PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ RADY (EU) č. 1238/2013
ze dne 2. prosince 2013,
kterým se ukládá konečné antidumpingové clo a s konečnou platností vybírá uložené prozatímní clo na dovoz krystalických křemíkových fotovoltaických modulů a jejich klíčových komponentů (tj. článků) pocházejících nebo odesílaných z Čínské lidové republiky
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (dále jen „základní nařízení“) (1), a zejména na čl. 9 odst. 4 a čl. 14 odst. 1 uvedeného nařízení,
s ohledem na návrh Evropské komise předložený po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
A. POSTUP
1. Prozatímní opatření
(1)
Evropská komise (dále jen „Komise“) uložila prostřednictvím nařízení (EU) č. 513/2013 (2) (dále jen „prozatímní nařízení“) prozatímní antidumpingové clo na dovoz krystalických křemíkových fotovoltaických modulů a jejich klíčových komponentů (tj. článků a destiček) pocházejících nebo odesílaných z Čínské lidové republiky (dále jen „ČLR“ nebo „dotčená země“).
(2)
Šetření bylo zahájeno na základě podnětu, který dne 25. července 2012 podala iniciativa EU ProSun (dále jen „žadatel“) jménem výrobců představujících více než 25 % celkové výroby krystalických křemíkových fotovoltaických modulů a jejich klíčových komponentů v Unii. Podnět obsahoval důkazy prima facie o dumpingu uvedeného výrobku a o podstatné újmě z něj vyplývající, což bylo považováno za dostačující pro zahájení šetření.
2. Celní evidence
(3)
Jak je uvedeno v 3. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, dne 1. března 2013 přijala Komise na základě podnětu žadatele podporovaného požadovanými důkazy nařízení (EU) č. 182/2013 (3), kterým se zavádí celní evidence dovozu krystalických křemíkových fotovoltaických modulů a jejich klíčových komponentů (tj. článků a destiček) pocházejících nebo odesílaných z Čínské lidové republiky, a to počínaje dnem 6. března 2013. V souladu s čl. 14 odst. 5 základního nařízení ukončilo prozatímní nařízení celní evidenci dovozu pro účely antidumpingového šetření, jelikož prozatímní antidumpingové clo zajistilo ochranu před dumpingovým dovozem.
(4)
Některé zúčastněné strany tvrdily, že rozhodnutí o celní evidenci dovozu bylo neodůvodněné, jelikož nebyly splněny podmínky stanovené v čl. 14 odst. 5 základního nařízení. Tato tvrzení však nebyla doložena ani se nezakládala na věcných důkazech. V době přijetí rozhodnutí o celní evidenci dovozu měla Komise dostatečné důkazyprima facie odůvodňující potřebu celní evidence dovozu, zejména prudký nárůst dovozu, a to jak v absolutních hodnotách, tak i co se týče podílu na trhu. Tvrzení v tomto ohledu bylo proto třeba zamítnout.
3. Přijetí závazku s ohledem na prozatímní clo
(5)
Rozhodnutím Komise 2013/423/EU (4) přijala Komise závazek, který nabídli čínští vyvážející výrobci společně s čínskou obchodní komorou pro dovoz a vývoz strojírenských a elektronických produktů (China Chamber of Commerce for Import and Export of Machinery and Electronic Products, dále jen „CCCME“).
4. Následný postup
(6)
Po sdělení nejdůležitějších skutečností a úvah, na jejichž základě bylo rozhodnuto o uložení prozatímních antidumpingových opatření (dále jen „poskytnutí prozatímních informací“), předložily čínská vláda a několik zúčastněných stran písemné připomínky k prozatímním zjištěním. Všechny strany, které o to požádaly, byly vyslechnuty. Aliance pro dostupnou solární energii (dále jen „AFASE“), zastupující dovozce, hospodářské subjekty na počátku výrobního řetězce a hospodářské subjekty navazující na výrobní odvětví Unie, a jeden dovozce požádali o slyšení v přítomnosti úředníka pro slyšení z Generálního ředitelství pro obchod a této žádosti bylo vyhověno.
(7)
Komise nadále shromažďovala a ověřovala veškeré informace, jež považovala za nezbytné pro konečná zjištění. Byly zváženy ústní a písemné připomínky zúčastněných stran a na jejich základě byla prozatímní zjištění podle potřeby upravena.
(8)
Mimoto se uskutečnily inspekce na místě v prostorách těchto společností:
i)
hospodářské subjekty na počátku výrobního řetězce
-
Jayme de la Costa, Pedroso, Portugalsko
-
Sunedison Spain Construction, Madrid, Španělsko
ii)
nezávislá konzultační společnost
-
Europressedienst, Bonn, Německo
(9)
AFASE zpochybnila právní základ pro inspekci na místě, která se uskutečnila v prostorách společnosti Europressedienst, jelikož ta nebyla zúčastněnou stranou v tomto šetření, a nespadá proto do oblasti působnosti článku 16 základního nařízení. Jak je uvedeno v 99. a 120. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, společnost Europressedienst poskytla informace o makroekonomických ukazatelích. Objasňuje se, že Komise provedla inspekci na místě v prostorách společnosti Europressedienst v zájmu zásady řádné správy s cílem ověřit spolehlivost a přesnost údajů, na nichž Komise založila svá zjištění.
(10)
Čínská vláda zopakovala tvrzení, že bylo porušeno její právo na obhajobu, pokud jde o přístup ke spisům, které byly zúčastněným stranám k dispozici pro kontrolu, jelikož i) ve spisech, které neměly důvěrnou povahu, chyběly informace, aniž byl uveden „pádný důvod“ nebo poskytnuto dostatečně podrobné shrnutí či výjimečně důvody pro neposkytnutí shrnutí bez důvěrných údajů, ii) chyběla verze celé odpovědi na dotazník jednoho výrobce v Unii, která neobsahovala důvěrné údaje, a iii) verze odpovědí výrobců v Unii na dotazník, které neměly důvěrnou povahu, byly zúčastněným stranám poskytnuty s příliš velkou prodlevou.
(11)
i) Co se týká tvrzení, že ve veřejně dostupném spise chyběly informace, zúčastněná strana neupřesnila, kterých informací se to týká. ii) Její tvrzení, že nebyla zpřístupněna verze celé odpovědi na dotazník, která nemá důvěrnou povahu, není pravdivé. iii) Co se týká prodlev při zpřístupňování odpovědí výrobců v Unii zařazených do vzorku na dotazníky, které neobsahují důvěrné údaje, dotčené straně bylo vysvětleno, že dotazníky byly do spisu neobsahujícího důvěrné údaje zařazeny až poté, co byla ověřena jejich úplnost a přiměřenost shrnutí. Aby bylo zaručeno právo výrobců v Unii na anonymitu, bylo rovněž zajištěno, aby verze dotazníků bez důvěrných údajů neodhalily totožnost dotčeného výrobce v Unii. V některých případech proto musela strana, která odpovědi poskytla, verze neobsahující důvěrné údaje upravit, než mohly být zpřístupněny ostatním zúčastněným stranám.
(12)
Každopádně se mělo za to, že tímto nebylo nijak dotčeno právo zúčastněných stran na obhajobu. Komise všem zúčastněným stranám umožnila reagovat na informace obsažené ve spisu, který byl zpřístupněn pro kontrolu, takže jejich připomínky bylo možno vzít v úvahu, pokud byly doložené a opodstatněné, před vyvozením závěrů v rámci šetření. Zúčastněná strana měla možnost se vyjádřit k odpovědím výrobců v Unii zařazených do vzorku na dotazníky rovněž po poskytnutí prozatímních a konečných informací. Ačkoli se poskytnutí informací a přístup ke spisu, který je zúčastněným stranám k dispozici pro kontrolu, zakládá na rozdílných právních ustanoveních, je třeba uvést, že zúčastněné strany měly mnoho příležitostí vyjádřit se ke všem informacím, které poskytla jakákoli strana, jíž se řízení týká. Toto tvrzení bylo proto nutno zamítnout.
(13)
Všechny dotčené strany byly informovány o základních skutečnostech a úvahách, z nichž vycházel záměr doporučit uložení konečného antidumpingového cla na dovoz krystalických křemíkových fotovoltaických modulů a jejich klíčových komponentů (tj. článků) pocházejících nebo odesílaných z Čínské lidové republiky a konečný výběr částek zajištěných prostřednictvím prozatímního cla (dále jen „poskytnutí konečných informací“). Všem stranám byla poskytnuta lhůta, během níž mohly předložit své připomínky ke konečným informacím.
(14)
Připomínky předložené zúčastněnými stranami byly zváženy a případně vzaty v úvahu.
5. Přijetí závazku s ohledem na konečné clo
(15)
Po poskytnutí konečných informací obdržela Komise od vyvážejících výrobců společně s CCCME pozměněnou nabídku závazku, který se vztahuje rovněž na souběžné antisubvenční řízení. Prováděcím rozhodnutím Komise 2013/707/EU (5) ze dne 4. prosince 2013, kterým se potvrzuje přijetí závazku nabídnutého v souvislosti s antidumpingovým a antisubvenčním řízením týkajícím se dovozu krystalických křemíkových fotovoltaických modulů a jejich klíčových komponentů (tj. článků) pocházejících nebo odesílaných z Čínské lidové republiky po dobu uplatňování konečných opatření Komise potvrdila přijetí tohoto závazku.
6. Strany dotčené řízením
a) Výběr vzorku výrobců v Unii
(16)
Po uložení prozatímních opatření zopakovaly některé zúčastněné strany své tvrzení, že nadměrné uplatnění povinnosti týkající se zachování důvěrnosti údajů jim znemožnilo vyjádřit se k výběru vzorku výrobců v Unii, a tudíž řádně vykonat jejich právo na obhajobu. Komise se touto záležitostí zabývala již v 9. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Jelikož v tomto ohledu nebyly předloženy žádné nové informace, potvrzují se závěry uvedené v 9. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
(17)
Čínská vláda zopakovala své tvrzení, že zachování důvěrnosti údajů o totožnosti žadatelů a výrobců v Unii zařazených do vzorku není odůvodněné. Jak je uvedeno již v 9. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, výrobci v Unii požádali, aby byly údaje o jejich totožnosti považovány za důvěrné, vzhledem k hrozícímu riziku odvety. Komise se domnívala, že tyto žádosti jsou dostatečně odůvodněné, aby jim bylo možno vyhovět. Informace, které byly Komisi poskytnuty k doložení hrozícího rizika odvety, nelze zpřístupnit třetím stranám, jelikož poskytnutí těchto informací by zmařilo účel žádosti o zachování důvěrnosti. Navíc v případě, kdy (jak uvedla čínská vláda) jeden výrobce v Unii přehodnotil svůj postoj a odhalil svou totožnost podáním žaloby na prozatímní nařízení u soudu, již neexistuje důvod pro poskytnutí informací, na jejichž základě byla zaručena anonymita, jelikož totožnost již byla odhalena.
(18)
Po poskytnutí prozatímních informací jedna zúčastněná strana zopakovala, že informace, na nichž se zakládal výběr vzorku, nebyly spolehlivé, aniž by však v tomto ohledu předložila nové důkazy. Toto tvrzení bylo proto zamítnuto.
(19)
Po poskytnutí konečných informací zopakovala CCCME své argumenty týkající se použitého způsobu výběru prozatímního vzorku výrobců v Unii. CCCME zejména tvrdila, že orgány nevzaly v úvahu 120 výrobců. Komise se touto otázkou zabývala již v 9. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Orgány mimoto ověřily činnosti společností, které byly uvedeny na tomto seznamu. Ukázalo se, že seznam zahrnuje většinou montážní firmy, distributory, dovozce ve spojení a vyvážejícího výrobce v Číně, na Tchaj-wanu a v Indii. Tento seznam proto neprokazuje, že orgány přehlédly významný počet výrobců v Unii. CCCME mimoto nezpochybnila celkovou výrobu v Unii tím, že by poskytla jiné údaje, ani nepředložila důkazy, že reprezentativnost vzorku mohla být ovlivněna tím, že žádný z údajných dalších výrobců v Unii nebyl zařazen do vzorku, byli-li Komisi známi.
(20)
Po vyloučení destiček z definice dotčeného výrobku, a tudíž z tohoto šetření, jak je uvedeno níže v 32. bodě odůvodnění, sestával konečný vzorek z osmi výrobců v Unii. Jelikož s ohledem na výběr vzorku výrobců v Unii nebyly vzneseny žádné další připomínky, potvrzují se zjištění uvedená v 7. až 10. bodě odůvodnění prozatímního nařízení s výše uvedenými změnami.
b) Výběr vzorku dovozců, kteří nejsou ve spojení
(21)
Po uložení prozatímních opatření kontaktovala Komise (jak je uvedeno ve 12. bodě odůvodnění prozatímního nařízení) další dovozce, kteří při šetření spolupracovali již v počáteční fázi a poskytli základní údaje o svých činnostech souvisejících s výrobkem, který je předmětem šetření, v období šetření v souladu s oznámením o zahájení řízení. Cílem bylo zjistit, zda by nebylo možné velikost vzorku dovozců, kteří nejsou ve spojení, zvětšit. Přihlásilo se a ochotu dále spolupracovat při šetření projevilo šest společností, jež se považovaly za dovozce, kteří nejsou ve spojení a kteří obchodují s dotčeným výrobkem (tj. pořizují jej a dále prodávají). Z těchto šesti společností odpovědělo ve stanovené lhůtě pět společností. Z těchto pěti obdržených odpovědí byly pouze tři dostatečně úplné a umožňovaly smysluplné posouzení. Na tomto základě se vzorek dovozců, kteří nejsou ve spojení, zvětšil a sestával ze čtyř dovozců modulů, kteří představovali přibližně 2 %-5 % celkového dovozu z dotčené země. Vzhledem ke struktuře dovozců, kteří nejsou ve spojení a kterými byly většinou malé a střední společnosti, nebylo možné mít vzorek zastupující větší podíl, a to s ohledem na omezené zdroje, které měly orgány k dispozici.
(22)
Jelikož s ohledem na výběr vzorku dovozců, kteří nejsou ve spojení, nebyly vzneseny žádné další připomínky, potvrzuje se 11. a 12. bod odůvodnění prozatímního nařízení s výše uvedenou změnou.
c) Výběr vzorku vyvážejících výrobců
(23)
Po poskytnutí prozatímních informací podala připomínky řada společností nezařazených do vzorku, které uvedly, že se jejich situace liší od situace společností zařazených do vzorku. Tyto společnosti tvrdily, že by se na ně proto měla vztahovat individuální celní sazba podle čl. 17 odst. 3 základního nařízení. Kvůli vysokému počtu spolupracujících společností (často skupin společností) však nebylo možné prověřit jednotlivě všechny společnosti. V souladu s čl. 9 odst. 6 se proto na tyto společnosti vztahuje vážené průměrné clo pro společnosti zařazené do vzorku.
(24)
Jelikož s ohledem na výběr vzorku vyvážejících výrobců nebyly vzneseny žádné další připomínky, potvrzuje se 13. a 14. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
7. Období šetření a posuzované období
(25)
Jak je uvedeno v 19. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, šetření o dumpingu a újmě se týkalo období od 1. července 2011 do 30. června 2012 (dále jen „období šetření“). Zkoumání vývojových tendencí významných pro posouzení újmy se týkalo období od roku 2009 do konce období šetření (dále jen „posuzované období“).
B. DOTČENÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
1. Úvod
(26)
Jak je uvedeno ve 20. až 49. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, dotčeným výrobkem jsou podle prozatímní definice krystalické křemíkové fotovoltaické moduly nebo panely a články a destičky typů používaných v krystalických křemíkových fotovoltaických modulech nebo panelech pocházející nebo odesílané z Čínské lidové republiky. Tloušťka článků a destiček nepřesahuje 400 mikrometrů. Tento výrobek v současnosti spadá pod kódy KN ex 3818 00 10, ex 8501 31 00, ex 8501 32 00, ex 8501 33 00, ex 8501 34 00, ex 8501 61 20, ex 8501 61 80, ex 8501 62 00, ex 8501 63 00, ex 8501 64 00 a ex 8541 40 90 (dále jen „dotčený výrobek“).
(27)
Z definice dotčeného výrobku jsou vyloučeny tyto typy výrobků:
-
přenosné solární nabíječky skládající se z méně než šesti článků a napájející přístroje elektřinou nebo sloužící k nabití baterií,
-
produkty z tenkého fotovoltaického filmu,
-
krystalické křemíkové fotovoltaické výrobky, jež jsou trvale zabudovány do elektrických spotřebičů, jež mají jinou funkci než výrobu elektrické energie a které spotřebovávají elektřinu vyrobenou zabudovaným(i) krystalickým(i) křemíkovým(i) fotovoltaickým(i) článkem (články).
2. Tvrzení týkající se definice výrobku
2.1. Vyloučení destiček
(28)
Po poskytnutí prozatímních informací zúčastněné strany tvrdily, že by destičky měly být z definice výrobku vyňaty, jelikož nemají stejné základní fyzikální, chemické a technické vlastnosti jako články a moduly. Kromě tvrzení předložených v prozatímní fázi byly po poskytnutí prozatímních informací v této souvislosti předloženy další dva argumenty.
(29)
Zúčastněné strany za prvé tvrdily, že destičky lze použít i k jiným účelům než k výrobě článků, především k výrobě integrovaných obvodů a jiných mikropřístrojů. V této souvislosti se podotýká, že v definici výrobku v rámci tohoto šetření nejsou zahrnuty všechny destičky, jelikož šetření je omezeno na „destičky typů používaných v krystalických křemíkových fotovoltaických modulech nebo panelech“ a destičky, jejichž„tloušťka nepřesahuje 400 mikrometrů“. Ačkoli destičky jistě existují i v jiných aplikacích, šetření se nikdy nevztahovalo na destičky, které se používají při výrobě jiných výrobků, jako jsou integrované obvody. Mimoto se nepřihlásili žádní výrobci, dovozci nebo uživatelé, kteří jsou účastníky trhu s těmito jinými typy destiček a kteří by tvrdili, že se na jejich destičky vztahuje celní evidence nebo prozatímní antidumpingové clo. Potvrzuje se proto, že tyto jiné typy destiček nejsou zahrnuty do definice výrobku v rámci tohoto šetření. Současně to prokazuje, že destičky nemají nutně stejné konečné použití jako články a moduly.
(30)
Zúčastněné strany za druhé uvedly, že nezpracované destičky nemají základní elektrické vlastnosti, které odlišují solární články a moduly od ostatních výrobků. Destičky nemají zejména schopnost vyrábět elektřinu ze slunečního světla, což je hlavní funkce krystalických fotovoltaických článků a modulů.
(31)
Toto tvrzení lze uznat. Po dalším ověření a v rozporu s tím, co bylo uvedeno v 36. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, a to že „moduly, články a destičky mají stejné konečné použití, přeměňovat sluneční světlo na elektřinu“, se skutečně ukázalo že teprve přeměnou destičky na článek vzniká její schopnost vyrábět elektřinu ze slunečního světla.
(32)
Vzhledem k rozdílným základním fyzikálním a technickým vlastnostem stanoveným během šetření, mimo jiné co se týká schopnosti vyrábět elektřinu ze slunečního světla, se vyvozuje závěr, že by destičky měly být z definice dotčeného výrobku vyloučeny, a šetření by se na ně tudíž nemělo vztahovat.
2.2. Samostatná šetření týkající se článků a modulů
(33)
Zúčastněné strany zopakovaly, že články a moduly nepředstavují jediný výrobek, a měly by být proto posouzeny samostatně, a zopakovaly především tvrzení, jimiž se již zabýval 27. až 39. bod odůvodnění prozatímního nařízení. Na rozdíl od destiček však mají články a moduly stejnou základní vlastnost, tj. schopnost vyrábět elektřinu ze slunečního světla. Tato tvrzení byla proto zamítnuta.
(34)
Po poskytnutí konečných informací jeden vývozce uvedl, že články samy o sobě nemohou vyrábět elektřinu. Musí být údajně integrovány do modulů, aby to bylo možné. Každý článek však má sám o sobě schopnost vyrábět elektřinu ze slunečního světla, obvykle okolo 4 W. Ačkoli tento výkon nemusí u většiny použití, která vyžadují sestavení více článků do modulů, postačovat, neznamená to, že článek není sám o sobě schopen vyrábět elektřinu.
(35)
Po poskytnutí konečných informací jeden vývozce uvedl, že nemožnost stanovit běžnou hodnotu pro moduly na základě běžné hodnoty pro články, jak je popsáno níže ve 100. bodě odůvodnění, prokazuje, že by se moduly a články neměly považovat za jediný výrobek.
(36)
V této souvislosti se uvádí, že ve většině antidumpingových řízení, včetně tohoto šetření, se srovnání mezi běžnými hodnotami a vývozními cenami provádí na základě jednotlivých typů výrobků. Důvodem je skutečnost, že často má velmi široká škála různých typů výrobků stejné základní fyzikální, technické a/nebo chemické vlastnosti, což často vede k situaci, kdy do definice „dotčeného výrobku“ spadají typy výrobků s podstatně rozdílnými náklady a cenami. Samotná skutečnost, že pro určitý typ výrobku nelze stanovit běžnou hodnotu na základě běžné hodnoty jiného typu výrobku, sama o sobě neznamená, že tyto typy výrobků nelze považovat za jediný výrobek. Jak je popsáno výše v 32. bodě odůvodnění, články i moduly mají stejné základní fyzikální a technické vlastnosti, mimo jiné schopnost vyrábět elektřinu ze slunečního světla.
(37)
Dále se uvádělo, že pokud by články a moduly tvořily jediný výrobek s menšími rozdíly, nebylo by obtížné upravit ceny článků s cílem zjistit cenu modulů. V této souvislosti se podotýká, že neexistuje požadavek, aby mezi jednotlivými typy dotčeného výrobku existovaly pouze menší rozdíly. Naopak postačuje, aby různé typy dotčeného výrobku měly stejné základní fyzikální, technické a/nebo chemické vlastnosti. V daném případě to pro moduly a články platí, jelikož mají mimo jiné schopnost vyrábět elektřinu ze slunečního světla.
(38)
Tatáž strana dále tvrdila, že články nepředstavují pouze jiný typ modulu, nýbrž zcela odlišný výrobek. Články představují ve skutečnosti hlavní část modulu. Jako hlavní část není článek zcela jistě „zcela odlišným výrobkem“, jelikož moduly a články mají stejnou základní vlastnost, kterou je výroba elektřiny ze slunečního světla, jak je uvedeno výše v 32. bodě odůvodnění.
(39)
Tatáž strana mimoto uvedla, že při výběru vzorků výrobců v Unii a čínských vývozců byl zohledněn rozdíl mezi články a moduly. Proto měly být pro moduly a články stanoveny rozdílné sazby cla. V tomto ohledu se potvrzuje, že při výběru vzorku výrobců v Unii a vzorku čínských vývozců se skutečně bral v úvahu rozdíl mezi moduly a články, jak je uvedeno v 10. a 14. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. To však mělo pouze zajistit, aby byl vzorek reprezentativní, a neznamená to, že by se články a moduly neměly považovat za jediný dotčený výrobek, nebo že by pro články a moduly měly být stanoveny zvláštní sazby cla. Aby bylo zajištěno, že vzorek je reprezentativní s ohledem na všechny typy výrobků, bylo důležité rozlišovat při výběru vzorku mezi články a moduly. Jelikož ohledně otázky, zda se články a moduly mají považovat za jeden výrobek, nebo za dva samostatné výrobky, panovala určitá nejistota, bylo nutné zajistit reprezentativnost pro oba možné výsledky.
(40)
Mimoto se uvádělo, že 100. bod odůvodnění níže, v němž se tvrdí, že náklady na zpracování modulů jsou značné, je v rozporu s 32. bodem odůvodnění prozatímního nařízení, který uvádí, že přidaná hodnota není soustředěna v jedné konkrétní fázi výrobního procesu. V tomto ohledu se připomíná, že ve 100. bodě odůvodnění je rovněž objasněno, že rozdíly v nákladech mezi články a moduly činí 34 %, což znamená, že 66 % hodnoty modulu vyplývá z článku. Vyvozuje se proto závěr, že přidaná hodnota není soustředěna v jedné konkrétní fázi výrobního procesu.
(41)
Vyvážející výrobci uvedli, že skutečnost, že závazek ukládá pro články a moduly rozdílné minimální dovozní ceny a objemy, údajně potvrzuje, že moduly a články představují rozdílné výrobky, které vyžadují dvě samostatná šetření. Rozdílné minimální dovozní ceny však pouze naznačují, že články a moduly představují různé skupiny typů výrobků, které jsou prodávány za různé ceny. Je proto třeba stanovit rozdílné ceny, aby byly minimální dovozní ceny smysluplné.
(42)
Skutečnost, že články a moduly představují rozdílné skupiny typů výrobků, nemá pro definici dotčeného výrobku až takový význam. Pro definici dotčeného výrobku postačuje, aby měly výrobky stejné základní vlastnosti a konečné použití, což v případě modulů a článků platí, jak je popsáno v 32. resp. 48. bodě odůvodnění.
(43)
Čínská vláda tvrdila, že se posuzování, zda články a moduly představují jediný dotčený výrobek, nezabývá řadou kritérií stanovených odvolacím orgánem ve věci ES - Azbest (6). Tato kritéria se však používají pro definici „obdobného výrobku“, a nikoli dotčeného výrobku. Jinými slovy, tato kritéria je nutno použít při definování obdobného výrobku, například obdobného výrobku vyráběného výrobním odvětvím Unie, jenž je poté porovnán s dotčeným výrobkem, který vyvážejí čínští vyvážející výrobci. Tato kritéria nejsou vhodná k definování dotčeného výrobku. Orgány každopádně podotýkají, že by uplatnění kritérií použitých ve věci ES - Azbest na definici dotčeného výrobku v daném případě nevedlo k jinému výsledku. První a druhé kritérium (vlastnosti, povaha a jakost respektive konečná použití) jsou totožná jako kritéria týkající se fyzikálních, chemických a technických vlastností a konečného použití, jež byla použita v předchozích bodech odůvodnění. Třetí kritérium (vkus a zvyky spotřebitele) není v daném případě použitelné, jelikož články jsou hlavní částí modulů; pokud jde o čtvrté kritérium, sazební zařazení, podotýká se, že články i moduly mohou být deklarovány pod podpoložkou 8541 40 90, zatímco položky v čísle 8501 jsou určeny pro elektrické generátory obecně, a nikoli pro solární produkty.
(44)
Jiné zúčastněné strany tvrdily, že objektivní použití kritérií, která vypracoval Soudní dvůr v předchozích věcech (7), údajně vede k závěru, že moduly a články jsou rozdílné výrobky. V této souvislosti se uvádí, že soud pouze uvedl řadu kritérií, která lze vzít v úvahu, neexistuje však povinnost použít ve všech případech všechna kritéria, jelikož ne všechna mohou být relevantní. Tato kritéria byla posouzena ve 27. až 39. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, v nichž se konstatovalo, že v daném případě není řada kritérií relevantních. V rozsudku ve věci Brosmann bylo posouzení, zda do „dotčeného výrobku“ patří různé typy obuvi, rovněž provedeno na základě pouze tří kritérií, která se pokládala za důležitá. Jelikož zúčastněné strany neuvedly žádný důvod, proč objektivní použití kritérií vede k závěru, že moduly a články představují rozdílné výrobky, nelze toto tvrzení uznat.
(45)
Mimoto se připomíná, že články a moduly mají stejné základní konečné použití, tj. jsou prodávány za účelem jejich integrace do fotovoltaických solárních systémů. Výkon modulů bezprostředně souvisí s výkonem článků, jak je uvedeno v 28. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
(46)
Jedna zúčastněná strana uvedla, že po vyloučení destiček z definice výrobku je vzhledem k významnému zpracování při výrobě modulů z článků vyvraceno rovněž tvrzení, že články a moduly mají stejné konečné použití. Tato strana taktéž tvrdila, že hodnocení, že moduly a články mají stejné konečné použití, je založeno na předpokladu, že destičky, moduly a články mají stejný výrobní proces.
(47)
Za prvé je mylný závěr, že hodnocení, že moduly a články mají stejné konečné použití, je založeno na výrobním procesu. Ačkoli jsou obě tvrzení uvedena v témže 36. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, neznamená to, že jeden závěr je založen na druhém předpokladu. Slovo „mimoto“ uvedené ve druhém tvrzení objasňuje, že toto druhé tvrzení není založeno na prvním tvrzení. Obě tvrzení se navíc zabývají rozdílnými záležitostmi v části týkající se „konečného použití a vzájemné zaměnitelnosti“. První tvrzení týkající se výrobního procesu se zabývá vzájemnou zaměnitelností, zatímco druhé konečným použitím. Základní předpoklad, že hodnocení, že moduly a články mají stejné konečné použití, je založeno na předpokladu, že destičky, moduly a články mají stejný výrobní proces, proto není správný.
(48)
Co se týká skutečného konečného použití článků a modulů, zúčastněné strany nezpochybnily, že moduly a články jsou prodávány za účelem jejich integrace do fotovoltaických solárních systémů. Potvrzuje se proto závěr, že moduly a články mají stejné konečné použití.
2.3. Monokrystalické a polykrystalické články
(49)
Jedna zúčastněná strana tvrdila, že se v Unii monokrystalické články nevyrábějí a že její vývoz monokrystalických článků nesoutěží s výrobním odvětvím Unie. Šetření však prokázalo, že v Unii se ve skutečnosti monokrystalické články vyrábějí. Toto tvrzení bylo proto zamítnuto. Tribunál každopádně ve věci Brosmann rozhodl, že skutečnost, že se ve Společenství určitý typ výrobku nevyrábí, není určující.
2.4. Doložka „odesílaný z“
(50)
Zúčastněné strany tvrdily, že nebylo odůvodněno rozšíření šetření na výrobky „odesílané z“ ČLR, jelikož původně bylo šetření zahájeno pouze s ohledem na výrobky pocházející z ČLR.
(51)
Výrobky odesílané z ČLR však byly zahrnuty již v počáteční fázi. V bodě 5 oznámení o zahájení řízení (8) je uvedeno, že „se společnosti, které dovážejí výrobek, který je předmětem šetření, z Čínské lidové republiky, avšak domnívají se, že část tohoto dovozu nebo dokonce celý tento dovoz nemá pro celní účely původ v Čínské lidové republice, vyzývají, aby se v rámci šetření přihlásily a poskytly všechny podstatné informace“. Je proto zřejmé, že možnost spolupracovat při tomto šetření měly všechny společnosti odesílající výrobky z ČLR. Jelikož výrobek, který je předmětem šetření, často obsahuje komponenty a části z různých zemí, bylo v bodě 5 oznámení o zahájení řízení rovněž oznámeno, že „mohou být přijata zvláštní ustanovení“ zabývající se touto záležitostí.
(52)
Usuzuje se proto, že všechny dotčené hospodářské subjekty byly náležitě informovány o možnosti, že s ohledem na výrobky odesílané z Číny mohou být případně přijata zvláštní ustanovení, a byly vyzvány, aby při šetření spolupracovaly. Šetření proto nebylo rozšířeno na výrobky „odesílané z Číny“, jelikož tyto výrobky byly zahrnuty od samého počátku.
(53)
Po poskytnutí informací zúčastněné strany tvrdily, že bez ohledu na ustanovení v oznámení o zahájení řízení uvedená výše v 51. bodě odůvodnění bylo šetření omezeno na výrobky pocházející z ČLR a neposuzovalo dopad výrobků odesílaných z ČLR.
(54)
V této souvislosti se uvádí, že byly podniknuty níže uvedené kroky, aby bylo zajištěno, že při šetření jsou posouzeny všechny výrobky odesílané z ČLR, a nikoli pouze výrobky pocházející z ČLR:
-
Všechny společnosti, které dovážejí dotčený výrobek z ČLR, byly vyzvány, aby se v rámci šetření přihlásily bez ohledu na původ zboží.
-
V příloze A oznámení o zahájení řízení byli výrobci požádáni, aby uvedli informace pro všechny výrobky, které společnost vyrábí. Tyto informace nebyly omezeny na výrobky pocházející z ČLR.
-
Na základě těchto informací, které obsahovaly veškerý vývoz do EU bez ohledu na původ zboží, byl vybrán reprezentativní vzorek.
-
Výrobci zařazení do vzorku obdrželi dotazník pro „výrobce vyvážející do Evropské unie“ a ČLR byla uvedena jako „dotčená země“, nikoli jako země původu. Bylo proto zřejmé, že byly prověřeny všechny výrobky bez ohledu na jejich původ.
(55)
Na tomto základě byl vyvozen závěr, že se šetření vztahovalo na veškeré výrobky pocházející nebo odesílané z ČLR a že se zjištění v rámci šetření, včetně ohledně dumpingu a újmy, vztahují na veškeré výrobky pocházející nebo odesílané z ČLR.
(56)
Po poskytnutí konečných informací zúčastněné strany uvedly, že podnět obsahoval důkazy prima facie, které se týkaly pouze dovozu solárních panelů pocházejících z ČLR, a nikoli výrobků odesílaných z ČLR. V tomto ohledu je třeba objasnit, že se podnět skutečně vztahoval na výrobky „z ČLR“, což je patrné z úvodní stránky, kterou poskytl žadatel a která je opatřena razítkem. Před touto stránkou se ve spisu nachází jiná stránka, která skutečně používá znění „pocházející z Čínské lidové republiky“. Tato stránka však nebyla součástí dokumentu předloženého žadatelem, nýbrž byla přidána jako titulní stránka útvary Komise s uvedením názvu šetření místo zopakování názvu žadatele. Usuzuje se proto, že se podnět vztahoval na veškeré výrobky z ČLR, ať už pocházely z ČLR, či nikoli.
(57)
Čínští vyvážející výrobci dále tvrdili, že nelze přiměřeně očekávat, že vyvážejícím výrobcům ve třetích zemích je známo, že by se šetření mohlo zaměřovat rovněž na jejich výrobky. V této souvislosti se podotýká, že se opatření nevztahují na výrobky v tranzitu ve smyslu článku V dohody GATT. Na vyvážející výrobce, kteří nevykonávají činnost v ČLR, se proto opatření nevztahují. Žádní vyvážející výrobci ve třetích zemích se mimoto nepřihlásili a neuvedli, že výrobky, které vyvážejí, podléhají antidumpingovému clu.
(58)
Titíž vyvážející výrobci uvedli, že vyvážející výrobci ve třetích zemích nebyli požádáni, aby se přihlásili, a neměli ani možnost prokázat, že jejich výrobky nejsou dumpingové. Orgány se domnívají, že na vyvážející výrobce, kteří nevykonávají činnost v ČLR, se opatření nevztahují, jelikož se jejich výrobky v případě, že jsou odesílány z ČLR, považují za výrobky v tranzitu. Všichni ostatní vyvážející výrobci byli prostřednictvím oznámení o zahájení řízení informováni, že jejich činnosti jsou předmětem šetření.
(59)
Čínská vláda uvedla, že ačkoli čl. 1 odst. 3 základního nařízení umožňuje odchýlit se od zásady, že vyvážející země je zemí původu, nelze tento článek v daném případě použít. K doložení svého tvrzení čínská vláda uvedla, že nebyla provedena úplná analýza, zda vyvážející země nemůže být zemí jednající jako prostředník. Orgány s tímto výkladem čl. 1 odst. 3 základního nařízení nesouhlasí. Žádná strana nezpochybnila, že v ČLR existuje značná výroba. To, zda je ČLR zemí původu hotových výrobků, závisí na řadě faktorů. Analýza dumpingu, újmy, příčinných souvislostí a zájmu Unie, kterou orgány provedly, se vztahuje na tuto výrobu, bez ohledu na to, zda mají hotové vyvážené výrobky pro celní účely původ v ČLR. Jelikož existovaly jasné náznaky, že ne u všech výrobků, které byly alespoň částečně vyrobeny v ČLR, se bude mít za to, že mají pro celní účely původ v ČLR, orgány rozhodly, že je nezbytné zahrnout rovněž výrobky, u nichž je ČLR pouze zemi jednající jako prostředník.
(60)
Čínská vláda rovněž uvedla, že jelikož žádnému čínskému vývozci nebylo přiznáno zacházení jako v tržním hospodářství, neexistuje v ČLR srovnatelná cena pro solární panely, a proto nelze ČLR použít jako zemi jednající jako prostředník. V této souvislosti se však uvádí, že tři podmínky v čl. 1 odst. 3 základního nařízení jsou uvedeny pouze jako příklady, a ne všechny podmínky musí být relevantní ve všech případech. V daném případě bylo vzhledem k tomu, že žádnému čínskému vývozci nebylo přiznáno zacházení jako v tržním hospodářství, nutno srovnatelnou cenu zjistit ve srovnatelné zemi - a tato srovnatelná cena je stejná bez ohledu na to, zda se ČLR považuje za zemi původu nebo za zemi jednající jako prostředník. Otázka, zda „v této zemi“ existuje srovnatelná cena, proto není podstatná, jelikož v daném případě není srovnatelná cena stanovena „v této zemi“, nýbrž ve srovnatelné zemi.
2.5. Solární nabíječky
(61)
Po poskytnutí prozatímních informací zúčastněné strany tvrdily, že definice „solární nabíječky skládající se z méně než šesti článků“ je příliš úzká a měla by se rozšířit na výrobky s podobnou funkcí, na něž se tato definice nevztahuje, jako jsou výrobky podobné velikosti, které využívají větší počet menších článků.
(62)
Zúčastněné strany dále uvedly, že definice „křemíkové fotovoltaické výrobky, jež jsou trvale zabudovány do elektrických spotřebičů“, je příliš úzká, jelikož vylučuje pouze kompletní elektrické spotřebiče, přičemž nejsou nutně vyloučeny solární komponenty určené k zabudování do elektrických spotřebičů.
(63)
Analýza výše uvedených tvrzení ukázala, že je vhodnější připojit k vyloučení těchto výrobků kritérium založené na technické normě. Bylo zjištěno, že definice v níže uvedené normě vhodněji vymezují výrobky, které by měly být vyloučeny z oblasti působnosti opatření: mezinárodní norma IEC 61730-1, Aplikační třídy, třída C: aplikace se sníženým napětím (s. 13) (9).
(64)
Po poskytnutí konečných informací byly obdrženy připomínky týkající se vyloučení na základě výše uvedené mezinárodní normy. Uvádělo se, že místo odkazu na tuto normu by bylo vhodnější stanovit vyloučení na základě výstupního napětí a výkonu jako „moduly nebo panely s výstupním stejnoměrným napětím nepřesahujícím 50 V a výkonem nepřesahujícím 50 W určené výhradně pro přímé použití k nabití baterií v systémech se stejnými charakteristikami, pokud jde o napětí a výkon“. Toto tvrzení bylo možno uznat a vyloučení je s konečnou platností stanoveno podle této definice.
2.6. Střešní solární moduly
(65)
Jiná zúčastněná strana uvedla, že by z definice výrobku v rámci tohoto šetření měly být vyloučeny střešní solární moduly, jelikož tyto moduly spojují funkci solárního modulu s funkcí střešní tašky nebo krytiny. Nejsou proto přímo zaměnitelné s běžným solárním modulem.
(66)
Šetřením však bylo prokázáno, že běžné moduly i střešní solární moduly musí splňovat stejné elektrické normy. Ačkoli střešní solární modul nemůže být jednoduše nahrazen běžným modulem, může být nahrazen běžným modulem a střešními taškami nebo krytinami. Tyto výrobky proto mají stejnou základní technickou vlastnost, kterou je výroba elektřiny ze slunečního záření. Přidaná funkce (kterou jinak plní střešní materiál) se nepovažuje za podstatnou a neodůvodňuje vyloučení střešních solárních modulů z definice výrobku.
(67)
Po poskytnutí konečných informací tatáž zúčastněná strana tvrdila, že neexistence vzájemné zaměnitelnosti mezi střešními solárními moduly a běžnými solárními moduly naznačuje, že by střešní solární moduly měly být z oblasti působnosti opatření vyloučeny, a to s odkazem na věc týkající se obuvi (10) obecně, a konkrétně sportovní obuvi vyráběné speciální technologií („STAF“). Důvodů pro vyloučení obuvi STAF však byla celá řada a neexistenci vzájemné zaměnitelnosti nepovažoval Tribunál v rozsudku ve věci Brosmann (11) samu o sobě za dostatečný důvod a potvrdil, že i velmi rozdílné výrobky, jako je městská obuv a procházková obuv, mohou být skutečně považovány za dotčený výrobek v jednom antidumpingovém šetření navzdory svým rozdílům.
(68)
Zúčastněná strana mimoto uvedla, že neexistence výroby v Unii a skutečnost, že zúčastněná strana je držitelem práv k duševnímu vlastnictví, údajně potvrzuje, že střešní solární moduly jsou inovativní výrobky, které se liší od ostatních výrobků. Co se týče věci obuv zmíněné zúčastněnou stranou, Tribunál ve věci Brosmann rozhodl, že „skutečnost, že se ve Společenství tento typ obuvi nevyrábí, a existence patentu nejsou určující“ (12). V uvedeném případě se proto obuv vyráběná patentovanou technologií považovala za dotčený výrobek.
(69)
Zúčastněná strana rovněž uvedla, že by střešní solární moduly měly být z definice dotčeného výrobku vyloučeny, jelikož jsou prodávány za podstatně vyšší ceny než běžné moduly. Ve výše zmíněné věci týkající se obuvi byla obuv STAF nad určitou cenu vyloučena z definice dotčeného výrobku. V tomto ohledu se uvádí, že střešní solární modul spojuje funkci solárního modulu s funkcí střešní tašky nebo krytiny, jak bylo uvedeno výše v 66. bodě odůvodnění. Přímé srovnání cen není proto smysluplné, jelikož přidaná funkce vede přirozeně k vyšším cenám.
(70)
V reakci na toto tvrzení zúčastněná strana uvedla, že na základě této argumentace by nebylo vůbec možné uplatnit cenové rozdíly jako dodatečný ukazatel, který odůvodňuje vyloučení z definice výrobku. Tento výklad je však příliš dalekosáhlý. V předchozím bodě odůvodnění se pouze uvádí, že v daném případě, kdy střešní moduly spojují funkci dotčeného výrobku a dalšího výrobku (v tomto případě střešní tašky nebo krytiny), není cena přirozeně smysluplným ukazatelem. To neznamená, že v jiných případech nemůže být cenový rozdíl užitečným ukazatelem při zjišťování, zda by měl být určitý výrobek vyloučen z definice dotčeného výrobku.
(71)
Zúčastněná strana rovněž uvedla, že by jejímu dodavateli střešních solárních modulů měl být umožněn přístup k závazku týkajícímu se minimální ceny. Zdá se však, že dotyčný čínský výrobce při šetření nespolupracoval a jako nespolupracující strana se nemůže závazku účastnit. Tato žádost nebyla proto přijata.
3. Závěr
(72)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem je dotčený výrobek s konečnou platností definován jako krystalické křemíkové fotovoltaické moduly nebo panely a články typů používaných v krystalických křemíkových fotovoltaických modulech nebo panelech pocházející nebo odesílané z ČLR, ledaže by byly v tranzitu ve smyslu článku V GATT. Tloušťka článků nepřesahuje 400 mikrometrů. Tento výrobek v současnosti spadá pod kódy KN ex 8501 31 00, ex 8501 32 00, ex 8501 33 00, ex 8501 34 00, ex 8501 61 20, ex 8501 61 80, ex 8501 62 00, ex 8501 63 00, ex 8501 64 00 a ex 8541 40 90.
