NAŘÍZENÍ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY (EU) č. 1333/2014
ze dne 26. listopadu 2014
o statistice peněžních trhů
(ECB/2014/48)
RADA GUVERNÉRŮ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY,
s ohledem na statut Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky, a zejména na článek 5 tohoto statutu,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2533/98 ze dne 23. listopadu 1998 o shromažďování statistických informací Evropskou centrální bankou (1), a zejména na čl. 5 odst. 1 a čl. 6 odst. 4 uvedeného nařízení,
s ohledem na stanovisko Evropské komise (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Evropský systém centrálních bank (ESCB) vyžaduje pro plnění svých úkolů vypracovávání statistiky transakcí peněžního trhu, zejména o zajištěných, nezajištěných a určitých derivátových transakcích peněžního trhu, jak je dále uvedeno v tomto nařízení, které uzavírají měnové finanční instituce s výjimkou centrálních bank a fondů peněžního trhu s jinými měnovými finančními institucemi a které uzavírají měnové finanční instituce s jinými finančními institucemi, vládními institucemi nebo nefinančními podniky, avšak s výjimkou transakcí v rámci skupiny.
(2)
Hlavním účelem shromažďování této statistiky je poskytnout Evropské centrální bance (ECB) komplexní, podrobné a harmonizované statistické informace o peněžních trzích v eurozóně. Údaje odvozené z transakcí shromažďovaných ve vztahu ke shora uvedeným segmentům trhu poskytují informace o transmisním mechanismu rozhodnutí měnové politiky. Jsou proto statistickým souborem, který je nezbytný pro účely měnové politiky v eurozóně.
(3)
Shromažďování statistických údajů je rovněž nezbytné s cílem umožnit ECB, aby poskytovala analytickou a statistickou podporu jednotnému mechanismu dohledu v souladu s nařízením Rady (EU) č. 1024/2013 (3). V tomto rámci je shromažďování statistických údajů nezbytné rovněž pro podporu úkolů ECB v oblasti finanční stability.
(4)
Pokud národní centrální banka rozhodne, že nebude shromažďovat údaje vyžadované na základě tohoto nařízení, měla by o tom informovat ECB, přičemž ECB převezme úkol shromažďovat údaje přímo od zpravodajských jednotek.
(5)
ECB je povinna v souladu se Smlouvami a za podmínek stanovených ve statutu Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky (dále jen „statut ESCB“) přijímat nařízení v rozsahu nezbytném pro plnění úkolů ESCB vymezených ve statutu ESCB a v některých případech stanovených předpisy Rady na základě čl. 129 odst. 4 Smlouvy o fungování Evropské unie.
(6)
S cílem minimalizovat zpravodajskou zátěž měnových finančních institucí a současně zajistit dostupnost včasné a vysoce kvalitní statistiky bude ECB zpočátku vyžadovat, aby údaje vykazovaly největší měnové finanční instituce eurozóny, určené podle velikosti jejich celkových hlavních rozvahových aktiv ve srovnání s celkovými hlavními rozvahovými aktivy za všechny měnové finanční instituce eurozóny. Od 1. ledna 2017 může Rada guvernérů ECB rozšířit počet vykazujících měnových finančních institucí tak, že zohlední rovněž další kritéria, kterými jsou například význam činnosti měnové finanční instituce na peněžních trzích a její význam pro stabilitu a fungování finančního systému. S cílem zajistit minimální úroveň geografického zastoupení ECB zajistí, aby v každém členském státě, jehož měnou je euro (dále jen „členský stát eurozóny“), byly alespoň tři zpravodajské měnové finanční instituce. Na základě národních statistické zpravodajské povinnosti mohou národní centrální banky údaje shromažďovat i od měnových finančních institucí, které nepatří do skutečného souboru zpravodajských jednotek; v tomto případě se údaje budou vykazovat a ověřovat podle tohoto nařízení.
(7)
S cílem ještě více minimalizovat zpravodajskou zátěž měnových finančních institucí tím, že jim nebude uložena dvojí zpravodajská povinnost, při současném zajištění dostupnosti včasné a vysoce kvalitní statistiky by ECB měla být oprávněna měnovým finančním institucím udělit výjimku z povinnosti vykazovat údaje o transakcích týkajících se financování cenných papírů nebo derivátových smluv, pokud tyto údaje již byly vykázány registru obchodních údajů a pokud má ECB k včasným a standardizovaným údajům účinný přístup v souladu s požadavky vymezenými v tomto nařízení.
(8)
Podle čl. 5 odst. 1 nařízení Rady (ES) č. 2533/98 může ECB přijímat nařízení k vymezení a ukládání statistické zpravodajské povinnosti skutečnému souboru zpravodajských jednotek členských států eurozóny. Čl. 6 odst. 4 stanoví, že ECB může přijímat nařízení upravující podmínky, za kterých lze uplatnit právo ověřovat statistické informace nebo provádět jejich nucené shromažďování.
(9)
Článek 4 nařízení (ES) č. 2533/98 stanoví, že členské státy si musí samy řídit organizaci v oblasti statistiky a plně spolupracovat s ESCB, aby zajistily plnění povinností vyplývajících z článku 5 statutu ESCB.
(10)
Pokud údaje shromažďované na základě tohoto nařízení obsahují důvěrné statistické informace, uplatní se pravidla ochrany a využití těchto informací obsažená v článcích 8 a 8c nařízení (ES) č. 2533/98.
(11)
Podle čl. 7 odst. 1 nařízení (ES) č. 2533/98 má ECB pravomoc uložit sankce zpravodajským jednotkám, které neplní statistickou zpravodajskou povinnost stanovenou nařízeními nebo rozhodnutími ECB.
(12)
Uznává se, že nařízení přijatá ECB podle článku 34.1 statutu ESCB nezakládají práva ani neukládají povinnosti členským státům, jejichž měnou není euro (dále jen „členské státy mimo eurozónu“), nicméně článek 5 se vztahuje na členské státy eurozóny i na členské státy mimo eurozónu. Nařízení (ES) č. 2533/98 poukazuje na to, že z článku 5 statutu ESCB spolu s článkem 4 odst. 3 Smlouvy o Evropské unii vyplývá povinnost přijmout a provést na vnitrostátní úrovni veškerá opatření, která členské státy mimo eurozónu považují za vhodná pro shromažďování statistických informací nezbytných ke splnění statistické zpravodajské povinnosti vůči ECB a pro včasnou přípravu v oblasti statistiky na to, aby se mohly stát členskými státy eurozóny.
(13)
Zpravodajskou povinností na základě tohoto nařízení není dotčena zpravodajská povinnost stanovená v jiných právních aktech a nástrojích ECB, která může alespoň částečně pokrývat vykazování podle jednotlivých transakcí nebo agregované vykazování statistických informací o peněžních trzích,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Definice
Pro účely tohoto nařízení:
1.
„zpravodajské jednotky“ a „rezident“ mají stejný význam jako v článku 1 nařízení (ES) č. 2533/98;
2.
„měnová finanční instituce“ má stejný význam jako v článku 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1071/2013 (ECB/2013/33) (4) a nestanoví-li některé ustanovení tohoto nařízení jinak, zahrnuje všechny pobočky měnové finanční instituce nacházející se v Unii a ESVO;
3.
„ostatním finančním zprostředkovatelem“ se rozumí ostatní finanční zprostředkovatelé kromě pojišťovacích společností a penzijních fondů ve smyslu revidovaného Evropského systému účtů (dále jen „ESA 2010“), který je stanoven v nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 549/2013 (5);
4.
„pojišťovacími společnostmi“ se rozumí všechny finanční instituce a kvazikorporace, které se převážně zabývají finančním zprostředkováním v důsledku sdílení rizik, hlavně ve formě přímého pojištění nebo ve formě zajištění, jak je uvedeno v ESA 2010;
5.
„penzijními fondy“ se rozumí všechny finanční instituce a kvazikorporace, které se převážně zabývají finančním zprostředkováním v důsledku sdílení sociálních rizik a potřeb pojištěnců (sociální pojištění), jak je uvedeno v ESA 2010;
6.
„nefinančními podniky“ se rozumí sektor nefinančních podniků, jak je vymezen v ESA 2010;
7.
„vládními institucemi“ se rozumí institucionální jednotky, které jsou netržními výrobci, jejichž produkce je určena pro individuální a kolektivní spotřebu a které jsou financovány z povinných plateb jednotek patřících do jiných sektorů, a rovněž institucionální jednotky, které se převážně zabývají přerozdělováním národního důchodu a bohatství, jak je uvedeno v ESA 2010;
8.
„celkovými hlavními rozvahovými aktivy“ se rozumí celková aktiva minus ostatní aktiva ve smyslu nařízení (EU) č. 1071/2013 (ECB/2013/33);
9.
„statistikou peněžního trhu“ se rozumí statistika týkající se zajištěných, nezajištěných a derivátových transakcí s nástroji peněžního trhu, které spolu v příslušném vykazovaném období uzavírají měnové finanční instituce a které uzavírají měnové finanční instituce s ostatními finančními zprostředkovateli, pojišťovacími společnostmi, penzijními fondy, centrálními bankami, vládními institucemi a nefinančními podniky, avšak s výjimkou transakcí v rámci skupiny;
10.
„nástrojem peněžního trhu“ se rozumí jakýkoli nástroj uvedený v příloze I, II a III;
11.
„fondem peněžního trhu“ se rozumí subjekt kolektivního investování, který musí mít povolení působit jako subjekt kolektivního investování do převoditelných cenných papírů podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/65/ES (6), nebo se jedná o alternativní investiční fond podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2011/61/EU (7), investuje do krátkodobých aktiv a jako zvláštní nebo kumulativní cíle má nabízení výnosů v souladu se sazbami peněžního trhu nebo zachování hodnoty investice;
12.
„centrální bankou“ se rozumí centrální banka bez ohledu na to, kde se nachází;
13.
„národní centrální bankou“ se rozumí národní centrální banky členských států Unie;
14.
