NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 788/2014
ze dne 18. července 2014,
kterým se stanoví prováděcí pravidla pro ukládání pokut a penále a zrušení uznání subjektů pověřených inspekcemi a prohlídkami lodí podle článků 6 a 7 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 391/2009
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 391/2009 ze dne 23. dubna 2009, kterým se stanoví společná pravidla a normy pro subjekty pověřené inspekcemi a prohlídkami lodí (1), a zejména na čl. 14 odst. 2 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Články 6 a 7 nařízení (ES) č. 391/2009 zmocňují Komisi k ukládání pokut a penále uznaným subjektům definovaným v článku 2 uvedeného nařízení nebo ke zrušení uznání těchto subjektů v zájmu dodržování kritérií a povinností stanovených v uvedeném nařízení s jasným cílem odstranit každou potenciální hrozbu pro bezpečnost nebo životní prostředí.
(2)
V zájmu transparentnosti je třeba podle čl. 14 odst. 2 nařízení (ES) č. 391/2009 stanovit prováděcí pravidla pro rozhodovací postup a metodiku pro výpočet pokut a penále Komisí, aby byla dotčeným subjektům předem známa, včetně zvláštních kritérií, na jejichž základě Komise posuzuje závažnost případu a míru ohrožení bezpečnosti nebo ochrany životního prostředí.
(3)
Zavedením pokut a penále by Komise měla získat doplňkový nástroj, který jí umožní v porovnání se zrušením uznání přesněji, pružněji a diferencovaněji reagovat na porušování pravidel obsažených v nařízení (ES) č. 391/2009, kterého se dopouštějí uznané subjekty.
(4)
Penále by mělo být účinné, aby každé porušení povinností a požadavků stanovených v nařízení (ES) č. 391/2009 mohlo být rychle a náležitě napraveno. Nařízení (ES) č. 391/2009 proto zmocňuje Komisi uložit penále, pokud uznaný subjekt nepřijal preventivní a nápravná opatření vyžadovaná Komisí, a to po uplynutí přiměřené lhůty a do doby, než dotyčný uznaný subjekt vyžadovaná opatření přijme. V případě potřeby se podle okolností daného případu může denní částka penále postupně zvyšovat, aby odrážela naléhavost požadovaných opatření.
(5)
Výpočet pokut a penále jako zlomku obratu subjektu s přihlédnutím k maximálnímu stropu stanovenému v souladu s nařízením (ES) č. 391/2009 představuje jednoduchý způsob, jak zajistit, aby byly pokuty a penále odrazující a současně přiměřené jak závažnosti daného případu, tak i ekonomickým možnostem dotčeného subjektu, s ohledem na rozdíly ve velikosti uznaných subjektů.
(6)
V zájmu transparentnosti a právní jistoty by mělo být jednoznačně objasněno uplatňování maximálního stropu úhrnné částky pokut a penále případně s přihlédnutím k různým okolnostem. Z téhož důvodu se pro každý uznaný subjekt stanoví rovněž způsob výpočtu celkového průměrného obratu za předchozí tři roky v souvislosti s činnostmi spadajícími do oblasti působnosti nařízení (ES) č. 391/2009.
(7)
Je třeba, aby rozhodnutí o zrušení uznání subjektu na základě podmínek stanovených v čl. 7 odst. 1 nařízení (ES) č. 391/2009 zohledňovalo faktory související s obecným cílem, kterým je sledování činnosti uznaných subjektů a jejich celkové výkonnosti, včetně účinnosti případných pokut a penále, které již byly uloženy za opakovaná a závažná porušení uvedeného nařízení.
(8)
Je nutno stanovit zvláštní postup, aby Komise kromě svých pravomocí hodnotit uznané subjekty a ukládat pokuty a penále souvisejícími postupy stanovenými v tomto nařízení mohla z vlastního podnětu nebo na žádost některého členského státu či členských států zrušit uznání subjektu podle nařízení (ES) č. 391/2009.
(9)
Je důležité, aby rozhodnutí o uložení pokut, penále nebo zrušení uznání podle tohoto nařízení bylo založeno výhradně na důvodech, k nimž měl uznaný subjekt možnost se vyjádřit.
(10)
Toto nařízení respektuje základní práva a ctí zásady uznávané Listinou základních práv Evropské unie, zejména právo na obhajobu a zásady důvěrnosti údajů a zákazu dvojího trestu (ne bis in idem) v souladu s obecnými zásadami práva a judikatury Soudního dvora Evropské unie.
(11)
Rozhodnutí o uložení pokut a penále podle tohoto nařízení by měla být vykonatelná v souladu s článkem 299 Smlouvy o fungování Evropské unie a mohou podléhat přezkumu Soudního dvora Evropské unie.
(12)
V zájmu zajištění spravedlnosti a právní jistoty při provádění postupu je nezbytné stanovit podrobná pravidla pro výpočet lhůt stanovených Komisí v průběhu postupu a promlčecích lhůt, v jejichž rámci může Komise uložit a vymáhat pokuty a penále s přihlédnutím rovněž k datu vstupu nařízení (ES) č. 391/2009 v platnost.
(13)
Vykonatelnost tohoto nařízení vyžaduje účinnou spolupráci mezi dotčenými členskými státy, Komisí a Evropskou agenturou pro námořní bezpečnost. Za tímto účelem je nezbytné ujasnit práva a povinnosti každé z těchto stran v postupech stanovených v tomto nařízení, aby bylo možné zajistit účinné zkoumání, rozhodování a přijímání následných opatření podle článků 6 a 7 nařízení (ES) č. 391/2009.
(14)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro námořní bezpečnost a zabránění znečištění z lodí (COSS) zřízeného nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2099/2002 (2),
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Předmět
Toto nařízení stanoví pravidla, podle nichž Komise provádí články 6 a 7 nařízení (ES) č. 391/2009.
Toto nařízení určuje kritéria pro stanovení výše pokut a penále a postup rozhodování o uložení pokuty a penále nebo o zrušení uznání uznaného subjektu z podnětu Komise či na žádost určitého členského státu.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se použijí definice uvedené v článku 2 nařízení (ES) č. 391/2009.
Kromě toho se použije následující definice:
„dotčeným členským státem“ se rozumí členský stát, který uznaný subjekt pověřil inspekcemi lodí plujících pod jeho vlajkou, jejich prohlídkami a vydáváním lodních osvědčení v souladu s mezinárodními úmluvami podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/15/ES ze dne 23. dubna 2009, kterou se stanoví společná pravidla a normy pro subjekty pověřené inspekcemi a prohlídkami lodí a pro související činnosti námořní správy (3), a to i členský stát, který podal Komisi žádost o uznání uvedeného subjektu podle článku 3 nařízení (ES) č. 391/2009.
KAPITOLA II
POKUTY A PENÁLE
Článek 3
Zjištění nesplnění povinnosti
1. Komise zjišťuje, zda došlo k nesplnění povinnosti, postupem podle čl. 6 odst. 1 nařízení (ES) č. 391/2009, pokud:
a)
závažné či opakované neplnění minimálních kritérií stanovených v příloze I nařízení (ES) č. 391/2009 nebo nedodržování povinností podle čl. 8 odst. 4 a článků 9, 10 a 11 nařízení (ES) č. 391/2009 ze strany uznaného subjektu odhalí vážné nedostatky ve struktuře, systémech, postupech nebo vnitřní kontrole uznaného subjektu;
b)
zhoršující se výkonnost uznaného subjektu s přihlédnutím k rozhodnutí Komise 2009/491/ES (4) odhalí vážné nedostatky ve struktuře, systémech postupech nebo vnitřní kontrole daného subjektu;
c)
uznaný subjekt úmyslně poskytl Komisi v průběhu hodnocení nesprávné, neúplné nebo zavádějící informace nebo jiným způsobem mařil uvedené hodnocení.
2. Ve všech řízeních o nesplnění povinnosti podle tohoto nařízení břemeno důkazu o nesplnění povinnosti spočívá na Komisi.
Článek 4
Výpočet pokut
1. Za každé nesplnění povinnosti zjištěné na základě článku 6 odst. 1 nařízení (ES) č. 391/2009 bude nejprve uložena základní pokuta ve výši 0,6 % celkového průměrného obratu uznaného subjektu stanoveného podle článku 9.
2. Při výpočtu jednotlivé pokuty za každé nesplnění povinnosti se základní pokuta uvedená v odstavci 1 zvýší nebo sníží podle závažnosti a dopadů nesplnění povinnosti, zejména míry ohrožení bezpečnosti nebo ochrany životního prostředí, v souladu s článkem 5, resp. článkem 6.
3. Maximální částka jednotlivé pokuty nepřesáhne 1,8 % celkového průměrného obratu uznaného subjektu.
4. Pokud jedno jednání nebo opomenutí ze strany uznaného subjektu tvoří jediný základ pro dva či více případů nesplnění povinnosti podle čl. 6 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 391/2009 zjištěného v souladu s čl. 3 odst. 1 písm. a) tohoto nařízení, představuje souběžnou jednotlivou pokutu nejvyšší z jednotlivých pokut vypočítaných za příslušné případy nesplnění povinnosti.
5. Celkovou pokutu uloženou uznanému subjektu v jednom rozhodnutí představuje součet všech jednotlivých pokut vyplývajících z použití odstavců 1 až 4 tohoto článku, aniž by byl dotčen maximální strop stanovený v čl. 6 odst. 3 nařízení (ES) č. 391/2009, jak je podrobněji rozvedeno v článku 8 tohoto nařízení.
Článek 5
Posouzení závažnosti nesplnění povinnosti
Při posuzování závažnosti každého nesplnění povinnosti vezme Komise v úvahu všechny příslušné přitěžující a polehčující okolnosti, zejména:
a)
zda subjekt jednal z nedbalosti nebo úmyslně;
b)
počet případů jednání nebo opomenutí ze strany uznaného subjektu, která vedou k nesplnění povinnosti;
c)
zda se nesplnění povinnosti týká ojedinělých úřadů, zeměpisných oblastí nebo celého subjektu;
d)
opakované jednání nebo opomenutí ze strany uznaného subjektu vedoucí k nesplnění povinnosti;
e)
dobu trvání nesplnění povinnosti;
f)
zkreslení skutečného stavu lodí v lodních osvědčeních a dokladech o shodě vydaných uznaným subjektem nebo uvedení nesprávných či zavádějících informací v těchto dokumentech;
g)
předchozí sankce, včetně pokut, které byly uloženy témuž uznanému subjektu;
h)
zda nesplnění povinnosti vyplývá z dohody mezi uznanými subjekty nebo jednání ve vzájemné shodě, které mělo za cíl nebo za následek porušení kritérií a povinností stanovených v nařízení (ES) č. 391/2009;
i)
míru obezřetnosti a spolupráce uznaného subjektu při odhalování příslušného jednání nebo opomenutí, jakož i určování nesplnění povinnosti ze strany Komise.
