tarkoitettua apua tarjoamalla virasto edistää tarvittaessa meriliikenteen ja -kuljetusten kokonaistehokkuutta tämän asetuksen mukaisesti helpottaakseen esteettömän eurooppalaisen meriliikennealueen luomista.
2 artikla
Viraston keskeiset tehtävät
1. Sen varmistamiseksi, että 1 artiklassa esitetyt tavoitteet saavutetaan asianmukaisesti, virasto hoitaa tässä artiklassa luetellut keskeiset tehtävät.
2. Virasto avustaa komissiota
a)
valmistelutyössä asiaankuuluvien unionin säädösten ajantasaistamiseksi ja kehittämiseksi erityisesti kansainvälisen lainsäädännön kehityksen myötä;
b)
asiaankuuluvien sitovien unionin säädösten tehokkaassa täytäntöönpanossa, erityisesti suorittamalla tämän asetuksen 3 artiklassa tarkoitettuja vierailuja ja tarkastuskäyntejä sekä tarjoamalla komissiolle teknistä apua sille alusten ja satamarakenteiden turvatoimien parantamisesta 31 päivänä maaliskuuta 2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 725/2004 (22) 9 artiklan 4 kohdassa osoitettujen tarkastustehtävien hoitamisessa. Tältä osin se voi ehdottaa komissiolle mahdollisia parannuksia kyseisiin sitoviin säädöksiin;
c)
viraston tavoitteiden kannalta merkityksellisten käynnissä olevien ja loppuun saatettujen tutkimushankkeiden analysoinnissa; tähän voi sisältyä mahdollisten jatkotoimenpiteiden määrittäminen yksittäisten tutkimushankkeiden pohjalta;
d)
kaikkien muiden unionin säädöksissä komissiolle osoitettujen viraston tavoitteita koskevien tehtävien hoitamisessa.
3. Virasto toimii yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa
a)
järjestääkseen tarvittaessa asiaankuuluvia koulutustoimia jäsenvaltioiden vastuulla olevilla aloilla;
b)
kehittääkseen teknisiä ratkaisuja ja tarjotakseen niihin liittyviä operatiivisia palveluja sekä tarjotakseen teknistä apua asiaankuuluvien unionin säädösten täytäntöönpanemiseksi tarvittavien kansallisten valmiuksien luomisessa;
c)
toimittaakseen jäsenvaltion pyynnöstä 3 artiklassa tarkoitetuista tarkastuksista saatuja asianmukaisia tietoja, millä on tarkoitus tukea sellaisten tunnustettujen järjestöjen valvontaa, jotka suorittavat tarkastustehtäviä jäsenvaltioiden puolesta alusten tarkastamiseen ja katsastamiseen valtuutettuja laitoksia sekä merenkulun viranomaisten asiaan liittyviä toimia koskevista yhteisistä säännöistä ja standardeista 23 päivänä huhtikuuta 2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/15/EY (23) 9 artiklan mukaisesti, sanotun kuitenkaan vaikuttamatta lippuvaltion oikeuksiin ja velvollisuuksiin;
d)
tukeakseen täydentävin keinoin kustannustehokkaasti alusten aiheuttaman pilaantumisen samoin kuin öljyn- ja kaasunporauslaitteistojen aiheuttaman meren pilaantumisen torjuntatoimia, kun jäsenvaltio, johon vaikutukset kohdistuvat ja jonka alaisuudessa puhdistustoimet toteutetaan, on sitä pyytänyt, sanotun kuitenkaan rajoittamatta rannikkovaltioiden velvollisuutta ylläpitää asianmukaisia pilaantumisen torjuntamekanismeja ja ottaen huomioon jäsenvaltioiden olemassa olevan yhteistyön tällä alalla. Pilaantumisen torjuntatoimien käyttöönottoa olisi tarvittaessa pyydettävä neuvoston päätöksellä 2007/779/EY, Euratom (24) perustetun unionin pelastuspalvelumekanismin kautta.
