PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) 2015/428
ze dne 10. března 2015,
kterým se mění nařízení (EHS) č. 2454/93 a nařízení (EU) č. 1063/2010, pokud jde o pravidla původu v souvislosti se systémem všeobecných celních preferencí a preferenčními celními opatřeními pro určité země a území
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství (1), a zejména na článek 247 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízením Komise (EHS) č. 2454/93 (2) ve znění nařízení (EU) č. 1063/2010 (3) a prováděcího nařízení (EU) č. 530/2013 (4) byl reformován způsob, jakým se pro účely unijního systému všeobecných celních preferencí (systému GSP) osvědčuje původ zboží. V rámci této reformy byl zaveden systém autocertifikace původu zboží vývozci, kteří jsou pro tyto účely registrováni zvýhodněnými zeměmi nebo členskými státy, přičemž zprovoznění tohoto systému bylo odloženo na 1. ledna 2017. Předmětná reforma vycházela ze skutečnosti, že vývozci nejlépe znají původ svých produktů, a je tak vhodné od nich vyžadovat, aby svým zákazníkům přímo poskytovali deklarace o původu. Aby mohly zvýhodněné země a členské státy vývozce registrovat, má Komise zavést elektronický systém registrovaných vývozců („systém REX“).
(2)
Došlo k vyjasnění dalších požadavků na systém REX. S ohledem na tyto požadavky je nutno upravit řadu ustanovení o pravidlech původu v rámci GSP.
(3)
Jednostranné celní preference na dovoz ze zvýhodněných zemí udělují i Norsko a Švýcarsko. V diskusích, které vedla Komise s Norskem a Švýcarskem v souladu se zmocněním, jež obdržela od Rady, aby s těmito dvěma zeměmi vyjednala nové znění stávajících dohod (5), pokud jde o vzájemné uznávání náhradních osvědčení o původu zboží a o rozšíření dvoustranné kumulace na materiály pocházející z Norska a Švýcarska, se strany dohodly, že systém registrovaných vývozců budou uplatňovat a používat i Norsko a Švýcarsko. Stejná možnost by se měla nabídnout Turecku, jakmile tato země splní určité podmínky stanovené v nařízení (EHS) č. 2454/93. S ohledem na výše uvedené by se měly provést potřebné úpravy, aby se zajistilo řádné fungování spolupráce mezi Unií, Norskem, Švýcarskem a Tureckem.
(4)
Dovozce používající deklaraci o původu by měl mít možnost si ověřit platnost čísla registrovaného vývozce, který tuto deklaraci vyhotovil. Údaje systému REX by proto měly být uvedeny na veřejně přístupných internetových stránkách.
(5)
Stávající pravidla ohledně systému registrovaných vývozců by měla být použitelná od 1. ledna 2017. Aby pravidla nebyla dotčena ve fázi jejich uplatňování, úpravy stanovené tímto nařízením by měly být použitelné před uvedeným datem.
(6)
Podle stávajících pravidel jsou k registraci způsobilí jen vývozci ve zvýhodněných zemích a v Unii. Jelikož Norsko, Švýcarsko a rovněž Turecko (až bude splňovat určité podmínky) mají uplatňovat systém registrovaných vývozců, jejich vývozci by také měli mít možnost se zaregistrovat, aby byli oprávněni vyhotovovat deklarace o původu v rámci dvoustranné kumulace nebo náhradní deklarace o původu v rámci přeposílání zboží.
(7)
Stávající pravidla týkající se lhůt pro zavedení systému REX dostatečně nezohledňují kapacitu zvýhodněných zemí, pokud jde o řízení registračního postupu a uplatňování systému od roku 2017. Proto by se měla až do 31. prosince 2019 (s možností prodloužení o šest měsíců) stanovit přechodná opatření a postupné zavádění. Od 30. června 2020 bude pro nárokování preferenčního celního zacházení v rámci systému GSP zapotřebí, aby byly součástí všech zásilek, jež budou obsahovat původní produkty a jejichž celková hodnota bude přesahovat 6 000 EUR, deklarace o původu vyhotovené registrovaným vývozcem.
(8)
Komise, příslušné orgány zvýhodněných zemí a celní orgány členských států, Norska, Švýcarska a Turecka (až tato země splní určité podmínky) potřebují mít přístup k údajům zaregistrovaným v systému. Aby se zajistila patřičná ochrana osobních údajů, měla by se stanovit podrobná pravidla, zejména pokud jde o rozsah přístupu k údajům a o účel jejich zpracovávání, a také právo vývozců na úpravu, výmaz či zablokování těchto údajů.
(9)
Toto nařízení by nemělo nijak ovlivnit úroveň ochrany fyzických osob v souvislosti se zpracováváním údajů podle ustanovení směrnice Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES (6) a vnitrostátních právních předpisů, jimiž se uvedená směrnice provádí, a zejména nemění povinnosti členských států spojené se zpracováváním údajů těmito státy podle směrnice 95/46/ES ani povinnosti orgánů a institucí Unie spojené se zpracováváním údajů těmito orgány a institucemi podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 (7) při plnění jejich úkolů.
(10)
Měla by být stanovena doba, po kterou se budou uchovávat údaje týkající se registrovaných vývozců, jejichž registrace bude zrušena, s přihlédnutím ke skutečné potřebě takové údaje uchovávat a k době pro uchovávání údajů, která je již vymezena v právních předpisech členských států.
(11)
Pravidla týkající se rozdělování zásilek by se měla upravit tak, aby bylo jasné, že rozdělování zásilek je možné jen tehdy, je-li prováděno vývozci nebo v jejich odpovědnosti.
(12)
Do podmínek pro zpětné vydávání osvědčení o původu zboží na tiskopise A by měla být doplněna situace, kdy se o konečném určení produktů rozhodne během přepravy či skladování produktů a po možném rozdělení.
(13)
Jelikož status některých zemí v rámci systému GSP se 1. ledna 2015 změnil ze zvýhodněné země na zemi způsobilou, příslušné orgány daných zemí již nebudou moci vydávat osvědčení na tiskopise A pro produkty pocházející z jiné země téhož regionálního sdružení, která je stále zvýhodněnou zemí, jak tomu bylo v souladu s čl. 86 odst. 4 druhým a třetím pododstavcem. Aby vývozci zboží ze zvýhodněných zemí mohli v období od 1. ledna 2015 až do vstupu tohoto nařízení v platnost dále nepřerušeně přepravovat své zboží po obvyklých obchodních trasách přes země se změněným statusem, změny pravidel týkajících se zpětného vydávání osvědčení na tiskopise A by se měly použít se zpětnou účinností od 1. ledna 2015.
(14)
Stávající pravidla, postupy a metody správní spolupráce použitelné až do okamžiku, kdy se začne uplatňovat systém registrovaných vývozců, stanoví, že pokud ověřovací postup nebo jiné dostupné informace naznačují, že jsou porušována pravidla původu, zvýhodněné země vývozu z vlastního podnětu nebo na žádost celních orgánů členských států provádí náležitá šetření. Stejná povinnost by měla dále platit i poté, co se systém registrovaných vývozců začne uplatňovat.
(15)
Za účelem zajištění právní jistoty by se měla přechodná pravidla ohledně uplatňování systému autocertifikace původu registrovanými vývozci, která jsou nyní stanovena v pozměňovacím nařízení (EU) č. 1063/2010, zapracovat přímo do nařízení (EHS) č. 2454/93.
(16)
Do části II přílohy 13a by se mělo vložit nové číslo harmonizovaného systému popisu a číselného označování zboží a pravidla s ním spojená, aby byly vzaty v úvahu oděvy jiné než pletené nebo háčkované (číslo 62), které však mají pletené nebo háčkované části.
(17)
Po doplnění španělštiny mezi jazyky, v nichž lze vyhotovovat deklaraci o původu, by měla být změněna příloha 13d, na niž se odkazuje v čl. 95 odst. 3 nařízení (EHS) č. 2454/93, tak aby v ní byla doplněna španělská verze deklarace o původu.
(18)
Příloha 17 by se měla změnit, aby byla zavedena tolerance v šířce, v jejíchž mezích nebude muset osvědčení o původu zboží na tiskopise A vyhovovat požadavkům na rozměry. Do seznamu zemí, které přijímají osvědčení o původu zboží na tiskopise A pro účely unijního systému všeobecných celních preferencí, by se kromě toho mělo doplnit Chorvatsko.
(19)
Do článku 109 by se mělo doplnit ustanovení ohledně potvrzování kolonky 7 průvodního osvědčení EUR.1 a prohlášení na faktuře, přičemž v tomto ustanovení by měly být obsaženy dodatečné odkazy objasňující právní rámec, podle něhož se takové doklady vydávají nebo vyhotovují.
(20)
Nařízení (EHS) č. 2454/93 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(21)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro celní kodex,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (EHS) č. 2454/93 se mění takto:
1)
Vkládá se nový článek 66a, který zní:
„Článek 66a
1. Články 68 až 71 a 90 až 97j se použijí od data, k němuž začne být ve zvýhodněných zemích a členských státech uplatňován systém autocertifikace původu registrovanými vývozci (‚systém registrovaných vývozců‘).
2. Články 97k až 97w se použijí, dokud budou zvýhodněné země vydávat osvědčení o původu zboží na tiskopise A a členské státy průvodní osvědčení EUR.1 nebo dokud budou jejich vývozci vyhotovovat prohlášení na faktuře, v souladu s články 91 a 91a.“
2)
Článek 67 se mění takto:
a)
v odstavci 1 se písmena m) a n) nahrazují tímto:
„m)
‚hodnotou materiálů‘ v seznamu v příloze 13a se rozumí celní hodnota v okamžiku dovozu použitých nepůvodních materiálů, nebo není-li známa a nelze-li ji určit, první ověřitelná cena zaplacená za tyto materiály v zemi výroby; pokud je třeba určit hodnotu použitých původních materiálů, použije se toto písmeno obdobně;
n)
‚cenou ze závodu‘ se rozumí cena zaplacená za produkt ze závodu výrobci, v jehož podniku došlo k poslednímu opracování nebo zpracování, pokud tato cena zahrnuje hodnotu veškerého použitého materiálu a veškeré další náklady související s jeho výrobou po odečtení případných vnitřních daní, které se vracejí nebo mohou být vráceny při vývozu získaného produktu.
V případě, že skutečná zaplacená cena neodráží veškeré náklady související s výrobou produktu, které byly skutečně vynaloženy v zemi výroby, rozumí se cenou ze závodu součet všech těchto nákladů po odečtení případných vnitřních daní, které se vracejí nebo mohou být vráceny při vývozu získaného produktu;“
;
b)
v odstavci 1 se písmena u) a v) nahrazují tímto:
„u)
‚registrovaným vývozcem‘ se rozumí:
i)
vývozce, který je usazen ve zvýhodněné zemi a je registrován u jejích příslušných orgánů pro účely vývozu produktů v rámci systému, ať už do Unie nebo do jiné zvýhodněné země, s níž je možná regionální kumulace, nebo
ii)
vývozce, který je usazen v některém z členských států a je registrován u jeho celních orgánů pro účely vývozu produktů, které pocházejí z Unie a mají být použity jako materiály v některé zvýhodněné zemi v rámci dvoustranné kumulace, nebo
iii)
přeposílatel zboží, který je usazen v některém z členských států a je registrován u jeho celních orgánů pro účely vyhotovování náhradních deklarací o původu za účelem přeposílání původních produktů jinam v rámci celního území Unie, případně do Norska, Švýcarska nebo Turecka (‚registrovaný přeposílatel‘);
v)
‚deklarací o původu‘ se rozumí deklarace vyhotovená vývozcem nebo přeposílatelem zboží, která uvádí, že produkty, na něž se vztahuje, splňují pravidla původu systému.“
;
c)
doplňuje se nový odstavec 3, který zní:
„3. Pro účely odst. 1 písm. u) platí, že je-li vývozce za účelem vyřizování vývozních formalit zastoupen a jeho zástupce je rovněž registrovaným vývozcem, tento zástupce nepoužije své vlastní číslo registrovaného vývozce.“
3)
V článku 68 se odstavec 3 nahrazuje tímto:
„3. Zvýhodněné země předloží Komisi závazek uvedený v odstavci 1 přinejmenším tři měsíce přede dnem, kdy hodlají zahájit registraci vývozců.“
4)
Článek 69 se nahrazuje tímto:
„Článek 69
1. Zvýhodněné země Komisi uvědomí o orgánech, které se nacházejí na jejich území a jsou:
a)
součástí vládních orgánů dotčené země nebo jednají z pověření vlády dané země a jsou příslušné k registrování vývozců v systému REX, k úpravě a aktualizaci registračních údajů a k rušení registrací;
b)
součástí vládních orgánů dotčené země a jsou odpovědné za zajišťování správní spolupráce s Komisí a s celními orgány členských států, jak je stanoveno v tomto oddíle.
Zvýhodněné země Komisi sdělí názvy, adresy a kontaktní údaje těchto orgánů. Sdělované informace musí být Komisi zaslány nejpozději tři měsíce přede dnem, kdy zvýhodněné země hodlají zahájit registraci vývozců.
Zvýhodněné země Komisi okamžitě informují o veškerých změnách v informacích poskytnutých podle prvního pododstavce.
2. Členské státy Komisi sdělí názvy, adresy a kontaktní údaje svých celních orgánů, které jsou:
a)
příslušné k registrování vývozců a přeposílatelů zboží v systému REX, k úpravě a aktualizaci registračních údajů a k rušení registrací;
b)
odpovědné za zajišťování správní spolupráce s příslušnými orgány zvýhodněných zemí, jak je stanoveno v tomto oddíle.
Sdělované informace musí být Komisi zaslány do 30. září 2016.
Členské státy Komisi okamžitě informují o veškerých změnách v informacích poskytnutých podle prvního pododstavce.“
5)
Vkládají se nové články 69a, 69b a 69c, které znějí:
„Článek 69a
1. Komise zřídí systém REX a zajistí, aby byl k dispozici do 1. ledna 2017.
2. Příslušné orgány zvýhodněných zemí a celní orgány členských států po obdržení úplné žádosti uvedené v příloze 13c vývozci, popřípadě přeposílateli zboží neprodleně přiřadí číslo registrovaného vývozce a toto číslo spolu s registračními údaji a s datem, od něhož je registrace v souladu s čl. 92 odst. 5 platná, vloží do systému REX.
Pokud se příslušné orgány domnívají, že jsou informace uvedené v žádosti neúplné, daného vývozce o tom neprodleně vyrozumí.
Příslušné orgány zvýhodněných zemí a celní orgány členských států se starají o to, aby byly jimi zaregistrované údaje aktuální. Tyto údaje upravují bezprostředně poté, co jsou informovány registrovaným vývozcem v souladu s článkem 93.