„referenčním souborem zpravodajských jednotek“ se rozumí měnové finanční instituce, které jsou rezidenty eurozóny (kromě centrálních bank a fondů peněžního trhu) a které přijímají vklady v eurech a/nebo vydávají jakékoli jiné dluhové nástroje a/nebo poskytují úvěry v eurech, jak je uvedeno v přílohách I, II nebo III, od jiných měnových finančních institucí nebo jiným měnovým finančním institucím a/nebo od ostatních finančních zprostředkovatelů, pojišťovacích společností, penzijních fondů, vládních institucí, centrálních bank pro investiční účely či nefinančních podniků nebo těmto subjektům;
15.
„skupinou“ se rozumí skupina podniků, která mimo jiné zahrnuje bankovní skupinu, jež se skládá z mateřského podniku a jeho dceřiných společností, jejichž účetní závěrky jsou konsolidovány pro účely směrnice Evropského parlamentu a Rady 2013/34/EU (8);
16.
„pobočkou“ se rozumí provozovna, která je právně závislou částí instituce a která přímo provádí všechny nebo některé transakce tvořící podstatu činnosti instituce;
17.
„pobočkou v Unii a ESVO“ se rozumí pobočka, která se nachází a je zapsána v rejstříku v členském státě Unie nebo v zemi ESVO;
18.
„Evropským sdružením volného obchodu“ se rozumí mezivládní organizace založená za účelem podpory volného obchodu a ekonomické integrace ve prospěch svých členských států;
19.
„transakcí v rámci skupiny“ se rozumí transakce s nástroji peněžního trhu, kterou zpravodajská jednotka uzavřela s jiným podnikem, jenž je zcela zahrnut ve stejné konsolidované účetní závěrce. Podniky, které jsou stranami transakce, se považují za zcela zahrnuté do „téže konsolidace“, pokud jsou oba buď:
a)
zahrnuty do konsolidace v souladu se směrnicí 2013/34/EU nebo mezinárodních standardů finančního výkaznictví (IFRS) přijatých podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1606/2002 (9), nebo pokud se jedná o skupinu, jejíž mateřský podnik má své ústředí ve třetí zemi, v souladu s obecně přijímanými účetními zásadami této třetí země, které jsou určeny jako rovnocenné s IFRS v souladu s nařízením Komise (ES) č. 1569/2007 (10) (nebo účetními standardy třetí země, jejichž užívání je povoleno v souladu s článkem 4 uvedeného nařízení); nebo
b)
podléhají stejnému konsolidovanému dohledu v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2013/36/EU (11), nebo pokud se jedná o skupinu, jejíž mateřský podnik má své ústředí ve třetí zemi, stejnému konsolidovanému dohledu ze strany příslušného orgánu třetí země, který byl ověřen jako rovnocenný dohledu upravenému zásadami stanovenými v článku 127 směrnice 2013/36/EU;
20.
„obchodním dnem“ se ve vztahu ke dni, který je uveden ve smlouvě nebo v potvrzení o transakci s nástrojem peněžního trhu, rozumí den, v němž jsou obchodní banky a devizové trhy otevřeny pro všeobecný obchod (včetně obchodování s příslušným nástrojem peněžního trhu) a provádějí vypořádání plateb ve stejné měně jako platební závazek, který je splatný v tento den nebo který je vypočten odkazem na tento den. V případě transakce s nástrojem peněžního trhu, jež se řídí standardní rámcovou smlouvou vydanou Evropskou bankovní federací (European Banking Federation - EBF), Sdružením pro úvěrový trh (Loan Market Association - LMA), Mezinárodním sdružením pro swapy a deriváty (International Swaps and Derivatives Association, Inc. - ISDA) nebo jinými předními evropskými nebo mezinárodními tržními sdruženími, se formou odkazu použije definice uvedená nebo zakotvená v takové smlouvě. Ve vztahu k vypořádání transakce s nástrojem peněžního trhu, jež má být vypořádána prostřednictvím určeného vypořádacího systému, se tímto dnem rozumí den, kdy je tento vypořádací systém otevřen pro vypořádání této transakce;
21.
„dnem zúčtování v TARGET2“ se rozumí den, kdy je otevřen TARGET2 (transevropský expresní automatizovaný systém zúčtování plateb v reálném čase);
22.
„repem“ se rozumí dohoda, na jejímž základě mohou smluvní strany uzavírat transakce, v nichž se jedna strana („prodávající“) zaváže druhé smluvní straně („kupujícímu“) v blízký budoucí den proti zaplacení kupní ceny kupujícím prodávajícímu prodat určitá „aktiva“ („cenné papíry“, „komodity“ nebo „jiná finanční aktiva“) se současným závazkem kupujícího prodávajícímu tato aktiva znovu prodat v pevně stanovený budoucí den nebo na požádání proti zaplacení ceny zpětného odkupu prodávajícím kupujícímu. Tato transakce může být repo obchodem nebo dohodou o operacích typu „buy/sell back“. „Repo“ může rovněž znamenat dohodu o zástavě aktiv a udělení obecného práva na opětovné užívání výměnou za poskytnutí hotovostního úvěru v blízký budoucí den a splacení úvěru a úroků ve vzdálený budoucí den oproti vrácení aktiv. Repo obchody mohou být prováděny s předem definovaným dnem splatnosti (repo obchody „s pevně stanoveným datem“) nebo bez předem definovaného dne splatnosti, což oběma stranám ponechává možnost každý den se dohodnout na prodloužení nebo ukončení této dohody („otevřené“ repo obchody);
23.
„třístranným repem“ se rozumí repo obchod, v němž za výběr a správu zajištění po dobu životnosti transakce odpovídá třetí osoba;
24.
„měnovým swapem“ se rozumí swapová transakce, v níž jedna strana prodává druhé straně určitou částku určité měny proti zaplacení dohodnuté částky určité jiné měny na základě sjednaného směnného kurzu (který je znám jako spotový směnný kurz) s dohodou prodanou měnu v budoucí den (známý jako den splatnosti) odkoupit oproti prodeji měny původně nakoupené za rozdílný směnný kurz (známý jako forwardový směnný kurz);
25.
„jednodenním indexovým swapem“ („Overnight index swap - OIS“) se rozumí úrokový swap, jehož pravidelná proměnlivá úroková sazba se rovná geometrickému průměru jednodenní sazby (nebo sazby jednodenního indexu) po určité období. Konečná platba se vypočte jako rozdíl mezi pevnou úrokovou sazbou a složenou jednodenní sazbou zaznamenanou v průběhu životnosti OIS a uplatněnou na nominální hodnotu transakce. Jelikož se toto nařízení soustředí pouze na OIS v eurech, bude jednodenní sazbou EONIA;
26.
„Rámcem Basel III LCR“ se rozumí ukazatel krytí likvidity (Liquidity Coverage Ratio - LCR), který navrhl Basilejský výbor a který dne 7. ledna 2013 schválila skupina guvernérů a vedoucích orgánů dohledu, která je orgánem dohledu Basilejského výboru pro bankovní dohled, jako minimální globální regulatorní standard pro opatření krátkodobé likvidity v bankovním sektoru.
Článek 2
Skutečný soubor zpravodajských jednotek
1. Skutečný soubor zpravodajských jednotek sestává z měnových finančních institucí, které jsou rezidenty eurozóny, které pocházejí z referenčního souboru zpravodajských jednotek, které Rada guvernérů určila jako zpravodajské jednotky podle odstavce 2, případně 3, nebo z měnových finančních institucí určených jako zpravodajské jednotky podle odstavce 4 na základě kritérií v daném odstavci uvedených, a které byly o své zpravodajské povinnosti vyrozuměny podle odstavce 5 (dále jen „zpravodajské jednotky“).
2. Po vstupu tohoto nařízení v platnost může Rada guvernérů rozhodnout, že měnová finanční instituce je zpravodajskou jednotkou, pokud má celková hlavní rozvahová aktiva větší než 0,35 % celkových hlavních rozvahových aktiv všech měnových finančních institucí eurozóny na základě nejaktuálnějších údajů, které má ECB k dispozici, tj.:
a)
údaje ke konci prosince kalendářního roku, který předchází oznámení podle odstavce 5; nebo
b)
nejsou-li údaje podle písmene a) k dispozici, údaje ke konci prosince předchozího roku.
Pro účely tohoto rozhodnutí se do výpočtu celkových hlavních rozvahových aktiv příslušné měnové finanční instituce nezahrnují pobočky mimo hostitelský stát příslušné měnové finanční instituce.
3. Od 1. ledna 2017 může Rada guvernérů rozhodnout o klasifikaci jiné měnové finanční instituce jako zpravodajské jednotky na základě velikosti jejích celkových hlavních rozvahových aktiv ve srovnání s celkovými hlavními rozvahovými aktivy všech měnových finančních institucí eurozóny, významu činnosti měnové finanční instituce při obchodování nástrojů peněžního trhu a jejího významu pro stabilitu a fungování finančního systému eurozóny a/nebo jednotlivých členských států.
4. Od 1. ledna 2017 může Rada guvernérů rovněž rozhodnout, že pro každý členský stát eurozóny budou jako zpravodajské jednotky určeny alespoň tři měnové finanční instituce. Budou-li tedy na základě rozhodnutí Rady guvernérů přijatých podle odstavce 2 nebo 3 vybrány méně než tři měnové finanční instituce v určitém členském státě eurozóny, bude skutečný soubor zpravodajských jednotek zahrnovat rovněž jiné měnové finanční instituce z tohoto členského státu eurozóny, které příslušná národní centrální banka považuje za reprezentativní (dále jen „reprezentativní zpravodajské jednotky“), tak aby pro tento členský stát eurozóny byly jako zpravodajské jednotky určeny minimálně tři zpravodajské jednotky.
Reprezentativní zpravodajské jednotky se vyberou z největších úvěrových institucí, které jsou rezidenty v dotčeném členském státě eurozóny, na základě celkových hlavních rozvahových aktiv těchto institucí, pokud národní centrální banky nenavrhnou alternativní kritéria a ECB je písemně nepotvrdí.
5. ECB nebo příslušná národní centrální banka dotčené měnové finanční instituce vyrozumí o rozhodnutí Rady guvernérů přijatém podle odstavců 2, 3 nebo 4 a o jejich povinnostech na základě tohoto nařízení. Toto oznámení se zasílá písemně alespoň čtyři měsíce před zahájením prvního vykazování.
