ROZHODNUTÍ RADY 2013/668/SZBP
ze dne 18. listopadu 2013
na podporu činností Světové zdravotnické organizace týkajících se biologické bezpečnosti a ochrany v rámci strategie Evropské unie proti šíření zbraní hromadného ničení
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na čl. 26 odst. 2 a čl. 31 odst. 1 této smlouvy,
s ohledem na návrh vysoké představitelky Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Evropská rada přijala dne 12. prosince 2003 strategii EU proti šíření zbraní hromadného ničení (dále jen „strategie EU“), jejíž kapitola III obsahuje seznam opatření pro boj proti tomuto šíření.
(2)
Unie aktivně provádí výše uvedenou strategii EU a uplatňuje opatření uvedená v kapitole III této strategie, zejména opatření související s posílením, prováděním a univerzální platností Úmluvy o zákazu vývoje, výroby a hromadění zásob bakteriologických (biologických) a toxinových zbraní a o jejich zničení (dále jen „úmluva“).
(3)
Na šesté (2006) a sedmé (2011) hodnotící konferenci úmluvy prosazovala Unie plné dodržování všech ustanovení této úmluvy všemi smluvními státy a případné posílení vnitrostátních prováděcích opatření, včetně trestněprávních předpisů, a kontrolu patogenních mikroorganismů a toxinů v rámci úmluvy.
(4)
Dne 14. dubna 2008 přijala Rada společnou akci 2008/307/SZBP (1). Světová zdravotnická organizace (WHO) tuto společnou akci úspěšně provedla do 31. prosince 2011.
(5)
Dne 11. prosince 2008 přijala Rada „nové pokyny pro činnost“ za účelem posílení strategie EU. Kapitola IV strategie EU vyjadřuje podporu Unie koordinovanému a vzájemně se doplňujícímu přístupu k otázkám biologické bezpečnosti a biologického zabezpečení, který zaručí optimální řízení, zejména biologických rizik a hrozeb.
(6)
Dne 18. července 2011 přijala Rada rozhodnutí 2011/429/SZBP (2), v kterém vyjádřila podporu Unie vypracovávání vnitrostátních regulačních rámců, zejména pro biologickou bezpečnost a ochranu.
(7)
Sedmá hodnotící konference znovu zdůraznila závazek smluvních států přijmout nezbytná vnitrostátní opatření podle článků I, III a IV úmluvy za účelem zajištění bezpečnosti a ochrany mikrobiálních či jiných biologických činitelů nebo toxinů v laboratořích a jiných zařízeních i během přepravy, jakož i za účelem zabránění neoprávněnému přístupu k těmto činitelům a toxinům a jejich neoprávněnému odstranění. Konference rovněž naléhavě vyzvala smluvní státy, které mají odpovídající zkušenosti s právními předpisy a správními opatřeními v oblasti provádění ustanovení úmluvy, aby poskytly pomoc jiným státům, jež jsou stranami úmluvy, pokud o to požádají. Konference podpořila tuto pomoc na regionálním základě.
(8)
V souvislosti s článkem VII úmluvy sedmá hodnotící konference rovněž poznamenala, že vnitrostátní připravenost smluvních států přispívá k mezinárodním kapacitám pro reakci na výskyt nemocí, včetně těch, jež jsou způsobeny údajným použitím biologických a toxinových zbraní, a k vyšetřování a zmírnění těchto výskytů.
(9)
V souvislosti s článkem X úmluvy sedmá hodnotící konference vybídla smluvní státy, aby i nadále posilovaly stávající mezinárodní organizace a sítě, zejména ty, jež patří ke Světové zdravotnické organizaci (WHO), Organizaci OSN pro výživu a zemědělství (FAO), Světové organizaci pro zdraví zvířat (OIE) a Mezinárodní úmluvě o ochraně rostlin (IPPC).