(73)
Z definice dotčeného výrobku jsou vyloučeny tyto typy výrobků:
-
přenosné solární nabíječky skládající se z méně než šesti článků a napájející přístroje elektřinou nebo sloužící k nabití baterií,
-
produkty z tenkého fotovoltaického filmu,
-
krystalické křemíkové fotovoltaické výrobky, jež jsou trvale zabudovány do elektrických spotřebičů, jež mají jinou funkci než výrobu elektrické energie a které spotřebovávají elektřinu vyrobenou zabudovaným(i) krystalickým(i) křemíkovým(i) fotovoltaickým(i) článkem (články),
-
moduly nebo panely s výstupním stejnoměrným napětím nepřesahujícím 50 V a výkonem nepřesahujícím 50 W určené výhradně pro přímé použití k nabití baterií v systémech se stejnými charakteristikami, pokud jde o napětí a výkon.
(74)
Po vyloučení destiček byla analýza revidována a byly vyloučeny údaje a analýza týkající se destiček, není-li uvedeno jinak. Jelikož destičky představovaly během období šetření jen malý procentní podíl dovozu dotčeného výrobku do Unie (přibližně 2 % hodnoty), má se za to, že vyloučení destiček má na zjištění jen zanedbatelný dopad, pokud vůbec nějaký. Všechny připomínky zúčastněných stran byly posouzeny a případné odkazy na destičky (pokud byly uvedeny) byly vyloučeny. V důsledku toho jsou všechny odkazy a související údaje týkající se destiček, které byly uvedeny v bodech odůvodnění prozatímního nařízení, nepoužitelné, a to i v případě, jsou-li příslušné body odůvodnění tímto nařízením potvrzeny.
(75)
Prozatímní závěry se změnami, jak je uvedeno výše ve 26. až 74. bodě odůvodnění, byly proto s konečnou platností potvrzeny. Pro účely tohoto řízení se proto v souladu s obvyklou praxí má za to, že by se všechny výše popsané typy dotčeného výrobku měly považovat za jediný výrobek.
C. DUMPING
1. ČLR
1.1. Zacházení jako v tržním hospodářství
(76)
Po poskytnutí prozatímních informací zúčastněné strany uvedly, že rozhodnutí o zacházení jako v tržním hospodářství bylo přijato pozdě, tj. po uplynutí tříměsíční lhůty stanovené v čl. 2 odst. 7 písm. c) základního nařízení, a proto by šetření mělo být neprodleně ukončeno.
(77)
V této souvislosti strany tvrdily, že změna základního nařízení (13) údajně prodlužující lhůtu pro přijetí rozhodnutí o zacházení jako v tržním hospodářství na osm měsíců vstoupila v platnost až po uplynutí dříve použitelné tříměsíční lhůty. Změna se má vztahovat jen na budoucí šetření a na probíhající šetření, u nichž dosud neuplynula lhůta pro rozhodnutí o zacházení jako v tržním hospodářství.
(78)
V článku 2 nařízení, kterým se mění základní nařízení, se však jednoznačně uvádí, že „toto nařízení se použije na všechna nová a probíhající šetření ode dne 15. prosince 2012“. Tento článek (ani celé nařízení) neobsahuje žádný odkaz na omezení „pokud dosud neuplynula lhůta pro přijetí rozhodnutí o zacházení jako v tržním hospodářství“, jak tvrdily zúčastněné strany. Toto tvrzení nelze proto uznat.
(79)
Po poskytnutí konečných informací několik zúčastněných stran zopakovalo své tvrzení, že rozhodnutí o zacházení jako v tržním hospodářství bylo přijato pozdě, aniž by byla zpochybněna skutečnost, že se změna základního nařízení uvedená výše v 78. bodě odůvodnění vztahuje na „všechna probíhající šetření“, což zahrnuje rovněž toto šetření. Vyvozuje se proto s konečnou platností závěr, že rozhodnutí o zacházení jako v tržním hospodářství nebylo přijato pozdě.
(80)
Po poskytnutí konečných informací jeden vývozce uvedl, že přiznání zacházení jako v tržním hospodářství nemělo být zamítnuto z toho důvodu, že tři společnosti, které v roce 2011 ukončily činnost, nevedly jednoznačné a jasné účetnictví. Byl vznesen konkrétně dotaz, podle kterého účetního standardu by společnost, která ukončila činnost, měla přesto vést takovéto účetnictví.
(81)
V této souvislosti se podotýká, že účetní standardy neurčují, které společnosti musí vyhotovit finanční výkazy, nýbrž stanoví, jak mají být tyto výkazy sestaveny. V případě ČLR to je „Účetní standard pro obchodní podniky: základní standard“, který v článku 4 uvádí, že „podnik vyhotoví finanční zprávy“. Jedná se o závaznou povinnost, a pro společnosti, které ukončily činnost, neexistuje žádná výjimka.
(82)
Ačkoli tyto společnosti ukončily činnost, dosud vlastnily majetek (včetně pozemků, budov, strojů a zásob), měly závazky a existovaly jako právní subjekty přinejmenším do počátku roku 2013. Usuzovalo se proto, že tyto společnosti měly povinnost zveřejnit účetnictví za rok 2011, a neexistence účetnictví představuje porušení druhého kritéria.
(83)
Po poskytnutí konečných informací vývozci rovněž uvedli, že výhody režimu (režimů) preferenčního daňového zacházení a grantů nepředstavují významnou část jejich obratu, což údajně potvrzuje souběžné antisubvenční řízení.
(84)
V této souvislosti se připomíná, že se tímto tvrzením zabýval již 65. bod odůvodnění prozatímního nařízení. Bylo zdůrazněno, že vzhledem k povaze tohoto zvýhodnění je absolutní výše výhody získaná v období šetření pro posouzení, zda se jedná o „podstatné“ zkreslení, irelevantní. Toto tvrzení je proto zamítnuto.
(85)
Jelikož s ohledem na zacházení jako v tržním hospodářství nebyly vzneseny žádné jiné připomínky, potvrzují se všechny skutečnosti uvedené v 50. až 69. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
1.2. Individuální zjišťování
(86)
Jak je uvedeno v 70. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, žádosti o individuální zjišťování podle čl. 17 odst. 3 základního nařízení předložilo osmnáct spolupracujících vyvážejících výrobců nebo skupin vyvážejících výrobců nezařazených do vzorku. V daném případě již vzorek sestával ze sedmi skupin společností, které jsou obvykle tvořeny řadou vyvážejících výrobců, obchodníků ve spojení a dovozců ve spojení v Unii a třetích zemích. Individuální zjišťování týkající se osmnácti dalších vyvážejících výrobců (jejich skupin) navíc k sedmi skupinám vyvážejících výrobců, které byly zařazeny do vzorku, by představovalo nadměrnou zátěž a bránilo by dokončení šetření v rozumné době.
(87)
Jelikož s ohledem na individuální zjišťování nebyly vzneseny žádné jiné připomínky, potvrzují se všechny skutečnosti uvedené v 70. a 71. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
1.3. Srovnatelná země
(88)
Zúčastněné strany uvedly, že Indie není vhodnou srovnatelnou zemí vzhledem k požadavkům na místní obsah v případě projektů „národní solární mise Jawaharlal Nehru“ (Jawaharlal Nehru National Solar Mission, dále jen „JNNSM“). Jedna strana tvrdila, že existuje požadavek na 75 % místního obsahu, zatímco jiná strana uvedla, že indičtí výrobci mohou u 100 % modulů vyrobených v tuzemsku účtovat vyšší ceny. Tyto strany dále tvrdily, že tyto požadavky značně zvyšují ceny místních výrobků. K doložení tohoto tvrzení byl předložen článek zveřejněný v indickém tisku (14). Tento článek však byl zveřejněn téměř rok po skončení období šetření a nebyl poskytnut žádný důkaz o jeho dopadu během období šetření.
(89)
V témže tiskovém článku se však uvádělo, že indické odvětví solární energie čelí „silné konkurenci ze strany západních a čínských výrobců“. To dokládá trvalý růst dovozu do Indie, jak je uvedeno v 92. bodě odůvodnění. Ačkoli požadavky na místní obsah mohou mít skutečně určitý dopad na indický výrobní trh, lze nicméně vyvodit jednoznačný závěr, že indický trh je konkurenčním trhem, na němž soutěží řada indických a zahraničních společností.
(90)
Podle informací, které zveřejnilo Společné výzkumné středisko (15), bude většina projektů v rámci JNNSM uvedena do provozu od roku 2015. Cíl pro fotovoltaické systémy připojené do sítě v rámci JNNSM pro rok 2012 činil pouze 50 MW v porovnání s celkovou kapacitou připojenou do sítě v Indii, která již v červnu 2012 překračovala 1 GW. To prokazuje, že během období šetření byl význam JNNSM z hlediska celkových solárních zařízení v Indii nižší než 5 %, a proto dopad JNNSM a souvisejících požadavků na místní obsah (pokud by již v období šetření existoval, což je skutečnost, kterou zúčastněné strany neprokázaly) by byl nanejvýš velmi omezený. Většina zařízení se v období šetření nacházela ve státě Gudžarát (přibližně 65 %), a na to základě politiky v oblasti státních podpor.
(91)
Zúčastněné strany tvrdily, že indický trh byl v době šetření fakticky chráněn před dovozem z různých zdrojů, včetně ČLR, jelikož se od počátku roku 2012 rýsovalo zahájení antidumpingového šetření. Indie zahájila antidumpingové šetření týkající se dovozu solárních článků a modulů z ČLR, Malajsie, Tchaj-wanu a USA dne 23. listopadu 2012 (tj. téměř pět měsíců po skončení období šetření).
(92)
Toto tvrzení však nedokládá vývoj dovozu solárních článků a modulů podle indických obchodních statistik (16):
Hodnoty v milionech USD
Duben 2010- březen 2011
Duben 2011- březen 2012
Duben 2012- březen 2013
ČLR
77,33
577,24
371,72
Index
100
746
481
Celkem
252,63
1 348,48
827,07
Index
100
534
327
(93)
Z výše uvedené tabulky vyplývá, že dovoz solárních článků a modulů v případě ČLR výrazně vzrostl o více než 600 % a mezi roky 2010/2011 a 2011/2012 celkově o více než 400 %. Poté se hodnota dovozu poněkud snížila, stejně tak však klesly i ceny solárních článků a modulů. Pokles hodnoty dovozu mezi roky 2011/2012 a 2012/2013 je v souladu s poklesem ceny, kterou v témže období udávaly specializované poradenské společnosti jako pvXchange, což vede k závěru, že objem dovozu byl mezi roky 2011/2012 a 2012/2013 poměrně stálý. Vyvozuje se proto závěr, že indický trh nebyl v období šetření fakticky chráněn před dovozem z různých zdrojů, včetně ČLR.
(94)
Po poskytnutí konečných informací čínská vláda uvedla, že USA dne 6. února 2013 požádaly na základě postupů řešení sporů v rámci WTO o konzultace s Indií ohledně požadavků na místní obsah v případě JNNSM. Účinek těchto pravidel týkajících se místního obsahu ve spojení s antidumpingovým šetřením uvedeným výše v 91. bodě odůvodnění údajně vedl v období od dubna 2012 do března 2013 k snížení hodnoty v porovnání s předchozím rokem o 38 % na rozdíl od růstu v předchozích letech.
(95)
V tomto ohledu se uvádí, že snížení hodnoty je zapříčiněno spíše poklesem cen než snížením objemů dovozu. Po poskytnutí konečných informací jedna zúčastněná strana předložila informace o vývoji objemu dovozu solárních článků a modulů na indický trh v období od roku 2010 do března 2013. Tyto údaje prokazují trvalý růst objemu dovozu solárních modulů a článků na indický trh. Vyvozuje se proto závěr, že indický trh nebyl fakticky chráněn kvůli rýsujícímu se antidumpingovému šetření a údajný (nikoli však prokázaný), každopádně však nanejvýš malý dopad požadavků na místní obsah v rámci JNNSM (jak bylo uvedeno výše v 90. bodě odůvodnění) nebránil trvalému růstu objemu dovozu.
(96)
Mimoto se uvádí, že období od dubna 2012 do března 2013 prokazující údajné účinky JNNSM na dovoz do Indie spadá z převážné části do doby po skončení období šetření. Případný dopad údajného poklesu v období šetření může být proto pouze nevýznamný.
(97)
Jedna zúčastněná strana uvedla, že společnost Tata Power Solar (dále jen „Tata“) vstoupila na trh teprve nedávno, a není proto vhodným výrobcem ve srovnatelné zemi. V této souvislosti se podotýká, že společnost (dříve „Tata BP Solar“) vyrábí solární moduly od roku 1989, a nelze proto mít za to, že vstoupila na trh teprve nedávno. Podle informací, které poskytla jiná zúčastněná strana, vstoupila společnost Tata na trh podstatně dříve než pět největších čínských vývozců zařazených do vzorku.
(98)
Jedna zúčastněná strana uvedla, že by Tchaj-wan byl vhodnější srovnatelnou zemí než Indie, jelikož velikost tchajwanských společností je srovnatelnější s velikostí čínských vývozců, a tchajwanští výrobci rovněž spolupracují. Také jiné zúčastněné strany zpochybnily to, zda je Indie vhodnou srovnatelnou zemí vzhledem k relativně malé velikosti společnosti Tata, aniž by však navrhly vhodnější alternativu.
(99)
Tchajwanské společnosti skutečně spolupracovaly. Jedna společnost spolupracovala plně, zatímco jiná spolupracovala pouze částečně. Plně spolupracující tchajwanská společnost je však menší než společnost Tata, zejména pokud jde o prodej a výrobu modulů, na něž připadá přibližně 90 % prodeje dotčeného výrobku, přičemž společnost Tata prodává podstatně více než tchajwanská společnost, která má v tomto ohledu pouze nevýznamný prodej, jak je uvedeno v 76. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Po poskytnutí konečných informací se jeden vývozce dotázal, zda byla částečně spolupracující tchajwanská společnost kontaktována, aby poskytla chybějící informace. V tomto ohledu se odkazuje na 76. bod odůvodnění prozatímního nařízení, který objasňuje, že Tchaj-wan nebylo možno použít jako srovnatelnou zemi, jelikož spolupracující tchajwanské společnosti vyráběly téměř výlučně články, zatímco čínský vývoz se uskutečňuje převážně ve formě modulů. To platí rovněž pro částečně spolupracujícího tchajwanského výrobce. Jelikož se zmíněný výrobce považoval z tohoto důvodu za nevhodného, nepokládalo se za nutné vyžádat si od této společnosti další informace.
(100)
Tatáž zúčastněná strana uvedla, že takřka žádný prodej modulů sám o sobě nevylučuje Tchaj-wan jako srovnatelnou zemi, jelikož náklady na zpracování článků na moduly lze snadno zjistit. To však nedokládají skutečnosti, jež byly zjištěny během šetření. Výroba modulu z článků vyžaduje několik fází výroby, během nichž je vytvořena podstatná část přidané hodnoty modulu. Jak je uvedeno ve 137. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, v období šetření činil rozdíl mezi průměrnou cenou článků a modulů 555,92 EUR, tj. 54 %, zatímco rozdíl v průměrných nákladech činil 377,99 EUR, tj. 34 %. To by znamenalo, že by se významná část případné tchajwanské běžné hodnoty pro moduly musela zakládat na úpravách nákladů na zpracování, což nelze pokládat za přiměřenější než zemi, pro niž může být u většiny dotčeného výrobku běžná hodnota založena na prodejních cenách na domácím trhu. Má se tudíž za to, že s přihlédnutím k dostupným spolehlivým informacím byla Indie přiměřeně zvolena jako srovnatelná země.
(101)
Jiná zúčastněná strana tvrdila, že nebyly uvedeny žádné důvody pro to, proč se za vhodnou srovnatelnou zemi nepovažují USA. V tomto ohledu se odkazuje na 74. bod odůvodnění prozatímního nařízení, v němž je jednoznačně uvedeno že „USA nejsou vhodnou srovnatelnou zemí, zejména vzhledem k tomu, že trh USA je po část období šetření před čínským dovozem chráněn antidumpingovými a antisubvenčními opatřeními“. Jelikož nebyly obdrženy žádné připomínky týkající se ochrany trhu USA, stanovisko v tomto ohledu se nemění.
(102)
Zúčastněné strany uvedly, že výsledek výpočtu dumpingu je zkreslen kvůli rozdílům v úsporách z rozsahu mezi čínskými výrobci a indickým výrobcem. Bylo proto ověřeno, zda skutečně existuje souvislost mezi objemem výroby společnosti a jejím dumpingovým rozpětím.
(103)
Ze sedmi skupin společností zařazených do vzorku jsou dvě skupiny společností středně velké (Jinzhou Yangguang a Delsolar) a pět jich je velkých (JingAo, LDK, Suntech, Trina a Yingli). Ze středně velkých společností má Jinzhou Yangguang nejnižší rozpětí, zatímco Delsolar má nejvyšší rozpětí. Pět větších společností se nachází mezi těmito dvěma hodnotami. To jednoznačně prokazuje neexistenci jakékoli souvislosti mezi úsporami z rozsahu a dumpingovým rozpětím. Usuzuje se proto, že výpočet dumpingu nebyl zkreslen kvůli rozdílům v úsporách z rozsahu mezi čínskými výrobci a indickým výrobcem.
(104)
Po poskytnutí konečných informací zúčastněné strany uvedly, že neexistence souvislosti mezi úsporami z rozsahu a dumpingovým rozpětím neprokazuje, že úspory z rozsahu a srovnatelnost cen nemají žádný dopad. V situaci, kdy dumpingové rozpětí vychází z totožné běžné hodnoty pro všechny vývozce jako v daném případě, je dumpingové rozpětí ovlivněno především vývozními cenami. Neexistence souvislosti mezi úsporami z rozsahu a dumpingovým rozpětím proto prokazuje rovněž neexistenci souvislosti mezi úsporami z rozsahu a prodejními cenami. Vyvozuje se proto závěr, že v daném případě neovlivňují rozdíly v úsporách z rozsahu srovnatelnost cen.
(105)
Jedna zúčastněná strana tvrdila, že výrobce ve srovnatelné zemi má mimořádně vysoké prodejní ceny na domácím trhu, které jsou údajně podstatně vyšší než prodejní ceny výrobního odvětví Unie, jelikož dumpingové rozpětí značně převyšuje rozpětí cenového podbízení. Toto tvrzení bylo předloženo po porovnání indických běžných hodnot s prodejními cenami výrobního odvětví Unie. Toto srovnání je však chybné, jelikož indická běžná hodnota je založena pouze na ziskovém prodeji. Zejména v situaci, kdy je výrobní odvětví Unie ztrátové, nepřekvapuje, že ziskové ceny v Indii jsou vyšší než průměrná cena výrobního odvětví Unie. Skutečnost, že indická běžná hodnota převyšuje průměrné ceny výrobního odvětví Unie, neprokazuje, že volba Indie jako srovnatelné země není přiměřená.
(106)
Jedna zúčastněná strana tvrdila, že ceny společnosti Tata jsou zkreslené, jelikož je ve spojení se společností Tata Power, podnikem veřejných služeb. To údajně společnosti Tata umožňuje účtovat v oblastech, v nichž poskytuje služby společnost Tata Power, vyšší ceny. Nebyly však předloženy žádné podpůrné důkazy, ani nebylo poskytnuto vyčíslení tohoto údajného účinku. Toto tvrzení nebylo proto možno přijmout.
(107)
Po poskytnutí konečných informací jeden vývozce uvedl, že Tata je nekonkurenceschopná společnost s vysokými výrobními náklady a prodejními cenami, což byl údajně jeden z důvodů, proč společnost BP Solar v prosinci 2011 odstoupila od společného podniku. Na podporu tohoto tvrzení byl citován tiskový článek, v němž se uvádělo, že „odchod společnosti BP z odvětví solární energie po přibližně čtyřech desetiletích ukazuje, jak konkurenční a přeplněný trh se solární energií je“. Tento článek však nespecifikuje společnost Tata jako nekonkurenceschopnou společnost, nýbrž se zabývá situací na trhu se solárními panely obecně, a hovoří o „ostré konkurenci, kterou se odvětví vyznačuje“, a o tom, že „mnoho společností po celém světě zavřelo své výrobní závody, propustilo stovky pracovníků a vyhlásilo úpadek“. Tento tiskový článek proto neprokazuje, že Tata je nekonkurenceschopná společnost s vysokými výrobními náklady a prodejními cenami.
(108)
Po poskytnutí informací jeden vývozce uvedl, že v probíhajícím indickém antidumpingovém šetření, které bylo zmíněno výše v 91. bodě odůvodnění, nebyla společnost Tata do indického výrobního odvětví zahrnuta, a to kvůli významnému dovozu článků. Ačkoli se potvrzuje, že v probíhajícím indickém antidumpingovém šetření není společnost Tata skutečně zahrnuta do indického výrobního odvětví, neznamená to automaticky, že společnost Tata není vhodným výrobcem ve srovnatelné zemi. Běžná hodnota byla založena výhradně na článcích a modulech, které společnost Tata vyrábí v Indii, a nikoli na dovážených výrobcích. Skutečnost, že se při výrobě některých výrobků používají dovážené části, neznamená, že výsledná běžná hodnota není pro Indii reprezentativní, a to zejména kvůli tomu, že je založena především na prodejních cenách, a nikoli na nákladech.
(109)
Čínská vláda uvedla, že prodej modulů uskutečněný společností Tata představuje pouze 0,3 % čínského vývozu do EU a nelze ho považovat za reprezentativní, přičemž poukázala na rozsudek Soudu ve věci Detlef Nölle (17). V tomto případě se Soud domníval, že pokud celková výroba v určité zemi představuje pouze 1,25 % objemu vývozu do EU, naznačuje to, že zvažovaný trh není velmi reprezentativní. V daném případě nesrovnala čínská vláda celkovou výrobu v Indii s celkovým čínským vývozem, nýbrž pouze výrobu jedné indické společnosti s celkovým vývozem všech čínských vývozců. Toto srovnání je však chybné, jelikož na konkurenčním trhu s mnoha účastníky nenaznačuje množství související pouze s jedním výrobcem reprezentativnost celého trhu. Nejedná se ani o srovnání, které bylo provedeno ve věci Detlef Nölle, kde byla celková výroba v dotyčné zemi porovnána s celkovým vývozem. Podle informací, které poskytla CCCME, měla výroba v Indii podle odhadů do konce roku 2012, tj. krátce po skončení období šetření, překročit 2 GW. Tato výroba by odpovídala 14 % čínského vývozu do EU, což značně převyšuje 5 % orientační prahovou hodnotu, která byla uvedena v rozsudku ve věci Detlef Nölle.
(110)
Po poskytnutí informací poukázala jedna zúčastněná strana na skutečnost, že společnosti Tata chybí integrace na počátku výrobního řetězce a že musí pořizovat destičky od třetích stran. Neexistující vertikální integrace na počátku výrobního řetězce údajně vede k vyšším nákladům v porovnání s vertikálně integrovanými čínskými výrobci. Toto tvrzení však nebylo doloženo. Celkové náklady společnosti Tata by byly vyšší pouze v případě, pokud by pořizovací cena destiček překročila náklady na výrobu destičky, což není jisté, jelikož mnoho společností v odvětví solární energie bylo v období šetření ztrátových. I velcí vertikálně integrovaní čínští výrobci často pořizovali významné množství destiček od nezávislých dodavatelů, což podporuje závěr, že neexistující vertikální integrace s ohledem na destičky neznamená nutně vyšší náklady na moduly a články.
(111)
Jedna zúčastněná strana tvrdila, že srovnatelná země není konkurenceschopná. Toto tvrzení bylo doloženo skutečností, že výroba solárních článků v Indii byla v roce 2013 na pětiletém minimu. Zpráva, kterou tato zúčastněná strana citovala, však prokazovala, že během období šetření byla výroba článků v Indii dosud na vysoké úrovni blížící se udávané nejvyšší hodnotě. K významnému poklesu výroby došlo po období šetření, ten proto neměl na výsledky šetření žádný dopad.
(112)
Jiný argument, který byl předložen na podporu tvrzení, že srovnatelná země není konkurenceschopná, se týkal antidumpingového šetření, které bylo zmíněno výše v 91. bodě odůvodnění. Orgány podotýkají, že toto šetření dosud probíhá, a proto z něj nelze vyvodit žádné závěry. Antidumpingová šetření nejsou obecně signálem nedostatečné konkurenceschopnosti, nýbrž známkou toho, že se domácí výrobní odvětví domnívá, že je dotčeno nekalými obchodními praktikami konkurentů ze třetích zemí.
(113)
Komise se proto domnívá, že volba Indie jako srovnatelné země není nepřiměřená.
(114)
Jelikož s ohledem na srovnatelnou zemi nebyly vzneseny žádné jiné připomínky, potvrzují se všechny skutečnosti uvedené v 72. až 77. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
1.4. Běžná hodnota
(115)
Po poskytnutí prozatímních informací jedna zúčastněná strana uvedla, že indické společnosti prodávají především moduly, které nejsou určeny pro připojení do sítě a které mají vyšší ceny a náklady než moduly připojené do sítě, jež prodávají čínští vývozci. Dále bylo uvedeno, že moduly, které nejsou určeny pro připojení do sítě, mají obvykle nižší výkon než moduly připojené do sítě.
(116)
V této souvislosti se podotýká, že pro moduly „standardní velikosti“ s více než 36 články, které jsou obvykle připojeny do sítě, a menší moduly s méně než 36 články, které se obvykle používají mimo síť, byly stanoveny různé běžné hodnoty. Usuzuje se proto, že pro všechny typy výrobků, včetně modulů neurčených pro připojení do sítě a modulů připojených do sítě, byla stanovena náležitá běžná hodnota.
(117)
Jiná zúčastněná strana uvedla, že společnost Tata působí rovněž jako společnost připravující projekty, a prodej této společnosti není proto srovnatelný s prodejem modulů uskutečňovaným čínskými vyvážejícími výrobci. V tomto ohledu se uvádí, že srovnání mezi cenami na indickém domácím trhu a čínskými vývozními cenami bylo provedeno výhradně pro prodej modulů a prodej kompletních projektů nebo integrovaných řešení nebyl ke stanovení běžné hodnoty použit, jelikož se mělo za to, že tyto prodeje nejsou srovnatelné.
(118)
Jelikož s ohledem na běžnou hodnotu nebyly vzneseny žádné jiné připomínky, potvrzují se všechny skutečnosti uvedené v 78. až 86. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
1.5. Vývozní cena
(119)
Po poskytnutí prozatímních informací někteří vývozci zařazení do vzorku podali připomínky k méně podstatným záležitostem týkajícím se vývozní ceny použité ke stanovení dumpingového rozpětí. V odůvodněných případech byly tyto připomínky vzaty v úvahu a vedly k mírné revizi dumpingového rozpětí u dotčených společností.
(120)
Jelikož s ohledem na vývozní cenu nebyly vzneseny žádné další připomínky, potvrzují se všechny skutečnosti uvedené v 87. až 89. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
1.6. Srovnání
(121)
Po poskytnutí prozatímních informací se někteří vývozci zařazení do vzorku vyjádřili k některým méně podstatným záležitostem týkajícím se úprav, které byly použity za účelem srovnání vývozních cen. V odůvodněných případech byly tyto připomínky vzaty v úvahu a vedly k mírné revizi dumpingového rozpětí u dotčených společností.
(122)
Po poskytnutí prozatímních informací byla zjištěna administrativní chyba, která měla za následek nesprávnou úpravu běžné hodnoty o domácí přepravu. Tato chyba byla napravena a vedla k mírnému snížení dumpingových rozpětí.
(123)
Po poskytnutí informací jedna zúčastněná strana uvedla, že může být opodstatněná úprava o rozdíly v obchodních úrovních, jelikož strana neprodává přímo montážním firmám, nýbrž dalším prodejcům a distributorům. Strana požádala o podrobné informace o prodejních kanálech výrobce ve srovnatelné zemi, jež nebylo možno poskytnout z důvodu ochrany důvěrných údajů. Alternativně byla zákaznická základna výrobce ve srovnatelné zemi rozdělena do různých kategorií podle objemu prodeje, což prokázalo, že úprava o rozdíly v obchodních úrovních není opodstatněná.
(124)
V reakci na tuto analýzu zúčastněná strana připustila, že rozdíl v objemu prodeje by vedl k cenovým rozdílům, trvala však na svém tvrzení, že montážním firmám údajně účtuje vyšší ceny než distributorům/dalším prodejcům, a to i v případě, že montážní firma pořizuje podobné množství jako distributor/další prodejce. Toto tvrzení však nebylo doloženo, a nemohlo být proto zohledněno.
(125)
Jelikož s ohledem na vývozní cenu nebyly vzneseny žádné další připomínky, potvrzují se všechny skutečnosti uvedené v 90. až 92. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
1.7. Dumpingová rozpětí
(126)
Jeden vyvážející výrobce zařazený do vzorku požádal o úplné zpřístupnění výpočtu dumpingu v jeho případě a uvedl, že se v opačném případě nemůže vyjádřit k jeho správnosti. Jelikož této společnosti nebylo přiznáno zacházení jako v tržním hospodářství, byla její běžná hodnota založena na údajích z Indie jako srovnatelné země. Jelikož při šetření plně spolupracoval pouze jeden výrobce ve srovnatelné zemi, nelze informace ze srovnatelné země zveřejnit na úrovni jednotlivých typů výrobků z důvodu ochrany důvěrných údajů. Tato žádost musí být proto zamítnuta.
(127)
U společností zařazených do vzorku byla vážená průměrná běžná hodnota každého typu obdobného výrobku stanovená pro srovnatelnou zemi srovnána s váženou průměrnou vývozní cenou odpovídajícího typu dotčeného výrobku, jak je stanoveno v čl. 2 odst. 11 a 12 základního nařízení.
(128)
Vážené průměrné dumpingové rozpětí spolupracujících vyvážejících výrobců, kteří nebyli zařazeni do vzorku, bylo vypočítáno podle ustanovení čl. 9 odst. 6 základního nařízení. Toto rozpětí bylo proto stanoveno na základě rozpětí stanovených pro vyvážející výrobce zařazené do vzorku.
(129)
Na tomto základě bylo konečné dumpingové rozpětí pro spolupracující společnosti, které nebyly zařazeny do vzorku, stanoveno na 88,1 %.
(130)
Pokud jde o všechny ostatní vyvážející výrobce v ČLR, dumpingová rozpětí byla stanovena na základě dostupných údajů v souladu s článkem 18 základního nařízení. Za tímto účelem byla nejprve stanovena úroveň spolupráce srovnáním objemu vývozu spolupracujících vyvážejících výrobců do Unie s celkovým objemem čínského vývozu, jak je uvedeno ve 167. bodě odůvodnění.
(131)
Vzhledem k tomu, že se spolupráce prokázala u více než 80 % celkového čínského vývozu do Unie, lze její míru považovat za vysokou. Jelikož nebyl žádný důvod se domnívat, že by se některý vyvážející výrobce spolupráce neúčastnil, bylo zbývající dumpingové rozpětí stanoveno na úrovni společnosti zařazené do vzorku s nejvyšším dumpingovým rozpětím. Vzhledem k tomu, že nebyly k dispozici žádné indicie, které by nasvědčovaly, že se dumping společností, které nespolupracovaly, pohybuje na nižší úrovni, a rovněž tak v zájmu zajištění účinnosti jakýchkoli opatření, bylo takové stanovení rozpětí považováno za odpovídající.
(132)
Na tomto základě konečná dumpingová rozpětí vyjádřená jako procentní podíl z ceny CIF s dodáním na hranice Unie před proclením činí:
Společnost
Dumpingové rozpětí
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd
Trina Solar (Changzhou) Science & Technology Co. Ltd
Changzhou Youze Technology Co. Ltd
Trina Solar Energy (Shanghai) Co. Ltd
Yancheng Trina Solar Energy Technology Co. Ltd
90,3 %
Delsolar (Wujiang) Ltd
111,5 %
Jiangxi LDK Solar Hi-Tech Co. Ltd
LDK Solar Hi-Tech (Hefei) Co. Ltd
LDK Solar Hi-Tech (Nanchang) Co. Ltd
LDK Solar Hi-Tech (Suzhou) Co. Ltd
91,9 %
JingAo Solar Co. Ltd
Shanghai JA Solar Technology Co. Ltd
JA Solar Technology Yangzhou Co. Ltd
Hefei JA Solar Technology Co. Ltd
Shanghai JA Solar PV Technology Co. Ltd
97,5 %
Jinzhou Yangguang Energy Co. Ltd
Jinzhou Huachang Photovoltaic Technology Co. Ltd
Jinzhou Jinmao Photovoltaic Technology Co. Ltd
Jinzhou Rixin Silicon Materials Co. Ltd
Jinzhou Youhua Silicon Materials Co. Ltd
53,8 %
Wuxi Suntech Power Co. Ltd
Suntech Power Co. Ltd
Wuxi Sunshine Power Co. Ltd
Luoyang Suntech Power Co. Ltd
Zhenjiang Ren De New Energy Science Technology Co. Ltd
Zhenjiang Rietech New Energy Science Technology Co. Ltd
73,2 %
Yingli Energy (China) Co. Ltd
Baoding Tianwei Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Hainan Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Hengshui Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Tianjin Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Lixian Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Baoding Jiasheng Photovoltaic Technology Co. Ltd
Beijing Tianneng Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Yingli Energy (Beijing) Co. Ltd
93,3 %
Jiné spolupracující společnosti (příloha I, příloha II)
88,1 %
Všechny ostatní společnosti
111,5 %
D. ÚJMA
1. Definice výrobního odvětví Unie a výroby v Unii
(133)
Obdobný výrobek vyrábělo přibližně 215 výrobců v Unii. Orgány ověřily tvrzení zúčastněných stran, že existuje vyšší počet; toto ověření odhalilo, že údajnými dalšími výrobci byli ve skutečnosti většinou vyvážející výrobci, dovozci, kteří jsou s nimi ve spojení, distributoři a montážní firmy.
(134)
Po poskytnutí prozatímních informací napadla řada stran skutečnost, že údaje, které poskytla společnost Europressedienst, nezávislá konzultační společnost (dále jen „konzultant“), byly použity mimo jiné ke stanovení výroby v Unii, výrobní kapacity v Unii a jiných makroekonomických ukazatelů újmy týkajících se výrobního odvětví Unie a údajů o dovozu. Tyto strany zpochybnily nezávislost konzultanta a tvrdily, že je ve spojení se žadatelem. Požádaly rovněž o objasnění toho, na jakém základě Komise konzultanta vybrala, a zpochybnily jeho odborné znalosti při sběru ekonomických údajů týkajících se odvětví fotovoltaiky. V tomto ohledu se uvádělo, že by Komise měla ve svých zjištěních vycházet pouze z údajů z jiných dostupných zdrojů, zejména známých výzkumných institutů. AFASE odkázala rovněž na Osvědčené postupy pro předkládání hospodářských důkazů a shromažďování údajů ve věcech týkajících se uplatňování článků 101 a 102 Smlouvy o fungování Evropské unie a spojování podniků, aby zpochybnila spolehlivost údajů, které poskytl konzultant.
(135)
Co se týká údajných vazeb mezi konzultantem a žadatelem, příslušné zúčastněné strany nepředložily žádné důkazy prokazující existenci těchto vazeb. Stejně tak nebyly při šetření zjištěny žádné důkazy o vztahu, který by neměl čistě obchodní charakter. Po poskytnutí konečných informací jedna zúčastněná strana uvedla, že existují náznaky, že důkazy prima facie, které poskytlo žádající výrobní odvětví Unie v podnětu, vycházely z údajů, které poskytl stejný konzultant. Ačkoli se uznává, že zjištění byla u některých ukazatelů skutečně podobná důkazům, které byly uvedeny v podnětu, neznamená to nutně, že byly zjištěny pouze na základě jednoho zdroje. V tomto ohledu uvádí podnět různé použité zdroje.
(136)
Jak je objasněno v 99. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, Komise považovala za vhodné využít při tomto šetření poradenství kvůli nedostupnosti jiných veřejných zdrojů potřebných makroekonomických údajů týkajících se celého trhu Unie a rovněž údajů o dovozu. Před výběrem společnosti Europressedienst posoudila Komise metodiku, kterou konzultant používá při sběru příslušných údajů, a rovněž jeho schopnost poskytnout potřebné údaje zvlášť pro všechny typy výrobků a za celé posuzované období.
(137)
Během šetření byly mimoto údaje poskytnuté konzultantem pokud možno porovnány s jinými dostupnými zdroji a byly potvrzeny. V tomto ohledu se podotýká, že na trhu existuje řada výzkumných společností, které se specializují na sběr statistických údajů o fotovoltaice, a nahlášené údaje nejsou téměř nikdy totožné. Důvodem je skutečnost, že pro jakýkoli výzkumný institut je obtížné odvodit přesné údaje, a proto jsou nahlášené ukazatele pro fotovoltaický trh téměř vždy založeny na odhadech bez ohledu na poskytovatele těchto údajů. V této souvislosti spočívala křížová kontrola, kterou Komise provedla, v porovnání tendencí v údajích, které byly získány od konzultanta, s tendencemi u týchž údajů, které ke stejnému tématu zveřejnily jiné výzkumné společnosti, Společné výzkumné středisko Komise a Evropská asociace fotovoltaického průmyslu (dále jen „EPIA“), pokud byly k dispozici. Po provedení křížové kontroly nebyly zaznamenány významné rozdíly, jelikož tendence u ukazatelů, pro něž byla provedena křížová kontrola, byly podobné. Prozatímní zjištění proto nebyla založena výhradně na údajích, které poskytl konzultant, nýbrž rovněž na vlastní analýze Komise a posouzení těchto údajů. Jak bylo uvedeno výše v 9. bodě odůvodnění, po uložení prozatímních opatření se v prostorách konzultanta uskutečnila inspekce na místě. Komise provedla inspekci na místě v prostorách konzultanta s cílem ověřit spolehlivost metodiky a poskytnutých údajů. Inspekce na místě byla provedena v návaznosti na křížovou kontrolu údajů ze strany Komise a za účelem získání další jistoty, pokud jde o spolehlivost a kvalitu údajů a související metodiky.
Inspekce na místě se považovala za vhodnou s ohledem na uplatnění zásady řádné správy, ačkoli údaje neposkytla zúčastněná strana, nýbrž konzultant. Komise se proto ujistila o spolehlivosti údajů, které konzultant poskytl.
(138)
Jedna strana tvrdila, že metodika porovnání, kterou Komise použila, nebyla vysvětlena dostatečně podrobně, a požádala, aby byly zveřejněny jiné zdroje použité při porovnání. Tato strana rovněž tvrdila, že použitá metodika byla každopádně neplatná, jelikož byly porovnány pouze tendence u různých zdrojů, a nikoli absolutní hodnoty.
(139)
Co se týká jiných zdrojů, které byly použity k porovnání údajů poskytnutých konzultantem, těmito zdroji byly zprávy zveřejněné Společným výzkumným střediskem a EPIA, které se týkaly stejného tématu. Pokud jde o srovnání údajů s jinými zdroji, podotýká se, že byly prokázány nejen podobné tendence, nýbrž rovněž podobný rozsah. Vyvozuje se proto závěr, že použitá metodika je vhodná, a tvrzení v tomto ohledu byla zamítnuta.
(140)
Co se týká odborných znalostí konzultanta, podotýká se, že jeho hlavní činností je sběr údajů týkajících se odvětví fotovoltaiky a vývoj aktuální databáze společností, které působí na fotovoltaickém trhu. Tyto údaje jsou zveřejňovány ve specializovaných fotovoltaických časopisech a rovněž používány jednotlivými společnostmi, pro které konzultant provádí zvláštní výzkum. Databáze vyvinutá společností Europressedienst je pravidelně aktualizována a znovu zveřejňována. Konzultant má několikaleté zkušenosti s tímto odvětvím. Metodikou konzultanta je konkrétně sběr, křížová kontrola a agregace informací s využitím různých zdrojů, které jsou dostupné na trhu. Za tímto účelem shromažďuje konzultant údaje prostřednictvím standardních dotazníků, které jsou zasílány společnostem uvedeným v databázi, nebo telefonicky, především v případě výrobců v Unii, či během specializovaných veletrhů, zejména pokud jde o výrobce ve třetích zemích. Pokud nelze informace získat prostřednictvím zmíněných kanálů, ověřuje společnost Europressedienst finanční zprávy společností v odvětví fotovoltaiky nebo volně spolupracuje s jinými výzkumnými instituty za účelem získání údajů nebo křížové kontroly údajů. Bylo ověřeno a potvrzeno, že konzultant používá tyto zdroje při své každodenní činnosti. Na základě výše uvedených skutečností se považovalo za vhodné využít služeb společnosti Europressedienst v tomto šetření, a tvrzení stran v tomto ohledu byla proto zamítnuta.
(141)
Co se týká osvědčených postupů pro předkládání hospodářských důkazů, které vydal příslušný útvar Komise (dále jen „osvědčené postupy“), je třeba uvést následující poznámky. Především se jedná o dokument, který nemůže Komisi zavazovat, jelikož nebyl přijat kolegiem, nýbrž zveřejněn příslušným útvarem za účelem vydání doporučení stranám, pokud jde o předkládání hospodářských důkazů. Za druhé, osvědčené postupy se týkají předkládání ekonomické analýzy a údajů, které se používají v některých šetřeních v oblasti hospodářské soutěže podle článků 101 a 102 Smlouvy a ve věcech spojování podniků. Použitelná pravidla, důkazní požadavky a vyšetřovací pravomoci Komise v těchto případech v oblasti hospodářské soutěže nelze porovnat s šetřením týkajícím se ochrany obchodu, pro něž platí zcela jiný soubor pravidel.
(142)
Po poskytnutí prozatímních informací zpochybnila řada stran metodiku, kterou konzultant použil, a tyto strany tvrdily, že neodpovídá uznávaným vědeckým normám. Jak však bylo uvedeno ve 137. bodě odůvodnění, metodika byla posouzena a výsledné údaje byly porovnány a ověřeny a na základě toho se usuzovalo, že jsou v souladu s jinými zveřejněnými údaji, a jsou tudíž přiměřeně spolehlivé. Konkrétní záležitosti, které uvedly zúčastněné strany, především AFASE, byly objasněny a zpřístupněny ve spise, do něhož mohly zúčastněné strany nahlédnout.
(143)
CCCME tvrdila, že nebyla objasněna metodika agregace údajů. Toto tvrzení bylo zamítnuto, jelikož příslušné informace byly všem zúčastněným stranám zpřístupněny ve spise, do něhož mohly zúčastněné strany nahlédnout.
(144)
Po poskytnutí konečných informací několik stran zopakovalo své obavy ohledně volby konzultanta ze strany Komise a ohledně kvality poskytnutých údajů. V této souvislosti se uvádělo, že údaje konzultanta lze objednat a pořídit ad hoc s cílem vyhovět konkrétně stanoveným požadavkům potenciálních klientů, a nemusí být proto objektivní. CCCME mimoto zpochybnila skutečnost, že údaje shromážděné konzultantem lze považovat za skutečné důkazy ve smyslu čl. 3 odst. 2 základního nařízení, jelikož se tyto údaje do značné míry zakládaly na předpokladech a odhadech. Uvádělo se rovněž, že poskytnuté údaje nejsou ve spise dostatečně doloženy důkazy a že nejsou přesvědčivé, objektivní a ověřitelné.
(145)
S ohledem na tato tvrzení se odkazuje na 136. a 137. bod odůvodnění výše, v nichž byly poskytnuty doplňkové informace ohledně výběru konzultanta. Mimoto se podotýká, že Komise najala konzultanta na základě nejlepších dostupných informací v té době a zcela v souladu s finančním nařízením Komise, které se vztahuje na řízení. Připomíná se rovněž, že velký význam měla schopnost konzultanta poskytnout včas veškeré potřebné údaje, jelikož Komise je vázána zákonnými lhůtami pro zveřejnění prozatímních zjištění v rámci probíhajícího šetření.