Článek 69b
1. Komise zajistí, aby byl přístup k systému REX poskytován v souladu s tímto článkem.
2. Komise má přístup, který jí umožňuje nahlížet do všech údajů.
3. Příslušné orgány zvýhodněných zemí mají přístup, jenž jim umožňuje nahlížet do údajů o vývozcích, které registrovaly.
4. Celní orgány členských států mají přístup, jenž jim umožňuje nahlížet do údajů, které registrovaly ony samy, a do údajů, které registrovaly celní orgány ostatních členských států, příslušné orgány zvýhodněných zemí a orgány Norska, Švýcarska a Turecka. K těmto údajům přistupují za účelem ověřování celních prohlášení podle článku 68 celního kodexu nebo za účelem kontroly prohlášení podle čl. 78 odst. 2 uvedeného kodexu.
5. Komise zajistí příslušným orgánům zvýhodněných zemí bezpečný přístup do systému REX.
Jelikož Norsko a Švýcarsko prostřednictvím dohody zmiňované v článku 97 g s Unií ujednaly sdílení systému REX, zajistí Komise bezpečný přístup k systému REX i celním orgánům těchto zemí. Bezpečný přístup do systému REX se poskytne také Turecku, jakmile bude tato země splňovat určité podmínky.
6. Pokud budou některá země nebo některé území vyňaty z přílohy II nařízení (EU) č. 978/2012, příslušným orgánům dané zvýhodněné země zůstane zachován přístup do systému REX, dokud to bude zapotřebí, tak aby se jim umožnilo plnit jejich povinnosti vyplývající z článku 71.
7. Jestliže k tomu dá vývozce podpisem kolonky 6 ve formuláři stanoveném v příloze 13c souhlas, poskytne Komise veřejnosti následující údaje:
a)
jméno/název registrovaného vývozce;
b)
adresu, kde má registrovaný vývozce sídlo;
c)
kontaktní údaje vyplněné v kolonce 2 formuláře stanoveného v příloze 13c;
d)
orientační popis zboží způsobilého pro preferenční zacházení, včetně orientačního seznamu čísel či kapitol harmonizovaného systému, uvedený v kolonce 4 formuláře stanoveného v příloze 13c;
e)
číslo EORI nebo identifikační číslo (TIN) registrovaného vývozce.
Nepodepsání kolonky 6 není důvodem k tomu, aby byla registrace vývozce zamítnuta.
8. Tyto údaje Komise zpřístupňuje veřejnosti vždy:
a)
číslo registrovaného vývozce;
b)
datum, od něhož je registrace platná;
c)
v příslušných případech datum, k němuž byla registrace zrušena;
d)
informace o tom, zda registrace platí i pro vývoz do Norska, Švýcarska a Turecka (jakmile bude tato země splňovat určité podmínky);
e)
datum poslední synchronizace mezi systémem REX a veřejně přístupnými internetovými stránkami.
Článek 69c
1. Údaje registrované v systému REX se zpracovávají pouze za účelem uplatňování tohoto systému, tak jak je stanoveno v tomto oddíle.
2. Registrovaným vývozcům se poskytnou informace stanovené v čl. 11 odst. 1 písm. a) až e) nařízení (ES) č. 45/2001 nebo v článku 10 směrnice 95/46/ES. Registrovaní vývozci budou kromě toho informováni:
a)
o právním základu operací, v jejichž rámci se mají dané údaje zpracovávat;
b)
o lhůtě pro uchovávání údajů.
Registrovaným vývozcům se zmiňované informace poskytnou v upozornění připojeném k žádosti o registraci vývozce, jak je stanoveno v příloze 13c.
3. Každý příslušný orgán ve zvýhodněné zemi uvedený v čl. 69 odst. 1 písm. a) a každý celní orgán v členském státě uvedený v čl. 69 odst. 2 písm. a), který vloží údaje do systému REX, bude v souvislosti s jejich zpracováním považován za správce.
Aby byla registrovaným vývozcům zaručena jejich práva, Komise bude v souvislosti se zpracováváním všech údajů považována za společného správce.
4. Práva registrovaných vývozců, pokud jde zpracovávání údajů uložených v systému REX, uvedených v příloze 13c a zpracovávaných ve vnitrostátních systémech, se vykonávají v souladu s předpisy o ochraně údajů, kterými členský stát, jenž údaje vývozců uchovává, provádí směrnici 95/46/ES.
5. Členské státy, které ve svých vnitrostátních systémech duplikují údaje ze systému REX, k nimž mají přístup, tyto duplikované údaje aktualizují.
6. Práva registrovaných vývozců, pokud jde o zpracovávání jejich registračních údajů Komisí, se vykonávají v souladu s nařízením (ES) č. 45/2001.
7. Veškeré žádosti registrovaných vývozců o výkon práva na přístup k údajům nebo práva na jejich úpravu, výmaz či zablokování v souladu s nařízením (ES) č. 45/2001 se předkládají správci údajů, který je vyřizuje.
Jestliže registrovaný vývozce předloží takovou žádost Komisi, aniž by se pokusil domoci se svých práv u správce údajů, Komise předmětnou žádost postoupí správci údajů registrovaného vývozce.
Pokud registrovaný vývozce při domáhání se svých práv u správce údajů neuspěje, předloží svou žádost Komisi, která bude jednat jako správce. Komise má právo údaje upravovat, mazat či blokovat.
8. Vnitrostátní orgány dozoru pro ochranu údajů a evropský inspektor ochrany údajů, z nichž každý jedná v rozsahu svých příslušných pravomocí, spolupracují a zajišťují koordinovaný dozor nad registrovanými údaji.
Vnitrostátní orgány dozoru pro ochranu údajů a evropský inspektor ochrany údajů, z nichž každý jedná v rozsahu svých příslušných pravomocí, si podle potřeby vyměňují relevantní informace, napomáhají si při auditech a inspekcích, přezkoumávají potíže s výkladem či uplatňováním tohoto nařízení, zaobírají se problémy s výkonem nezávislého dozoru nebo s výkonem práv subjektů údajů, vypracovávají sladěné návrhy na společná řešení jakýchkoli problémů a zvyšují povědomí o právech na ochranu údajů.“
6)
Články 70 a 71 se nahrazují tímto:
„Článek 70
Komise na svých internetových stránkách zveřejní data, k nimž zvýhodněné země začnou uplatňovat systém registrovaných vývozců. Tyto informace bude Komise aktualizovat.
Článek 71
Jestliže bude z přílohy II nařízení (EU) č. 978/2012 odstraněna některá země nebo některé území, po dobu tří let ode dne jejich vyřazení z uvedené přílohy bude pro danou zemi či pro dané území dále platit povinnost správní spolupráce, jak je stanoveno v článcích 69 a 69a, v čl. 86 odst. 10 a v článku 97 g.“
7)
Článek 74 se nahrazuje tímto:
„Článek 74
1. Produkty deklarované k propuštění do volného oběhu v Evropské unii musí být stejné jako produkty vyvezené ze zvýhodněné země, která je považována za zemi jejich původu. Před jejich deklarováním k propuštění do volného oběhu nesmí být pozměněny, jakýmkoli způsobem přetvořeny nebo podrobeny jiným operacím než těm, které je mají uchovat v dobrém stavu nebo které spočívají v připojení nebo připevnění značek, štítků, pečetí či jakékoli jiné dokumentace, aby byl zajištěn soulad se specifickými domácími požadavky platnými v Unii.
2. Produkty dovezené do zvýhodněné země pro účely kumulace podle článků 84, 85 nebo 86 musí být stejné jako produkty vyvezené ze země, která je považována za zemi jejich původu. Před deklarováním k příslušnému celnímu režimu v zemi dovozu nesmí být pozměněny, jakýmkoli způsobem přetvořeny nebo podrobeny jiným operacím než těm, které je mají uchovat v dobrém stavu.
3. Produkty lze skladovat za předpokladu, že v zemi nebo zemích tranzitu zůstanou pod dohledem celních orgánů.
4. Rozdělování zásilek je možné, pokud ho provádí vývozce nebo pokud jsou zásilky rozdělovány na jeho odpovědnost a zboží zůstává v zemi nebo zemích tranzitu pod dohledem celních orgánů.
5. Splnění odstavců 1 až 4 se považuje za uspokojivé, pokud celní orgány nemají důvod k pochybnostem; v takových případech mohou celní orgány požádat deklaranta, aby poskytl důkaz splnění, který je možné poskytnout jakýmkoli způsobem, včetně smluvních přepravních dokumentů, jako jsou nákladní listy, nebo faktických či konkrétních důkazů založených na značení nebo číslování balíků nebo jakýchkoli důkazů týkajících se vlastního zboží.“
8)
V článku 84 se doplňuje druhý pododstavec, který zní:
„Pododdíly 2 a 7 se použijí obdobně na vývoz z Unie do zvýhodněné země pro účely dvoustranné kumulace.“
9)
Článek 86 se mění takto:
a)
v odstavci 2 se písmeno a) nahrazuje tímto:
„a)
země účastnící se kumulace jsou v okamžiku vývozu produktu do Unie zvýhodněnými zeměmi, které nebyly dočasně vyňaty z preferenčního režimu v souladu s nařízením (EU) č. 978/2012.“
;
b)
v odstavci 4 se třetí pododstavec nahrazuje tímto:
„Na dokladu o původu, který vyhotoví vývozce produktu do Unie nebo který (do zahájení uplatňování systému registrovaných vývozců) vystaví orgány zvýhodněné země vývozu, se jako země původu uvede:
-
u produktů vyvážených bez dalšího opracování nebo zpracování zvýhodněná země, jež figuruje na dokladech o původu zmiňovaných v čl. 95a odst. 1 nebo v čl. 97 m odst. 5 třetí odrážce,
-
u produktů vyvážených po dalším opracování nebo zpracování země určená podle druhého pododstavce.“
;
c)
doplňuje se nový odstavec 10, který zní:
„10. Pododdíl 2, články 90, 91, 92, 93, 94, 95 a pododdíl 7 se použijí obdobně na vývoz z jedné zvýhodněné země do druhé pro účely regionální kumulace.“
10)
Ustanovení čl. 88 odst. 1 se zrušuje.
11)
V části I hlavě IV kapitole 2 oddíle 1 se název pododdílu 5 nahrazuje tímto:
„Pododdíl 5
Postupy při vývozu ve zvýhodněné zemi a v Evropské unii použitelné ode dne, kdy začne být uplatňován systém registrovaných vývozců“
12)
Články 90 až 95 se nahrazují tímto:
„Článek 90
1. Systém se použije v těchto případech:
a)
v případě zboží, které splňuje požadavky tohoto oddílu a je vyváženo registrovaným vývozcem;
b)
v případě zásilky sestávající z jednoho nebo více balení obsahujících původní produkty vyvezené kterýmkoli vývozcem, pokud celková hodnota zasílaných původních produktů nepřesáhne 6 000 EUR.
2. Hodnotou původních produktů v zásilce se rozumí hodnota všech původních produktů v jedné zásilce, na niž se vztahuje deklarace o původu vyhotovená v zemi vývozu.
Článek 91
1. Zvýhodněné země zahájí registraci vývozců 1. ledna 2017.
Pokud však zvýhodněná země není v situaci, kdy by mohla registraci zahájit k uvedenému datu, Komisi do 1. července 2016 písemně vyrozumí, že registraci vývozců odkládá na 1. ledna 2018 nebo 1. ledna 2019.
2. Po dobu dvanácti měsíců ode dne, kdy zvýhodněná země zahájí registraci vývozců, budou příslušné orgány dané zvýhodněné země na žádost vývozců, kteří v době, kdy žádají o osvědčení, nejsou dosud registrováni, dále vydávat osvědčení o původu zboží na tiskopise A.
Aniž by bylo dotčeno ustanovení čl. 97k odst. 5, osvědčení o původu zboží na tiskopise A vydaná v souladu s prvním pododstavcem tohoto odstavce se v Unii připouští jako doklad o původu, jsou-li vydána před datem registrace dotčeného vývozce.
Příslušné orgány zvýhodněné země, které mají potíže s dokončením registračního procesu během výše uvedeného dvanáctiměsíčního období, mohou Komisi požádat o prodloužení lhůty. Prodloužení v takových případech nepřesáhne šest měsíců.
3. Vývozci ve zvýhodněné zemi, registrovaní i neregistrovaní, vyhotovují u zasílaných původních produktů ode dne, kdy zvýhodněná země hodlá zahájit registraci vývozců, deklarace o původu, jestliže celková hodnota produktů nepřesahuje 6 000 EUR.
Jakmile jsou registrováni, vyhotovují vývozci u zasílaných původních produktů ode dne, kdy začne platit jejich registrace v souladu s čl. 92 odst. 5, deklarace o původu, jestliže celková hodnota produktů přesahuje 6 000 EUR.
4. Všechny zvýhodněné země budou systém registrovaných vývozců uplatňovat nejpozději od 30. června 2020.
Článek 91a
1. Dne 1. ledna 2017 zahájí celní orgány členských států registraci vývozců a přeposílatelů zboží usazených na jejich území.
2. Od 1. ledna 2018 přestanou celní orgány ve všech členských státech vydávat průvodní osvědčení EUR.1 za účelem kumulace podle článku 84.
3. Do 31. prosince 2017 budou celní orgány členských států na žádost dosud neregistrovaných vývozců či přeposílatelů zboží vydávat průvodní osvědčení EUR.1 nebo náhradní osvědčení o původu zboží na tiskopise A. To platí i tehdy, jsou-li k původním produktům zasílaným do Unie připojovány deklarace o původu vyhotovené registrovaným vývozcem ve zvýhodněné zemi.
4. Vývozci v Unii, registrovaní i neregistrovaní, vyhotovují u zasílaných původních produktů od 1. ledna 2017 deklarace o původu, jestliže celková hodnota produktů nepřesahuje 6 000 EUR.
Jakmile jsou registrováni, vyhotovují vývozci u zasílaných původních produktů ode dne, kdy začne platit jejich registrace v souladu s čl. 92 odst. 5, deklarace o původu, jestliže celková hodnota produktů přesahuje 6 000 EUR.
5. Přeposílatelé zboží, kteří jsou registrováni, mohou ode dne, kdy začne platit jejich registrace v souladu s čl. 92 odst. 5, vyhotovovat náhradní deklarace o původu. To platí bez ohledu na to, zda jsou ke zboží připojována osvědčení o původu zboží na tiskopise A vydaná ve zvýhodněné zemi nebo prohlášení na faktuře či deklarace o původu vyhotovené vývozcem.