4. Virasto helpottaa jäsenvaltioiden ja komission välistä yhteistyötä seuraavasti:
a)
virasto edistää direktiivin 2002/59/EY soveltamisalaan kuuluvan liikenteen seurannan alalla erityisesti rantavaltioiden välistä yhteistyötä kyseessä olevilla merenkulkualueilla sekä kehittää ja pitää yllä kyseisen direktiivin 6 b ja 22 a artiklassa tarkoitettuja Euroopan unionin alusten kaukotunnistusta ja seurantaa koskevaa Euroopan unionin tietokeskusta ja unionin merenkulun tiedonvaihtojärjestelmää (SafeSeaNet) samoin kuin kansainvälistä alusten kaukotunnistusta ja -seurantaa koskevaa tiedonvaihtojärjestelmää Kansainvälisessä merenkulkujärjestössä (IMO) tehdyn sitoumuksen mukaisesti;
b)
ilmoittamalla pyynnöstä, kansallisen ja unionin lainsäädännön soveltamista rajoittamatta, toimivaltaisille kansallisille viranomaisille ja asiaankuuluville unionin elimille niiden toimivaltuuksien puitteissa asiaankuuluvia aluksen sijainti- ja maahavaintotietoja meriliikenteen alaa koskevassa sovellettavassa unionin lainsäädännössä säädettyjen tai sitä koskevien kansainvälisten oikeudellisten välineiden mukaisten, merirosvoukseen ja lainvastaisiin tahallisiin tekoihin liittyvien uhkien torjuntatoimien helpottamiseksi, ellei sovellettavista tietosuojasäännöistä muutu johdu ja tapauksen mukaan niitä direktiivin 2002/59/EY mukaisesti luotuja hallinnollisia menettelyjä noudattaen, jotka hallintoneuvoston tai korkean tason ohjausryhmän on määrä vahvistaa. Alusten kaukotunnistus- ja seurantatietojen antaminen edellyttää asianomaisen lippuvaltion lupaa;
c)
virasto tarjoaa meriliikennealan onnettomuuksien tutkinnan perusperiaatteista 23 päivänä huhtikuuta 2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/18/EY (25) mukaisella merionnettomuuksien ja merellä sattuneiden vaaratilanteiden tutkinnan alalla asiaankuuluville jäsenvaltioille, niiden pyynnöstä ja sikäli kuin ei synny eturistiriitaa, operatiivista tukea vakaviin tai hyvin vakaviin merionnettomuuksiin liittyvien tutkimusten suorittamisessa ja analysoi turvallisuustutkintaraportteja määrittääkseen millaisia unionin tason lisäarvoa tuottavia päätelmiä voidaan tehdä. Virasto laatii jäsenvaltioiden mainitun direktiivin 17 artiklan mukaisesti antamien tietojen pohjalta vuosikatsauksen merionnettomuuksista ja merellä sattuneista vaaratilanteista;
d)
toimittamalla objektiivisia, luotettavia ja vertailukelpoisia tilastoja ja tietoja mahdollistaakseen sen, että komissio ja jäsenvaltiot parantavat toimiansa ja arvioivat olemassa olevien toimenpiteiden tehokkuutta ja kustannustehokkuutta. Tällaisia tehtäviä ovat teknisten tietojen kerääminen, tallentaminen ja arviointi, nykyisten tietokantojen järjestelmällinen hyödyntäminen, mukaan luettuna niiden keskinäinen tietojenvaihto, sekä tarvittaessa lisätietokantojen kehittäminen. Kerättyjen tietojen perusteella virasto avustaa komissiota aluksia koskevien tietojen julkaisemisessa satamavaltioiden suorittamasta valvonnasta 23 päivänä huhtikuuta 2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/16/EY (26) mukaisesti;
e)
keräämällä ja analysoimalla merenkulkijoiden vähimmäiskoulutuksesta 19 päivänä marraskuuta 2008 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2008/106/EY (27) mukaisesti annettuja ja käytettyjä merenkulkijoita koskevia tietoja;
f)
parantamalla lainvastaisia päästöjä tekevien alusten tunnistamista ja seuraamista alusten aiheuttamasta ympäristön pilaantumisesta ja säännösten rikkomisista määrättävistä seuraamuksista 7 päivänä syyskuuta 2005 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2005/35/EY (28) mukaisesti;
g)
öljyn- ja kaasunporauslaitteistojen aiheuttaman meren pilaantumisen osalta käyttämällä eurooppalaista öljyvahinkoja koskevaa satelliittitarkkailu- ja havaitsemisjärjestelmää (CleanSeaNet) tällaisen pilaantumisen laajuuden ja ympäristövaikutusten seurantaan;
h)
tarjoamalla teknistä apua, jota jäsenvaltioiden ja komission osallistuminen IMO:n, meriliikenteen osalta maailman työjärjestön, satamavaltioiden suorittamia tarkastuksia koskevan Pariisin yhteisymmärryspöytäkirjan, jäljempänä ’Pariisin yhteisymmärryspöytäkirja’, ja asiaankuuluvien alueellisten järjestöjen, joihin unioni on liittynyt, teknisten elinten asiaankuuluvaan työhön edellyttää, unionin toimivaltaan kuuluvien asioiden osalta;
i)
jäsenvaltioiden satamiin saapuvia ja/tai satamista lähteviä aluksia koskevista ilmoitusmuodollisuuksista 20 päivänä lokakuuta 2010 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2010/65/EU (29) täytäntöönpanon yhteydessä erityisesti helpottamalla tietojen sähköistä siirtoa SafeSeaNet-järjestelmän kautta ja tukemalla keskitetyn palvelupisteen kehittämistä.