Článek 6
Posouzení dopadů nesplnění povinnosti
Při posuzování dopadů každého nesplnění povinnosti, zejména míry ohrožení bezpečnosti a ochrany životního prostředí, vezme Komise v úvahu všechny příslušné přitěžující i polehčující okolnosti, zejména:
a)
povahu a rozsah nedostatků, které se skutečně nebo potenciálně dotýkají lodí, jimž dotyčný subjekt vydal osvědčení, a které zmíněný subjekt v důsledku nesplnění povinnosti neodhalil nebo nemůže odhalit či jejichž včasnou nápravu nevyžadoval nebo nemůže vyžadovat, zejména s přihlédnutím ke kritériím pro zadržení lodi stanoveným v příloze X směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/16/ES (5) o státní přístavní inspekci;
b)
počet lodí, kterým dotyčný subjekt vydal osvědčení a které jsou skutečně nebo potenciálně dotčeny;
c)
jakékoli jiné okolnosti, které představují zvláštní identifikovatelná rizika, jako je druh lodí, které jsou skutečně nebo potenciálně dotčeny.
Článek 7
Penále
1. Komise může dotčenému subjektu uložit penále podle čl. 6 odst. 2 nařízení (ES) č. 391/2009, aniž jsou dotčeny pokuty uložené podle článku 3, s cílem zajistit přijetí preventivních a nápravných opatření vyžadovaných Komisí v průběhu hodnocení uznaného subjektu.
2. V rozhodnutí o uložení pokut podle článku 3 může Komise stanovit rovněž penále, které bude uznanému subjektu uloženo, pokud nápravné opatření neprovede nebo pokud při uzavírání nesplnění povinnosti jedná s neopodstatněným zpožděním.
3. V rozhodnutí o uložení penále je stanovena lhůta, v níž musí uznaný subjekt požadované opatření provést.
4. Penále se použije ode dne následujícího po dni uplynutí lhůty stanovené podle odstavce 3 až do dne, kdy subjekt provedl náležité nápravné opatření, pokud toto nápravné opatření považuje Komise za uspokojivé.
5. Základní denní částka penále za každé nesplnění povinnosti činí 0,0033 % celkového průměrného obratu uznaného subjektu vypočítaného podle článku 9. Pro výpočet jednotlivé částky penále za každé nesplnění povinnosti se každá základní částka upraví podle závažnosti nesplnění povinnosti a s ohledem na míru ohrožení bezpečnosti nebo ochrany životního prostředí podle článků 5 a 6 tohoto nařízení.
6. S ohledem na okolnosti daného případu, zejména naléhavost nápravného opatření, které má dotčený subjekt provést, může Komise denní částku penále zvýšit až do této výše:
a)
pokud uznaný subjekt překročí lhůtu stanovenou podle odstavce 3 o více než 120 dnů, od 121. do 300. dne od uplynutí lhůty 0,005 % celkového průměrného obratu subjektu vypočítaného podle článku 9 za každý den;
b)
pokud uznaný subjekt překročí lhůtu stanovenou podle odstavce 3 o více než 300 dnů, od 301. dne od uplynutí lhůty 0,01 % celkového průměrného obratu subjektu vypočítaného podle článku 9 za každý den.
7. Celková částka penále uloženého podle tohoto článku individuálně nebo navíc k pokutám nesmí přesáhnout maximální strop stanovený v čl. 6 odst. 3 nařízení (ES) č. 391/2009, jak je podrobněji rozvedeno v článku 8 tohoto nařízení.
Článek 8
Stanovení maximální úhrnné částky pokut a penále
Maximální úhrnná částka pokut a penále uložených uznanému subjektu, jak je uvedena v čl. 6 odst. 3 nařízení (ES) č. 391/2009, se stanoví takto:
a)
úhrnná částka pokut uložených uznanému subjektu v souladu s článkem 4 během jednoho hospodářského roku daného subjektu s přihlédnutím ke dni vydání rozhodnutí o uložení pokut a v případě více než jednoho rozhodnutí o uložení pokut danému subjektu ke dni vydání prvního rozhodnutí o uložení pokuty dotčenému subjektu nesmí přesáhnout 5 % celkového průměrného obratu tohoto subjektu, který byl vypočítán podle článku 9;
b)
úhrnná částka pokut uložených uznanému subjektu v souladu s článkem 4 během jednoho hospodářského roku daného subjektu stanovená podle odstavce 1 a penále, které bylo uloženo v týchž rozhodnutích podle čl. 7 odst. 2 a které vznikne do doby, než uznaný subjekt přijme náležitá nápravná opatření, nesmí přesáhnout 5 % celkového průměrného obratu tohoto subjektu, který byl vypočítán podle článku 9. Aniž je dotčen článek 21, nesmí penále vymáhané Komisí přesáhnout 5 % strop;
c)
úhrnná částka penále, které bylo uznanému subjektu uloženo podle čl. 7 odst. 1 a které vznikne do doby, než subjekt přijme náležitá preventivní nebo nápravná opatření, nesmí přesáhnout 5 % celkového průměrného obratu subjektu, který byl vypočítán podle článku 9. Aniž je dotčen článek 21, nesmí penále vymáhané Komisí přesáhnout 5 % strop.
Článek 9
Výpočet obratu
1. Pro účely tohoto nařízení představuje celkový průměrný obrat dotčeného uznaného subjektu jednu třetinu částky získané sečtením celkového obratu mateřské společnosti, jíž bylo uděleno uznání, a všech právnických osob, na které se toto uznání vztahuje na konci každého roku, za tři hospodářské roky předcházející rozhodnutí Komise.
2. V případě skupiny s osvědčenou konsolidovanou účetní závěrkou představují obrat uvedený v odstavci 1 s ohledem na mateřskou společnost a všechny právnické osoby zahrnuté v této skupině, na které se uznání vztahuje na konci každého hospodářského roku, konsolidované příjmy těchto subjektů.
3. Při použití odstavců 1 a 2 se berou v úvahu pouze činnosti, které spadají do oblasti působnosti nařízení (ES) č. 391/2009.
KAPITOLA III
ZRUŠENÍ UZNÁNÍ
Článek 10
Zrušení uznání
1. Komise může z vlastního podnětu či na žádost určitého členského státu přijmout rozhodnutí o zrušení uznání subjektu v případech uvedených v čl. 7 odst. 1 písm. a) až e) nařízení (ES) č. 391/2009.
2. Aby bylo možné určit, zda opakované a závažné nesplnění povinnosti představuje nepřijatelnou hrozbu pro bezpečnost nebo životní prostředí podle čl. 7 odst. 1 písm. a) a b) nařízení (ES) č. 391/2009, vezmou se v úvahu:
a)
informace a okolnosti uvedené v čl. 7 odst. 2 nařízení (ES) č. 391/2009, zejména s přihlédnutím k okolnostem uvedeným v článcích 5 a 6 tohoto nařízení;
b)
kritéria a případně prahové hodnoty stanovené v rozhodnutí Komise 2009/491/ES.
3. Dosáhnou-li pokuty a penále uložené uznanému subjektu maximálního stropu stanoveného podle čl. 6 odst. 3 nařízení (ES) č. 391/2009 a nebyla-li uznaným subjektem přijata náležitá nápravná opatření, může Komise usoudit, že tato opatření nedosáhla svého cíle odstranění potenciální hrozby pro bezpečnost nebo životní prostředí.
Článek 11
Postup pro zrušení uznání na žádost členského státu
1. Pokud členský stát požaduje, aby Komise zrušila uznání určitého subjektu v souladu s čl. 7 odst. 3 nařízení (ES) č. 391/2009, zašle tuto žádost Komisi písemně.
2. Dožadující členský stát svou žádost podrobně odůvodní a případně odkáže na kritéria uvedená v čl. 7 odst. 1 a okolnosti uvedené v čl. 7 odst. 2 nařízení (ES) č. 391/2009, jakož i okolnosti uvedené v čl. 10 odst. 2 a 3 tohoto nařízení.
3. Na podporu své žádosti poskytne dožadující členský stát Komisi veškeré potřebné písemné doklady, které jsou řádně označeny a očíslovány.
4. Komise přijetí žádosti členského státu potvrdí písemně.
5. Pokud se Komise domnívá, že pro vydání rozhodnutí jsou zapotřebí doplňkové informace, vysvětlení nebo důkazy, vyrozumí o tom dožadující členský stát a vyzve jej, aby ve stanovené lhůtě, která nesmí být kratší než čtyři týdny, své podání náležitě doplnil. Žádost členského státu se nepovažuje za úplnou, dokud nebyly poskytnuty všechny potřebné informace.
6. Dospěje-li Komise k závěru, že žádost členského státu je opodstatněná, zašle do jednoho roku od obdržení úplné žádosti dotyčnému subjektu prohlášení o námitkách podle článku 12 za účelem zrušení jeho uznání podle tohoto nařízení. V tomto případě je dožadujícímu členskému státu zaručeno zacházení a práva dotčeného členského státu podle kapitoly IV tohoto nařízení.
Pokud Komise v téže lhůtě dospěje k závěru, že žádost členského státu není opodstatněná, vyrozumí o tom dožadující členský stát s uvedením důvodů a vyzve jej, aby ve stanovené lhůtě, která nesmí být kratší než tři měsíce, podal své připomínky. Do šesti měsíců od obdržení těchto připomínek Komise žádost potvrdí jako neopodstatněnou, nebo vydá prohlášení o námitkách podle prvního pododstavce.