(10)
Dne 15. června 2007 vstoupily v platnost Mezinárodní zdravotnické předpisy (dále jen „MZP“). Upravují pohyb a kontrolu výskytu infekčních nemocí a reakci na ně, bez ohledu na jejich původ, a vyžadují od států, jež jsou členy WHO, aby vybudovaly klíčové kapacity v laboratořích a zajistily dozor, který umožní provádění MZP. Sekretariát WHO je odhodlán podporovat členské státy WHO v provádění jejich vnitrostátních plánů týkajících se MZP prostřednictvím svého ústředí a regionálních úřadů WHO. Program WHO pro snižování biologických rizik poskytuje pokyny k tomu, jak by laboratoře měly fungovat, a to prostřednictvím normativních předpisů, pracovních seminářů a školení o postupech pro biologickou bezpečnost, biologickou ochranu v laboratořích a kodexech chování pro odpovědný výzkum v oblasti biologických věd. Tento program hraje rovněž roli v procesu vytváření pokynů OSN o přenosu infekčních látek. Podle MZP mají v oblasti připravenosti na biologické, chemické, radiační a jaderné hrozby svou roli laboratoře veřejného zdravotnictví. Definice biologické bezpečnosti a ochrany v laboratořích jsou obsaženy v příručce Světové zdravotnické organizace WHO „Laboratory Bio-safety Manual, 3. vyd. (2004)“ a v pokynech „Bio-risk Management, Laboratory Bio-security Guidance (2006)“.
(11)
WHO je jedinou provádějící organizací, jež disponuje odborností, hlubokými znalostmi, personálem, strukturou a zdroji umožňujícími provádět projekty a činnosti stanovené v tomto rozhodnutí Rady.
(12)
Dohledem nad řádným řízením finančního příspěvku Unie je pověřena Komise,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
1. Za účelem okamžitého a praktického uplatňování významných prvků strategie EU přispívá Unie k provádění rozhodnutí učiněných smluvními státy na sedmé hodnotící konferenci úmluvy, a to s těmito cíli:
-
zajistit bezpečnost a ochranu mikrobiálních či jiných biologických činitelů či toxinů v laboratořích a jiných zařízeních, případně i během přepravy, za účelem zabránění neoprávněnému přístupu k těmto činitelům a toxinům a jejich neoprávněnému odstranění,
-
prosazovat postupy pro snižování biologických rizik a informovanost o nich, včetně biologické bezpečnosti a ochrany, bioetiky a připravenosti na úmyslné zneužití biologických činitelů a toxinů, a to prostřednictvím mezinárodní spolupráce v této oblasti.
2. Projekty, které odpovídají opatřením strategie EU, jsou projekty, jejichž cílem je:
-
prosazování řízení biologických rizik v laboratořích prostřednictvím celostátních a subregionálních informačních činností,
-
vytvoření vnitrostátních strategií pro řízení biologických rizik v laboratořích zaměřených na odvrácení těchto rizik (ukázkový vzor pro země).
Podrobný popis těchto projektů je obsažen v příloze.
Článek 2
1. Za provádění tohoto rozhodnutí odpovídá vysoký představitel Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku (dále jen „vysoký představitel“).
2. Technickým prováděním činností uvedených v článku 1 je pověřena WHO. Tento úkol vykonává na odpovědnost vysokého představitele. Za tímto účelem uzavře vysoký představitel s WHO nezbytná ujednání.
Článek 3
1. Finanční referenční částka na provádění projektů uvedených v čl. 1 odst. 2 činí 1 727 000 EUR.
2. Výdaje financované částkou stanovenou v odstavci 1 jsou spravovány v souladu s postupy a pravidly, kterými se řídí souhrnný rozpočet Unie.
3. Komise dohlíží nad řádnou správou výdajů uvedených v odstavci 1. Za tímto účelem uzavře s WHO dohodu o financování. V této dohodě o financování se stanoví, že WHO zajistí viditelnost příspěvku Unie úměrnou jeho výši.
4. Komise usiluje o uzavření finanční dohody uvedené v odstavci 3 co nejdříve po vstupu tohoto rozhodnutí v platnost. Informuje Radu o veškerých obtížích v tomto procesu a o dni uzavření uvedené dohody o financování.