Článek 92
1. Aby se vývozce stal registrovaným vývozcem, musí podat žádost u příslušného orgánu zvýhodněné země, z níž se má zboží vyvážet a jež je považována za zemi jeho původu nebo v níž došlo ke zpracování, které se nepovažuje za splňující podmínky čl. 86 odst. 4 prvního pododstavce nebo čl. 86 odst. 6 písm. a).
Žádost se podává na formuláři stanoveném v příloze 13c a musí obsahovat všechny v něm požadované informace.
2. Aby se vývozce nebo přeposílatel zboží usazený v některém z členských států stal registrovaným vývozcem, musí podat žádost u celních orgánů daného členského státu, a to za použití formuláře stanoveného v příloze 13c.
3. Vývozci budou pro účely vývozu v rámci systému všeobecných celních preferencí Unie, Norska, Švýcarska a Turecka (jakmile tato země splní určité podmínky) registrováni jednotně.
Příslušné orgány zvýhodněné země přidělí vývozci pro účely vývozu v rámci systému GSP Unie, Norska, Švýcarska a Turecka (jakmile tato země splní určité podmínky) číslo registrovaného vývozce, a to za předpokladu, že uvedené státy uznaly zemi, kde k registraci došlo, jakožto zemi zvýhodněnou.
4. Žádost o registraci vývozce musí obsahovat všechny údaje zmiňované v příloze 13c.
5. Registrace platí ode dne, kdy příslušné orgány zvýhodněné země nebo celní orgány členského státu obdrží úplnou žádost o registraci v souladu s odstavcem 4.
6. Příslušné orgány zvýhodněné země nebo celní orgány členského státu sdělí vývozci nebo v příslušných případech přeposílateli zboží číslo registrovaného vývozce, které mu bylo přiděleno, a datum, od něhož je registrace platná.
Článek 92a
Bude-li na seznam zvýhodněných zemí v příloze II nařízení (EU) č. 978/2012 přidána některá země, Komise ve svém systému automaticky zaktivuje registrace všech vývozců, kteří jsou v dané zemi zaregistrováni, pakliže jsou registrační údaje o vývozcích v systému REX k dispozici a platí alespoň pro systém GSP Norska, Švýcarska, nebo Turecka (jakmile tato země splní určité podmínky).
Vývozce, který je již registrován alespoň v jednom systému GSP, a to buď v systému Norska, Švýcarska, nebo Turecka (jakmile tato země splní určité podmínky), v tomto případě nemusí u svých příslušných orgánů podávat žádost o registraci v systému Unie.
Článek 93
1. Registrovaní vývozci okamžitě informují příslušné orgány zvýhodněné země nebo celní orgány členského státu o změnách v údajích, které poskytli pro účely registrace.
2. Registrovaní vývozci, kteří přestanou splňovat podmínky pro vývoz zboží v rámci systému nebo kteří již zboží v rámci systému vyvážet nehodlají, o tom náležitě vyrozumí příslušné orgány ve zvýhodněné zemi nebo celní orgány v členském státě.
3. Příslušné orgány ve zvýhodněné zemi nebo celní orgány v členském státě zruší registraci vývozce, pokud daný registrovaný vývozce:
a)
již neexistuje;
b)
přestal splňovat podmínky pro vývoz zboží v rámci systému;
c)
sdělí příslušnému orgánu dané zvýhodněné země nebo celním orgánům daného členského státu, že již zboží v rámci systému vyvážet nehodlá;
d)
záměrně nebo z nedbalosti vyhotoví deklaraci o původu, která obsahuje nesprávné informace a vede k neoprávněnému získání výhod preferenčního celního zacházení, nebo vyhotovení takové deklarace zapříčiní.
4. Pokud registrovaný vývozce neaktualizuje údaje související s jeho registrací, příslušné orgány zvýhodněné země nebo celní orgány členského státu mohou jeho registraci zrušit.
5. Zrušení registrace nabývá účinnosti pouze do budoucna, tj. platí pouze ve vztahu k deklaracím o původu vyhotoveným po datu zrušení. Zrušení registrace nemá vliv na platnost deklarací o původu vyhotovených dříve, než byl registrovaný vývozce o zrušení vyrozuměn.
6. Příslušný orgán zvýhodněné země nebo celní orgány členského státu informují registrovaného vývozce o zrušení jeho registrace a o datu, od kterého toto zrušení nabude účinnosti.
7. Vývozce nebo přeposílatel zboží disponuje v případě zrušení registrace opravnými prostředky.
8. Zrušení registrovaného vývozce se anuluje v případě, že bylo nesprávné. Vývozce nebo přeposílatel zboží je oprávněn používat číslo registrovaného vývozce, jež mu bylo přiděleno v době registrace.
9. Vývozci nebo přeposílatelé zboží, jejichž registrace byla zrušena, mohou podat novou žádost o registraci v souladu s článkem 92. Vývozci nebo přeposílatelé zboží, jejichž registrace byla zrušena v souladu s odst. 3 písm. d) a odst. 4, mohou být znovu registrováni jen tehdy, prokáží-li příslušnému orgánu zvýhodněné země nebo celním orgánům členského státu, které je dříve zaregistrovaly, že napravili situaci, která vedla k tomu, že byla jejich registrace zrušena.
10. Údaje související se zrušenou registrací jsou v systému REX příslušným orgánem zvýhodněné země nebo celními orgány členského státu, které je do tohoto systému vložily, uchovávány po dobu nejvýše deseti kalendářních let od kalendářního roku, během něhož ke zrušení došlo. Po uplynutí těchto deseti kalendářních let příslušný orgán zvýhodněné země nebo celní orgány členského státu předmětné údaje vymažou.
Článek 93a
1. Bude-li některá zvýhodněná země vyňata ze seznamu zvýhodněných zemí v příloze II nařízení (EU) č. 978/2012 nebo bude-li jí dočasně odebrán nárok na celní preference v souladu s nařízením (EU) č. 978/2012, Komise zruší registraci všech vývozců, kteří jsou v této zemi registrováni.
2. Bude-li daná země do uvedeného seznamu opět zanesena nebo skončí-li dočasné odebrání nároku dané zvýhodněné země na celní preference, Komise znovu zaktivuje registrace všech vývozců, kteří jsou v dané zemi registrováni, pakliže jsou registrační údaje o těchto vývozcích v systému k dispozici a zůstaly platné alespoň pro systém GSP Norska, nebo Švýcarska, či Turecka (jakmile tato země splní určité podmínky). Pokud tomu tak není, vývozci se znovu zaregistrují v souladu s článkem 92.
3. V případě zrušení registrace všech registrovaných vývozců v některé zvýhodněné zemi v souladu s prvním odstavcem se údaje týkající se zrušených registrací uchovávají v systému REX alespoň po dobu deseti kalendářních let od kalendářního roku, během něhož ke zrušení došlo. Po tomto desetiletém období, a není-li již daná zvýhodněná země pro systém GSP Unie, Norska, Švýcarska ani Turecka (jakmile tato země splní určité podmínky) více než deset let zvýhodněnou zemí, Komise tyto údaje týkající se zrušených registrací ze systému REX vymaže.
Článek 94
1. Registrovaní i neregistrovaní vývozci dodržují tyto povinnosti:
a)
vedou příslušné obchodní účetní záznamy o výrobě a dodávkách zboží způsobilého pro preferenční zacházení;
b)
mají k dispozici veškeré doklady týkající se materiálu používaného při výrobě;
c)
uchovávají veškeré celní doklady týkající se materiálu používaného při výrobě;
d)
po dobu alespoň tří let od konce kalendářního roku, ve kterém byla vyhotovena deklarace o původu, popřípadě déle, pokud to vyžadují vnitrostátní právní předpisy, vedou záznamy:
i)
o deklaracích o původu, které vyhotovili,
ii)
o původních a nepůvodních materiálech, výrobě a skladovém účetnictví.
Tyto záznamy a deklarace o původu lze uchovávat v elektronické podobě, na jejich základě však musí být možné dohledat materiály použité při výrobě vyvezených produktů a potvrdit jejich status původu.
2. Povinnosti stanovené v odstavci 1 se také vztahují na dodavatele, kteří vývozcům poskytují prohlášení dodavatele, jež potvrzuje status původu zboží, které dodávají.
3. Registrovaní i neregistrovaní přeposílatelé zboží, kteří vyhotovují náhradní deklarace o původu zmiňované v článku 97d, uchovávají původní, jimi nahrazené deklarace o původu alespoň po dobu tří let od konce kalendářního roku, ve kterém byla náhradní deklarace vyhotovena, popřípadě déle, pokud to vyžadují vnitrostátní právní předpisy.
Článek 95
1. Vývozce vyhotoví deklaraci o původu při vývozu produktů, na něž se tato deklarace vztahuje, jestliže lze dotčené produkty považovat za pocházející z dané zvýhodněné země nebo z jiné zvýhodněné země v souladu s čl. 86 odst. 4 druhým pododstavcem nebo s čl. 86 odst. 6 prvním pododstavcem písm. b).
2. Deklaraci o původu lze vyhotovit i po vývozu dotčených produktů (‚zpětná deklarace‘). Takováto zpětná deklarace je přípustná, je-li předložena celním orgánům v členském státě deklarace k propuštění do volného oběhu nejpozději dva roky po vývozu.
Dojde-li k rozdělení zásilky v souladu s článkem 74 a je-li dodržena dvouletá lhůta uvedená v prvním pododstavci, může deklaraci o původu zpětně vyhotovit vývozce země, z níž byly dané produkty vyvezeny. To obdobně platí i tehdy, dojde-li k rozdělení zásilky v jiné zvýhodněné zemi nebo v Norsku, Švýcarsku, popřípadě Turecku.
3. Deklaraci o původu poskytne vývozce svému zákazníkovi v Unii a tato deklarace musí obsahovat náležitosti uvedené v příloze 13d. Deklarace se vyhotovuje v angličtině, francouzštině nebo španělštině.
Může být vyhotovena na kterémkoli obchodním dokladu, který umožní zjistit totožnost dotčeného vývozce a příslušného zboží.
4. Odstavce 1 až 3 se použijí obdobně na deklarace o původu vyhotovené v Unii za účelem dvoustranné kumulace.
Článek 95a
1. Při určování původu materiálů použitých v rámci dvoustranné či regionální kumulace se vývozce produktu, při jehož výrobě se používají materiály pocházející z některé země, s níž je povolena kumulace, spoléhá na deklaraci o původu poskytnutou dodavatelem těchto materiálů. Deklarace o původu vyhotovená vývozcem v těchto případech obsahuje podle okolností označení ‚EU cumulation‘, ‚Regional cumulation‘, ‚Cumul UE‘, ‚Cumul regional‘ nebo ‚Acumulación UE‘, ‚Acumulación regional‘.
2. Při určování původu materiálů použitých v rámci kumulace podle článku 85 se vývozce produktu, při jehož výrobě se používají materiály pocházející z některé země, s níž je povolena kumulace, spoléhá na doklad o původu poskytnutý dodavatelem těchto materiálů, a to za předpokladu, že tento doklad byl vydán v souladu s pravidly původu systému GSP Norska, Švýcarska, případně Turecka. Deklarace o původu vyhotovená vývozcem v tomto případě obsahuje označení ‚Norway cumulation‘, ‚Switzerland cumulation‘, ‚Turkey cumulation‘, ‚Cumul Norvège‘, ‚Cumul Suisse‘, ‚Cumul Turquie‘ nebo ‚Acumulación Noruega‘, ‚Acumulación Suiza‘, ‚Acumulación Turquía‘.
3. Při určování původu materiálů použitých v rámci rozšířené kumulace podle čl. 86 odst. 7 a 8 se vývozce produktu, při jehož výrobě se používají materiály pocházející z některé země, s níž je povolena rozšířená kumulace, spoléhá na doklad o původu poskytnutý dodavatelem těchto materiálů, a to za předpokladu, že tento doklad byl vydán v souladu s ustanoveními příslušných dohod o volném obchodu mezi Unií a předmětnou zemí.
Deklarace o původu vyhotovená vývozcem v tomto případě obsahuje označení ‚Extended cumulation with country x‘, ‚Cumul étendu avec le pays x‘ nebo ‚Acumulación ampliada con el país x‘.“
13)
V článku 96 se odstavec 2 nahrazuje tímto:
„2. Deklarace o původu platí dvanáct měsíců od data jejího vyhotovení.“
14)
V pododdíle 6 se před článek 97 vkládá nový článek 96a, který zní:
„Článek 96a
Aby měli dovozci při předložení deklarace o původu nárok požadovat zvýhodnění v rámci systému, zboží musí být vyvezeno v den, kdy zvýhodněná země, z níž se zboží vyváží, zahájila registraci vývozců v souladu s článkem 91, nebo po tomto dni.“
15)
V části I hlavě IV kapitole 2 oddíle 1 se název pododdílu 6 nahrazuje tímto:
„Pododdíl 6
Postupy při propouštění do volného oběhu v Evropské unii použitelné ode dne, kdy začne být uplatňován systém registrovaných vývozců“
16)
V části I hlavě IV kapitole 2 oddíle 1 se název pododdílu 7 nahrazuje tímto:
„Pododdíl 7
Kontrola původu použitelná ode dne, kdy začne být uplatňován systém registrovaných vývozců“
17)
V části I hlavě IV kapitole 2 oddíle 1 se název pododdílu 8 nahrazuje tímto:
„Pododdíl 8
Jiná ustanovení použitelná ode dne, kdy začne být uplatňován systém registrovaných vývozců“
18)
Článek 97 se nahrazuje tímto:
„Článek 97
1. Požaduje-li deklarant preferenční zacházení v rámci systému, musí v celním prohlášení k propuštění zboží do volného oběhu uvést odkaz na deklaraci o původu. Na deklaraci o původu se odkazuje pomocí data jejího vydání, které se uvádí ve formátu rrrrmmdd, kde rrrr je rok, mm měsíc a dd den. Pokud celková hodnota zasílaných původních produktů přesahuje 6 000 EUR, uvede deklarant rovněž číslo registrovaného vývozce.
2. Požádá-li deklarant o uplatnění režimu v souladu s odstavcem 1, aniž by měl při přijetí celního prohlášení k propuštění do volného oběhu k dispozici deklaraci o původu, považuje se toto prohlášení za neúplné ve smyslu čl. 253 odst. 1 a podle toho se s ním nakládá.
