NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 1067/2013
ze dne 30. října 2013,
kterým se mění nařízení (ES) č. 1881/2006, pokud jde o maximální limity kontaminujících látek, a to dioxinů, PCB s dioxinovým efektem a PCB bez dioxinového efektu v játrech suchozemských zvířat
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 315/93 ze dne 8. února 1993, kterým se stanoví postupy Společenství pro kontrolu kontaminujících látek v potravinách (1), a zejména na čl. 2 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení Komise (ES) č. 1881/2006 ze dne 19. prosince 2006, kterým se stanoví maximální limity některých kontaminujících látek v potravinách (2), stanoví maximální limity pro dioxiny a polychlorované bifenyly s dioxinovým efektem v řadě potravin včetně jater některých suchozemských zvířat.
(2)
Vědecký výbor pro kontaminující látky v potravinovém řetězci (Výbor) Evropského úřadu pro bezpečnost potravin (EFSA) přijal 5. července 2011 na žádost Komise stanovisko k posouzení rizika pro veřejné zdraví v souvislosti s výskytem vysokých hladin dioxinů a PCB s dioxinovým efektem v játrech ovcí a jelenovitých (3).
(3)
Na žádost Komise by mělo stanovisko určit, zda může u spotřebitelů z podskupin obyvatelstva, které tyto výrobky konzumují (nadměrní konzumenti, lidé se zvláštními požadavky na stravu), dojít ke zvýšení zdravotního rizika. Stanovisko by také mělo posoudit možné příčiny výskytu zvýšených hladin dioxinů a PCB s dioxinovým efektem v játrech ovcí a jelenovitých a poskytnout vědecké informace o tom, zda by bylo v budoucnosti vhodné stanovit regulační hodnoty v játrech na základě výrobku, ne na základě obsahu tuku.
(4)
Výbor dospěl k závěru, že pravidelná konzumace ovčích jater by vedla k nárůstu expozice dioxinům a PCB s dioxinovým efektem v průměru přibližně o 20 %. V ojedinělých případech by mohla konzumace ovčích jater vést k příjmům převyšujícím tolerovatelný týdenní příjem těchto kontaminujících látek. Výbor dospěl k závěru, že častá konzumace ovčích jater, zejména u žen v plodném věku a dětí, může představovat zdravotní riziko.
(5)
Dále výbor dospěl k závěru, že půda a sedimenty jsou přirozenými zásobárnami dioxinů a PCB. Přenos dioxinů a PCB s dioxinovým efektem z půdy na rostliny přes kořenový systém je však celkově zanedbatelný. V minulých několika letech byly v řadě vzorků ovčích jater z různých zemí Evropy zjištěny vysoké koncentrace dioxinů a PCB, i když nebyly spojeny s konkrétními zdroji kontaminace. V případě ovcí je hlavním způsobem expozice pastva. Při pastvě mohou ovce přijmout i půdu, a to buď skrze částice, které ulpěly na rostlinách, nebo přímo při konzumaci pastvinné vegetace blízko povrchu země. Příjem půdy je značně proměnlivý a velmi se liší v závislosti na ročním období: průměrný příjem půdy činí podle zjištění asi 8 % z příjmu sušiny. Celkově může příjem půdy podstatně zvýšit expozici ovcí dioxinům a PCB. O přenosu dioxinů nebo PCB z krmiva do ovčích jater je k dispozici jen omezené množství údajů. V závislosti na polychlorovaném dibenzo-p-dioxinu (PCDD), polychlorovaném dibenzofuranu (PCDF) nebo kongenerech PCB se zaznamenané přenosové poměry pohybovaly mezi 5 a 175 a byly asi čtyřikrát vyšší v játrech než v mase nebo ledvinách.
(6)
Úřad EFSA dospěl k závěru, že ovčí játra jsou významným orgánem k ukládání dioxinů a PCB. Rozdíly v metabolismu by částečně mohly vysvětlit poměrně vysoké ukládání dioxinů a podobných sloučenin v játrech ovcí ve srovnání se skotem.