Článek 4
Vysoký představitel podává Radě zprávy o provádění tohoto rozhodnutí na základě pravidelných zpráv vypracovávaných WHO. Na základě těchto zpráv provádí Rada hodnocení. Komise poskytuje informace o finančních aspektech projektů uvedených v čl. 1 odst. 2.
Článek 5
1. Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.
2. Toto rozhodnutí pozbývá platnosti 24 měsíců ode dne uzavření dohody o financování uvedené v čl. 3 odst. 3. Pozbývá však platnosti šest měsíců ode dne přijetí, nebude-li v této lhůtě uzavřena uvedená dohoda o financování.
V Bruselu dne 18. listopadu 2013.
NEUVOSTON PÄÄTÖS 2013/668/YUTP,
annettu 18 päivänä marraskuuta 2013,
Maailman terveysjärjestön toimien tukemiseksi bioturvallisuuden ja biomateriaalien suojaamisen alalla joukkotuhoaseiden leviämisen vastaisen Euroopan unionin strategian puitteissa
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionista tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 26 artiklan 2 kohdan ja 31 artiklan 1 kohdan,
ottaa huomioon unionin ulkoasioiden ja turvallisuuspolitiikan korkean edustajan ehdotuksen,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Eurooppa-neuvosto hyväksyi 12 päivänä joulukuuta 2003 joukkotuhoaseiden leviämisen vastaisen EU:n strategian, jäljempänä ’EU:n strategia’, jonka III luku käsittää luettelon toimenpiteistä joukkotuhoaseiden leviämisen torjumiseksi.
(2)
Unioni panee aktiivisesti täytäntöön EU:n strategiaa ja toteuttaa sen III luvussa lueteltuja toimenpiteitä, erityisesti bakteriologisten (biologisten) ja toksiiniaseiden kehittämisen, tuottamisen ja varastoimisen kieltämiseksi ja niiden hävittämiseksi tehdyn yleissopimuksen, jäljempänä ’biologisten aseiden kieltosopimus’, vahvistamiseen, täytäntöönpanoon ja maailmanlaajuiseen soveltamiseen liittyviä toimenpiteitä.
(3)
Unioni kannusti biologisten aseiden kieltosopimuksen kuudennessa tarkistuskonferenssissa vuonna 2006 ja seitsemännessä tarkistuskonferenssissa vuonna 2011 kaikkia sopimusvaltioita noudattamaan täysimääräisesti biologisten aseiden kieltosopimuksen kaikkia määräyksiä ja tarvittaessa vahvistamaan kansallisia täytäntöönpanotoimenpiteitä, myös rikoslainsäädäntöä, sekä huolehtimaan patogeenisten mikro-organismien ja toksiinien valvonnasta biologisten aseiden kieltosopimuksen puitteissa.
(4)
Neuvosto hyväksyi 14 päivänä huhtikuuta 2008 yhteisen toiminnan 2008/307/YUTP (1). Maailman terveysjärjestö (WHO) toteutti menestyksekkäästi kyseistä yhteistä toimintaa 31 päivään joulukuuta 2011.
(5)
Neuvosto hyväksyi 11 päivänä joulukuuta 2008”uudet toimintalinjat” EU:n strategian vahvistamiseksi. EU:n strategian IV luvussa säädetään unionin tuesta yhteensovitetulle ja täydentävälle lähestymistavalle bioturvallisuutta koskeviin ja biouhkilta suojautumiseen liittyviin ongelmiin; tällä lähestymistavalla taataan erityisesti biologisten riskien ja uhkien paras mahdollinen hallinta.
(6)
Neuvosto hyväksyi 18 päivänä heinäkuuta 2011 päätöksen 2011/429/YUTP (2), jossa säädetään unionin tuesta kansallisten sääntelypuitteiden laatimiselle erityisesti bioturvallisuuden ja biomateriaalien suojaamisen alalla.