(146)
Co se týká kvality poskytnutých údajů a toho, zda je lze považovat za skutečné důkazy v souladu s čl. 3 odst. 2 základního nařízení, jak bylo uvedeno výše ve 137. bodě odůvodnění, metodika konzultanta týkající se sběru údajů byla ověřena a usuzovalo se, že je uspokojivé kvality. Jak bylo uvedeno v témže bodě odůvodnění, údaje poskytnuté konzultantem byly pokud možno porovnány s jinými zdroji a bylo zjištěno, že jsou přiměřeně přesné. Taktéž se podotýká, že konzultant má databázi, která je pravidelně aktualizována, a to nezávisle na potřebách a požadavcích klientů. Stejná databáze se používá k agregaci a poskytování statistických údajů o odvětví fotovoltaiky různým klientům, a proto tvrzení, že údaje nejsou objektivní, bylo nutno zamítnout.
(147)
Po poskytnutí konečných informací jedna zúčastněná strana tvrdila, že Komise nezveřejnila zdroje, použitou metodiku a společnosti, s nimiž konzultant spolupracoval při sestavování poskytnutých makroekonomických údajů. Jiná zúčastněná strana zopakovala, že metodika, kterou konzultant použil, naznačuje nepřesné výsledky. Řada zúčastněných stran požádala o další informace týkající se metodiky, kterou konzultant použil, jako jsou průměrné míry odpovědí v rámci dotazníků/pohovorů, procentní podíl údajů získaných prostřednictvím jednotlivých kanálů, to, jak byly tyto údaje ověřeny, odhady/předpoklady použité k vytvoření údajů, počet společností, pro něž byly provedeny odhady, a alespoň rozmezí počtu zaměstnanců konzultanta.
(148)
S ohledem na tato tvrzení se uvádí, že po uložení prozatímních opatření poskytla Komise zúčastněným stranám metodiku a zdroje, které konzultant použil při agregaci údajů, a po poskytnutí prozatímních informací se zabývala konkrétními dotazy zúčastněných stran v tomto ohledu. Má se za to, že další žádosti o informace podané dotčenými zúčastněnými stranami po poskytnutí konečných informací pokrývají informace, které byly zpřístupněny po uložení prozatímního cla, nakolik to umožňovala omezení související s ochranou důvěrných údajů. Mimoto se zdůrazňuje, že Komise ověřila na místě způsob, jakým konzultant údaje shromáždil a agregoval, a příslušné předpoklady, na nichž byla agregace údajů založena. Výsledky ověření byly uspokojivé a Komise se ujistila o přiměřenosti základních předpokladů a kvalitě údajů, které konzultant poskytl. Strany navíc údaje jako takové nezpochybnily.
(149)
Po poskytnutí konečných informací požádala jiná strana o vysvětlení ohledně počtu výrobců v Unii, které vzal konzultant v úvahu při sběru údajů, a případném překrývání mezi nimi a přibližně 215 výrobci v Unii, kteří byli Komisi známi. V tomto ohledu se objasňuje, že výrobci v Unii, které konzultant vzal v úvahu, jsou do značné míry stejní jako výrobci, o nichž bylo známo, že v tomto šetření představují výrobní odvětví Unie, jak bylo uvedeno výše ve 133. bodě odůvodnění.
(150)
Po poskytnutí konečných informací jedna strana uvedla, že Komise provedla analýzu újmy nekonzistentně, jelikož byla provedena zvlášť pro moduly a články, zatímco výpočty újmy a dumpingu byly stanoveny jako vážený průměr pro moduly a články společně. V této souvislosti se uvádí, že ačkoli byly ukazatele uvedeny zvlášť pro každý typ výrobku, závěry vyvozené ohledně každého ukazatele se vztahují na celý výrobek, který je předmětem šetření. Připomíná se rovněž, že moduly a články představují jediný výrobek, a proto byla dumpingová rozpětí a úroveň pro odstranění újmy stanovena na tomto základě. Tvrzení bylo proto zamítnuto.
(151)
Jiná zúčastněná strana tvrdila, že výpočet hodnot makroekonomických ukazatelů v období šetření byl založen nesprávně na prostém průměru za roky 2011 a 2012, jelikož tato metodika není objektivní a nevede k výsledkům, které odrážejí skutečnost během období šetření. Objasňuje se, že prostý průměr údajů se použil pouze v případě, jestliže v dotčených obdobích existovaly podobné tendence. Pokud se tendence lišily, byla metodika odpovídajícím způsobem upravena, aby se zohlednila tržní realita. Dotčená strana blíže neuvedla, nakolik výsledky použité metodiky neodrážejí tržní realitu. Tato tvrzení byla proto zamítnuta.
(152)
Na základě výše uvedených skutečností a vzhledem k tomu, že v této souvislosti nebyly vzneseny žádné jiné připomínky, se potvrzují zjištění uvedená v 98. až 101. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
2. Určení příslušného trhu Unie
(153)
Řada stran uvedla, že újmu je nutno posoudit zvlášť pro výrobu určenou k využití pro vlastní spotřebu a pro volný trh. Jedna strana tvrdila, že by údaje týkající se článků určených k využití pro vlastní spotřebu měly být vyloučeny z posouzení újmy z toho důvodu, že nejsou dumpingovým dovozem ovlivněny.
(154)
Jak je uvedeno ve 105. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, spotřeba, objem prodeje, výroba, výrobní kapacita, využití kapacity, růst, investice, zásoby, zaměstnanost, produktivita, peněžní tok, návratnost investic, schopnost získat kapitál a rozsah dumpingových rozpětí by měly být zkoumány s ohledem na veškerou činnost výrobního odvětví Unie, tj. včetně využití pro vlastní spotřebu, jelikož výroba určená k využití pro vlastní spotřebu je ve stejné míře ovlivněna konkurenčním dovozem z dotčené země.
(155)
Šetřením bylo tudíž prokázáno, že vertikálně integrovaní výrobci v Unii byli nuceni dovážet dumpingové výrobky (články) a ukončit výrobu těchto výrobků s náklady vyššími než dovozní cena v důsledku cenového tlaku vyvíjeného dumpingovým dovozem. Šetření rovněž odhalilo, že výroba určená pro volný trh a k využití pro vlastní spotřebu vykazuje podobné tendence, pokud jde o ceny, což taktéž prokázalo, že je ve stejné míře ovlivněna dotčeným dovozem.
(156)
Po poskytnutí konečných informací řada stran zopakovala, že Komise neposkytla přiměřenou a odůvodněnou analýzu závislého trhu, nebo se dotázala, proč nebyla provedena zvláštní analýza. Jedna strana tvrdila, že nebyly poskytnuty žádné informace o významu výroby v Unii určené k využití pro vlastní spotřebu. Mimoto se uvádělo, že 106. bod odůvodnění prozatímního nařízení, v němž je vyvozen závěr, že ceny na závislém trhu ne vždy odrážejí tržní ceny, je v rozporu se závěry uvedenými výše ve 155. bodě odůvodnění, a to že volný trh a závislý trh vykazují podobné cenové trendy.
(157)
Za prvé se podotýká, že 105. bod odůvodnění prozatímního nařízení objasňuje důvody, proč se považovalo za vhodné přezkoumat ukazatele újmy (s výjimkou ziskovosti) s odkazem na veškerou činnost výrobního odvětví Unie včetně využití pro vlastní spotřebu. V tomto ohledu se připomíná, že (jak je uvedeno v témže bodě odůvodnění) šetření ukázalo, že výroba určená k využití pro vlastní spotřebu je ve stejné míře ovlivněna konkurenčním dovozem z ČLR, což dotčené zúčastněné strany nezpochybnily. Tvrzení, že nebylo vysvětleno, proč nebyla provedena zvláštní analýza, je proto třeba zamítnout. Z tohoto závěru obdobně vyplývá, že bylo třeba zamítnout taktéž provedení takovéto zvláštní analýzy pro závislý trh.
(158)
Za druhé, ačkoli se na základě výše uvedených skutečností význam výroby v Unii určené k využití pro vlastní potřebu nepovažoval za důležitý prvek, podotýká se, že výroba článků v Unii, která je určena k využití pro vlastní spotřebu, představovala v období šetření přibližně polovinu celkové výroby. Objasňuje se, že skutečnost, že ceny na závislém trhu neodrážejí ceny na volném trhu, není nutně v rozporu s tím, že obě ceny sledovaly stejné tendence, jelikož mohou být na různých úrovních nebo může dojít ve větší či menší míře k cenovým pohybům, a tudíž poskytují jiný obraz. Na základě výše uvedených skutečností byla tvrzení týkající se závislého trhu zamítnuta.
(159)
Dotčené strany neposkytly žádné informace, které by mohly zjištění týkající se určení příslušného trhu Unie zpochybnit. Z těchto důvodů byla tvrzení v tomto ohledu zamítnuta a potvrzují se zjištění uvedená ve 102. až 106. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
3. Spotřeba v Unii
(160)
Jedna zúčastněná strana uvedla, že údaje týkající se spotřeby výrobku, který je předmětem šetření, v Unii se značně liší v závislosti na použitém zdroji. Tato strana tvrdila, že spolehlivé údaje lze zjistit pouze na základě informací získaných od specializovaných institucí nebo výzkumných středisek. Vzhledem k vysvětlením a závěrům v 134. až 152. bodě odůvodnění ohledně spolehlivosti údajů, které poskytl konzultant a které byly použity při šetření, bylo toto tvrzení zamítnuto.
(161)
Tatáž strana tvrdila, že by spotřeba v Unii neměla být zjištěna pouhým sečtením dostupných kapacit pro výrobu modulů v Unii a že by od této hodnoty měla být odečtena spotřeba modulů pro vlastní projekty výrobního odvětví Unie. Toto tvrzení bylo zamítnuto, jelikož spotřeba modulů byla zjištěna na základě nově vybudovaných kapacit v Unii. To představuje běžnou praxi při zjišťování spotřeby modulů. V případě článků byla spotřeba zjištěna na základě výroby modulů v Unii.
(162)
Jiná strana tvrdila, že metodika, kterou popsal konzultant, připouští potíže při zjišťování spolehlivých údajů o spotřebě. Uvádělo se rovněž, že údaje výrobního odvětví Unie týkající se dovozu a vývozu byly založeny na neověřitelných odhadech nebo neúplných údajích, a že porovnání, které provedla Komise, nepostačovalo k tomu, aby bylo možno vyvodit závěr, že tyto údaje jsou skutečně spolehlivé a přesné.
(163)
Jak bylo již zmíněno výše ve 136. a 137. bodě odůvodnění, Komise ověřila kvalitu údajů a metodiky použité k jejich sběru během inspekce na místě, na jejímž základě se usuzovalo, že použité metodiky jsou vhodné a výsledky přesné a přiměřené spolehlivé. Toto tvrzení bylo proto zamítnuto.
(164)
Na tomto základě a vzhledem ke skutečnosti, že ohledně spotřeby v Unii nebyly vzneseny žádné jiné připomínky, se potvrzuje 107. až 109. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
4. Dovoz z dotčené země
4.1. Objem dovozu z dotčené země a jeho podíl na trhu
(165)
Jedna zúčastněná strana uvedla, že údaje o objemu dovozu výrobku, který je předmětem šetření, se značně liší v závislosti na použitém zdroji. Tato strana tvrdila, že spolehlivé údaje lze zjistit pouze na základě informací získaných od specializovaných institucí nebo výzkumných středisek. Vzhledem k vysvětlením a závěrům ve 134. až 152. bodě odůvodnění ohledně spolehlivosti údajů, které poskytl konzultant a které byly použity při šetření, bylo toto tvrzení zamítnuto.
(166)
Po poskytnutí konečných informací jedna zúčastněná strana zpochybnila metodiku pro stanovení celkové hodnoty dovozu z ČLR a tvrdila, že byla založena na transakcích, které se uskutečnily na úrovni ceny CIF před proclením, a je proto sporné, zda byly tyto transakce určeny pro spotřebu v Unii. S ohledem na toto tvrzení se objasňuje, že celková hodnota dovozu z ČLR, jak ji uvedl konzultant, nebyla použita v prozatímních a konečných zjištěních, a že objemy dovozu a jeho ceny byly stanoveny během šetření, jak je uvedeno ve 110. až 113. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Jelikož dotyčná zúčastněná strana metodiku použitou ke stanovení dovozních cen jako takovou nezpochybnila, odkazuje se na příslušná zjištění ve 113. až 117. bodě odůvodnění prozatímního nařízení a níže ve 168. až 176. bodě odůvodnění. Výše uvedené tvrzení bylo proto zamítnuto.
(167)
Na tomto základě a vzhledem ke skutečnosti, že ohledně dovozu dotčeného výrobku z ČLR nebyly vzneseny žádné jiné připomínky, se potvrzuje 110. až 112. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
4.2. Ceny dovozu a cenové podbízení
(168)
Jeden spolupracující dovozce, který není ve spojení, uvedl, že dovozní ceny měly být zjištěny na základě jeho dovozu dotčeného výrobku do Unie. Údaje, které tento dovozce poskytl během šetření, však představovaly pouze zlomek celkového dovozu do Unie a nebylo možno vyvodit žádné smysluplné závěry, co se týká průměrné ceny veškerého dovozu z ČLR za celé posuzované období, které zahrnovalo několik let. Toto tvrzení bylo proto zamítnuto.
(169)
Jiná strana tvrdila, že nebyla vysvětlena metodika použitá ke stanovení cen, zejména to, jak byly spojeny a srovnány údaje z různých zdrojů. Mimoto bylo uvedeno, že by náklady na dovoz měly vycházet z ověřených informací získaných během šetření, a nikoli z odhadů.
(170)
Usuzuje se, že metodika, která byla zúčastněným stranám zpřístupněna, je dostatečně úplná, aby mohly pochopit, jak byly údaje zjištěny. Co se týká nákladů na „dovoz“, objasňuje se, že byla provedena úprava o spotové ceny s cílem dospět k cenám CIF. Provedený odhad byl potvrzen údaji shromážděnými během šetření.
(171)
Po poskytnutí prozatímních informací požádalo několik zúčastněných stran o více údajů o výpočtech cenového podbízení, než bylo uvedeno ve 116. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Pokud to umožňovala citlivá povaha těchto údajů a skutečnost, že výrobcům v Unii byla zaručena anonymita, byly doplňkové informace poskytnuty na dvoustranném základě.
(172)
V souladu s rozhodnutím o vyloučení destiček z definice výrobku (viz výše 28. až 32. bod odůvodnění) byly tyto výrobky vyloučeny rovněž z výpočtu cenového podbízení. Byly provedeny taktéž určité opravy cen CIF, které poskytly zúčastněné strany. Jelikož byl vzorek dovozců, kteří nejsou ve spojení, z důvodů objasněných ve 21. bodě odůvodnění revidován, byly použity průměrné náklady po dovozu u nového vzorku dovozců, pokud byly údaje dostupné a úplné.
(173)
Revidované srovnání cen bylo provedeno podle druhu u transakcí na stejné úrovni obchodní činnosti, v případě potřeby s náležitou úpravou a po odečtení rabatů a slev z cen. Výsledek srovnání vyjádřený jako procentní podíl obratu výrobců v Unii zařazených do vzorku v období šetření poukázal na vážené průměrné rozpětí cenového podbízení v rozmezí 19,8 %-32,1 % u modulů, 4 %-28,5 % u článků a 8 %-29 % u dotčeného výrobku celkově.
(174)
Je třeba podotknout, že u jednoho vyvážejícího výrobce zařazeného do vzorku bylo v případě článků zjištěno negativní cenové podbízení. Vyvážené množství však nebylo významné, a nemohlo být tudíž považováno za reprezentativní.
(175)
Jeden vyvážející výrobce zařazený do vzorku zpochybnil zdroj pro úpravu v případě přeměny monokrystalických článků na polykrystalické články, aniž by však toto tvrzení odůvodnil. Nebyly poskytnuty žádné nové informace nebo důkazy, a toto tvrzení bylo proto zamítnuto.
(176)
Jelikož s ohledem na ceny dovozu z ČLR a výpočty cenového podbízení nebyly vzneseny žádné jiné připomínky, potvrzuje se 113. až 117. bod odůvodnění prozatímního nařízení s výše uvedenými změnami.
5. Hospodářská situace výrobního odvětví Unie
5.1. Obecně
(177)
Některé strany zpochybnily celkovou spolehlivost makroekonomických ukazatelů újmy, které Komise použila pro účely tohoto šetření. Tyto strany tvrdily, že se tendence zjištěné u řady těchto ukazatelů liší od tendencí u týchž ukazatelů, které byly zjištěny u výrobců v Unii zařazených do vzorku. Poukazovalo se zejména na výrobu v Unii, produktivitu, prodej, průměrné náklady práce a zaměstnanost.
(178)
Jak je uvedeno ve 121. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, makroekonomické ukazatele byly zjištěny ve vztahu ke všem výrobcům v Unii. Pokud jsou stejné údaje sestaveny pro jednotlivé výrobce v Unii nebo pro skupinu výrobců v Unii (tj. výrobce v Unii zařazené do vzorku), nejsou tendence nutně totožné, jelikož se při tomto srovnání nebere v úvahu například váha každé posuzované společnosti. Výsledky srovnání makroekonomických ukazatelů pro všechny výrobce v Unii a pro výrobce v Unii zařazené do vzorku nejsou proto nutně smysluplné a neumožňují vyvodit závěr, že jeden či druhý soubor údajů není spolehlivý. Při porovnání tendencí u makroekonomických ukazatelů výrobního odvětví Unie s týmiž konsolidovanými ukazateli pro výrobce v Unii zařazené do vzorku lze u řady ukazatelů, jako je výroba, výrobní kapacita, objemy prodeje, zaměstnanost a produktivita výrobního odvětví Unie mezi rokem 2011 a obdobím šetření, zaznamenat rozdíly v tendencích. U všech těchto ukazatelů vykazovali výrobci v Unii zařazení do vzorku lepší výsledky než celé výrobní odvětví Unie. Důvodem je skutečnost, že v období šetření mnoho výrobců v Unii, kteří nebyli zařazeni do vzorku, výrobu ukončilo nebo se dostalo do platební neschopnosti, což mělo tudíž negativní dopad na makroekonomický ukazatel vypočítaný na úrovni Unie. Tato tvrzení byla proto zamítnuta.
(179)
Jedna zúčastněná strana uvedla, že závěr ve 153. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, a to že analýza situace ve výrobním odvětví Unie ukázala jednoznačně klesající vývoj všech hlavních ukazatelů újmy, se zakládal na údajích, které poskytl konzultant. V této souvislosti se objasňuje, že na straně jedné makroekonomické ukazatele uvedené v tabulkách 4-a až 6-c prozatímního nařízení vycházely z údajů získaných od konzultanta, které byly pokud možno porovnány s jinými dostupnými zdroji. Na straně druhé mikroekonomické ukazatele uvedené v tabulkách 7-a až 11-c prozatímního nařízení vycházely z údajů získaných od výrobců v Unii zařazených do vzorku, které Komise ověřila na místě. Je třeba rovněž uvést, že rozhodující faktory pro stanovení újmy, která byla způsobena výrobnímu odvětví Unie, jako je úroveň ziskovosti výrobního odvětví Unie, průměrná prodejní cena v Unii a rovněž výpočty cenového podbízení, se zakládaly na údajích získaných od výrobců v Unii zařazených do vzorku a vyvážejících výrobců, které byly ověřeny na místě. Výše uvedené tvrzení bylo proto zamítnuto.
(180)
Jelikož s ohledem na obecnou metodiku posuzování hospodářské situace výrobního odvětví Unie nebyly vzneseny žádné jiné připomínky, potvrzuje se 118. až 123. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
5.2. Makroekonomické ukazatele
5.2.1. Výroba, výrobní kapacita a využití kapacity
(181)
AFASE uvedla, že stanovený objem výroby modulů, který byl uveden ve 124. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, a výrobní kapacita výrobního odvětví Unie zjištěná pro moduly a články v témže bodě odůvodnění, jsou nadhodnocené, a poskytla údaje z jiných zdrojů (tj. EPIA, IMS a BNEF), které udávaly nižší objemy.
(182)
Objem výroby uvedený ve 124. bodě odůvodnění prozatímního nařízení vycházel z informací týkajících se kotovaných i nekotovaných společností. Vývoj výroby v Unii uvedený ve 124. bodě odůvodnění prozatímního nařízení je v souladu s vývojem spotřeby v Unii uvedeným ve 108. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Naopak údaje, které ohledně objemů výroby poskytla AFASE, vykazovaly rozdílné tendence oproti spotřebě v Unii uvedené ve 108. bodě odůvodnění prozatímního nařízení a statistickým údajům o spotřebě v Unii, které zveřejnila EPIA.
(183)
Co se týká výrobní kapacity, při šetření bylo odhaleno, že zjištění uvedená ve 124. bodě odůvodnění prozatímního nařízení zahrnovala výrobní kapacity společností, které v období šetření podaly návrh na zahájení insolvenčního řízení nebo ukončily výrobu, přičemž své výrobní závody a stroje neprodaly, a mohly tudíž výrobu velmi rychle obnovit. Jak je uvedeno ve 182. bodě odůvodnění, číselné údaje ve 124. bodě odůvodnění prozatímního nařízení zahrnovaly rovněž údaje od nekotovaných společností.
(184)
Jak je zmíněno výše ve 137. bodě odůvodnění, údaje, které poskytl nezávislý konzultant, byly ověřeny a bylo shledáno, že jsou přiměřeně přesné. Na základě výše uvedených skutečností se neusuzovalo, že údaje poskytnuté AFASE, které vycházely z jiných dostupných zdrojů, jsou nutně v rozporu s prozatímními zjištěními.
(185)
Přijetí údajů, které poskytla AFASE, by každopádně nemělo dopad na celkové zjištění, že výrobnímu odvětví Unie byla způsobena podstatná újma, jelikož negativní trend těchto ukazatelů, tj. výroba v Unii a výrobní kapacita v Unii, by byl ještě výraznější.
(186)
Jeden spolupracující dovozce, který není ve spojení, uvedl, že objem výroby, výrobní kapacita a využití kapacity měly být zjištěny pouze na základě údajů výrobců v Unii, kteří byli zařazeni do vzorku. Jelikož se však jedná o makroekonomické ukazatele, musí být stanoveny na úrovni všech výrobců v Unii, aby poskytovaly smysluplnou a úplnou představu o situaci výrobního odvětví Unie. Toto tvrzení bylo proto zamítnuto.
(187)
Po poskytnutí konečných informací jedna strana požádala, aby Komise objasnila, jak konzultant vypočítal roční výrobu v Unii. Jiná strana Komisi požádala, aby blíže vysvětlila srovnání různých dostupných údajů týkajících se celkové výrobní kapacity v Unii. Jiná strana navrhla, aby byly údaje o celkové výrobě v Unii a výrobní kapacitě získány od výrobců v Unii zařazených do vzorku, jelikož to by poskytlo spolehlivější výsledek. V této souvislosti bylo uvedeno, že veřejně dostupné údaje nejsou přesné kvůli důvěrné povaze těchto údajů a že kterékoli výzkumné středisko nebo konzultant musí svou analýzu založit na řadě odhadů a předpokladů.
(188)
Objasňuje se, že roční výroba v Unii byla vypočítána na základě údajů, které konzultantovi nahlásili výrobci v Unii. Pokud nebylo možné získat pro konkrétní rok údaje o roční výrobě určitého výrobce v Unii, byla tato odhadnuta použitím míry využití kapacity v předchozím roce na novou výrobní kapacitu v daném roce. Orgány rovněž porovnaly údaje, které získal konzultant, s údaji uvedenými v odpovědích výrobního odvětví Unie na dotazníky ke stanovení reprezentativnosti před zahájením řízení. Oboje údaje byly podobné.
(189)
Co se týká žádosti o bližší vysvětlení srovnání různých dostupných údajů o výrobní kapacitě v Unii, podotýká se, že tyto informace již byly poskytnuty ve spise, který byl zúčastněným stranám k dispozici pro kontrolu. Tato žádost byla proto zamítnuta.
(190)
Výroba v Unii a výrobní kapacita představují makroekonomické ukazatele, a musí být proto stanoveny na úrovni celého výrobního odvětví Unie, nikoli na úrovni výrobců v Unii, kteří byli zařazeni do vzorku.
(191)
Po poskytnutí konečných informací jedna strana tvrdila, že metodika použitá ke sběru údajů o výrobě (především pohovory a návštěvy výrobních závodů) neumožňuje dospět ke spolehlivým výsledkům, jelikož kvůli důvěrné povaze těchto údajů se je společnosti zdráhají zveřejnit. Tuto metodiku nelze proto považovat za přiměřenou. To údajně potvrzuje skutečnost, že ačkoli konzultant využil mnohem vyšší počet výrobců v Unii, než je počet, který Komise vzala v úvahu při zkoumání reprezentativnosti v počáteční fázi, celkový objem výroby zjištěný konzultantem je nižší než celkový objem výroby stanovený Komisí pro účely přezkumu reprezentativnosti. Tato strana dále tvrdila, že informace týkající se tohoto ukazatele újmy nelze proto považovat za skutečné důkazy ve smyslu čl. 3 odst. 2 základního nařízení.
(192)
Za prvé se objasňuje, že počet výrobců, které vzal v úvahu na straně jedné konzultant a na straně druhé Komise, byl velkou měrou stejný, a tvrzení, že výsledky nejsou konzistentní, bylo proto třeba zamítnout. Dále se připomíná, že údaje shromážděné konzultantem byly pokud možno porovnány s jinými zdroji a bylo zjištěno, že odhady jsou dostatečně spolehlivé. Potvrzuje se proto, že údaje o výrobě, které poskytl konzultant, se považovaly za skutečné důkazy ve smyslu čl. 3 odst. 2 základního nařízení.
(193)
Jelikož s ohledem na výrobu, výrobní kapacitu a využití kapacity nebyly vzneseny žádné jiné připomínky, potvrzuje se 124. až 128. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
5.2.2. Objem prodeje a podíl na trhu
(194)
Jedna zúčastněná strana uvedla, že podíl výrobního odvětví Unie na trhu s moduly činil v roce 2009 pouze 19 % a že pokles o 6 procentních bodů v posuzovaném období nelze považovat za újmu.
(195)
Snížení podílu na trhu o 6 procentních bodů v posuzovaném období je třeba posoudit na základě nárůstu spotřeby modulů v Unii o více než 200 % v témže období. Výrobní odvětví Unie nemohlo těžit z vyšší spotřeby; naopak, ani v situaci rostoucí spotřeby se mu nepodařilo zvýšit odpovídajícím způsobem objem prodeje a zaznamenalo úbytek podílu na trhu. Toto tvrzení je proto třeba zamítnout.
(196)
Jedna strana tvrdila, že metodika použitá ke sběru údajů o prodeji (především pohovory a návštěvy výrobních závodů) neumožnila vyvodit spolehlivé výsledky, jelikož kvůli důvěrné povaze těchto údajů se je společnosti zdráhají zveřejnit. Tuto metodiku proto nelze považovat za přiměřenou. Obdobně nelze tyto údaje považovat za skutečné důkazy ve smyslu čl. 3 odst. 2 základního nařízení. Jak bylo uvedeno výše ve 137. bodě odůvodnění, údaje, které shromáždil konzultant, byly pokud možno porovnány s jinými zdroji a bylo zjištěno, že odhady jsou dostatečně spolehlivé. Potvrzuje se proto, že údaje o prodeji, které poskytl konzultant, se považovaly za skutečný důkaz ve smyslu čl. 3 odst. 2 základního nařízení.
(197)
Jelikož s ohledem na objem prodeje výrobního odvětví Unie a jeho podíl na trhu nebyly vzneseny žádné jiné připomínky, potvrzuje se 129. až 131. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
5.2.3. Zaměstnanost a produktivita
(198)
Po poskytnutí konečných informací jedna strana uvedla, že metodika použitá ke zjištění celkové zaměstnanosti v Unii v posuzovaném období nebyla správná. Tato strana tvrdila, že pokud nebyly pro určitého výrobce v Unii k dispozici údaje o míře zaměstnanosti, byla místo toho vzata v úvahu průměrná zaměstnanost u těch výrobců v Unii, pro něž byly tyto údaje dostupné. To bylo třeba zamítnout, jelikož metodika použitá ke stanovení celkové zaměstnanosti byla jiná, tj. v případě, že pro určitého výrobce v Unii nebyly k dispozici údaje o zaměstnanosti, byl tento údaj odhadnut na základě údajů téže společnosti z předchozího roku nebo předchozích let. Jak je uvedeno výše ve 137. bodě odůvodnění, tato metodika byla ověřena a shledána jako přiměřená. Tvrzení bylo proto zamítnuto.
(199)
Jelikož s ohledem na zaměstnanost ve výrobním odvětví Unie a jeho produktivitu nebyly vzneseny žádné připomínky, potvrzuje se 132. až 134. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
5.2.4. Velikost dumpingového rozpětí a překonání účinků dřívějšího dumpingu
(200)
Jelikož v této souvislosti nebyly vzneseny žádné připomínky, potvrzuje se 135. a 136. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
5.3. Mikroekonomické ukazatele
5.3.1. Ceny a faktory ovlivňující ceny
(201)
Jedna zúčastněná strana zpochybnila zjištění, že pokles průměrných prodejních cen měl zničující účinek na ziskovost výrobního odvětví Unie. Tato strana uvedla, že se ve stejné míře snižovaly i průměrné náklady výrobního odvětví Unie, a proto je pokles ceny přirozený. Jak je však popsáno ve 138. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, při šetření bylo zjištěno, že se prodejní cena výrobního odvětví Unie snížila více než průměrné výrobní náklady, a tento pokles nákladů se proto nepromítl do ziskovosti výrobního odvětví Unie. Potvrzuje se proto, že snížení prodejní ceny výrobního odvětví Unie mělo zničující účinek na ziskovost výrobního odvětví Unie, a tvrzení v tomto ohledu byla zamítnuta.
(202)
Jiná strana zpochybnila závěr uvedený ve 138. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, že ceny byly v období šetření na neudržitelné úrovni, a tvrdila, že o tom musí rozhodnout tržní síly. Stejná strana vznesla námitky rovněž proti závěru uvedenému v témže bodě odůvodnění, a to že výrobní odvětví Unie nemohlo mít prospěch z poklesu nákladů kvůli tlaku dumpingového dovozu na ceny. V této souvislosti orgány podotýkají toto: „neudržitelná úroveň“ poukazuje na skutečnost, že výrobní odvětví Unie prodávalo se ztrátou, a nemohlo proto z dlouhodobého hlediska přežít. Otázka, zda je úroveň cen udržitelná, je proto pouze otázkou vztahu mezi výrobními náklady a cenami. Tvrzení „nemohlo mít prospěch z poklesu nákladů“ odkazuje na skutečnost, že náklady klesaly pomaleji než ceny. Obě tato tvrzení jsou ve 138. bodě odůvodnění prozatímního nařízení doložena důkazy. Toto tvrzení bylo proto nutno zamítnout.
(203)
Jelikož s ohledem na průměrné prodejní ceny výrobního odvětví Unie nebyly vzneseny žádné jiné připomínky, potvrzuje se 137. a 138. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
5.3.2. Náklady práce
(204)
Tatáž zúčastněná strana uvedla, že v rozporu s tím, co bylo uvedeno ve 140. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, neexistovala v posuzovaném období žádná inflace, a celkové zvýšení nákladů práce proto nemohlo být způsobeno tímto činitelem.
(205)
V rozporu s tím, co tvrdila dotčená strana, šetření odhalilo, že v posuzovaném období došlo k inflaci a že růst nákladů práce omezený na moduly lze vysvětlit inflací a zvýšením produktivity.
(206)
Jedna zúčastněná strana tvrdila, že újma byla výrobnímu odvětví Unie způsobena růstem nákladů práce a současným snižováním produktivity. Za prvé je však třeba uvést, že náklady práce byly v případě článků stálé, zatímco produktivita vzrostla u článků i modulů. Zvýšení nákladů u modulů lze proto vysvětlit vyšší produktivitou. Šetření mimoto ukázalo, že náklady práce nepředstavují významnou část výrobních nákladů, jak již bylo uvedeno ve 203. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Tento argument proto bylo nutno zamítnout.
(207)
Na tomto základě se potvrzují zjištění uvedená ve 139. a 140. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
5.3.3. Zásoby
(208)
Jedna zúčastněná strana uvedla, že zvýšení stavu zásob v posuzovaném období jako procentního podílu celkové výroby není významné, a nelze ho proto pokládat za důkaz újmy. Tato strana dále tvrdila, že uvedení hodnot týkajících se stavu zásob ve 141. bodě odůvodnění prozatímního nařízení je zavádějící, jelikož zásoby jsou na rozdíl od objemu výroby výrobního odvětví Unie vyjádřeny v kW místo v MW.
(209)
V tomto ohledu se připomíná, že se 143. bod odůvodnění prozatímního nařízení změní a měl by znít „… Růst zásob obdobného výrobku v průběhu posuzovaného období není významným faktorem pro stanovení, zda byla výrobnímu odvětví Unie způsobena podstatná újma“. Výskyt administrativní chyby je zřejmý z předchozí věty, v níž se vyvozuje závěr, že výrobci v Unii měli tendenci udržovat pouze omezené zásoby obdobného výrobku a vyrábět na základě objednávek.
(210)
Skutečnost, zda jsou zásoby vyjádřeny v kW nebo v MW, se při zjišťování, zda byla výrobnímu odvětví Unie způsobena podstatná újma, nepovažovala za důležitou.
(211)
Po poskytnutí konečných informací několik stran uvedlo, že by zásoby měly být stanoveny pro celé výrobní odvětví Unie a že údaje pouze deseti výrobců v Unii nejsou reprezentativní. Objasňuje se, že se zásoby považují za mikroekonomický ukazatel, a měly by být proto stanoveny na základě informací získaných pro jednotlivé společnosti, v tomto případě od vzorku výrobců v Unii, který se považoval za reprezentativní pro celé výrobní odvětví Unie. Výše uvedené tvrzení bylo proto zamítnuto.
(212)
Jelikož s ohledem na zásoby nebyly vzneseny žádné jiné připomínky, potvrzuje se 141. až 143. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
5.3.4. Ziskovost, peněžní tok, investice a návratnost investic a schopnost získat kapitál
(213)
Na základě připomínky jedné zúčastněné strany se objasňuje, že tvrzení, že vývoj peněžního toku sledoval mezi rokem 2009 a obdobím šetření „narůstající negativní trend“, které je uvedeno ve 148. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, nebylo správné, jelikož peněžní tok u modulů se sice mezi rokem 2009 a 2010 snížil, v roce 2011 však rostl a poté se v období šetření opět snížil.
(214)
Tatáž strana tvrdila, že údaje o investicích uvedené ve 149. bodě odůvodnění prozatímního nařízení jsou příliš nízké v porovnání s výrobní kapacitou výrobního odvětví Unie, která byla uvedena ve 124. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. K doložení tohoto tvrzení tato strana uvedla, že ví o investicích, které uskutečnil jeden výrobce v Unii s cílem zvýšit kapacitu a jejichž náklady byly mnohem vyšší. Dotčená strana vyvodila závěr, že zjištěná výrobní kapacita výrobního odvětví Unie musí být proto nadhodnocena. Podotýká se, že toto tvrzení nebylo doloženo žádnými důkazy, zejména co se týká investic, které uskutečnil dotyčný výrobce v Unii. Údaje o investicích uvedené v prozatímním nařízení naopak vycházely ze skutečných a ověřených informací od výrobců v Unii zařazených do vzorku. Je třeba uvést, že toto tvrzení bylo založeno rovněž na srovnání celkových investic výrobců v Unii zařazených do vzorku s celkovou výrobní kapacitou celého výrobního odvětví Unie, což nelze považovat za vhodný základ pro srovnání, jelikož nebyly vzaty v úvahu veškeré investice celého výrobního odvětví Unie. Toto tvrzení proto bylo třeba zamítnout.
(215)
Jelikož s ohledem na ziskovost, peněžní tok, investice a návratnost investic a schopnost získat kapitál nebyly vzneseny žádné jiné připomínky, potvrzuje se 144. až 152. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
5.4. Závěry
(216)
S ohledem na výše uvedené skutečnosti se potvrzují závěry ve 153. až 158. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, tj. že výrobnímu odvětví Unie byla způsobena podstatná újma ve smyslu č. 3 odst. 5 základního nařízení.
E. PŘÍČINNÉ SOUVISLOSTI
1. Úvod
(217)
Po poskytnutí prozatímních informací řada zúčastněných stran uvedla, že v rámci provedené analýzy příčinných souvislostí nebyly škodlivé účinky dumpingového dovozu vyčísleny, odděleny a rozlišeny od účinků jiných známých činitelů, které současně působily újmu výrobnímu odvětví Unie. Mimoto bylo uvedeno, že Komise neprovedla společnou analýzu všech těchto jiných známých činitelů.
(218)
V reakci na toto tvrzení je třeba uvést, že Komise v souladu s ustálenou praxí nejprve ověřila, zda existuje příčinná souvislost mezi dumpingovým dovozem a újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie, a za druhé zkoumala, zda jiné známé činitele narušily zjištěnou příčinnou souvislost mezi podstatnou újmou, která byla způsobena výrobnímu odvětví Unie, a dumpingovým dovozem. V rámci této analýzy byly účinky jiných známých činitelů na situaci výrobního odvětví Unie posouzeny, rozlišeny a odděleny od škodlivých účinků dumpingového dovozu, aby bylo zajištěno, že jakákoliv újma způsobená těmito jinými činiteli není přičítána dumpingovému dovozu. Bylo zjištěno, že žádný z těchto činitelů neměl na situaci výrobního odvětví významný dopad (pokud vůbec nějaký), který by mohl změnit skutečnost, že posuzovanou podstatnou újmu je nutno přičíst dumpingovému dovozu. Z těchto důvodů bylo tvrzení zamítnuto.
(219)
Po poskytnutí konečných informací řada zúčastněných stran výše uvedená tvrzení zopakovala. V tomto ohledu se uvádělo, že Komise měla prostřednictvím odůvodněného a přiměřeného vysvětlení jednoznačně uvést, že újma způsobená jinými činiteli než dumpingovým dovozem není přičítána tomuto dovozu.
(220)
V tomto šetření byl po přezkoumání všech skutečností vyvozen závěr, že podstatnou újmu výrobnímu odvětví Unie způsobil samotný dumpingový dovoz. V tomto ohledu se uvádí, že vyčíslení účinků jiných známých činitelů nebylo možné, a proto bylo provedeno kvalitativní hodnocení, jak je uvedeno ve 164. až 222. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Závěrem bylo potvrzeno, že podstatnou újmu výrobnímu odvětví Unie způsobil dumpingový dovoz. Usuzovalo se, že účinky jiných činitelů na negativní vývoj výrobního odvětví Unie byly omezené. Je třeba uvést, že podle čl. 3 odst. 6 a 7 základního nařízení není uložena žádná povinnost, pokud jde o formu analýzy přičtení a nepřičtení újmy, kterou je nutno provést. Podle čl. 3 odst. 6 a 7 základního nařízení je naopak nutno tuto analýzu provést tak, aby bylo možno oddělit a rozlišit škodlivé účinky dumpingového dovozu od škodlivých účinků způsobených jinými činiteli. Při šetření nebyly nalezeny žádné důkazy, že všechny jiné známé činitele, které mohly přispět ke způsobené újmě, a to společně nebo samostatně, narušily příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem a podstatnou újmou, která byla způsobena výrobnímu odvětví Unie. Vzhledem k výše uvedené analýze bylo potvrzeno, že jiné známé činitele nebyly takové, aby mohly změnit zjištění, že podstatnou újmu, která byla způsobena výrobnímu odvětví Unie, je nutno přičíst dumpingovému dovozu. Z těchto důvodů byla výše uvedená tvrzení zamítnuta.
(221)
Po poskytnutí prozatímních informací vznesly některé zúčastněné strany námitky proti zjištění uvedenému ve 160. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Tyto strany zopakovaly, že podmínky na trhu výrobku, který je předmětem šetření, jsou v jednotlivých členských státech různé, a že by proto analýza příčinných souvislostí měla být provedena na úrovni každého členského státu odděleně. Tyto strany mimoto uvedly, že mezi členskými státy existují rozdíly, pokud jde o vnitrostátní režimy podpory, míru slunečního záření a cenu elektrické energie (včetně regulačních poplatků), a že na každém trhu existují různé tržní segmenty (zařízení pro obytné budovy s výkonem nižším než 40 kW, komerční a průmyslová zařízení s výkonem mezi 40 kW a 1 MW a zařízení pro veřejné služby s výkonem mezi 1 MW a 10 MW). Tato strana tvrdila, že vzhledem k těmto skutečnostem by měla být analýza příčinných souvislostí provedena odděleně pro každý členský stát na straně jedné a pro segment velkých zařízení a pro segment zařízení pro obytné budovy na straně druhé.
(222)
Po poskytnutí konečných informací některé zúčastněné strany zopakovaly své tvrzení, že analýza příčinných souvislostí měla být provedena na úrovni jednotlivých členských států, aniž by však v této souvislosti předložily další tvrzení nebo nové důkazy.
(223)
Šetření prokázalo, že prodejní a dovozní ceny jsou v celé Unii podobné. Lze proto usuzovat, že pro výrobek, který je předmětem šetření, skutečně existuje jeden trh. Šetření rovněž neodhalilo, že by výrobci v jednotlivých členských státech nebo regionech soustředili své činnosti na tento zvláštní trh nebo že by se dumpingový dovoz soustředil v jednom členském státě nebo regionu. Žádná ze zúčastněných stran mimoto neuvedla, že dumping a újmu je třeba analyzovat na úrovni jednotlivých členských států, což by však bylo předpokladem pro provedení analýzy příčinných souvislostí pro každý stát zvlášť. Při šetření nebyly nalezeny žádné důkazy, že by toto představovalo vhodný přístup, zejména vzhledem ke skutečnosti, že v celé Unii existují podobné ceny posuzovaného výrobku na úrovni Unie. Mimoto se podotýká, že se míra slunečního záření může lišit i v jednotlivých regionech v témže členském státě, jižní Francie má například větší míru slunečního záření než severní Francie, nebo jednotlivé regiony jednoho členského státu mohou mít rozdílné režimy podpory (např. Belgie), a že se tudíž dopad těchto činitelů na poptávku může lišit mezi jednotlivými regiony téhož členského státu. Rozdíly v právních rámcích jednotlivých členských států a/nebo regionů a rozdíly v podmínkách, jako je míra slunečního záření, však nemohou odůvodnit samostatnou analýzu příčinných souvislostí, a tudíž samostatnou analýzu újmy a dumpingu. Tato tvrzení bylo proto nutno zamítnout.
(224)
Jiná zúčastněná strana uvedla, že ačkoli jsou jiné činitele důležité, při stanovení poptávky jsou hlavním faktorem vnitrostátní režimy podpory. Tatáž strana zpochybnila rovněž to, že v některých oblastech již bylo dosaženo cenové parity, a tvrdila, že ceny modulů od období šetření vzrostly, zatímco ceny elektřiny klesly. Tato strana dále uvedla, že přinejmenším v určitých členských státech neumožňují regulační, hospodářské a technické podmínky zapojení do elektrické sítě, a že v případě těchto členských států není proto podstatné, zda bylo dosaženo cenové parity. Tato strana však k doložení výše uvedených tvrzení neposkytla žádné důkazy. Výše uvedená tvrzení každopádně potvrzují, že se situace s ohledem na vnitrostátní režimy podpory i cenovou paritu může mezi jednotlivými členskými státy do jisté míry lišit. Žádné z poskytnutých informací však nebyly takové, aby prokazovaly, že je odůvodněná analýza, která je provedena odděleně pro každý členský stát.