3. Před deklarováním zboží k propuštění do volného oběhu se deklarant řádně ujistí, že zboží splňuje pravidla uvedená v tomto oddíle, a to zejména tím, že zkontroluje:
i)
na veřejně přístupných internetových stránkách, že vývozce je registrován v systému REX, pokud celková hodnota zasílaných původních produktů přesahuje 6 000 EUR, a
ii)
že deklarace o původu je vyhotovena v souladu s přílohou 13d.“
19)
Článek 97d se nahrazuje tímto:
„Článek 97d
1. Jestliže produkty dosud nebyly propuštěny do volného oběhu, lze deklaraci o původu nahradit jednou nebo několika náhradními deklaracemi o původu vyhotovenými přeposílatelem zboží za účelem zaslání všech nebo některých produktů na jiné místo v rámci celního území Unie nebo popřípadě do Norska, Švýcarska nebo Turecka (jakmile tato země splní určité podmínky).
Náhradní deklarace o původu lze vyhotovovat jen tehdy, byla-li původní deklarace o původu vyhotovena v souladu s články 95 a 96 a s přílohou 13d.
2. Pokud jde o původní produkty, které mají být zaslány jinam v rámci Unie, v případech, kdy celková hodnota původních produktů původní zásilky, která má být rozdělena, přesahuje 6 000 EUR, musí být přeposílatelé registrováni pro účely vyhotovování náhradních deklarací o původu.
Vyhotovování náhradních deklarací o původu v případech, kdy celková hodnota původních produktů původní zásilky, která má být rozdělena, přesahuje 6 000 EUR, se však povoluje i přeposílatelům, kteří registrováni nejsou, pokud tito přeposílatelé k náhradním deklaracím přiloží kopii původní deklarace o původu vyhotovené ve zvýhodněné zemi.
3. Pokud jde o původní produkty, jež mají být zaslány do Norska, Švýcarska nebo Turecka (jakmile tato země splní určité podmínky), náhradní deklarace o původu smějí vyhotovovat pouze přeposílatelé registrovaní v systému REX. To platí bez ohledu na hodnotu původních produktů obsažených v původní zásilce a bez ohledu na to, zda je země původu uvedena na seznamu v příloze II nařízení (EU) č. 978/2012.
4. Náhradní deklarace o původu platí dvanáct měsíců od data vyhotovení původní deklarace o původu.
5. V případě, že je deklarace o původu nahrazena, zaznamená přeposílatel do původní deklarace o původu:
a)
údaje o náhradní deklaraci/náhradních deklaracích o původu;
b)
jméno/název a adresu přeposílatele;
c)
jméno/název příjemce či příjemců v Unii, popřípadě v Norsku, ve Švýcarsku nebo v Turecku (jakmile tato země splní určité podmínky).
Původní deklarace o původu se označí slovem ‚Replaced‘, ‚Remplacée‘ nebo ‚Sustituida‘.
6. Do náhradní deklarace o původu zaznamená přeposílatel:
a)
veškeré údaje týkající se přeposílaných produktů;
b)
datum vyhotovení původní deklarace o původu;
c)
informace stanovené v příloze 13d;
d)
jméno/název a adresu přeposílatele produktů v Unii a popřípadě jeho číslo registrovaného vývozce;
e)
jméno/název a adresu příjemce v Unii, popřípadě v Norsku, ve Švýcarsku nebo v Turecku (jakmile tato země splní určité podmínky);
f)
datum a místo náhrady.
Náhradní deklarace o původu se označí slovy ‚Replacement statement‘, ‚Attestation de remplacement‘ nebo ‚Comunicación de sustitución‘.
7. Odstavce 1 až 6 se použijí na deklarace nahrazující náhradní deklarace o původu.
8. Pododdíl 7 tohoto oddílu se použije obdobně na náhradní deklarace o původu.
9. Pokud produkty využívají celních preferencí na základě odchylky udělené v souladu s článkem 89, náhradní deklarace stanovená v tomto článku může být vyhotovena jen tehdy, jsou-li tyto produkty určeny pro Unii.“
20)
V článku 97h se doplňuje nový odstavec 3, který zní:
„3. Pokud ověření podle odstavce 1 nebo jakékoli jiné dostupné informace naznačují, že jsou porušována pravidla původu, provede zvýhodněná země vývozu z vlastního podnětu nebo na žádost celních orgánů členských států či Komise náležitá šetření nebo provedení takovýchto šetření zajistí, a to dostatečně rychle, aby byly příslušné přestupky odhaleny a předcházelo se jim. Komise nebo celní orgány členských států se za tímto účelem mohou šetření účastnit.“
21)
Článek 97i se zrušuje.
22)
V části I hlavě IV kapitole 2 se název oddílu 1 A nahrazuje tímto:
„Oddíl 1 A
Postupy a metody správní spolupráce použitelné v případě vývozu za použití osvědčení o původu zboží na tiskopise A, prohlášení na faktuře a průvodních osvědčení EUR.1“
23)
V článku 97 l:
a)
odstavce 2, 3 a 4 se nahrazují tímto:
„2. Příslušné orgány zvýhodněných zemí předají osvědčení o původu zboží na tiskopise A vývozci, jakmile je vývoz skutečně proveden nebo zajištěn. Příslušné orgány zvýhodněných zemí však mohou toto osvědčení vydat i po vývozu produktů, jichž se týká, jestliže:
a)
nebylo vydáno při vývozu v důsledku omylů, neúmyslného opomenutí či zvláštních okolností nebo
b)
bylo příslušným orgánům uspokojivě prokázáno, že osvědčení o původu zboží na tiskopise A bylo vydáno, ale nebylo při dovozu přijato z technických příčin, nebo
c)
o konečném určení dotčených produktů bylo rozhodnuto během jejich přepravy či skladování a po možném rozdělení zásilky v souladu s článkem 74.
3. Příslušné orgány zvýhodněných zemí mohou vydat osvědčení zpětně jedině poté, co ověří, že informace poskytnuté v žádosti vývozce o zpětně vydané osvědčení o původu zboží na tiskopise A jsou v souladu s informacemi uvedenými v příslušné vývozní dokumentaci a že osvědčení o původu zboží na tiskopise A nebylo vydáno, když byly předmětné produkty vyváženy. Ve zpětně vydaném osvědčení o původu zboží na tiskopise A se v kolonce 4 uvedou slova ‚Issued retrospectively‘, ‚Délivré a posteriori‘ nebo ‚Emitido a posteriori‘.
4. V případě krádeže, ztráty nebo zničení osvědčení o původu zboží na tiskopise A může vývozce požádat příslušné orgány, které je vydaly, o vystavení duplikátu na základě dokladů o vývozu, které mají v držení. Duplikát osvědčení o původu zboží na tiskopise A musí v kolonce 4 obsahovat poznámku ‚Duplicate‘, ‚Duplicata‘ nebo ‚Duplicado‘ a musí být opatřen datem vydání a pořadovým číslem původního osvědčení. Duplikát platí od data vydání původního osvědčení.“
b)
odstavec 6 se nahrazuje tímto:
„6. Vyplnění kolonek 2 a 10 v osvědčení o původu zboží na tiskopise A není povinné. V kolonce 12 se uvede ‚Evropská unie‘ nebo název členského státu. Datum vydání osvědčení o původu zboží na tiskopise A se uvádí v kolonce 11. Podpis uváděný v této kolonce, který je vyhrazen příslušným vládním orgánům, jež osvědčení vystavují, a rovněž podpis osoby zmocněné vývozcem k podpisu, který se uvádí v kolonce 12, musí být vlastnoruční.“
24)
V článku 97p se odstavec 6 nahrazuje tímto:
„6. V případě produktů, které využívají celních preferencí na základě odchylky přiznané v souladu s článkem 89, se postup stanovený v tomto článku použije jen tehdy, jsou-li tyto produkty určeny pro Unii.“
25)
V článku 109 se doplňuje druhý pododstavec, který zní:
„V kolonce 7 v průvodních osvědčeních EUR.1 nebo v prohlášeních na faktuře je třeba uvést poznámku ‚Autonomous trade measures‘ nebo ‚Mesures commerciales autonomes‘.“
26)
Příloha 13a se mění v souladu s přílohou I tohoto nařízení.
27)
Přílohy 13c a 13d se nahrazují zněním uvedeným v příloze II tohoto nařízení.
28)
Příloha 17 se mění v souladu s přílohou III tohoto nařízení.
Článek 2
Nařízení (EU) č. 1063/2010 se mění takto:
1)
Článek 2 se zrušuje.
2)
V článku 3 se zrušují odstavce 3, 4 a 5.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost sedmým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Ustanovení čl. 1 bodu 7 a 23 se použijí od 1. ledna 2015.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 10. března 2015.
KOMISSION TÄYTÄNTÖÖNPANOASETUS (EU) 2015/428,
annettu 10 päivänä maaliskuuta 2015,
asetuksen (ETY) N:o 2454/93 ja asetuksen (EU) N:o 1063/2010 muuttamisesta yleisen tullietuusjärjestelmän alkuperäsääntöjen ja tiettyjä maita ja alueita koskevien tullietuuksien osalta
EUROOPAN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon yhteisön tullikoodeksista 12 päivänä lokakuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 (1) ja erityisesti sen 247 artiklan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Asetuksessa (ETY) N:o 2454/93 (2), sellaisena kuin se on muutettuna komission asetuksella (EU) N:o 1063/2010 (3) ja täytäntöönpanoasetuksella (EU) N:o 530/2013 (4), säädetään uudistuksesta, joka koskee tavaroiden alkuperän vahvistamista unionin yleisessä tullietuusjärjestelmässä (GSP-järjestelmä). Uudistuksella otettiin käyttöön järjestelmä, jossa edunsaajamaiden tai jäsenvaltioiden tätä varten rekisteröimät viejät vahvistavat itse tavaroiden alkuperän. Järjestelmän täytäntöönpanoa lykättiin 1 päivään tammikuuta 2017. Uudistuksen perusperiaatteena on se, että koska viejät tietävät itse parhaiten tuotteidensa alkuperän, on aiheellista vaatia, että viejät antavat asiakkailleen alkuperävakuutukset suoraan. Jotta edunsaajamaat ja jäsenvaltiot voivat rekisteröidä viejiä, komission on perustettava rekisteröityjen viejien sähköinen järjestelmä (REX-järjestelmä).
(2)
REX-järjestelmää koskevat lisävaatimukset on selvitetty. Kyseisten vaatimusten vuoksi on tarpeen muuttaa useita säännöksiä, jotka koskevat GSP-alkuperäsääntöjä.
(3)
Myös Norja ja Sveitsi myöntävät yksipuolisia tullietuuksia edunsaajamaista tulevalle tuonnille. Komissio sai neuvostolta valtuudet neuvotella uudelleen kyseisten maiden kanssa voimassa olevat sopimukset (5), jotka koskevat korvaavien alkuperäselvitysten vastavuoroista hyväksymistä ja kahdenvälisen kumulaation laajentamista koskemaan Norjan ja Sveitsin alkuperäaineksia. Komission tämän valtuutuksen mukaisesti Norjan ja Sveitsin kanssa käymissä keskusteluissa on sovittu, että myös Norjan ja Sveitsin on määrä soveltaa rekisteröidyn viejän järjestelmää ja käyttää REX-järjestelmää. Sama mahdollisuus olisi tarjottava Turkille, kun se täyttää tietyt edellytykset, joista säädetään asetuksessa (ETY) N:o 2454/93. Sen vuoksi olisi tehtävä tarvittavat mukautukset, jotta voidaan varmistaa yhteistyön asianmukainen toiminta unionin, Norjan, Sveitsin ja Turkin välillä.
(4)
Alkuperävakuutusta käyttävän tuojan olisi voitava varmistaa kyseisen vakuutuksen laatineen rekisteröidyn viejän numeron voimassaolo. Sen vuoksi REX-järjestelmän tiedot olisi julkaistava julkisella verkkosivustolla.
(5)
Rekisteröidyn viejän järjestelmää koskevia nykyisiä sääntöjä aletaan soveltaa 1 päivänä tammikuuta 2017. Sen välttämiseksi, että kyseisiä sääntöjä tarvitsee muuttaa niiden täytäntöönpanon jo alettua, tällä asetuksella tehtäviä muutoksia olisi alettava soveltaa ennen kyseistä päivämäärää.
(6)
Nykyisten sääntöjen mukaan ainoastaan edunsaajamaiden ja unionin viejiä voidaan rekisteröidä. Koska Norjan, Sveitsin ja Turkin, kun Turkki täyttää tietyt edellytykset, on määrä soveltaa rekisteröidyn viejän järjestelmää, myös niiden viejillä olisi oltava mahdollisuus rekisteröityä ollakseen oikeutettuja laatimaan alkuperävakuutuksia kahdenvälisen kumulaation yhteydessä tai laatimaan korvaavia alkuperävakuutuksia tavaroiden jälleenlähettämisen yhteydessä.
(7)
Nykyisissä säännöissä, jotka koskevat REX-järjestelmän käyttöönottamiselle asetettuja määräaikoja, ei oteta riittävästi huomioon edunsaajamaiden valmiuksia hallinnoida rekisteröintimenettelyä ja panna järjestelmä täytäntöön vuodesta 2017 alkaen. Sen vuoksi olisi säädettävä 31 päivään joulukuuta 2019 sovellettavista siirtymätoimenpiteistä ja vaiheittaisesta käyttöönotosta sekä tämän määräajan mahdollisesta jatkamisesta kuudella kuukaudella. Jotta lähetys olisi oikeutettu GSP-tullietuuskohteluun, on 30 päivästä kesäkuuta 2020 alkaen kaikissa alkuperätuotteita sisältävissä lähetyksissä, joiden yhteisarvo on yli 6 000 euroa, oltava mukana rekisteröidyn viejän laatima alkuperävakuutus.
(8)
Komissiolla, edunsaajamaiden toimivaltaisilla viranomaisilla ja jäsenvaltioiden sekä Norjan, Sveitsin ja Turkin, kun Turkki täyttää tietyt edellytykset, tulliviranomaisilla olisi oltava mahdollisuus käyttää järjestelmään rekisteröityjä tietoja. Sen varmistamiseksi, että henkilötiedot suojataan asianmukaisesti, olisi vahvistettava yksityiskohtaiset säännöt, jotka koskevat erityisesti rekisteritietoihin pääsyn laajuutta ja kyseisten tietojen käsittelytarkoituksia sekä viejien oikeutta muuttaa, poistaa tai suojata kyseisiä tietoja.
(9)
Tällä asetuksella ei saisi millään tavalla vaikuttaa yksityishenkilöiden suojan tasoon Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 95/46/EY (6) säännösten ja kyseisen direktiivin täytäntöön panevan kansallisen lainsäädännön säännösten soveltamisalaan kuuluvassa henkilötietojen käsittelyssä. Erityisesti tällä asetuksella ei saisi muuttaa jäsenvaltioiden velvollisuuksia direktiivin 95/46/EY soveltamisalaan kuuluvassa henkilötietojen käsittelyssä eikä unionin toimielinten ja muiden elinten velvollisuuksia tehtäviensä suorittamisessa tapahtuvassa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 45/2001 (7) soveltamisalaan kuuluvassa henkilötietojen käsittelyssä.