6. Bez ohledu na rozhodnutí Rady guvernérů přijatá podle odstavců 2, 3 nebo 4 mohou národní centrální banky na základě národní statistické zpravodajské povinnosti shromažďovat statistiku peněžního trhu rovněž od měnových finančních institucí, které jsou rezidenty v jejich členském státě a které nejsou zpravodajskými jednotkami podle odstavců 2, 3 nebo 4 (dále jen „dodatečné zpravodajské jednotky“). Pokud národní centrální banka tímto způsobem určí dodatečné zpravodajské jednotky, neprodleně je o tom vyrozumí.
Článek 3
Statistická zpravodajská povinnost
1. Pro účely pravidelného sestavování statistiky peněžního trhu vykazují zpravodajské jednotky národní centrální bance členského státu, v němž jsou rezidenty, na konsolidovaném základě včetně všech svých poboček, které se nacházejí v Unii a ESVO, denní statistické informace o nástrojích peněžního trhu. Požadované statistické informace jsou uvedeny v příloze I, II a III. Statistické informace, které obdrží od zpravodajských jednotek, národní centrální banka předá ECB v souladu s čl. 4 odst. 2 tohoto nařízení.
2. Národní centrální banky vymezí a provedou zpravodajské postupy, kterými se mají zpravodajské jednotky řídit ve vztahu k nástrojům peněžního trhu. Tyto zpravodajské postupy zajistí, aby byly poskytovány požadované statistické informace, a umožňují přesnou kontrolu plnění minimálních standardů pro přenos, přesnost, pojmovou shodu a revize uvedených v příloze IV.
3. Bez ohledu na zpravodajskou povinnost uvedenou v odstavci 1 může národní centrální banka rozhodnout, že zpravodajské jednotky vybrané podle čl. 2 odst. 2, 3 a 4, které jsou rezidenty členského státu národní centrální banky, vykazují statistické informace uvedené v přílohách I, II a III ECB. Národní centrální banka přiměřeně informuje ECB a zpravodajské jednotky, načež ECB vymezí a provede zpravodajské postupy, kterými se mají řídit zpravodajské jednotky, a převezme úkol požadované údaje shromažďovat přímo od zpravodajských jednotek.
4. Pokud národní centrální banka vybrala dodatečné zpravodajské jednotky a vyrozuměla je, jak je uvedeno v čl. 2 odst. 6, vykazují tyto jednotky národní centrální bance denní statistické informace o nástrojích peněžního trhu. Statistické informace, které obdrží od dodatečných zpravodajských jednotek, národní centrální banka na žádost ECB předá ECB v souladu s čl. 4 odst. 2 tohoto nařízení.
5. Národní centrální banky vymezí a provedou zpravodajské postupy, kterými se mají řídit dodatečné zpravodajské jednotky, v souladu s národní statistickou zpravodajskou povinností. Národní centrální banky zajistí, aby vnitrostátní zpravodajské postupy vyžadovaly, aby dodatečné zpravodajské jednotky splňovaly požadavky, které jsou rovnocenné požadavkům obsaženým v článcích 6 až 8, čl. 10 odst. 3 a článcích 11 a 12 tohoto nařízení. Národní centrální banky zabezpečí, aby tyto zpravodajské postupy poskytovaly požadované statistické informace a umožňovaly přesnou kontrolu plnění minimálních standardů pro přenos, přesnost, pojmovou shodu a revize uvedených v příloze IV.
Článek 4
Lhůty
1. Pokud národní centrální banka podle čl. 3 odst. 3 rozhodne, že zpravodajské jednotky budou statistické informace uvedené v přílohách I, II a III vykazovat přímo ECB, předávají zpravodajské jednotky tyto informace ECB takto:
a)
Údaje shromážděné od zpravodajských jednotek vybraných podle č. 2 odst. 2 se ECB předávají jednou denně mezi 6:00 h v den obchodu a 19:00 h SEČ v první den zúčtování v TARGET2 následující po dni obchodu.
b)
Údaje shromážděné od zpravodajských jednotek vybraných podle č. 2 odst. 3 a 4 se ECB předávají jednou denně mezi 6:00 h v den obchodu a 13:00 h SEČ v první den zúčtování v TARGET2 následující po dni obchodu.
c)
Údaje, pro které má národní centrální banka výjimku podle článku 5, se ECB předávají jednou týdně mezi 6:00 h v den obchodu a 13:00 h SEČ v první den zúčtování v TARGET2 následující po konci týdne, k němuž se údaje vztahují.
2. Ve všech ostatních případech s výjimkou odstavce 1 předávají národní centrální banky ECB denní statistické informace o peněžním trhu podle příloh I, II a III, které obdržely od zpravodajských jednotek, takto:
a)
Údaje shromážděné od zpravodajských jednotek vybraných podle č. 2 odst. 2 se ECB předávají jednou denně před 7:00 h SEČ v první den zúčtování v TARGET2 následující po dni obchodu.
b)
Údaje shromážděné od zpravodajských jednotek vybraných podle č. 2 odst. 3 a 4 se ECB předávají jednou denně před 13:00 h SEČ v první den zúčtování v TARGET2 následující po dni obchodu.
c)
Údaje shromážděné od dodatečných zpravodajských jednotek vybraných podle čl. 2 odst. 6 se ECB předávají jednou denně před 13:00 h SEČ v první den zúčtování v TARGET2 následující po dni obchodu, jednou týdně před 13:00 h SEČ v první den zúčtování v TARGET2 následující po konci týdne, ke kterému se údaje vztahují, nebo jednou měsíčně před 13:00 h SEČ v první den zúčtování v TARGET2 následující po konci měsíce, ke kterému se údaje vztahují. Národní centrální banky rozhodnou o periodicitě vykazování a neprodleně o tom vyrozumí ECB. Národní centrální banky mohou periodicitu vykazování každoročně přezkoumávat.
d)
Údaje, pro které má národní centrální banka výjimku podle článku 5, se ECB předávají jednou týdně před 13:00 h SEČ v první den zúčtování v TARGET2 následující po konci týdne, k němuž se údaje vztahují.
3. Národní centrální banky rozhodují o tom, dokdy musí od zpravodajských jednotek obdržet údaje, aby byly schopny splnit lhůty pro vykazování, které musí dodržet podle odstavce 2, a přiměřeně o tom vyrozumí zpravodajské jednotky.
4. Připadá-li termín uvedený v odstavci 1 nebo 2 na den, kdy je systém TARGET2 uzavřen, prodlužuje se termín do následujícího provozního dne systému TARGET2, jak je oznámeno na internetových stránkách ECB.
Článek 5
Výjimka
Pokud byly zpravodajské jednotky vybrány podle čl. 2 odst. 3 nebo 4, může národní centrální banka rozhodnout, že zpravodajské jednotky mohou denní statistiku peněžního trhu národní centrální bance předávat jednou týdně před 13:00 h (SEČ) v první den zúčtování v TARGET2 následující po konci týdne, k němuž se údaje vztahují, pokud z provozních důvodů nemohou splnit požadavek na denní periodicitu vykazování. ECB může k uplatňování výjimky ze strany národních centrálních bank uložit podmínky.
Článek 6
Fúze, rozdělení, reorganizace a insolvence
1. V případě fúze, rozdělení, vyčlenění nebo jakékoli jiné reorganizace, která by mohla ovlivnit splnění statistické zpravodajské povinnosti, informuje dotčená zpravodajská jednotka ECB a příslušnou národní centrální banku, jakmile je záměr takovou operaci provést veřejně znám, a v přiměřené lhůtě před jejím uskutečněním, o postupech, které plánuje použít ke splnění statistické zpravodajské povinnosti stanovené tímto nařízením. Zpravodajská jednotka vyrozumí rovněž ECB a příslušnou národní centrální banku do 14 dnů od dokončení této operace.
2. Dojde-li k fúzi zpravodajské jednotky sloučením s jinou jednotkou ve smyslu směrnice Evropského Parlamentu a Rady 2011/35/EU (12) a jedním z fúzujících subjektů byla zpravodajská jednotka, ve vykazování podle tohoto nařízení pokračuje sloučený subjekt.
3. Dojde-li k fúzi zpravodajské jednotky splynutím s jinou jednotkou ve smyslu směrnice 2011/35/EU a jedním z fúzujících subjektů byla zpravodajská jednotka, vykazování podle tohoto nařízení provádí výsledný subjekt, pokud splňuje definici zpravodajské jednotky.
4. Dojde-li k rozdělení zpravodajské jednotky na dvě či více jednotek, a to formou rozdělení mezi stávající společnosti nebo se založením nových společností ve smyslu šesté směrnice Rady 82/891/EHS (13), a jedním z nových subjektů je zpravodajská jednotka, provádí vykazování podle tohoto nařízení nový subjekt. Rozdělení zahrnuje rovněž vyčlenění, při němž zpravodajská jednotka převede veškerá svá aktiva a pasiva či jejich část na novou společnost výměnou za akcie nové společnosti.
5. Ocitne-li se zpravodajská jednotka v úpadku, ztratí svou bankovní licenci nebo jinak přestane vyvíjet bankovní činnost, což potvrdí příslušný orgán dohledu, není nadále povinna provádět vykazování podle tohoto nařízení.
