PROVÁDĚCÍ ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 28. srpna 2013
o návrhu italského výnosu, kterým se stanoví postupy pro označování původu trvanlivého mléka, mléka UHT, pasterizovaného mléka ošetřeného mikrofiltrací a mléka pasterizovaného při vysoké teplotě
(oznámeno pod číslem C(2013) 5517)
(Pouze italské znění je závazné)
(Text s významem pro EHP)
(2013/444/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2000/13/ES ze dne 20. března 2000 o sbližování právních předpisů členských států týkajících se označování potravin, jejich obchodní úpravy a související reklamy (1), a zejména na článek 19 uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Postupem podle čl. 19 druhého pododstavce směrnice 2000/13/ES informovaly italské orgány Komisi dne 9. listopadu 2012 o návrhu výnosu, kterým se stanoví mimo jiné povinné požadavky pro označování trvanlivého mléka, mléka UHT, mléka ošetřeného mikrofiltrací a pasterizovaného a mléka pasterizovaného při vysoké teplotě.
(2)
Podle čl. 2 odst. 1 oznámeného výnosu musí být sterilizované trvanlivé mléko, mléko UHT, pasterizované mléko ošetřené mikrofiltrací a mléko pasterizované při vysoké teplotě v případě, že se jedná o mléko pocházející z jednoho či několika členských států Evropské unie nebo z třetích zemí, označeno zemí původu mléčné farmy, z níž ošetřené mléko pochází, nebo výrazem „EU“, či „třetí země“.
(3)
Směrnice 2000/13/ES harmonizuje pravidla upravující označování potravin tím, že stanoví jednak harmonizaci některých vnitrostátních předpisů a jednak opatření pro neharmonizované vnitrostátní předpisy. Rozsah harmonizace je definován v čl. 3 odst. 1 uvedené směrnice, který uvádí všechny údaje povinné pro označování potravin v souladu s články 4 až 17 a s výhradou odchylek v nich obsažených.
(4)
Podle čl. 3 odst. 1 bodu 8 směrnice 2000/13/ES je uvedení místa původu nebo provenience povinné „v těch případech, kdy by opomenutí tohoto údaje mohlo uvádět spotřebitele v omyl, pokud jde o skutečný původ nebo skutečnou provenienci potraviny“.
(5)
V čl. 4 odst. 2 směrnice 2000/13/ES se stanoví, že v případě určitých potravin mohou předpisy Unie, nebo pokud takové předpisy neexistují, vnitrostátní předpisy vyžadovat kromě údajů uvedených v čl. 3 odst. 1 zmíněné směrnice další povinné údaje.
(6)
Ustanovení čl. 18 odst. 2 směrnice 2000/13/ES umožňuje přijetí neharmonizovaných vnitrostátních předpisů, jestliže jsou oprávněné z jednoho z důvodů v něm uvedených, mimo jiné včetně ochrany veřejného zdraví a předcházení podvodům, a nejsou-li takového charakteru, že by znesnadnily používání definic a pravidel stanovených směrnicí 2000/13/ES. Z toho důvodu je nezbytné, aby byl v případech, kdy byly v některém členském státě navrženy vnitrostátní předpisy týkající se označování, posouzen jejich soulad s výše uvedenými požadavky a ustanoveními Smlouvy o fungování Evropské unie.
(7)
Italské orgány tvrdí, že oznámené opatření je nezbytné pro zajištění ochrany zájmů spotřebitele a zlepšení prosazování práva v souvislosti s prevencí a potíráním podvodů v potravinářství. Dále vysvětlují, že navzdory přesvědčení italských spotřebitelů není veškeré mléko uváděné v Itálii na trh tuzemského původu, a uvedení původu v označení je proto nutné, aby spotřebitel nebyl uveden v omyl. S ohledem na výše uvedené skutečnosti italské orgány tvrdí, že čl. 2 odst. 1 je s ohledem na čl. 3 odst. 1 bod 8 směrnice 2000/13/ES odůvodněný.
(8)
Ustanovení čl. 3 odst. 1 bodu 8 směrnice 2000/13/ES zavádí vhodný mechanismus ochrany proti riziku, že spotřebitel bude uveden v omyl v případech, kdy by z některých údajů mohl být vyvozen jiný než skutečný původ nebo provenience výrobku. Provozovatelé potravinářských podniků musí zajistit uvedení údajů o původu či provenienci na označení, pokud by opomenutí těchto údajů mohlo uvést spotřebitele v omyl. A je úkolem vnitrostátních orgánů pověřených prosazováním právních předpisů, aby zajistily dodržování této povinnosti.
(9)
Ustanovení čl. 2 odst. 1 oznámeného výnosu by znamenalo, že dané potraviny jsou vždy nabízeny způsobem, který uvádí italského spotřebitele v omyl ohledně jejich skutečného místa původu či provenience. V této souvislosti Komise poukazuje na skutečnost, že se působnost oznámeného výnosu nevztahuje na mléko s (velmi) omezenou trvanlivostí (syrové mléko, pasterizované mléko). Právě u těchto výrobků je ale pravděpodobné, že je spotřebitel bude považovat za výrobky italského původu.