(7)
Seitsemännessä tarkistuskonferenssissa vahvistettiin jälleen sopimusvaltioiden sitoumus toteuttaa biologisten aseiden kieltosopimuksen 1, 3 ja 4 artiklan edellyttämät kansalliset toimenpiteet mikrobisten aineiden tai muiden biologisten aineiden tai toksiinien turvallisuuden ja suojaamisen varmistamiseksi laboratorioissa ja muissa tiloissa, myös niiden kuljetuksen aikana, sekä kyseisten aineiden ja toksiinien luvattoman käytön ja luvattoman siirtämisen estämiseksi. Lisäksi konferenssissa kehotettiin niitä sopimusvaltioita, joilla on asiaankuuluvaa kokemusta biologisten aseiden kieltosopimuksen määräysten täytäntöönpanoa koskevista oikeudellisista ja hallinnollisista toimenpiteistä, avustamaan pyynnöstä muita sopimusvaltioita. Konferenssissa kannustettiin antamaan tällaista apua alueellisesti.
(8)
Lisäksi seitsemännessä tarkistuskonferenssissa pantiin biologisten aseiden kieltosopimuksen 7 artiklan osalta merkille, että sopimusvaltioiden kansallisella varautumisella edistetään kansainvälisiä valmiuksia reagoida tautien puhkeamisiin sekä tutkia ja hillitä niitä, mukaan lukien biologisten tai toksiiniaseiden väitetystä käytöstä johtuva tautien puhkeaminen.
(9)
Seitsemännessä tarkistuskonferenssissa sopimusvaltioita kannustettiin biologisten aseiden kieltosopimuksen 10 artiklan puitteissa lujittamaan edelleen olemassa olevia kansainvälisiä järjestöjä ja verkostoja, erityisesti niitä, jotka liittyvät WHO:hon, elintarvike- ja maatalousjärjestöön (FAO), Kansainväliseen eläintautivirastoon (OIE) ja kansainväliseen kasvinsuojeluyleissopimukseen (IPPC).
(10)
Kansainvälinen terveyssäännöstö tuli voimaan 15 päivänä kesäkuuta 2007. Sillä säännellään tarttuvien tautien puhkeamisen leviämistä sekä niiden valvontaa ja niiden johdosta toteutettavia toimia tautien alkuperästä riippumatta, ja siinä edellytetään, että WHO:n jäsenvaltiot luovat tarttuvien tautien vastustamista koskevan kansanterveyden laboratorioita ja valvontaa koskevat keskeiset valmiudet kansainvälisen terveyssäännöstön täytäntöönpanoa varten. WHO:n sihteeristö on sitoutunut tukemaan WHO:n jäsenvaltioita näiden pannessa täytäntöön kansainvälistä terveyssäännöstöä koskevat kansalliset suunnitelmansa WHO:n päätoimipaikan ja sen aluetoimistojen kautta. WHO:n bioriskien vähentämisen hallintaohjelma antaa ohjausta siitä, miten laboratorioiden tulisi laatia normatiivisia ohjeita sekä järjestää työpajoja ja koulutusta bioturvallisuuskäytännöistä, laboratorioiden biomateriaalien suojaamisesta ja vastuullisen biotieteellisen tutkimuksen käytännesäännöistä. Se on myös mukana tartuntavaarallisten aineiden kuljetusta koskevien YK:n ohjeiden laatimisessa. Kansainvälisen terveyssäännöstön mukaan kansanterveyslaboratorioiden tehtäviin kuuluu valmius käsitellä biologisia, kemiallisia, radioaktiivisia ja ydinaseisiin liittyviä uhkia. Bioturvallisuutta ja laboratorioiden biomateriaalien suojaamista koskevat määritelmät sisältyvät WHO:n laboratorioiden bioturvallisuuskäsikirjaan (3. painos, 2004) ja bioriskien hallintaa ja laboratorioiden biomateriaalien suojaamista koskeviin ohjeisiin (2006).
(11)
WHO on ainoa täytäntöönpaneva järjestö, jolla on sellaista asiantuntemusta ja perusteellista tietoa sekä sellainen henkilöstö, rakenne ja resurssit, joiden avulla tämän neuvoston päätöksen mukaiset hankkeet ja toimet voidaan toteuttaa.