6. Pro účely odstavce 5 se má za to, že zpravodajská jednotka je v úpadku, nastane-li jedna či více těchto skutečností:
a)
učiní všeobecné postoupení ve prospěch věřitelů nebo pro účely uzavření reorganizace, soudní dohody nebo vyrovnání s věřiteli;
b)
písemně uzná, že není schopna platit své dluhy ve lhůtě splatnosti;
c)
podá návrh na jmenování svěřenského správce, insolvenčního správce, správce majetku, likvidátora nebo obdobného úředníka v této zpravodajské jednotce nebo nad celým majetkem této jednotky nebo jeho podstatnou částí, nebo s tímto jmenováním souhlasí nebo jej tiše akceptuje;
d)
předložení insolvenčního návrhu ve vztahu k této jednotce (s výjimkou návrhu protistrany, pokud se týká povinnosti zpravodajské jednotky vůči této protistraně) k soudu či podání tohoto návrhu k jinému příslušnému orgánu nebo instituci;
e)
nastane-li její likvidace nebo se ocitne v úpadku (nebo vstoupí do jiného obdobného řízení) nebo tato jednotka či jiný veřejný orgán nebo jiný subjekt či osoba podá návrh na její reorganizaci, soudní dohodu, vyrovnání, dobrovolné vyrovnání, nucenou správu, likvidaci, zánik či obdobné podpůrné opatření na základě stávajícího či budoucího právního či správního předpisu, přičemž tento návrh (s výjimkou návrhu na likvidaci nebo jiné obdobné řízení, kdy se neuplatní třicetidenní lhůta) nebyl odložen ani zamítnut ve lhůtě 30 dnů od jeho podání;
f)
jmenování svěřenského správce, insolvenčního správce, správce majetku, likvidátora nebo obdobného úředníka v této zpravodajské jednotce nebo nad celým majetkem této jednotky nebo jeho podstatnou částí; nebo
g)
svolání jakékoli schůze věřitelů pro účely zvážení dobrovolné dohody (nebo jiného obdobného řízení).
Článek 7
Ustanovení o důvěrnosti
1. Při přijímání a nakládání s údaji podle tohoto nařízení, jež obsahují důvěrné informace, včetně sdílení těchto údajů s jinými národními centrálními bankami eurozóny, ECB a národní centrální banky uplatňují pravidla ochrany a využití důvěrných statistických informací stanovená v článcích 8 a 8c nařízení (ES) č. 2533/98.
2. S výhradou odstavce 1 se důvěrné informace obsažené ve statistických údajích, které ECB nebo národní centrální banka shromažďuje podle tohoto nařízení, nesmí předávat jinému orgánu nebo jiné třetí osobě s výjimkou ECB a národních centrálních bank eurozóny či je s těmito subjekty sdílet, pokud dotčená zpravodajská jednotka ECB nebo dotčené národní centrální bance předem neudělila výslovný písemný souhlas a pokud ECB, případně příslušná národní centrální banka s touto zpravodajskou jednotkou nepodepsala náležitou dohodu o zachovávání důvěrnosti.
Článek 8
Ověřování a nucené shromažďování
ECB a případně národní centrální banky mají právo ověřovat a v případě nutnosti vynuceně shromažďovat informace, které zpravodajské jednotky poskytují v souladu se statistickou zpravodajskou povinností vymezenou v článku 3 a v přílohách I, II a III tohoto nařízení. Toto právo lze vykonat zejména tehdy, pokud zpravodajská jednotka nesplňuje standardy pro přenos, přesnost, pojmovou shodu a revize uvedené v příloze IV. Uplatňuje se rovněž článek 6 nařízení (ES) č. 2533/98.
Článek 9
Zjednodušený postup provádění změn
S přihlédnutím ke stanoviskům Výboru pro statistiku ESCB je Výkonná rada ECB oprávněna provádět technické změny příloh tohoto nařízení za předpokladu, že takové změny nezmění základní koncepční rámec, ani neovlivní zpravodajské zatížení zpravodajských jednotek. Výkonná rada o takové změně bez zbytečného odkladu informuje Radu guvernérů.
Článek 10
První vykazování
1. V případě zpravodajských jednotek vybraných podle čl. 2 odst. 2 se podle tohoto nařízení (s výhradou přechodných ustanovení obsažených v článku 12) poprvé vykazují údaje za 1. duben 2016.
2. V případě zpravodajských jednotek vybraných podle čl. 2 odst. 3 a 4 se podle tohoto nařízení poprvé vykazuje v den, který ECB nebo příslušná národní centrální banka zpravodajské jednotce sdělí podle čl. 2 odst. 5, v každém případě však nejdříve 12 měsíců po přijetí rozhodnutí Rady guvernérů podle čl. 2 odst. 3 nebo 4.
3. Dochází-li k výběru reprezentativních zpravodajských jednotek podle čl. 2 odst. 4, může reprezentativní zpravodajská jednotka ECB nebo příslušnou národní centrální banku písemně požádat o dočasné odložení prvního dne vykazování, přičemž uvede důvody takového odkladu. První den vykazování lze odložit po dobu až šesti měsíců s tím, že tuto dobu lze prodloužit o dalších až šest měsíců. ECB nebo příslušná národní centrální banka mohou souhlasit s odložením prvního dne vykazování pro reprezentativní zpravodajskou jednotku, která o odklad požádala, považují-li tento odklad za důvodný. Pokud reprezentativní zpravodajská jednotka v první den vykazování nemá k vykázání žádné údaje nebo pouze údaje, které ECB i národní centrální banka nepovažují za reprezentativní, může národní centrální banka souhlasit s tím, že na tuto jednotku se první den vykazování neuplatňuje. Tuto výjimku může národní centrální banka udělit pouze ve spolupráci s ECB, mají-li ECB i národní centrální banka za to, že žádost je důvodná a neohrožuje reprezentativnost zpravodajského výběrového souboru.
4. V případě měnových finančních institucí, které byly vybrány jako dodatečné zpravodajské jednotky podle čl. 2 odst. 6, se podle tohoto nařízení poprvé vykazuje v den, který národní centrální banka dodatečné zpravodajské jednotce sdělí podle čl. 2 odst. 6.
Článek 11
Ustanovení o pravidelném přezkumu
ECB přezkoumá fungování tohoto nařízení 12 měsíců po prvním vykazování a vydá o tom zprávu. Podle doporučení obsažených v této zprávě může ECB zvýšit nebo snížit počet zpravodajských jednotek a/nebo statistickou zpravodajskou povinnost. Po tomto úvodním přezkumu se každé dva roky bude provádět pravidelná aktualizace skutečného souboru zpravodajských jednotek.
Článek 12
Přechodné ustanovení
V období od 1. dubna 2016 do 1. července 2016 bude zpravodajským jednotkám dovoleno ECB nebo příslušné národní centrální bance vykazovat statistiku peněžního trhu za některé, a nikoli všechny relevantní dny. ECB nebo příslušná národní centrální banka může určit dny, za které bude vykazování vyžadováno.
Článek 13
Závěrečná ustanovení
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem 1. ledna 2015.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné v členských státech v souladu se Smlouvami.
Ve Frankfurtu nad Mohanem dne 26. listopadu 2014.
EUROOPAN KESKUSPANKIN ASETUS (EU) N:o 1333/2014,
annettu 26 päivänä marraskuuta 2014,
rahamarkkinatilastoista
(EKP/2014/48)
EUROOPAN KESKUSPANKIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan keskuspankkijärjestelmän ja Euroopan keskuspankin perussäännön ja erityisesti sen 5 artiklan,
ottaa huomioon Euroopan keskuspankin valtuuksista kerätä tilastotietoja 23 päivänä marraskuuta 1998 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2533/98 (1) ja erityisesti sen 5 artiklan 1 kohdan ja 6 artiklan 4 kohdan,
ottaa huomioon Euroopan komission lausunnon (2),
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Euroopan keskuspankkijärjestelmä (EKPJ) tarvitsee tehtäviensä suorittamista varten tilastoja rahamarkkinataloustoimista, nimittäin sellaisista tässä asetuksessa täsmennetyistä rahamarkkinoilla toteutetuista vakuudellisista ja vakuudettomista taloustoimista ja tietyistä johdannaistaloustoimista, joita rahalaitokset, pois lukien keskuspankit ja rahamarkkinarahastot, ovat toteuttaneet muiden rahalaitosten kanssa taikka joita rahalaitokset ovat toteuttaneet muiden rahoituslaitosten, julkisyhteisöjen tai yritysten kanssa, kuitenkin pois lukien ryhmittymänsisäiset taloustoimet.
(2)
Tällaisten tietojen keräämisen päätarkoituksena on tuottaa Euroopan keskuspankille (EKP) kattavat, yksityiskohtaiset ja yhdenmukaiset tilastotiedot euroalueen rahamarkkinoista. Edellä mainittuun markkinasegmenttiin liittyvistä taloustoimista kerätyistä tiedoista saadaan tietoa rahapoliittisten päätösten välittymismekanismista. Ne ovat näin ollen euroalueen rahapolitiikan kannalta tarpeellisia tilastotietoja.
(3)
Tilastotietojen kerääminen on myös tarpeen, jotta EKP voisi antaa analyyttistä ja tilastollista tukea yhteiselle valvontamekanismille (YVM) neuvoston asetuksen (EU) N:o 1024/2013 (3) mukaisesti. Tähän liittyen tilastotietojen kerääminen on myös tarpeen EKP:n tehtävien tueksi rahoitusvakauden alalla.
(4)
Kansallisten keskuspankkien olisi ilmoitettava EKP:lle, jos kansallinen keskuspankki päättää olla keräämättä tässä asetuksessa vaadittuja tietoja, jolloin EKP ottaa tehtäväkseen huolehtia tietojen keruusta suoraan tiedonantajilta.
(5)
EKP antaa asetuksia perussopimuksissa sekä Euroopan keskuspankkijärjestelmän ja Euroopan keskuspankin perussäännössä (jäljempänä ’EKPJ:n perussääntö’) vahvistetuin edellytyksin siinä laajuudessa kuin se on tarpeen EKPJ:n tehtävien hoitamiseksi, sellaisina kuin nämä tehtävät on määritelty EKPJ:n perussäännössä ja joissain tapauksissa Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 129 artiklan 4 kohdassa tarkoitetuissa neuvoston antamissa säännöksissä.
(6)
Jotta minimoitaisiin rahalaitoksille aiheutuva rasite ja varmistettaisiin samalla oikea-aikaisten ja laadukkaiden tilastojen saatavuus, EKP tulee aluksi vaatimaan tietojen raportoimista vain euroalueen suurimmilta rahalaitoksilta, perustuen niiden päätaseen kokonaisvaroihin verrattuna kaikkien euroalueen rahalaitosten päätaseiden kokonaisvaroihin. EKP:n neuvosto voi 1 päivästä tammikuuta 2017 lisätä raportoivien rahalaitosten määrää ottamalla huomioon myös muita kriteerejä, kuten rahalaitoksen toimintojen merkittävyys rahamarkkinoilla sekä sen merkitys rahoitusjärjestelmän vakaudelle ja toimivuudelle. Maantieteellisen edustavuuden varmistamiseksi EKP pitää huolen siitä, että kussakin jäsenvaltiossa, jonka rahayksikkö on euro (jäljempänä ’euroalueen jäsenvaltio’) on ainakin kolme raportoivaa rahalaitosta. Kansalliset keskuspankit voivat tilastointia koskevien kansallisten raportointivaatimustensa mukaisesti kerätä tietoja myös rahalaitoksilta, jotka eivät kuulu varsinaiseen tiedonantajien joukkoon, ja tässä tapauksessa nämä tiedot kerätään ja verifioidaan tämän asetuksen mukaisesti.