(10)
Italské orgány kromě zmínky o nutnosti ochrany zájmů spotřebitele neposkytly dostatečné zdůvodnění, které by vedlo k závěru, že je nezbytné u výrobků uvedených v článku 1 oznámeného výnosu povinně uvádět původ nad rámec povinností stanovených v čl. 3 odst. 1 bodě 8 směrnice 2000/13/ES.
(11)
Italské orgány proto neprokázaly, že je uvedení původu, jak je stanoveno v oznámeném výnosu, nezbytné pro dosažení jednoho z cílů uvedených v čl. 18 odst. 2 směrnice 2000/13/ES.
(12)
Na základě těchto zjištění vydala Komise k výše zmíněným ustanovením oznámeného výnosu záporné stanovisko podle čl. 19 třetího pododstavce směrnice 2000/13/ES.
(13)
Italské orgány by se proto měly zdržet přijetí ustanovení čl. 2 odst. 1 oznámeného výnosu.
(14)
Opatření stanovená tímto rozhodnutím jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Italská republika nepřijme čl. 2 odst. 1 oznámeného výnosu, kterým se stanoví postupy pro označování původu trvanlivého mléka, mléka UHT, pasterizovaného mléka ošetřeného mikrofiltrací a mléka pasterizovaného při vysoké teplotě.
Článek 2
Toto rozhodnutí je určeno Italské republice.
V Bruselu dne 28. srpna 2013.
KOMISSION TÄYTÄNTÖÖNPANOPÄÄTÖS,
annettu 28 päivänä elokuuta 2013,
Italian asetusluonnoksesta, jossa vahvistetaan menettelyt kestomaidon, iskukuumennetun maidon, mikrosuodatetun pastöroidun maidon ja korkeassa lämpötilassa pastöroidun maidon alkuperän ilmoittamiselle
(tiedoksiannettu numerolla C(2013) 5517)
(Ainoastaan italiankielinen teksti on todistusvoimainen)
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
(2013/444/EU)
EUROOPAN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon myytäväksi tarkoitettujen elintarvikkeiden merkintöjä, esillepanoa ja mainontaa koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämisestä 20 päivänä maaliskuuta 2000 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2000/13/EY (1) ja erityisesti sen 19 artiklan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Italian viranomaiset ilmoittivat direktiivin 2000/13/EY 19 artiklan toisessa kohdassa säädetyn menettelyn mukaisesti 9 päivänä marraskuuta 2012 komissiolle asetusluonnoksesta, jossa säädetään muun muassa kestomaidon, iskukuumennetun maidon, mikrosuodatetun pastöroidun maidon ja korkeassa lämpötilassa pastöroidun maidon pakollisista merkintävaatimuksista.
(2)
Ilmoitetun asetuksen 2 §:n 1 momentissa säädetään, että kestomaidon, iskukuumennetun maidon, mikrosuodatetun pastöroidun maidon ja korkeassa lämpötilassa pastöroidun maidon pakkausmerkinnöissä on ilmoitettava sen maitotilan sijaintimaa, josta käsitelty maito tulee, tai annettava tieto ”EU” tai ”kolmannet maat” siinä tapauksessa, että maito on peräisin useasta Euroopan unionin jäsenvaltiosta tai kolmansista maista.
(3)
Direktiivillä 2000/13/EY yhdenmukaistetaan elintarvikkeiden merkintöjä koskevat säännöt säätämällä yhtäältä tiettyjen kansallisten säännösten yhdenmukaistamisesta ja toisaalta järjestelyistä, jotka koskevat yhdenmukaistamattomia kansallisia säännöksiä. Yhdenmukaistamisen laajuus määritellään kyseisen direktiivin 3 artiklan 1 kohdassa, jossa luetellaan tiedot, jotka on pakollisesti merkittävä elintarvikkeisiin 4-17 artiklassa säädetyin edellytyksin ja jollei sanotuista artikloista muuta johdu.
(4)
Direktiivin 2000/13/EY 3 artiklan 1 kohdan 8 alakohdan mukaan elintarvikkeen alkuperämaan tai lähtöpaikan ilmoittaminen on pakollista, ”jos sen ilmoittamatta jättäminen saattaisi johtaa kuluttajaa olennaisesti harhaan elintarvikkeen todellisesta alkuperästä tai lähtöpaikasta”.
(5)
Direktiivin 2000/13/EY 4 artiklan 2 kohdassa säädetään, että erityiselintarvikkeita koskevissa unionin säännöksissä, tai jos unionin säännöksiä ei ole, kansallisissa säännöksissä voidaan vaatia merkintöihin sisällytettäviksi kyseisen direktiivin 3 artiklan 1 kohdassa mainittujen tietojen lisäksi muita tietoja.