(225)
Po poskytnutí konečných informací tatáž zúčastněná strana tvrzení zopakovala a poskytla určité informace, které údajně prokazují rozdílné podmínky na trhu v jednotlivých členských státech a segmentech. Poskytnuté informace však nebylo možno pokládat za přesvědčivé, jelikož sestávaly z powerpointové prezentace bez jakýchkoli podpůrných důkazů, a tudíž neprokazovaly, že je odůvodněná analýza zvlášť pro každý členský stát. Tvrzení této strany bylo proto zamítnuto.
(226)
Na tomto základě byl vyvozen závěr, že by analýza příčinných souvislostí provedená odděleně pro jednotlivé členské státy a/nebo regiony a segmenty neodpovídala tržní realitě. Jelikož v tomto ohledu nebyly vzneseny žádné jiné připomínky, potvrzují se zjištění uvedená ve 159. a 160. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
(227)
Čínská vláda tvrdila, že Komise provedla analýzu příčinných souvislostí nekonzistentně, jelikož analýza újmy byla provedena zvlášť pro moduly a články, zatímco analýza příčinných souvislostí mezi typy výrobků nerozlišovala. V této souvislosti se podotýká, že ačkoli byly ukazatele újmy uvedeny zvlášť pro každý typ výrobku, závěry, k nimž se dospělo u každého ukazatele, se týkají celého výrobku, který je předmětem šetření. Připomíná se rovněž, že moduly a články jsou jediným výrobkem, a proto byla analýza příčinných souvislostí provedena na tomto základě. Tvrzení bylo proto zamítnuto.
2. Účinek dumpingového dovozu
(228)
Jedna zúčastněná strana pochybovala, zda existuje dostatečná souvislost mezi dumpingovým dovozem dotčeného výrobku z ČLR a podstatnou újmou, která byla způsobena výrobnímu odvětví Unie. Uvádělo se, že to dokládá na straně jedné skutečnost, že mezi roky 2009 a 2010 významně vzrostlo ziskové rozpětí výrobního odvětví Unie u článků (ze ztráty na zisk ve výši 12 %), zatímco v témže období byla cena čínského dovozu o 36 % nižší než ceny výrobního odvětví Unie a podíl tohoto dovozu na trhu se zdvojnásobil. Na straně druhé se podíl čínského dovozu na trhu mezi roky 2010 a 2011 zvýšil pouze o 6 procentních bodů, ačkoli spotřeba v témže období vzrostla mnohem více, přičemž výrobní odvětví Unie přesto zaznamenalo úbytek ve výši 36 %. Tato strana rovněž tvrdila, že v období šetření se dovoz článků z jiné třetí země uskutečnil na stejné cenové úrovni jako v případě čínského dovozu, získal však větší podíl na trhu, který odpovídá úbytku podílu výrobního odvětví Unie na trhu.
(229)
Šetření ukázalo, že podíl čínského dovozu na trhu u všech typů výrobků během posuzovaného období neustále rostl (17 procentních bodů u modulů, 17 procentních bodů u článků). Dumpingový dovoz z ČLR vzrostl o více než 300 % u modulů a o 482 % u článků. Současně docházelo ke značnému a neustálému snižování čínských dovozních cen (v posuzovaném období 64 % u modulů a 42 % u článků) a v období šetření byly tyto ceny podstatně nižší než ceny výrobního odvětví Unie. Výrobní odvětví Unie současně přišlo v posuzovaném období o podíl na trhu a (jak je popsáno ve 153. a 154. bodě odůvodnění prozatímního nařízení) všechny hlavní ukazatele újmy vykazovaly klesající vývoj. Potvrzuje se proto, že existuje jednoznačná časová souvislost mezi nárůstem dumpingového dovozu a ztrátou podílu výrobního odvětví Unie na trhu.
(230)
Jak je uvedeno ve 161. a 162. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, tato časová souvislost byla zjištěna u všech typů výrobků zvlášť. Analýza dopadu dovozu na ziskové rozpětí výrobního odvětví Unie provedená odděleně pro každý rok posuzovaného období nevede k smysluplným výsledkům, jelikož existenci dumpingu a podstatné újmy, jakož i příčinnou souvislost mezi nimi není třeba zjistit pro každý rok zvlášť. Souvislost mezi dumpingovým dovozem a podstatnou újmou je dostatečně prokázána analýzou vývoje v celém posuzovaném období.
(231)
Uvádí se rovněž, že ziskovost výrobního odvětví Unie je jedním z faktorů zmíněných v čl. 3 odst. 5 základního nařízení, který by měl být ověřen při zkoumání dopadu dumpingového dovozu na situaci výrobního odvětví Unie. Skutečnost, že výrobní odvětví Unie bylo v určitém roce ziskové, nutně neznamená, že mu nebyla způsobena podstatná újma. Ztráta podílu výrobního odvětví Unie na trhu nemusí mimoto přesně odpovídat nárůstu podílu dumpingového dovozu na trhu, aby byla zjištěna příčinná souvislost mezi újmou a dumpingovým dovozem. Jiné činitele (např. dovoz z jiných třetích zemí nebo vývoj spotřeby), které mohly mít dopad na újmu způsobenou výrobnímu odvětví Unie, byly přezkoumány a posouzeny zvlášť ve 164. až 224. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
(232)
Časová shoda mezi rostoucím dumpingovým dovozem ve značném množství, jehož ceny byly nižší než ceny výrobního odvětví Unie, a stále nejistější situací výrobního odvětví Unie je v daném případě jasným ukazatelem příčinné souvislosti, jak je uvedeno ve 161. až 163. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Tvrzení týkající se nedostatečné souvislosti mezi dumpingovým dovozem a podstatnou újmou, která byla způsobena výrobnímu odvětví Unie, byla proto zamítnuta.
(233)
Po poskytnutí konečných informací stejná zúčastněná strana i nadále zpochybňovala analýzu příčinných souvislostí, jelikož ziskovost výrobního odvětví Unie nebyla analyzována konkrétně pro určité roky (zejména rok 2010), nýbrž za celé posuzované období.
(234)
V této souvislosti je třeba uvést, že ohledně příčinné souvislosti nelze vyvodit platné závěry vyčleněním jednoho konkrétního roku z posuzovaného období a přitom současně nebrat v potaz vývoj výrobního odvětví Unie během celého posuzovaného období a jeho souvislost s vývojem dumpingového dovozu. Tato analýza může vést pouze k částečné představě a nelze z ní vyvodit spolehlivé závěry. Míra ziskovosti, která ovlivnila rovněž jiné finanční ukazatele, jichž výrobní odvětví Unie dosáhlo v roce 2010, byla vysoká kvůli obzvláště velkému skoku ve spotřebě v Unii, který byl způsoben velmi štědrými režimy podpory, což výrobnímu odvětví Unie umožnilo dosáhnout v témže roce největšího zlepšení prodeje, jež však bylo pouze dočasné a každopádně nebylo u tohoto typu výrobního odvětví udržitelné. Toto tvrzení bylo proto nutno zamítnout.
(235)
Jelikož s ohledem na účinek dumpingového dovozu nebyly vzneseny žádné další připomínky, potvrzují se zjištění uvedená ve 159. až 163. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
3. Účinek jiných činitelů
3.1. Dovoz z jiných třetích zemí
(236)
Řada zúčastněných stran podala po poskytnutí prozatímních informací připomínky k zjištěním, která se týkala dovozu z jiných třetích zemí, a zopakovala je i po poskytnutí konečných informací. Tyto strany však nepředložily žádné nové informace a podpůrné důkazy, které by mohly změnit příslušná prozatímní zjištění.
(237)
Tyto strany vyzdvihovaly zejména objem dovozu článků z Tchaj-wanu. Absolutní objem dovozu dotčeného výrobku z Tchaj-wanu (1 132 MW) však představuje pouze velmi malý podíl (méně než 5 %) v porovnání s celkovou spotřebou v Unii (21 559 MW) a dovozem z ČLR (15 005 MW). Dovoz z Tchaj-wanu proto přispěl pouze okrajově (pokud vůbec) k újmě, která byla způsobena výrobnímu odvětví Unie, a nenarušuje příčinnou souvislost.
(238)
Jelikož s ohledem na dovoz z jiných třetích zemí nebyly vzneseny žádné připomínky, potvrzují se zjištění uvedená ve 164. až 167. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
3.2. Vývoj spotřeby v Unii
(239)
Jedna zúčastněná strana uvedla, že Komise neanalyzovala dopad vývoje spotřeby. V této souvislosti se uvádělo, že dovoz z ČLR nepokrývá celý nárůst spotřeby, a že ačkoli v případě modulů přišlo výrobní odvětví Unie mezi rokem 2009 a 2010 o podíl na trhu, v témže období se jeho ziskovost zvýšila. Uvádělo se rovněž, že v roce 2009, kdy měl dovoz článků z ČLR podíl na trhu ve výši pouze 8 %, zaznamenalo výrobní odvětví Unie 8 % ztrátu.
(240)
Jak je uvedeno ve 168. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, i přes pokles spotřeby v Unii v období šetření si dumpingový dovoz z ČLR během posuzovaného období svůj podíl na trhu udržel (moduly), nebo ho zvýšil (články) na úkor výrobního odvětví Unie. Nelze proto učinit závěr, že pokles spotřeby byl takový, aby narušil příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem a újmou, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie. Šetření mimoto ukázalo, že kapacita výrobního odvětví Unie byla každopádně mnohem nižší než úroveň spotřeby, klesající spotřeba v období šetření proto nemohla mít dopad na újmu, která byla způsobena výrobnímu odvětví Unie. Toto tvrzení bylo proto zamítnuto.
(241)
Jiná zúčastněná strana pochybovala, zda v případě neexistence vnitrostátních režimů podpory bude v Unii i nadále existovat poptávka. Tato strana tvrdila, že mezi poptávkou a režimy podpory existuje souvislost a že bez těchto režimů nebudou projekty v odvětví fotovoltaiky ziskové, a proto zanikne rovněž poptávka po solárních panelech.
(242)
Jak je uvedeno ve 169. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, během šetření byly získány určité údaje, že i v případě neexistence režimů podpory v Unii existovala poptávka a že bude existovat i nadále. Tato strana neposkytla žádné důkazy, které by mohly tato zjištění zpochybnit. Jelikož v tomto ohledu nebyly poskytnuty žádné nové informace, potvrzují se zjištění uvedená ve 169. bodě odůvodnění prozatímního nařízení a tvrzení v tomto ohledu bylo zamítnuto.
(243)
Po poskytnutí konečných informací čínská vláda uvedla, že skutečnost, že kapacita výrobního odvětví Unie každopádně neuspokojovala poptávku v Unii, není důležitá, jelikož se objem prodeje modulů uskutečněný výrobním odvětví Unie snižoval v souladu se spotřebou, a zopakovala, že újmu výrobnímu odvětví Unie způsobil pokles spotřeby mezi rokem 2011 a obdobím šetření. Ačkoli se mezi rokem 2011 a obdobím šetření spotřeba v Unii skutečně snížila a objem prodeje modulů vykazoval podobnou klesající tendenci, je třeba toto posoudit ve vztahu k vývoji čínských dumpingových cen, které byly podstatně nižší než ceny výrobního odvětví Unie, a nutily tudíž výrobní odvětví Unie prodávat se ztrátou. V této souvislosti se připomíná, že (jak je uvedeno ve 111. bodě odůvodnění prozatímního nařízení) si dumpingový dovoz z ČLR svůj podíl na trhu udržel (moduly), nebo ho zvýšil (články) v době, kdy spotřeba klesala. Současně se významně snížily ceny čínského dovozu a byly podstatně nižší než prodejní ceny výrobního odvětví Unie. Toto tvrzení bylo proto zamítnuto.
(244)
Jelikož ohledně vývoje spotřeby v Unii nebyly vzneseny žádné další připomínky, potvrzují se zjištění uvedená ve 168. a 169. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
3.3. Zaručené výkupní ceny jako hlavní příklad režimů podpory
(245)
Po poskytnutí prozatímních informací několik stran zopakovalo, že příčina újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie souvisí s vývojem zaručených výkupních cen. Tyto strany tvrdily, že vývoj zaručených výkupních cen vyvíjel silný tlak na snižování cen, a tudíž na ziskovost výrobního odvětví Unie. Jedna zúčastněná strana uvedla, že byl posouzen pouze dopad vývoje zaručených výkupních cen na poptávku, zatímco měl být analyzován rovněž dopad na ceny. V téže souvislosti několik zúčastněných stran uvedlo, že většina členských států významně snížila ceny již v roce 2010, což vyvíjelo tlak na snižování cen modulů.
(246)
S ohledem na toto tvrzení je třeba uvést, že členské státy snižovaly zaručené výkupní ceny v různé době a různou rychlostí a že vyvození obecné představy pro celou Unii je poměrně obtížné. Bez ohledu na okamžik, kdy výše zaručených výkupních cen dosáhly velmi nízkých úrovní, nelze významný pokles cen a ziskovosti výrobního odvětví Unie v posuzovaném období vysvětlit výhradně nebo převážně snižováním zaručených výkupních cen. Za prvé, podle informací získaných pro Německo a Itálii, které v roce 2011 společně představovaly přibližně 75 % trhu Unie, byl pokles průměrných prodejních cen výraznější než snížení zaručených výkupních cen v období šetření. Za druhé, shromážděné důkazy prokazují, že u některých zemí, jako je Itálie, i v situaci velmi štědrých zaručených výkupních cen muselo výrobní odvětví Unie významně snížit své ceny. Během období šetření museli výrobci v Unii prodávat za ceny nižší, než byly jejich výrobní náklady, přičemž hlavní příčinou byla skutečnost, že čínští vyvážející výrobci měli na trhu Unie 80 % podíl, a mohli tudíž ovlivňovat mechanismus stanovování cen.
(247)
Při šetření bylo rovněž zjištěno, že až do roku 2011 vedly vyšší zaručené výkupní ceny společně s klesajícími cenami modulů v Unii k tomu, že investice do solární energie byly pro investory mimořádně přitažlivé a zajišťovaly velmi vysokou návratnost. To mělo za následek vysoký počet investic, a tudíž i vysokou poptávku po solárních panelech. V důsledku rostoucí poptávky významně vzrostla celková výše vyplacených zaručených výkupních cen a většina členských států revidovala stávající režimy zaručených výkupních cen a ceny snížila s cílem zamezit mimo jiné růstu nákladů na elektřinu. To ukazuje, že snižování zaručených výkupních cen mohlo být rovněž výsledkem klesajících cen, a nikoli naopak.
(248)
Po poskytnutí konečných informací jedna strana uvedla, že mezi výše uvedeným 246. bodem odůvodnění, že posouzení poptávky pro celou Unii je obtížné, a 223. bodem odůvodnění, v němž se uvádí, že by analýza příčinných souvislostí pro každý členský stát zvlášť nevedla k smysluplným výsledkům, existuje rozpor. V této souvislosti se objasňuje, že v hodnocení ve výše uvedeném 246. bodě odůvodnění se odkazuje na potíže při získání celkové představy o vývoji zaručených výkupních cen pro celou Unii, a nikoli o poptávce v Unii, jak tvrdila zúčastněná strana. Z toho tudíž vyplývá, že mezi oběma body odůvodnění neexistuje rozpor, a tvrzení bylo proto zamítnuto.
(249)
Po poskytnutí konečných informací jedna strana tvrdila, že i v situaci vysokých zaručených výkupních cen se mohla cena modulů významně snížit kvůli technologickému vývoji, úsporám z rozsahu, nižším nákladům a rostoucí celosvětové výrobní kapacitě. S ohledem na toto tvrzení se podotýká, že získané důkazy prokazují, že italští výrobci museli své ceny snížit pod výrobní náklady i v situaci vysokých zaručených výkupních cen. Ačkoli výše uvedené faktory mohou mít skutečně dopad na průměrné náklady, nemohou vysvětlit skutečnost, proč museli výrobci v Unii své ceny snížit pod úroveň výrobních nákladů. Vyvozuje se proto závěr, že ceny do neudržitelné úrovně tlačil především dumpingový dovoz z ČLR, a toto tvrzení bylo zamítnuto.
(250)
Po poskytnutí konečných informací jedna strana uvedla, že závěr uvedený výše ve 247. bodě odůvodnění, a to že snižování zaručených výkupních cen mohlo být rovněž výsledkem klesajících cen, a nikoli naopak, není doložen žádnými důkazy.
(251)
Podotýká se, že závěry vyvozené ve 247. bodě odůvodnění vycházely z informací, které byly k dispozici během šetření, a popsaný scénář se skutečně považoval za přiměřený vzhledem okolnostem na tomto zvláštním trhu. Tvrzení bylo proto zamítnuto.
(252)
Po poskytnutí konečných informací jedna strana zopakovala, že nesouhlasí se závěrem, že tlak na snižování cen výrobců v Unii vyvíjel především dumpingový dovoz, a tvrdila, že výrobce v Unii naopak nutil snižovat ceny pokles zaručených výkupních cen. Tato strana zopakovala, že po snížení zaručených výkupních cen se ceny fotovoltaických systémů snižovaly v souladu s poklesem zaručených výkupních cen, aby náklady pro společnosti připravující projekty nevzrostly, což nakonec vyvíjelo cenový tlak na výrobce v Unii.
(253)
Jelikož k doložení těchto tvrzení nebyly předloženy žádné přesvědčivé důkazy, zachovala Komise svou analýzu a závěry uvedené ve 246. a 247. bodě odůvodnění.
(254)
Tatáž strana tvrdila, že trhy jsou ovlivněny vývojem zaručených výkupních cen, a poskytla informace prokazující počet fotovoltaických zařízení v letech 2012 a 2013 ve Spojeném království. Informacemi, které tato strana poskytla, byla publikace vlády Spojeného království, která byla založena na týdenních registracích v centrálním registru zaručených výkupních cen ve Spojeném království (Central FIT Register). Podotýká se, že se tyto informace týkaly většinou doby mimo období šetření a vztahovaly se pouze na jeden členský stát, zatímco se toto šetření zaměřovalo na situaci na celém trhu v Unii. Každopádně se nezpochybňuje, že výše zaručených výkupních cen ovlivňuje poptávku, jelikož ziskovost investic v místech s menší mírou slunečního záření závisí na výši zaručených výkupních cen. Aby se však prokázalo, že výše zaručených výkupních cen, která byla stanovena v období šetření, způsobila újmu, musely by zúčastněné strany prokázat, že by zvýšení cen výrobců v Unii na úroveň, která nezpůsobuje újmu, znamenalo, že výrobci v Unii nejsou schopni prodávat dotčený výrobek, jelikož investice do fotovoltaických systémů by při této výši cen nebyly životaschopné. Žádné takovéto důkazy nebyly předloženy. Toto tvrzení bylo proto zamítnuto.
(255)
Tvrzení, že snižování zaručených výkupních cen narušilo příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem a podstatnou újmou, která byla způsobena výrobnímu odvětví Unie, bylo proto zamítnuto.
(256)
Po poskytnutí prozatímních informací jedna strana zopakovala, že vývoj zaručených výkupních cen způsobil, že investiční příležitosti v oblasti solární energie přestaly být pro investory přitažlivé, a snížil tak i poptávku po dotčeném výrobku. Jiná strana tvrdila, že zjištění uvedené ve 173. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, tj. že i po nedávném pozastavení režimu zaručených výkupních cen se ve Španělsku nadále uskutečňují investice, nebylo správné.
(257)
Dopadem zaručených výkupních cen na poptávku se zabýval 173. bod odůvodnění prozatímního nařízení. Jelikož v tomto ohledu nebyly předloženy žádné nové argumenty, bylo výše uvedené tvrzení, že se poptávka snížila kvůli vývoji zaručených výkupních cen, zamítnuto. Co se týká investic ve Španělsku, objasňuje se, že zjištění ve 177. bodě odůvodnění prozatímního nařízení vycházela z informací, které byly získány během šetření a ověřeny při inspekci na místě. Jelikož dotčená strana neposkytla v tomto ohledu žádné nové informace nebo důkazy, bylo nutno toto tvrzení zamítnout.
(258)
Po poskytnutí prozatímních informací několik stran uvedlo, že v situaci nízkých zaručených výkupních cen byly investice do fotovoltaických projektů ekonomicky životaschopné pouze tehdy, pokud pro ně byly zajištěny levnější solární panely dovážené z ČLR. Uvádělo se proto, že podstatnou újmu výrobnímu odvětví Unie způsobilo snižování zaručených výkupních cen. Jiná strana uvedla, že výše zaručených výkupních cen ovlivňuje mechanismus stanovování cen modulů.
(259)
Je třeba zmínit, že se náklady na modul, při nichž je projekt ještě ekonomicky životaschopný, mezi jednotlivými členskými státy nebo regiony liší v závislosti na řadě faktorů, jako jsou zaručené výkupní ceny, jiné regulační pobídky, míra slunečního záření, ceny elektřiny vyráběné z konvenčních zdrojů atd.
(260)
Šetření mimoto ukázalo, že současná zařízení jsou na zaručených výkupních cenách stále méně závislá, jelikož v řadě regionů v Evropě, jako je velká část Itálie, Španělsko, Portugalsko, jižní Francie a Řecko, bylo u některých typů zařízení pravděpodobně dosaženo cenové parity.
(261)
Z výše uvedených důvodů byla tvrzení v tomto ohledu zamítnuta.
(262)
Jedna zúčastněná strana uvedla, že Komise neověřila, zda nemělo výrobní odvětví Unie předjímat, že režimy státní podpory budou náhle ukončeny nebo omezeny. K doložení tohoto tvrzení nebyly předloženy žádné informace. Je však třeba uvést, že na základě získaných údajů nic nenasvědčuje tomu, že výrobní odvětví Unie nereagovalo přiměřeně na tržní signály (tj. vývoj spotřeby) a jiné dostupné informace (tj. omezení režimů podpory). Toto tvrzení bylo proto zamítnuto.
(263)
Jedna zúčastněná strana uvedla, že snižování zaručených výkupních cen způsobilo pokles prodeje výrobního odvětví Unie, jelikož investice byly životaschopné pouze v případě nízkých čínských cen. Shromážděné důkazy ve skutečnosti prokazují pouze mírný pokles prodeje výrobního odvětví Unie v období šetření v rozporu s tím, co by se očekávalo v případě, že by fotovoltaické projekty byly životaschopné pouze s čínskými moduly. Naopak, prodej modulů výrobního odvětví Unie v roce 2011 vzrostl, načež se v období šetření mírně snížil a sledoval stejnou tendenci jako spotřeba. Toto tvrzení bylo proto zamítnuto.
(264)
Jiná zúčastněná strana tvrdila, že zjištění uvedená ve 174. a 175. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, tj. že změny zaručených výkupních cen nenarušují příčinnou souvislost, nemá skutkový ani právní základ a není v souladu s čl. 3 odst. 7 základního nařízení, jelikož Komise neposoudila úroveň újmy, která byla způsobena snižováním zaručených výkupních cen, a jelikož se domnívala, že významný pokles ceny výrobního odvětví Unie byl důsledkem pouze dumpingového čínského dovozu. Tatáž strana tvrdila, že pokles ceny modulů, článků a destiček představoval celosvětový jev, a nebyl způsoben tlakem čínského dovozu.
(265)
Pokud jde o tvrzení, že Komise neposoudila úroveň újmy, která byla způsobena snižováním zaručených výkupních cen, odkazuje se na 174., 175. a 182. bod odůvodnění prozatímního nařízení a na výše uvedený 245. až 263. bod odůvodnění, v nichž Komise vyvodila závěr, že pokles poptávky ani dopad zaručených výkupních cen na ceny Unie nebyl takový, aby narušil příčinnou souvislost mezi újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie a dumpingovým dovozem, a to bez ohledu na to, zda a v jaké míře mohly být způsobeny snižováním zaručených výkupních cen. Tvrzení, že zjištění Komise nemají skutkový základ, bylo proto zamítnuto. Co se týká tvrzení, že pokles ceny modulů a článků byl celosvětovým jevem, odkazuje se na 164. až 167. bod odůvodnění prozatímního nařízení, v nichž byly posouzeny objemy a ceny dovozu do Unie z jiných zemí než ČLR. Ačkoli ceny modulů a článků skutečně vykazují celosvětově klesající tendenci, ceny dumpingového dovozu z ČLR tuto klesající tendenci ještě zhoršily a způsobily ztráty. Na základě výše uvedených skutečností bylo toto tvrzení zamítnuto.
3.4. Jiná finanční podpora poskytovaná výrobnímu odvětví Unie
(266)
Jelikož s ohledem na jiné režimy finanční podpory poskytované výrobnímu odvětví Unie nebyly vzneseny žádné připomínky, potvrzují se zjištění uvedená ve 184. a 185. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
3.5. Nadbytečná kapacita
(267)
Jedna zúčastněná strana zopakovala své tvrzení, že příčinou podstatné újmy byla spíše nadbytečná kapacita na trhu Unie a světovém trhu celkově než dovoz z ČLR. V této souvislosti se uvádělo, že výrobní odvětví Unie příliš zvýšilo svou výrobní kapacitu, jak dokládá nízká míra využití kapacity, a proto si případnou újmu způsobilo samo. Údajným dopadem nadbytečné kapacity v Unii a na celém světě se již zabýval 185. až 190. bod odůvodnění prozatímního nařízení, a jelikož nebyly předloženy žádné nové informace, toto tvrzení bylo nutno zamítnout.
(268)
Jiná zúčastněná strana uvedla, že nadbytečná kapacita vedla k racionalizaci cen. V tomto ohledu je třeba na straně jedné uvést, že nadbytečná kapacita vedla ve skutečnosti k snížení cen výrobního odvětví Unie na minimum a jejich stlačování, které bylo v průměru vyšší než pokles výrobních nákladů. Jak je uvedeno ve 186. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, zvyšování kapacity ze strany výrobního odvětví Unie na druhou stranu sledovalo vývoj trhu a považovalo se za přiměřené. Zvýšení kapacity pro výrobu článků bylo nižší než u modulů. Dotčená strana nepředložila v této souvislosti žádné nové informace nebo důkazy, a tvrzení v tomto ohledu bylo proto nutno zamítnout.
(269)
Jiná zúčastněná strana uvedla, že příčinou újmy, která byla způsobena výrobnímu odvětví Unie, je zaměření se výrobního odvětví Unie pouze na speciální investice a neuskutečnění potřebných investic za účelem navýšení kapacity a snížení nákladů. Toto tvrzení nebylo obdobně možné potvrdit zjištěními v rámci šetření, která prokazovala, že výrobní odvětví Unie zvýšilo v posuzovaném období svou výrobní kapacitu a efektivnost (124. a 187. bod odůvodnění prozatímního nařízení). Toto tvrzení bylo proto zamítnuto.
(270)
Jedna zúčastněná strana mimoto tvrdila, že výrobní odvětví Unie zvyšovalo svou výrobní kapacitu i přes nízkou míru využití kapacity, čímž si samo způsobilo újmu. Toto tvrzení bylo založeno na porovnání tendence v oblasti investic výrobců v Unii, kteří byli zařazeni do vzorku, a tendence v oblasti využití kapacity v celém výrobním odvětví Unie, což nepředstavuje vhodný základ pro srovnání. Šetření mimoto ukázalo, že výrobní odvětví Unie nerozšiřovalo své výrobní kapacity v míře, která by přesahovala vývoj spotřeby v Unii, toto tvrzení bylo proto zamítnuto.
(271)
Ze získaných důkazů mimoto vyplývá, že prostřednictvím investic do nových strojů se výrobnímu odvětví Unie podařilo snížit výrobní náklady a stát se nákladově konkurenceschopnějším. Toto tvrzení proto muselo být zamítnuto.
(272)
Jedna zúčastněná strana tvrdila, že závěry uvedené ve 189. bodě odůvodnění prozatímního nařízení jsou v rozporu se zjištěními ve 124. a 186. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, aniž by poskytla bližší vysvětlení upřesňující povahu nebo rozsah údajných rozporů. Toto tvrzení bylo proto zamítnuto.
(273)
Po poskytnutí konečných informací některé zúčastněné strany pochybovaly, zda bylo zvyšování kapacity výrobního odvětví Unie přiměřené a sledovalo vývoj na trhu, zejména vývoj spotřeby v Unii. Co se však týká modulů, výrobní kapacita vzrostla o 106 %, zatímco spotřeba v Unii se v posuzovaném období zvýšila o 221 %, tj. více než dvojnásobně. Stejně tak v případě článků vzrostla výrobní kapacita o 39 %, zatímco spotřeba v Unii se v posuzovaném období zvýšila o 87 %. To prokazuje, že růst kapacity byl podstatně nižší než růst spotřeby, a nelze jej tudíž považovat za nepřiměřený, jelikož v Unii nikdy neexistovala nadbytečná kapacita. Analýza, zda bylo zvyšování kapacity přiměřené, by mimoto neměla být založena na meziroční analýze, nýbrž brát v úvahu tendenci během celého posuzovaného období. Zvýšení kapacity se obvykle projeví plně až po určité době od uskutečnění investic a analýza provedená pro jeden rok může vést ke zkreslené představě. Toto tvrzení bylo proto zamítnuto.
(274)
Jelikož ohledně nadbytečné kapacity výrobního odvětví Unie nebyly vzneseny žádné jiné připomínky, potvrzují se zjištění uvedená ve 185. až 190. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
3.6. Dopad cen surovin
(275)
Některé zúčastněné strany zopakovaly, že výrobní odvětví Unie (nebo přinejmenším jeho část) nemohlo využít pokles cen polykrystalického křemíku v období šetření kvůli dlouhodobým smlouvám týkajícím se surovin. S odkazem na zjištění ve 193. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, v němž se uvádí, že výrobní odvětví Unie bylo schopno znovu sjednat dlouhodobé smlouvy se svými dodavateli (včetně výrobců destiček), a mohlo proto těžit z nižších cen, tyto strany tvrdily, že sjednání nových smluv nebo ukončení dlouhodobých smluv týkajících se polykrystalického křemíku a/nebo destiček mělo za následek penále. Na podporu tohoto tvrzení předložily dotyčné strany tiskové články, v nichž se uvádělo, že někteří výrobci v Unii čelí soudním sporům nebo že ukončili své smlouvy. Určité strany poskytly informace, které údajně potvrzovaly, že dlouhodobé smlouvy nebylo možno sjednat znovu.
(276)
Polykrystalický silikon představuje hlavní surovinu pro výrobce destiček. Šetření ukázalo, že ceny polykrystalického křemíku vzrostly v roce 2008, kdy dosáhly svého vrcholu ve výši přibližně 500 USD/kg, v roce 2009 se však opět snížily na přibližně 50-55 USD/kg na konci roku 2009 a v roce 2010 a počátkem roku 2011 zaznamenaly pouze mírně stoupající tendenci. V období šetření se ceny významně snížily na 30 USD/kg (zprávy Společného výzkumného střediska o vědě a politice, zpráva o stavu odvětví fotovoltaiky pro rok 2012). Je nutno podotknout, že dopad cen polykrystalického křemíku na výrobní odvětví Unie mohl být pouze okrajový, jelikož případný účinek na náklady na výrobu článků a modulů byl v hodnotovém řetězci zmírněn. Výše zmíněné tiskové články se mimoto týkaly vývoje po období šetření, který neměl vliv na situaci dotčených výrobců v Unii během období šetření, a nelze jej proto vzít v úvahu. Tato záležitost byla po uložení prozatímních opatření blíže prověřena, a lze proto potvrdit, že se výrobnímu odvětví Unie skutečně podařilo znovu sjednat nejen ceny stanovené v dlouhodobých smlouvách, nýbrž rovněž případné smluvní penále související s těmito dlouhodobými smlouvami.
(277)
Jedna z výše uvedených zúčastněných stran rovněž tvrdila, že postačuje, že se dlouhodobé smlouvy týkaly pouze některých výrobců v Unii, a že situace celého výrobního odvětví Unie není podstatná. Tato strana uvedla, že vyšší náklady nemají nutně na všechny hospodářské subjekty stejný dopad. Toto tvrzení nebere v potaz zjištění, že pro výrobní odvětví Unie jako celek bylo zjištěno, že průměrné ceny polykrystalického křemíku nebyly v mnoha případech vyšší než tržní ceny nebo než ceny na okamžitém trhu, a proto se otázka, zda vyšší náklady ovlivňují všechny hospodářské subjekty, či jen některé z nich, nepovažovala za relevantní. Toto tvrzení bylo proto zamítnuto.
(278)
Jiná zúčastněná strana požadovala, aby Komise oddělila, rozlišila a vyčíslila účinky každého činitele, který má dopad na situaci výrobního odvětví Unie; posoudit zvlášť je třeba zejména účinek významného poklesu cen polykrystalického křemíku. V této souvislosti se uvádělo, že pokles prodejních cen způsobilo spíše snížení cen polykrystalického křemíku než cenový tlak ze strany čínského dovozu. Co se týká výrobního odvětví Unie, je třeba uvést, že se průměrné prodejní ceny snížily mnohem více než průměrné výrobní náklady, na něž mohl mít pokles cen surovin dopad. Toto tvrzení bylo proto zamítnuto.
(279)
Po poskytnutí konečných informací některé zúčastněné strany zopakovaly, že dopad nižších cen polykrystalického křemíku na náklady výrobního odvětví Unie nebyl v hodnotovém řetězci omezen nebo zmírněn, jak se usuzovalo při šetření. Jak již bylo uvedeno výše ve 276. bodě odůvodnění, polykrystalických křemík je hlavní surovinou pro výrobce destiček, proto se usuzovalo, že případný dopad na náklady na výrobu článků nebo modulů bude v hodnotovém řetězci zmírněn. Zúčastněné strany neposkytly žádné důkazy, které by mohly toto zjištění zpochybnit. Šetření mimoto prokázalo, že se snížení cen polykrystalického křemíku v posuzovaném období odrazilo v průměrných nákladech na výrobu článků a modulů výrobců v Unii zařazených do vzorku, které se snížily v podobné míře jako ceny polykrystalického křemíku. Jedna zúčastněná strana se dotázala na dopad údajného penále, které muselo výrobní odvětví Unie zaplatit kvůli novému sjednání smluv s dodavateli. V tomto ohledu nelze vyloučit, že určitý omezený počet výrobců musel v posuzovaném období případně uhradit penále za zrušení smluv týkajících se dodávek destiček.
Komise však nenašla žádné důkazy, že by toto penále mohlo mít vliv na situaci celého výrobního odvětví Unie nebo bylo reprezentativní. Takovéto důkazy neposkytla ani dotyčná zúčastněná strana. Ačkoli nelze zcela vyloučit, že penále mohlo mít určitý negativní dopad na omezený počet výrobců v Unii, celkový dopad na výrobní odvětví Unie je proto nanejvýš okrajový, a nemůže tudíž narušit příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem a újmou způsobenou celému výrobnímu odvětví Unie. Tato tvrzení bylo proto třeba zamítnout.
(280)
Jiná zúčastněná strana uvedla, že pokles prodejních cen výrobku, který je předmětem šetření, v Unii je částečně zapříčiněn snížením ceny polykrystalického křemíku. V tomto ohledu je však třeba uvést, že šetření prokázalo, že dovoz z ČLR byl dumpingový a jeho cena byla podstatně nižší než ceny výrobního odvětví Unie. Pokles cen proto překračoval snížení výrobních nákladů, které lze vysvětlit nižšími cenami surovin. Pokud by byl pokles cen pouze účinkem nižších cen surovin, nebylo by výrobní odvětví Unie nuceno snížit své prodejní ceny pod úroveň výrobních nákladů. Toto tvrzení bylo proto nutno zamítnout.
(281)
Jiná strana zopakovala, že soudní spor jednoho výrobce v Unii po skončení období šetření mohl ovlivnit situaci přinejmenším tohoto výrobce v Unii již v období šetření. Tato strana nevysvětlila, jak a nakolik tato událost, k níž došlo po období šetření, mohla mít dopad na situaci tohoto výrobce v období šetření. Stejně tak nebyly při šetření nalezeny žádné důkazy prokazující takovéto účinky. Toto tvrzení bylo proto třeba zamítnout.
(282)
Tatáž zúčastněná strana mimoto zpochybnila výše uvedená zjištění, jelikož údajně nebyly předloženy žádné důkazy. Zjištění v rámci šetření však vycházela z faktů a skutečných důkazů, jejichž verze bez důvěrných údajů byly poskytnuty všem zúčastněným stranám.
(283)
Jelikož s ohledem na dopad cen surovin nebyly vzneseny žádné jiné připomínky, potvrzují se zjištění uvedená ve 191. až 194. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
3.7. Újma, kterou si výrobní odvětví Unie způsobilo samo: dopad automatizace, velikost, úspory z rozsahu, konsolidace, inovace, nákladová efektivnost, dovoz výrobního odvětví Unie
(284)
Po poskytnutí prozatímních informací určité zúčastněné strany zopakovaly, že příčinou újmy, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie, byly nedostatečné úspory z rozsahu. Bylo zopakováno, že menší výrobci jsou oproti větším, vertikálně integrovaným výrobcům v nevýhodě, a jakoukoli újmu, kterou tito výrobci utrpěli, proto nelze přičítat dumpingovému dovozu. Jiná zúčastněná strana tvrdila, že automatizace výrobního procesu je nákladná, a že proto jsou při snižování výrobních nákladů důležitější úspory z rozsahu.
(285)
Šetření ukázalo, že ani větší a vertikálně integrované výrobní odvětví Unie nemohlo kvůli dumpingovému dovozu plně těžit z vysoké míry využití kapacity, aby dosáhlo úspor z rozsahu. Šetření každopádně neodhalilo souvislost mezi velikostí, vertikální integrací a vyšší ziskovostí, jelikož vysoký cenový tlak ze strany dumpingového dovozu tento vztah změnil. Šetření rovněž ukázalo, že na trhu, na němž byla míra využití kapacit nízká, již výhoda v podobě úspor z rozsahu neexistovala, což platí rovněž pro čínské výrobce. Tato tvrzení byla proto zamítnuta.
(286)
Jedna zúčastněná strana mimoto uvedla, že investoři a banky projekty nefinancují, je-li výrobce modulů příliš malý, jelikož větší výrobci poskytují lepší záruky a jsou „financovatelnější“. Jinými slovy, investoři a banky se zdráhají financovat fotovoltaické projekty, které využívají moduly vyráběné v Unii. Při šetření však bylo zjištěno, že případné preference investorů a bank týkající se financování čínských výrobců, kteří mají větší výrobní kapacity, jsou výsledkem narušení, které bylo na trhu Unie způsobeno dumpingovým dovozem. Jak bylo uvedeno ve 285. bodě odůvodnění, velikost výrobních linek nehraje roli, pokud je míra využití kapacity nízká. Toto tvrzení bylo proto zamítnuto.
(287)
Jedna zúčastněná strana zopakovala, že výrobní odvětví Unie má nepříznivou nákladovou strukturu v porovnání s čínskými konkurenty, jelikož ti mají nižší náklady práce, náklady na elektřinu a náklady na odpisy, a mimoto mají nejnovější vybavení. Dotyčná strana však nebyla s to poskytnout nové informace nebo podpůrné důkazy, které by mohly změnit příslušná zjištění v rámci tohoto šetření. Tvrzením, že čínští výrobci používají nejnovější vybavení, se zabýval 203. bod odůvodnění prozatímního nařízení, v němž bylo uvedeno, že vyvážející výrobci v ČLR nemají žádné komparativní výhody, jelikož se stroje a vybavení dovážejí z Evropské unie. Výše uvedená tvrzení byla proto zamítnuta.
(288)
Jiná strana uvedla, že čínští výrobci mají komparativní výhodu, pokud jde o ceny polykrystalického křemíku a úspory z rozsahu, což má za následek nižší náklady na stroje. Tato strana neposkytla v tomto ohledu žádné nové informace nebo podpůrné důkazy, které by mohly změnit zjištění uvedená ve 195. a 196. a rovněž ve 203. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Tvrzení této strany bylo proto nutno zamítnout.
(289)
Připomíná se, že (jak je uvedeno ve 203. bodě odůvodnění prozatímního nařízení a zmíněno rovněž výše ve 287. bodě odůvodnění) vyvážející výrobci v ČLR nemají žádné komparativní výhody, pokud jde o používané suroviny a stroje, jelikož obojí se většinou dováží z Unie. Jedna zúčastněná strana výše uvedené skutečnosti zpochybnila, aniž by však poskytla jakékoli důkazy. Co se týká nákladů práce a režijních nákladů, včetně nákladů na odpisy, ty představovaly v období šetření v průměru méně než 10 % celkových nákladů modulu a nemělo se za to, že hrají významnou úlohu. Pokud jde o náklady na elektřinu, ty představovaly v období šetření v průměru méně než 1 % celkových nákladů modulu, a nemělo se za to, že hrají významnou úlohu. Tvrzení, že čínští výrobci používají nejnovější vybavení, nebylo mimoto doloženo.
(290)
Jedna zúčastněná strana zopakovala, že někteří výrobci v Unii pořizují články a/nebo moduly v dotčené zemi a přeprodávají tyto výrobky na trhu Unie jako své vlastní. Tato strana požadovala, aby újma vyplývající z těchto transakcí nebyla přičítána dumpingovému dovozu. Šetření však odhalilo, že dovoz dotčeného výrobku uskutečňovaný výrobním odvětvím Unie byl svou povahou doplňkový a z hlediska objemu omezený ve srovnání s výrobou v Unii, a jeho dopad je proto pouze okrajový (pokud vůbec nějaký) a nelze mít za to, že by narušil příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem a újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie.
(291)
Jeden dovozce, který není ve spojení, tvrdil, že se prozatímní nařízení nezabývalo dostatečně skutečností, že počet zaměstnanců v posuzovaném období vzrostl. S ohledem na toto tvrzení se uvádí, že zaměstnanost vzrostla mezi rokem 2009 a 2011 u modulů a poté se v období šetření snížila. V případě článků se zaměstnanost zvyšovala až do roku 2010, načež v roce 2011 klesla a v období šetření se dále snížila. Podotýká se, že v případě modulů sledovala zaměstnanost tendenci výroby v Unii. Pokud jde o články, jelikož čínský dovoz zvyšoval během celého období svůj podíl na trhu, nemohlo mít výrobní odvětví Unie prospěch z rostoucí spotřeby, jak se předpokládalo. Pokles zaměstnanosti v roce 2011 a v období šetření proto odpovídá společnostem, které se buď dostaly do platební neschopnosti, nebo ukončily výrobu článků.
(292)
Po poskytnutí konečných informací jedna zúčastněná strana zopakovala, že újma, která byla způsobena výrobnímu odvětví Unie, souvisela s malou velikostí a neexistencí úspor z rozsahu. Jak již bylo vysvětleno výše ve 285. bodě odůvodnění a ve 195. a 196. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, ani na světovém trhu nemůže mít velikost, a tudíž výhoda v podobě úspor z rozsahu, význam, pokud je míra využití obecně nízká a pokud na celosvětové úrovni existuje ohromná nadbytečná kapacita. Toto tvrzení bylo proto třeba zamítnout.
(293)
Tatáž strana mimoto zopakovala, že újma způsobená výrobnímu odvětví Unie souvisela s neschopností výrobního odvětví Unie dosáhnout nákladové výhody. Tato strana tvrdila, že to je zapříčiněno především skutečností, že většina výrobců v Unii je vertikálně integrovaná. Tato strana však neposkytla žádné další informace, nakolik mohla mít skutečnost, že výrobci jsou vertikálně integrovaní, negativní dopad na jejich nákladovou strukturu. Toto tvrzení bylo proto nutno zamítnout.
(294)
Jelikož v této souvislosti nebyly vzneseny žádné jiné připomínky, potvrzuje se 195. až 206. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
3.8. Konkurence produktů z tenkého fotovoltaického filmu a jiných fotovoltaických technologií
(295)
Po poskytnutí prozatímních informací jedna zúčastněná strana zopakovala tvrzení, že příčinou újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie je konkurence produktů z tenkého fotovoltaického filmu a jiných fotovoltaických technologií, neboť tyto technologie soutěží s výrobkem, který je předmětem šetření, zejména v případě zařízení montovaných na zemi a komerčních/průmyslových střešních systémů, které představují značnou část celkového fotovoltaického trhu Unie.