(7)
Jotta rahalaitosten raportointitaakkaa voitaisiin entisestään pienentää niin, että vältetään päällekkäisten tietojen raportointi, mutta varmistetaan oikea-aikaisten ja laadukkaiden tilastojen saatavuus, EKP:n tulisi voida myöntää poikkeus arvopapereilla toteutettavia rahoitustoimia ja johdannaissopimuksia koskevien tietojen ilmoittamisesta, jos nämä tiedot on jo ilmoitettu kauppatietorekisteriin; tämä edellyttää, että EKP pystyy tosiasiassa saamaan käyttöönsä oikea-aikaiset ja yhdenmukaiset tiedot tässä asetuksessa täsmennettyjen vaatimusten mukaisesti.
(8)
Asetuksen (EY) N:o 2533/98 5 artiklan 1 kohdassa säädetään, että EKP voi antaa asetuksia niiden tilastoihin liittyvien tietojenantovaatimustensa määrittelemiseksi ja täytäntöön panemiseksi, jotka koskevat euroalueen jäsenvaltioiden varsinaista tiedonantajien joukkoa. Saman asetuksen 6 artiklan 4 kohdassa säädetään, että EKP voi antaa asetuksia edellytyksistä, joiden mukaisesti voidaan käyttää oikeutta tilastotietojen tarkistamiseen tai pakollisen tilastotietojen keruun toimittamiseen.
(9)
Asetuksen (EY) N:o 2533/98 4 artiklassa edellytetään, että jäsenvaltioiden on järjestettävä omalta osaltaan tilastotietojen keruu ja tehtävä EKPJ:n kanssa kiinteää yhteistyötä varmistaakseen EKPJ:n perussäännön 5 artiklasta johtuvien velvollisuuksien täyttämisen.
(10)
Jos tämän asetuksen mukaisesti kerättyihin tietoihin sisältyy luottamuksellisia tietoja, näiden tietojen suojaamiseen ja käyttöön sovelletaan asetuksen (EY) N:o 2533/98 8 ja 8 c artiklassa vahvistettuja sääntöjä.
(11)
Asetuksen (EY) N:o 2533/98 7 artiklan 1 kohdassa säädetään, että EKP:llä on oikeus määrätä seuraamuksia tietojen antajille, jotka eivät noudata EKP:n asetuksissa tai päätöksissä asetettuja tilastoihin liittyviä tietojenantovaatimuksia.
(12)
Vaikka on tunnustettua, että EKPJ:n perussäännön 34.1 artiklan nojalla annetuissa EKP:n asetuksissa ei anneta mitään oikeuksia eikä aseteta mitään velvollisuuksia jäsenvaltioille, joiden rahayksikkö ei ole euro (jäljempänä ’euroalueeseen kuulumattomat jäsenvaltiot’), EKPJ:n perussäännön 5 artikla koskee sekä euroalueeseen kuuluvia jäsenvaltioita että euroalueeseen kuulumattomia jäsenvaltioita. Asetuksessa (EY) N:o 2533/98 viitataan siihen, että EKPJ:n perussäännön 5 artikla yhdessä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 4 artiklan 3 kohdan kanssa tarkoittavat, että euroalueeseen kuulumattomien jäsenvaltioiden on laadittava ja otettava käyttöön kansallisella tasolla kaikki toimenpiteet, joita ne pitävät tarkoituksenmukaisina tilastointiin liittyvien EKP:n tietojenantovaatimusten edellyttämän tiedonkeruun järjestämiseksi, ja saatava tilastoihin liittyvät valmistelunsa ajoissa valmiiksi, jotta niistä voi tulla euroalueen jäsenvaltiota.
(13)
Tämän asetuksen mukaiset tiedonantovaatimukset eivät vaikuta muissa EKP:n säädöksissä vahvistettuihin tiedonantovaatimuksiin, jotka saattavat ainakin osittain kattaa rahamarkkinoita koskevien tilastotietojen raportointia taloustoimikohtaisesti tai aggregoidusti,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Määritelmät
Tässä asetuksessa tarkoitetaan
1.
’tiedonantajilla’ ja ’kotimaisella’ samaa kuin asetuksen (EY) N:o 2533/98 1 artiklassa.
2.
’rahalaitoksella’ samaa kuin Euroopan keskuspankin asetuksen (EU) N:o 1071/2013 (EKP/2013/33) (4) 1 artiklassa, ja jollei tämän asetuksen säännöksissä ole nimenomaisesti toisin säädetty, käsite sisältää rahalaitoksen unionissa ja EFTAssa sijaitsevat sivuliikkeet,
3.
’muilla rahoituksen välittäjillä’ muita rahoituksen välittäjiä kuin vakuutuslaitoksia ja eläkerahastoja Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) N:o 549/2013 (5) vahvistetun uudistetun Euroopan kansantalouden tilinpitojärjestelmän (jäljempänä ’EKT 2010’) mukaisesti,
4.
’vakuutuslaitoksilla’ EKT 2010:n mukaisesti kaikkia rahoitusalan yrityksiä ja yritysmäisiä yhteisöjä, joiden toiminta rahoituksen välittäjinä on pääasiassa seurausta on riskien hallinnasta ensivakuutuksen tai jälleenvakuutuksen muodossa,
5.
’eläkerahastoilla’ EKT 2010:n mukaisesti kaikkia rahoitusalan yrityksiä ja yritysmäisiä yhteisöjä, joiden toiminta rahoituksen välittäjinä on pääasiassa seurausta vakuutettujen henkilöiden sosiaalisten riskien ja tarpeiden hallinnasta (sosiaalivakuutus),
6.
’yrityksillä’ EKT 2010:ssä tarkoitettua yrityssektoria,
7.
’julkisyhteisöillä’ EKT 2010:n mukaisesti institutionaalisia yksiköitä, jotka ovat markkinattomia tuottajia ja joiden tuotos on tarkoitettu yksilölliseen tai kollektiiviseen kulutukseen ja jotka rahoitetaan muihin sektoreihin kuuluvien yksiköiden suorittamin pakollisin maksuin, sekä pääasiallisesti kansantulon ja -varallisuuden uudelleenjakoa harjoittavia institutionaalisia yksiköitä,
8.
’päätaseen kokonaisvaroilla’’saamisten kokonaismäärän’ ja ’muiden saamisten’ erotusta, sellaisina kuin nämä käsitteet on määritelty asetuksessa (EU) N:o 1071/2013 (EKP/2013/33),
9.
’rahamarkkinatilastoilla’ tilastoja, jotka koskevat rahamarkkinainstrumentteihin kohdistuvia vakuudellisia ja vakuudettomia taloustoimia ja johdannaistaloustoimia kyseessä olevan raportointijakson aikana rahalaitosten välillä tai rahalaitosten ja muiden rahoituksen välittäjien, vakuutuslaitosten, eläkerahastojen, keskuspankkien, julkisyhteisöjen ja yritysten välillä, kuitenkin pois lukien ryhmittymänsisäiset taloustoimet,
10.
’rahamarkkinainstrumentilla’ mitä tahansa liitteissä I, II ja III luetelluista instrumenteista,
11.
’rahamarkkinarahastoilla’ yhteissijoitusyritystä, joka tarvitsee Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/65/EY (6) mukaisen siirtokelpoisiin arvopapereihin kohdistuvaa yhteistä sijoitustoimintaa harjoittavan yrityksen toimiluvan tai joka on Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2011/61/EU (7) tarkoitettu vaihtoehtoinen sijoitusrahasto, joka sijoittaa lyhytaikaisiin omaisuuseriin ja jonka erillisenä tai kumulatiivisena tavoitteena on tarjota rahamarkkinakorkoja vastaavaa tuottoa tai säilyttää sijoituksen arvo,
12.
’keskuspankilla’ mitä tahansa keskuspankkia sen sijaintipaikasta riippumatta,
13.
’kansallisilla keskuspankeilla’ unionin jäsenvaltioiden kansallisia keskuspankkeja,
14.
’tiedonantajien perusjoukolla’ euroalueen kotimaisia rahalaitoksia, pois lukien keskuspankit ja rahamarkkinarahastot, jotka liitteiden I, II ja III mukaisesti vastaanottavat euromääräisiä talletuksia muilta rahalaitoksilta, muilta rahoituksen välittäjiltä, vakuutuslaitoksilta, eläkerahastoilta, julkisyhteisöiltä, keskuspankeilta sijoitustarkoituksessa tai yrityksiltä ja/tai laskevat liikkeeseen mitä tahansa muita velkainstrumentteja ja/tai myöntävät euromääräisiä lainoja sanotuille laitoksille tai yhteisöille,
15.
’ryhmittymällä’ yritysten ryhmittymää, myös sellaista pankkiryhmittymää, joka koostuu emoyrityksestä ja sen tytäryrityksistä, joiden tilinpäätöksistä laaditaan Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2013/34/EU (8) tarkoitettu konsolidoitu tilinpäätös,
16.
’sivuliikkeellä’ liiketoimipaikkaa, joka on laitoksesta oikeudellisesti riippuvainen osa ja jossa harjoitetaan suoraan laitoksen liiketoimintaan olennaisesti kuuluvia toimia,
17.
’unionissa tai EFTA:ssa toimivalla sivuliikkeellä’ sivuliikettä, joka sijaitsee ja on rekisteröity unionin jäsenvaltiossa tai EFTA-maassa,
18.
’Euroopan vapaakauppajärjestöllä’ hallituksenvälistä järjestöä, joka perustettiin edistämään vapaata kauppaa ja taloudellista yhdentymistä sen jäsenvaltioiden hyväksi,
19.