5. Komission pyynnöstä virasto voi antaa asiaankuuluvia unionin säädöksiä koskevaa teknistä apua, mukaan lukien asiaankuuluvien koulutustoimien järjestäminen, unionin jäsenyyttä hakeville valtioille, ja soveltuvin osin Euroopan naapuruuspolitiikan kumppanimaille ja maille, jotka osallistuvat Pariisin yhteisymmärryspöytäkirjaan.
Alusten aiheuttaman pilaantumisen samoin kuin öljyn- ja kaasunporauslaitteistojen aiheuttaman meren pilaantumisen, joka vaikuttaa alueellisen merialueen unionin kanssa jakaviin kolmansiin maihin, osalta virasto voi myös antaa apua päätöksellä 2007/779/EY, Euratom perustetun EU:n pelastuspalvelualan mekanismin mukaisesti ja tämän artiklan 3 kohdan d alakohdassa tarkoitettuja jäsenvaltioihin sovellettavia ehtoja mukaillen. Nämä tehtävät sovitetaan yhteen meren pilaantumista koskevien nykyisten alueellisten yhteistyöjärjestelyjen kanssa.
2 a artikla
Viraston lisätehtävät
1. Virasto avustaa tarvittaessa komissiota ja jäsenvaltioita tämän artiklan 2 ja 3 kohdassa mainittujen, viraston tavoitteisiin liittyvien unionin toimien kehittämisessä ja toteuttamisessa siltä osin, kuin virastolla on vakiintunutta ja tunnustettua asiantuntemusta ja välineistöä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 2 artiklassa tarkoitettujen keskeisten tehtävien suorittamista. Tässä artiklassa tarkoitetut lisätehtävät
a)
tuottavat perusteltua lisäarvoa;
b)
välttävät toimien päällekkäisyyttä;
c)
ovat unionin meriliikennepolitiikan edun mukaisia;
d)
eivät ole haitallisia viraston keskeisten tehtävien kannalta ja
e)
eivät vaikuta jäsenvaltioiden oikeuksiin tai velvollisuuksiin etenkään lippu-, satama- ja rannikkovaltioina.
2. Virasto avustaa komissiota
a)
Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2008/56/EY (meristrategiapuitedirektiivi) (30) täytäntöönpanon yhteydessä edistämällä merivesien hyvän tilan saavuttamisen tavoitetta meriliikenteeseen liittyvien tekijöiden osalta ja olemassa olevien välineiden, kuten SafeSeaNetin ja CleanSeaNetin, hyödyntämisessä;
b)
antamalla teknistä apua alusten tuottamien kasvihuonekaasupäästöjen osalta, erityisesti jatkuvan kansainvälisen kehityksen seuraamisessa;
c)
ympäristön ja turvallisuuden maailmanlaajuisen seurannan (GMES) osalta edistettäessä GMES-tietojen ja -palvelujen käyttöä merialan tarkoituksiin GMES:n hallinnoimisen yhteydessä;
d)
yhteisen tietojenvaihtoympäristön kehittämisessä EU:n merialalle;
e)
öljyn- ja kaasunporauksessa käytettävien liikkuvien offshore-laitteistojen osalta IMO:n vaatimuksien tarkastelemisessa ja perustietojen keräämisessä mahdollisista uhista meriliikenteelle ja meriympäristölle;
f)
antamalla asiaankuuluvia tietoja sisävesialusten luokituslaitosten osalta sisävesialusten teknisistä vaatimuksista 12 päivänä joulukuuta 2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2006/87/EY (31) mukaisesti. Näiden tietojen on myös oltava osa tämän asetuksen 3 artiklan 4 ja 5 kohdassa tarkoitettuja raportteja.