(12)
Komissiolle annetaan tehtäväksi unionin rahoitusosuuden asianmukaisen täytäntöönpanon valvonta,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
1. EU:n strategian asiaankuuluvien osien panemiseksi välittömästi ja tosiasiallisesti täytäntöön unioni osallistuu biologisten aseiden kieltosopimuksen seitsemännessä tarkistuskonferenssissa sopimusvaltioiden tekemien päätösten täytäntöönpanoon ja pyrkii seuraaviin tavoitteisiin:
-
mikrobisten aineiden tai muiden biologisten aineiden tai toksiinien turvallisuuden ja suojaamisen varmistaminen laboratorioissa ja muissa tiloissa, myös tarvittaessa kuljetuksen aikana, tarkoituksena kyseisten aineiden ja toksiinien luvattoman käytön ja luvattoman siirtämisen estäminen;
-
bioriskien vähentämistä koskevien käytäntöjen edistäminen ja bioriskeistä tiedottaminen, mukaan lukien bioturvallisuus, biomateriaalien suojaaminen ja bioetiikka, sekä varautuminen biologisten aineiden ja toksiinien tarkoitukselliseen väärinkäyttöön osallistumalla alan kansainväliseen yhteistyöhön.
2. Hankkeet vastaavat EU:n strategiaan sisältyviä toimenpiteitä silloin, kun niiden tavoitteena on:
-
edistää kansallisella ja osa-alueellisella tiedotustoiminnalla laboratorioiden bioriskien hallintaa;
-
kehittää laboratorioiden bioriskien hallintaa koskevia kansallisia strategioita biologisten riskien torjumiseksi (malli eri maille).
Yksityiskohtainen kuvaus kyseisistä hankkeista on liitteessä.
2 artikla
1. Unionin ulkoasioiden ja turvallisuuspolitiikan korkea edustaja, jäljempänä ’korkea edustaja’, vastaa tämän päätöksen täytäntöönpanosta.
2. Edellä 1 artiklassa tarkoitettujen toimien teknisestä toteutuksesta vastaa WHO. Se hoitaa tehtäväänsä korkean edustajan alaisuudessa. Tätä varten korkea edustaja sopii tarvittavista järjestelyistä WHO:n kanssa.
3 artikla
1. Rahoitusohje 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen hankkeiden toteuttamiselle on 1 727 000 euroa.
2. Edellä 1 kohdassa vahvistetusta määrästä rahoitettuja menoja hallinnoidaan unionin yleiseen talousarvioon sovellettavien menettelyjen ja sääntöjen mukaisesti.
3. Komissio valvoo 1 kohdassa tarkoitettujen menojen asianmukaista hallinnointia. Tätä varten se tekee WHO:n kanssa rahoitussopimuksen. Kyseisessä rahoitussopimuksessa määrätään, että WHO:n on varmistettava unionin rahoitusosuudelle sen määrää vastaava näkyvyys tämän päätöksen liitteessä säädetyn mukaisesti.
4. Komissio pyrkii tekemään 3 kohdassa tarkoitetun rahoitussopimuksen mahdollisimman pian tämän päätöksen voimaantulon jälkeen. Se ilmoittaa neuvostolle mahdollisista vaikeuksista kyseisessä prosessissa ja rahoitussopimuksen tekopäivästä.
4 artikla
Korkea edustaja tiedottaa neuvostolle tämän päätöksen täytäntöönpanosta WHO:n säännöllisesti laatimien raporttien perusteella. Raportteja käytetään neuvoston suorittaman arvioinnin perustana. Komissio antaa tietoja 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen hankkeiden rahoitukseen liittyvistä näkökohdista.
5 artikla
1. Tämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se hyväksytään.
2. Tämän päätöksen voimassaolo päättyy 24 kuukauden kuluttua 3 artiklan 3 kohdassa tarkoitetun rahoitussopimuksen tekemisestä. Tämän päätöksen voimassaolo päättyy kuitenkin kuuden kuukauden kuluttua sen hyväksymisestä, jos rahoitussopimusta ei ole tehty siihen mennessä.
Tehty Brysselissä 18 päivänä marraskuuta 2013.