’ryhmittymänsisäisellä taloustoimella’ rahamarkkinainstrumentteihin kohdistuvaa taloustoimea, jonka tiedonantaja suorittaa toisen yrityksen kanssa, joka täysimääräisesti yhdistellään samaan konsernitaseeseen. Taloustoimen osapuolet katsotaan täysimääräisesti yhdistellyiksi samaan konsernitaseeseen, jos molemmat joko
a)
yhdistellään konsernitilinpäätökseen direktiivin 2013/34/EU mukaisesti tai Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1606/2002 (9) nojalla hyväksyttyjen kansainvälisten tilinpäätösstandardien (IFRS) mukaisesti tai, kun kyseessä on ryhmittymä jonka pääkonttori on kolmannessa maassa, sellaisten kyseisessä maassa yleisesti hyväksyttyjen tilinpäätösstandardien mukaisesti, joiden komission asetuksen (EY) N:o 1569/2007 (10) mukaisesti katsotaan vastaavan IFRS-standardeja (taikka kolmannen maan sellaisten tilinpäätösstandardien mukaisesti joiden käyttö on sallittu sanotun asetuksen 4 artiklan mukaisesti), tai
b)
kuuluvat Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2013/36/EU (11) tarkoitettuun samaan konsolidoituun valvontaan tai, kun kysymyksessä on ryhmittymä, jonka pääkonttori on kolmannessa maassa, sellaiseen kolmannen maan toimivaltaisen viranomaisen suorittamaan samaan konsolidoituun valvontaan, joka on arvioitu direktiivin 2013/36/EU 127 artiklan periaatteita vastaavaksi,
20.
’pankkipäivällä’ mitä tahansa sellaista rahamarkkinainstrumenttiin kohdistuvaa taloustoimea koskevassa sopimuksessa tai vahvistuksessa täsmennettyä päivää, jona liikepankit ja valuuttamarkkinat ovat auki yleisesti liiketoimintaansa varten (mukaan luettuna kaupankäynti kyseessä olevilla rahamarkkinainstrumenteilla) ja selvittävät ja suorittavat maksuja sen maksuvelvoitteen valuutassa, joka erääntyy kyseisenä päivänä tai jonka määrä lasketaan viittaamalla kyseiseen päivään. Jos rahamarkkinainstrumenttiin kohdistuva taloustoimi perustuu EBF:n (Euroopan pankkiyhdistysten liitto), LMA:n (Loan Market Association), ISDA:n (International Swaps and Derivatives Association) tai jonkun toisen johtavan eurooppalaisen tai kansainvälisen markkinajärjestön vakiosopimukseen, sovelletaan kyseisessä vakiosopimukseen olevaa tai siihen viittauksella sisällytettyä määräystä. Jos kyseessä on rahamarkkinainstrumenttiin kohdistuva taloustoimi, jonka selvittää nimetty selvitysjärjestelmä, pankkipäivällä tarkoitetaan päivää, jona kyseinen järjestelmä on auki tällaisten taloustoimien selvitystä varten,
21.
’TARGET2-suorituspäivällä’ mitä tahansa päivää, jona TARGET2-järjestelmä (Euroopan laajuinen automatisoitu reaaliaikainen bruttomaksujärjestelmä) on avoinna,
22.
’takaisinostosopimuksella’ sopimusta, jossa sopimusosapuolet sopivat taloustoimista, joissa toinen osapuoli (”myyjä”) sitoutuu myymään tiettynä päivänä lähitulevaisuudessa toiselle osapuolelle (”ostaja”) määriteltyjä omaisuuseriä (”arvopapereita”, ”hyödykkeitä” tai ”muita rahoitusvaroja”) ostajan myyjälle maksamaa ostohintaa vastaan siten, että ostaja samanaikaisesti sitoutuu myymään omaisuuserät takaisin myyjälle tiettynä myöhempänä ajankohtana tai vaadittaessa myyjän ostajalle maksamaa takaisinostohintaa vastaan. Kukin näistä taloustoimista voi olla joko ”takaisinostotaloustoimi” tai ”osto- ja takaisinmyyntitaloustoimi”. ”Takaisinostosopimus” voi myös tarkoittaa sitoumusta tiettynä päivänä lähitulevaisuudessa pantata omaisuuseriä ja antaa yleisen uudelleenkäyttöoikeuden käteisen rahan lainaa vastaan sekä lainan ja koron takaisinmaksua näiden omaisuuserien palautusta vastaan myöhempänä ajankohtana. Takaisinostotaloustoimilla joko on määritetty erääntymispäivä (”määräaikainen takaisinostotaloustoimi”) tai niillä ei ole määritettyä erääntymispäivää; viimeksi mainitussa tapauksessa molemmilla osapuolilla on päivittäin mahdollisuus sopia sopimuksen uusimisesta tai päättämisestä (”avoin takaisinostotaloustoimi”),
23.
’kolmikantarepolla’ takaisinostotransaktiota, jossa kolmas osapuoli on koko taloustoimen juoksuajan vastuussa vakuuksien valitsemisesta ja hallinnoimisesta,
24.
’valuutanvaihtosopimuksella’ valuutanvaihtotransaktiota, jossa toinen osapuoli myy toiselle tietyn määrän määritettyä valuuttaa sovittua määrää tiettyä toista valuuttaa vastaan sovittuun valuuttakurssiin (valuutan avistakurssiin) siten, että sovitaan myydyn valuutan takaisinostosta myöhempänä ajankohtana (erääntymispäivänä) alun perin ostetun valuutan myyntiä vastaan toiseen valuuttakurssiin (valuutan termiinikurssiin),
25.
’yliyön indeksivaihtosopimuksella’ koronvaihtosopimusta, jossa jaksoittain vaihtuva kelluva korko vastaa yliyön koron geometrista keskiarvoa (tai yliyön indeksikorkoa) tiettynä ajanjaksona. Maksettava erä on kiinteän koron ja koko indeksivaihtosopimuksen juoksuajalta lasketun yliyön koron erotus sovellettuna transaktion nimellisarvoon. Yliyön korko on EONIA, koska tässä asetuksessa käsitellään ainoastaan euromääräisiä yliyön indeksivaihtosopimuksia,
26.
’BASEL III:n LCR-järjestelmällä’ Baselin pankkivalvontakomitean pankkisektorin lyhyen aikavälin maksuvalmiutta koskevaksi maailmanlaajuiseksi vähimmäissääntelystandardiksi ehdottamia ja keskuspankkien pääjohtajien ja valvontaviranomaisten johtajien ryhmän 7 päivänä tammikuuta 2013 hyväksymiä maksuvalmiusvaatimuksia (Liquidity Coverage Ratio, LCR).
2 artikla
Varsinainen tiedonantajien joukko
1. Varsinainen tiedonantajien joukko koostuu euroalueen kotimaisista rahalaitoksista, jotka EKP:n neuvosto on valinnut tiedonantajiksi tiedonantajien perusjoukosta tapauksesta riippuen 2 tai 3 kohdan nojalla, tai rahalaitoksista, jotka on valittu tiedonantajiksi 4 kohdassa mainittujen kriteerien perusteella, ja joille on ilmoitettu niitä koskevista tiedonantovaatimuksista 5 kohdan mukaisesti (jäljempänä ’tiedonantajat’).
2. Tämän asetuksen tultua voimaan EKP:n neuvosto voi päättää, että rahalaitos on tiedonantaja, jos rahalaitoksen päätaseen kokonaisvarat ylittävät 0,35 prosenttia kaikkien euroalueen rahalaitosten päätaseiden kokonaisvaroista, kun perusteeksi otetaan EKP:n saatavilla olevat tuoreimmat tiedot, eli
a)
käyttäen viitearvona 5 kohdan mukaisen ilmoituksen tekemistä edeltävän vuoden joulukuun lopun tietoja, tai
b)
jos a alakohdan mukaiset tiedot eivät ole saatavilla, käyttäen viitearvona edeltävän vuoden joulukuun lopun tietoja.
Tätä päätöstä sovellettaessa rahalaitoksen päätaseen varojen summaan ei lasketa vastaanottavan valtion ulkopuolella olevia asianomaisen rahalaitoksen sivukonttoreita.
3. EKP:n neuvosto voi 1 päivästä tammikuuta 2017 päättää luokitella minkä tahansa muun rahalaitoksen tiedonantajaksi sen perusteella, mikä on rahalaitoksen päätaseen kokonaisvarojen summan suhde kaikkien euroalueen rahalaitosten päätaseiden varoihin, mikä on rahalaitoksen merkittävyys rahamarkkinainstrumenttien kaupassa ja mikä on rahalaitoksen merkitys euroalueen ja/tai yksittäisen jäsenvaltion rahoitusjärjestelmän vakaudelle ja toimivuudelle.
4. EKP:n neuvosto voi myös 1 päivästä tammikuuta 2017 päättää, että kustakin euroalueen jäsenvaltiosta on valittava vähintään kolme rahalaitosta tiedonantajiksi. Vastaavasti, jos EKP:n neuvoston 2 tai 3 kohdan mukaisesti tekemien päätösten perusteella jostakin euroalueen jäsenvaltiosta on valittu vähemmän kuin kolme rahalaitosta, varsinaiseen tiedonantajien joukkoon kuuluu kyseisestä euroalueen jäsenvaltiosta myös muita rahalaitoksia, jotka asianomainen kansallinen keskuspankki katsoo edustaviksi (jäljempänä ’edustavat tiedonantajat’) siten, että varsinaiseen tiedonantajien joukkoon kuuluu vähintään kolme tiedonantajaa kyseisestä euroalueen jäsenvaltiosta.
Edustavat tiedonantajat valitaan luottolaitosten päätaseiden kokonaisvarojen perusteella asianomaisen jäsenvaltion suurimpien kotimaisten luottolaitosten joukosta, jolleivät kansalliset keskuspankit ole ehdottaneet vaihtoehtoisia valintakriteerejä ja sopineet näistä EKP:n kanssa kirjallisesti.
5. EKP tai asianomainen kansallinen keskuspankki ilmoittaa rahalaitoksille, joita asia koskee, 2, 3 ja 4 kohdan nojalla tehdyistä EKP:n neuvoston päätöksistä sekä niiden velvoitteista tämän asetuksen mukaisesti. Ilmoitus on lähetettävä kirjallisesti viimeistään neljä kuukautta ennen kuin tiedot on annettava ensimmäisen kerran.