7. Dospěje-li Komise k závěru, že žádost členského státu je neopodstatněná nebo neúplná po uplynutí lhůty uvedené v odstavci 5, může se rozhodnout, že celou žádost nebo její část a připojené důkazy zahrne do hodnocení uznaného subjektu, které se provádí podle článku 8 nařízení (ES) č. 391/2009.
8. Komise podává výboru COSS každoročně zprávu o žádostech o zrušení, které předložily členské státy, a rovněž o probíhajících řízeních o zrušení uznání, jež zahájila Komise.
KAPITOLA IV
SPOLEČNÁ USTANOVENÍ
Článek 12
Prohlášení o námitkách
1. Pokud se Komise domnívá, že existují důvody pro uložení pokuty a penále uznanému subjektu podle článku 6 nařízení (ES) č. 391/2009 nebo pro zrušení uznání subjektu podle článku 7 uvedeného nařízení, zašle dotyčnému subjektu prohlášení o námitkách a vyrozumí dotčené členské státy.
2. Prohlášení o námitkách obsahuje:
a)
podrobný výčet jednání a opomenutí uznaného subjektu, včetně popisu příslušných skutečností a určení ustanovení nařízení (ES) č. 391/2009, která uznaný subjekt podle názoru Komise porušil;
b)
určení důkazů, na nichž se zakládají příslušná zjištění, včetně odkazu na zprávy o inspekcích, hodnotící zprávy nebo jiné příslušné dokumenty, které již dříve dotyčnému subjektu předala Komise nebo Evropská agentura pro námořní bezpečnost jednající jménem Komise;
c)
oznámení, že Komise může uložit pokuty a penále nebo zrušit uznání v souladu s články 6 nebo 7 nařízení (ES) č. 391/2009.
3. Při oznamování prohlášení o námitkách Komise uznaný subjekt a dotčené členské státy vyzve, aby ve stanovené lhůtě, která nesmí být kratší než šest týdnů ode dne obdržení prohlášení o námitkách, podaly písemné připomínky. Komise není povinna vzít v úvahu podání, která obdržela po uplynutí této lhůty, aniž jsou dotčena ustanovení čl. 24 odst. 4 tohoto nařízení.
4. Oznámením prohlášení o námitkách není odloženo hodnocení dotyčného subjektu. Kdykoli před přijetím rozhodnutí o uložení pokuty a penále nebo o zrušení uznání podle tohoto nařízení se Komise může rozhodnout, že provede dodatečné kontroly kanceláří a zařízení subjektu, navštíví lodě, jimž subjekt vydal osvědčení, nebo uznaný subjekt písemně požádá, aby poskytl doplňkové informace týkající se dodržování kritérií a povinností podle nařízení (ES) č. 391/2009 z jeho strany.
5. Kdykoli před přijetím rozhodnutí o uložení pokuty a penále nebo o zrušení uznání podle tohoto nařízení může Komise změnit své hodnocení dotyčného uznaného subjektu. Je-li nové hodnocení jiné než hodnocení, které vedlo k prohlášení o námitkách, jelikož byly odhaleny nové skutečnosti nebo zjištěny nové případy nesplnění povinnosti či nové okolnosti týkající se závažnosti nesplnění povinnosti nebo jeho dopadů na bezpečnost a životní prostředí, vydá Komise nové prohlášení o námitkách.
Článek 13
Žádosti o informace
K objasnění skutečností pro účely článku 12 může Komise uznaný subjekt písemně požádat, aby podal písemné nebo ústní vysvětlení či předložil určité informace nebo dokumenty ve stanovené lhůtě, která v žádném případě nesmí být kratší než čtyři týdny. V tomto případě Komise informuje uznaný subjekt o pokutách a penále, které mohou být uloženy, pokud žádosti nevyhoví nebo pokud poskytne informace s neopodstatněným zpožděním či pokud Komisi poskytne úmyslně nesprávné, neúplné nebo zavádějící informace.
Článek 14
Ústní slyšení
1. Na žádost uznaného subjektu, jemuž bylo zasláno prohlášení o námitkách, poskytne Komise tomuto subjektu možnost, aby svá tvrzení předložil při ústním slyšení.
2. Komise vyzve příslušné orgány dotčených členských států a z vlastního podnětu či na žádost dotčených členských států může vyzvat jakékoli jiné osoby, které mají oprávněný zájem ve věci nesplnění povinnosti, aby se zúčastnily ústního slyšení. Komise se může rozhodnout, že jí bude nápomocna Evropská agentura pro námořní bezpečnost.
3. Fyzické osoby nebo soukromé právnické osoby přizvané na jednání se dostaví osobně, nebo jsou zastoupeny právními či zplnomocněnými zástupci. Členské státy zastupují úředníci daného členského státu.
4. Ústní slyšení není veřejné. Každá osoba, která je přizvána na jednání, může být vyslechnuta zvlášť, nebo v přítomnosti jiných přizvaných osob, přičemž se přihlédne k oprávněnému zájmu uznaného subjektu a jiných stran ve věci ochrany jejich obchodního tajemství a jiných důvěrných údajů.
5. Výpovědi každé vyslechnuté osoby jsou zaznamenány. Osobám, které se jednání zúčastnily, a dotčeným členským státům je na požádání poskytnut záznam jednání.
Článek 15
Penále za nedostatečnou spolupráci
1. Pokud Komise zamýšlí přijmout rozhodnutí o uložení penále podle čl. 7 odst. 1 uznanému subjektu, který nepřijal preventivní a nápravná opatření vyžadovaná Komisí nebo který při přijímání těchto opatření jednal s neopodstatněným zpožděním, vyrozumí uznaný subjekt nejprve písemně.
2. Oznámení Komise podle odstavce 1 odkazuje na konkrétní preventivní a nápravná opatření, která uznaný subjekt neprovedl, a podpůrné důkazy, a uznaný subjekt rovněž informuje o penále, které Komise v této souvislosti zvažuje.
3. Komise stanoví lhůtu, v níž může uznaný subjekt podat Komisi písemné připomínky. Komise není povinna vzít v úvahu písemné připomínky, které obdrží po uplynutí této lhůty.
Článek 16
Přístup ke spisu
1. Na žádost uznaného subjektu, jemuž bylo zasláno prohlášení o námitkách, udělí Komise přístup ke spisu, který obsahuje dokumenty a jiné důkazy týkající se údajného nesplnění povinnosti, které Komise shromáždila.
2. Komise stanoví datum a přijme příslušná praktická opatření pro přístup uznaného subjektu ke spisu, který může být umožněn pouze v elektronické podobě.
3. Na požádání zpřístupní Komise dotyčnému uznanému subjektu seznam všech dokumentů, které jsou ve spisu obsaženy.
4. Dotyčný uznaný subjekt má právo na přístup k dokumentům a informacím obsaženým ve spisu. Při udělování tohoto přístupu zohlední Komise náležitě obchodní tajemství, důvěrné údaje nebo interní povahu dokumentů, které vydala Komise nebo Evropská agentura pro námořní bezpečnost.
5. Pro účely odstavce 4 mohou interní dokumenty Komise a Evropské agentury pro námořní bezpečnost zahrnovat:
a)
dokumenty nebo části dokumentů, které se týkají interních porad Komise a jejích útvarů a Evropské agentury pro námořní bezpečnost, včetně stanovisek a doporučení, která Komisi zaslala Evropská agentura pro námořní bezpečnost;
b)
dokumenty nebo části dokumentů, které jsou součástí korespondence mezi Komisí a Evropskou agenturou pro námořní bezpečnost nebo mezi Komisí a členskými státy.
Článek 17
Právní zastoupení
Uznaný subjekt má právo na právní zastoupení ve všech fázích řízení podle tohoto nařízení.
Článek 18
Důvěrnost informací, služební tajemství a právo zachovat mlčenlivost
1. Řízení podle tohoto nařízení se vede s dodržením zásady důvěrnosti informací a služebního tajemství.
2. Komise, Evropská agentura pro námořní bezpečnost a orgány dotčených členských států, jakož i jejich úředníci a další osoby pracující pod jejich dohledem nesmí sdělovat informace, které získali nebo které si vyměnili podle tohoto nařízení a na něž se vztahuje povinnost ochrany služebního tajemství a důvěrnosti informací.
3. Uznaný subjekt nebo jiná osoba, která poskytne informace nebo podá připomínky podle tohoto nařízení, jasně označí jakýkoli materiál, který považuje za důvěrný, s uvedením důvodů a ve lhůtě stanovené Komisí poskytne zvláštní verzi, která nemá důvěrný charakter.
4. Komise může uznaný subjekt nebo jiné zúčastněné strany rovněž požádat, aby označily určitou část zprávy, prohlášení o námitkách nebo rozhodnutí Komise, která podle jejich názoru obsahuje obchodní tajemství.
5. Pokud k označení uvedenému v odstavcích 3 a 4 nedojde, může mít Komise za to, že dotyčné dokumenty nebo připomínky neobsahují důvěrné údaje.
6. Aniž je dotčen článek 9 nařízení (ES) č. 391/2009, mají uznané subjekty právo zachovat mlčenlivost v situacích, kdy by byly nuceny poskytovat odpovědi, z nichž by vyplývalo, že mají podíl na tom, že došlo k porušení předpisů.
Článek 19
Rozhodnutí
1. Rozhodnutí o uložení pokut a penále nebo o zrušení uznání podle tohoto nařízení se zakládá výhradně na důvodech, k nimž měl uznaný subjekt možnost podat připomínky.
2. Rozhodnutí o uložení pokuty nebo penále a stanovení příslušné částky se řídí zásadou, že pokuty a penále mají být účinné, přiměřené a odrazující.
3. Při přijímání opatření podle tohoto nařízení a rozhodování o závažnosti a dopadu příslušného jednání či opomenutí na bezpečnost a životní prostředí vezme Komise v úvahu vnitrostátní opatření, která již byla proti dotyčnému uznanému subjektu přijata na základě stejných skutečností, zejména v případě, bylo-li proti dotyčnému subjektu již vedeno soudní řízení nebo řízení o výkonu rozhodnutí.
4. Na jednání nebo opomenutí uznaného subjektu, na jehož základě byla přijata opatření podle tohoto nařízení, se nesmí vztahovat další opatření. Toto jednání nebo opomenutí však může být vzato v úvahu v následných rozhodnutích přijatých podle tohoto nařízení, aby bylo možné posoudit jejich opakování.