3. Virasto avustaa komissiota ja jäsenvaltioita seuraavasti:
a)
esteettömän eurooppalaisen meriliikennealueen luomista tukevien politiikkojen ja hankkeiden, kuten Blue Belt -käsitteen ja eMaritime-aloitteen sekä merten moottoriteiden, toteutettavuuden ja täytäntöönpanon tarkastelussa. Tämä toteutetaan erityisesti kartoittamalla lisätoimintoja SafeSeaNetille tämän kuitenkaan rajoittamatta direktiivin 2002/59/EY mukaisesti perustetun korkean tason ohjausryhmän asemaa;
b)
tutkimalla jokiliikenteen tietopalvelujärjestelmän toimivaltaisten viranomaisten kanssa mahdollisuutta tietojen jakamiseen tämän järjestelmän ja meriliikenteen tietojärjestelmien välillä käyttäen pohjana direktiivin 2010/65/EU 15 artiklassa edellytettyä kertomusta;
c)
helpottamalla merenkulkualan koulutuksen parhaiden käytäntöjen vapaaehtoista vaihtoa unionissa ja tarjoamalla tietoa merenkulkualan koulutuksen kannalta merkityksellisistä unionin vaihto-ohjelmista noudattaen täysimääräisesti Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 166 artiklaa.
3 artikla
Vierailut jäsenvaltioihin ja tarkastuskäynnit
1. Suorittaakseen sille osoitetut tehtävät ja avustaakseen komissiota sen Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen mukaisten velvoitteiden täyttämisessä, erityisesti asiaankuuluvan unionin lainsäädännön tehokkaan täytäntöönpanon arvioinnissa, virasto tekee vierailuja jäsenvaltioihin hallintoneuvoston vahvistaman menettelyn mukaisesti.
2. Viraston on ilmoitettava asianomaiselle jäsenvaltiolle hyvissä ajoin suunnitellusta vierailusta, sitä suorittamaan valtuutettujen virkamiesten nimet, vierailun alkamisajankohta ja sen odotettu kesto. Vierailuja suorittamaan valtuutettujen viraston virkamiesten on tehtävänsä suorittaakseen esitettävä viraston pääjohtajan kirjallinen päätös, jossa määritellään heidän tehtävänsä kohde ja tarkoitus.
3. Virasto suorittaa komission puolesta tarkastuskäyntejä unionin sitovien säädösten vaatimusten mukaisesti unionin alusten tarkastamis- ja katsastamislaitoksia koskevista yhteisistä säännöistä ja standardeista 23 päivänä huhtikuuta 2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 391/2009 (32) mukaisesti tunnustamien järjestöjen osalta sekä kolmansien maiden merenkulkijoiden koulutuksen ja pätevyyden tunnustamisen osalta 2008/106/EY mukaisesti.
4. Viraston on kunkin vierailun tai tarkastuskäynnin päätteeksi laadittava raportti ja lähetettävä se komissiolle ja asianomaiselle jäsenvaltiolle.
5. Tarvittaessa ja aina vierailu- tai tarkastuskierroksen päätyttyä virasto analysoi kyseisen kierroksen raportit horisontaalisten havaintojen ja yleisten päätelmien tekemiseksi käytössä olevien toimenpiteiden tehokkuudesta ja kustannustehokkuudesta. Virasto esittää tämän analyysin komissiolle keskusteltavaksi jäsenvaltioiden kanssa mahdollisten päätelmien tekemiseksi ja hyvien toimintatapojen levittämisen helpottamiseksi.