(10)
Sellaisten tietojen säilyttämisaika, jotka koskevat rekisteröityä viejää, jonka rekisteröinti on peruutettu, olisi määritettävä ottaen huomioon kyseisten tietojen tosiasiallinen säilyttämistarve ja jäsenvaltioiden lainsäädännössä jo vahvistettu säilyttämisaika.
(11)
Sääntöjä, jotka koskevat lähetysten jakamista osalähetyksiin, olisi mukautettava sen selventämiseksi, että lähetysten jakaminen osalähetyksiin voi tapahtua ainoastaan viejien toteuttamana tai niiden vastuulla.
(12)
Edellytyksiin, joiden täyttyessä A-alkuperätodistusten antaminen jälkikäteen on mahdollista, olisi lisättävä tapaus, jossa tuotteiden lopullinen määränpää vahvistetaan tuotteiden kuljetuksen tai varastoinnin aikana ja mahdollisen osalähetyksiin jakamisen jälkeen.
(13)
Koska joidenkin GSP-järjestelmään kuuluvien maiden asema muuttui 1 päivänä tammikuuta 2015 edunsaajamaasta GSP-järjestelmään oikeutetuksi maaksi, kyseisten maiden toimivaltaiset viranomaiset eivät voi enää antaa A-alkuperätodistuksia sellaisen samaan alueelliseen ryhmään kuuluvan maan alkuperätavaroille, joka on edelleen edunsaajamaa, siten kuin kyseiset maat aikaisemmin pystyivät 86 artiklan 4 kohdan toisen ja kolmannen alakohdan mukaisesti. Jotta edunsaajamaista peräisin olevien tavaroiden viejät voivat jatkaa tavaroidensa kuljettamista säännöllisillä kauppareiteillään asemaltaan muuttuneiden maiden kautta keskeytyksettä ajanjaksolla, joka alkaa 1 päivänä tammikuuta 2015 ja päättyy tämän asetuksen tultua voimaan, A-alkuperätodistusten jälkikäteen tapahtuvaa antamista koskevien sääntöjen muutoksia olisi sovellettava taannehtivasti 1 päivästä tammikuuta 2015 alkaen.
(14)
Nykyisissä säännöissä, menettelyissä ja hallinnollisen yhteistyön menetelmissä, joita sovelletaan siihen saakka, kun rekisteröidyn viejän järjestelmää aletaan soveltaa, säädetään, että edunsaajamaiden on joko omasta aloitteestaan tai jäsenvaltioiden tulliviranomaisten pyynnöstä tehtävä tarvittavat tutkimukset, jos tarkastusmenettely tai muu käytettävissä oleva tieto osoittaa, että alkuperäsääntöjä ilmeisesti rikotaan. Samaa velvoitetta olisi sovellettava edelleen sen jälkeen, kun rekisteröidyn viejän järjestelmää aletaan soveltaa.
(15)
Oikeusvarmuuden varmistamiseksi siirtymäkauden säännöt, jotka koskevat järjestelmää, jossa rekisteröidyt viejät vahvistavat itse tavaroiden alkuperän ja josta nykyisin säädetään muutosasetuksessa (EU) N:o 1063/2010, olisi sisällytettävä suoraan asetukseen (ETY) N:o 2454/93.
(16)
Uusi harmonoidun tavarankuvaus- ja koodausjärjestelmän nimike ja sitä koskevat säännöt olisi lisättävä liitteessä 13 a olevaan II osaan, jotta otetaan huomioon muuta kuin neulosta olevat vaatteet (62 ryhmä), mutta joissa on neulosta olevia osia.
(17)
Sen jälkeen kun espanja on lisätty kieliin, joilla alkuperävakuutus voidaan laatia, liitettä 13 d, johon viitataan asetuksen (ETY) N:o 2454/93 95 artiklan 3 kohdassa, olisi muutettava lisäämällä siihen alkuperävakuutuksen espanjankielinen toisinto.
(18)
Liitettä 17 olisi muutettava, jotta voidaan ottaa käyttöön A-alkuperätodistuksen mittavaatimuksissa leveyden sallittu poikkeama. Samalla luetteloa maista, jotka hyväksyvät A-alkuperätodistuksen unionin yleisessä tullietuusjärjestelmässä, olisi muutettava lisäämällä siihen Kroatia.
(19)
Asetuksen 109 artiklaa olisi täydennettävä säännöksellä, joka koskee EUR.1-tavaratodistuksen 7 kohtaan ja kauppalaskuilmoituksiin tehtävää merkintää, jonka olisi sisällettävä lisätietoja oikeudellisesta kehyksestä, jonka mukaisesti tällaiset selvitykset on annettu tai laadittu.
(20)
Sen vuoksi asetusta (ETY) N:o 2454/93 olisi muutettava.
(21)
Tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat tullikoodeksikomitean lausunnon mukaiset,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Muutetaan asetus (ETY) N:o 2454/93 seuraavasti:
1)
Lisätään 66 a artikla seuraavasti:
”66 a artikla
1. Sovelletaan 68-71 ja 90-97 j artiklaa siitä päivästä alkaen, jona edunsaajamaat ja jäsenvaltiot alkavat soveltaa järjestelmää, jossa rekisteröidyt viejät vahvistavat itse tavaroiden alkuperän, jäljempänä ’rekisteröidyn viejän järjestelmä’.
2. Sovelletaan 97 k-97 w artiklaa niin kauan kuin edunsaajamaat antavat A-alkuperätodistuksia ja jäsenvaltiot antavat EUR.1-tavaratodistuksia tai niiden viejät laativat kauppalaskuilmoituksia 91 ja 91 a artiklan mukaisesti.”
2)
Muutetaan 67 artikla seuraavasti:
a)
Korvataan 1 kohdan m ja n alakohta seuraavasti:
”m)
’ainesten arvolla’ liitteen 13 a luettelon mukaisessa valmistuksessa käytettyjen ei-alkuperäainesten tullausarvoa tuontihetkellä tai, jos sitä ei tiedetä tai voida todeta, ensimmäistä todettavissa olevaa aineksista tuotantomaassa maksettua hintaa; kun käytettyjen alkuperäainesten arvo on määritettävä, tämän kohdan säännöksiä sovelletaan soveltuvin osin;
n)
’vapaasti tehtaalla -hinnalla’ sille valmistajalle, jonka yrityksessä viimeinen valmistus tai käsittely on suoritettu, tuotteesta maksettua vapaasti tehtaalla -hintaa, johon sisältyvät kaikkien valmistuksessa käytettyjen ainesten arvo ja muut sen tuottamiseen liittyvät kustannukset ja josta on vähennetty mahdolliset sisäiset verot, jotka palautetaan tai voidaan palauttaa valmista tuotetta vietäessä.
Jos todellinen maksettu hinta ei vastaa kaikkia tuotteen valmistukseen liittyviä kustannuksia, jotka tosiasiallisesti aiheutuivat tuotantomaassa, vapaasti tehtaalla -hinnalla tarkoitetaan kaikkien näiden kustannusten summaa, josta on vähennetty mahdolliset sisäiset verot, jotka palautetaan tai voidaan palauttaa valmista tuotetta vietäessä;”
.
b)
Korvataan 1 kohdan u ja v alakohta seuraavasti:
”u)
’rekisteröidyllä viejällä’
i)
viejää, joka on sijoittautunut edunsaajamaahan ja jonka kyseisen edunsaajamaan toimivaltaiset viranomaiset ovat rekisteröineet tuotteiden viemiseksi tullietuusjärjestelmässä unioniin tai toiseen edunsaajamaahan, jonka kanssa alueellinen kumulaatio on mahdollista; tai
ii)
viejää, joka on sijoittautunut johonkin jäsenvaltioon ja jonka kyseisen jäsenvaltion tulliviranomaiset ovat rekisteröineet unionin alkuperätuotteiden viemiseksi, jotta niitä voitaisiin käyttää aineksina jossakin edunsaajamaassa kahdenvälisen kumulaation mukaisesti; tai
iii)
tavaroiden jälleenlähettäjää, joka on sijoittautunut johonkin jäsenvaltioon ja jonka kyseisen jäsenvaltion tulliviranomaiset ovat rekisteröineet korvaavien alkuperävakuutusten laatimiseksi, jotta kyseinen jälleenlähettäjä voi jälleenlähettää alkuperätuotteita muualle unionin tullialueelle tai, soveltuvin osin, Norjaan, Sveitsiin tai Turkkiin, jäljempänä ’rekisteröity jälleenlähettäjä’;
v)
’alkuperävakuutuksella’ viejän tai tavaroiden jälleenlähettäjän laatimaa vakuutusta siitä, että siinä tarkoitetut tuotteet noudattavat tullietuusjärjestelmän alkuperäsääntöjä.”
c)
Lisätään 3 kohta seuraavasti:
”3. Sovellettaessa 1 kohdan u alakohtaa, jos viejä käyttää edustajaa vientimuodollisuuksien suorittamiseksi ja kyseinen viejän edustaja on myös rekisteröity viejä, tämä edustaja ei saa käyttää omaa rekisteröidyn viejän numeroaan.”
3)
Korvataan 68 artiklan 3 kohta seuraavasti:
”3. Edunsaajamaiden on esitettävä 1 kohdassa tarkoitettu sitoumus komissiolle vähintään kolme kuukautta ennen sitä päivää, jona ne aikovat aloittaa viejien rekisteröinnin.”
4)
Korvataan 69 artikla seuraavasti:
”69 artikla
1. Edunsaajamaiden on ilmoitettava komissiolle alueellaan sijaitsevat viranomaiset, jotka ovat
a)
asianomaisen maan valtion viranomaisia tai toimivat sen hallituksen alaisuudessa ja joilla on toimivalta rekisteröidä viejiä REX-järjestelmään, muuttaa ja päivittää rekisteröintitietoja ja peruuttaa rekisteröinti;
b)
asianomaisen maan valtion viranomaisia, jotka vastaavat tässä jaksossa säädetyn komission ja jäsenvaltioiden tulliviranomaisten kanssa tehtävän hallinnollisen yhteistyön varmistamisesta.
Edunsaajamaiden on ilmoitettava komissiolle kyseisten viranomaisten nimet ja osoitteet sekä yhteystiedot. Ilmoitus on lähetettävä komissiolle viimeistään kolme kuukautta ennen päivää, jona kyseiset edunsaajamaat aikovat aloittaa viejien rekisteröinnin.
Edunsaajamaiden on ilmoitettava komissiolle viipymättä kaikista ensimmäisen alakohdan mukaisesti ilmoitetuissa tiedoissa tapahtuvista muutoksista.
2. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle sellaisten tulliviranomaistensa nimet ja osoitteet sekä yhteystiedot:
a)
joilla on toimivalta rekisteröidä viejiä ja tavaroiden jälleenlähettäjiä REX-järjestelmään, muuttaa ja päivittää rekisteröintitietoja ja peruuttaa rekisteröinti;
b)
jotka vastaavat tässä jaksossa säädetyn edunsaajamaiden toimivaltaisten viranomaisten kanssa tehtävän hallinnollisen yhteistyön varmistamisesta.
Ilmoitus on lähetettävä komissiolle viimeistään 30 päivänä syyskuuta 2016.
Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle viipymättä kaikista ensimmäisen alakohdan mukaisesti ilmoitetuissa tiedoissa tapahtuvista muutoksista.”
5)
Lisätään 69 a, 69 b ja 69 c artikla seuraavasti:
”69 a artikla
1. Komissio perustaa REX-järjestelmän ja asettaa sen saataville viimeistään 1 päivänä tammikuuta 2017.
2. Vastaanotettuaan liitteessä 13 c tarkoitetun asianmukaisesti täytetyn hakulomakkeen edunsaajamaiden toimivaltaisten viranomaisten ja jäsenvaltioiden tulliviranomaisten on annettava viipymättä rekisteröidyn viejän numero viejälle tai tapauksen mukaan tavaroiden jälleenlähettäjälle ja syötettävä REX-järjestelmään rekisteröidyn viejän numero, rekisteröintitiedot ja päivämäärä, josta alkaen rekisteröinti on voimassa 92 artiklan 5 kohdan mukaisesti.
Jos toimivaltaiset viranomaiset katsovat, että hakemuksessa ilmoitetut tiedot ovat puutteellisia, niiden on ilmoitettava siitä viejälle viipymättä.
Edunsaajamaiden toimivaltaisten viranomaisten ja jäsenvaltioiden tulliviranomaisten on pidettävä kirjaamansa tiedot ajan tasalla. Niiden on muutettava kyseisiä tietoja välittömästi saatuaan rekisteröidyltä viejältä tiedot 93 artiklan mukaisesti.
69 b artikla
1. Komissio varmistaa, että pääsy REX-järjestelmään annetaan tämän artiklan mukaisesti.
2. Komissiolla on pääsy tutustumaan kaikkiin tietoihin.
3. Edunsaajamaan toimivaltaisilla viranomaisilla on oltava pääsy tutustumaan tietoihin, jotka koskevat niiden rekisteröimiä viejiä.
4. Jäsenvaltioiden tulliviranomaisilla on oltava pääsy tutustumaan niiden itsensä, muiden jäsenvaltioiden tulliviranomaisten ja edunsaajamaiden toimivaltaisten viranomaisten sekä Norjan, Sveitsin ja Turkin kirjaamiin tietoihin. Tämän tietoihin pääsyn on oltava mahdollista ilmoitusten tarkastamiseksi koodeksin 68 artiklan tai 78 artiklan 2 kohdan mukaisesti.
5. Komissio antaa edunsaajamaiden toimivaltaisille viranomaisille suojatun pääsyn REX-järjestelmään.
Siltä osin kuin Norja ja Sveitsi ovat sopineet unionin kanssa 97 g artiklassa tarkoitetulla sopimuksella jakavansa REX-järjestelmän, komissio antaa näiden maiden tulliviranomaisille suojatun pääsyn REX-järjestelmään. Suojattu pääsy REX-järjestelmään annetaan myös Turkille, kun se täyttää tietyt edellytykset.
6. Jos maa tai alue on poistettu asetuksen (EU) N:o 978/2012 liitteestä II, edunsaajamaan toimivaltaisten viranomaisten on säilytettävä pääsy REX-järjestelmään niin kauan kuin on tarpeen, jotta ne voivat täyttää 71 artiklan mukaiset velvoitteensa.