(7)
Dále úřad EFSA dospěl k závěru, že i kdyby byla možná sekvestrace jater a výskyt dioxinů a PCB by nebyl úplně spojen s tukovým podílem jater, nemělo by to žádný vliv na výsledek, ať už vyjádřený v poměru k tuku nebo čerstvé tkáni, protože veškeré dioxiny a PCB se extrahují analytickým postupem, bez ohledu na to, v jaké části jater se vyskytují.
(8)
Komise požádala referenční laboratoř Evropské unie (EURL) pro dioxiny a PCB v krmivech a potravinách, aby přezkoumala, jaký vliv mají různé metody extrakce na hladiny dioxinů a PCB v játrech ovcí s ohledem na uvedení analytického výsledku v poměru k tuku nebo čerstvé hmotnosti. Laboratoř EURL dospěla k závěru, že rozdíly v koncentracích dioxinů a PCB byly podstatně vyšší v poměru k tuku než v poměru k čerstvé hmotnosti. Koncentrace dioxinů a PCB v poměru k tuku v ovčích játrech závisely na použité metodě extrakce nebo rozpouštědlech, a tedy na výsledném obsahu tuku. Při porovnání výsledků v poměru k čerstvé hmotnosti byly hladiny dioxinů a PCB srovnatelné.
(9)
Aby byly zaručeny srovnatelné výsledky a zajištěn jednotný postup prosazování v celé Unii, pokud jde o dioxiny a PCB v játrech suchozemských zvířat, je proto vhodné stanovit maximální limity v poměru k čerstvé hmotnosti, jak už byly stanoveny pro rybí játra a výrobky z nich.
(10)
Je třeba zajistit, aby se tyto maximální limity nevztahovaly na potraviny, které jsou v souladu s právními předpisy uváděny na trh před datem použitelnosti.
(11)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Pozměňovací ustanovení
V příloze nařízení (ES) č. 1881/2006 se bod 5.2 nahrazuje tímto:
„5.2
Játra suchozemských zvířat uvedených v bodě 5.1 kromě jater ovcí a výrobků z nich
0,30 pg/g čerstvé hmotnosti
0,50 pg/g čerstvé hmotnosti
3,0 ng/g čerstvé hmotnosti
Ovčí játra a výrobky z nich
1,25 pg/g čerstvé hmotnosti
2,00 pg/g čerstvé hmotnosti
3,0 ng/g čerstvé hmotnosti“
Článek 2
Přechodná ustanovení
1. Toto nařízení se nepoužije na výrobky uvedené na trh před 1. lednem 2014 v souladu s ustanoveními použitelnými k tomuto datu.
2. Prokázat, kdy byly produkty uvedeny na trh, je úkolem hospodářského subjektu v potravinářském odvětví.
Článek 3
Vstup v platnost a použitelnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. ledna 2014.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 30. října 2013.
KOMISSION ASETUS (EU) N:o 1067/2013,
annettu 30 päivänä lokakuuta 2013,
asetuksen (EY) N:o 1881/2006 muuttamisesta maaeläinten maksassa vierasaineina olevien dioksiinien, dioksiinien kaltaisten PCB-yhdisteiden ja muiden kuin dioksiinien kaltaisten PCB-yhdisteiden enimmäismäärien osalta
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
EUROOPAN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon elintarvikkeissa olevia vieraita aineita koskevista yhteisön menettelyistä 8 päivänä helmikuuta 1993 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 315/93 (1) ja erityisesti sen 2 artiklan 3 kohdan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Tiettyjen elintarvikkeissa olevien vierasaineiden enimmäismäärien vahvistamisesta 19 päivänä joulukuuta 2006 annetussa komission asetuksessa (EY) N:o 1881/2006 (2) vahvistetaan dioksiinien ja dioksiinin kaltaisten polykloorattujen bifenyylien (PCB:t) enimmäismäärät eräissä elintarvikkeissa, muun muassa tiettyjen maaeläinten maksassa.