6. Riippumatta EKP:n neuvoston 2, 3 tai 4 kohdan mukaisesti tekemistä päätöksistä, kansalliset keskuspankit voivat lisäksi omien kansallisten tilastointia koskevien tiedonantovaatimuksiensa mukaisesti kerätä rahamarkkinatilastoja sellaisilta oman jäsenvaltionsa kotimaisilta rahalaitoksilta, jotka eivät ole 2, 3 tai 4 kohdassa tarkoitettuja tiedonantajia (jäljempänä ’muut tiedonantajat’). Jos kansallinen keskuspankki yksilöi tällaisia muita tiedonantajia, sen on viipymättä ilmoitettava niille tästä.
3 artikla
Tilastovaatimukset
1. Varsinaiset tiedonantajat antavat rahamarkkinatilastojen säännöllistä laatimista varten kotijäsenvaltionsa kansalliselle keskuspankille konsolidoidusti rahamarkkinainstrumentteihin liittyvät päiväkohtaiset tilastotiedot, mukaan lukien tiedot unionissa ja EFTA:ssa olevista sivuliikkeistä. Vaaditut tilastotiedot täsmennetään liitteissä I, II ja III. Kansallinen keskuspankki toimittaa tiedonantajilta saamansa tiedot EKP:lle tämän asetuksen 4 artiklan 2 kohdan mukaisesti.
2. Kansalliset keskuspankit määrittelevät ja ottavat käyttöön rahamarkkinainstrumentteja koskevat tiedonantomenettelyt, joita tiedonantajien on noudatettava. Näillä tiedonantomenettelyillä varmistetaan, että saadaan tarvittavat tilastotiedot, ja mahdollistetaan tietojen toimittamista, tarkkuutta, käsitteellistä vastaavuutta ja tarkistuksia koskevien vähimmäisvaatimusten noudattamisen tarkka valvonta liitteessä IV tarkoitetulla tavalla.
3. Edellä 1 kohdassa täsmennettyjen tiedonantovaatimusten estämättä kansallinen keskuspankki voi päättää, että 2 artiklan 2, 3 ja 4 kohdan mukaisesti valittujen tiedonantajien, jotka ovat kotimaisia kansallisen keskuspankin jäsenvaltiossa, on raportoitava liitteissä I, II ja III täsmennetyt tilastotiedot EKP:lle. Kansallinen keskuspankki ilmoittaa tästä asianmukaisesti EKP:lle ja tiedonantajille, ja EKP määrittelee ja ottaa käyttöön tiedonantomenettelyt, joita tiedonantajien tulee noudattaa, ja ottaa hoidettavakseen vaadittujen tietojen keräämiseen suoraan tiedonantajilta.
4. Jos kansallinen keskuspankki on valinnut myös muita tiedonantajia ja antanut näille ilmoituksen 2 artiklan 6 kohdan mukaisesti, ne raportoivat päivittäiset, rahamarkkinainstrumentteihin liittyvät tilastotiedot kansalliselle keskuspankille. Kansallinen keskuspankki toimittaa pyynnöstä muilta tiedonantajilta saamansa tiedot EKP:lle tämän asetuksen 4 artiklan 2 kohdan mukaisesti.
5. Kansalliset keskuspankit määrittelevät ja ottavat tilastointia koskevien kansallisten tiedonantovaatimustensa mukaisesti käyttöön tiedonantomenettelyt, joita muiden tiedonantajien on noudatettava. Kansalliset keskuspankit varmistavat, että muiden tiedonantajien on kansallisten raportointijärjestelyjen mukaisesti noudatettava tämän asetuksen 6-8 artiklaa, 10 artiklan 3 kohtaa, 11 artiklaa ja 12 artiklaa vastaavia vaatimuksia. Kansalliset keskuspankit varmistavat, että näillä tiedonantomenettelyillä saadaan tarvittavat tilastotiedot ja että tietojen toimittamista, tarkkuutta, käsitteellistä vastaavuutta ja tarkistuksia koskevien vähimmäisvaatimusten noudattamisen tarkka valvonta liitteessä IV tarkoitetulla tavalla on mahdollista.
4 artikla
Oikea-aikaisuus
1. Jos kansallinen keskuspankki päättää 3 artiklan 3 kohdan nojalla, että tiedonantajien on annettava liitteissä I, II ja III tarkoitetut tilastotiedot suoraan EKP:lle, tiedonantajat toimittavat nämä tiedot EKP:lle seuraavasti:
a)
2 artiklan 2 kohdan nojalla valituilta tiedonantajilta kerätyt tiedot toimitetaan EKP:lle kerran päivässä aikaisintaan kaupantekopäivänä klo 18 Keski-Euroopan aikaa (CET) ja viimeistään ensimmäisenä kaupantekopäivän jälkeisenä TARGET2-suorituspäivänä klo 7 (CET).
b)
2 artiklan 3 ja 4 kohdan nojalla valituilta tiedonantajilta kerätyt tiedot toimitetaan EKP:lle kerran päivässä aikaisintaan kaupantekopäivänä klo 18 (CET) ja viimeistään ensimmäisenä kaupantekopäivän jälkeisenä TARGET2-suorituspäivänä klo 13 (CET).
c)
Sellaiset tiedot, joiden osalta kansallinen keskuspankki voi soveltaa 5 artiklan mukaista poikkeusta, toimitetaan EKP:lle kerran viikossa aikaisintaan klo 18 (CET) kaupantekopäivänä ja viimeistään klo 13 (CET) ensimmäisenä kaupantekopäivän jälkeisenä TARGET2-suorituspäivänä.
2. Muissa kuin 1 kohdassa tarkoitetuissa tapauksissa kansallinen keskuspankki toimittaa tiedonantajilta saamansa liitteissä I, II ja III täsmennetyt päiväkohtaiset rahamarkkinatilastotiedot EKP:lle seuraavasti:
a)
2 artiklan 2 kohdan nojalla valituilta tiedonantajilta kerätyt tiedot toimitetaan EKP:lle kerran päivässä ennen klo 7 (CET) ensimmäisenä kaupantekopäivän jälkeisenä TARGET2-suorituspäivänä.
b)
2 artiklan 3 ja 4 kohdan nojalla valituilta tiedonantajilta kerätyt tiedot toimitetaan EKP:lle kerran päivässä ennen klo 13 (CET) ensimmäisenä kaupantekopäivän jälkeisenä TARGET2-suorituspäivänä.
c)
2 artiklan 6 kohdan mukaisesti valituilta muilta tiedonantajilta kerätyt tiedot toimitetaan EKP:lle kerran päivässä ennen klo 13 (CET) ensimmäisenä kaupantekopäivän jälkeisenä TARGET2-suorituspäivänä, kerran viikossa ennen klo 13 (CET) ensimmäisenä TARGET2-suorituspäivänä sen viikon päättymisen jälkeen, johon tiedot liittyvät, tai kerran kuukaudessa ennen klo 13 (CET) ensimmäisenä TARGET2-suorituspäivänä sen kuukauden päättymisen jälkeen, johon tiedot viittaavat. Kansalliset keskuspankit tekevät päätöksen raportointitiheydestä ja ilmoittavat tästä EKP:lle. Kansalliset keskuspankit voivat vuosittain muuttaa raportointitiheyttä.
d)
Tiedot, joiden osalta kansallinen keskuspankki voi soveltaa 5 artiklan mukaista poikkeusta, toimitetaan EKP:lle kerran viikossa ennen klo 13 (CET) ensimmäisenä TARGET2-suorituspäivänä sen viikon päättymisen jälkeen, johon tiedot liittyvät.
3. Kansalliset keskuspankit päättävät, mihin mennessä niiden on saatava tiedot tiedonantajilta, jotta ne pystyvät toimittamaan tiedot määräajassa EKP:lle 2 kohdan mukaisesti, ja ilmoittavat tästä tiedonantajille.
4. Jos 1 tai 2 kohdassa tarkoitettu määräaika osuu TARGET2-järjestelmän kiinniolopäivälle, määräaikaa pidennetään TARGET2-järjestelmän seuraavaan aukiolopäivään siten kuin EKP:n verkkosivuilla ilmoitetaan.
5 artikla
Poikkeukset
Kun tiedonantajat on valittu 2 artiklan 3 tai 4 kohdan mukaisesti, kansallinen keskuspankki voi päättää, että jos tiedonantajat operatiivisista syistä eivät voi noudattaa päivittäistä raportointivaatimusta, ne voivat toimittaa kansalliselle keskuspankille päivittäiset rahamarkkinatilastot kerran viikossa ennen klo 13 (CET) ensimmäisenä TARGET2-suorituspäivänä sen viikon jälkeen, johon tiedot liittyvät. EKP voi asettaa ehtoja sille, miten kansalliset keskuspankit voivat soveltaa poikkeusta.
6 artikla
Sulautumiset, jakautumiset, uudelleenjärjestelyt ja maksukyvyttömyys
1. Jos kyseessä on sulautuminen, jakautuminen, eriyttäminen (spin off) tai muu uudelleenjärjestely, joka saattaa vaikuttaa tilastotietojen antamista koskevien velvollisuuksien täyttämiseen, asianomainen tiedonantaja ilmoittaa, sen jälkeen kun aikomus tällaisen toimen toteuttamisesta on tullut julkiseksi ja kohtuullisessa ajassa ennen sen voimaantuloa EKP:lle ja asianomaiselle kansalliselle keskuspankille suunnitelluista menettelyistä tässä asetuksessa asetettujen tilastovaatimusten täyttämiseksi. Tiedonantajan on myös ilmoitettava EKP:lle ja asianomaiselle kansalliselle keskuspankille 14 päivän kuluessa tällaisen toimen loppuun saattamisesta.
2. Jos tiedonantaja sulautuu toiseen yhteisöön hankkimalla sen Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2011/35/EU (12) tarkoitetulla tavalla, ja toinen sulautuvista yhteisöistä oli tiedonantaja, sulautumisen tuloksena syntyneen yhteisön on jatkettava tämän asetuksen mukaista raportointia.