7. Komissio asettaa seuraavat tiedot julkisesti saataville viejän liitteessä 13 c olevan lomakkeen 6 kohdassa allekirjoittamalla suostumuksella:
a)
rekisteröidyn viejän nimi;
b)
osoite, johon rekisteröity viejä on sijoittautunut;
c)
yhteystiedot, jotka on ilmoitettu liitteessä 13 c olevan lomakkeen 2 kohdassa;
d)
suuntaa-antava kuvaus etuuskohteluun oikeutetuista tavaroista ja suuntaa-antava luettelo harmonoidun järjestelmän nimikkeistä tai ryhmistä, jotka on ilmoitettu liitteessä 13 c olevassa 4 kohdassa;
e)
rekisteröidyn viejän EORI-numero tai elinkeinonharjoittajan tunnistenumero (TIN).
Kieltäytyminen allekirjoittamasta 6 kohtaa, ei ole riittävä syy kieltäytyä rekisteröimästä viejää.
8. Komissio antaa aina julkisesti saataville seuraavat tiedot:
a)
rekisteröidyn viejän numero;
b)
päivämäärä, josta alkaen rekisteröinti on voimassa;
c)
soveltuvin osin päivämäärä, jona rekisteröinti on peruutettu;
d)
tieto siitä, sovelletaanko rekisteröintiä myös vientiin Norjaan, Sveitsiin ja Turkkiin, kun Turkki täyttää tietyt edellytykset;
e)
REX-järjestelmän ja julkisen verkkosivuston viimeisimmän synkronoinnin päivämäärä.
69 c artikla
1. REX-järjestelmään kirjattuja tietoja on käsiteltävä yksinomaan tässä jaksossa säädetyn tullietuusjärjestelmän soveltamiseksi.
2. Rekisteröidyille viejille on annettava asetuksen (EY) N:o 45/2001 11 artiklan 1 kohdan a-e alakohdassa tai direktiivin 95/46/EY 10 artiklassa säädetyt tiedot. Lisäksi niille on annettava myös seuraavat tiedot:
a)
tiedot oikeusperustasta, jota sovelletaan käsittelyyn, johon tiedot on tarkoitettu;
b)
tietojen säilyttämisaika.
Kyseiset tiedot on annettava rekisteröidyille viejille ilmoituksella, joka on liitetty liitteessä 13 c olevaan rekisteröidyn viejän asemaa koskevaan hakemukseen.
3. Kutakin 69 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitettua edunsaajamaan toimivaltaista viranomaista ja kutakin 69 artiklan 2 kohdan a alakohdassa tarkoitettua jäsenvaltion tulliviranomaista, joka on kirjannut tietoja REX-järjestelmään, on pidettävä rekisterinpitäjänä kyseisten tietojen käsittelyn osalta.
Komissiota on pidettävä toisena rekisterinpitäjänä kaikkien tietojen käsittelyn osalta, jotta voidaan varmistaa, että kaikki rekisteröidyn viejän oikeudet toteutuvat.
4. Rekisteröityjen viejien oikeuksien käytön sellaisten liitteeseen 13 c sisältyvien tietojen osalta, jotka on tallennettu REX-järjestelmään ja joita käsitellään kansallisissa järjestelmissä, on tapahduttava tiedot tallentaneen jäsenvaltion sellaisen tietosuojalainsäädännön mukaisesti, jolla pannaan täytäntöön direktiivi 95/46/EY.
5. Jäsenvaltioiden, jotka toistavat kansallisissa järjestelmissään sellaisia REX-järjestelmän tietoja, joihin niillä on pääsy, on pidettävä kyseiset toistetut tiedot ajan tasalla.
6. Rekisteröityjen viejien oikeuksien käytön kyseisten viejien sellaisten rekisteröintitietojen osalta, joita käsitellään komissiossa, on tapahduttava asetuksen (EY) N:o 45/2001 mukaisesti.
7. Rekisteröidyn viejän esittämä pyyntö käyttää oikeutta tutustua tietoihin, oikaista niitä ja poistaa tai suojata ne asetuksen (EY) N:o 45/2001 mukaisesti on toimitettava kyseisten tietojen rekisterinpitäjälle, jonka on käsiteltävä pyyntö.
Jos rekisteröity viejä on esittänyt tällaisen pyynnön komissiolle ilman että se on yrittänyt saada oikeuksiaan kyseiseltä tietojen rekisterinpitäjältä, komissio toimittaa kyseisen pyynnön rekisteröidyn viejän tietojen rekisterinpitäjälle.
Jos rekisteröity viejä ei saa oikeuksiaan kyseiseltä tietojen rekisterinpitäjältä, sen on esitettävä asiaa koskeva pyyntö komissiolle, joka toimii rekisterinpitäjänä. Komissiolla on oikeus oikaista, poistaa tai suojata tiedot.
8. Kansallisten tietosuojavalvontaviranomaisten ja Euroopan tietosuojavaltuutetun on toimivaltansa rajoissa tehtävä yhteistyötä ja varmistettava rekisteritietojen koordinoitu valvonta.
Niiden on tarpeen mukaan toimivaltansa rajoissa vaihdettava asiaan kuuluvia tietoja, avustettava toisiaan tarkastusten ja tutkimusten tekemisessä, tarkasteltava tämän asetuksen tulkintaan tai soveltamiseen liittyviä ongelmia, tutkittava riippumattomaan valvontaan tai rekisteröidyn oikeuksien käyttöön liittyviä ongelmia, laadittava yhdenmukaisia ehdotuksia yhteisiksi ratkaisuiksi ongelmiin sekä lisättävä tietoisuutta tietosuojaoikeuksista.”
6)
Korvataan 70 ja 71 artikla seuraavasti:
”70 artikla
Komissio julkaisee verkkosivustollaan päivämäärät, joina edunsaajamaat alkavat soveltaa rekisteröidyn viejän järjestelmää. Komissio pitää tiedot ajan tasalla.
71 artikla
Jos maa tai alue on poistettu asetuksen (EU) N:o 978/2012 liitteestä II, tämän asetuksen 69 ja 69 a artiklassa, 86 artiklan 10 kohdassa ja 97 g artiklassa säädettyä velvollisuutta tehdä hallinnollista yhteistyötä sovelletaan edelleen kyseiseen maahan tai alueeseen kolmen vuoden ajan siitä päivästä alkaen, jona se on poistettu kyseisestä liitteestä.”
7)
Korvataan 74 artikla seuraavasti:
”74 artikla
1. Vapaaseen liikkeeseen Euroopan unionissa luovutettaviksi ilmoitettujen tuotteiden on oltava samat kuin siitä edunsaajamaasta viedyt tuotteet, jonka alkuperätuotteita niiden katsotaan olevan. Ennen tuotteiden ilmoittamista luovutettaviksi vapaaseen liikkeeseen niitä ei saa olla muutettu tai jalostettu millään tavalla eikä niille saa olla suoritettu muita kuin niiden kunnon säilyttämiseksi tarvittavia toimia tai toimia, joilla niihin on lisätty tai kiinnitetty merkkejä, nimilappuja, sinettejä tai muuta tietoaineistoa sen varmistamiseksi, että tuotteet ovat unionissa sovellettavien jäsenvaltioiden erityisvaatimusten mukaisia.
2. Tuotteiden, jotka on tuotu edunsaajamaahan 84, 85 tai 86 artiklan mukaista kumulaatiota varten, on oltava samat kuin siitä maasta viedyt tuotteet, jonka alkuperätuotteita niiden katsotaan olevan. Ennen niiden ilmoittamista asianomaiseen tullimenettelyyn tuojamaassa niitä ei saa olla muutettu tai jalostettu millään tavalla eikä niille saa olla suoritettu mitään muita kuin niiden kunnon säilyttämiseksi tarvittavia toimia.
3. Tuotteet voidaan varastoida, jos ne pysyvät tullivalvonnassa kauttakulkumaassa tai -maissa.
4. Lähetys voidaan jakaa osalähetyksiin, jos tämä tehdään viejän toimesta tai viejän vastuulla ja kyseessä olevat tavarat pysyvät tullivalvonnassa kauttakulkumaassa tai -maissa.
5. Edellä olevien 1-4 kohdan noudattamista pidetään riittävänä, jollei tulliviranomaisilla ole aihetta toisin epäillä; tällaisissa tapauksissa tulliviranomaiset voivat pyytää ilmoittajaa antamaan noudattamista koskevia todisteita missä muodossa tahansa; tällaisia todisteita voivat olla sopimusperusteiset kuljetusasiakirjat, kuten konossementit, tai kollien merkintöihin tai numeroihin perustuva tosiasiallinen tai konkreettinen todiste taikka jokin muu itse tavaroihin liittyvä todiste.”
8)
Lisätään 84 artiklaan toinen kohta seuraavasti:
”Sovelletaan 2 ja 7 alajaksoa soveltuvin osin unionista edunsaajamaahan kahdenvälistä kumulaatiota varten tapahtuvaan vientiin.”
9)
Muutetaan 86 artikla seuraavasti:
a)
korvataan 2 kohdan a alakohta seuraavasti:
”a)
kumulaatioon osallistuvat maat ovat ajankohtana, jona tuote viedään unioniin, tullietuusjärjestelmän edunsaajamaita, joiden etuuskohtelujärjestelyjä ei ole väliaikaisesti peruutettu asetuksen (EU) N:o 978/2012 mukaisesti.”
;
b)
korvataan 4 kohdan kolmas alakohta seuraavasti:
”Seuraava maa on ilmoitettava alkuperämaaksi tuotteen unioniin vievän viejän laatimassa alkuperäselvityksessä tai siihen saakka, kun rekisteröidyn viejän järjestelmää aletaan soveltaa, tuotteen viejäedunsaajamaan viranomaisten antamassa alkuperäselvityksessä:
-
95 a artiklan 1 kohdassa tai 97 m artiklan 5 kohdan kolmannessa luetelmakohdassa tarkoitetuissa alkuperäselvityksissä mainittu edunsaajamaa, jos tuotteet viedään ilman jatkovalmistusta tai -käsittelyä,
-
alkuperämaa sellaisena kuin se on määritetty toisen alakohdan mukaisesti, jos tuotteet viedään jatkovalmistuksen tai -käsittelyn jälkeen.”;
c)
lisätään 10 kohta seuraavasti:
”10. Sovelletaan 2 alajaksoa, 90, 91, 92, 93, 94 ja 95 artiklaa sekä 7 alajaksoa soveltuvin osin yhdestä edunsaajamaasta toiseen edunsaajamaahan alueellista kumulaatiota varten tapahtuvaan vientiin.”
10)
Poistetaan 88 artiklan 1 kohta.
11)
Korvataan I osan IV osaston 2 luvun 1 jaksossa 5 alajakson otsikko seuraavasti:
”5 alajakso
Rekisteröidyn viejän järjestelmän soveltamispäivästä alkaen sovellettavat vientimenettelyt edunsaajamaassa ja Euroopan unionissa”
.
12)
Korvataan 90-95 artikla seuraavasti:
”90 artikla
1. Tullietuusjärjestelmää on sovellettava seuraavissa tapauksissa:
a)
kyseessä ovat tässä jaksossa säädettyjen vaatimusten mukaiset tavarat, jotka vie rekisteröity viejä;
b)
kyseessä on yhdestä tai useammasta kollista koostuva lähetys, joka sisältää minkä tahansa viejän viemiä alkuperätuotteita, joiden yhteisarvo on enintään 6 000 euroa.
2. Lähetyksen alkuperätuotteiden arvo on yhteen lähetykseen sisältyvien kaikkien sellaisten alkuperätuotteiden arvo, joista on laadittu alkuperävakuutus viejämaassa.
91 artikla
1. Edunsaajamaiden on aloitettava viejien rekisteröinti 1 päivänä tammikuuta 2017.
Jos edunsaajamaa ei kykene aloittamaan rekisteröintiä kyseisenä päivänä, sen on ilmoitettava komissiolle kirjallisesti viimeistään 1 päivänä heinäkuuta 2016, että se lykkää viejien rekisteröintiä 1 päivään tammikuuta 2018 tai 1 päivään tammikuuta 2019.
2. Kyseisen edunsaajamaan viranomaisten on jatkettava A-alkuperätodistusten antamista sellaisten viejien pyynnöstä, joita ei ole vielä rekisteröity todistuksen pyytämishetkellä, 12 kuukauden ajan siitä päivästä, jona edunsaajamaa on aloittanut rekisteröinnin.
Tämän kohdan ensimmäisen alakohdan mukaisesti annetut A-alkuperätodistukset on unionissa katsottava hyväksyttäviksi alkuperäselvityksiksi, jos ne on annettu ennen asianomaisen viejän rekisteröintipäivää, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 97 k artiklan 5 kohdan soveltamista.
Jos edunsaajamaalla on vaikeuksia saattaa rekisteröintiprosessi päätökseen edellä mainitun 12 kuukauden kuluessa, sen toimivaltaiset viranomaiset voivat pyytää komissiolta määräajan pidentämistä. Määräaika saa pidentää enintään kuudella kuukaudella.
3. Edunsaajamaan viejien, olivatpa ne rekisteröityjä tai eivät, on laadittava alkuperävakuutukset lähetettävistä alkuperätuotteista, jos niiden yhteisarvo ei ole yli 6 000 euroa, siitä päivästä alkaen, jona edunsaajamaa aikoo aloittaa viejien rekisteröinnin.
Kun viejät on rekisteröity, niiden on laadittava alkuperävakuutukset lähetettävistä alkuperätuotteista, jos niiden yhteisarvo on yli 6 000 euroa, siitä päivästä alkaen, jona niiden rekisteröinti on voimassa 92 artiklan 5 kohdan mukaisesti.
4. Kaikkien edunsaajamaiden on sovellettava rekisteröidyn viejän järjestelmää viimeistään 30 päivästä kesäkuuta 2020 alkaen.
91 a artikla
1. Jäsenvaltioiden tulliviranomaisten on aloitettava alueilleen sijoittautuneiden viejien ja tavaroiden jälleenlähettäjien rekisteröiminen 1 päivänä tammikuuta 2017.
2. Kaikkien jäsenvaltioiden tulliviranomaisten on lopetettava EUR.1-tavaratodistusten antaminen 84 artiklan mukaista kumulaatiota varten 1 päivästä tammikuuta 2018 alkaen.
3. Jäsenvaltioiden tulliviranomaisten on annettava EUR.1-tavaratodistuksia tai korvaavia A-alkuperätodistuksia vielä rekisteröimättömien viejien tai tavaroiden jälleenlähettäjien pyynnöstä 31 päivään joulukuuta 2017 saakka. Tätä sovelletaan myös, jos unioniin lähetettävien alkuperätuotteiden mukana on edunsaajamaassa rekisteröidyn viejän laatimat alkuperävakuutukset.