5. Rozhodnutí o uložení penále nebo rozhodnutí o uložení pokut a penále přijme Komise postupem podle čl. 12 odst. 2 nařízení (ES) č. 391/2009.
6. Rozhodnutí o zrušení uznání uznaného subjektu přijme Komise postupem podle čl. 12 odst. 3 nařízení (ES) č. 391/2009.
Článek 20
Opravné prostředky, oznamování a zveřejňování
1. Komise dotčený uznaný subjekt informuje o dostupných opravných prostředcích.
2. O přijetí rozhodnutí vyrozumí Komise pro informaci Evropskou agenturu pro námořní bezpečnost a členské státy.
3. V odůvodněných případech, zejména z důvodu bezpečnosti nebo ochrany životního prostředí, může Komise své rozhodnutí zveřejnit. Při zveřejňování podrobností svého rozhodnutí nebo informování členských států zohledňuje Komise oprávněné zájmy dotyčného uznaného subjektu a jiných zúčastněných osob.
Článek 21
Vymáhání pokut a penále
Komise přistoupí k vymáhání pokut a penále vystavením inkasního příkazu a vydáním výzvy k úhradě zaslaným dotyčnému uznanému subjektu v souladu s články 78 až 80 a 83 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012 (6) a články 80 až 92 nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 1268/2012 (7).
Článek 22
Promlčecí lhůty v případě ukládání pokut a penále
1. Právo Komise uložit uznanému subjektu pokuty a/nebo penále podle tohoto nařízení zaniká po uplynutí pěti let ode dne, kdy došlo k jednání nebo opomenutí ze strany uznaného subjektu, které mělo za následek nesplnění povinnosti zjištěné podle článku 3 tohoto nařízení. V případě trvajícího nebo opakovaného jednání či opomenutí, které má za následek nesplnění povinnosti, však začíná lhůta běžet dnem, kdy bylo toto jednání nebo opomenutí ukončeno.
Právo Komise uložit uznanému subjektu penále podle článku 15 tohoto nařízení zaniká po uplynutí tří let ode dne, kdy došlo k jednání nebo opomenutí ze strany uznaného subjektu, na něž se vztahovala náležitá preventivní a nápravná opatření požadovaná Komisí.
2. Promlčecí lhůty uvedené v odstavci 1 se přerušují každým opatřením, které Komise nebo Evropská agentura pro námořní bezpečnost přijme za účelem hodnocení nebo řízení o nesplnění povinnosti v souvislosti s jednáním či opomenutím uznaného subjektu. Promlčecí lhůta se přerušuje s účinkem ode dne, kdy je opatření Komise nebo agentury oznámeno uznanému subjektu.
3. Každým přerušením začíná promlčecí lhůta běžet znovu. Promlčecí lhůta však nesmí přesáhnout dobu rovnající se dvojnásobku původní lhůty, s výjimkou případů, kdy je promlčení pozastaveno podle odstavce 4.
4. Promlčecí lhůta pro uložení penále se pozastavuje po dobu, kdy je rozhodnutí Komise předmětem řízení před Soudním dvorem Evropské unie.
Článek 23
Promlčecí lhůty v případě výběru pokut a penále
1. Právo na zahájení vymáhání pokut a/nebo penále zaniká po uplynutí jednoho roku od dne, kdy rozhodnutí podle článku 19 nabude právní moci.
2. Promlčecí lhůta uvedená v odstavci 1 se přerušuje každým opatřením Komise nebo členského státu jednajícího na základě žádosti Komise, jehož cílem je vymoci úhradu pokut a/nebo penále.
3. Každý přerušením počíná lhůta běžet znovu.
4. Promlčecí lhůty uvedené v odstavcích 1 a 2 se pozastaví:
a)
po dobu lhůty pro zaplacení;
b)
po dobu, po kterou je vymáhání pozastaveno na základě rozhodnutí Soudního dvora Evropské unie.
Článek 24
Počítání lhůt
1. Lhůty stanovené v tomto nařízení začínají běžet prvním dnem po obdržení sdělení Komise nebo po jeho osobním převzetí.
2. V případě sdělení určeného Komisi se má za to, že příslušné lhůty byly dodrženy, pokud bylo sdělení zasláno doporučeně před uplynutím příslušné lhůty.
3. Při stanovování lhůt zohledňuje Komise jak právo na řádný proces, tak zvláštní okolnosti každého rozhodovacího postupu podle tohoto nařízení.
4. V případě potřeby a na základě odůvodněné žádosti podané před uplynutím původní lhůty mohou být lhůty prodlouženy.
Článek 25
Spolupráce s příslušnými vnitrostátními orgány
Informace poskytnuté příslušnými vnitrostátními orgány v odpovědi na žádost Komise použije Komise pouze k těmto účelům:
a)
plnění úkolů, které jí byly svěřeny podle nařízení (ES) č. 391/2009 v souvislosti s uznáváním uznaných subjektů a dohledem nad nimi;
b)
jako důkazy pro účely rozhodování podle tohoto nařízení, aniž jsou dotčeny články 16 a 18 tohoto nařízení.
KAPITOLA V
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 26
Použití
Události, k nimž došlo před vstupem nařízení (ES) č. 391/2009 v platnost, nezakládají důvod k opatřením přijatým podle tohoto nařízení.
Článek 27
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 18. července 2014.
KOMISSION ASETUS (EU) N:o 788/2014,
annettu 18 päivänä heinäkuuta 2014,
sakkojen ja uhkasakkojen määräämistä sekä alusten tarkastamis- ja katsastamislaitosten hyväksynnän peruuttamista Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 391/2009 6 ja 7 artiklan mukaisesti koskevista yksityiskohtaisista säännöistä
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
EUROOPAN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon alusten tarkastamis- ja katsastamislaitoksia koskevista yhteisistä säännöistä ja standardeista 23 päivänä huhtikuuta 2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 391/2009 (1) ja erityisesti sen 14 artiklan 2 kohdan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Asetuksen (EY) N:o 391/2009 6 ja 7 artiklassa annetaan komissiolle valtuudet määrätä sakkoja ja uhkasakkoja kyseisen asetuksen 2 artiklassa määritellyille hyväksytyille laitoksille tai peruuttaa niiden hyväksyntä kyseisen asetuksen vaatimusten ja velvollisuuksien täyttämisen varmistamiseksi, jotta turvallisuuteen tai ympäristöön mahdollisesti kohdistuvat uhkat voidaan poistaa.
(2)
Avoimuuden vuoksi olisi vahvistettava asetuksen (EY) N:o 391/2009 14 artiklan 2 kohdan mukaisesti päätöksentekomenettelyä koskevat yksityiskohtaiset säännöt sekä komission käyttämä sakkojen ja uhkasakkojen laskentamenetelmä, jotta asianomaiset laitokset tuntisivat laskentamenetelmän etukäteen, mukaan lukien erityisperusteet, joita komissio käyttää arvioidessaan tapauksen vakavuutta ja sitä, missä määrin turvallisuus tai ympäristön suojelu on vaarantunut.
(3)
Sakkojen ja uhkasakkojen käyttöönotolla on tarkoitus tarjota komissiolle yksi lisäkeino, jonka ansiosta komissio voi reagoida hyväksytyn laitoksen suorittamaan asetuksen (EY) N:o 391/2009 sääntöjen rikkomiseen kohdistetummin, joustavammin ja porrastetummin sen sijaan, että se peruuttaisi laitoksen hyväksynnän.
(4)
Uhkasakkojen olisi oltava tehokkaita, jotta varmistetaan, että asetuksessa (EY) N:o 391/2009 säädettyjen velvollisuuksien ja vaatimusten rikkomiset korjataan nopeasti ja asianmukaisesti. Jos hyväksytty laitos ei ole toteuttanut komission pyytämiä ennalta ehkäiseviä ja korjaavia toimia, komissiolle annetaan asetuksessa (EY) N:o 391/2009 valtuudet määrätä uhkasakkoja kohtuullisen ajanjakson kuluttua aina siihen asti kun asianomainen hyväksytty laitos on toteuttanut pyydetyt toimenpiteet. Uhkasakkojen päiväkohtaista määrää voidaan pyydettyjen toimenpiteiden kiireellisyyden vuoksi tarvittaessa korottaa asteittain tapauksen olosuhteet huomioon ottaen.
(5)
Sakkojen ja uhkasakkojen laskeminen tiettynä osuutena laitoksen liikevaihdosta - ottaen huomioon asetuksen (EY) N:o 391/2009 mukaisesti vahvistettu enimmäismäärä - on yksinkertainen menetelmä, jota noudatettaessa sakot ja uhkasakot ovat varoittavia ja oikeassa suhteessa tapauksen vakavuuteen ja asianomaisen laitoksen taloudelliseen asemaan nähden ottaen huomioon, että hyväksyttyjen laitosten koko vaihtelee huomattavasti.
(6)
Määrättyjen sakkojen ja uhkasakkojen yhteenlaskettu enimmäismäärä olisi avoimuuden ja oikeusvarmuuden vuoksi vahvistettava selkeästi ottaen huomioon eri tilanteet, joissa tällaista enimmäismäärää voitaisiin soveltaa. Samasta syystä olisi säädettävä myös tavasta, jolla lasketaan kunkin hyväksytyn laitoksen kolmen edellisen tilikauden keskimääräinen kokonaisliikevaihto asetuksen (EY) N:o 391/2009 soveltamisalaan kuuluvissa toiminnoissa.
(7)
On aiheellista, että päätöksessä peruuttaa hyväksytyn laitoksen hyväksyntä asetuksen (EY) N:o 391/2009 7 artiklan 1 kohdassa säädettyjen edellytysten perusteella otetaan huomioon tekijät, jotka liittyvät hyväksytyn laitoksen toiminnan seurantaa ja toiminnan laadun seurantaa koskevaan yleistavoitteeseen, mukaan lukien kyseisen asetuksen toistuvista ja vakavista rikkomisista aiemmin määrättyjen sakkojen ja uhkasakkojen tehokkuus.