2)
Korvataan 4 artiklan 3 ja 4 kohta seuraavasti:
”3. Hallintoneuvosto hyväksyy käytännön järjestelyt 1 ja 2 kohdan soveltamiseksi, mukaan lukien tarvittaessa järjestelyt jäsenvaltioiden kuulemisesta ennen tietojen julkistamista.
4. Komission ja viraston tämän asetuksen mukaisesti keräämiin ja käsittelemiin tietoihin sovelletaan yksilöiden suojelusta yhteisöjen toimielinten ja elinten suorittamassa henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta 18 päivänä joulukuuta 2000 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusta (EY) N:o 45/2001 (33), ja virasto toteuttaa tarpeelliset toimenpiteet varmistaakseen luottamuksellisten tietojen turvallisen käsittelyn.
3)
Korvataan 5 artiklan 3 kohta seuraavasti:
”3. Hallintoneuvosto voi komission pyynnöstä ja asianomaisten jäsenvaltioiden suostumuksella ja niiden kanssa yhteistyötä tehden ja ottaen asianmukaisesti huomioon talousarviovaikutukset, mukaan luettuna asianomaisten jäsenvaltioiden mahdollisesti antamat osuudet, päättää perustaa aluekeskuksia hoitamaan joitakin viraston tehtävistä mahdollisimman tehokkaasti ja vaikuttavasti. Päätöksen tekemisen yhteydessä hallintoneuvosto määrittelee aluekeskuksen täsmällisen toiminta-alan välttäen tarpeettomia kustannuksia ja tehostaen yhteistyötä olemassa olevien alueellisten ja kansallisten verkostojen kanssa.”
4)
Muutetaan 10 artiklan 2 kohta seuraavasti:
a)
korvataan b alakohta seuraavasti:
”b)
hyväksyy vuosittaisen kertomuksen viraston toiminnasta ja toimittaa sen kunakin vuonna viimeistään 15 päivänä kesäkuuta Euroopan parlamentille, neuvostolle, komissiolle, tilintarkastustuomioistuimelle ja jäsenvaltioille.
Virasto toimittaa vuosittain budjettivallan käyttäjälle kaikki tiedot arviointimenettelyjen tuloksista;”
b)
korvataan c alakohta seuraavasti:
”c)
tutkii ja hyväksyy toimintaohjelman valmistelun yhteydessä pyynnöt 2 artiklan 2 kohdan d alakohdassa tarkoitetusta avusta komissiolle, jäsenvaltioiden 2 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua teknistä apua koskevat pyynnöt ja 2 artiklan 5 kohdassa tarkoitettua teknistä apua koskevat pyynnöt sekä 2 a artiklassa tarkoitettua apua koskevat pyynnöt;
c a)
tutkii ja hyväksyy viraston monivuotisen strategian, joka kattaa viisi seuraavaa vuotta, ottaen huomioon komission kirjallisen lausunnon;
c b)
tutkii ja hyväksyy viraston monivuotisen henkilöstösuunnitelman;
c c)
tarkastelee 15 artiklan 2 kohdan b a alakohdassa tarkoitettuja ehdotuksia hallinnollisista järjestelyistä;”
c)
korvataan g alakohta seuraavasti:
”g)
vahvistaa 3 artiklan nojalla tehtäviä vierailuja koskevan menettelyn. Jos komissio ilmoittaa 15 päivän kuluessa menettelyn hyväksymisestä vastustavansa sitä, hallintoneuvosto tutkii menettelyn uudelleen ja hyväksyy sen mahdollisine muutoksineen toisessa käsittelyssä joko kahden kolmasosan enemmistöllä, komission edustajat mukaan luettuina, tai jäsenvaltioiden edustajien yksimielisellä päätöksellä;”
d)
korvataan h alakohta seuraavasti:
”h)
hoitaa viraston talousarvioon liittyvät 18, 19 ja 21 artiklan mukaiset tehtävänsä ja varmistaa asianmukaisen seurannan ja valvonnan sisäisissä tai ulkoisissa tilintarkastuskertomuksissa ja arvioinneissa esitettyjen havaintojen ja suositusten suhteen;”
e)
korvataan i alakohta seuraavasti:
”i)
käyttää kurinpidollista toimivaltaa pääjohtajan ja 16 artiklassa tarkoitettujen osastopäälliköiden suhteen;”
f)
korvataan l alakohta seuraavasti:
”l)
tarkastelee tämän kohdan k alakohdassa tarkoitetun yksityiskohtaisen suunnitelman ja Euroopan meriturvallisuusviraston toiminnan monivuotisesta rahoituksesta alusten aiheuttaman pilaantumisen torjunnan alalla 18 päivänä joulukuuta 2006 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EY) N:o 2038/2006 (34) säädettyjen talousarviositoumusten taloudellista toteutumista.