(2)
Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaisen, jäljempänä ’EFSA’, alainen elintarvikeketjun vierasaineita käsittelevä tiedelautakunta, jäljempänä ’vierasaineita käsittelevä tiedelautakunta’, antoi komission pyynnöstä 5 päivänä heinäkuuta 2011 lausunnon (3) lampaiden ja hirvieläinten maksassa olevien dioksiinien ja dioksiinin kaltaisten PCB:iden suurten määrien kansanterveydelle aiheuttamasta riskistä.
(3)
Komissio pyysi, että lausunnossa todettaisiin, voiko kyseisiä tuotteita nauttivien väestön alaryhmien (esimerkiksi suurkuluttajat ja erityisruokavaliota noudattavat) terveyteen kohdistuva riski kasvaa. Lausunnossa haluttiin tarkasteltavan myös mahdollisia syitä lampaiden ja hirvieläinten maksassa havaittuihin korkeisiin dioksiini- ja PCB-pitoisuuksiin sekä esitettävän tieteellisiä perusteluja sille, että tulevaisuudessa maksaa koskevat enimmäismäärät olisi vahvistettava tuotteessa olevien pitoisuuksien eikä rasvassa olevien pitoisuuksien perusteella.
(4)
Vierasaineita käsittelevän tiedelautakunnan päätelmänä oli, että lampaanmaksan säännöllinen nauttiminen lisäisi tausta-altistumista dioksiineille ja dioksiinin kaltaisille PCB:ille keskimäärin noin 20 prosenttia. Yksittäistapauksissa lampaanmaksan nauttiminen voisi johtaa kyseisten vierasaineiden suuriin saantimääriin, jotka ylittävät niiden siedettävän viikkosaannin (TWI). Vierasaineita käsittelevä tiedelautakunta totesi päätelmänään, että lampaanmaksan säännöllinen nauttiminen saattaa aiheuttaa mahdollisen terveysriskin erityisesti hedelmällisessä iässä oleville naisille sekä lapsille.
(5)
Lisäksi vierasaineita käsittelevä tiedelautakunta totesi, että dioksiineja ja PCB:itä on luonnollisesti varastoituneena maaperään ja sedimentteihin. Dioksiinien ja PCB:iden siirtymisellä maaperästä kasveihin juuriston kautta on tavallisesti vähän merkitystä. Viime vuosina useissa Euroopan maissa on havaittu lampaanmaksasta otetuissa näytteissä korkeita dioksiini- ja PCB-pitoisuuksia, joita ei kuitenkaan voida liittää mihinkään tiettyihin saastumislähteisiin. Lampailla yksi suuri altistumistekijä on laiduntaminen. Laiduntaessa ne voivat syödä maa-ainesta vihanneksiin tarttuneina hiukkasina tai suoraan nauttiessaan lähellä maan pintaa olevaa laidunkasvillisuutta. Maa-aineksen syöminen vaihtelee huomattavasti ja etenkin vuodenaikojen mukaan: saannin on raportoitu olevan keskimäärin 8 prosentin luokkaa kuiva-aineen saannista. Kokonaisuutena maa-aineksen syönnillä saattaa olla merkittävä vaikutus lampaan altistumiselle dioksiineille ja PCB:ille. Dioksiinien ja/tai PCB:iden siirtymisestä rehusta lampaanmaksaan on saatavissa vähän tietoa. Riippuen siitä, tarkasteltiinko polykloorattua dibentso-p-dioksiinia (PCDD), polykloorattua dibentsofuraania (PCDF) vai PCB-yhdisteitä, ilmoitetut siirtymissuhteet vaihtelivat 5:stä 175:een, ja ne olivat maksan osalta noin nelinkertaiset verrattuna lihaan tai munuaisiin.