(8)
Sen lisäksi, että komissiolla on valtuudet arvioida hyväksyttyjä laitoksia ja määrätä sakkoja ja uhkasakkoja tässä asetuksessa säädettyjä menettelyjä noudattaen, olisi säädettävä erityismenettelystä, jotta komissio voisi omasta aloitteestaan tai jäsenvaltion pyynnöstä peruuttaa laitoksen hyväksynnän asetuksen (EY) N:o 391/2009 mukaisesti.
(9)
On tärkeää, että päätös, joka koskee sakkojen tai uhkasakkojen määräämistä tai hyväksynnän peruuttamista tämän asetuksen mukaisesti, perustuu yksinomaan sellaisiin perusteisiin, joita asianomaisella hyväksytyllä laitoksella on ollut mahdollisuus kommentoida.
(10)
Tässä asetuksessa kunnioitetaan perusoikeuksia ja otetaan huomioon Euroopan unionin perusoikeuskirjassa tunnustetut periaatteet, erityisesti yleisten oikeusperiaatteiden sekä Euroopan unionin tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaisten puolustautumisoikeuden sekä luottamuksellisuuden ja ne bis in idem -periaatteiden osalta.
(11)
Tämän asetuksen mukaisten sakkojen ja uhkasakkojen määräämistä koskevien päätösten olisi oltava täytäntöönpanokelpoisia Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 299 artiklan mukaisesti, ja ne voidaan saattaa Euroopan unionin tuomioistuimen tarkasteltaviksi.
(12)
Jotta menettelyssä varmistettaisiin oikeudenmukaisuus ja oikeusvarmuus, on tarpeen säätää yksityiskohtaiset säännöt, jotka koskevat komission menettelyn aikana vahvistamien määräaikojen laskemista sekä komissioon sovellettavien, sakkojen ja uhkasakkojen määräämisen ja täytäntöönpanon vanhentumisaikojen laskemista ottaen lisäksi huomioon asetuksen (EY) N:o 391/2009 voimaantulopäivä.
(13)
Tämän asetuksen täytäntöönpano edellyttää asianomaisten jäsenvaltioiden, komission ja Euroopan meriturvallisuusviraston tehokasta yhteistyötä. Sen vuoksi on tarpeen täsmentää kyseisten osapuolten oikeudet ja velvollisuudet tässä asetuksessa säädetyssä menettelyssä, jotta voidaan varmistaa tutkinta-, päätöksenteko- ja seurantamenettelyn tehokas toteuttaminen asetuksen (EY) N:o 391/2009 6 ja 7 artiklan nojalla.
(14)
Tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 2099/2002 (2) perustetun meriturvallisuutta ja alusten aiheuttaman pilaantumisen ehkäisemistä käsittelevän komitean (COSS-komitea) lausunnon mukaiset,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:
I LUKU
YLEISET SÄÄNNÖKSET
1 artikla
Kohde
Tässä asetuksessa vahvistetaan säännöt, jotka koskevat komission toteuttamaa asetuksen (EY) N:o 391/2009 6 ja 7 artiklan täytäntöönpanoa.
Siinä säädetään sakkojen ja uhkasakkojen määrän vahvistamisperusteet sekä päätöksentekomenettelyt, jotka koskevat sakkojen ja uhkasakkojen määräämistä ja komission omasta aloitteesta tai jäsenvaltion pyynnöstä tehtävää hyväksytyn laitoksen hyväksynnän peruuttamista.
2 artikla
Määritelmät
Tässä asetuksessa sovelletaan asetuksen (EY) N:o 391/2009 2 artiklan määritelmiä.
Lisäksi sovelletaan seuraavaa määritelmää:
’asianomaisella jäsenvaltiolla’ tarkoitetaan jäsenvaltiota, joka on antanut hyväksytyn laitoksen tehtäväksi vastata lippunsa alla purjehtivien alusten tarkastuksesta ja katsastuksesta sekä niiden todistuskirjojen antamisesta kansainvälisten yleissopimusten noudattamisen osalta alusten tarkastamiseen ja katsastamiseen valtuutettuja laitoksia sekä merenkulun viranomaisten asiaan liittyviä toimia koskevista yhteisistä säännöistä ja standardeista 23 päivänä huhtikuuta 2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/15/EY (3) mukaisesti, ja myös jäsenvaltiota, joka on esittänyt komissiolle pyynnön hyväksyä kyseinen laitos asetuksen (EY) N:o 391/2009 3 artiklan mukaisesti.
II LUKU
SAKOT JA UHKASAKOT
3 artikla
Rikkomisten toteaminen
1. Komissio toteaa rikkomisen asetuksen (EY) N:o 391/2009 6 artiklan 1 kohdan nojalla, jos
a)
hyväksytyn laitoksen vakava tai toistuva kyvyttömyys täyttää asetuksen (EY) N:o 391/2009 liitteessä I vahvistetut vähimmäisvaatimukset tai sille asetuksen (EY) N:o 391/2009 8 artiklan 4 kohdan, 9, 10 ja 11 artiklan nojalla kuuluvat velvollisuudet on paljastanut vakavia puutteita sen rakenteissa, järjestelmissä, menettelyissä tai sisäisessä valvonnassa;
b)
hyväksytyn laitoksen toiminnan laadun heikkeneminen - ottaen huomioon komission päätös 2009/491/EY (4) - paljastaa vakavia puutteita laitoksen rakenteissa, järjestelmissä, menettelyissä tai sisäisessä valvonnassa;
c)
hyväksytty laitos on tarkoituksella antanut arvioinnin yhteydessä komissiolle virheellisiä, epätäydellisiä tai harhaanjohtavia tietoja tai muulla tavoin haitannut arviointia.
2. Tämän asetuksen mukaisissa rikkomusmenettelyissä komissiolla on todistustaakka osoittaa rikkomus.
4 artikla
Sakkojen laskeminen
1. Jokaisesta asetuksen (EY) N:o 391/2009 6 artiklan 1 kohdan perusteella todetusta rikkomisesta määrätään perussakko, joka on 0,6 prosenttia hyväksytyn laitoksen keskimääräisestä kokonaisliikevaihdosta, joka vahvistetaan 9 artiklan mukaisesti.
2. Jokaiseen rikkomiseen liittyvän yksittäisen sakon laskemiseksi 1 kohdassa tarkoitettua perussakkoa korotetaan tai lasketaan 5 ja 6 artiklan mukaisesti rikkomisen vakavuuden ja vaikutusten perusteella ja erityisesti sen perusteella, missä määrin turvallisuus tai ympäristön suojelu on vaarantunut.
3. Yksittäinen sakko voi olla enintään 1,8 prosenttia hyväksytyn laitoksen keskimääräisestä kokonaisliikevaihdosta.
4. Jos hyväksytyn laitoksen jokin toimi tai laiminlyönti on ainoa perusta kahdelle tai useammalle asetuksen (EY) N:o 391/2009 6 artiklan 1 kohdan a alakohdan mukaiselle rikkomiselle, joka on todettu tämän asetuksen 3 artiklan 1 kohdan a alakohdan mukaisesti, kaikista näistä rinnakkaisista rikkomuksista johtuva sakko on suurin niistä yksittäisistä sakoista, jotka kullekin kyseiselle rikkomiselle on laskettu.
5. Hyväksytylle laitokselle yhdessä päätöksessä määrätty kokonaissakko on kaikkien tämän artiklan 1-4 kohdan soveltamisesta johtuvien yksittäisten sakkojen summa, sanotun kuitenkaan rajoittamatta asetuksen (EY) N:o 391/2009 6 artiklan 3 kohdassa säädettyä, tämän asetuksen 8 artiklassa vahvistettua enimmäismäärää.
5 artikla
Rikkomisen vakavuuden arviointi
Komissio ottaa kunkin rikkomisen vakavuutta arvioidessaan huomioon kaikki asiaankuuluvat raskauttavat ja lieventävät olosuhteet, erityisesti seuraavat:
a)
onko laitos toiminut huolimattomasti tai tahallisesti;
b)
rikkomisen aiheuttaneiden hyväksytyn laitoksen toimien tai laiminlyöntien lukumäärä;
c)
koskeeko rikkominen yksittäisiä toimistoja, maantieteellisiä alueita vai koko laitosta;
d)
rikkomisen aiheuttaneiden hyväksytyn laitoksen toimien tai laiminlyöntien toistuvuus;
e)
rikkomisen kesto;
f)
alusten tosiasiallista kuntoa koskevien tietojen vääristely taikka väärien tai harhaanjohtavien tietojen antaminen hyväksytyn laitoksen antamissa vaatimustenmukaisuutta osoittavissa todistuksissa ja asiakirjoissa;
g)
aiemmat samalle hyväksytylle laitokselle määrätyt seuraamukset, mukaan lukien sakot;
h)
onko rikkominen seurausta hyväksyttyjen laitosten välisestä sopimuksesta tai yhdenmukaistetusta menettelytavasta, jonka tavoitteena tai vaikutuksena on asetuksessa (EY) N:o 391/2009 säädettyjen vaatimusten ja velvoitteiden rikkominen;
i)
missä määrin hyväksytty laitos on osoittanut huolellisuutta ja toiminut yhteistyössä asianomaisten toimien tai laiminlyöntien havaitsemisen ja komission toteuttaman rikkomisten toteamisen osalta.
6 artikla
Rikkomisen vaikutusten arviointi
Komissio ottaa arvioidessaan kunkin rikkomisen vakavuutta ja erityisesti sitä, missä määrin turvallisuus ja ympäristön suojelu on vaarantunut, huomioon kaikki asiaankuuluvat raskauttavat ja lieventävät olosuhteet, erityisesti seuraavat:
a)
laitoksen sertifioimaan laivastoon tosiasiallisesti tai potentiaalisesti vaikuttavien sellaisten puutteiden luonne ja laajuus, joita kyseinen laitos ei rikkomisen seurauksena ole havainnut tai ei mahdollisesti kykene havaitsemaan tai ei ole vaatinut korjaamaan ajoissa tai ei mahdollisesti kykene vaatimaan korjaamaan ajoissa, ottaen huomioon erityisesti satamavaltioiden suorittamasta valvonnasta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/16/EY (5) liitteessä X vahvistetut aluksen pysäyttämiseen liittyvät perusteet;
b)
se osuus laitoksen sertifioimasta laivastosta, johon rikkominen tosiasiallisesti tai potentiaalisesti vaikuttaa;
c)
muut olosuhteet, jotka aiheuttavat havaittavissa olevia riskejä, kuten niiden alusten tyyppi, joihin rikkominen tosiasiallisesti tai potentiaalisesti vaikuttaa.