g)
lisätään alakohta seuraavasti:
”m)
nimittää jäsentensä joukosta tarkkailijan seuraamaan komission valintamenettelyä pääjohtajan nimittämiseksi.”
5)
Muutetaan 11 artikla seuraavasti:
a)
korvataan 1 kohdan toinen alakohta seuraavasti:
”Hallintoneuvoston jäsenet nimitetään heidän 1 artiklassa tarkoitettuja aloja koskevan kokemuksensa ja asiantuntemuksensa perusteella. Jäsenvaltiot ja komissio pyrkivät tahoillaan varmistamaan miesten ja naisten tasapuolisen edustuksen hallintoneuvostossa.”
b)
korvataan 3 kohta seuraavasti:
”3. Jäsenten toimikausi on neljä vuotta. Sama henkilö voidaan nimittää uudelleen.”
6)
Muutetaan 13 artikla korvaamalla 4 kohta seuraavasti:
”4. Hallintoneuvosto voi, jos kyseessä on luottamuksellinen aihe tai eturistiriita, päättää käsitellä tiettyjä esityslistansa kohtia ilman asianomaisten jäsenten läsnäoloa. Tämän säännöksen soveltamisesta annetaan yksityiskohtaiset säännöt työjärjestyksessä.”
7)
Muutetaan 15 artikla seuraavasti:
a)
korvataan 2 kohdan a ja b alakohta seuraavasti:
”a)
hän laatii viraston monivuotisen strategian ja toimittaa sen komissiota kuultuaan hallintoneuvostolle vähintään kahdeksan viikkoa ennen asiaa koskevaa hallintoneuvoston kokousta ottaen huomioon hallintoneuvoston jäsenten esittämät näkökannat ja ehdotukset;
a a)
hän laatii viraston monivuotisen henkilöstösuunnitelman ja toimittaa sen komissiota kuultuaan hallintoneuvostolle vähintään neljä viikkoa ennen asiaa koskevaa hallintoneuvoston kokousta;
a b)
hän laatii viraston vuotuisen työohjelman, jossa ilmoitetaan kuhunkin toimintoon kaavaillut henkilöresurssit ja varat, sekä yksityiskohtaisen suunnitelman pilaantumista koskeviksi viraston valmius- ja torjuntatoimiksi ja toimittaa ne komissiota kuultuaan hallintoneuvostolle vähintään kahdeksan viikkoa ennen asiaa koskevaa hallintoneuvoston kokousta ottaen huomioon hallintoneuvoston jäsenten esittämät näkökannat ja ehdotukset. Hän toteuttaa tarvittavat toimenpiteet niiden täytäntöönpanemiseksi. Hän vastaa kaikkiin 10 artiklan 2 kohdan c alakohdan mukaisiin jäsenvaltion avunpyyntöihin;
b)
hän päättää suorittaa 3 artiklassa tarkoitettuja vierailuja ja tarkastuskäyntejä komissiota kuultuaan ja noudattaen hallintoneuvoston 10 artiklan 2 kohdan g alakohdan mukaisesti vahvistamaa vierailuja koskevaa menettelyä;
b a)
hän voi tehdä viraston toimialoilla toimivien muiden elinten kanssa hallinnollisia järjestelyitä edellyttäen, että järjestelyä koskeva ehdotus on toimitettu hallintoneuvostolle kuulemista varten ja että hallintoneuvosto ei vastusta sitä neljän viikon kuluessa.”