(296)
Šetření prokázalo, že ačkoli produkty z tenkého fotovoltaického filmu jsou levnější než výrobek, jenž je předmětem šetření, z hlediska celkového trhu se solární energií v Unii zaujímají pouze omezený podíl, jelikož mají mnohem nižší účinnost přeměny a nižší výkon ve wattech než krystalické křemíkové moduly. Podle dostupných informací nebyl vobdobí šetření podíl produktů z tenkého fotovoltaického filmu na trhu v porovnání s celkovým trhem se solární energií v Unii významný. Potvrzují se proto zjištění ve 208. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, že ačkoliv mezi produkty z tenkého filmu a dotčeným výrobkem může existovat určitá konkurence, je tato konkurence považována za okrajovou. Z těchto důvodů bylo nutno tvrzení, která byla v tomto ohledu předložena, zamítnout.
(297)
Po poskytnutí konečných informací jedna zúčastněná strana zopakovala, že újmu výrobnímu odvětví Unie pravděpodobně způsobila konkurence produktů z tenkého fotovoltaického filmu. V této souvislosti strana uvedla, že v Německu byl podíl produktů z tenkého fotovoltaického filmu na celkovém trhu se solární energií po většinu období šetření značný a snížil se teprve počátkem roku 2012.
(298)
Šetření ukázalo, že průměrné ceny produktů z tenkého filmu byly skutečně nižší než průměrné ceny výrobku, který je předmětem šetření.
(299)
Jak je však uvedeno výše ve 296. bodě odůvodnění, produkty z tenkého fotovoltaického filmu mají mnohem nižší účinnost přeměny a nižší výkon ve wattech než krystalické křemíkové moduly, a proto konkurence těchto produktů (pokud vůbec existuje) nemohla přispět k újmě způsobené výrobnímu odvětví Unie, jelikož krystalické křemíkové moduly představují na trhu se solární energií v Unii převládající technologii. Zpráva Společného výzkumného střediska o stavu odvětví fotovoltaiky pro rok 2012 uvádí, že v důsledku poklesu cen polykrystalického křemíku přišel tenký film v posledních letech o podíl na trhu ve prospěch krystalických křemíkových modulů.
(300)
Jelikož v této souvislosti nebyly vzneseny žádné jiné připomínky, potvrzují se zjištění uvedená ve 207. až 210. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
3.9. Finanční krize a její vliv na přístup k financím
(301)
Po poskytnutí prozatímních informací bylo uvedeno, že je třeba oddělit a rozlišit škodlivé účinky finanční krize a její vliv na přístup k financím a nepřičítat je dumpingovému dovozu.
(302)
V tomto ohledu se odkazuje na 212. bod odůvodnění prozatímního nařízení, který se zabývá dopady finanční krize a hospodářské recese na situaci výrobního odvětví Unie. Tento bod odůvodnění podrobně objasňuje důvody, na nichž je založeno tvrzení, že ačkoliv finanční krize měla určitý dopad na situaci výrobního odvětví Unie, nemohla narušit příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem a újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie. Toto konkrétní odůvodnění zúčastněné strany nezpochybnily ani neposkytly nové informace nebo důkazy, které by mohly změnit zjištění uvedená v tomto bodě odůvodnění. Tvrzení v tomto ohledu byla proto zamítnuta.
(303)
Uvádělo se rovněž, že příčinou újmy, která byla způsobena výrobnímu odvětví Unie, bylo to, že se výrobní odvětví Unie nesnažilo najít vhodné financování, a že by Komise měla ověřit, zda výrobní odvětví Unie žádalo o financování v době, kdy bylo ziskové. Šetření ve skutečnosti prokázalo, že v roce 2010, kdy bylo výrobní odvětví Unie dosud ziskové, se úroveň investic v porovnání s rokem 2009 zvýšila u modulů o 315 % a u článků o 10 %. Jelikož odvětví fotovoltaiky je kapitálově náročné, očekává se, že výrobní odvětví Unie neustále hledá vhodné financování, aby zvýšilo svou nákladovou efektivnost a soutěžilo s nekalým dumpingovým dovozem. Vyvozuje se proto závěr, že nedostatečný přístup k financím byl výsledkem narušené situace, která byla způsobena dumpingovým dovozem, a nikoli její příčinou. Výše uvedené tvrzení bylo proto zamítnuto.
(304)
Po poskytnutí konečných informací jedna zúčastněná strana zopakovala, že je třeba oddělit a rozlišit škodlivé účinky finanční krize a nepřičítat je dumpingovému dovozu. Tato strana odkázala na veřejně dostupné informace, které uváděly, že nejméně jeden výrobce v Unii považoval krizi za hlavní příčinu újmy. Toto šetření vycházelo ve svých zjištěních z údajů konkrétních společností, které značně přesahují veřejně dostupná prohlášení jednotlivých společností. Veřejně dostupné prohlášení, na něž se odkazuje, nemůže proto zpochybnit zjištění uvedená ve 212. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, v němž byl vyvozen závěr, že ačkoliv finanční krize měla určitý dopad na situaci výrobního odvětví Unie, nemohla narušit příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem a podstatnou újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie. Toto tvrzení bylo proto zamítnuto.
(305)
Jiná zúčastněná strana uvedla, že je nutno vzít v úvahu rozdílný přístup výrobního odvětví Unie k financování v porovnání s čínskými vyvážejícími výrobci. Tato strana tvrdila, že to bylo jedním z hlavních faktorů, které výrobnímu odvětví Unie způsobily podstatnou újmu, a nikoli dumpingový dovoz. Bylo však zjištěno, že přednostní přístup řady čínských vyvážejících výrobců k financování narušuje trh a může být jedním z hlavních důvodů, které čínským vyvážejícím výrobcům umožňují vyvážet dotčený výrobek za dumpingové ceny. Tento faktor proto nenarušuje příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem a podstatnou újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie. Toto tvrzení bylo proto zamítnuto.
(306)
Jelikož s ohledem na důsledky finanční krize nebyly vzneseny žádné další připomínky, potvrzuje se 211. a 212. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
3.10. Vývozní výkonnost výrobního odvětví Unie
(307)
Jelikož nebyly podány žádné připomínky za účelem přehodnocení zjištění uvedených ve 213. a 215. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, tato zjištění se potvrzují.
3.11. Objev ložisek plynu z plynonosných břidlic v Evropské unii
(308)
Jelikož nebyly podány žádné připomínky za účelem přehodnocení zjištění uvedených ve 215. až 217. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, tato zjištění se potvrzují.
3.12. Systém Evropské unie pro obchodování s emisemi (ETS)
(309)
Jelikož nebyly podány žádné připomínky za účelem přehodnocení zjištění uvedených ve 218. a 219. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, tato zjištění se potvrzují.
3.13. Rozhodnutí v oblasti řízení
(310)
Některé zúčastněné strany zopakovaly tvrzení uvedené ve 220. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, že příčinou způsobené podstatné újmy byla nejméně u jednoho z výrobců v Unii nesprávná rozhodnutí v oblasti řízení. Tyto strany poskytly další informace v podobě tiskového článku. Poskytnuté informace však nebylo možno ověřit a nemohly změnit zjištění v rámci tohoto šetření, že rozhodnutí v oblastí řízení dotčené společnosti byla obvyklá a opatrná a neměla žádný dopad na celé výrobní odvětví Unie. Výše uvedená tvrzení byla proto zamítnuta.
(311)
Jelikož v této souvislosti nebyly předloženy žádné jiné argumenty, potvrzují se zjištění uvedená ve 220. a 221. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
3.14. Jiné vládní politiky
(312)
Jelikož nebyly podány žádné připomínky za účelem přehodnocení zjištění uvedených ve 222. odůvodnění prozatímního nařízení, tato zjištění se potvrzují.
3.15. Jiná tvrzení
(313)
Jedna zúčastněná strana uvedla, že příčinou újmy, která byla způsobena výrobnímu odvětví Unie, byla nevýhoda předvoje a nedostatečná politická podpora ze strany Evropské komise v předchozích letech. Tato strana rovněž tvrdila, že kromě vnitrostátních režimů podpory jsou na každém trhu důležitými faktory také obyvatelstvo, HDP, spotřeba elektřiny, možnosti financování a připojitelnost do sítě. Výše uvedená strana však nebyla schopna svá tvrzení doložit, a tato byla proto zamítnuta.
(314)
Po poskytnutí konečných informací tatáž zúčastněná strana zopakovala, že příčinou újmy, která byla způsobena výrobnímu odvětví Unie, byla nevýhoda předvoje. Toto tvrzení však nebylo analyzováno ani doloženo; bylo proto třeba je zamítnout.
4. Souhrnné posouzení jiných činitelů, u nichž bylo zjištěno, že přispěly k újmě
(315)
Šetření prokázalo, že k újmě mohly přispět tyto jiné činitele: dovoz dotčeného výrobku z Tchaj-wanu; snižování zaručených výkupních cen; dlouhodobé smlouvy omezeného počtu výrobců v Unii týkající se polykrystalického křemíku; finanční a hospodářská krize.
(316)
Jak bylo uvedeno výše v oddíle 3.1 resp. 3.6, možné přispění dovozu z Tchaj-wanu a dlouhodobých smluv omezeného počtu výrobců v Unii týkajících se polykrystalického křemíku je nanejvýš pouze okrajové, jelikož případný dopad byl v hodnotovém řetězci dále zmírněn.
(317)
Co se týká hospodářské a finanční krize, šetření ukázalo, že hlavní příčinou potíží výrobního odvětví Unie při přístupu ke kapitálu potřebnému pro investice byl dumpingový dovoz, který výrobnímu odvětví Unie zabránil v prodeji výrobků za ziskové ceny v době, kdy trh v Unii vykazoval vysoká tempa růstu (2009-2011).
(318)
Co se týká zaručených výkupních cen, třetí strany nebyly schopny prokázat, že výše zaručených výkupních cen během období šetření byly tak nízké, že výrobcům v Unii znemožnily prodávat dotčený výrobek za ceny, které nezpůsobují újmu. Orgány zastávají názor, že snižování zaručených výkupních cen může vysvětlit nižší poptávku, jelikož investice v určitých místech již nebyly životaschopné. Nemůže však narušit příčinnou souvislost, a to ani ve spojení s ostatními činiteli, u nichž bylo zjištěno, že přispěly k újmě, jelikož zaručené výkupní ceny byly dosud na úrovni, při níž by v případě, že by neexistoval dumpingový dovoz, mohli výrobci v Unii prodávat své výrobky za ceny, které nezpůsobují újmu.
(319)
Ani po posouzení kumulativního účinku čtyř jiných činitelů, které mohly přispět k újmě, není proto narušena příčinná souvislost mezi dumpingovým dovozem a újmou.
5. Závěr ohledně příčinné souvislosti
(320)
Veškeré účinky jiných činitelů újmy než dumpingový dovoz byly analyzovány jednotlivě i společně. Vyvozuje se proto závěr, že souhrnné posouzení všech činitelů, které mohly mít společně dopad na újmu způsobenou výrobnímu odvětví Unie (tj. dovoz ze třetích zemí, zaručené výkupní ceny, dopad cen surovin, finanční krize), nevysvětluje újmu, která byla způsobena výrobnímu odvětví Unie, zejména pokud jde o nízké ceny a finanční ztráty způsobené pronikáním levného dovozu dotčeného výrobku z ČLR ve značném množství. Na základě výše uvedených skutečností se potvrzují prozatímní zjištění uvedená ve 223. a 224. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, že dumpingový dovoz z ČLR způsobil výrobnímu odvětví Unie podstatnou újmu ve smyslu čl. 3 odst. 6 základního nařízení.
F. ZÁJEM UNIE
1. Úvodní poznámky
(321)
Po poskytnutí prozatímních informací jedna zúčastněná strana uvedla, že posouzení zájmu Unie nebylo založeno na reprezentativním počtu hospodářských subjektů.
(322)
Komise kontaktovala jednotlivé hospodářské subjekty následujícím způsobem.
(323)
Dovozci, kteří nejsou ve spojení: jak je uvedeno ve 12. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, Komise kontaktovala všech 250 dovozců, kteří nejsou ve spojení, uvedených žadatelem a v souladu s článkem 17 základního nařízení vybrala prozatímní vzorek tak, aby pokrýval co největší reprezentativní objem dovozu, který by mohl být v době, která je k dispozici, přiměřeně přezkoumán. Jak je však uvedeno ve 12. a 232. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, pouze u jedné společnosti, která byla prozatímně vybrána, se po ověření skutečně potvrdilo, že je dovozcem, který není ve spojení. Po vyhlášení prozatímního nařízení bylo k další spolupráci v rámci šetření vyzváno dalších patnáct dovozců, kteří nejsou ve spojení a kteří v počáteční fázi předložili formulář pro výběr vzorku, nebyli však do vzorku zařazeni. Šest z nich souhlasilo a obdrželo dotazník a pět jich poskytlo odpověď, přičemž tři odpovědi se považovaly za dostatečně úplné. Konečný vzorek dovozců, kteří nejsou ve spojení, proto zahrnuje čtyři dovozce, kteří nejsou ve spojení a na něž připadá 2 % až 5 % dovozu dotčeného výrobku. Pokud jde o tento nízký procentní podíl, je třeba mít na paměti, že se většina dovozu dotčeného výrobku do Unie neuskutečňuje prostřednictvím dovozců, kteří nejsou ve spojení, jak bylo objasněno ve 12. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
(324)
Jiné hospodářské subjekty než dovozci, kteří nejsou ve spojení (hospodářské subjekty na počátku výrobního řetězce a hospodářské subjekty navazující na výrobní odvětví Unie): jak je uvedeno ve 226. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, Komise rozeslala rovněž zvláštní dotazníky přibližně 150 hospodářským subjektům (včetně dovozců, kteří nejsou ve spojení), kteří se přihlásili po zahájení šetření, mohli tudíž Komisi poskytnout příslušné údaje. Při šetření byly vzaty v úvahu nejen odpovědi na dotazníky, nýbrž rovněž ověřitelné a náležitě doložené připomínky a podání zúčastněných stran předložená ve stanovených lhůtách, a to bez ohledu na to, zda tyto strany odpověděly na dotazník, či nikoli. AFASE předala Komisi připomínky jménem svých členů - hospodářských subjektů působících v oblasti fotovoltaiky, jež byly rovněž analyzovány.
(325)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem byly shromážděny dostatečné údaje, které umožnily smysluplné posouzení zájmu Unie. Z těchto důvodů bylo dotyčné tvrzení zamítnuto.
(326)
Jedna zúčastněná strana Komisi požádala, aby objasnila, jak Komise zacházela s předloženými dotazníky dovozců, které byly určeny hospodářským subjektům navazujícím na výrobní odvětví Unie.
(327)
V odpovědi na tuto žádost se uvádí, že se 36 odpovědí uvedených ve 241. bodě odůvodnění prozatímního nařízení týkalo odpovědí na přílohu B oznámení o zahájení řízení, jejímž účelem bylo případně vybrat vzorek dovozců, kteří nejsou ve spojení.
(328)
Co se týká odpovědí na dotazník, které poskytly dva hospodářské subjekty uvedené ve 12. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, jedna byla vzata v úvahu v příslušné analýze hospodářských subjektů navazujících na výrobní odvětví Unie. Druhý hospodářský subjekt poskytl doplňkové informace, které prokázaly, že v rozporu s tím, co bylo uvedeno ve 12. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, je skutečně dovozcem modulů, nikoli však dovozcem článků. Informace uvedené v jeho odpovědi na dotazník však nepostačovaly k tomu, aby byl zařazen do analýzy týkající se dovozců, kteří nejsou ve spojení, a to kvůli skutečnosti, že poskytnuté odpovědi nebyly úplné.
(329)
Po uložení prozatímních opatření se uskutečnily další inspekce na místě v prostorách dvou společností připravujících projekty (viz výše 8. bod odůvodnění). Pro účely tohoto šetření bylo mimoto analyzováno a vzato v úvahu (viz níže 369. až 371. bod odůvodnění) šest odpovědi na zvláštní dotazníky (viz 324. bod odůvodnění), které předložili poskytovatelé služeb působící rovněž v odvětví fotovoltaiky (logistika, přeprava, styk s veřejností atd.) a které se původně nepovažovaly za dostatečně úplné (viz 241. bod odůvodnění prozatímního nařízení).
(330)
Při analýze zájmu Unie se vycházelo z těchto informací:
-
odpovědi na dotazník obdržené od osmi výrobců v Unii zařazených do vzorku a čtyř dovozců, kteří nejsou ve spojení a kteří byli zařazeni do vzorku, a rovněž odpovědi na zvláštní dotazník obdržené od osmi hospodářských subjektů na počátku výrobního řetězce a třinácti hospodářských subjektů navazujících na výrobní odvětví Unie (sedm společností připravujících projekty/montážních firem; šesti poskytovatelů služeb, kteří působí rovněž v odvětví fotovoltaiky) z celkem 150 hospodářských subjektů, které se přihlásily po zahájení řízení a obdržely zvláštní dotazníky,
-
údaje ověřené během inspekcí na místě v prostorách osmi výrobců v Unii, jednoho dovozce, který není ve spojení, dvou hospodářských subjektů na počátku výrobního řetězce, čtyř hospodářských subjektů navazujících na výrobní odvětví Unie (společnosti připravující projekty/montážní firmy) a jednoho sdružení (viz 17. bod odůvodnění prozatímního nařízení a 8. bod odůvodnění výše),
-
údaje o zájmu Unie, které poskytly jiné zúčastněné strany, včetně sdružení, a rovněž veřejně dostupné údaje o vývoji fotovoltaického trhu v Evropě, zejména dokument EPIA „Global Market Outlook for Photovoltaics 2013-2017“.
2. Zájem výrobního odvětví Unie
(331)
Některé zúčastněné strany pochybovaly, že by výrobní odvětví Unie mohlo mít z opatření prospěch, a tvrdily, že i) opatření sníží poptávku po fotovoltaických výrobcích v Unii, a výrobní odvětví Unie nebude proto moci zvýšit svůj prodej, ii) výrobní odvětví Unie má malé výrobní závody, a není proto schopno uspokojit poptávku po určitých typech zařízení, jako jsou komerční střešní systémy a velká zařízení montovaná na zemi, iii) výrobci v Unii nejsou „financovatelní“, iv) uložení cel na články fakticky zvýší výrobní náklady výrobců modulů v Unii a učiní je méně přitažlivými pro spotřebitele, v) v případě významného poklesu čínského dovozu využijí menší dovoz z ČLR s největší pravděpodobností výrobci z jiných třetích zemí.
(332)
Co se týká tvrzení, že opatření sníží poptávku po fotovoltaických výrobcích v Unii, a výrobní odvětví Unie proto nebude moci zvýšit svůj prodej, podotýká se, že strany nemohly předložit žádné ověřitelné důkazy o existenci přímé souvislosti mezi uložením opatření a poklesem poptávky po fotovoltaických výrobcích, která byla (jak bylo prokázáno) v posledních letech ovlivněna řadou faktorů.
(333)
V odpovědi na tvrzení, že výrobní odvětví Unie má malé výrobní závody, a není proto schopno uspokojit poptávku po některých typech zařízení, jako jsou komerční střešní systémy a velká zařízení montovaná na zemi, je třeba uvést, že šetření prokázalo, že výrobní odvětví Unie je schopno dodávat jak komerční a průmyslová zařízení (mezi 40 kW a 1 MW), tak i zařízení pro tržní segment veřejných služeb (1 MW až 10 MW). Při šetření nebylo navíc zjištěno, že v rámci jednoho projektu nelze použít výrobky dodávané různými výrobci. Toto tvrzení bylo proto zamítnuto.
(334)
Tvrzení, že výrobní odvětví Unie nebude mít z opatření prospěch, jelikož výrobci v Unii nejsou „financovatelní“, a že investiční fondy nebudou souhlasit s financováním projektů, které používají moduly vyráběné v EU, nebylo doloženo. Každopádně se předpokládá, že uložení opatření obnoví spravedlivé podmínky na trhu, což by mělo investory, včetně z bankovního sektoru, ujistit o schopnosti výrobců v Unii připravit životaschopné projekty. Z těchto důvodů bylo dotyčné tvrzení zamítnuto.
(335)
Co se týká tvrzení, že uložení cel na články fakticky zvýší výrobní náklady výrobců modulů v Unii a učiní je méně přitažlivými pro spotřebitele, uvádí se, že ačkoli není vyloučeno, že by po uložení cel mohlo dojít k určitému růstu cen, je třeba vzít v úvahu rovněž skutečnost, že veřejně dostupné zdroje naznačují trend klesajících cen modulů a článků. Proto i v případě, že by se náklady na články mohly v důsledku opatření zvýšit, celkový trend klesajících cen by měl vést k snížení nákladů na moduly. Dotyční výrobci se mohou rovněž rozhodnout, že budou články pořizovat v Unii, a nikoli z ČLR. Rovněž se očekává, že uložení opatření zvýší využití kapacity výrobců článků v Unii, což zvýší jejich úspory z rozsahu, a tudíž sníží náklady. Toto tvrzení bylo proto zamítnuto.
(336)
Tvrzení, že v případě významného poklesu čínského dovozu po uložení opatření z toho budou mít s největší pravděpodobností prospěch spíše jiné třetí země než výrobní odvětví Unie, šetření nepotvrdilo. Šetření neodhalilo žádné jednoznačné signály, že jiné třetí země přesměrují masivně svůj vývoz na trh Unie, zejména vzhledem k pravděpodobnému rozšiřování trhů v jiných třetích zemích, především v Asii, jak odhadují veřejně dostupné zdroje. Mimoto nejsou k dispozici žádné údaje, že i kdyby se v důsledku poklesu čínského dovozu dovoz z jiných třetích zemí zvýšil, nebude výrobní odvětví Unie schopno soutěžit s dovozem z těchto zemí.
(337)
V reakci na poskytnutí konečných informací některé strany tvrdily, že je nereálné očekávat vznik udržitelného výrobního odvětví Unie vyrábějícího moduly a články, jelikož neexistuje racionálně uvažující investor, který by investoval do výrobců v Unii, kteří údajně mají nepříznivou nákladovou strukturu, a nemohou proto vyrábět za konkurenceschopné ceny. Šetření nepotvrdilo, že výrobní odvětví Unie má nepříznivou nákladovou strukturu, jak je objasněno ve 202. a 203. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Neexistence dumpingového dovozu a větší využití výrobních kapacit by proto měly zajistit úspory z rozsahu a umožnit vznik udržitelného výrobního odvětví Unie. Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem bylo tvrzení zamítnuto.
(338)
Jedna strana uvedla, že poptávka v Unii je ovlivněna vývojem zaručených výkupních cen a že s tímto vývojem je spojena návratnost investic, kterou investoři očekávají. Konkrétně se uvádělo, že pokud v Unii dojde v důsledku cel k růstu cen a vývoj zaručených výkupních cen nebude sledovat tento růst, poptávka se sníží a výrobní odvětví Unie nebude mít z uložených cel prospěch.
(339)
V reakci na výše uvedené tvrzení se podotýká, že navzdory souvislosti mezi výší zaručených výkupních cen a poptávkou po fotovoltaických zařízeních z důkazů shromážděných během šetření vyplývá, že budoucí poptávka bude na zaručených výkupních cenách a jiných režimech podpory závislá stále méně, jelikož u některých typů zařízení na řadě míst v Unii bude pravděpodobně dosaženo cenové parity (viz 260. bod odůvodnění výše). Očekávaná návratnost investic by měla být mimoto založena na spravedlivých tržních cenách. Jak je uvedeno ve 335. bodě odůvodnění výše, ačkoli není vyloučeno, že po uložení opatření může dojít k určitému růstu cen, je třeba uvést, že podle veřejně dostupných zdrojů vykazují ceny celkově klesající tendenci. Tvrzení je proto zamítnuto.
(340)
Zúčastněné strany uvedly, že jelikož je poptávka po solárních panelech ovlivněna režimy podpory, zejména zaručenými výkupními cenami, a výší cen elektřiny pro konečné spotřebitele (které určují cenovou paritu), může být cenová pružnost poptávky velmi vysoká. Ačkoli je pravda, že významné zvýšení cen může vést k významnému poklesu poptávky kvůli zvláštní povaze trhu, jak poukázaly tyto zúčastněné strany, je toto tvrzení nutno zamítnout, jelikož je velmi nepravděpodobné, že růst cen způsobený opatřeními bude významný, a to z následujících důvodů. Za prvé, veškeré dostupné zdroje potvrzují, že významné snižování cen dotčeného výrobku zaznamenané v celém období šetření a od období šetření do současnosti bude pokračovat.
Za druhé, hospodářským dopadem závazku, který Komise přijala, je to, že čínští vyvážející výrobci budou dodávat dotčený výrobek za minimální dovozní cenu nižší než 60 c/W, což je mnohem méně než cena, která byla zaznamenána v období šetření, a to při objemu, který odpovídá přibližně současnému podílu na trhu. Na této cenové úrovni není velmi pravděpodobné, že by se poptávka významně snížila, jelikož tato cenová úroveň zajišťuje dostatečnou poptávku jak pod stávající výší podpory poskytované režimy podpory, tak pod stávající úrovní cenové parity. Cena elektřiny pro konečné spotřebitele má podle očekávání růst, zatímco cena dotčeného výrobku se má snižovat. Prostřednictvím vzorce pro indexaci závazek zajišťuje, aby minimální dovozní cena zohledňovala další pokles cen dotčeného výrobku. Tato tvrzení bylo proto nutno zamítnout.
(341)
Několik zúčastněných stran zopakovalo tvrzení, že zájem výrobního odvětví Unie není podstatný, jelikož přidaná hodnota, kterou v hodnotovém řetězci v oblasti fotovoltaiky vytvoří předcházející a navazující výrobní odvětví, je mnohem významnější než přidaná hodnota vytvořená výrobním odvětvím Unie. Tvrzení, že různé segmenty v odvětví fotovoltaiky mají rozdílnou přidanou hodnotu, není zpochybněno. Jak je uvedeno ve 228. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, šetření prokázalo, že výrobní odvětví Unie utrpělo podstatnou újmu způsobenou nekalými obchodními praktikami. Někteří výrobci v Unii již byli nuceni své výrobní závody uzavřít, a pokud by nebyla opatření uložena, jeví se jako jisté další zhoršení situace. Jelikož všechny segmenty odvětví fotovoltaiky jsou vzájemně úzce propojené, poškodil by zánik výroby v Unii celé odvětví fotovoltaiky, poněvadž to by bylo zcela závislé na dodávkách pořizovaných externě. Proto i z důvodu zabezpečení dodávek bylo toto tvrzení zamítnuto.
(342)
V reakci na poskytnutí konečných informací jedna zúčastněná strana zopakovala tvrzení, že pro to, zda by mělo být uloženo antidumpingové clo, je důležitá vyšší přidaná hodnota dotčeného výrobku vytvořená předcházejícím a navazujícím odvětvím v porovnání s výrobním odvětvím Unie. V této souvislosti se potvrzuje, že při posuzování zájmu Unie uvážily orgány pozitivní a negativní důsledky, které může mít clo na jednotlivé hospodářské subjekty. Zatímco dopad na předcházející a navazující odvětví je omezený, opatření umožní výrobnímu odvětví Unie překonat účinky dřívějšího dumpingu.
(343)
Jedna strana zpochybnila počet pracovních míst, který uložení opatření zajistí. Tato strana uvedla, že výrobní odvětví Unie zaměstnává přibližně 6 000 osob, a nikoli 25 000 osob, jak je uvedeno ve 229. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
(344)
Na podporu výše uvedeného tvrzení však nebyly předloženy žádné důkazy, a tvrzení bylo proto zamítnuto. Objasňuje se, že vzhledem k vyloučení destiček z definice výrobku činila zaměstnanost ve výrobním odvětví Unie v období šetření přibližně 21 000 osob. Zúčastněné strany nepředložily žádný důkaz, že se počet zaměstnanců ve výrobním odvětví Unie po období šetření významně změnil.
(345)
Šetření prokázalo, že výrobnímu odvětví Unie byla dumpingovým dovozem z ČLR způsobena podstatná újma, takže nebylo schopno amortizovat investice prostřednictvím ziskového prodeje. Očekává se, že uložení opatření obnoví spravedlivé obchodní podmínky na trhu Unie a umožní výrobnímu odvětví Unie soutěžit za stejných podmínek. Pravděpodobné snížení dovozu z ČLR by mělo výrobnímu odvětví Unie v krátkodobém horizontu umožnit, aby zvýšilo svůj prodej v Unii, a tudíž lépe využívalo dostupné výrobní kapacity. To může zajistit úspory z rozsahu. Ačkoli je možné, že v krátkodobém horizontu ceny obdobného výrobku v důsledku opatření porostou, celkový trend klesajících cen bude pravděpodobně zachován, a to na straně jedné kvůli dalšímu snižování nákladů na výrobu výrobku, který je předmětem šetření, a na straně druhé kvůli konkurenčnímu tlaku ze strany výrobců ve třetích zemích, kteří budou na trhu Unie rovněž soutěžit.
(346)
Jelikož nebyly vzneseny žádné jiné připomínky, potvrzuje se 227. a 231. bod odůvodnění prozatímního nařízení s výjimkou údaje o zaměstnanosti, jak bylo uvedeno výše ve 344. bodě odůvodnění.
3. Zájem dovozců, kteří nejsou ve spojení
(347)
Po poskytnutí prozatímních informací dovozce, který není ve spojení, který před uložením prozatímních opatření poskytl odpověď na dotazník a který se považoval za prozatímní vzorek, uvedl, že závěry ohledně dopadu opatření na dovozce, kteří nejsou ve spojení, byly založeny pouze na jeho vlastní odpovědi na dotazník, nelze je proto pokládat za reprezentativní.
(348)
V prozatímním nařízení byla zjištění týkající se dovozců, kteří nejsou ve spojení, založena na jediné společnosti, jelikož (jak je objasněno ve 232. bodě odůvodnění prozatímního nařízení) pouze u jednoho ze tří dovozců prozatímně zařazených do vzorku spočívala hlavní činnost v obchodování s dotčeným výrobkem. Jak je uvedeno výše ve 21. bodě odůvodnění, po uložení prozatímních opatření se vzorek zvětšil, bylo kontaktováno více dovozců, kteří nejsou ve spojení, a z pěti dalších obdržených odpovědí na dotazník byly pouze tři dostatečně úplné a umožňovaly smysluplné posouzení. V konečné fázi byl proto vzorek dovozců, kteří nejsou ve spojení, rozšířen a zahrnoval čtyři dovozce. Během období šetření kolísal podíl činnosti čtyř spolupracujících dovozců, kteří nejsou ve spojení a kteří byli zařazeni do vzorku, související s dotčeným výrobkem mezi 60 % a 100 % jejich celkové podnikatelské činnosti. Čtyři spolupracující dovozci, kteří nejsou ve spojení, mimoto pořizovali v ČLR od 16 % do 100 % celkového dovozu modulů, přičemž pouze jeden z nich pořizoval výrobek pouze z dotčené země. Ziskovost čtyř spolupracujících dovozců, kteří nejsou ve spojení a kteří byli zařazeni do vzorku, související s dotčeným výrobkem činila v období šetření v průměru 2,3 %.
(349)
Jedna zúčastněná strana uvedla, že dopad cel na dovozce, kteří nejsou ve spojení, byl podhodnocen, jelikož neexistují bezprostřední alternativní zdroje dodávek, které by mohly nahradit čínský dovoz dotčeného výrobku, pokud budou uložena cla, a že změna zdroje dodávek je obtížná vzhledem ke skutečnosti, že se velká část výroby nachází v ČLR a že by to znamenalo značné dodatečné náklady.
(350)
V této souvislosti se připomíná, že by uložení opatření nemělo vést k vymizení dovozu dotčeného výrobku z ČLR. Ze šetření vyplynulo, že možný pokles dovozu z ČLR bude mít dopad zejména na ty dovozce, kteří pořizují dotčený výrobek výhradně z ČLR, což platí pouze v případě jednoho ze čtyř spolupracujících dovozců, kteří nejsou ve spojení. Co se týká dopadu opatření na finanční situaci dovozců, kteří nejsou ve spojení, nebylo vyloučeno, že může být negativní, byl však vyvozen závěr, že to bude do značné míry záviset na jejich schopnosti změnit zdroje dodávek nebo přenést alespoň částečně možnou vyšší cenu na odběratele. V případě hospodářských subjektů, které dovážejí výrobek rovněž z jiných zdrojů než z ČLR nebo kteří dovážejí rovněž jiné produkty než dotčený výrobek, bude negativní dopad dále omezen. Komise se proto domnívá, že ačkoli je pravděpodobný negativní dopad na dovozce dotčeného výrobku, tento dopad bude v průměru omezený.
(351)
Jeden dovozce, který není ve spojení, uvedl, že před přijetím výrobků od nového dodavatele musí vynaložit značný čas a finanční investice. V této souvislosti bylo v reakci na poskytnutí konečných informací uvedeno, že inspekčnímu týmu byly v době inspekce na místě předloženy příslušné důkazy o nutnosti dlouhého testování, které musí dovozce provést, než se rozhodne pro dodávky od určitého vývozce.
(352)
Uznává se, že navázání nového vztahu mezi dovozcem a dodavatelem může vyžadovat dodatečné náklady a čas (např. na testování výrobku). Současně se zdá, že změna dodavatelů představuje běžné riziko, které je započítáno v činnosti dovozců a které souvisí se skutečností, že se fotovoltaický trh vyvíjí, a tudíž prochází neustálými změnami (např. úpadky, spojení), což vyžaduje přechod na nové dodavatele. Mimoto lze předpokládat, že testování vyžadují rovněž nové typy modulů, které se neustále dostávají na trh (např. s novými vlastnostmi z hlediska účinnosti). V této souvislosti se zdá, že testování nového výrobku (i od téhož dodavatele) je spíše normou než neobvyklou činností. Tvrzení bylo proto zamítnuto.
(353)
V reakci na poskytnutí konečných informací dvě strany zopakovaly tvrzení, že nebyl náležitě zohledněn zájem dovozců, kteří nejsou ve spojení. Jedna strana tvrdila, že neposkytnutí verzí odpovědí dalších spolupracujících dovozců na dotazníky bez důvěrných údajů neumožnilo stranám provést náležité posouzení. Strana zpochybnila hodnocení Komise, pokud jde o možnost vyššího dovozu z jiných třetích zemí do Unie, což dovozcům umožní změnit dodávky, a to na základě tvrzení, že jiné třetí trhy rychle rostou. Za tímto účelem strana tvrdila, že tento předpoklad je v rozporu se závěry ve 336. bodě odůvodnění, v němž se tvrdí, že dovoz z jiných třetích zemí nebude masivní. Jiná strana pochybovala, zda Komise dodržela zásadu zákazu diskriminace, jelikož při posuzování Komisí byla výrobcům v Unii přisuzována větší důležitost než ostatním hospodářským subjektům.
(354)
Za prvé se potvrzuje, že verze odpovědí dalších spolupracujících dovozců na dotazníky bez důvěrných údajů, které byly obdrženy po vyhlášení prozatímního nařízení, byly zařazeny do spisu, do něhož mohly zúčastněné strany nahlédnout. Za druhé, mezi předpokladem, že v reakci na nižší dovoz z ČLR může vzrůst dovoz z jiných třetích zemí a že by toto zvýšení nemělo být masivní vzhledem k rostoucí poptávce po fotovoltaických zařízeních ve světě, neexistuje rozpor. Jelikož se očekává, že výrobní odvětví Unie získá zpět určitou část podílu na trhu, který předtím držely výrobky z ČLR, nelze vyloučit určitou ztrátu činnosti u dovozců, kteří nejsou ve spojení. Podotýká se však, že se celková velikost fotovoltaického trhu má podle očekávání v dlouhodobém horizontu zvětšovat, jelikož na stále více místech bude dosaženo cenové parity. Rovněž je objasněno, že stejně jako ve všech šetřeních týkajících se ochrany obchodu byla situace výrobního odvětví Unie posouzena s cílem zjistit, zda mu byla dumpingovým dovozem způsobena podstatná újma, v rámci analýzy zájmu Unie však byl zájem výrobního odvětví Unie posouzen na stejném základě jako u ostatních hospodářských subjektů, včetně dovozců, kteří nejsou ve spojení. Rovněž se objasňuje, že se šetření týkající se toho, zda byla výrobnímu odvětví Unie způsobena podstatná újma, řídí zejména ustanoveními čl. 3 odst. 5 základního nařízení, jež stanoví minimální normy pro toto šetření. Zájem Unie je analyzován pouze v případě zjištění dumpingu působícího újmu v souladu s normami stanovenými v článku 21 základního nařízení. Usuzovalo se proto, že pravděpodobný negativní dopad opatření na některé dovozce, zejména ty, kteří pořizují výrobek výhradně z ČLR, nepřevažuje nad přínosy opatření pro výrobní odvětví Unie a střednědobými a dlouhodobými přínosy pro fotovoltaický trh v Unii, které vyplývají ze spravedlivé hospodářské soutěže.
(355)
Jelikož nebyly vzneseny žádné další připomínky, potvrzuje se na základě informací vztahujících se na čtyři dovozce zařazené do vzorku 233. a 234. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
4. Zájem hospodářských subjektů na počátku výrobního řetězce
(356)
Po poskytnutí prozatímních informací několik stran zopakovalo tvrzení, že většina vstupů v hodnotovém řetězci v oblasti fotovoltaiky pochází z Unie a že by tato výhodná situace mohla skončit, pokud budou uložena cla, jelikož se výroba dotčeného výrobku v ČLR v důsledku cla sníží. V reakci na poskytnutí konečných informací jedna strana uvedla, že opatření mohou v tomto případě vést k jiným opatřením, která ČLR případně uloží na výrobky z Unie.
(357)
Jak je uvedeno ve 239. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, očekává se, že čínský dovoz bude trh Unie zásobovat i po zavedení cel. Různé veřejně dostupné zdroje v odvětví fotovoltaiky, například dokument EPIA „Global Market Outlook for Photovoltaics 2013-2017“, mimoto odhadují, že k případnému snížení poptávky v Unii by mělo dojít pouze krátkodobě (v roce 2013 a 2014), jelikož v dalších letech spotřeba v Unii poroste. Jak je vyvozeno ve 239. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, odstranění nekalých obchodních praktik ve střednědobém a dlouhodobém horizontu pravděpodobně umožní udržitelný růst na fotovoltaickém trhu v Unii, z něhož by měly mít prospěch všechny hospodářské subjekty v Unii. Co se týká tvrzení ohledně možných odvetných opatření ze strany ČLR v reakci na opatření v daném případě, připomíná se, že ČLR může stejně jako jakýkoli jiný člen WTO využít šetření týkající se ochrany obchodu pouze v odůvodněných případech a toto šetření musí dodržovat přísná pravidla WTO. Komise tato šetření sleduje s cílem zajistit dodržování pravidel WTO. Tvrzení bylo proto zamítnuto.
(358)
Některé strany zpochybnily závěr uvedený ve 239. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, že nižší vývoz hospodářských subjektů na počátku výrobního řetězce z Unie do ČLR může být nahrazen vývozem na jiné trhy, a uvedly, že cla sníží celosvětovou poptávku po výrobku.
(359)
V tomto ohledu se za prvé podotýká, že se nepředpokládá, že v důsledku cel bude čínský dovoz zcela ukončen. Informace získané v průběhu šetření mimoto neprokazují přímou souvislost mezi vývojem dovozu z ČLR na trh Unie a vývozem z ČLR na ostatní trhy. Veřejně dostupné zdroje, například dokument EPIA „Global Market Outlook for Photovoltaics 2013-2017“, mimoto odhadují, že světový fotovoltaický trh v příštích letech poroste. Co se týká čínského trhu, existují signály, že se domácí spotřeba v ČLR značně zvýší (jak uvedla například EPIA). Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem se nepředpokládá, že vývoz hospodářských subjektů na počátku výrobního řetězce z Unie do ČLR v důsledku uložení cel pravděpodobně významně klesne.
(360)
Je třeba rovněž uvést, že pokles poptávky v Unii v letech 2013 a 2014 zmíněný ve 357. bodě odůvodnění může mít negativní dopad na hospodářské subjekty na počátku výrobního řetězce. To však nelze spojovat (přinejmenším nikoli z velké části) se cly, jelikož se předpokládal dlouho před uložením prozatímních opatření. Pokud jde o výrobce strojů pro odvětví fotovoltaiky z Unie (jak je rovněž uvedeno ve 239. bodě odůvodnění prozatímního nařízení), kvůli existující značné rezervní kapacitě v ČLR není pravděpodobné, že by jejich vývoz do ČLR mohl významně vzrůst, a to ani v případě, že čínští vyvážející výrobci zvýší objem výroby. Z informací získaných během šetření rovněž vyplývá, že na výrobce strojů může mít dopad i čínský 12. pětiletý plán pro solární fotovoltaické odvětví, který předpokládá, že by do roku 2015 mělo 80 % zařízení pro výrobu článků pocházet z ČLR. Pokud je této změny dosaženo v souladu s pravidly WTO, může to dále omezit možnost výrobců v Unii soutěžit na čínském trhu. Výše uvedené tvrzení bylo proto zamítnuto.
(361)
V reakci na poskytnutí konečných informací čínská vláda tvrdila, že 12. pětiletý plán pro solární fotovoltaické odvětví obsahuje pouze některé obecné hlavní zásady, které nejsou závazné, jelikož se nepředpokládají žádné donucovací pravomoci, proto by se neměl považovat za známku toho, že možnost výrobců strojů v Unii soutěžit na čínském trhu bude omezená. V tomto ohledu se podotýká, že čínská vláda zařadila ve 12. pětiletém plánu odvětví fotovoltaiky mezi nejstrategičtější odvětví a rovněž vydala zvláštní plán pro solární fotovoltaické odvětví. V tomto plánu vyslovila čínská vláda podporu „špičkovým podnikům“ a „klíčovým podnikům“ a zavázala se „prosazovat provádění různých politik na podporu fotovoltaiky“ a „zajistit celkovou přípravu podpůrných politik v oblasti výrobního odvětví, financí, zdanění …“. Jelikož plán obsahuje základní směrodatné cíle, jichž má čínské výrobní odvětví dosáhnout v pětiletém období, má hluboký dopad na podnikatelské prostředí, a to jak v ČLR, tak v zemích, které s ČLR obchodují. Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem existují jednoznačné náznaky, že plán omezuje svobodnou volbu čínských výrobců článků a konkurenční tlak ze strany výrobců v Unii, kteří vyrábějí zařízení vyvážené na čínský trh. Toto tvrzení bylo proto zamítnuto.
(362)
Jeden spolupracující výrobce surovin zpochybnil možnost, že by jiné trhy kompenzovaly nižší výrobu na čínském trhu, vzhledem k značné vytvořené výrobní kapacitě v ČLR, kterou by nebylo možné snadno vybudovat jinde.
(363)
Vzhledem k závěrům uvedeným výše ve 359. bodě odůvodnění je toto tvrzení zamítnuto, jelikož neexistují žádné údaje o údajně nižší výrobě na čínském trhu.
(364)
Jedna zúčastněná strana zpochybnila počet zaměstnanců v odvětví na počátku výrobního řetězce, který byl uveden ve 236. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
(365)
Objasňuje se, že se počet 4 200 zaměstnanců uvedený v prozatímním nařízení týkal pouze spolupracujících hospodářských subjektů na počátku výrobního řetězce, jako jsou výrobci vybavení a dodavatel polykrystalického křemíku, a to na základě jejich odpovědí na dotazník, a nikoli celého odvětví.