7 artikla
Uhkasakot
1. Sen varmistamiseksi, että komission tekemässä hyväksytyn laitoksen arvioinnissa vaaditut ennalta ehkäisevät ja korjaavat toimet toteutetaan, komissio voi määrätä asianomaiselle laitokselle asetuksen (EY) N:o 391/2009 6 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuja uhkasakkoja, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 3 artiklan mukaisesti määrättävien sakkojen soveltamista.
2. Kun komissio tekee 3 artiklan nojalla päätöksen sakkojen määräämisestä, se voi määrätä hyväksytylle laitokselle myös uhkasakkoja sille ajanjaksolle, jona laitos ei toteuta korjaavia toimia tai viivästyttää rikkomisen lopettamista perusteettomasti.
3. Uhkasakkojen määräämistä koskevassa päätöksessä on vahvistettava määräaika, jonka kuluessa hyväksytyn laitoksen on toteutettava vaaditut toimet.
4. Uhkasakkoja sovelletaan 3 kohdan mukaisesti vahvistetun määräajan päättymistä seuraavasta päivästä siihen päivään asti, jona laitos on toteuttanut asianmukaiset korjaavat toimet, edellyttäen että komissio pitää korjaavia toimia tyydyttävänä.
5. Päiväkohtainen perusuhkasakko on kunkin rikkomisen osalta 0,0033 prosenttia hyväksytyn laitoksen 9 artiklan mukaisesti lasketusta keskimääräisestä kokonaisliikevaihdosta. Jokaiseen rikkomiseen liittyvän yksittäisen uhkasakon laskemiseksi perusuhkasakkoa mukautetaan tämän asetuksen 5 ja 6 artiklan mukaisesti rikkomisen vakavuuden perusteella ja erityisesti sen perusteella, missä määrin turvallisuus tai ympäristön suojelu on vaarantunut.
6. Komissio voi tapauksen olosuhteet huomioon ottaen ja erityisesti asianomaiselta laitokselta vaadittavien korjaavien toimien kiireellisyyden vuoksi korottaa uhkasakon päiväkohtaista määrää seuraavasti:
a)
jos hyväksytty laitos ylittää 3 kohdan mukaisesti vahvistetun määräajan yli 120 päivällä, 0,005 prosenttia hyväksytyn laitoksen 9 artiklan mukaisesti lasketusta keskimääräisestä kokonaisliikevaihdosta päivässä 121. päivästä alkaen 300. päivään asti määräajan päättymisestä laskettuna;
b)
jos hyväksytty laitos ylittää 3 kohdan mukaisesti vahvistetun määräajan yli 300 päivällä, 0,01 prosenttia hyväksytyn laitoksen 9 artiklan mukaisesti lasketusta keskimääräisestä kokonaisliikevaihdosta päivässä 301. päivästä alkaen määräajan päättymisestä laskettuna.
7. Tämän artiklan mukaisesti määrättyjen uhkasakkojen kokonaismäärä ei voi yksinään tai sakkoihin yhdistettynä ylittää asetuksen (EY) N:o 391/2009 6 artiklan 3 kohdassa säädettyä, tämän asetuksen 8 artiklassa vahvistettua enimmäismäärää.
8 artikla
Sakkojen ja uhkasakkojen yhteenlasketun enimmäismäärän vahvistaminen
Asetuksen (EY) N:o 391/2009 6 artiklan 3 kohdassa säädetty, hyväksytylle laitokselle määrättyjen sakkojen ja uhkasakkojen yhteenlaskettu enimmäismäärä vahvistetaan seuraavasti:
a)
Hyväksytylle laitokselle 4 artiklan mukaisesti kyseisen laitoksen yhdellä tilikaudella määrättyjen sakkojen yhteenlaskettu määrä - ottaen huomioon sakkojen määräämistä koskevan päätöksen päivämäärä ja, silloin kun kyseiselle laitokselle määrätty sakkoja useammalla kuin yhdellä päätöksellä, ensimmäisen sakkojen määräämistä koskevan päätöksen päivämäärä - ei saa ylittää 5:tä prosenttia kyseisen laitoksen 9 artiklan mukaisesti lasketusta keskimääräisestä kokonaisliikevaihdosta.
b)
Hyväksytylle laitokselle 4 artiklan mukaisesti määrättyjen sakkojen määrän kyseisen laitoksen yhdellä tilikaudella ja samoissa päätöksissä 7 artiklan 2 kohdan mukaisesti määrättyjen uhkasakkojen, jotka kertyvät kunnes laitos toteuttaa asianmukaisia korjaavia toimia, määrän 1 kohdan mukaisesti vahvistettu yhteenlaskettu määrä ei saa ylittää 5:tä prosenttia kyseisen laitoksen 9 artiklan mukaisesti lasketusta keskimääräisestä kokonaisliikevaihdosta. Rajoittamatta 21 artiklan soveltamista komission perimien uhkasakkojen määrä ei saa ylittää 5 prosentin enimmäismäärää.
c)
Hyväksytylle laitokselle 7 artiklan 1 kohdan mukaisesti määrättyjen uhkasakkojen, jotka kertyvät kunnes laitos toteuttaa asianmukaisia ennalta ehkäiseviä tai korjaavia toimia, yhteenlaskettu määrä ei saa ylittää 5:tä prosenttia kyseisen laitoksen 9 artiklan mukaisesti lasketusta keskimääräisestä kokonaisliikevaihdosta. Rajoittamatta 21 artiklan soveltamista komission perimien uhkasakkojen määrä ei saa ylittää 5 prosentin enimmäismäärää.
9 artikla
Liikevaihdon laskeminen
1. Tämän asetuksen soveltamiseksi asianomaisen hyväksytyn laitoksen keskimääräinen kokonaisliikevaihto on yksi kolmannes siitä määrästä, joka saadaan laskemalla yhteen komission päätöstä edeltävien kolmen tilivuoden ajalta hyväksynnän saaneen emoyhteisön ja kaikkien kyseiseen hyväksyntään sisältyvien oikeudellisten yhteisöjen liikevaihtojen yhteissumma kunkin vuoden lopussa.
2. Jos kyseessä on ryhmä, jolla on tarkastettu konsolidoitu tilinpäätös, 1 kohdassa tarkoitettu liikevaihto on emoyhteisön ja kaikkien kunkin vuoden lopussa kyseiseen ryhmään kuuluvien, hyväksyntään sisältyvien oikeudellisten yhteisöjen osalta niiden konsolidoitu liikevaihto.
3. Edellä olevaa 1 ja 2 kohtaa sovellettaessa huomioon otetaan vain asetuksen (EY) N:o 391/2009 soveltamisalaan kuuluvat toimet.
III LUKU
HYVÄKSYNNÄN PERUUTTAMINEN
10 artikla
Hyväksynnän peruuttaminen
1. Komissio voi asetuksen (EY) N:o 391/2009 7 artiklan 1 kohdan a-e alakohdassa tarkoitetuissa tapauksissa tehdä omasta aloitteestaan tai jäsenvaltion pyynnöstä päätöksen laitoksen hyväksynnän peruuttamisesta.
2. Sen määrittelemiseksi, aiheuttaako toistuva ja vakava kyvyttömyys asetuksen (EY) N:o 391/2009 7 artiklan 1 kohdan a ja b alakohdan mukaisesti turvallisuudelle tai ympäristölle uhan, jota ei voida hyväksyä, otetaan huomioon seuraavat seikat:
a)
asetuksen (EY) N:o 391/2009 7 artiklan 2 kohdassa tarkoitetut tiedot ja olosuhteet erityisesti tämän asetuksen 5 ja 6 artiklassa tarkoitetut olosuhteet huomioon ottaen;
b)
päätöksessä 2009/491/EY määritellyt perusteet ja tapauksen mukaan kynnykset.
3. Jos hyväksytylle laitokselle määrätyt sakot ja uhkasakot saavuttavat asetuksen (EY) N:o 391/2009 6 artiklan 3 kohdan mukaisesti vahvistetun enimmäismäärän eikä hyväksytty laitos ole toteuttanut asianmukaisia korjaavia toimia, komissio voi katsoa, ettei kyseisillä toimenpiteillä ole saavutettu niiden tavoitetta, joka on turvallisuuteen tai ympäristöön kohdistuvien uhkien poistaminen.
11 artikla
Menetelmä hyväksynnän peruuttamiseen jäsenvaltion pyynnöstä
1. Jäsenvaltio voi pyytää komissiota peruuttamaan laitoksen hyväksynnän asetuksen (EY) N:o 391/2009 7 artiklan 3 kohdan mukaisesti tekemällä kirjallisen pyynnön komissiolle.
2. Pyynnön tekevän jäsenvaltion on esitettävä pyynnössään yksityiskohtaiset perustelut ja viitattava tapauksen mukaan asetuksen (EY) N:o 391/2009 7 artiklan 1 kohdassa lueteltuihin perusteisiin ja 2 kohdassa lueteltuihin olosuhteisiin sekä tämän asetuksen 10 artiklan 2 ja 3 kohdassa lueteltuihin olosuhteisiin.
3. Pyynnön esittävän jäsenvaltion on toimitettava komissiolle pyyntönsä tueksi kaikki tarvittavat asiakirjatodisteet asianmukaisesti luokiteltuina ja numeroituina.
4. Komissio antaa jäsenvaltion pyynnölle kirjallisen vastaanottoilmoituksen.
5. Jos komissio katsoo tarvitsevansa päätöksentekoa varten lisätietoja, -selvityksiä tai -todisteita, se ilmoittaa siitä pyynnön esittäneelle jäsenvaltiolle ja pyytää tätä täydentämään pyyntöään tarpeen mukaan tietyssä määräajassa, joka on vähintään neljä viikkoa. Jäsenvaltion pyyntöä ei pidetä täydellisenä ennen kuin kaikki tarvittavat tiedot on toimitettu.