b)
korvataan 2 kohdan d alakohta seuraavasti:
”d)
hän organisoi tehokkaan seurantajärjestelmän, jonka avulla viraston työn tuloksia voidaan verrata sille tässä asetuksessa asetettuihin tavoitteisiin ja tehtäviin. Tätä varten hän laatii yhteisymmärryksessä komission ja hallintoneuvoston kanssa yksilöllisesti suunniteltuja tulosindikaattoreita, joiden avulla voidaan arvioida saavutettuja tuloksia tehokkaasti. Hän varmistaa, että viraston organisaatiorakennetta mukautetaan säännöllisesti muuttuviin tarpeisiin käytettävissä olevien taloudellisten ja henkilöresurssien puitteissa. Pääjohtaja valmistelee tältä pohjalta vuosittain luonnoksen yleiskertomukseksi ja toimittaa sen hallintoneuvoston tarkasteltavaksi. Kertomukseen sisältyy erityinen jakso, joka koskee pilaantumista koskevia viraston valmius- ja torjuntatoimia koskevan yksityiskohtaisen suunnitelman taloudellista täytäntöönpanoa, ja siinä luodaan katsaus kaikkien kyseisen suunnitelman nojalla rahoitettujen toimien tilanteeseen. Hän luo tunnustettujen ammatillisten vaatimusten mukaiset säännölliset arviointimenettelyt;”
c)
kumotaan 2 kohdan g alakohta;
d)
korvataan 3 kohta seuraavasti:
”3. Pääjohtaja antaa tarvittaessa Euroopan parlamentille ja neuvostolle selvityksen tehtäviensä hoitamisesta.
Hän esittää erityisesti monivuotisen strategian ja vuosittaisen työohjelman valmistelua koskevan tilannekatsauksen.”
8)
Korvataan 16 artikla seuraavasti:
”16 artikla
Pääjohtajan ja osastopäälliköiden nimittäminen ja erottaminen
1. Hallintoneuvosto nimittää ja erottaa pääjohtajan. Pääjohtaja nimitetään viideksi vuodeksi ansioiden ja asiakirjoin osoitetun hallinnollisen ja johtamiskyvyn sekä 1 artiklassa tarkoitetuilla aloilla hankitun asiakirjoin osoitetun kokemuksen perusteella sen jälkeen, kun 10 artiklassa tarkoitettua tarkkailijaa on kuultu. Pääjohtaja nimitetään komission ehdottamien vähintään kolmen hakijan luettelosta, joka perustuu Euroopan unionin virallisessa lehdessä ja muualla julkaistua kiinnostuksenilmaisupyyntöä seuraavaan avoimeen kilpailuun. Hallintoneuvoston valitsema ehdokas voidaan kutsua antamaan lausunto Euroopan parlamentin toimivaltaiselle valiokunnalle ja vastaamaan sen jäsenten esittämiin kysymyksiin. Hallintoneuvosto käsittelee erottamista, jos komissio taikka kolmannes hallintoneuvoston jäsenistä sitä pyytää. Hallintoneuvosto tekee päätöksensä nimittämisestä tai erottamisesta kaikkien äänivaltaisten jäsentensä neljän viidesosan enemmistöllä.
2. Hallintoneuvosto voi komission ehdotuksesta arviointikertomuksen huomioon ottaen jatkaa kerran pääjohtajan toimikautta enintään neljällä vuodella. Hallintoneuvosto tekee päätöksensä kaikkien äänivaltaisten jäsentensä neljän viidesosan enemmistöllä. Hallintoneuvoston on ilmoitettava Euroopan parlamentille aikeestaan jatkaa pääjohtajan toimikautta. Pääjohtaja voidaan toimikauden jatkamista edeltävän kuukauden aikana kutsua antamaan lausunto Euroopan parlamentin toimivaltaiselle valiokunnalle ja vastaamaan sen jäsenten esittämiin kysymyksiin. Jos toimikautta ei jatketa, pääjohtaja jatkaa tehtävässään seuraajansa nimittämiseen asti.
3. Pääjohtajaa voi avustaa yksi tai useampi osastopäällikkö. Pääjohtajan ollessa poissa tai estynyt yksi osastopäälliköistä hoitaa hänen tehtäviään.