(6)
Direktiivin 2000/13/EY 18 artiklan 2 kohdan mukaisesti on mahdollista hyväksyä yhdenmukaistamattomia kansallisia säännöksiä, jos niille on jokin kyseisessä kohdassa lueteltu peruste, kuten kansanterveyden suojeleminen ja petollisten toimien torjuminen, ja jos ne eivät ole omiaan estämään direktiivissä 2000/13/EY annettujen määritelmien ja sääntöjen soveltamista. Näin ollen jos jäsenvaltio on ehdottanut kansallisten merkintäsäännösten antamista, on tarpeen tarkastella, ovatko ne edellä mainittujen vaatimusten ja Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen määräysten mukaisia.
(7)
Italian viranomaisten mukaan ilmoitettu toimenpide on tarpeen, jotta voidaan varmistaa kuluttajien etujen suojelu ja vahvistaa elintarvikkeisiin liittyvien petosten ehkäisemistä ja torjumista. Viranomaiset kertovat, että toisin kuin italialaiset kuluttajat uskovat, Italiassa myytävä maito ei ole pelkästään kotimaista alkuperää, ja että pakkausmerkinnöissä annettavasta alkuperämerkinnästä on siksi tullut välttämätön, jotta kuluttajia ei johdettaisi harhaan. Edellä esitetyn perusteella Italian viranomaiset katsovat, että asetusluonnoksen 2 §:n 1 momentti on perusteltu direktiivin 2000/13/EY 3 artiklan 1 kohdan 8 alakohdan mukaisesti.
(8)
Direktiivin 2000/13/EY 3 artiklan 1 kohdan 8 alakohdalla otettiin käyttöön asianmukainen järjestely, jolla pyritään estämään kuluttajien johtaminen harhaan tapauksissa, joissa jotkin tekijät saattavat antaa aiheen epäillä tietyn elintarvikkeen todellista alkuperämaata tai lähtöpaikkaa. Elintarvikealan toimijoiden on huolehdittava siitä, että pakkausmerkinnöissä ilmoitetaan alkuperämaa tai lähtöpaikka siinä tapauksessa, että niiden ilmoittamatta jättäminen saattaa aiheuttaa kuluttajissa epätietoisuutta. Kansallisten valvontaviranomaisten on varmistettava, että tätä velvollisuutta noudatetaan.
(9)
Ilmoitetun asetuksen 2 §:n 1 momentista olisi pääteltävä, että kyseisten elintarvikkeiden esillepano on nyt aina sellainen, että italialaisilla kuluttajilla ei ole varmuutta tuotteiden todellisesta alkuperästä tai lähtöpaikasta. Tämän suhteen komissio toteaa, että ilmoitetun asetuksen soveltamisalaan ei kuulu maito, jonka säilymisaika on (erittäin) lyhyt (raakamaito, pastöroitu maito). Erityisesti jälkimmäisen maidon kuluttaja todennäköisesti olettaa olevan italialaista.
(10)
Lukuun ottamatta yleistä viittausta tarpeeseen suojella kuluttajan etuja Italian viranomaiset eivät toimittaneet riittävää perustelua, jonka perusteella voitaisiin päätellä, että alkuperän pakollinen ilmoittaminen - direktiivin 2000/13/EY 3 artiklan 1 kohdan 8 alakohdassa vahvistettua velvoitetta laajemmin - olisi ilmoitetun asetuksen 1 §:ssä lueteltujen tuotteiden osalta välttämätöntä.
(11)
Italian viranomaiset eivät näin ollen ole kyenneet osoittamaan, että alkuperän ilmoittaminen, siten kuin siitä säädetään ilmoitetussa asetuksessa, olisi välttämätöntä jonkin direktiivin 2000/13/EY 18 artiklan 2 kohdassa luetellun tavoitteen saavuttamiseksi.
(12)
Edellä esitettyjen huomioiden perusteella komissio on päättänyt antaa ilmoitettuun asetukseen sisältyvistä edellä mainituista säännöksistä kielteisen lausunnon direktiivin 2000/13/EY 19 artiklan kolmannen kohdan mukaisesti.
(13)
Italian viranomaisia olisi siksi kehotettava jättämään kyseisen asetusluonnoksen 2 §:n 1 momentin säännökset hyväksymättä.
(14)
Tässä päätöksessä säädetyt toimenpiteet ovat elintarvikeketjua ja eläinten terveyttä käsittelevän pysyvän komitean lausunnon mukaiset,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
Italian on jätettävä hyväksymättä ilmoittamansa kestomaitoa, iskukuumennettua maitoa, mikrosuodatettua pastöroitua maitoa ja korkeassa lämpötilassa pastöroitua maitoa koskevan asetuksen 2 §:n 1 momentti.
2 artikla
Tämä päätös on osoitettu Italian tasavallalle.
Tehty Brysselissä 28 päivänä elokuuta 2013.