6. Jos komissio katsoo jäsenvaltion pyynnön olevan perusteltu, se osoittaa vuoden kuluessa täydellisen pyynnön vastaanottamisesta asianomaiselle laitokselle 12 artiklan mukaisesti väitetiedoksiannon, jonka tarkoituksena on peruuttaa hyväksyntä tämän asetuksen mukaisesti. Tällöin pyynnön esittänyt jäsenvaltio saa asianomaisen jäsenvaltion kohtelun ja oikeudet tämän asetuksen IV luvun mukaisesti.
Jos komissio katsoo samassa määräajassa, että jäsenvaltion pyyntö on perusteeton, se ilmoittaa siitä pyynnön tehneelle jäsenvaltiolle perusteluineen ja pyytää tätä jättämään huomautuksensa tietyssä määräajassa, joka on vähintään kolme kuukautta. Kuuden kuukauden kuluessa huomautusten saamisesta komissio joko vahvistaa, että pyyntö on perusteeton, tai tekee väitetiedoksiannon ensimmäisen alakohdan mukaisesti.
7. Jos komissio katsoo 5 kohdassa tarkoitetun määräajan päätyttyä, että jäsenvaltion pyyntö on perusteeton tai puutteellinen, se voi päättää sisällyttää pyynnön todisteineen kokonaan tai osittain asetuksen (EY) N:o 391/2009 8 artiklan mukaisesti tehtävään hyväksytyn laitoksen arviointiin.
8. Komissio raportoi vuosittain COSS-komitealle jäsenvaltioiden jättämistä hyväksynnän peruuttamista koskevista pyynnöistä sekä komission aloitteesta käynnistetyistä hyväksynnän peruuttamismenettelyistä, joita ei ole vielä saatettu päätökseen.
IV LUKU
YHTEISET SÄÄNNÖKSET
12 artikla
Väitetiedoksianto
1. Jos komissio katsoo, että hyväksytylle laitokselle on perusteltua määrätä sakkoja ja uhkasakkoja asetuksen (EY) N:o 391/2009 6 artiklan mukaisesti tai peruuttaa hyväksytyn laitoksen hyväksyntä kyseisen asetuksen 7 artiklan mukaisesti, se osoittaa laitokselle väitetiedoksiannon ja antaa asian tiedoksi asianomaiselle jäsenvaltiolle.
2. Väitetiedoksiantoon on sisällyttävä:
a)
yksityiskohtainen kuvaus hyväksytyn laitoksen toimista ja laiminlyönneistä, mukaan lukien asiaankuuluvien tosiseikkojen kuvaus ja maininta asetuksen (EY) N:o 391/2009 säännöksistä, joita komissio katsoo hyväksytyn laitoksen rikkoneen;
b)
tiedot todisteista, joihin asianomaiset havainnot perustuvat, mukaan lukien viittaukset tarkastus- ja arviointikertomuksiin tai muihin asianmukaisiin asiakirjoihin, jotka komissio tai komission puolesta toimiva Euroopan meriturvallisuusvirasto on aiemmin toimittanut asianomaiselle laitokselle;
c)
ilmoitus, jonka mukaan komissio voi määrätä sakkoja ja uhkasakkoja tai peruuttaa hyväksynnän asetuksen (EY) N:o 391/2009 6 tai 7 artiklan mukaisesti.
3. Väitetiedoksiantoa antaessaan komissio pyytää hyväksyttyä laitosta ja asianomaisia jäsenvaltioita toimittamaan kirjalliset huomautuksensa tietyssä määräajassa, joka ei voi missään tapauksessa olla lyhyempi kuin kuusi viikkoa väitetiedoksiannon vastaanottopäivästä. Komissiolla ei ole velvollisuutta ottaa huomioon kyseisen määräajan jälkeen vastaanotettuja huomautuksia, sanotun kuitenkaan rajoittamatta tämän asetuksen 24 artiklan 4 kohdan säännösten soveltamista.
4. Väitetiedoksiannon antaminen ei keskeytä asianomaisen laitoksen arviointia. Komissio voi milloin tahansa ennen tämän asetuksen mukaista sakon tai uhkasakon määräämistä tai hyväksynnän peruuttamista koskevan päätöksen tekemistä päättää tehdä lisätarkastuksia laitoksen toimistoihin ja tiloihin, käydä laitoksen sertifioimilla aluksilla tai pyytää kirjallisesti hyväksyttyä laitosta toimittamaan lisätietoja, jotka liittyvät asetuksen (EY) N:o 391/2009 mukaisten vaatimusten ja velvollisuuksien noudattamiseen.
5. Komissio voi milloin tahansa ennen tämän asetuksen mukaista sakon tai uhkasakon määräämistä tai hyväksynnän peruuttamista koskevan päätöksen tekemistä muuttaa asianomaista hyväksyttyä laitosta koskevaa arviointiaan. Jos uusi arviointi on erilainen kuin väitetiedoksiantoon johtanut arviointi, koska on havaittu uusia tosiseikkoja, uusia rikkomisia tai uusia olosuhteita, jotka liittyvät rikkomisen vakavuuteen tai vaikutuksiin turvallisuuden ja ympäristönsuojelun osalta, komissio tekee uuden väitetiedoksiannon.
13 artikla
Tietopyynnöt
Tosiseikkojen täsmentämiseksi 12 artiklan soveltamista varten komissio voi pyytää kirjallisesti hyväksyttyä laitosta toimittamaan kirjallisia tai suullisia selvityksiä, tietoja tai asiakirjoja tietyssä määräajassa, joka ei missään tapauksessa voi olla lyhempi kuin neljä viikkoa. Tällöin komissio ilmoittaa hyväksytylle laitokselle uhkasakoista ja sakoista, joita sille saatetaan määrätä, jos pyyntöä ei täytetä, jos tietojen toimitus viivästyy perusteettomasti tai komissiolle toimitetaan tahallisesti vääriä, puutteellisia tai harhaanjohtavia tietoja.
14 artikla
Suullinen käsittely
1. Komissio antaa hyväksytylle laitokselle, jolle väitetiedoksianto on osoitettu, sen pyynnöstä mahdollisuuden esittää kantansa suullisessa käsittelyssä.
2. Komissio kutsuu suulliseen käsittelyyn asianomaisten jäsenvaltioiden toimivaltaisia viranomaisia ja voi omasta aloitteestaan tai asianomaisten jäsenvaltioiden pyynnöstä kutsua suulliseen käsittelyyn muita henkilöitä, joilla on rikkomisen osalta oikeutettuja etuja. Komissio voi pyytää Euroopan meriturvallisuusvirastoa avustamaan sitä.
3. Käsittelyyn kutsutut luonnolliset tai yksityiset oikeushenkilöt voivat esiintyä itse tai olla laillisten tai valtuutettujen edustajien edustamina. Jäsenvaltiota edustavat sen virkamiehet.
4. Suullinen käsittely ei ole julkinen. Jokaista käsittelyyn kutsuttua henkilöä voidaan kuulla erikseen tai muiden käsittelyyn kutsuttujen henkilöiden ollessa läsnä ottaen huomioon hyväksyttyjen laitosten ja muiden osapuolten oikeutetut edut sen suhteen, ettei niiden liikesalaisuuksia ja muita luottamuksellisia tietoja paljasteta.
5. Jokaisen kuullun henkilön lausuma tallennetaan. Kuulemisesta tehty tallenne toimitetaan pyynnöstä kuulemiseen osallistuneille henkilöille ja asianomaisille jäsenvaltioille.
15 artikla
Uhkasakot yhteistyöstä kieltäytymisen tapauksessa
1. Jos komissio aikoo tehdä päätöksen 7 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen uhkasakkojen määräämisestä hyväksytylle laitokselle, joka ei ole toteuttanut komission pyytämiä ennalta ehkäiseviä ja korjaavia toimia tai aiheuttaa perusteetonta viivästystä niiden toteuttamisessa, se ilmoittaa tästä ensin hyväksytylle laitokselle kirjallisesti.
2. Komission 1 kohdan mukaisesti antamassa ilmoituksessa on viitattava siihen ennalta ehkäisevään ja korjaavaan toimeen, jota hyväksytty laitos ei ole toteuttanut, ja asiaa tukeviin todisteisiin, sekä ilmoitettava hyväksytylle laitokselle uhkasakoista, joita komissio sille harkitsee.
3. Komissio asettaa määräajan, jonka kuluessa hyväksytty laitos voi jättää komissiolle kirjalliset huomautuksensa. Komissio ei ole velvollinen ottamaan huomioon määräajan jälkeen vastaanotettuja kirjallisia huomautuksia.
16 artikla
Oikeus tutustua asiakirja-aineistoon
1. Komissio myöntää hyväksytylle laitokselle, jolle väitetiedoksianto on osoitettu, sen pyynnöstä oikeuden tutustua tiedostoon, joka sisältää asiakirjat ja muut todisteet, jotka komissio on väitetyn rikkomisen osalta kerännyt.
2. Komissio vahvistaa päivämäärän ja toteuttaa tarvittavat käytännön järjestelyt, jotta hyväksytty laitos voi tutustua tiedostoon, joka voidaan antaa käyttöön ainoastaan sähköisessä muodossa.
3. Komissio antaa asianomaisen hyväksytyn laitoksen saataville sen pyynnöstä luettelon kaikista tiedoston asiakirjoista.
4. Asianomaisella hyväksytyllä laitoksella on oikeus tutustua tiedoston sisältämiin asiakirjoihin ja tietoihin. Pääsyn myöntäessään komissio ottaa asianmukaisesti huomioon liikesalaisuudet, luottamukselliset tiedot tai komission tai Euroopan meriturvallisuusviraston laatimien asiakirjojen sisäisen luonteen.
5. Komission tai Euroopan meriturvallisuusviraston sisäisillä asiakirjoilla tarkoitetaan 4 kohdan soveltamiseksi muun muassa seuraavia asiakirjoja:
a)
asiakirjat tai asiakirjojen osat, jotka koskevat komission ja sen yksiköiden sekä Euroopan meriturvallisuusviraston sisäisiä pohdintoja, mukaan lukien Euroopan meriturvallisuusviraston komissiolle esittämät kannat ja suositukset;
b)
asiakirjat tai asiakirjojen osat, jotka ovat osa komission ja Euroopan meriturvallisuusviraston tai komission ja jäsenvaltioiden välistä kirjeenvaihtoa.