4. Osastopäälliköt nimitetään ansioiden ja asiakirjoin osoitettujen hallinnollisten ja johtamistaitojen sekä ammatillisen pätevyyden ja 1 artiklassa tarkoitetuilla aloilla hankitun kokemuksen perusteella. Pääjohtaja nimittää ja erottaa osastopäälliköt saatuaan hallintoneuvostolta myönteisen lausunnon.”
9)
Muutetaan 18 artikla seuraavasti:
a)
korvataan 1 kohdan c alakohta seuraavasti:
”c)
julkaisuista, koulutuksesta ja/tai muista viraston tarjoamista palveluista perittävistä palkkioista ja maksuista.”
b)
korvataan 3 kohta seuraavasti:
”3. Pääjohtaja laatii toimintoperusteisen budjetoinnin perusteella esityksen viraston seuraavan varainhoitovuoden tuloja ja menoja koskevaksi ennakkoarvioksi ja toimittaa sen sekä henkilöstötaulukkoa koskevan esityksen hallintoneuvostolle.”;
c)
korvataan 7 ja 8 kohta seuraavasti:
”7. Komissio toimittaa ennakkoarvion Euroopan unionin yleistä talousarviota koskevan esityksen yhteydessä Euroopan parlamentille ja neuvostolle, jäljempänä yhdessä ’budjettivallan käyttäjä’.
8. Ennakkoarvion perusteella komissio sisällyttää arviot, joita se pitää henkilöstötaulukon ja yleisestä talousarviosta maksettavan tuen määrän osalta välttämättöminä, Euroopan unionin yleistä talousarviota koskevaan esitykseen ja toimittaa sen budjettivallan käyttäjälle Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 314 artiklan mukaisesti ja liittää oheen kuvauksen ja perustelut kaikista viraston ennakkoarvion ja yleisestä talousarviosta maksettavan tuen välisistä poikkeuksista.”
d)
korvataan 10 kohta seuraavasti:
”10. Hallintoneuvosto vahvistaa talousarvion. Siitä tulee lopullinen, kun Euroopan unionin yleinen talousarvio on lopullisesti vahvistettu. Tarvittaessa sitä mukautetaan vastaavasti yhdessä vuotuisen työohjelman kanssa.”
10)
Korvataan 22 artikla seuraavasti:
”22 artikla
Arviointi
1. Hallintoneuvosto teettää säännöllisin väliajoin ja vähintään joka viides vuosi riippumattoman ulkopuolisen arvioinnin tämän asetuksen täytäntöönpanosta. Komissio antaa virastolle kaikki tiedot, joita tämä pitää tarpeellisina arviointia varten.
2. Arvioinnissa arvioidaan tämän asetuksen vaikutusta sekä viraston ja sen työskentelytapojen hyödyllisyyttä, asianmukaisuutta, saavutettua lisäarvoa ja tehokkuutta. Arvioinnissa otetaan huomioon eri osapuolten näkökannat sekä eurooppalaisella että kansallisella tasolla. Siinä on erityisesti käsiteltävä mahdollista tarvetta muuttaa viraston tehtäviä. Hallintoneuvosto laatii yksityiskohtaiset ohjeet yhteisymmärryksessä komission kanssa asianomaisia osapuolia kuultuaan.
3. Hallintoneuvosto saa arvioinnin ja antaa tämän asetuksen, viraston ja sen työskentelytapojen muuttamista koskevia suosituksia komissiolle. Komissio toimittaa sekä arvioinnin tulokset että suositukset Euroopan parlamentille ja neuvostolle, ja ne julkaistaan. Tarvittaessa niihin sisällytetään toimintasuunnitelma ja sen aikataulu.”
11)
Lisätään artikla seuraavasti:
”22 a artikla
Edistymiskertomus
Komissio toimittaa 2 päivään maaliskuuta 2018 mennessä ja 22 artiklassa tarkoitetun arviointikertomuksen huomioon ottaen Euroopan parlamentille ja neuvostolle kertomuksen, jossa selvitetään, miten virasto on hoitanut tällä asetuksella säädetyt lisävastuunsa, jotta voitaisiin määrittää lisää tehokkuushyötyjä ja päättää tarvittaessa uusista tavoitteiden ja tehtävien muutoksista.”
12)
Kumotaan 23 artikla.
2 artikla
Voimaantulo
Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Strasbourgissa 15 päivänä tammikuuta 2013.