(366)
Po vyloučení destiček z definice výrobku by měli mít výrobci tohoto výrobku v Unii z uložení cel nicméně prospěch, jelikož se očekává, že výrobní odvětví Unie zvýší svou výrobu článků a modulů.
(367)
Jelikož nebyly vzneseny žádné další připomínky, potvrzuje se 235. a 240. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
5. Zájem hospodářských subjektů navazujících na výrobní odvětví Unie
(368)
Jak je uvedeno výše ve 329. bodě odůvodnění, po uložení prozatímních opatření se uskutečnily další inspekce na místě u dvou společností připravujících projekty.
(369)
Kromě sedmi odpovědí na dotazníky poskytnutých hospodářskými subjekty navazujících na výrobní odvětví Unie, jejichž činnost přímo souvisí s obdobným výrobkem (a to společností připravujících projekty a montážních firem), jejichž analýza představovala základ pro posouzení hospodářských subjektů navazujících na hospodářské odvětví Unie v prozatímním nařízení, bylo blíže analyzováno šest dalších odpovědí na dotazníky, které byly poskytnuty v prozatímní fázi a které se nepovažovaly za dostatečně úplné (viz 241. bod odůvodnění prozatímního nařízení), jelikož obsahovaly údaje o relativním významu jejich činnosti související s fotovoltaikou v porovnání s celkovou činností.
(370)
Těmito šesti dalšími dotčenými hospodářskými subjekty byli poskytovatelé služeb v odvětví fotovoltaiky (logistika, přeprava, styk s veřejností atd.), tudíž hospodářské subjekty, jejichž činnost přímo nesouvisí s výrobkem, který je předmětem šetření. I přes určité nedostatky v odpovědích údaje uvedené v dotaznících prokazovaly, že činnost těchto hospodářských subjektů související s fotovoltaikou je v porovnání s jejich celkovou činností pouze okrajová. V období šetření představovala činnost související s fotovoltaikou přibližně pouze 5 % jejich celkového obratu a 8 % jejich celkové zaměstnanosti. Ziskovost činila v průměru přibližně 7 %. Podotýká se však, že údaje týkající se ziskovosti nebyly úplné, jelikož ne všechny hospodářské subjekty poskytly příslušné údaje.
(371)
Na základě další analýzy byl vyvozen závěr, že vzhledem k poskytnutým údajům nebude případný dopad opatření na hospodářskou situaci poskytovatelů služeb v odvětví fotovoltaiky pravděpodobně významný.
(372)
Po poskytnutí prozatímních a konečných informací zpochybnila řada stran reprezentativnost údajů hospodářských subjektů navazujících na výrobní odvětví Unie, které se týkaly obratu, ziskovosti a zaměstnanosti a které Komise odvodila z odpovědí na dotazníky poskytnutých sedmi hospodářskými subjekty navazujícími na výrobní odvětví Unie. AFASE předložila „průzkum“, který provedla u svých členů (montážních firem) s cílem doložit, že u většiny montážních firem představuje podnikání v oblasti fotovoltaiky hlavní zdroj příjmů. AFASE rovněž tvrdila, že hospodářské subjekty navazující na výrobní odvětví Unie, zejména montážní firmy, dosáhnou pouze jednociferného ziskového rozpětí (na rozdíl od zjištění uvedených ve 242. bodě odůvodnění prozatímního nařízení), což jim neumožní absorbovat případná cla.
(373)
Pokud jde o reprezentativnost údajů použitých v prozatímním nařízení, Komise použila všechny údaje, jež poskytly hospodářské subjekty navazující na výrobní odvětví Unie, které odpověděly na zvláštní dotazník, a rovněž podání AFASE, jak je objasněno výše ve 330. bodě odůvodnění.
(374)
Co se týká tvrzení, že podnikání v oblasti fotovoltaiky představuje pro montážní firmy hlavní zdroj příjmů, další analýza odpovědí na dotazník, které poskytlo sedm hospodářských subjektů navazujících na výrobní odvětví Unie (montážní firmy a společnosti připravující projekty), potvrdila, že činnost přímo související s výrobkem, který je předmětem šetření, představuje v průměru přibližně 42 % celkové činnosti těchto hospodářských subjektů a ziskovost činí v průměru 11 %. Pokud se však vezmou v úvahu rovněž jejich ostatní činnosti (nesouvisející přímo s výrobkem, který je předmětem šetření), celkový význam významně vzroste u tří z celkem sedmi hospodářských subjektů. Příslušný poměr byl proto v období šetření v rozmezí od přibližně 45 % do 100 %. U sedmi hospodářských subjektů (montážních firem a společností připravujících projekty) by ziskovost činnosti v oblasti fotovoltaiky včetně činností, které přímo nesouvisejí s výrobkem, který je předmětem šetření, činila v průměru 9 %. Pokud jde o zaměstnanost, činnost v oblasti fotovoltaiky, včetně činností, které nesouvisejí přímo s výrobkem, který je předmětem šetření, by v období šetření u těchto sedmi hospodářských subjektů představovala přibližně 660 pracovních míst na plný úvazek. Kromě fotovoltaických projektů a zařízení působily tyto hospodářské subjekty rovněž v oblasti zařízení pro větrnou energii a výroby elektrických zařízení.
(375)
Usuzovalo se, že případný dopad opatření na hospodářské subjekty navazující na výrobní odvětví Unie je třeba posoudit především na základě jejich činnosti přímo spojené s výrobkem, který je předmětem šetření, jež v období šetření dosáhla ziskovosti v průměrné výši 11 %. I v případě posouzení na základě celkové činnosti v oblasti fotovoltaiky nesouvisející přímo s výrobkem, který je předmětem šetření, by však byly závěry podobné závěrům vyvozeným v prozatímní fázi, jelikož celkově se jednotlivé zohledněné faktory, a to ziskovost a možnost absorbovat část cla, významně nezmění (ziskovost se sníží z průměrných 11 % na průměrných 9 %). V reakci na poskytnutí konečných informací jedna strana, v jejichž prostorách Komise provedla inspekci na místě, zpochybnila reprezentativnost závěru ohledně ziskovosti montážních firem a společností připravujících projekty, která byla podle ní údajně založena pouze na jedné transakci. Toto tvrzení se zamítá, jelikož Komise vypočítala ziskovost hospodářského subjektu navazujícího na výrobní odvětví Unie na základě veškerých údajů, které hospodářské subjekty navazující na výrobní odvětví Unie poskytly ve svých odpovědích na dotazník.
(376)
S ohledem na průzkum, který AFASE provedla u svých členů, se za prvé podotýká, že všechny hospodářské subjekty měly možnost přihlásit se po zahájení šetření a odpovědět na zvláštní dotazník určený pro hospodářské subjekty navazující na výrobní odvětví Unie, v němž byly požadovány informace potřebné pro posouzení dopadu cel na tyto hospodářské subjekty. Za druhé, v průzkumu nebyla uvedena totožnost montážních firem, což neumožňovalo ověřit například relevantnost a spolehlivost poskytnutých údajů. Za třetí, ačkoli se řada otázek položených v tomto průzkumu týkala schopnosti montážních firem absorbovat možná cla, v průzkumu nebyl uveden žádný odkaz na zisk, kterého tyto montážní firmy dosáhly v období šetření, chyběly tudíž důležité údaje pro vyhodnocení dopadu opatření. Z poskytnutého průzkumu nebylo proto možno odvodit smysluplné závěry.
(377)
Řada stran zpochybnila závěry uvedené ve 247. a 250. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, že pracovní místa v segmentu navazujícím na výrobní odvětví Unie budou negativně ovlivněna z krátkodobého hlediska a že celkový dopad bude negativní, avšak jen v omezeném rozsahu, jelikož fotovoltaický trh v Unii má podle odhadů ve střednědobém a dlouhodobém horizontu růst. Některé strany rovněž tvrdily, že pokles poptávky postihne zejména montážní firmy, které jsou závislé na fotovoltaických zařízeních.
(378)
Možný úbytek pracovních míst v důsledku uložení cel byl blíže analyzován. Informace získané během šetření obecně potvrdily, že v odvětví navazujícím na výrobní odvětví Unie dojde mezi rokem 2011 a 2012 k úbytku pracovních míst v důsledku snížení poptávky po fotovoltaických zařízeních v Unii přibližně o 5 GW, jak bylo uvedeno již ve 246. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Tento úbytek pracovních míst nelze spojovat s opatřeními, jelikož je odrazem vývoje na trhu. V roce 2013 a 2014 se předpokládá další snížení poptávky, což s největší pravděpodobností povede k dalšímu úbytku pracovních míst v odvětví fotovoltaiky. Takovýto vývoj poptávky předpovídala významná výzkumná střediska, jako je EPIA, již před zahájením šetření, a úbytek pracovních míst proto nelze přičíst uložení opatření.
(379)
Výrobní odvětví Unie předložilo studii poradenské společnosti PriceWaterHouseCoopers (dále jen „PWC“) týkající se možného dopadu opatření na pracovní místa související s fotovoltaikou. Studie společnosti PWC odkazuje na dřívější studii jiné poradenské společnosti Prognos, která předpokládala vysoké úbytky pracovních míst na fotovoltaickém trhu v důsledku uložení opatření, na něž upozornila AFASE před uložením prozatímních cel a jimiž se zabýval 243. až 246. bod odůvodnění prozatímního nařízení. Studie společnosti PWC kritizovala studii vyhotovenou společností Prognos a poukazovala na skutečnost, že celkový počet zaniklých pracovních míst podle odhadů společnosti Prognos překročil ve skutečnosti celkový počet stávajících pracovních míst v odvětví fotovoltaiky v Unii. Pokud jde o dopad cel na trhu Unie, společnost PWC dospěla k opačným závěrům než společnost Prognos a předpokládala čistý kladný dopad na pracovní místa v Unii a to, že přínosy převáží nad možnými negativními účinky cel (např. na poptávku). Jelikož nebyla předložena žádná nová doložená tvrzení týkající se dopadu opatření na zaměstnanost v odvětví navazujícím na výrobní odvětví Unie, potvrzují se závěry uvedené ve 247. až 250. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
(380)
AFASE tvrdila, že Komise nezveřejnila zdroj 20 % statistické odchylky vykazované u počtu přímých pracovních míst v oblasti fotovoltaiky vypočítaného pro rok 2011, jak bylo uvedeno ve 245. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
(381)
Tato 20 % statistická odchylka, která může platit směrem nahoru i dolů, vyšla najevo během inspekce na místě u EPIA. To ukazuje potíže při stanovení přesných údajů o zaměstnanosti v odvětví navazujícím na výrobní odvětví Unie, jelikož je k dispozici jen málo zdrojů sběru údajů, které si navíc často protiřečí.
(382)
V reakci na poskytnutí konečných informací některé strany tvrdily, že se analýza Komise nezabývala skutečností, že cla jen přispějí k úbytku pracovních míst v důsledku nižšího počtu fotovoltaických zařízení po roce 2011. Uvádělo se, že tato ztráta pracovních míst, zejména v navazujícím odvětví, úzce souvisí se skutečností, že montážní firmy jsou závislé na solárních zařízeních. AFASE mimoto kritizovala Komisi kvůli tomu, že nevzala náležitě v úvahu průzkum, který provedla u svých členů, a podobný průzkum, který provedla Solar Trade Association ve Spojeném království, jež tuto závislost údajně dokládají.
(383)
Co se týká toho, že se Komise údajně nezabývala dopadem cla na pracovní místa, odkazuje se na výše uvedený 377. a 379. bod odůvodnění, které se zabývají tvrzeními ohledně dopadů opatření na pracovní místa v odvětví fotovoltaiky a v nichž se uznává, že z krátkodobého hlediska mohou být kvůli opatřením skutečně negativně dotčena pracovní místa v navazujícím odvětví.
(384)
Co se týká průzkumu AFASE a Solar Trade Association ze Spojeného království, v reakci na poskytnutí konečných informací byla zveřejněna rovněž totožnost společností, které odpověděly na dotazník. Průzkumy však vykazovaly nedostatky, jelikož některé odpovědi nebyly například úplné. Analýza průzkumů ukázala následující. Pokud jde o průzkum AFASE, za prvé se podotýká, že většina z 50 montážních firem, které odpověděly na dotazník, prohlásila, že působí výhradně na fotovoltaickém trhu. Patnáct z celkem 50 montážních firem prohlásilo, že do jisté míry působí rovněž v jiných oblastech nesouvisejících s fotovoltaikou, jako je montáž v oblasti topení, elektřiny a zařízení pro větrnou energii. V případě průzkumu ve Spojeném království vykonávalo 21 z celkem 31 společností ve Spojeném království, které odpověděly na dotazník, rovněž jiné činnosti než činnosti v oblasti fotovoltaiky. Tento výsledek ukazuje, že s ohledem na téměř polovinu společností připravujících projekty a montážních firem platí zjištění uvedená ve 247. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, která se týkají možnosti vykonávat jiné činnosti, jako je montáž v oblasti topení nebo elektřiny, instalatérství a jiná zařízení pro energii z obnovitelných zdrojů. Uznává se však, že tato možnost může existovat v menším rozsahu, než se předpokládalo v prozatímním nařízení. Zmírňující dopad na úbytek pracovních míst může být proto méně významný, než se předpokládalo původně. Za druhé, některé hospodářské subjekty, u nichž AFASE a Solar Trade Association ve Spojeném království provedly průzkum, používají výrobky vyráběné v Unii a některé po uložení opatření plánují nákup jiných než čínských výrobků, aby zamezily růstu cen. Jejich závislost na čínském dovozu a dopad opatření budou tudíž podle očekávání omezené, jelikož tyto hospodářské subjekty mají přístup k výrobkům vyráběným v Unii.
Za třetí, odhad dopadu opatření na podnikání všech hospodářských subjektů, které se zúčastnily průzkumu, neumožňuje vyvodit spolehlivé závěry, jelikož jejich hodnocení se velmi lišilo. Některé společnosti nebyly dokonce schopny tento dopad posoudit. Za čtvrté, rovněž odpovědi na otázku ohledně počtu fotovoltaických projektů, u nichž v případě cel hrozí zrušení, byl v průzkumu ve Spojeném království v rozmezí od „ne mnoho“ po „všechny projekty“. Některé hospodářské subjekty nebyly schopny odhad provést. V obou průzkumech mimoto chyběla otázka týkající se ziskovosti hospodářských subjektů, které odpověděly na dotazník, což je důležité pro posouzení možné absorpce růstu cen (pokud k němu dojde) v důsledku cla.
(385)
Jiné strany uvedly, že montážní firmy nemohou snadno změnit své činnosti nebo přejít na jiná zařízení související s obnovitelnými zdroji energie kvůli velmi rozdílným technologiím a know-how. Pokud by byla cla uložena, podnikání by ukončily. Po poskytnutí konečných informací toto tvrzení zopakovala jedna zúčastněná strana, která uvedla, že montážní firmy investovaly značné zdroje do specializace na odvětví fotovoltaiky, jako je zvláštní odborná příprava, což prokazuje, že se zaměřují především na odvětví fotovoltaiky a že nebudou schopny přejít snadno na jiné činnosti.
(386)
Toto tvrzení nebylo dostatečně doloženo, jelikož nebylo prokázáno, jaké znalosti musí montážní firmy získat a jak obtížné a nákladné je získání těchto znalostí. Bez ohledu na to orgány potvrzují, že montážní firmy vyvinuly know-how, které je specifické pro instalaci fotovoltaických modulů. Vývoj tohoto know-how je však poměrně nový a rozšiřuje základní odborné znalosti montážních firem týkající se montáže v oblasti elektřiny a topení, instalatérství atd. Know-how se vyvíjelo rovněž v reakci na nekalé praktiky, konkrétně masivní příliv dumpingového dovozu z ČLR. Bez ohledu na specializované dovednosti zaměstnanců montážních firem je toto tvrzení nutno posoudit souběžně s analýzou uvedenou výše ve 378. a 382. bodě odůvodnění, jež se týkala situace v oblasti zaměstnanosti v odvětví navazujícím na výrobní odvětví Unie, která může být z krátkodobého hlediska negativně ovlivněna, avšak v důsledku udržitelného obchodu povede ve střednědobém až dlouhodobém horizontu k zvýšení zaměstnanosti v montážních firmách. Tvrzení bylo proto zamítnuto.
(387)
Několik stran zpochybnilo tvrzení týkající se schopnosti hospodářských subjektů navazujících na výrobní odvětví Unie absorbovat částečně možný růst cen, jak bylo uvedeno ve 247. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Rovněž tento argument nebyl dostatečně doložen, takže nebylo možné posoudit, nakolik je toto tvrzení pravdivé. Jak je uvedeno výše ve 374. bodě odůvodnění, ziskovost spolupracujících hospodářských subjektů navazujících na výrobní odvětví Unie přímo související s dotčeným výrobkem byla odhadnuta v průměru přibližně na 11 %, což dotyčným hospodářským subjektům umožňuje absorbovat alespoň částečně určitý růst cen, pokud k němu dojde. V této souvislosti se připomíná (jak bylo uvedeno výše ve 335. bodě odůvodnění), že ceny vykazují celkově klesající tendenci. Argument byl proto zamítnut.
(388)
V reakci na poskytnutí konečných informací některé strany zopakovaly tvrzení ohledně vážného rizika poklesu poptávky po solárních produktech v Unii v důsledku opatření, což podle těchto stran hovoří proti uložení opatření. Jedna strana tvrdila, že solární energie v současnosti vykazuje vysokou cenovou pružnost poptávky a i omezený růst ceny solárních produktů povede k významnému snížení poptávky. Tato strana odhadla, že antidumpingové clo ve výši 30 % může poptávku dále snížit o 8 GW, zatímco clo ve výši 50 % by poptávku snížilo o 10 GW. Ve stejném duchu odkázala AFASE na studii, kterou provedl analytik trhu a která v roce 2013 rovněž předpokládá snížení poptávky až o 2 GW v důsledku 50 % cla, což je pokles v mnohem menším rozsahu.
(389)
Ačkoli během šetření předložily strany kromě výše uvedených scénářů různé další scénáře týkající se snížení poptávky, tyto neobsahovaly srovnatelné výsledky. I když nelze vyloučit, že clo může vést k snížení poptávky po fotovoltaických zařízeních, vyčíslení tohoto dopadu je obtížné vzhledem k různým prvkům, které ovlivňují přitažlivost fotovoltaických zařízení v Unii (viz např. 258. bod odůvodnění prozatímního nařízení). I kdyby v krátkodobém horizontu došlo k takovémuto poklesu poptávky, očekává se, že střednědobé a dlouhodobé přínosy vyplývající ze spravedlivého obchodu převáží nad krátkodobým negativním dopadem. Sama AFASE připustila, že posouzení přímé souvislosti mezi poptávkou a clem bude možné až po uložení cla. Toto tvrzení bylo proto zamítnuto.
(390)
Jelikož nebyly vzneseny žádné další připomínky, potvrzuje se 243. a 250. bod odůvodnění prozatímního nařízení. Zjištění týkající se šesti poskytovatelů služeb, u nichž činnost související s fotovoltaikou představuje pouze malý zlomek jejich celkové činnosti (viz 370. bod odůvodnění), nemění závěr uvedený ve 250. bodě odůvodnění prozatímního nařízení stejně jako jej nemění odlišení činnosti, která přímo nesouvisí s dotčeným výrobkem, u sedmi společností připravujících projekty/montážních firem, jak je uvedeno v 374. bodě odůvodnění.
6. Zájem konečných uživatelů/spotřebitelů
(391)
Po poskytnutí prozatímních informací některé strany zopakovaly tvrzení, že cla zvýší cenu dotčeného výrobku. Dojde proto k poklesu poptávky po fotovoltaických zařízeních, jelikož ta budou pro spotřebitele příliš drahá a nebudou dostatečně přitažlivá pro ostatní investory.
(392)
Jak již bylo uvedeno výše ve 335. bodě odůvodnění, ačkoli v důsledku uložení opatření může dojít k dočasnému růstu cen, celkově ceny vykazují klesající tendenci, jak potvrdila řada veřejných zdrojů. Ačkoli je obtížné vyčíslit přesně případný růst cen v důsledku opatření a následný možný pokles poptávky, připomíná se řada skutečností. Za prvé, výrobek, který je předmětem šetření, představuje 50 % celkových nákladů na fotovoltaická zařízení, a clo může být proto přinejmenším částečně absorbováno. Za druhé, soutěžení výrobního odvětví Unie s výrobci ze třetích zemí, kteří již jsou přítomni na trhu Unie, pravděpodobně udrží ceny na nízké úrovni. Výrobní odvětví Unie by současně mělo být schopno dosáhnout lepších finančních výsledků kvůli úsporám z rozsahu vyplývajícím z lepšího využití výrobních závodů a nižších výrobních nákladů. Za třetí, poptávka po fotovoltaických zařízeních souvisí nejen s výší ceny výrobku, který je předmětem šetření, nýbrž rovněž s výší zaručených výkupních cen. Předpokládá se, že při současné nízké úrovni poptávky v porovnání s rokem 2011 a obdobím šetření by se zaručené výkupní ceny neměly snižovat stejně rychle jako v posuzovaném období, což umožní pokračující investice do fotovoltaických projektů. Tvrzení bylo proto zamítnuto.
(393)
V reakci na poskytnutí konečných informací jedna strana výše uvedené odůvodnění zpochybnila. Tato strana tvrdila, že trend klesajících cen nelze po uložení opatření udržet. Tato strana připomenula, že opatření představují velmi významné zvýšení nákladů, které nemůže být v plné výši vyrovnáno snížením nákladů nebo dovozem z jiných třetích zemí. Mimoto zopakovala, že výrobní odvětví Unie nebude moci uskutečnit nové investice do výrobních závodů a strojů a hospodářské subjekty navazující na hospodářské odvětví Unie mohou absorbovat jen malou část, dosahuje-li jejich zisk 11 %. Mimoto neexistují žádné důkazy, které by naznačovaly, že růst cen mohou vyrovnat zaručené výkupní ceny.
(394)
Připomíná se, že se v rozporu s tímto tvrzením neočekává, že růst cen vyplývající z opatření může být plně vyrovnán, nýbrž to, že je možné dočasné zvýšení cen po uložení opatření (viz 247. bod odůvodnění prozatímního nařízení). Tento růst cen může vyplývat z rozdílu mezi čínskými dumpingovými cenami a cenami jiných než čínských výrobků. Informace získané během šetření však umožňují tvrdit, že případný růst cen může být částečně absorbován řadou faktorů, a to vzhledem k ziskům v odvětví navazujícím na výrobní odvětví Unie ve výši 11 %. Co se týká tvrzení, že neexistují žádné důkazy, které naznačují, že by zaručené výkupní ceny mohly vyrovnat růst cen, lze přiměřeně předpokládat, že zaručené výkupní ceny budou postupem času upraveny v souladu s vývojem cen u projektů.
(395)
Jedna strana uvedla, že od března 2013 vzrostly ceny modulů v Evropě o 20 % a že od roku 2013 existuje značný nedostatek zásob. Toto tvrzení nebylo doloženo, přičemž naopak veřejné zdroje informací ve skutečnosti potvrzují poměrně stálé ceny ve druhém čtvrtletí roku 2013. I kdyby byly tyto informace pravdivé, odrážely by pouze skutečnost, že po zavedení celní evidence dovozu bylo zohledněno riziko možného antidumpingového cla. Tvrzení bylo proto zamítnuto.
(396)
Jiná strana tvrdila, že fotovoltaické projekty nezajistí pro investora návratnost, pokud nebude snižování zaručených výkupních cen odpovídat klesajícím nákladům na projekt, včetně ceny modulů, jelikož ty představují významnou část nákladů daného projektu. Za tímto účelem bylo uvedeno, že cla zpochybní životaschopnost mnoha fotovoltaických projektů, jelikož zvýší cenu.
(397)
Jak bylo uvedeno ve 335. bodě odůvodnění výše, ceny článků a modulů vykazují celkově klesající tendenci. Význam zaručených výkupních cen na trhu se snižuje, jelikož v řadě regionů bude pravděpodobně dosaženo cenové parity. Z těchto důvodů bylo tvrzení, že by cena fotovoltaických modulů mohla mít negativní dopad na fotovoltaické projekty, včetně otázky jejich životaschopnosti, zamítnuto.
(398)
Jedna zúčastněná strana poskytla interní model s cílem prokázat, že by v případě uložení cel byla životaschopnost mnoha fotovoltaických projektů ohrožena.
(399)
Tento model neumožňoval náležité vyčíslení, nakolik by se v případě vyšších cen článků a modulů mohla snížit přitažlivost investic do fotovoltaických zařízení (např. návratnost investic). Předpoklad, že by případné clo bylo zcela přeneseno na konečné uživatele nebo spotřebitele, který byl použit v uvedeném modelu, však vzhledem ke stávajícím ziskovým rozpětím hospodářských subjektů navazujících na výrobní odvětví Unie není pravděpodobný. Investiční rozhodnutí není mimoto založeno vždy pouze na ceně modulů, nýbrž závisí rovněž na mnoha jiných faktorech, včetně mimo jiné existence celkově příznivého rámce pro fotovoltaická zařízení v dané zemi, úrovně podpory resp. ceny elektřiny (v případě cenové parity). Tyto dodatečné faktory nejsou jako takové závislé na clu. Toto tvrzení bylo proto zamítnuto.
(400)
Jelikož nebyly vzneseny žádné další připomínky, potvrzuje se 252. a 254. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
7. Jiné argumenty
(401)
Po poskytnutí prozatímních informací bylo zopakováno tvrzení, že výrobní odvětví Unie není schopné zásobovat trh Unie a že trh Unie může zásobovat pouze ČLR.
(402)
Tímto tvrzením se zabýval 256. bod odůvodnění prozatímního nařízení. I v případě přijetí konzervativnějšího předpokladu ohledně výrobní kapacity Unie (viz 183. bod odůvodnění výše) by společná rezervní kapacita Unie a třetích zemí postačovala k doplnění možného poklesu čínského dovozu v krátkodobém horizontu. Ve střednědobém horizontu lze přiměřeně očekávat, že výrobní odvětví Unie rozšíří svou výrobní kapacitu, aby mohlo uspokojit poptávku, což mu umožní dosáhnout úspor z rozsahu, a to zase povede k dalšímu snižování cen. Tvrzení bylo proto zamítnuto.
(403)
Některé strany zopakovaly tvrzení týkající se problémů dosáhnout cílů Komise v oblasti energie z obnovitelných zdrojů, které jsou stanoveny pro rok 2020, pokud budou uložena cla. Tímto tvrzením se zabývalo již prozatímní nařízení (257. až 259. bod odůvodnění), proto vzhledem k neexistenci dalších informací se potvrzuje 257. a 259. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
8. Závěr ohledně zájmu Unie
(404)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem se potvrzuje hodnocení uvedené ve 260. a 261. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
(405)
Neexistují proto přesvědčivé důvody proti uložení konečných opatření na dovoz dotčeného výrobku pocházejícího z ČLR.
G. KONEČNÁ ANTIDUMPINGOVÁ OPATŘENÍ
(406)
Vzhledem k dosaženým závěrům ohledně dumpingu, újmy, příčinných souvislostí a zájmu Unie by měla být uložena konečná antidumpingová opatření, aby se předešlo vzniku další újmy, kterou výrobnímu odvětví Unie způsobuje dumpingový dovoz.
1. Úroveň pro odstranění újmy
(407)
Za účelem stanovení výše těchto opatření byla vzata v úvahu zjištěná dumpingová rozpětí a výše cla nezbytná pro odstranění újmy, která je působena výrobcům v Unii, aniž by přitom byla překročena zjištěná dumpingová rozpětí.
(408)
Po poskytnutí prozatímních informací jedna zúčastněná strana zpochybnila 10 % ziskové rozpětí použité k výpočtu úrovně pro odstranění újmy a tvrdila, že je pro toto výrobní odvětví za současné situace na trhu příliš vysoké a že bylo použito pro moduly i pro články. Podotýká se, že právním kritériem pro stanovení zisku před zdaněním za účelem výpočtu úrovně pro odstranění újmy je to, zda by tohoto zisku mohlo dané výrobní odvětví přiměřeně dosáhnout za běžných podmínek hospodářské soutěže, tj. bez dumpingu. V souladu s judikaturou Tribunálu je takovýmto ziskem zisk, jehož bylo dosaženo na počátku posuzovaného období, tj. před nárůstem dumpingového dovozu. Cílový zisk byl proto upraven na 8 %, a to na základě váženého průměru zisku, jehož výrobní odvětví Unie dosáhlo u modulů a článků v roce 2009 a 2010, kdy bylo ziskové.
(409)
Po poskytnutí konečných informací výrobní odvětví Unie uvedlo, že by se jako úroveň ziskovosti, kterou mohlo výrobní odvětví Unie přiměřeně dosáhnout bez dumpingu, měla použít ziskovost v roce 2010, a nikoli průměrné ziskové rozpětí za roky 2009 a 2010. V této souvislosti se tvrdilo, že ziskovost v roce 2009 byla nedostatečná a situace v těchto dvou letech se jednoznačně lišila, zejména vzhledem k vývoji spotřeby v roce 2010, která v uvedeném roce účinky dumpingu zmírnila. V tomto ohledu je třeba uvést, že při stanovování úrovně pro odstranění újmy není důležité, zda bylo průměrné ziskové rozpětí dosažené výrobním odvětvím Unie „dostatečné“. Jak je uvedeno ve 264. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, úroveň pro odstranění újmy by měla být založena na zisku, jehož lze přiměřeně dosáhnout bez dumpingového dovozu. V souladu s běžnou praxí orgány při šetření usuzují, že této úrovně bylo dosaženo na počátku posuzovaného období. Jelikož v tomto případě zaznamenalo výrobní odvětví Unie u prodeje článků ztráty již na počátku posuzovaného období v roce 2009, nebyla tato metodika vhodná a považovalo se za spolehlivější vycházet při stanovení úrovně pro odstranění újmy z průměrného ziskového rozpětí v prvním a druhém roce posuzovaného období. V této souvislosti se rovněž usuzovalo, že není podstatné, že se situace v těchto dvou letech lišila.
(410)
Jiná zúčastněná strana zopakovala, že by pro moduly a články měl být stanoven rozdílný cílový zisk, jelikož ziskovost u těchto typů výrobků vykazovala v posuzovaném období rozdílnou tendenci. Ačkoli ukazatele byly pro každý typ výrobku uvedeny zvlášť, závěry vyvozené pro každý ukazatel se vztahují na celý výrobek, který je předmětem šetření. Připomíná se rovněž, že moduly a články představují jediný výrobek, a proto dumpingová rozpětí a úroveň pro odstranění újmy byly stanoveny na tomto základě.
(411)
Na vypočítaná rozpětí újmy měly mimoto dopad náklady po dovozu u revidovaného vzorku dovozců, kteří nejsou ve spojení (jenž byl pozměněn z důvodů objasněných ve 21. bodě odůvodnění). Všechna rozpětí cenového podbízení byla ovlivněna opravou cen CIF, vyloučením destiček a novým cílovým ziskem.
(412)
Jedna strana tvrdila, že se prodej výrobců v Unii zařazených do vzorku zaměřoval na dražší segment trhu, jako je segment zařízení pro obytné budovy/malých komerčních zařízení, který přitahoval vyšší zaručené výkupní ceny, a navrhla, aby byly prodejní ceny výrobního odvětví Unie odpovídajícím způsobem upraveny. Je třeba podotknout, že by toto tvrzení nemělo být pro výpočet rozpětí újmy rozhodující, jelikož šetření prokázalo, že výrobci v Unii nebyli ziskoví.
(413)
Jelikož s ohledem na úroveň pro odstranění újmy nebyly vzneseny žádné jiné připomínky, potvrzuje se metodika popsaná ve 263. až 266. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
2. Konečná opatření
(414)
Vzhledem k dosaženým závěrům ohledně dumpingu, újmy, příčinných souvislostí a zájmu Unie se v souladu s čl. 9 odst. 4 základního nařízení usuzuje, že by na dovoz krystalických křemíkových fotovoltaických modulů nebo panelů a článků typů používaných v krystalických křemíkových fotovoltaických modulech nebo panelech pocházejících nebo odesílaných z ČLR měla být uložena konečná antidumpingová opatření, a to na úrovni nižší z hodnot odpovídajících dumpingovému rozpětí a rozpětí újmy podle pravidla nižšího cla. V daném případě by v souladu s tímto pravidlem měla být celní sazba stanovena na úrovni zjištěných rozpětí újmy.
(415)
Podotýká se, že souběžně s antidumpingovým řízením probíhalo antisubvenční řízení. Vzhledem k použití pravidla nižšího cla a skutečnosti, že konečná subvenční rozpětí jsou nižší než úroveň pro odstranění újmy, se považuje za vhodné uložit konečné vyrovnávací clo na úrovni stanovených konečných subvenčních rozpětí a poté uložit konečné antidumpingové clo do příslušné úrovně pro odstranění újmy. Na základě výše uvedených skutečností je celní sazba, která budou uložena, stanovena takto:
Společnost
Subvenční rozpětí
Dumpingo-vé rozpětí
Úroveň pro odstranění újmy
Vyrovná-vací clo
Anti-dumpingové clo
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd;
Trina Solar (Changzhou) Science & Technology Co. Ltd;
Changzhou Youze Technology Co. Ltd;
Trina Solar Energy (Shanghai) Co. Ltd;
Yancheng Trina Solar Energy Technology Co. Ltd
3,5 %
90,3 %
48,2 %
3,5 %
44,7 %
Delsolar (Wujiang) Ltd
de minimis
111,5 %
64,9 %
0,0 %
64,9 %
Jiangxi LDK Solar Hi-Tech Co. Ltd
LDK Solar Hi-Tech (Hefei) Co. Ltd
LDK Solar Hi-Tech (Nanchang) Co. Ltd
LDK Solar Hi-Tech (Suzhou) Co. Ltd
11,5 %
91,9 %
58,2 %
11,5 %
46,7 %
JingAo Solar Co. Ltd
Shanghai JA Solar Technology Co. Ltd
JA Solar Technology Yangzhou Co. Ltd
Hefei JA Solar Technology Co. Ltd
Shanghai JA Solar PV Technology Co. Ltd
5,0 %
97,5 %
56,5 %
5,0 %
51,5 %
Jinko Solar Co. Ltd
Jinko Solar Import and Export Co. Ltd
ZHEJIANG JINKO SOLAR CO. LTD
ZHEJIANG JINKO SOLAR TRADING CO. LTD
6,5 %
88,1 %
47,7 %
6,5 %
41,2 %
Jinzhou Yangguang Energy Co. Ltd
Jinzhou Huachang Photovoltaic Technology Co. Ltd
Jinzhou Jinmao Photovoltaic Technology Co. Ltd
Jinzhou Rixin Silicon Materials Co. Ltd
Jinzhou Youhua Silicon Materials Co. Ltd
6,4 %
53,8 %
33,7 %
6,4 %
27,3 %
RENESOLA ZHEJIANG LTD
RENESOLA JIANGSU LTD
4,6 %
88,1 %
47,7 %
4,6 %
43,1 %
Wuxi Suntech Power Co. Ltd
Suntech Power Co. Ltd
Wuxi SunShine Power Co. Ltd
Luoyang Suntech Power Co. Ltd
Zhenjiang Ren De New Energy Science Technology Co. Ltd
Zhenjiang Rietech New Energy Science Technology Co. Ltd
4,9 %
73,2 %
46,3 %
4,9 %
41,4 %
Yingli Energy (China) Co. Ltd
Baoding Tianwei Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Hainan Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Hengshui Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Tianjin Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Lixian Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Baoding Jiasheng Photovoltaic Technology Co. Ltd
Beijing Tianneng Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Yingli Energy (Beijing) Co. Ltd
6,3 %
93,3 %
41,8 %
6,3 %
35,5 %
Další společnosti spolupracující v rámci antidumpingového šetření (s výjimkou společností, na něž se vztahuje zbytkové clo v souběžném antisubvenčním prováděcím nařízení (EU) č. 1239/2013 (18)) (příloha I)
6,4 %
88,1 %
47,7 %
6,4 %
41,3 %
Další společnosti spolupracující v rámci antidumpingového šetření, na něž se vztahuje zbytkové clo v souběžném antisubvenčním prováděcím nařízení (EU) č. 1239/2013 (příloha II)
11,5 %
88,1 %
47,7 %
11,5 %
36,2 %
Všechny ostatní společnosti
11,5 %
111,5 %
64,9 %
11,5 %
53,4 %
(416)
Individuální sazby antidumpingového cla pro společnosti uvedené v tomto nařízení byly stanoveny na základě zjištění současného šetření. Odrážejí tedy stav zjištěný během šetření, pokud jde o tyto společnosti. Tyto celní sazby (oproti celostátnímu clu použitelnému na „všechny ostatní společnosti“) jsou proto výlučně použitelné na dovoz výrobků pocházejících z ČLR a vyrobených těmito společnostmi, tedy konkrétními uvedenými právnickými osobami. Na dovážené výrobky vyrobené jakoukoli jinou společností, která není konkrétně uvedena v normativní části tohoto nařízení spolu se svým názvem, včetně subjektů ve spojení se společnostmi konkrétně uvedenými, se tyto sazby nevztahují a tyto výrobky podléhají celní sazbě použitelné pro „všechny ostatní společnosti“.
(417)
Po poskytnutí informací čínská vláda tvrdila, že vážené průměrné clo pro společnosti uvedené v příloze I a příloze II je v rozporu s antidumpingovou dohodou WTO, jelikož je údajně založeno na váženém průměru cel vypočítaných zvlášť pro vyvážející výrobce článků a modulů zařazené do vzorku. Toto hodnocení však není správné. Pro vyvážející výrobce zařazené do vzorku byla vypočítána jednotná celní sazba pro jejich veškerý vývoz dotčeného výrobku - a většina vyvážejících výrobců vyvážela články i moduly. Hodnocení, že cla byla vypočítána zvlášť pro vyvážející výrobce článků a modulů, proto není správné, a toto tvrzení nelze uznat.
(418)
Pokud by se po uložení dotčených opatření podstatně zvýšil objem vývozu některé ze společností využívajících nižší individuální celní sazby, lze takovéto zvýšení objemu považovat samo o sobě za změnu obchodních toků v důsledku uložených opatření ve smyslu čl. 13 odst. 1 základního nařízení. Za takových okolností a za předpokladu, že jsou splněny příslušné podmínky, lze zahájit šetření zaměřené proti obcházení předpisů. V rámci takového šetření lze mimo jiné prošetřit potřebu zrušit individuální celní sazby a následně uložit celostátní clo.
(419)
Každou žádost o použití těchto individuálních sazeb antidumpingového cla pro jednotlivé společnosti (například po změně názvu subjektu nebo po vytvoření nových výrobních nebo obchodních subjektů) je třeba předložit Komisi spolu se všemi příslušnými informacemi, zejména pokud jde o jakékoli změny v činnostech příslušné společnosti v souvislosti s výrobou, domácím prodejem a prodejem na vývoz, například spojených s takovou změnou názvu nebo změnou týkající se výrobních a obchodních subjektů. Bude-li to vhodné, bude nařízení odpovídajícím způsobem změněno formou aktualizace seznamu společností, na něž se vztahují individuální celní sazby.
(420)
Aby bylo zajištěno rovné zacházení pro nové vývozce a spolupracující společnosti nezařazené do vzorku a uvedené v příloze I a příloze II tohoto nařízení, mělo by se vážené průměrné clo uložené posledně jmenovaným společnostem vztahovat i na všechny nové vývozce, kteří by jinak měli nárok na přezkum podle čl. 11 odst. 4 základního nařízení.
(421)
Opatření se ukládají proto, aby bylo výrobcům v Unii umožněno překonat účinky dumpingu působícího újmu. Pokud by nastala počáteční nerovnováha mezi možným prospěchem pro výrobce v Unii a náklady pro ostatní hospodářské subjekty v Unii, mohla by být vyrovnána tím, že se zvýší a/nebo znovu zahájí výroba v Unii.
(422)
Předpokládaný scénář týkající se vyšší výroby v Unii však nemusí být v souladu s vývojem na tomto nestabilním trhu. Jak je uvedeno ve 108. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, spotřeba modulů v Unii mezi rokem 2009 a 2011 vzrostla o 264 % a během šestiměsíčního období mezi rokem 2011 a obdobím šetření se snížila o 43 procentních bodů. Tato nestabilita je ještě patrnější při srovnání období od roku 2006 do roku 2011, kdy spotřeba modulů v Unii vzrostla z méně než 1 GW na téměř 20 GW, což představuje nárůst okolo 2 000 %, a to za pouhých pět let. Předpokládá se, že tato nestabilita bude pokračovat, a odhady zveřejněné obchodními sdruženími ukazují rozdíly mezi různými scénáři ve výši 100 % a více i ve střednědobém horizontu, tj. pro roky 2014-2015.
(423)
Za těchto výjimečných podmínek se tedy považuje za vhodné omezit dobu trvání opatření pouze na dva roky.
(424)
Tato doba by měla být pro výrobce v Unii dostatečná na to, aby zvýšili a/nebo znovu zahájili výrobu, aniž by současně vážně ohrozila situaci ostatních hospodářských subjektů v Unii. Má se za to, že dvouleté období bude nejvhodnější pro analýzu toho, zda v důsledku uložení opatření skutečně došlo k zvýšení výroby v Evropě, a tím byly vyváženy negativní dopady na ostatní hospodářské subjekty v Unii.
(425)
Po poskytnutí konečných informací jeden výrobce v Unii uvedl, že doba trvání omezená na dva roky je příliš krátká na to, aby bylo možno překonat způsobenou újmu. Mimoto se uvádělo, že dvouletá doba trvání výrobcům v Unii neumožní předložit obchodní plány pro tento a příští hospodářský rok. V této souvislosti se uvádí, že opatření potrvají do prosince 2015, což by mělo postačovat, aby výrobci v Unii předložili obchodní plány do roku 2015.
(426)
Výrobce v Unii mimoto nezpochybnil důvody pro omezení doby trvání na dva roky, zejména nestabilitu trhu. Výrobce dokonce výslovně ocenil přezkum v případě, že opatření bude nutné změnit kvůli změněné situaci na trhu. Jelikož pravděpodobnost změny tržních podmínek během dvou let je na tomto nestabilním trhu vysoká, považovalo se za vhodné omezit opatření zpočátku na dva roky.
(427)
Po poskytnutí konečných informací žadatel uvedl, že dvouleté období nepostačuje pro investice do výroby, a odkázal na 424. bod odůvodnění. Kvůli značné rezervní kapacitě výrobního odvětví Unie lze zvýšení výroby dosáhnout lepším využitím stávajících výrobních kapacit, což by mělo být možné bez významných dodatečných investic.
(428)
Žadatel rovněž uvedl, že uložení konečného antidumpingového cla na dobu dvou let nepostačuje k tomu, aby mohlo výrobní odvětví Unie překonat účinky předchozího dumpingu. Uložení antidumpingového cla však nemůže pohlížet pouze na zájmy samotného výrobního odvětví Unie, nýbrž musí možný přínos pro výrobce v Unii porovnat s náklady pro ostatní hospodářské subjekty v Unii. Na tomto základě je rozhodnutí omezit opatření na dva roky zachováno.
(429)
Všem stranám byly sděleny základní skutečnosti a úvahy, na nichž byl založen záměr doporučit uložení konečného antidumpingového cla na dovoz krystalických křemíkových fotovoltaických modulů nebo panelů a článků typů používaných v krystalických křemíkových fotovoltaických modulech nebo panelech pocházejících nebo odesílaných z ČLR a konečný výběr částek zajištěných prostřednictvím prozatímního cla (poskytnutí konečných informací). Všem stranám byla poskytnuta lhůta, během níž mohly k poskytnutí konečných informací předložit připomínky.
(430)
Ústní a písemné připomínky předložené zúčastněnými stranami byly zváženy a ve vhodných případech zohledněny.