3. Jos tiedonantaja sulautuu toiseen yhteisöön perustamalla uuden yhteisön direktiivissä 2011/35/EU tarkoitetulla tavalla, ja toinen sulautuvista yhteisöistä oli tiedonantaja, sulautumisen tuloksena syntynyt yhteisö raportoi tämän asetuksen mukaisesti, jos se on tiedonantajan määritelmän mukainen.
4. Jos tiedonantaja jakautuu kuudennessa direktiivissä 82/891/ETY (13) tarkoitetulla tavalla hankkimalla tai uusia yhteisöjä perustamalla tapahtuvan jakautumisen seurauksena, ja toinen uusista yhteisöistä on tiedonantaja, uusi yhteisö raportoi tämän asetuksen mukaisesti. Jakautuminen kattaa myös eriyttämistoimet (spin off), joissa tiedonantaja siirtää varansa ja velkansa kokonaan tai osittain uudelle yritykselle ja saa vastikkeeksi uuden yhteisön osakkeita.
5. Jos tiedonantaja tulee maksukyvyttömäksi, menettää pankkitoimintaa koskevan toimilupansa tai toimivaltainen valvontaviranomainen vahvistaa, että tiedonantaja on lakannut harjoittamasta pankkitoimintaa, sen raportointivelvollisuus tämän asetuksen mukaisesti lakkaa.
6. Sovellettaessa 5 artiklaa tiedonantaja katsotaan maksukyvyttömäksi, kun yksi tai useampi seuraavista ehdoista täyttyy:
a)
tiedonantaja tekee omaisuuttaan koskevan yleisen luovutuksen velkojiensa hyväksi, aloittaakseen tervehdyttämis- tai sovintomenettelyn tai tehdäkseen akordin velkojiensa kanssa;
b)
tiedonantaja vahvistaa kirjallisesti olevansa kyvytön maksamaan velkansa eräpäivänä,
c)
tiedonantaja hakee itselleen tai koko omaisuudelleen tai sen merkittävälle osalle uskotun miehen, hallinnonhoitajan, selvitysmiehen, pesänselvittäjän tai muun vastaavan toimitsijan määräämistä tai antaa siihen suostumuksensa tai hiljaisen hyväksyntänsä;
d)
tuomioistuimelle tai muulle toimivaltaiselle elimelle tai viranomaiselle tehdään hakemus tai pyyntö tiedonantajan asettamiseksi konkurssiin (paitsi jos hakemuksen jättää vastapuoli liittyen vastuuseen, joka tiedonantajalla on tälle vastapuolelle),
e)
tiedonantaja asetetaan likvidaatiomenettelyyn tai se tulee maksukyvyttömäksi (tai aloittaa muun tätä vastaavan menettelyn), tai se tai mikä tahansa julkinen viranomainen taikka yhteisö tai henkilö hakee sen tervehdyttämistä, sovintojärjestelyä, akordia, uudelleenjärjestelyä, maksukyvyttömyysmenettelyä, selvitystilaa, purkamista tai muita oikeuskeinoja minkä tahansa nykyisen tai tulevan säädöksen, lain tai sääntelyn perusteella, ja tällaista hakemusta (paitsi jos hakemus koskee likvidaatiota tai vastaavaa menettelyä, jolloin 30 päivän määräaikaa ei sovelleta) ei ole jätetty sillensä tai hylätty 30 päivän sisällä hakemuksen jättämisestä.
f)
tiedonantajalle tai sen omaisuuden olennaiselle osalle nimitetään selvitysmies, hallinnonhoitaja, toimitusmies tai vastaava henkilö, tai
g)
velkojat kutsutaan kokoukseen, jonka tarkoituksena on keskustella vapaaehtoisesta järjestelystä (tai vastaavasta menettelystä).
7 artikla
Luottamuksellisuutta koskevat säännökset
1. Vastaanottaessaan ja käsitellessään, mukaan lukien tietojenvaihto euroalueen muiden kansallisten keskuspankkien kanssa, luottamuksellisia tietoja sisältäviä tietoja tämän asetuksen mukaisesti, EKP ja kansalliset keskuspankit soveltavat asetuksen (EY) N:o 2533/98 8 ja 8 c artiklassa säädettyjä standardeja luottamuksellisten tilastotietojen suojaamisesta ja käytöstä.
2. Jollei 1 kohdasta muuta johdu, EKP:n tai kansallisten keskuspankkien tämän asetuksen mukaisesti keräämiin tilastotietoihin sisältyviä luottamuksellisia tietoja ei toimiteta tai muutoin jaeta millekään muulle viranomaiselle tai kolmannelle osapuolelle kuin EKP:lle ja euroalueen kansallisille keskuspankeille, ellei tietojenantaja ole etukäteen antanut EKP:lle tai asianomaiselle kansalliselle keskuspankille nimenomaista kirjallista suostumusta ja elleivät EKP, tiedonantaja ja tarvittaessa asianomainen kansallinen keskuspankki ole allekirjoittaneet salassapitosopimusta.
8 artikla
Tilastotietojen tarkistaminen ja pakollinen keruu
EKP:llä ja kansallisilla keskuspankeilla, tilanteen mukaan, on oikeus tarkistaa tiedonantajien tämän asetuksen 3 artiklan ja liitteiden I, II ja III mukaisesti toimittamia tilastotietoja ja tarvittaessa toimittaa niiden pakollinen keruu. Tätä oikeutta voidaan käyttää erityisesti, jos jokin tiedonantajista ei täytä liitteessä IV säädettyjä tietojen toimittamista, tarkkuutta, käsitteellistä vastaavuutta ja tarkistuksia koskevia vähimmäisvaatimuksia. Asetuksen (EY) N:o 2533/98 6 artiklaa sovelletaan vastaavasti.
9 artikla
Yksinkertaistettu muutosmenettely
EKP:n johtokunta voi EKPJ:n tilastokomiteaa kuultuaan tehdä teknisiä muutoksia tämän asetuksen liitteisiin edellyttäen, etteivät tällaiset muutokset vaikuta niiden perustana olevaan käsitteelliseen viitekehykseen tai tiedonantajien raportointirasitteeseen. Johtokunta ilmoittaa viipymättä tällaisista muutoksista EKP:n neuvostolle.
10 artikla
Tietojen antaminen ensimmäisen kerran
1. Jollei 12 artiklan siirtymäsäännöksistä muuta johdu, ensimmäiset tiedot, jotka 2 artiklan 2 kohdan nojalla valitut tiedonantajat toimittavat tämän asetuksen mukaisesti, ovat 1 päivän huhtikuuta 2016 tiedot.
2. Ensimmäiset tiedot, jotka 2 artiklan 3 ja 4 kohdan nojalla valitut tiedonantajat toimittavat tämän asetuksen mukaisesti, toimitetaan EKP:n tai asianomaisen kansallisen keskuspankin 2 artiklan 5 kohdan mukaisesti ilmoittamana päivämääränä; ensimmäiset tiedot toimitetaan kuitenkin aikaisintaan 12 kuukauden kuluttua 2 artiklan 3 tai 4 kohdan nojalla tehdystä EKP:n neuvoston päätöksestä.
3. Lisäksi jos valitaan 2 artiklan 4 kohdassa tarkoitettuja edustavia tiedonantajia, edustava tiedonantaja voi pyytää EKP:ltä tai asianomaiselta kansalliselta keskuspankilta tilapäistä lykkäystä päivämäärään, jolloin tiedot on toimitettava ensimmäisen kerran; lykkäystä on pyydettävä kirjallisesti ja pyyntö on perusteltava. Pyydetty lykkäys voidaan myöntää enintään kuudeksi kuukaudeksi ja sitä voidaan pidentää enintään kuudella kuukaudella. Edustavan tiedonantajan hakemuksesta EKP tai asianomainen kansallinen keskuspankki voi lykätä tietojen ensimmäistä toimituspäivämäärää, jos ne katsovat hakemuksen perustelluksi. Lisäksi jos edustavilla tiedonantajilla ei ole raportoitavia tietoja tai jos sekä EKP että kansallinen keskuspankki katsovat, että raportoitavissa olevat tiedot eivät ole edustavia, kansallinen keskuspankki voi päättää, että kyseinen edustava tiedonantaja jätetään ensimmäisen raportoinnin soveltamisalan ulkopuolelle. Tällainen poikkeus voidaan myöntää ainoastaan kansallisen keskuspankin ja EKP:n välisten keskustelujen tuloksena, mikäli molemmat katsovat pyynnön perustelluksi ja mikäli poikkeus ei vaaranna tiedonantajien joukon edustavuutta.
4. Jos rahalaitoksia on tämän asetuksen 2 artiklan 6 kohdan mukaisesti valittu muiksi tiedonantajiksi, tämän asetuksen mukaiset tiedot toimitetaan ensimmäisen kerran kansallisen keskuspankin 2 artiklan 6 kohdan mukaisesti tiedonantajalle ilmoittamana päivämääränä.
11 artikla
Säännöllinen tarkistaminen
EKP tarkistaa tämän asetuksen toimivuuden 12 kuukautta ensimmäisten tietojen antamisen jälkeen ja laatii tätä koskevan kertomuksen. Kyseisen kertomuksen suositusten mukaisesti EKP voi lisätä tai vähentää tiedonantajien ja/tai tilastoihin liittyvien tiedonantovaatimusten määrää. Tämän ensimmäisen tarkistuksen jälkeen varsinainen tiedonantajien joukko tarkistetaan säännöllisesti joka toinen vuosi.
12 artikla
Siirtymäsäännökset
Tiedonantajat voivat 1 päivän huhtikuuta 2016 ja 1 päivän heinäkuuta 2016 välisenä aikana raportoida EKP:lle tai asianomaiselle kansalliselle keskuspankille joidenkin mutta ei kaikkien relevanttien päivien rahamarkkinatilastot. EKP tai asianomainen kansallinen keskuspankki voi määritellä päivät, joiden osalta raportointia vaaditaan.
13 artikla
Loppusäännökset
Tämä asetus tulee voimaan 1 päivänä tammikuuta 2015.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan jäsenvaltioissa perussopimusten mukaisesti.
Tehty Frankfurt am Mainissa 26 päivänä marraskuuta 2014.