4. Unionin viejien, olivatpa ne rekisteröityjä tai eivät, on laadittava alkuperävakuutukset lähetettävistä alkuperätuotteista, jos niiden yhteisarvo ei ole yli 6 000 euroa, 1 päivästä tammikuuta 2017 alkaen.
Kun viejät on rekisteröity, niiden on laadittava alkuperävakuutukset lähetettävistä alkuperätuotteista, jos niiden yhteisarvo on yli 6 000 euroa, siitä päivästä alkaen, jona niiden rekisteröinti on voimassa 92 artiklan 5 kohdan mukaisesti.
5. Rekisteröidyt tavaroiden jälleenlähettäjät voivat antaa korvaavia alkuperävakuutuksia siitä päivästä alkaen, jona niiden rekisteröinti on voimassa 92 artiklan 5 kohdan mukaisesti. Tätä sovelletaan riippumatta siitä, onko tavaroiden mukana edunsaajamaassa annettu A-alkuperätodistus tai viejän laatima kauppalaskuilmoitus tai alkuperävakuutus.
92 artikla
1. Tullakseen rekisteröidyksi viejäksi viejän on jätettävä hakemus sen edunsaajamaan toimivaltaiselle viranomaiselle, josta tavarat on tarkoitus viedä ja josta tavaroiden katsotaan olevan peräisin tai jossa niille on suoritettu valmistus, jonka ei katsota täyttävän 86 artiklan 4 kohdan ensimmäisen alakohdan tai 86 artiklan 6 kohdan a alakohdan edellytyksiä.
Hakemus on tehtävä käyttäen liitteessä 13 c olevaa lomaketta ja siihen on sisällyttävä kaikki kyseisessä liitteessä vaaditut tiedot.
2. Tullakseen rekisteröidyksi viejäksi johonkin jäsenvaltioon sijoittautuneen viejän tai tavaroiden jälleenlähettäjän on jätettävä hakemus kyseisen jäsenvaltion tulliviranomaisille käyttäen liitteessä 13 c olevaa lomaketta.
3. Viejät on rekisteröitävä yhteisesti unionin, Norjan ja Sveitsin sekä Turkin, kun Turkki täyttää tietyt edellytykset, yleisessä tullietuusjärjestelmässä tapahtuvaa vientiä varten.
Edunsaajamaan toimivaltaisten viranomaisten on annettava rekisteröidyn viejän numero viejälle unionin, Norjan ja Sveitsin sekä Turkin, kun Turkki täyttää tietyt edellytykset, GSP-järjestelmissä tapahtuvaa vientiä varten, jos kyseiset maat ovat tunnustaneet kyseisen rekisteröijämaan edunsaajamaaksi.
4. Rekisteröidyn viejän asemaa koskevaan hakemukseen on sisällyttävä kaikki liitteessä 13 c tarkoitetut tiedot.
5. Rekisteröinti on voimassa siitä päivästä alkaen, jona edunsaajamaan toimivaltaiset viranomaiset tai jäsenvaltion tulliviranomaiset ovat vastaanottaneet 4 kohdan mukaisen asianmukaisesti täytetyn rekisteröintihakemuksen.
6. Edunsaajamaan toimivaltaisten viranomaisten tai jäsenvaltion tulliviranomaisten on ilmoitettava viejälle tai tapauksen mukaan tavaroiden jälleenlähettäjälle sille annettu rekisteröidyn viejän numero ja päivämäärä, josta lähtien rekisteröinti on voimassa.
92 a artikla
Jos maa lisätään asetuksen (EU) N:o 978/2012 liitteessä II olevaan edunsaajamaiden luetteloon, komissio aktivoi ilman eri toimenpiteitä tullietuusjärjestelmässään kaikkien kyseisessä maassa rekisteröityjen viejien rekisteröinnit edellyttäen, että viejien rekisteröintitiedot ovat saatavilla REX-järjestelmässä ja voimassa vähintään Norjan, Sveitsin tai Turkin, kun Turkki täyttää tietyt edellytykset, GSP-järjestelmässä.
Tässä tapauksessa viejän, joka on jo rekisteröity vähintään joko Norjan, Sveitsin tai Turkin, kun Turkki täyttää tietyt edellytykset, GSP-järjestelmään, ei tarvitse jättää hakemusta toimivaltaisille viranomaisilleen unionin tullietuusjärjestelmään rekisteröimistä varten.
93 artikla
1. Rekisteröityjen viejien on ilmoitettava viipymättä edunsaajamaan toimivaltaisille viranomaisille tai jäsenvaltion tulliviranomaisille muutoksista tiedoissa, jotka ne ovat toimittaneet rekisteröintiään varten.
2. Rekisteröityjen viejien, jotka eivät enää täytä edellytyksiä tavaroiden viemiseksi tullietuusjärjestelmässä tai jotka eivät enää aio viedä tavaroita kyseisessä järjestelmässä, on ilmoitettava asiasta edunsaajamaan toimivaltaisille viranomaisille tai jäsenvaltion tulliviranomaisille.
3. Edunsaajamaan toimivaltaisten viranomaisten tai jäsenvaltion tulliviranomaisten on peruutettava rekisteröinti, jos rekisteröity viejä
a)
ei ole enää olemassa;
b)
ei enää täytä edellytyksiä tavaroiden viemiseksi tullietuusjärjestelmässä;
c)
on ilmoittanut edunsaajamaan toimivaltaiselle viranomaiselle tai jäsenvaltion tulliviranomaisille, ettei se aio enää viedä tavaroita tullietuusjärjestelmässä;
d)
tahallisesti tai tuottamuksellisesti laatii tai laadituttaa virheellisiä tietoja sisältävän alkuperävakuutuksen, jonka perusteella rekisteröity viejä oikeudettomasti hyötyy tullietuuskohtelusta.
4. Edunsaajamaan toimivaltainen viranomainen tai jäsenvaltion tulliviranomaiset voivat peruuttaa rekisteröinnin, jos rekisteröity viejä ei pidä rekisteröintitietojaan ajan tasalla.
5. Rekisteröinnin peruuttaminen tulee voimaan vasta myöhemmin eli peruuttamispäivän jälkeen laadittujen alkuperävakuutusten osalta. Rekisteröinnin peruuttaminen ei saa vaikuttaa sellaisten alkuperävakuutusten pätevyyteen, jotka on laadittu ennen kuin peruuttamisesta on ilmoitettu rekisteröidylle viejälle.
6. Edunsaajamaan toimivaltaisen viranomaisen tai jäsenvaltion tulliviranomaisten on ilmoitettava rekisteröidylle viejälle viejän rekisteröinnin peruuttamisesta ja päivämäärä, jona peruuttaminen tulee voimaan.
7. Viejällä tai tavaroiden jälleenlähettäjällä on oltava mahdollisuus hakea muutosta rekisteröintinsä peruuttamiseen.
8. Rekisteröinnin peruuttaminen on kumottava, jos kyseessä on virheellinen peruuttaminen. Viejällä tai tavaroiden jälleenlähettäjällä on oltava oikeus käyttää sille rekisteröitäessä annettua rekisteröidyn viejän numeroa.
9. Viejät tai tavaroiden jälleenlähettäjät, joiden rekisteröinti on peruutettu, voi jättää uuden rekisteröidyn viejän asemaa koskevan hakemuksen 92 artiklan mukaisesti. Viejät tai tavaroiden jälleenlähettäjät, joiden rekisteröinti on peruutettu 3 kohdan d alakohdan ja 4 kohdan mukaisesti, voidaan rekisteröidä uudelleen vain, jos ne osoittavat edunsaajamaan toimivaltaiselle viranomaiselle tai jäsenvaltion tulliviranomaisille, joka tai jotka olivat rekisteröineet ne, että ne ovat korjanneet rekisteröinnin peruuttamiseen johtaneen tilanteen.
10. Edunsaajamaan toimivaltaisen viranomaisen tai jäsenvaltion tulliviranomaisten, joka tai jotka alun perin kirjasivat myöhemmin peruutetun rekisteröinnin tiedot REX-järjestelmään, on pidettävä kyseiset tiedot REX-järjestelmässä enintään kymmenen kalenterivuotta sen kalenterivuoden päättymisestä, jona peruuttaminen tapahtui. Näiden kymmenen kalenterivuoden jälkeen edunsaajamaan toimivaltaisen viranomaisen tai jäsenvaltion tulliviranomaisten on poistettava tiedot.
93 a artikla
1. Komissio peruuttaa kaikkien tietyssä edunsaajamaassa rekisteröityjen viejien rekisteröinnit, jos kyseinen edunsaajamaa poistetaan asetuksen (EU) N:o 978/2012 liitteessä II olevasta edunsaajamaiden luettelosta tai jos edunsaajamaalle myönnetyt tullietuudet on peruutettu väliaikaisesti asetuksen (EU) N:o 978/2012 mukaisesti.
2. Jos tällainen maa lisätään uudestaan kyseiseen luetteloon tai jos edunsaajamaalle myönnettyjen tullietuuksien väliaikainen peruuttaminen päätetään, komissio aktivoi uudestaan kaikkien kyseisessä maassa rekisteröityjen viejien rekisteröinnit edellyttäen, että viejien rekisteröintitiedot ovat saatavilla REX-järjestelmässä ja ovat voimassa vähintään Norjan, Sveitsin tai Turkin, kun Turkki täyttää tietyt edellytykset, GSP-järjestelmässä. Muussa tapauksessa viejät on rekisteröitävä uudelleen 92 artiklan mukaisesti.
3. Jos jonkin edunsaajamaan kaikkien rekisteröityjen viejien rekisteröinnit peruutetaan 1 kohdan mukaisesti, peruutettujen rekisteröintien tiedot säilytetään REX-järjestelmässä vähintään kymmenen kalenterivuotta sen kalenterivuoden päättymisestä, jona peruuttaminen tapahtui. Tällaisen kymmenen vuoden ajanjakson jälkeen ja kun edunsaajamaa ei ole enää ollut edunsaajamaa yli kymmeneen vuoteen unionin, Norjan, Sveitsin tai Turkin, kun Turkki täyttää tietyt edellytykset, tullietuusjärjestelmässä, komissio poistaa peruutettujen rekisteröintien tiedot REX-järjestelmästä.
94 artikla
1. Viejien, olivatpa ne rekisteröityjä tai eivät, on noudatettava seuraavia velvoitteita:
a)
niiden on pidettävä asianmukaista liikekirjanpitoa etuuskohteluun oikeutettujen tavaroiden tuotannosta ja toimituksista;
b)
niiden on pidettävä saatavilla kaikki valmistuksessa käytettyihin aineksiin liittyvät todisteet;
c)
niiden on säilytettävä kaikki valmistuksessa käytettyihin aineksiin liittyvät tulliasiakirjat;
d)
niiden on säilytettävä vähintään kolme vuotta sen kalenterivuoden päättymisestä, jona alkuperävakuutus laadittiin, tai pidempään, jos kansallisessa lainsäädännössä niin säädetään:
i)
laatimansa alkuperävakuutukset;
ii)
alkuperä- ja ei-alkuperäaineksiaan, tuotantoaan ja varastojaan koskeva kirjanpito.
Kyseinen kirjanpito ja alkuperävakuutukset voidaan säilyttää sähköisessä muodossa, mutta sen on mahdollistettava vietyjen tuotteiden valmistuksessa käytettyjen kaikkien ainesten jäljittäminen ja niiden alkuperäaseman vahvistaminen.
2. Edellä 1 kohdassa säädettyjä velvoitteita sovelletaan myös tavarantoimittajiin, jotka antavat viejille hankkijan ilmoituksia, joissa vahvistetaan niiden toimittamien tavaroiden alkuperäasema.
3. Tavaroiden jälleenlähettäjien, olivatpa ne rekisteröityjä tai eivät, jotka laativat 97 d artiklassa tarkoitettuja korvaavia alkuperävakuutuksia, on säilytettävä korvaamansa alkuperäiset alkuperävakuutukset vähintään kolme vuotta sen kalenterivuoden päättymisestä, jona korvaava alkuperävakuutus laadittiin, tai pidempään, jos kansallisessa lainsäädännössä niin säädetään.
95 artikla
1. Viejän on laadittava alkuperävakuutus, kun siihen liittyvät tuotteet viedään, jos asianomaisia tuotteita voidaan pitää kyseisen edunsaajamaan tai muun edunsaajamaan alkuperätuotteina 86 artiklan 4 kohdan toisen alakohdan tai 86 artiklan 6 kohdan ensimmäisen alakohdan b alakohdan mukaisesti.
2. Alkuperävakuutus voidaan myös laatia kyseisten tuotteiden viennin jälkeen, jäljempänä ’jälkikäteen laadittu vakuutus’. Tällainen jälkikäteen laadittu vakuutus on hyväksyttävä, jos se esitetään viimeistään kahden vuoden kuluttua tuonnista sen jäsenvaltion tulliviranomaisille, jossa vapaaseen liikkeeseen luovutusta koskeva tulli-ilmoitus on tehty.
Jos lähetys jaetaan osiin 74 artiklan mukaisesti ja edellyttäen, että ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettua kahden vuoden määräaikaa noudatetaan, tuotteiden viejämaan viejä voi laatia alkuperävakuutuksen jälkikäteen. Tätä sovelletaan soveltuvin osin, jos lähetys jaetaan osiin muussa edunsaajamaassa tai Norjassa, Sveitsissä taikka soveltuvin osin Turkissa.
3. Viejän on annettava unionissa olevalle asiakkaalleen alkuperävakuutus, jossa on oltava liitteessä 13 d eritellyt tiedot. Se on laadittava englannin, espanjan tai ranskan kielellä.
Alkuperävakuutus voidaan laatia mille tahansa kaupalliselle asiakirjalle, josta asianomainen viejä ja kyseessä olevat tavarat voidaan tunnistaa.
4. Edellä olevia 1-3 kohtaa sovelletaan soveltuvin osin unionissa kahdenvälistä kumulaatiota varten laadittuihin alkuperävakuutuksiin.
95 a artikla
1. Kahdenvälisessä tai alueellisessa kumulaatiossa käytettyjen ainesten alkuperän määrittämiseksi sellaisen tuotteen viejän, jonka valmistuksessa on käytetty sellaisen maan alkuperäaineksia, jonka kanssa kumulaatio on sallittua, on otettava huomioon kyseisten ainesten toimittajan laatima alkuperävakuutus. Tällöin viejän laatimassa alkuperävakuutuksessa on tapauksen mukaan oltava maininta ’EU cumulation’, ’regional cumulation’, ’Cumul UE’, ’cumul regional’, ’Acumulación UE’ tai ’Acumulación regional’.