(6)
EFSA totesi päätelmänään myös, että lampaanmaksa on elin, johon varastoituu paljon dioksiineja ja PCB:itä. Osasyynä siihen, että dioksiineja ja niihin liittyviä yhdisteitä varastoituu suhteellisesti enemmän lampaan kuin nautakarjan maksaan, saattavat olla aineenvaihdunnan erot.
(7)
EFSAn päätelmä oli, että vaikka hepaattista sekvestraatiota mahdollisesti tapahtuisi eivätkä kaikki dioksiinit ja PCB:t olisi maksan rasvaosassa, se ei vaikuttaisi tulokseen riippumatta siitä, ilmaistaanko pitoisuus rasvan vai tuorepainon perusteella, sillä analyysissä uutetaan kaikki dioksiinit ja PCB:t riippumatta siitä, missä osassa maksaa niitä esiintyy.
(8)
Komissio pyysi rehussa ja elintarvikkeissa olevia dioksiineja ja PCB:itä käsittelevää Euroopan unionin vertailulaboratoriota tutkimaan, miten erilaiset uuttamismenetelmät vaikuttavat lampaanmaksan dioksiini- ja PCB-tasoihin sen mukaan, ilmoitetaanko analyysitulokset rasvassa vai tuorepainossa olevan pitoisuuden perusteella. EURL:n päätelmän mukaan dioksiini- ja PCB-pitoisuuksien vaihtelu oli huomattavasti suurempaa rasvan kuin tuorepainon perusteella ilmoitettuna. Rasvassa olevan pitoisuuden mukaan ilmoitetut lampaanmaksan dioksiini- ja PCB-pitoisuudet riippuivat käytetystä uuttamismenetelmästä tai liuottimista ja näin ollen rasvapitoisuudesta. Kun verrattiin tuorepainon perusteella ilmoitettuja tuloksia, dioksiini- ja PCB-pitoisuudet olivat hyvin samankaltaisia.
(9)
Jotta voidaan varmistaa maaeläinten maksassa olevia dioksiineja ja PCB:itä koskevien tulosten vertailukelpoisuus ja sääntöjen noudattamisen yhdenmukainen valvonta koko unionissa, enimmäismäärät on näin ollen aiheellista vahvistaa tuorepainon perusteella, kuten kalanmaksan ja siitä johdettujen tuotteiden osalta on jo tehty.
(10)
On aiheellista säätää, että enimmäismääriä ei sovelleta elintarvikkeisiin, jotka on lainmukaisesti saatettu markkinoille ennen soveltamispäivää.
(11)
Tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat elintarvikeketjua ja eläinten terveyttä käsittelevän pysyvän komitean lausunnon mukaiset,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Säännösten muuttaminen
Korvataan asetuksen (EY) N:o 1881/2006 liitteessä oleva 5.2 kohta seuraavasti:
”5.2
Kohdassa 5.1 tarkoitettujen maaeläinten, lukuun ottamatta lammasta, maksa ja siitä johdetut tuotteet;
0,30 pg/g tuorepainoa
0,50 pg/g tuorepainoa
3,0 ng/g tuorepainoa
Lampaanmaksa ja siitä johdetut tuotteet
1,25 pg/g tuorepainoa
2,00 pg/g tuorepainoa
3,0 ng/g tuorepainoa”
2 artikla
Siirtymäsäännökset
1. Tätä asetusta ei sovelleta tuotteisiin, jotka on saatettu markkinoille ennen 1 päivää tammikuuta 2014 kyseisenä päivänä sovellettavien säännösten mukaisesti.
2. Elintarvikealan toimijan on todistettava, milloin tuotteet saatettiin markkinoille.
3 artikla
Voimaantulo ja soveltaminen
Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Sitä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2014.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 30 päivänä lokakuuta 2013.