3. Zpětná působnost
(431)
Pokud jde o možné uplatňování antidumpingových opatření se zpětnou působností, je třeba posoudit kritéria stanovená v čl. 10 odst. 4 základního nařízení. Podle čl. 10 odst. 4 písm. b) je jedním z hlavních kritérií, které musí být splněno, „podstatné zvýšení vývozu“, a to „vedle výše vývozu, která způsobila újmu během šetřeného období“.
(432)
Srovnání průměrného měsíčního dovozu (19) modulů a článků s průměrným měsíčním dovozem za období celní evidence (březen 2013-červen 2013) ukazuje prudký pokles objemu dovozu po období šetření. Jak je uvedeno ve 110. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, průměrné měsíční dovážené množství čínských modulů a článků činilo v období šetření 1 250 MW (20). Pro srovnání, během období celní evidence byl průměrný měsíční objem dovozu čínských modulů a článků přibližně pouze poloviční.
(433)
Vzhledem k nestabilní povaze trhu by podstatné zvýšení vývozu mohlo být alternativně posouzeno v relativním vyjádření namísto absolutního vyjádření. Za účelem posouzení, zda došlo k podstatnému zvýšení dovozu v relativním vyjádření, je třeba srovnat objemy dovozu se spotřebou na trhu Unie, tj. spotřeba by se musela snižovat podstatně rychlejším tempem než čínský dovoz. Jelikož objem dovozu čínských modulů a článků v období celní evidence byl v porovnání s objemem během období šetření pouze poloviční, musel by být pokles spotřeby podstatně vyšší než 50 %. Ačkoli přesné údaje o spotřebě v období celní evidence nejsou k dispozici, neexistují žádné signály, že by se spotřeba snížila o více než 50 %.
(434)
Z výše uvedených důvodů není kritérium týkající se podstatného zvýšení dovozu splněno. Vyvozuje se proto závěr, že konečné antidumpingové clo nebude uloženo se zpětnou platností přede dnem použitelnosti prozatímních opatření.
H. PODOBA OPATŘENÍ
(435)
Po přijetí prozatímních antidumpingových opatření nabídla skupina spolupracujících vyvážejících výrobců, včetně společností ve spojení v ČLR a v Evropské unii, spolu s CCCME společný cenový závazek podle čl. 8 odst. 1 základního nařízení. Nabídku závazku podpořily rovněž čínské orgány.
(436)
Komise nabídku přezkoumala a rozhodnutím 2013/423/EU nabídku závazku přijala. Jak bylo uvedeno ve 3., 4. a 7. bodě odůvodnění tohoto rozhodnutí, s cílem posoudit, zda cenový závazek odstraňuje škodlivé účinky dumpingu, analyzovala Komise změněné podmínky na trhu, které jsou trvalé povahy a které se týkaly mimo jiné stávajících vývozních cen a úrovně pro odstranění újmy, s ohledem na niž bylo zjištěno, že je nižší než úroveň dumpingu.
(437)
Po přijetí rozhodnutí 2013/423/EU vyvážející výrobci společně s CCCME předložili oznámení týkající se změny původní nabídky závazku. Požádali o revizi závazku tak, aby se zohlednilo vyloučení destiček z definice výrobku, jak bylo popsáno v 31. a 72. bodě odůvodnění. Ve lhůtě stanovené v čl. 8 odst. 2 základního nařízení mimoto požádala řada dalších vývozců o zařazení do závazku.
(438)
Prováděcím rozhodnutím 2013/707/EU potvrdila Komise s ohledem na konečná cla přijetí závazku, který nabídli vývozci uvedení v příloze zmíněného rozhodnutí,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Ukládá se konečné antidumpingové clo na dovoz krystalických křemíkových fotovoltaických modulů nebo panelů a článků typů používaných v krystalických křemíkových fotovoltaických modulech nebo panelech (tloušťka článků nepřesahuje 400 mikrometrů), v současnosti kódů KN ex 8501 31 00, ex 8501 32 00, ex 8501 33 00, ex 8501 34 00, ex 8501 61 20, ex 8501 61 80, ex 8501 62 00, ex 8501 63 00, ex 8501 64 00 a ex 8541 40 90 (kódy TARIC 8501310081, 8501310089, 8501320041, 8501320049, 8501330061, 8501330069, 8501340041, 8501340049, 8501612041, 8501612049, 8501618041, 8501618049, 8501620061, 8501620069, 8501630041, 8501630049, 8501640041, 8501640049, 8541409021, 8541409029, 8541409031 a 8541409039) a pocházejících nebo odesílaných z Čínské lidové republiky, ledaže jsou v tranzitu ve smyslu článku V GATT.
Z definice dotčeného výrobku jsou vyloučeny tyto typy výrobků:
-
přenosné solární nabíječky skládající se z méně než šesti článků a napájející přístroje elektřinou nebo sloužící k nabití baterií,
-
produkty z tenkého fotovoltaického filmu,
-
krystalické křemíkové fotovoltaické výrobky, jež jsou trvale zabudovány do elektrických spotřebičů, jež mají jinou funkci než výrobu elektrické energie a které spotřebovávají elektřinu vyrobenou zabudovaným(i) krystalickým(i) křemíkovým(i) fotovoltaickým(i) článkem (články),
-
moduly nebo panely s výstupním stejnosměrným napětím nepřesahujícím 50 V a výkonem nepřesahujícím 50 W určené výhradně pro přímé použití k nabití baterií v systémech se stejnými charakteristikami, pokud jde o napětí a výkon.
2. Sazba konečného antidumpingového cla, která se použije na čistou cenu s dodáním na hranice Unie, před proclením, je pro výrobek popsaný v odstavci 1 a vyrobený níže uvedenými společnostmi stanovena takto:
Společnost
Celní sazba
Doplňkový kód TARIC
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd
Trina Solar (Changzhou) Science & Technology Co. Ltd
Changzhou Youze Technology Co. Ltd;
Trina Solar Energy (Shanghai) Co. Ltd;
Yancheng Trina Solar Energy Technology Co. Ltd
44,7 %
B791
Delsolar (Wujiang) Ltd
64,9 %
B792
Jiangxi LDK Solar Hi-Tech Co. Ltd
LDK Solar Hi-Tech (Nanchang) Co. Ltd
LDK Solar Hi-Tech (Suzhou) Co. Ltd
46,7 %
B793
LDK Solar Hi-Tech (Hefei) Co. Ltd
46,7 %
B927
JingAo Solar Co. Ltd
Shanghai JA Solar Technology Co. Ltd
JA Solar Technology Yangzhou Co. Ltd
Hefei JA Solar Technology Co. Ltd
Shanghai JA Solar PV Technology Co. Ltd
51,5 %
B794
Jinko Solar Co.Ltd
Jinko Solar Import and Export Co. Ltd
ZHEJIANG JINKO SOLAR CO. LTD
ZHEJIANG JINKO SOLAR TRADING CO. LTD
41,2 %
B845
Jinzhou Yangguang Energy Co. Ltd
Jinzhou Huachang Photovoltaic Technology Co. Ltd
Jinzhou Jinmao Photovoltaic Technology Co. Ltd
Jinzhou Rixin Silicon Materials Co. Ltd
Jinzhou Youhua Silicon Materials Co. Ltd
27,3 %
B795
RENESOLA ZHEJIANG LTD
RENESOLA JIANGSU LTD
43,1 %
B921
Wuxi Suntech Power Co. Ltd
Suntech Power Co. Ltd
Wuxi Sunshine Power Co. Ltd
Luoyang Suntech Power Co. Ltd
Zhenjiang Ren De New Energy Science Technology Co. Ltd
Zhenjiang Rietech New Energy Science Technology Co. Ltd
41,4 %
B796
Yingli Energy (China) Co. Ltd
Baoding Tianwei Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Hainan Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Hengshui Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Tianjin Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Lixian Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Baoding Jiasheng Photovoltaic Technology Co. Ltd
Beijing Tianneng Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Yingli Energy (Beijing) Co. Ltd
35,5 %
B797
Další společnosti spolupracující v rámci antidumpingového šetření (s výjimkou společností, na něž se vztahuje zbytkové clo v souběžném antisubvenčním prováděcím nařízení (EU) č. 1239/2013) (příloha I)
41,3 %
Další společnosti spolupracující v rámci antidumpingového šetření, na něž se vztahuje zbytkové clo v souběžném antisubvenčním prováděcím nařízení (EU) č. 1239/2013 (příloha II)
36,2 %
Všechny ostatní společnosti
53,4 %
B999
3. Není-li stanoveno jinak, použijí se platné celní předpisy.
4. Pokud jakýkoli nový vyvážející výrobce z Čínské lidové republiky poskytne Komisi dostatečné důkazy o tom, že:
-
v období od 1. července 2011 do 30. června 2012 (období šetření) nevyvážel zboží popsané v odstavci 1 do Unie,
-
není ve spojení s žádným vývozcem ani výrobcem v Čínské lidové republice, na něž se vztahují antidumpingová opatření uložená tímto nařízením,
-
po skončení období šetření, na němž jsou založena tato opatření, buď vyvezl dotčený výrobek do Unie, nebo uzavřel neodvolatelný smluvní závazek vyvézt značné množství dotčeného výrobku do Unie,
může být odstavec 2 změněn zařazením nového vyvážejícího výrobce mezi spolupracující společnosti nezařazené do vzorku, na nějž se tudíž vztahuje vážená průměrná celní sazba ve výši 41,3 %.
Článek 2
1. Částky zajištěné v podobě prozatímního antidumpingového cla podle nařízení (EU) č. 513/2013 na dovoz destiček (tloušťka destiček nepřesahuje 400 mikrometrů) a modulů nebo panelů s výstupním stejnoměrným napětím nepřesahujícím 50 V a výkonem nepřesahujícím 50 W určených výhradně pro přímé použití k nabití baterií v systémech se stejnými charakteristikami, pokud jde o napětí a výkon, pocházejících nebo odesílaných z Čínské lidové republiky se uvolňují.
2. Částky zajištěné v podobě prozatímního antidumpingového cla podle nařízení (EU) č. 513/2013 na dovoz krystalických křemíkových fotovoltaických modulů nebo panelů a článků typů používaných v krystalických křemíkových fotovoltaických modulech nebo panelech (tloušťka článků nepřesahuje 400 mikrometrů), v současnosti kódů KN ex 8501 31 00, ex 8501 32 00, ex 8501 33 00, ex 8501 34 00, ex 8501 61 20, ex 8501 61 80, ex 8501 62 00, ex 8501 63 00, ex 8501 64 00 a ex 8541 40 90 (kódy TARIC 8501231200281, 8501310089, 8501320041, 8501320049, 8501330061, 8501330069, 8501340041, 8501340049, 8501612041, 8501612049, 8501618041, 8501618049, 8501620061, 8501620069, 8501630041, 8501630049, 8501640041, 8501640049, 8541409021, 8541409029, 8541409031 a 8541409039) pocházejících nebo odesílaných z Čínské lidové republiky, ledaže jsou v tranzitu ve smyslu článku V GATT, se vybírají s konečnou platností. Zajištěné částky, které převyšují konečnou sazbu antidumpingových cel, se uvolňují.
Článek 3
1. Dovoz, pro nějž bylo předloženo prohlášení k propuštění do volného oběhu v případě výrobků v současnosti kódu KN ex 8541 40 90 (kódy TARIC 8541409021, 8541409029, 8541409031 a 8541409039) a na nějž jsou vystaveny faktury společnostmi, od kterých Komise přijala závazky a jejichž názvy jsou uvedeny v příloze prováděcího rozhodnutí 2013/707/EU, je osvobozen od antidumpingového cla uloženého podle článku 1, pokud:
a)
společnost uvedená v příloze prováděcího rozhodnutí 2013/707/EU vyrobila, dodala a fakturovala výše uvedené výrobky přímo nebo prostřednictvím své společnosti ve spojení, která je rovněž uvedena v příloze prováděcího rozhodnutí 2013/707/EU, buď svým společnostem ve spojení v Unii, které působí jako dovozci a propouštějí zboží do volného oběhu v Unii, nebo prvnímu nezávislému odběrateli, který působí jako dovozce a propouští zboží do volného oběhu v Unii, a
b)
k tomuto dovozu je přiložena závazková faktura, což je obchodní faktura obsahující alespoň údaje a prohlášení uvedené v příloze III tohoto nařízení a
c)
k tomuto dovozu je přiloženo osvědčení o vývozním závazku podle přílohy IV tohoto nařízení a
d)
zboží deklarované a předložené celním orgánům přesně odpovídá popisu uvedenému v závazkové faktuře.
2. Přijetím prohlášení o propuštění do volného oběhu vzniká celní dluh:
a)
pokud je u dovozu popsaného v odstavci 1 zjištěno, že není splněna jedna nebo více podmínek stanovených v uvedeném odstavci; nebo
b)
pokud Komise zruší přijetí závazku podle čl. 8 odst. 9 nařízení (ES) č. 1225/2009 prostřednictvím nařízení nebo rozhodnutí, které odkazuje na konkrétní transakce, a prohlásí příslušné závazkové faktury za neplatné.
Článek 4
Společnosti, od kterých Komise přijala závazky a jejichž názvy jsou uvedeny v příloze prováděcího rozhodnutí 2013/707/EU, a s výhradou určitých podmínek v ní uvedených, vystaví faktury rovněž u transakcí, které nejsou osvobozeny od antidumpingového cla. Tato faktura je obchodní faktura obsahující alespoň údaje uvedené v příloze V tohoto nařízení.
Článek 5
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se do 7. prosince 2015.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 2. prosince 2013.
NEUVOSTON TÄYTÄNTÖÖNPANOASETUS (EU) N:o 1238/2013,
annettu 2 päivästä joulukuuta 2013,
Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien tai sieltä lähetettyjen kiteisestä piistä valmistettujen aurinkosähkömoduulien ja niiden keskeisten komponenttien (kennot) tuontia koskevan lopullisen polkumyyntitullin käyttöönotosta ja tässä tuonnissa käyttöön otetun väliaikaisen tullin lopullisesta kantamisesta
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 30 päivänä marraskuuta 2009 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1225/2009 (1), jäljempänä ’perusasetus’, ja erityisesti sen 9 artiklan 4 kohdan ja 14 artiklan 1 kohdan,
ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen, jonka se on tehnyt neuvoa-antavaa komiteaa kuultuaan,
sekä katsoo seuraavaa:
A. MENETTELY
1. Väliaikaiset toimenpiteet
(1)
Euroopan komissio, jäljempänä ’komissio’, otti asetuksella (EU) N:o 513/2013 (2), jäljempänä ’väliaikaista tullia koskeva asetus’, käyttöön väliaikaisen polkumyyntitullin Kiinan kansantasavallasta, jäljempänä ’Kiina’ tai ’asianomainen maa’, peräisin olevien tai sieltä lähetettyjen kiteisestä piistä valmistettujen aurinkosähkömoduulien ja niiden keskeisten komponenttien (kennot ja kiekot) tuonnissa.
(2)
Tutkimus pantiin vireille, kun EU ProSun, jäljempänä ’valituksen tekijä’, esitti 25 päivänä heinäkuuta 2012 valituksen sellaisten tuottajien puolesta, joiden tuotanto muodostaa yli 25 prosenttia kiteisestä piistä valmistettujen aurinkosähkömoduulien ja niiden keskeisten komponenttien kokonaistuotannosta unionissa. Valituksessa esitetty alustava näyttö kyseisen tuotteen polkumyynnistä ja siitä aiheutuneesta merkittävästä vahingosta katsottiin riittäväksi tutkimuksen vireillepanoa varten.
2. Rekisteröinti
(3)
Kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 3 kappaleessa todettiin, valituksen tekijän pyynnöstä, jonka tukena oli vaadittu näyttö, komissio antoi 1 päivänä maaliskuuta 2013 asetuksen (EU) N:o 182/2013 (3), jolla asetettiin Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien tai sieltä lähetettyjen kiteisestä piistä valmistettujen aurinkosähkömoduulien ja niiden keskeisten komponenttien (kennot ja kiekot) tuonti kirjaamisvelvoitteen alaiseksi 6 päivästä maaliskuuta 2013. Väliaikaista tullia koskevalla asetuksella lakkautettiin tuonnin kirjaaminen polkumyyntitutkimusta varten perusasetuksen 14 artiklan 5 kohdan mukaisesti, koska väliaikainen polkumyyntitulli tarjosi suojan polkumyynnillä tulevaa tuontia vastaan.
(4)
Jotkin asianomaiset osapuolet väittivät, että päätös tuonnin kirjaamisesta oli perusteeton, koska perusasetuksen 14 artiklan 5 kohdan mukaiset edellytykset eivät täyttyneet. Näiden väitteiden tueksi ei kuitenkaan esitetty mitään näyttöä eivätkä ne perustuneet tosiseikkoihin. Tehdessään päätöstä tuonnin kirjaamisesta komissiolla oli riittävästi alustavaa näyttöä, joka oikeutti tuonnin kirjaamisen, etenkin absoluuttisen tuonnin ja markkinaosuuden jyrkkä kasvu. Tätä koskevat väitteet oli siksi hylättävä.
3. Sitoumuksen hyväksyminen väliaikaisten tullien osalta
(5)
Komissio hyväksyi päätöksellä 2013/423/EU (4) vientiä harjoittavien tuottajien yhdessä Kiinan koneiden ja elektroniikan tuonti- ja vientikauppakamarin, jäljempänä ’CCCME’, kanssa tarjoaman sitoumuksen.
4. Menettelyn jatko
(6)
Niiden olennaisten tosiasioiden ja huomioiden ilmoittamisen jälkeen, joiden perusteella päätettiin ottaa käyttöön väliaikaiset polkumyyntitoimenpiteet, jäljempänä ’alustavien päätelmien ilmoittaminen’, Kiinan viranomaiset ja useat asianomaiset osapuolet ilmoittivat kirjallisesti näkökantansa alustavista päätelmistä. Kuulemista pyytäneille osapuolille annettiin mahdollisuus tulla kuulluiksi. Tuojia ja alku- ja jatkojalostussektorin toimijoita edustava järjestö AFASE (Association for Affordable Solar Energy) ja yksi tuoja pyysivät kuulemista, ja niille järjestettiin sellainen kauppapolitiikan pääosaston kuulemismenettelystä vastaavan neuvonantajan kanssa.
(7)
Komissio jatkoi lopullisia päätelmiään varten tarpeellisina pitämiensä tietojen hankkimista ja tarkistamista. Asianomaisten osapuolten esittämät suulliset ja kirjalliset huomautukset tutkittiin, ja alustavia päätelmiä muutettiin tarvittaessa niiden mukaisesti.
(8)
Lisäksi tehtiin tarkastuskäyntejä seuraavien yritysten toimitiloihin:
i)
jatkojalostussektorin toimijat
-
Jayme de la Costa, Pedroso, Portugali
-
Sunedison Spain Construction, Madrid, Espanja
ii)
riippumaton konsultti
-
Europressedienst, Bonn, Saksa
(9)
AFASE asetti kyseenalaiseksi Europressedienstin tiloihin tehdyn käynnin oikeusperustan, koska se ei ole asianomainen osapuoli tässä tutkimuksessa eikä näin ollen kuulu perusasetuksen 16 artiklan soveltamisalaan. Europressedienst antoi tietoja makrotaloudellisista indikaattoreista, kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 99 ja 120 kappaleessa todettiin. Selvyyden vuoksi todetaan, että komissio teki Europressedienstin tiloihin tarkastuskäynnin hyvän hallinnon periaatteiden vuoksi tarkastaakseen niiden tietojen luotettavuuden ja oikeellisuuden, joihin se perusti päätelmänsä.
(10)
Kiinan viranomaiset toistivat väitteensä, jonka mukaan niiden puolustautumisoikeutta siltä osin kuin on kyse mahdollisuudesta tutustua osapuolten tarkasteltavaksi tarkoitettuun avoimeen asiakirja-aineistooon oli loukattu seuraavista syistä: i) ei-luottamuksellisesta asiakirja-aineistosta puuttui tietoja ilman osoitettua hyvää syytä tai riittävän yksityiskohtaista tiivistelmää tai poikkeuksellisesti ei-luottamuksellista tiivistelmää ei ollut toimitettu, ii) yhden unionin tuottajan koko kyselylomakevastauksen ei-luottamuksellinen versio puuttui ja iii) viiveet unionin tuottajien kyselylomakevastausten ei-luottamuksellisten versioiden saattamisessa osapuolten saataville olivat kohtuuttomat.
(11)
i) Väitteestä, jonka mukaan avoimesta asiakirja-aineistosta puuttui tietoja, osapuoli ei täsmentänyt, mitä tietoja se tarkoitti. ii) Väite, jonka mukaan koko kyselylomakevastauksen ei-luottamuksellista versiota ei asetettu saataville, oli virheellinen. iii) Otokseen valittujen unionin tuottajien kyselylomakkeeseen antamien ei-luottamuksellisten vastausten saataville asettamisen määräajoista kyseiselle osapuolelle oli selvitetty, että kyselylomakkeet lisättiin ei-luottamukselliseen asiakirja-aineistoon vasta kun niiden tiivistelmien kattavuus ja asianmukaisuus oli tarkistettu. Jotta voitiin taata unionin tuottajien oikeus pysyä nimettöminä, varmistettiin myös, että kyselylomakkeiden ei-luottamuksellisista versioista ei käynyt ilmi kyseisen unionin tuottajan identiteetti. Joissakin tapauksissa ei-luottamuksellisen version toimittavan osapuolen oli tämän vuoksi korjattava versiota ennen kuin se voitiin asettaa muiden asianomaisten osapuolten saataville.
(12)
Joka tapauksessa katsotaan, että tämä ei millään tavalla vaikuttanut osapuolten puolustautumisoikeuteen. Komissio on antanut kaikille asianomaisille osapuolille mahdollisuuden reagoida tarkasteltavaksi tarkoitetun avoimen asiakirja-aineiston sisältämiin tietoihin ajoissa, jotta niiden perustellut ja oikeutetut huomautukset voidaan ottaa huomioon ennen päätelmien tekemistä tutkimuksessa. Kyseisellä asianomaisella osapuolelle oli kaikki mahdollisuudet kommentoida otokseen valittujen unionin tuottajien kyselylomakkeita myös alustavien ja lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen. Vaikka päätelmien ilmoittaminen ja mahdollisuus tutustua osapuolten tarkasteltavaksi tarkoitettuun avoimeen asiakirja-aineistoon perustuvat eri säännöksiin, on huomattava, että asianomaisilla osapuolilla oli runsaasti mahdollisuuksia kommentoida kaikkien osapuolten tutkimukseen toimittamia kaikkia tietoja. Tästä syystä väite oli hylättävä.
(13)
Kaikille osapuolille ilmoitettiin niistä olennaisista tosiasioista ja huomioista, joiden perusteella aiottiin suositella lopullisen polkumyyntitullin käyttöönottoa Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien tai sieltä lähetettyjen kiteisestä piistä valmistettujen aurinkosähkömoduulien ja niiden keskeisten komponenttien (kennot) tuonnissa ja väliaikaisen tullin vakuutena olevien määrien lopullista kantamista, jäljempänä ’lopullisten päätelmien ilmoittaminen’. Kaikille osapuolille annettiin määräaika, johon mennessä niillä oli mahdollisuus esittää huomautuksensa lopullisista päätelmistä.
(14)
Kaikkia asianomaisten osapuolten toimittamia huomautuksia tarkasteltiin ja ne otettiin soveltuvin osin huomioon.
5. Sitoumuksen hyväksyminen lopullisten tullien osalta
(15)
Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen komissio sai vientiä harjoittavien tuottajien yhdessä CCCME:n kanssa tarjoaman muutetun sitoumuksen, joka kattaa myös rinnakkaisen tukien vastaisen tutkimuksen. Komissio vahvisti kyseisen sitoumuksen hyväksymisen komission täytäntöönpanopäätöksellä 2013/707/EU (5), annettu 4 päivänä joulukuuta 2013, Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien tai sieltä lähetettyjen kiteisestä piistä valmistettujen aurinkosähkömoduulien ja niiden keskeisten komponenttien (kennot) tuontia koskevassa polkumyynnin ja tukien vastaisessa menettelyssä tarjotun sitoumuksen hyväksymisen vahvistamisesta lopullisten toimenpiteiden soveltamiskauden ajaksi.
6. Menettelyn osapuolet
a) Unionin tuottajia koskeva otanta
(16)
Väliaikaisten toimenpiteiden käyttöönoton jälkeen jotkin osapuolet toistivat väitteensä, jonka mukaan liiallinen luottamuksellisuus esti niitä esittämästä huomautuksia unionin tuottajien otoksen valinnasta ja näin käyttämästä puolustautumisoikeuksiaan asianmukaisesti. Komissio käsitteli tätä seikkaa jo väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 9 kappaleessa. Koska tältä osin ei toimitettu mitään uusia tietoja, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 9 kappaleessa esitetyt päätelmät vahvistetaan.
(17)
Kiinan viranomaiset toistivat väitteensä, jonka mukaan valituksen tekijöiden ja otokseen valittujen unionin tuottajien nimien luottamuksellisuus ei ollut perusteltua. Kuten jo väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 9 kappaleessa todettiin, unionin tuottajat pyysivät, että niiden nimet pidettäisiin luottamuksellisina vastatoimien riskin vuoksi. Komissio katsoi, että pyynnöt olivat riittävän perusteltuja, jotta niihin voitiin suostua. Tietoja, jotka komissiolle toimitettiin näyttönä vastatoimien riskistä, ei voida paljastaa kolmansille osapuolille, koska tämä mitätöisi luottamuksellisuutta koskevan pyynnön. Lisäksi tapauksessa, jossa Kiinan viranomaisten ilmoituksen mukaan unionin tuottaja arvioi kantansa uudelleen ja paljasti identiteettinsä nostamalla tuomioistuimessa kanteen väliaikaista asetusta vastaan, ei ole enää perusteita paljastaa tietoja, joiden perusteella oikeus pysyä nimettömänä myönnettiin, koska identiteetti on jo paljastunut.
(18)
Alustavien päätelmien esittämisen jälkeen eräs osapuoli toisti, että tiedot, joihin otoksen valinta perustui, eivät olleet luotettavia, muttei toimittanut mitään uutta näyttöä asiasta. Tämän vuoksi väite hylättiin.
(19)
Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen CCCME toisti väitteensä, jotka koskivat unionin tuottajien alustavan otoksen valintamenetelmää. Se väitti erityisesti, että toimielimet eivät olleet ottaneet huomioon 120:tä tuottajaa. Komissio käsitteli tätä seikkaa jo väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 9 kappaleessa. Lisäksi toimielimet ovat tarkastaneet luettelossa esitettyjen yritysten toiminnan. Kävi ilmi, että luetteloon sisältyi enimmäkseen asentajia, jakelijoita, etuyhteydessä olevia tuojia ja vientiä harjoittavia tuottajia Kiinassa, Taiwanissa ja Intiassa. Sen vuoksi sen perusteella ei voitu osoittaa, että toimielimet olisivat jättäneet huomiotta merkittävän määrän unionin tuottajia. CCCME ei myöskään kiistänyt unionin kokonaistuotantoa toimittamalla vaihtoehtoisia lukuja eikä esittänyt mitään näyttöä siitä, että otoksen edustavuus olisi kärsinyt, koska yhtäkään väitetyistä muista unionin tuottajista ei olisi valittu otokseen, jos se olisi ollut komission tiedossa.
(20)
Sen jälkeen, kun kiekot jätettiin tarkasteltavana olevan tuotteen määritelmästä ja näin tutkimuksen soveltamisalasta (ks. 32 kappale), lopullinen otos koostui kahdeksasta unionin tuottajasta. Koska unionin tuottajien otannasta ei esitetty muita huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 7-10 kappaleessa esitetyt päätelmät, sellaisina kuin ne ovat edellä muutettuina, voidaan vahvistaa.
b) Etuyhteydettömiä tuojia koskeva otanta
(21)
Väliaikaisten toimenpiteiden käyttöönoton jälkeen komissio otti yhteyttä, kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 12 kappaleessa mainittiin, muihin tuojiin, jotka olivat jo toimineet yhteistyössä tutkimuksessa vireillepanovaiheessa toimittamalla perustietoja tutkimuksen kohteena olevaan tuotteeseen liittyvästä toiminnastaan vireillepanoilmoituksessa täsmennetyn mukaisesti. Tarkoituksena oli määrittää, voitaisiinko etuyhteydettömien tuojien otoksen kokoa kasvattaa. Kuusi yritystä, joita voitiin pitää tarkasteltavana olevalla tuotteella kauppaa käyvinä (eli sitä ostavina ja jälleenmyyvinä) etuyhteydettöminä tuojina, ilmoittautui ja oli halukkaita toimimaan yhteistyössä tutkimuksessa. Näistä kuudesta viisi vastasi määräajan kuluessa. Saaduista viidestä vastauksesta vain kolme oli riittävän kattavia, jotta voitiin tehdä merkityksellinen arviointi. Tällä perusteella etuyhteydettömien tuojien otosta laajennettiin niin, että siihen kuului neljä moduulien tuojaa, joiden osuus asianomaisesta maasta tulevasta kokonaistuonnista oli noin 2-5 prosenttia. Kun otetaan huomioon etuyhteydettömien tuojien rakenne (enimmäkseen pieniä ja keskisuuria yrityksiä), ei ollut mahdollisuutta otokseen, joka olisi edustanut suurempaa osuutta, kun otetaan huomioon toimielinten rajalliset resurssit.
(22)
Koska etuyhteydettömien tuojien otoksesta ei esitetty muita huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 11 ja 12 kappaleessa esitetyt päätelmät, sellaisina kuin ne ovat edellä muutettuina, voidaan vahvistaa.
c) Vientiä harjoittavia tuottajia koskeva otanta
(23)
Alustavien päätelmien ilmoittamisen jälkeen joukko otoksen ulkopuolisia yrityksiä toimitti huomautuksia, joissa väitettiin, että niiden tilanne eroaa otokseen valittujen yritysten tilanteesta. Ne väittivät, että tämän vuoksi niihin olisi sovellettava yksilöllistä tullia perusasetuksen 17 artiklan 3 kohdan mukaisesti. Yhteistyössä toimineiden yritysten (monet yritysryhmiä) suuren määrän vuoksi ei kuitenkaan ollut mahdollista tutkia yksilöllisesti kaikkia yrityksiä. Sen vuoksi näihin yrityksiin sovelletaan otokseen valittujen yritysten painotettua keskimääräistä tullia 9 artiklan 6 kohdan mukaisesti.
(24)
Koska vientiä harjoittavien tuottajien otoksesta ei esitetty muita huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 13 ja 14 kappaleessa esitetyt päätelmät voidaan vahvistaa.
7. Tutkimusajanjakso ja tarkastelujakso
(25)
Kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 19 kappaleessa todetaan, polkumyyntiä ja vahinkoa koskeva tutkimus koski 1 päivän heinäkuuta 2011 ja 30 päivän kesäkuuta 2012 välistä ajanjaksoa, jäljempänä ’tutkimusajanjakso’. Vahingon määrittämisen kannalta merkittävien kehityssuuntausten tarkastelu kattoi kauden vuodesta 2009 tutkimusajanjakson päättymiseen, jäljempänä ’tarkastelujakso’.
B. TARKASTELTAVANA OLEVA TUOTE JA SAMANKALTAINEN TUOTE
1. Johdanto
(26)
Kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 20-49 kappaleessa todetaan, tarkasteltavana tuotteena on alustavan määritelmän mukaan Kiinasta peräisin olevat tai lähetetyt kiteisestä piistä valmistetut aurinkosähkömoduulit tai -paneelit ja sen tyyppiset kennot ja kiekot, joita käytetään kiteisestä piistä valmistetuissa aurinkosähkömoduuleissa tai -paneeleissa. Kennojen ja kiekkojen paksuus on enintään 400 mikrometriä. Tuote kuuluu tällä hetkellä CN-koodeihin ex 3818 00 10, ex 8501 31 00, ex 8501 32 00, ex 8501 33 00, ex 8501 34 00, ex 8501 61 20, ex 8501 61 80, ex 8501 62 00, ex 8501 63 00, ex 8501 64 00 ja ex 8541 40 90, jäljempänä ’tarkasteltavana oleva tuote’.
(27)
Seuraavat tuotelajit eivät kuulu tarkasteltavana olevan tuotteen määritelmään:
-
kannettavat aurinkolaturit, joissa on alle kuusi kennoa ja jotka tuottavat sähköä laitteisiin tai lataavat akkuja,
-
ohutkalvotekniikkaa käyttävät aurinkosähkötuotteet,
-
kiteisestä piistä valmistetut aurinkosähkötuotteet, jotka on pysyvästi integroitu sähkölaitteisiin, joiden käyttötarkoitus on jokin muu kuin sähkön tuottaminen ja jotka käyttävät integroitujen kiteisestä piistä valmistettujen aurinkokennojen tuottaman sähkön.
2. Tuotteen määritelmää koskevat väitteet
2.1. Kiekkojen jättäminen tuotteen määritelmän ulkopuolelle
(28)
Alustavien päätelmien ilmoittamisen jälkeen asianomaiset osapuolet väittivät, että kiekot olisi jätettävä tuotteen määritelmän ulkopuolelle, koska niillä ei ole samoja fyysisiä, kemiallisia ja teknisiä perusominaisuuksia kuin kennoilla ja moduuleilla. Alustavassa vaiheessa esitettyjen väitteiden lisäksi alustavien päätelmien ilmoittamisen jälkeen esitettiin vielä kaksi lisäväitettä.
(29)
Ensinnäkin osapuolet väittivät, että kiekkoja voidaan käyttää muihinkin tarkoituksiin kuin kennojen tuotantoon, kuten integroitujen piirien ja muiden mikrolaitteiden tuotantoon. Tältä osin on huomattava, että kaikki kiekot eivät kuulu tuotteen määritelmään tässä tutkimuksessa, joka rajoittuu sen tyyppisiin kiekkoihin, joita käytetään kiteisestä piistä valmistetuissa aurinkosähkömoduuleissa tai -paneeleissa (ja kiekkojen paksuus on enintään 400 mikrometriä). Kiekkoja varmaankin käytetään muissakin sovelluksissa, mutta tutkimuksen piiriin eivät missään vaiheessa kuuluneet kiekot, joita käytetään muiden tuotteiden, kuten integroitujen piirien, tuotannossa. Myöskään yksikään tuottaja, tuoja tai käyttäjä, joka toimii tällaisten toisentyyppisten keikkojen markkinoilla, ei ilmoittautunut ja väittänyt, että niiden kiekkoihin sovelletaan kirjaamisvelvollisuutta tai väliaikaista polkumyyntitullia. Sen vuoksi vahvistetaan, että nämä muuntyyppiset kiekot eivät kuulu tuotteen määritelmään tässä tutkimuksessa. Samalla tämä osoittaa, että kiekoilla ei välttämättä ole sama loppukäyttötarkoitus kuin kennoilla ja moduuleilla.
(30)
Toiseksi asianomaiset osapuolet väittivät, että prosessoimattomilla kiekoilla ei ole mitään niistä olennaisista sähköisistä ominaisuuksista, jotka erottavat aurinkokennot ja -moduulit muista tuotteista. Kiekoilla ei etenkään ole kykyä tuottaa sähköä auringonvalosta, mikä on kiteisestä piistä valmistettujen aurinkosähkökennojen ja -moduulien keskeinen tehtävä.
(31)
Väite voidaan hyväksyä. Lisävarmennuksen jälkeen - ja toisin kuin todetaan väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 36 kappaleessa, jonka mukaan moduuleilla, kennoilla ja kiekoilla on sama käyttötarkoitus eli auringonvalon muuntaminen sähköksi - voidaan todeta, että kiekko pystyy tuottamaan sähköä auringonvalosta vasta sitten, kun se muutetaan kennoksi.
(32)
Erilaisten fyysisten ja teknisten perusominaisuuksien vuoksi, jotka määriteltiin tutkimuksen aikana muun muassa kyvyksi tuottaa sähköä auringonvalosta, päätellään, että kiekot olisi jätettävä tarkasteltavana olevan tuotteen määritelmän ja näin ollen tämän tutkimuksen soveltamisalan ulkopuolelle.
2.2. Erilliset tutkimukset kennoille ja moduuleille
(33)
Asianomaiset osapuolet esittivät jälleen, että kennot ja moduulit eivät ole yksi tuote, minkä vuoksi ne olisi arvioitava erikseen, ja toistivat pääasiassa väitteet, joita jo käsiteltiin väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 27-39 kappaleessa. Toisin kuin kiekoilla, kennoilla ja moduuleilla kuitenkin on sama perusominaisuus eli kyky tuottaa sähköä auringonvalosta. Näin ollen väitteet hylättiin.
(34)
Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen eräs viejä väitti, että kennot itsessään eivät voi tuottaa sähköä. Väitteen mukaan ne on integroitava moduuleiksi, jotta ne pystyvät tähän. Kullakin kennolla itsessään on kuitenkin kyky tuottaa auringonvalosta sähköä yleensä noin 4 W. Vaikka tämä saattaakin olla riittämätöntä useimpiin sovelluksiin, jotka edellyttävät useiden kennojen kokoamista moduuliksi, se ei kuitenkaan tarkoita sitä, etteikö kennolla itsessään olisi kykyä tuottaa sähköä.
(35)
Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen eräs viejä väitti, että koska ei ole mahdollista määrittää normaaliarvoa moduuleille kennojen normaaliarvon perusteella (ks. 100 kappale), tämä osoittaa, että moduuleja ja kennoja ei pitäisi pitää yhtenä tuotteena.
(36)
On huomattava, että suurimmassa osassa polkumyyntitutkimuksia, tämä tutkimus mukaan luettuna, normaaliarvon ja vientihinnan vertailu tehdään tuotelajien perusteella. Näin siksi, että usein erittäin laajalla tuotelajien valikoimalla on samat fyysiset, tekniset ja/tai kemialliset perusominaisuudet, mikä johtaa usein tilanteeseen, jossa tuotelajit, joiden kustannukset ja hinnat ovat hyvin erilaiset, kuuluvat tarkasteltavana olevan tuotteen määritelmään. Pelkästään se, että tietyn tuotelajin normaaliarvoa ei ole mahdollista määrittää toisen tuotelajin normaaliarvon perusteella, ei tarkoita sitä, että näitä tuotelajeja ei voitaisi pitää yhtenä tuotteena. Kuten 32 kappaleessa kuvattiin, sekä kennoilla että moduuleilla on samat fyysiset ja tekniset perusominaisuudet, muun muassa kyky tuottaa sähköä auringonvalosta.
(37)
Lisäksi väitettiin, että jos kennot ja moduulit muodostavat yhden tuotteen, jossa on pieniä eroavaisuuksia, kennojen hinnan oikaisemisen moduulien hinnan määrittämiseksi ei pitäisi olla vaikeaa. On huomattava, ettei ole olemassa vaatimusta, jonka mukaan tarkasteltavana olevan tuotteen eri lajien välillä on oltava vain pieniä eroavaisuuksia. On riittävää, että tarkasteltavana olevan tuotteen eri lajeilla on samat fyysiset, tekniset ja/tai kemialliset perusominaisuudet. Tässä tapauksessa näin on moduulien ja kennojen osalta (mm. kyky tuottaa sähköä auringonvalosta).
(38)
Sama osapuoli väitti vielä, että kennot eivät ole vain eräs moduulien laji vaan täysin eri tuote. Itse asiassa kenno on moduulin pääkomponentti. Pääkomponenttina kenno ei selvästikään ole täysin eri tuote, koska moduuleilla ja kennoilla on samat perusominaisuudet eli kyky tuottaa sähköä auringonvalosta (ks. 32 kappale).
(39)
Sama osapuoli väitti lisäksi, että kun valittiin unionin tuottajien ja kiinalaisten viejien otosta, kennojen ja moduulien ero otettiin huomioon. Sen vuoksi moduuleille ja kennoille olisi pitänyt vahvistaa eri tullit. Tältä osin vahvistetaan, että moduulien ja kennojen ero tosiaan otettiin huomioon unionin tuottajien ja kiinalaisten viejien otoksen valinnassa (ks. väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 10 ja 14 kappale). Tämä tehtiin kuitenkin vain siksi, että voitiin varmistaa otoksen edustavuus, eikä se sinällään tarkoita sitä, että kennoja ja moduuleja ei pitäisi pitää yhtenä tarkasteltavana olevana tuotteena tai että kennoille ja moduuleille olisi vahvistettava erilliset tullit. Sen varmistamiseksi, että otos on edustava kaikkien tuotelajien osalta, oli itse asiassa tärkeää erottaa toisistaan kennot ja moduulit otosta valittaessa. Koska oli jossakin määrin epävarmaa, pitäisikö kennoja ja moduuleja pitää yhtenä tuotteena vai kahtena erillisenä tuotteena, se oli lisäksi tarpeen molempien mahdollisten lopputulosten edustavuuden varmistamiseksi.
(40)
Lisäksi väitettiin, että 100 kappale, jossa todetaan, että moduulien prosessointikustannukset ovat merkittävät, on ristiriidassa väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 32 kappaleen kanssa, jossa todetaan, että lisäarvo ei ole keskittynyt tuotantoprosessin tiettyyn vaiheeseen. Tältä osin on muistettava, että 100 kappaleessa selvennetään myös, että kustannusten ero kennojen ja moduulien välillä on 34 prosenttia, joka tarkoittaa sitä, että 66 prosenttia moduulien arvosta on peräisin kennoista. Sen vuoksi päätellään, että lisäarvo ei keskity tuotantoprosessin tiettyyn vaiheeseen.
(41)
Vientiä harjoittavien tuottajien väitteen mukaan se, että yritys asettaa kennoille ja moduuleille eri vähimmäistuontihinnat ja -määrät, vahvistaa sitä, että moduulit ja kennot ovat erillisiä tuotteita, jotka edellyttävät kahta erillistä tutkimusta. Eri vähimmäistuontihinnat ovat kuitenkin pikemminkin osoitus siitä, että kennot ja moduulit ovat tuotelajien eri ryhmiä, joita myydään eri hinnoilla. Sen vuoksi on tarpeen määrittää eri hinnat, jotta vähimmäistuontihinnat ovat merkityksellisiä.
(42)
Myöskään se, että kennot ja moduulit ovat erillisiä tuotelajien ryhmiä, ei sellaisenaan ole merkityksellistä tarkasteltavana olevan tuotteen määritelmän kannalta. Tarkasteltavana olevan tuotteen määritelmän osalta riittää, että tuotteilla on samat perusominaisuudet ja käyttötarkoitukset, kuten onkin moduulien ja kennojen tapauksessa (ks. 32 ja 48 kappale).
(43)
Kiinan viranomaiset väittivät, että arvioinnissa, jossa pohdittiin, ovatko kennot ja moduulit yksi tarkasteltavana oleva tuote, ei käsitelty monia kriteereitä, jotka valituselin määritteli asiassa EC-Asbestos (6). Kyseisiä kriteereitä käytetään kuitenkin ”samankaltaisen tuotteen” eikä tarkasteltavana olevan tuotteen määrittelyä varten. Toisin sanoen näitä kriteereitä on käytettävä samankaltaisen tuotteen määrittelyyn, esimerkiksi unionin tuotannonalan tuottaman samankaltaisen tuotteen, jota tämän jälkeen verrataan kiinalaisten vientiä harjoittavien tuottajien viemään tarkasteltavana olevaan tuotteeseen. Nämä kriteerit eivät ole merkityksellisiä tarkasteltavana olevaa tuotetta määriteltäessä. Lisäksi toimielimet katsovat, että EC-Asbestos -tapauksessa käytettyjen kriteerien soveltaminen tarkasteltavana olevan tuotteen määritelmään tässä tapauksessa ei johtaisi erilaiseen lopputulokseen. Ensimmäinen ja toinen kriteeri (ominaisuudet, luonne ja laatu sekä käyttötarkoitus) ovat täysin samoja kuin fyysisten, kemiallisten ja teknisten ominaisuuksien sekä käyttötarkoitusten kriteerit, joita on käytetty edeltävissä kappaleissa. Kolmas kriteeri (kuluttajien maku ja tottumukset) ei ole kovin hyödyllinen tässä tapauksessa, koska kennot ovat moduulien pääkomponentti; neljännen kriteerin, tulliluokituksen, osalta on huomattava, että sekä kennot että moduulit voidaan ilmoittaa tulliotsakkeessa 8541 40 90, kun taas tulliotsakkeet otsakkeessa 8501 on tarkoitettu yleisesti sähkögeneraattoreille eikä erityisesti aurinkosähkötuotteille.