17 artikla
Oikeudellinen edustus
Hyväksytyllä laitoksella on kaikissa tämän asetuksen mukaisissa menettelyissä oikeus oikeudelliseen edustukseen.
18 artikla
Luottamuksellisuus, salassapito ja oikeus vaieta
1. Tämän asetuksen mukaiset menettelyt toteutetaan noudattaen luottamuksellisuuteen ja salassapitoon liittyviä periaatteita.
2. Komissio, Euroopan meriturvallisuusvirasto sekä asianomaisten jäsenvaltioiden viranomaiset, virkamiehet ja muut niiden alaisuudessa työskentelevät henkilöt eivät saa paljastaa tämän asetuksen nojalla saamiaan tai vaihtamiaan tietoja eivätkä muita luottamuksellisuuden ja salassapitovelvollisuuden piiriin kuuluvia tietoja.
3. Jokaisen hyväksytyn laitoksen tai muun henkilön, joka antaa tietoja tai huomautuksia tämän asetuksen mukaisesti, on merkittävä selvästi kaikki luottamukselliseksi katsottava aineisto, ilmoitettava luottamuksellisuuden syyt sekä toimitettava aineistosta komission asettamaan määräaikaan mennessä erillinen ei-luottamuksellinen toisinto.
4. Komissio voi myös pyytää hyväksyttyä laitosta tai muuta asianomaista osapuolta merkitsemään kertomuksen, väitetiedoksiannon tai komission päätöksen osat, joiden tämä katsoo sisältävän liikesalaisuuksia.
5. Jos 3 ja 4 kohdassa tarkoitettua merkintää ei tehdä, komissio voi katsoa, etteivät asianomaiset asiakirjat tai huomautukset sisällä luottamuksellisia tietoja.
6. Hyväksytyllä laitoksella on oikeus vaieta tilanteissa, joissa sen olisi annettava vastauksia, joissa se joutuisi omalta osaltaan myöntämään sääntöjen rikkomisen, sanotun kuitenkaan rajoittamatta asetuksen (EY) N:o 391/2009 9 artiklan soveltamista.
19 artikla
Päätös
1. Päätöksen, joka koskee sakkojen tai uhkasakkojen määräämistä tai hyväksynnän peruuttamista tämän asetuksen mukaisesti, on perustuttava yksinomaan sellaisiin perusteisiin, joihin asianomaisella hyväksytyllä laitoksella on ollut mahdollisuus jättää huomautuksensa.
2. Päätöksessä, joka koskee sakkojen tai uhkasakkojen määräämistä ja asianmukaisen määrän määrittämistä, on otettava huomioon tehokkuuden, oikeasuhteisuuden ja varoittavuuden periaatteet.
3. Toteuttaessaan tämän asetuksen mukaisia toimenpiteitä ja päättäessään kyseisten toimien tai laiminlyöntien vakavuudesta ja vaikutuksesta turvallisuuteen ja ympäristöön komissio ottaa huomioon kansalliset toimenpiteet, jotka on jo toteutettu asianomaisen laitoksen suhteen samojen tosiseikkojen perusteella, erityisesti jos kyseiseen laitokseen on jo sovellettu oikeudenkäynti- tai täytäntöönpanomenettelyjä.
4. Hyväksytyn laitoksen toimiin tai laiminlyönteihin, joiden perusteella on toteutettu tämän asetuksen mukaisia toimenpiteitä, ei sovelleta lisätoimenpiteitä. Kyseiset toimet tai laiminlyönnit voidaan kuitenkin ottaa toistuvuuden arvioimiseksi huomioon myöhemmissä tämän asetuksen mukaisesti tehtävissä päätöksissä.
5. Komissio tekee uhkasakkojen määräämistä tai sakkojen ja uhkasakkojen määräämistä koskevan päätöksen asetuksen (EY) N:o 391/2009 12 artiklan 2 kohdan mukaista menettelyä noudattaen.
6. Komissio tekee hyväksytyn laitoksen hyväksynnän peruuttamista koskevan päätöksen asetuksen (EY) N:o 391/2009 12 artiklan 3 kohdan mukaista menettelyä noudattaen.
20 artikla
Muutoksenhakukeinot, ilmoitus ja julkaiseminen
1. Komissio ilmoittaa asianomaiselle hyväksytylle laitokselle käytettävissä olevista oikeudellisista muutoksenhakukeinoista.
2. Komissio ilmoittaa päätöksestään Euroopan meriturvallisuusvirastolle ja jäsenvaltioille.
3. Komissio voi perustelluissa tapauksissa julkaista päätöksensä, erityisesti turvallisuuden ja ympäristönsuojelun vuoksi. Julkaistessaan päätöksen tai ilmoittaessaan päätöksestä jäsenvaltioille komissio ottaa huomioon asianomaisen hyväksytyn laitoksen ja muiden asianomaisten osapuolten oikeutetut edut.
21 artikla
Sakkojen ja uhkasakkojen perintä
Komissio toteuttaa sakkojen ja uhkasakkojen perinnän laatimalla perintämääräyksen ja osoittamalla asianomaiselle hyväksytylle laitokselle veloitusilmoituksen Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 (6) 78-80 ja 83 artiklan ja komission delegoidun asetuksen (EU) N:o 1268/2012 (7) 80-92 artiklan mukaisesti.
22 artikla
Sakkojen ja uhkasakkojen määräämistä koskevat vanhentumisajat
1. Komission oikeus määrätä hyväksytylle laitokselle sakkoja ja/tai uhkasakkoja tämän asetuksen mukaisesti raukeaa viiden vuoden kuluttua päivästä, jona hyväksytyn laitoksen toimi tai laiminlyönti, joka aiheutti tämän asetuksen 3 artiklan mukaisesti todetun rikkomisen, suoritettiin. Jos rikkomuksen aiheuttava toimi tai laiminlyönti on kuitenkin jatkuva tai toistuva, määräaika alkaa päivästä, jona toimi tai laiminlyönti lakkaa.
Komission oikeus määrätä hyväksytylle laitokselle uhkasakkoja tämän asetuksen 15 artiklan mukaisesti raukeaa kolmen vuoden kuluttua päivästä, jona toteutettiin hyväksytyn laitoksen toimi tai laiminlyönti, jota varten komissio vaati toteuttamaan asianmukaisia ennalta ehkäiseviä ja korjaavia toimia.
2. Toimet, jotka komissio ja Euroopan meriturvallisuusvirasto toteuttaa hyväksytyn laitoksen toimea tai laiminlyöntiä koskevaa arviointia tai rikkomismenettelyä varten, keskeyttävät 1 kohdassa säädetyn vanhentumisajan. Vanhentumisajan keskeytyminen lasketaan päivästä, jona hyväksytylle laitokselle ilmoitetaan komission ja Euroopan meriturvallisuusviraston toimesta.
3. Vanhentumisaika alkaa uudelleen kunkin keskeytyksen jälkeen. Vanhentumisaika ei saa kuitenkaan olla pitempi kuin kaksi kertaa alkuperäinen vanhentumisaika, ellei vanhentumisaikaa ole keskeytetty 4 kohdan mukaisesti.
4. Uhkasakkojen määräämistä koskeva vanhentumisaika keskeytetään ajaksi, jonka komission päätös on Euroopan unionin tuomioistuimen käsiteltävänä.
23 artikla
Sakkojen ja uhkasakkojen perimistä koskevat vanhentumisajat
1. Oikeus ryhtyä sakkojen ja/tai uhkasakkojen perintämenettelyyn lakkaa yhden vuoden kuluttua siitä kun 19 artiklan nojalla annettu päätös on lopullinen.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettu vanhentumisaika keskeytyy jokaisesta toimesta, jonka komissio tai komission pyynnöstä toimiva jäsenvaltio toteuttaa sakkojen ja/tai uhkasakkojen maksun täytäntöönpanemiseksi.
3. Vanhentumisaika alkaa uudelleen kunkin keskeytyksen jälkeen.
4. Edellä 1 ja 2 kohdassa tarkoitetut vanhentumisajat keskeytetään ajaksi,
a)
joksi on myönnetty maksuaikaa;
b)
joksi maksun täytäntöönpano on Euroopan unionin tuomioistuimen päätöksen nojalla keskeytetty.
24 artikla
Määräaikojen soveltaminen
1. Tässä asetuksessa säädetyt määräajat alkavat kulua seuraavana päivänä siitä, kun tiedonanto on vastaanotettu tai toimitettu henkilökohtaisesti perille.
2. Kun kyseessä on komissiolle osoitettu tiedoksianto, asianomaisia määräaikoja katsotaan noudatetun, kun tiedoksianto on lähetetty rekisteröitynä lähetyksenä ennen kyseisen määräajan päättymistä.
3. Komissio ottaa määräaikoja vahvistaessaan huomioon sekä oikeuden puolueettomaan menettelyyn että jokaisen tämän asetuksen mukaisen päätöksentekomenettelyn erityisolosuhteet.
4. Määräaikaa voidaan tarvittaessa jatkaa, jos perusteltu jatkamispyyntö esitetään ennen alkuperäisen määräajan päättymistä.
25 artikla
Yhteistyö kansallisten toimivaltaisten viranomaisten kanssa
Komissio käyttää tietoja, jotka kansalliset toimivaltaiset viranomaiset toimittavat komission pyynnöstä, ainoastaan seuraaviin tarkoituksiin:
a)
hyväksyttyjen laitosten hyväksynnän ja seurannan osalta sille uskottujen asetuksen (EY) N:o 391/2009 mukaisten tehtävien toteuttaminen;
b)
käyttö todisteena tämän asetuksen mukaisen päätöksenteon yhteydessä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 16 ja 18 artiklan soveltamista.
V LUKU
LOPPUMÄÄRÄYKSET
26 artikla
Soveltaminen
Tämän asetuksen mukaisia toimenpiteitä ei sovelleta ennen asetuksen (EY) N:o 391/2009 voimaantuloa tapahtuneisiin tapahtumiin.
27 artikla
Voimaantulo
Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 18 päivänä heinäkuuta 2014.