2. Edellä olevan 85 artiklan mukaisessa kumulaatiossa käytettyjen ainesten alkuperän määrittämiseksi sellaisen tuotteen viejän, jonka valmistuksessa on käytetty sellaisen osapuolen alkuperäaineksia, jonka kanssa kumulaatio on sallittua, on otettava huomioon kyseisten ainesten toimittajan laatima alkuperäselvitys edellyttäen, että kyseinen selvitys on annettu tapauksen mukaan Norjan, Sveitsin tai soveltuvin osin Turkin GSP-alkuperäsääntöjen mukaisesti. Tällöin viejän laatimassa alkuperävakuutuksessa on oltava maininta ’Norway cumulation’, ’Switzerland cumulation’, ’Turkey cumulation’, ’Cumul Norvège’, ’Cumul Suisse’, ’Cumul Turquie’, ’Acumulación Noruega’, ’Acumulación Suiza’ tai ’Acumulación Turquía’.
3. Edellä olevan 86 artiklan 7 ja 8 kohdan mukaisessa laajennetussa kumulaatiossa käytettyjen ainesten alkuperän määrittämiseksi sellaisen tuotteen viejän, jonka valmistuksessa on käytetty sellaisen osapuolen alkuperäaineksia, jonka kanssa kumulaatio on sallittua, on otettava huomioon kyseisten ainesten toimittajan laatima alkuperäselvitys edellyttäen, että kyseinen selvitys on annettu unionin ja asianomaisen osapuolen välisen asiaa koskevan vapaakauppasopimuksen määräysten mukaisesti.
Tällöin viejän laatimassa alkuperävakuutuksessa on oltava maininta ’extended cumulation with country x’, ’cumul étendu avec le pays x’ tai ’Acumulación ampliada con el país x’.”
13)
Korvataan 96 artiklan 2 kohta seuraavasti:
”2. Alkuperävakuutus on voimassa 12 kuukautta siitä päivästä alkaen, jona se laadittiin.”
14)
Lisätään 6 alajaksoon 96 a artikla ennen 97 artiklaa seuraavasti:
”96 a artikla
Jotta tuojat voivat vaatia tullietuusjärjestelmän mukaisen etuuden esittäessään alkuperävakuutuksen, tavaroiden on oltava viety aikaisintaan sinä päivänä, jona edunsaajamaa, josta tavarat on viety, aloitti viejien rekisteröinnin 91 artiklan mukaisesti.”
15)
Korvataan I osan IV osaston 2 luvun 1 jaksossa 6 alajakson otsikko seuraavasti:
”6 alajakso
Rekisteröidyn viejän järjestelmän soveltamispäivästä alkaen sovellettavat vapaaseen liikkeeseen luovutusta Euroopan unionissa koskevat menettelyt”
.
16)
Korvataan I osan IV osaston 2 luvun 1 jaksossa 7 alajakson otsikko seuraavasti:
”7 alajakso
Rekisteröidyn viejän järjestelmän soveltamispäivästä alkaen sovellettava alkuperän tarkastaminen”
.
17)
Korvataan I osan IV osaston 2 luvun 1 jaksossa 8 alajakson otsikko seuraavasti:
”8 alajakso
Rekisteröidyn viejän järjestelmän soveltamispäivästä alkaen sovellettavat muut säännökset”
.
18)
Korvataan 97 artikla seuraavasti:
”97 artikla
1. Jos ilmoittaja pyytää tullietuusjärjestelmän mukaista etuuskohtelua, ilmoittajan on viitattava alkuperävakuutukseen vapaaseen liikkeeseen luovutusta koskevassa tulli-ilmoituksessa. Alkuperävakuutuksen viittauksena on käytettävä sen laatimispäivää, joka on ilmoitettava muodossa VVVVKKPP, jossa VVVV tarkoittaa vuotta, KK kuukautta ja PP päivää. Jos lähettyjen alkuperätuotteiden yhteisarvo on yli 6 000 euroa, ilmoittajan on ilmoitettava myös rekisteröidyn viejän numero.
2. Jos ilmoittaja pyytää 1 kohdan mukaisesti tullietuusjärjestelmän soveltamista, vaikka ilmoittajalla ei ole hallussaan alkuperävakuutusta vapaaseen liikkeeseen luovutusta koskevan tulli-ilmoituksen vastaanottohetkellä, kyseistä ilmoitusta on pidettävä 253 artiklan 1 kohdan mukaisena epätäydellisenä ilmoituksena ja sitä on käsiteltävä tämän mukaisesti.
3. Ennen kuin tavarat ilmoitetaan luovutettaviksi vapaaseen liikkeeseen ilmoittajan on asianmukaisella tavalla varmistettava, että tavarat ovat tässä jaksossa vahvistettujen sääntöjen mukaiset, tarkastamalla erityisesti
i)
julkisella verkkosivustolla, että viejä on rekisteröity REX-järjestelmään, jos lähetettyjen tuotteiden yhteisarvo on yli 6 000 euroa; ja
ii)
että alkuperävakuutus on laadittu liitteen 13 d mukaisesti.”
19)
Korvataan 97 d artikla seuraavasti:
”97 d artikla
1. Jos tuotteita ei ole vielä luovutettu vapaaseen liikkeeseen, alkuperävakuutus voidaan korvata yhdellä tai useammalla tavaroiden jälleenlähettäjän laatimalla korvaavalla alkuperävakuutuksella kaikkien tai joidenkin tuotteiden lähettämiseksi muualle unionin tullialueella tai, soveltuvin osin, Norjaan, Sveitsiin tai Turkkiin, kun Turkki täyttää tietyt edellytykset.
Korvaavia alkuperävakuutuksia voidaan laatia vain, jos alkuperäinen alkuperävakuutus on laadittu 95 ja 96 artiklan ja liitteen 13 d mukaisesti.
2. Jälleenlähettäjät on rekisteröitävä korvaavien alkuperävakuutuksien laatimista varten alkuperätuotteiden lähettämiseksi muualle unionin alueella, jos osalähetyksiin jaettavan alkuperäisen lähetyksen alkuperätuotteiden yhteisarvo on yli 6 000 euroa.
On kuitenkin sallittava, että rekisteröimättömät jälleenlähettäjät voivat laatia korvaavia alkuperävakuutuksia, kun osalähetyksiin jaettavan alkuperäisen lähetyksen alkuperätuotteiden yhteisarvo on yli 6 000 euroa, jos ne liittävät mukaan jäljennöksen edunsaajamaassa laaditusta alkuperäisestä alkuperävakuutuksesta.
3. Ainoastaan REX-järjestelmään rekisteröidyt jälleenlähettäjät voivat laatia korvaavia alkuperävakuutuksia alkuperätuotteista, jotka on määrä lähettää Norjaan, Sveitsiin tai Turkkiin, kun Turkki täyttää tietyt edellytykset. Tätä sovelletaan riippumatta alkuperäiseen lähetykseen sisältyneiden alkuperätuotteiden arvosta ja siitä, sisältyykö kyseinen alkuperämaa asetuksen (EU) N:o 978/2012 liitteeseen II.
4. Korvaava alkuperävakuutus on voimassa 12 kuukautta siitä päivästä alkaen, jona alkuperäinen alkuperävakuutus laadittiin.
5. Kun alkuperävakuutus korvataan, jälleenlähettäjän on ilmoitettava seuraavat tiedot alkuperäisessä alkuperävakuutuksessa:
a)
korvaavan alkuperävakuutuksen tai korvaavien alkuperävakuutuksien tiedot;
b)
jälleenlähettäjän nimi ja osoite;
c)
vastaanottaja tai vastaanottajat unionissa tai soveltuvin osin Norjassa, Sveitsissä tai Turkissa, kun Turkki täyttää tietyt edellytykset.
Alkuperäiseen alkuperävakuutukseen on merkittävä maininta ’Replaced’, ’Remplacée’ tai ’Sustituida’.
6. Jälleenlähettäjän on ilmoitettava seuraavat tiedot korvaavassa alkuperävakuutuksessa:
a)
kaikki jälleenlähetettäviä tuotteita koskevat tiedot;
b)
päivämäärä, jona alkuperäinen alkuperävakuutus laadittiin;
c)
liitteessä 13 d eritellyt tiedot;
d)
tuotteiden jälleenlähettäjän nimi ja osoite unionissa ja tarvittaessa tuotteiden jälleenlähettäjän rekisteröidyn viejän numero;
e)
vastaanottajan nimi ja osoite unionissa tai soveltuvin osin Norjassa, Sveitsissä tai Turkissa, kun Turkki täyttää tietyt edellytykset;
f)
korvaamispäivämäärä ja -paikka.
Korvaavassa alkuperävakuutuksessa on oltava merkintä ’Replacement statement’, ’Attestation de remplacement’ tai ’Comunicación de sustitución’.
7. Edellä olevia 1-6 kohtaa sovelletaan vakuutuksiin, joilla korvataan korvaavia alkuperävakuutuksia.
8. Tämän jakson 7 alajaksoa sovelletaan soveltuvin osin korvaaviin alkuperävakuutuksiin.
9. Jos tuotteille myönnetään tullietuudet 89 artiklassa säädetyn poikkeuksen nojalla, tämän artiklan mukainen korvaaminen voidaan tehdä ainoastaan unioniin tuotaviksi tarkoitetuista tuotteista.”
20)
Lisätään 97 h artiklaan 3 kohta seuraavasti:
”3. Jos 1 kohdassa säädetty tarkastus tai muu käytettävissä oleva tieto osoittaa, että alkuperäsääntöjä ilmeisesti rikotaan, viejäedunsaajamaan on omasta aloitteestaan taikka jäsenvaltioiden tulliviranomaisten tai komission pyynnöstä tehtävä tarvittavat tutkimukset tai toteutettava tarvittavat toimenpiteet tutkimusten tekemiseksi asianmukaista kiireellisyyttä noudattaen, jotta tällaiset rikkomukset voidaan todeta ja estää. Komissio tai jäsenvaltioiden tulliviranomaiset voivat osallistua näihin tutkimuksiin.”
21)
Poistetaan 97 i artikla.
22)
Korvataan I osan IV osaston 2 luvun 1 A jakson otsikko seuraavasti:
”1 A jakso
Menettelyt ja hallinnollisen yhteistyön menetelmät, joita sovelletaan vientiin, jossa käytetään A-alkuperätodistuksia, kauppalaskuilmoituksia ja EUR.1-tavaratodistuksia”
.
23)
Korvataan 97 l artiklassa
a)
2, 3 ja 4 kohta seuraavasti:
”2. Edunsaajamaiden toimivaltaisten viranomaisten on annettava A-alkuperätodistus viejälle heti, kun vienti on toteutunut tai varmistunut. Edunsaajamaiden toimivaltaiset viranomaiset voivat kuitenkin myös antaa A-alkuperätodistuksen siihen liittyvien tuotteiden viennin jälkeen, jos
a)
sitä ei ollut annettu vientihetkellä erehdysten, tahattomien laiminlyöntien tai erityisten olosuhteiden vuoksi; tai
b)
toimivaltaisia viranomaisia tyydyttävällä tavalla osoitetaan, että A-alkuperätodistus oli annettu, mutta sitä ei ollut tuotaessa hyväksytty teknisistä syistä; taikka
c)
asianomaisten tuotteiden lopullinen määräpaikka määritettiin kuljetuksen tai varastoinnin aikana ja lähetyksen mahdollisen 74 artiklan mukaisesti tapahtuneen osalähetyksiin jakamisen jälkeen.
3. Edunsaajamaiden toimivaltaiset viranomaiset voivat antaa todistuksen jälkikäteen vasta todettuaan viejän jälkikäteen annettavaa A-alkuperätodistusta koskevassa hakemuksessa annettujen tietojen olevan vastaavien vientiasiakirjojen mukaisia ja ettei kyseisiä tuotteita vietäessä ollut annettu A-alkuperätodistusta. Maininta ’Issued retrospectively’, ’Délivré a posteriori’ tai ’Emitido a posteriori’ on tehtävä jälkikäteen annettavan A-alkuperätodistuksen 4 kohtaan.
4. Jos A-alkuperätodistus varastetaan tai se katoaa taikka tuhoutuu, viejä voi pyytää todistuksen antaneilta toimivaltaisilta viranomaisilta kaksoiskappaleen, joka laaditaan niiden hallussa olevien vientiasiakirjojen perusteella. A-alkuperätodistuksen kaksoiskappaleen 4 kohtaan on tehtävä merkintä ’Duplicate’, ’Duplicata’ tai ’Duplicado’ ja siinä on myös ilmoitettava alkuperäisen todistuksen antamispäivä ja sarjanumero. Kaksoiskappale tulee voimaan samana päivänä kuin alkuperäiskappale.”
;
b)
6 kohta seuraavasti:
”6. A-alkuperätodistuksen 2 ja 10 kohtaa ei tarvitse välttämättä täyttää. Sen 12 kohtaan on merkittävä ’Euroopan unioni’ tai jonkin jäsenvaltion nimi. A-alkuperätodistuksen antamispäivä on merkittävä 11 kohtaan. Tähän todistuksen antavalle toimivaltaiselle valtion viranomaiselle varattuun kohtaan on merkittävä myös allekirjoitus, joka samoin kuin 12 kohtaan merkittävä viejän valtuutetun allekirjoittajan allekirjoitus, on tehtävä käsin.”
24)
Korvataan 97 p artiklan 6 kohta seuraavasti:
”6. Jos tuotteille myönnetään tullietuudet 89 artiklassa säädetyn poikkeuksen nojalla, tässä artiklassa säädettyä menettelyä sovelletaan ainoastaan unioniin tuotaviksi tarkoitettuihin tuotteisiin.”
25)
Lisätään 109 artiklaan toinen kohta seuraavasti:
”EUR.1-tavaratodistusten 7 kohdassa tai kauppalaskuilmoituksissa on oltava maininta ’Autonomous trade measures’ tai ’Mesures commerciales autonomes’.”
26)
Muutetaan liite 13 a tämän asetuksen liitteen I mukaisesti.
27)
Korvataan liitteet 13 c ja 13 d tämän asetuksen liitteessä II olevilla liitteillä 13 c ja 13 d.
28)
Muutetaan liite 17 tämän asetuksen liitteen III mukaisesti.
2 artikla
Muutetaan asetus (EU) N:o 1063/2010 seuraavasti:
1)
Poistetaan 2 artikla.
2)
Poistetaan 3 artiklan 3, 4 ja 5 kohta.
3 artikla
Tämä asetus tulee voimaan seitsemäntenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Sen 1 artiklan 7 ja 23 kohtaa sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2015.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 10 päivänä maaliskuuta 2015.