(44)
Jotkin asianomaiset osapuolet väittivät, että tuomioistuimen aiemmissa tapauksissa (7) kehittämien kriteerien puolueeton soveltaminen johtaisi päätelmään, jonka mukaan moduulit ja kennot ovat eri tuotteita. Tältä osin on huomattava, että tuomioistuin on ilmoittanut vain joukon kriteereitä, jotka voidaan ottaa huomioon; ei ole mitään velvoitetta käyttää kaikkia kriteereitä kaikissa tapauksissa, koska kaikki niistä eivät ehkä ole merkityksellisiä. Näitä kriteereitä arvioitiin väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 27-39 kappaleessa, joissa todettiin, että useat kriteerit eivät ole merkityksellisiä tässä tapauksessa. Asiassa Brosmann sen arviointi, kuuluvatko erityyppiset kengät tarkasteltavana olevan tuotteen määritelmään, tehtiin myös vain kolmen merkityksellisenä pidetyn kriteerin perusteella. Koska asianomaiset osapuolet eivät toimittaneet mitään perusteluja siihen, miksi kriteerien objektiivinen soveltaminen johtaa päätelmään, jonka mukaan moduulit ja kennot ovat erillisiä tuotteita, väitettä ei voida hyväksyä.
(45)
Lisäksi on muistettava, että kennoilla ja moduuleilla on samat peruskäyttötarkoitukset eli niitä myydään aurinkosähköjärjestelmiin integroimista varten. Moduulien suorituskyky liittyy suoraan kennojen suorituskykyyn, kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 28 kappaleessa todetaan.
(46)
Eräs osapuoli väitti, että kun kiekot jätettiin tarkasteltavana olevan tuotteen määritelmän ulkopuolelle ja kun otetaan huomioon merkittävä prosessointi, jotta kennoista saadaan moduuleja, myös väite, jonka mukaan kennoilla ja moduuleilla on samat käyttötarkoitukset, osoittautuu vääräksi. Osapuoli väitti myös, että arviointi, jonka mukaan moduuleilla ja kennoilla on samat käyttötarkoitukset, perustuu olettamukseen, jonka mukaan kiekoilla, moduuleilla ja kennoilla on sama tuotantoprosessi.
(47)
Ensinnäkin päätelmä siitä, että arviointi, jonka mukaan moduuleilla ja kennoilla on samat käyttötarkoitukset, perustuisi tuotantoprosessiin, on virheellinen. Molemmat toteamukset esitetään kyllä samassa väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 36 kappaleessa, mutta tämä ei tarkoita sitä, että yksi päätelmä perustuisi toiseen olettamukseen. Nämä kaksi toteamusta erottava sana ”lisäksi” osoittaa selvästi, että toinen toteamus ei perustu ensimmäiseen. Näissä kahdessa toteamuksessa myös käsitellään kahta erillistä seikkaa, jotka sisältyvät otsikkoon ”Käyttötarkoitus ja keskinäinen vaihdettavuus”. Tuotantoprosessia koskevassa ensimmäisessä toteamuksessa käsitellään keskinäistä vaihdettavuutta ja toisessa käyttötarkoituksia. Perustana oleva olettamus siitä, että arviointi, jonka mukaan moduuleilla ja kennoilla on samat käyttötarkoitukset, perustuu olettamukseen, jonka mukaan kiekoilla, moduuleilla ja kennoilla on sama tuotantoprosessi, on sen vuoksi virheellinen.
(48)
Kennojen ja moduulien todellisten käyttötarkoitusten osalta asianomaiset osapuolet eivät kiistä sitä, että moduuleja ja kennoja myydään integroitavaksi aurinkosähköjärjestelmiin. Näin ollen päätelmä, jonka mukaan moduuleilla ja kennoilla on sama käyttötarkoitus, voidaan vahvistaa.
2.3. Yksi- ja monikiteiset kennot
(49)
Eräs asianomainen osapuoli väitti, että unionissa ei ole yksikiteisten kennojen tuotantoa ja että sen yksikiteisten kennojen vienti ei kilpaile unionin tuotannonalan kanssa. Tutkimuksessa kuitenkin kävi ilmi, että unionissa on yksikiteisten kennojen tuotantoa. Näin ollen väite hylättiin. Yleinen tuomioistuin katsoi asiassa Brosmann, että se seikka, että yhteisössä ei valmisteta tiettyä tuotelajia, ei ole ratkaiseva.
2.4. Lähetetty Kiinasta -lauseke
(50)
Asianomaiset osapuolet väittivät, että tutkimuksen soveltamisalan laajentaminen tuotteisiin, jotka on lähetetty Kiinasta, oli perusteetonta, koska tutkimus oli pantu vireille vain sellaisten tuotteiden osalta, jotka ovat peräisin Kiinasta.
(51)
Kiinasta lähetetyt tuotteet kuitenkin kuuluivat tutkimuksen piiriin jo vireillepanovaiheessa. Vireillepanoilmoituksen (8) 5 kohdassa todetaan, että yrityksiä, jotka kuljettavat tarkasteltavana olevaa tuotetta Kiinan kansantasavallasta mutta katsovat, että koko vienti tai osa siitä ei ole tullioikeudellisesti peräisin Kiinan kansantasavallasta, pyydetään ilmoittautumaan tutkimuksessa ja toimittamaan kaikki asian kannalta merkitykselliset tiedot. Sen vuoksi on selvää, että kaikilla yrityksillä, jotka lähettävät tuotteita Kiinasta, oli mahdollisuus toimia yhteistyössä tässä tutkimuksessa. Lisäksi koska tutkimuksen kohteena olevaan tuotteeseen usein sisältyy komponentteja ja osia eri maista, vireillepanoilmoituksen 5 kohdassa todettiin myös, että tämän seikan käsittelemiseksi voidaan antaa erityissäännöksiä.
(52)
Sen vuoksi katsotaan, että kaikille talouden toimijoille, joita asia koskee, ilmoitettiin asianmukaisesti, että Kiinasta lähetettyjen tuotteiden osalta saatetaan antaa erityissäännöksiä tarpeen mukaan, ja niitä kehotettiin toimimaan yhteistyössä tutkimuksessa. Näin ollen tutkimuksen soveltamisalaa ei laajennettu koskemaan Kiinasta lähetettyjä tuotteita, koska ne kuuluivat tutkimuksen piiriin alusta lähtien.
(53)
Päätelmien ilmoittamisen jälkeen osapuolet väittivät, että 51 kohdassa tarkoitetusta vireillepanoilmoituksesta riippumatta tutkimus oli rajoitettu Kiinasta peräisin oleviin tuotteisiin, eikä siinä arvioitu Kiinasta lähetettyjen tuotteiden vaikutusta.
(54)
Tältä osin on huomattava, että sen varmistamiseksi, että tutkimuksen aikana arvioitiin kaikki Kiinasta lähetetyt tavarat eikä vain Kiinasta peräisin olevia tavaroita, toteutettiin seuraavat vaiheet:
-
Kaikkia yrityksiä, jotka kuljettavat tarkasteltavana olevaa tuotetta Kiinasta, kehotettiin ilmoittautumaan tutkimuksessa tavaroiden alkuperästä riippumatta.
-
Vireillepanoilmoituksen liitteessä A viejiä pyydettiin ilmoittamaan tietoja kaikista yrityksen valmistamista tuotteista. Tietoja ei ollut rajattu Kiinasta peräisin oleviin tavaroihin.
-
Näiden tietojen perusteella, joihin sisältyi kaikki EU:hun suuntautuva vienti - tavaroiden alkuperästä riippumatta - valittiin edustava otos.
-
Otokseen valitut tuottajat saivat kyselylomakkeen, joka oli tarkoitettu ”Euroopan unioniin vieville tuottajille” ja jossa Kiinaan viitattiin ”asianomaisena maana” eikä alkuperämaana. Sen vuoksi oli selvää, että kaikkia tavaroita niiden alkuperästä riippumatta tutkittiin.
(55)
Tällä perusteella päätellään, että tutkimuksessa otettiin huomioon kaikki Kiinasta peräisin olevat tai lähetetyt tavarat ja että tutkimuksen päätelmät, mukaan luettuna polkumyynti ja vahinko, kattoivat kaikki Kiinasta peräisin olevat tai lähetetyt tavarat.
(56)
Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen asianomaiset osapuolet väittivät, että valitukseen sisältyi alustava näyttö ainoastaan Kiinasta peräisin olevien muttei Kiinasta lähetettyjen aurinkopaneelien tuonnista. Tältä osin on selvennettävä, että valitus kattoi tavarat ”Kiinasta”, minkä voi nähdä pyynnön esittäjän toimittamien asiakirjojen kansilehdeltä, jolla on leima. Ennen tätä sivua asiakirja-aineistossa on toinen sivu, jossa käytetään sanamuotoa ”Kiinan kansantasavallasta peräisin oleva”. Tässä tapauksessa se ei ollut osa valituksen tekijän toimittamaa asiakirjaa, vaan komission yksiköt lisäsivät sen kansilehdeksi ja käyttivät siinä tutkimuksen nimeä eivätkä toistaneet valituksessa ollutta otsikkoa. Sen vuoksi katsotaan, että valitus kattoi kaikki tavarat Kiinasta, riippumatta siitä, olivatko ne sieltä peräisin vai eivät.
(57)
Kiinalaiset vientiä harjoittavat tuottajat väittivät vielä, että vientiä harjoittavien tuottajien kolmansissa maissa ei voida kohtuudella odottaa tietävän, että tutkimuksessa voidaan käsitellä myös niiden tuotteita. Tältä osin on huomattava, että toimenpiteitä ei sovelleta tavaroihin, jotka ovat GATT-sopimuksen V artiklan mukaisesti passitusmenettelyssä. Sen vuoksi toimenpiteet eivät vaikuta vientiä harjoittaviin tuottajiin, joilla ei ole toimintaa Kiinassa. Yksikään kolmannessa maassa vientiä harjoittava tuottaja ei myöskään ilmoittautunut ja tuonut esiin, että niiden viemät tuotteet ovat polkumyyntitullin kohteena.
(58)
Samat vientiä harjoittavat tuottajat väittivät, että vientiä harjoittavia tuottajia kolmansissa maissa ei pyydetty ilmoittautumaan eikä niille annettu mahdollisuutta osoittaa, että niiden tuotteita ei viedä polkumyynnillä. Toimielimet katsovat, että toimenpiteet eivät vaikuta niihin vientiä harjoittaviin tuottajiin, joilla ei ole mitään toimintaa Kiinassa, koska jos niiden tavarat lähetetään Kiinasta, ne ovat passitusmenettelyssä. Kaikille muille vientiä harjoittaville tuottajille ilmoitettiin vireillepanoilmoituksessa, että niiden toiminta on osa tutkimusta.
(59)
Kiinan viranomaiset väittivät, että vaikka perusasetuksen 1 artiklan 3 kohta mahdollistaa poikkeamisen periaatteesta, jonka mukaan viejämaa on alkuperämaa, artiklaa ei voida käyttää tässä tapauksessa. Väitteensä tueksi ne esittivät, että ei analysoitu kattavasti, voiko tuotetta vievä maa olla välittäjänä toimiva maa. Toimielimet eivät hyväksy tätä perusasetuksen 1 artiklan 3 kohdan tulkintaa. Yksikään osapuoli ei kiistä sitä, että Kiinassa on merkittävää tuotantoa. Se, onko Kiina valmiiden tuotteiden alkuperämaa, riippuu useista tekijöistä. Toimielinten tekemässä polkumyyntiä, vahinkoa, syy-yhteyttä ja unionin etua koskevassa analyysissä viitataan tähän tuotantoon riippumatta siitä, ovatko viedyt valmiit tuotteet tullioikeudellisesti peräisin Kiinasta. Koska oli voimakkaita viitteitä siitä, että kaikkia tuotteita, jotka oli ainakin osittain tuotettu Kiinassa, ei pidettäisi tullioikeudellisesti Kiinasta peräisin olevina, toimielimet päättivät, että oli tarpeen kattaa myös tuotteet, joiden osalta Kiina on vain välittäjänä toimiva maa.
(60)
Kiinan viranomaiset väittivät vielä, että koska yhdellekään kiinalaiselle viejälle ei myönnetty markkinatalouskohtelua, Kiinassa ei ole vertailukelpoista hintaa aurinkopaneeleille, minkä vuoksi Kiinaa ei voida käyttää välittäjänä toimivana maana. Tältä osin on kuitenkin huomattava, että perusasetuksen 1 artiklan 3 kohdan kolme edellytystä annetaan vain esimerkkeinä, eivätkä kaikki edellytykset ole välttämättä merkityksellisiä kaikissa tapauksissa. Koska tässä tapauksessa yhdellekään kiinalaiselle viejälle ei myönnetty markkinatalouskohtelua, vertailukelpoinen hinta oli vahvistettava vertailumaassa, ja tämä vertailukelpoinen hinta on sama riippumatta siitä, pidetäänkö Kiinaa alkuperämaana vai välittävänä maana. Sen vuoksi kysymys siitä, onko kyseisessä maassa vertailukelpoista hintaa, ei ole merkityksellinen, koska tässä tapauksessa vertailukelpoista hintaa ei vahvisteta kyseisessä maassa vaan vertailumaassa.
2.5. Aurinkolaturit
(61)
Alustavien päätelmien ilmoittamisen jälkeen asianomaiset osapuolet väittivät, että määritelmä ”aurinkolaturit, joissa on alle kuusi kennoa” on liian suppea ja että se olisi laajennettava koskemaan tuotteita, joilla on samanlainen tehtävä mutta jotka eivät kuulu määritelmän piiriin, kuten samankokoiset tuotteet, joissa käytetään useampia pienempiä kennoja.
(62)
Lisäksi osapuolet väittivät, että määritelmä ”kiteisestä piistä valmistetut aurinkosähkötuotteet, jotka on pysyvästi integroitu sähkölaitteisiin” on liian suppea, koska määritelmän ulkopuolelle jää vain valmis sähkölaite, mutta sähkölaitteisiin integroitavaksi tarkoitettuja aurinkosähkökomponentteja ei välttämättä jätetä sen ulkopuolelle.
(63)
Edellä esitettyjen väitteiden tarkastelussa kävikin ilmi, että on asianmukaisempaa lisätä näiden tuotteiden ulkopuolelle jättämiseen kriteeri, joka perustuu tekniseen standardiin. Erityisesti vahvistettiin, että seuraavan standardin mukaisissa määritelmissä määritellään asianmukaisemmin tuotteet, jotka olisi jätettävä toimenpiteiden soveltamisalan ulkopuolelle: kansainvälinen IEC-standardi 61730-1, Application Classes, Class C: Limited Voltage, limited power applications (s. 13). (9)
(64)
Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen saatiin huomautuksia tuotteiden jättämisestä soveltamisalan ulkopuolelle edellä mainitun kansainvälisen standardin perusteella. Väitettiin, että standardiin viittaamisen sijaan olisi asianmukaisempaa määritellä soveltamisalan ulkopuolelle jättäminen lähtöjännitteen ja antotehon perusteella seuraavasti: moduulit tai paneelit, joiden lähtöjännite on enintään 50 V (tasavirta) ja antoteho enintään 50 W ja joita käytetään yksinomaisesti suoraan akkulatureina järjestelmissä, joissa on samat jännite- ja teho-ominaisuudet. Väite voitiin hyväksyä, ja soveltamisalan ulkopuolelle jätettävät tuotteet määritellään lopullisesti tämän määritelmän mukaisesti.
2.6. Katolle integroidut aurinkosähkömoduulit
(65)
Eräs asianomainen osapuoli väitti, että katolle integroidut aurinkosähkömoduulit olisi jätettävä tuotteen määritelmän ulkopuolelle, koska niissä yhdistyvät aurinkosähkömoduulin ja kattotiilen tai -laatan tehtävät. Sen vuoksi ne eivät ole suoraan vaihdettavissa normaaliin aurinkosähkömoduuliin.
(66)
Tutkimuksessa kuitenkin kävi ilmi, että sekä normaalien moduulien että katolle integroitujen aurinkosähkömoduulien on oltava samojen sähköstandardien mukaisia. Lisäksi vaikka katolle integroituja aurinkosähkömoduuleja ei voidakaan yksinkertaisesti korvata normaaleilla moduuleilla, ne voidaan korvata normaalilla moduulilla ja kattotiilillä tai -laatoilla. Näin ollen näillä tuotteilla on samat tekniset perusominaisuudet eli ne voivat tuottaa sähköä auringonvalosta. Lisätehtävää (joka muutoin saadaan kattomateriaalista) ei pidetty olennaisena, eikä se ole peruste katolle integroitujen aurinkosähköpaneelien jättämiseksi tuotteen määritelmän ulkopuolelle.
(67)
Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen sama osapuoli väitti, että keskinäisen vaihdettavuuden puute katolle integroitujen aurinkosähkömoduulien ja tavanomaisten aurinkosähkömoduulien välillä on osoitus siitä, että katolle integroidut aurinkosähkömoduulit olisi jätettävä toimenpiteiden soveltamisalan ulkopuolelle; osapuoli viittasi yleisesti jalkineita koskevaan asiaan (10) ja erityisesti erittäin pitkälle kehitettyihin urheilujalkineisiin (STAF). Syitä STAF-jalkineiden jättämiseen toimenpiteiden ulkopuolelle oli kuitenkin useita, eikä yleinen tuomioistuin pitänyt keskinäisen vaihdettavuuden puutetta sinänsä riittävänä perusteena asiassa Brosmann (11), jossa vahvistettiin, että hyvinkin erilaisia tuotteita, kuten kävelykenkiä ja vaelluskenkiä voidaan pitää tarkasteltavana olevana tuotteena yhdessä polkumyyntitutkimuksessa niiden eroista huolimatta.
(68)
Kyseinen asianomainen osapuoli väitti lisäksi, että koska unionissa ei ole tuotantoa ja koska asianomaisella osapuolella on immateriaalioikeudet, tämä vahvistaa, että katolle integroidut aurinkosähkömoduulit ovat innovatiivisia ja eroavat muista tuotteista. Tässä voidaan kuitenkin viitata jälleen jalkineita koskevaan asiaan Brosmann, jonka osapuoli otti esiin ja jossa yleinen tuomioistuin katsoi, että se, ettei yhteisössä valmisteta tämäntyyppisiä jalkineita, ja patentin olemassaolo eivät ole ratkaisevia. (12) Tämän seurauksena patentoidulla teknologialla valmistettuja jalkineita pidettiin tarkasteltavana olevana tuotteena kyseisessä asiassa.
(69)
Sama asianomainen osapuoli väitti myös, että katolle integroidut aurinkosähkömoduulit olisi jätettävä tarkasteltavana olevan tuotteen määritelmän ulkopuolelle, koska niitä myydään huomattavasti korkeammilla hinnoilla kuin tavanomaisia moduuleita. Myös jalkineita koskevassa asiassa tietyn hinnan ylittävät STAF-jalkineet jätettiin tarkasteltavana olevan tuotteen määritelmän ulkopuolelle. Tältä osin on huomattava, että katolle integroiduissa aurinkosähkömoduuleissa yhdistyvät aurinkosähkömoduulin ja kattotiilen tai -laatan tehtävät, kuten 66 kappaleessa todettiin. Hintojen suora vertailu ei sen vuoksi ole merkityksellistä, koska lisätehtävä luonnollisesti johtaa korkeampaan hintaan.
(70)
Vastauksena tähän asianomainen osapuoli väitti, että tämän perusteella olisi mahdotonta ikinä pitää hintaeroja lisäindikaattorina, joka oikeuttaisi jonkin tuotteen jättämisen tuotteen määritelmän ulkopuolelle. Tällainen tulkinta on kuitenkin liian pitkälle menevä. Edeltävässä kappaleessa todetaan vain, että tässä tapauksessa, jossa katolle integroiduissa moduuleissa yhdistyvät tarkasteltavana olevan tuotteen sekä toisen tuotteen (eli kattotiilen tai -laatan) tehtävät, hinta ei luonnollisestikaan ole merkityksellinen. Tämä ei tarkoita missään tapauksessa sitä, että hintaerot eivät muissa tapauksissa voisi olla hyödyllisiä indikaattoreita määritettäessä, pitäisikö tuote jättää tarkasteltavana olevan tuotteen määritelmän ulkopuolelle.
(71)
Osapuoli vaati vielä, että sen katolle integroitavien aurinkosähkömoduulien toimittajalle pitäisi antaa mahdollisuus osallistua vähimmäishintasitoumukseen. Vaikuttaa kuitenkin siltä, että kyseinen kiinalainen viejä ei toiminut yhteistyössä tutkimuksessa ja yhteistyöstä kieltäytyneenä osapuolena se ei voi osallistua sitoumukseen. Tätä vaatimusta ei sen vuoksi voitu hyväksyä.
3. Päätelmät
(72)
Edellä esitetyn perusteella tuotteen määritelmän piiriin kuuluviksi vahvistetaan lopullisesti Kiinasta peräisin olevat tai lähetetyt kiteisestä piistä valmistetut aurinkosähkömoduulit tai -paneelit ja sen tyyppiset kennot, joita käytetään kiteisestä piistä valmistetuissa aurinkosähkömoduuleissa tai -paneeleissa, elleivät ne ole GATT-sopimuksen V artiklan mukaisesti passitusmenettelyssä. Kennojen paksuus on enintään 400 mikrometriä. Tuote kuuluu tällä hetkellä CN-koodeihin ex 8501 31 00, ex 8501 32 00, ex 8501 33 00, ex 8501 34 00, ex 8501 61 20, ex 8501 61 80, ex 8501 62 00, ex 8501 63 00, ex 8501 64 00 ja ex 8541 40 90.
(73)
Seuraavat tuotelajit eivät kuulu tarkasteltavana olevan tuotteen määritelmään:
-
kannettavat aurinkolaturit, joissa on alle kuusi kennoa ja jotka tuottavat sähköä laitteisiin tai lataavat akkuja,
-
ohutkalvotekniikkaa käyttävät aurinkosähkötuotteet,
-
kiteisestä piistä valmistetut aurinkosähkötuotteet, jotka on pysyvästi integroitu sähkölaitteisiin, joiden käyttötarkoitus on jokin muu kuin sähkön tuottaminen ja jotka käyttävät integroitujen kiteisestä piistä valmistettujen aurinkokennojen tuottaman sähkön,
-
moduulit tai paneelit, joiden lähtöjännite on enintään 50 V (tasavirta) ja antoteho enintään 50 W ja joita käytetään yksinomaisesti suoraan akkulatureina järjestelmissä, joissa on samat jännite- ja teho-ominaisuudet.
(74)
Sen jälkeen kun kiekot oli jätetty määritelmän ulkopuolelle, analyysiä tarkistettiin jättämällä siitä pois kiekkoihin liittyvät tiedot ja analyysit, ellei toisin ole ilmoitettu. Koska kiekkojen osuus tarkasteltavana olevan tuotteen tuonnista unioniin tutkimusajanjaksolla oli vain vähäinen (noin 2 prosenttia arvosta), kiekkojen poisjättämisellä katsotaan olevan päätelmiin vain vähäinen vaikutus, jos sitäkään. Kaikkia osapuolten esittämiä huomautuksia on käsitelty, mutta mahdolliset viittaukset kiekkoihin on jätetty pois. Tämän seurauksena kaikki kiekkoja koskevat viittaukset ja tiedot, jotka esitetään väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan kappaleissa, eivät enää päde siinäkään tapauksessa, että kyseiset kappaleet vahvistetaan tällä asetuksella.
(75)
Näin ollen 26-74 kappaleessa esitetyllä tavalla muutetut alustavat päätelmät voidaan vahvistaa lopullisesti. Tästä syystä tässä menettelyssä katsotaan vakiintuneen käytännön mukaisesti, että kaikkia tarkasteltavana olevan tuotteen lajeja olisi pidettävä yhtenä tuotteena.
C. POLKUMYYNTI
1. Kiina
1.1. Markkinatalouskohtelu
(76)
Alustavien päätelmien ilmoittamisen jälkeen asianomaiset osapuolet väittivät, että markkinatalouskohtelua koskeva päätös tehtiin myöhässä eli perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan c alakohdassa säädetyn kolmen kuukauden määräajan jälkeen ja että tutkimus olisi tämän vuoksi päätettävä viipymättä.
(77)
Nämä osapuolet väittivät, että perusasetuksen muutos (13), jolla pidennetään markkinatalouskohtelua koskevan päätöksenteon määräaika kahdeksaan kuukauteen, tuli voimaan vasta kun aiemmin sovellettu kolmen kuukauden määräaika oli päättynyt. Muutosta voidaan soveltaa vasta tuleviin tutkimuksiin ja sellaisiin käynnissä oleviin tutkimuksiin, joissa markkinatalouskohtelua koskevan päätöksenteon määräaika ei ole vielä päättynyt.
(78)
Muutetun perusasetuksen 2 artiklassa kuitenkin todetaan selvästi, että ”tätä asetusta sovelletaan kaikkiin uusiin tutkimuksiin ja kaikkiin vireillä oleviin tutkimuksiin 15 päivästä joulukuuta 2012”. Kyseiseen artiklaan tai itse asiassa koko asetukseen ei sisälly mitään rajoitusta, jonka mukaan markkinatalouskohtelua koskevan päätöksenteon määräaika ei ole vielä päättynyt, kuten osapuolet väittivät. Tästä syystä väitettä ei voida hyväksyä.
(79)
Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen useat asianomaiset osapuolet toistivat väitteensä, jonka mukaan markkinatalouskohtelun myöntämistä koskeva päätös tehtiin määräajan päätyttyä, mutta ne eivät kiistäneet siitä, että perusasetuksen muutosta, johon viitataan 78 kappaleessa, sovelletaan kaikkiin käynnissä oleviin tutkimuksiin, joihin myös tämä tutkimus kuuluu. Sen vuoksi päätellään lopullisesti, että markkinatalouskohtelun myöntämistä koskevaa päätöstä ei tehty määräajan päätyttyä.
(80)
Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen eräs viejä väitti, että markkinatalouskohtelua ei olisi pitänyt evätä sen vuoksi, että kolmella yrityksellä, jotka lopettivat toimintansa vuonna 2011, ei ollut yhtä ainoaa selkeää kirjanpitoa. Viejä kysyi erityisesti, minkä kirjanpitostandardien mukaisesti yrityksen, joka lopettaa toimintansa, olisi joka tapauksessa laadittava tällainen kirjanpito.
(81)
On huomattava, että kirjanpitostandardeissa ei määritetä, miltä yrityksiltä vaaditaan tilinpäätöstietojen laatimista vaan se, miten nämä tilinpäätöstiedot on laadittava. Kiinan tapauksessa kyseessä ovat yrityksille tarkoitetut perusstandardit (Accounting Standard for Business Enterprises: Basic Standard), joiden 4 §:ssä todetaan, että yrityksen on laadittava tilinpäätöstiedot. Kyseessä on pakollinen velvoite, eikä toimintansa lopettaviin yrityksiin sovelleta mitään poikkeuksia.
(82)
Vaikka nämä yritykset lopettivat toimintansa, niillä oli edelleen varoja (mukaan luettuna maata, rakennuksia, koneita ja varastoja) ja vastuita eivätkä ne lakanneet olemasta oikeussubjekteja ennen vuoden 2013 alkua. Sen vuoksi katsotaan, että näillä yrityksillä oli velvoite julkaista kirjanpitotiedot vuodelta 2011 ja näiden tietojen puute on vastoin vaatimusta 2.
(83)
Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen viejät väittivät myös, että edullisista verotusjärjestelmistä ja avustuksista saadut etuudet eivät edusta merkittävää osaa niiden liikevaihdosta, mikä väitetysti vahvistettiin rinnakkaisessa tukien vastaisessa tutkimuksessa.
(84)
Tältä osin muistutetaan, että tätä väitettä käsiteltiin jo väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 65 kappaleessa. Korostettiin, että erityisesti etuuden luonteen vuoksi tutkimusajanjaksolla saatu absoluuttinen etuus on merkityksetön arvioitaessa, oliko vääristymä merkittävä. Sen vuoksi väite hylätään.
(85)
Koska markkinatalouskohtelusta ei esitetty muita huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 50-69 kappaleessa esitetyt päätelmät voidaan vahvistaa.
1.2. Yksilöllinen tarkastelu
(86)
Kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 70 kappaleessa todettiin, 18 yhteistyössä toiminutta vientiä harjoittavaa tuottajaa tai niiden ryhmää, joita ei valittu otokseen, pyysi yksilöllistä tarkastelua perusasetuksen 17 artiklan 3 kohdan nojalla. Tässä tapauksessa otokseen kuului jo seitsemän yritysryhmää, jotka tyypillisesti koostuvat vientiä harjoittavista tuottajista, niihin etuyhteydessä olevista kauppiaista ja etuyhteydessä olevista tuojista unionissa ja kolmansissa maissa. Vielä 18 muun vientiä harjoittavan tuottajan (ryhmän) yksilöllinen tarkastelu otokseen sisältyvien seitsemän vientiä harjoittavan tuottajan ryhmän lisäksi olisi kohtuuttoman työlästä ja estäisi tutkimuksen loppuun saattamisen ajoissa.
(87)
Koska yksilöllisestä tarkastelusta ei esitetty muita huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 70 ja 71 kappaleessa esitetyt päätelmät voidaan vahvistaa.
1.3. Vertailumaa
(88)
Asianomaiset osapuolet huomauttivat, että Intia ei ole soveltuva vertailumaa hankkeiden kotimaisuusastetta koskevien säännösten vuoksi, jotka sisältyvät Jawaharlal Nehru National Solar Mission -aloitteeseen, jäljempänä ’JNNSM’. Eräs osapuoli väitti, että hankkeissa edellytetään 75 prosentin kotimaisuusastetta, ja toisen osapuolen mukaan intialaiset tuottajat voivat veloittaa korkeampia hintoja moduuleista, jotka on tuotettu 100-prosenttisesti kotimaassa. Lisäksi ne väittivät, että tällaiset vaatimukset kohottavat merkittävästi kotimaisten tuotteiden hintoja. Väitteen tueksi toimitettiin artikkeli intialaisesta lehdestä. (14) Artikkeli oli kuitenkin julkaistu lähes vuosi tutkimusajanjakson jälkeen, eikä sen vaikutuksesta tutkimusajanjaksolla toimitettu mitään näyttöä.
(89)
Samassa lehtiartikkelissa kuitenkin raportoitiin, että Intian aurinkopaneeliteollisuuteen kohdistuu voimakasta kilpailua länsimaisten ja kiinalaisten valmistajien taholta. Tätä tukee Intiaan suuntautuvan viennin vakaa kasvu, kuten 92 kappaleessa esitetään. Vaikka kotimaisuusastetta koskevalla vaatimuksella saattaakin olla tiettyä vaikutusta Intian kotimarkkinoilla, tilanteesta voidaan kuitenkin päätellä selvästi, että Intiassa on kilpaillut markkinat, joilla useat intialaiset ja ulkomaalaiset yritykset kilpailevat toisiaan vastaan.
(90)
Lisäksi JRC:n julkaisemien tietojen (15) mukaan suurin osa JNNSM-hankkeista toteutuu vuodesta 2015 eteenpäin. JNNSM:n sähköverkkoon kytkettävien aurinkosähköjärjestelmien tavoite vuodeksi 2012 oli vain 50 MW, kun Intian sähköverkkoon kytkettävä kokonaiskapasiteetti oli yli 1 GW jo kesäkuussa 2012. Tämä osoittaa, että tutkimusajanjaksolla JNNSM:n osuus Intian aurinkosähkövoimaloista oli alle 5 prosenttia, minkä vuoksi vaikutus, joka JNNSM:llä ja sen kotimaisuusastetta koskevalla vaatimuksella - jos sellainen oli jo tutkimusajanjaksolla, mitä asianomaiset osapuolet eivät ole vahvistaneet - oli parhaimmillaankin erittäin vähäinen. Valtaosa voimaloista tutkimusajanjaksolla oli Gujaratin osavaltiossa (noin 65 prosenttia), jossa niitä kannustettiin valtion tukipolitiikalla.
(91)
Asianomaiset osapuolet väittivät, että Intian markkinat oli tutkimusajanjaksolla käytännössä suojattu tuonnilta eri lähteistä, kuten Kiinasta, koska polkumyyntitutkimuksen vireillepano oli uhkana vuoden 2012 alusta lähtien. Intia panikin vireille 23 päivänä marraskuuta 2012 polkumyyntitutkimuksen, joka koski Kiinasta, Malesiasta, Taiwanista ja Yhdysvalloista tulevia aurinkokennoja ja -moduuleja, eli vasta lähes viisi kuukautta tutkimusajanjakson päättymisen jälkeen.
(92)
Väitettä ei kuitenkaan tue aurinkokennojen ja -moduulien tuonnin kehitys, joka esitetään Intian kauppatilastoissa (16).
Arvo (miljoonaa Yhdysvaltain dollaria)
huhtikuu 2010 - maaliskuu 2011
huhtikuu 2011 - maaliskuu 2012
huhtikuu 2012 - maaliskuu 2013
Kiina
77,33
577,24
371,72
Indeksi
100
746
481
Yhteensä
252,63
1 348,48
827,07
Indeksi
100
534
327
(93)
Edellä olevasta taulukosta käy ilmi, että aurinkokennojen ja -moduulien tuonti lisääntyi jyrkästi, yli 600 prosenttia Kiinasta ja yli 400 prosenttia yleisesti vuosien 2010/11 ja 2011/12 välillä. Tuontiarvot laskivat jonkin verran, mutta niin tekivät myös aurinkokennojen ja -moduulien hinnat. Tuontiarvojen lasku vuosien 2011/12 ja 2012/13 välillä vastaa itse asiassa hintojen laskua, josta erikoistuneet konsulttiyritykset (kuten pvXchange) raportoivat samalla kaudella, minkä perusteella voidaan päätellä, että tuontimäärät pysyivät melko vakaina vuosien 2011/12 ja 2012/13 välillä. Sen vuoksi päätellään, että Intian markkinat eivät olleet tutkimusajanjaksolla suojassa tuonnilta eri lähteistä, mukaan luettuna Kiinasta.
(94)
Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen Kiinan viranomaiset väittivät, että Yhdysvallat on pyytänyt 6 päivänä helmikuuta 2013 Intian kuulemista WTO:n riidanratkaisumenettelyssä JNNSM:n kotimaisuusastetta koskevista vaatimuksista. Näiden kotimaisuusastetta koskevien vaatimusten vaikutus yhdessä 91 kappaleessa mainitun polkumyyntitutkimuksen kanssa johti väitetysti 38 prosentin suuruiseen arvon alenemiseen huhtikuun 2012 ja maaliskuun 2013 välillä verrattuna edeltävään vuoteen ja poiketen edeltävien vuosien noususta.
(95)
Tässä yhteydessä on huomattava, että arvon aleneminen johtuu pikemminkin hintojen laskusta kuin tuontimäärien vähenemisestä. Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen yksi osapuoli toimitti tietoja aurinkokennojen ja -moduulien tuonnin kehityksestä Intian markkinoilla määrien osalta vuoden 2010 ja maaliskuun 2013 välillä. Tiedot osoittavat aurinkomoduulien ja -kennojen tuonnin vakaan kasvun Intian markkinoilla määrien osalta. Sen vuoksi päätellään, että Intian markkinoita ei ollut suojattu polkumyyntitutkimuksen uhkan vuoksi ja että väitetyt mutteivät todistetut JNNSM:n kotimaisuusastetta koskevien vaatimusten (ks. 90 kappale) vaikutukset - jotka parhaimmillaankin olisivat erittäin vähäiset - eivät estäneet tuonnin määrän vakaata kasvua.
(96)
Lisäksi tuotiin esiin, että huhtikuun 2012 ja maaliskuun 2013 välinen kausi, joka osoittaa JNNSM-aloitteen väitetyt vaikutukset Intiaan tulevaan tuontiin, ajoittuu suurimmaksi osaksi tutkimusajanjakson jälkeen. Tämän väitetyn vähenemisen mahdolliset vaikutukset tutkimusajanjaksoon voivat tämän vuoksi olla vain vähäisiä.
(97)
Eräs asianomainen osapuoli väitti, että Tata Power Solar, jäljempänä ’Tata’, tuli vasta hiljattain markkinoille eikä sen vuoksi sovellu vertailumaan tuottajaksi. Tältä osin on huomattava, että yritys (aiemmalta nimeltään ”Tata BP Solar”) on tuottanut aurinkosähkömoduuleita vuodesta 1989, eikä näin ollen voida katsoa, että se on tullut markkinoille vasta hiljattain. Erään asianomaisen osapuolen toimittamien tietojen mukaan Tata tuli markkinoille itse asiassa merkittävästi aiemmin kuin viisi suurinta otokseen valittua kiinalaista viejää.
(98)
Eräs asianomainen osapuoli väitti, että Taiwan sopisi vertailumaaksi paremmin kuin Intia, koska taiwanilaisten yritysten koko vastaa enemmän kiinalaisten viejien kokoa, ja taiwanilaiset tuottajat toimivat myös yhteistyössä. Myös muut asianomaiset osapuolet kyseenalaistivat Intian soveltuvuuden vertailumaaksi Tatan suhteellisen pienen koon vuoksi mutteivät ehdottaneet soveltuvampia vaihtoehtoja.
(99)
On totta, että taiwanilaiset yritykset toimivat yhteistyössä. Yksi yritys toimi täysimääräisesti yhteistyössä ja toinen vain osittain. Ainoa täysimääräisesti yhteistyössä toiminut taiwanilainen yritys on kuitenkin pienempi kuin Tata, etenkin moduulien myynnin ja tuotannon osalta, joiden osuus tarkasteltavana olevan tuotteen myynnistä on noin 90 prosenttia, ja Tata myy merkittävästi enemmän kuin taiwanilainen yritys, jolla on tältä osin vain merkityksettömän vähäistä myyntiä, kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 76 kohdassa todettiin. Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen eräs viejä kysyi, otettiinko osittain yhteistyössä toimineeseen taiwanilaiseen yritykseen yhteyttä puuttuvien tietojen toimittamiseksi. Tähän liittyen väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 76 kappaleessa selvennetään, että Taiwania ei voitu käyttää vertailumaana, koska yhteistyössä toimineet taiwanilaiset yritykset tuottivat lähes yksinomaisesti kennoja ja Kiinasta taas viedään pääasiassa moduuleja. Tämä pätee myös osittain yhteistyössä toimineeseen taiwanilaiseen tuottajaan. Koska tuottajaa pidettiin jo soveltumattomana tästä syystä, ei pidetty asianmukaisena pyytää siltä lisätietoja.
(100)
Sama asianomainen osapuoli väitti, että moduulin myynnin lähes täysi puuttuminen ei sinänsä sulje pois Taiwanin toimimista vertailumaana, koska prosessointikustannukset kennojen muuttamisesta moduuleiksi voidaan laskea ilman vaikeuksia. Tutkimuksen havainnot eivät kuitenkaan tue tätä. Moduulin tuottaminen kennoista edellyttää useita tuotantovaiheita, joiden aikana syntyy merkittävä osa moduulin lisäarvoa. Kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 137 kappaleessa todettiin, keskimääräinen hintaero kennojen ja moduulien välillä tutkimusajanjaksolla oli 555,92 euroa eli 54 prosenttia ja keskimääräinen kustannusten ero oli 377,99 euroa eli 34 prosenttia. Tämä tarkoittaa sitä, että huomattava osa mahdollisesta Taiwanin normaaliarvosta moduulien osalta pitäisi laskea prosessointikustannusten oikaisun perusteella, mitä ei voida pitää asianmukaisempana kuin sellaisen maan valintaa, jonka normaaliarvo voidaan laskea kotimaan myyntihintojen perustella useimpien tarkasteltavana olevien tuotteiden osalta. Sen vuoksi katsotaan, että Intia on valittu vertailumaaksi asianmukaisesti ja ottaen huomioon käytettävissä olevat luotettavat tiedot.
(101)
Eräs asianomainen osapuoli väitti, että mitään perusteita ei esitetty sille, miksi Yhdysvaltoja ei pidetty asianmukaisena vertailumaana. Tältä osin viitataan väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 74 kappaleeseen, jossa todetaan selvästi, että ”Yhdysvallat ei olisi soveltuva vertailumaa pääasiassa siksi, että Yhdysvaltojen markkinat oli osan tutkimusajanjakson kestosta suojattu kiinalaiselta tuonnilta polkumyynti- ja tukitoimenpiteillä”. Koska Yhdysvaltojen markkinoiden suojaamisesta ei saatu huomautuksia, asiaa koskeva kanta pysyy ennallaan.
(102)
Asianomaiset osapuolet väittivät, että polkumyyntilaskelmien tulos on vääristynyt kiinalaisten tuottajien ja intialaisen tuottajan mittakaavaetujen erojen vuoksi. Sen vuoksi tarkistettiin, oliko yrityksen tuotantomäärän ja sen polkumyyntimarginaalin välillä korrelaatio.
(103)
Otokseen valituista seitsemästä yritysryhmästä kaksi on keskisuuria yritysryhmiä (Jinzhou Yangguang ja Delsolar) ja viisi suuria yritysryhmiä (JingAo, LDK, Suntech, Trina ja Yingli). Keskisuurista yrityksistä Jinzhou Yangguangilla on alin marginaali ja Delsolarilla korkein. Muut viisi suurempaa yritystä sijoittuvat näiden väliin. Tämä osoittaa selvästi, että mittakaavaetujen ja polkumyyntimarginaalien välillä ei ole korrelaatiota. Sen vuoksi katsotaan, että polkumyyntilaskelmien tulos ei ole vääristynyt kiinalaisten tuottajien ja intialaisen tuottajan mittakaavaetujen erojen vuoksi.
(104)
Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen asianomaiset osapuolet väittivät, että mittakaavaetujen ja polkumyyntimarginaalin välisen korrelaation puute ei osoita sitä, että mittakaavaeduilla ja hintojen vertailukelpoisuudella ei olisi mitään vaikutusta. Tilanteessa, jossa polkumyyntimarginaali perustuu täysiin samaan normaaliarvoon kaikkien viejien osalta, kuten tässä tapauksessa, polkumyyntimarginaaliin vaikuttavat pääasiassa vientihinnat. Mittakaavaetujen ja polkumyyntimarginaalin välisen korrelaation puute osoittaa sen vuoksi myös mittakaavaetujen ja myyntihintojen välisen korrelaation puutteen. Sen vuoksi päätellään, että mittakaavaetujen erot eivät vaikuta hintojen vertailukelpoisuuteen tässä tapauksessa.
(105)
Eräs asianomainen osapuoli väitti, että vertailumaan tuottajan kotimaan myyntihinnat olivat erittäin korkeat, väitetysti merkittävästi korkeammat kuin unionin tuotannonalan myyntihinnat, koska polkumyyntimarginaali ylittää merkittävästi hintojen alittavuuden marginaalin. Väite perustui Intian osalta määritetyn normaaliarvon ja unionin tuotannonalan myyntihintojen vertailuun. Vertailu on kuitenkin virheellinen, koska Intian osalta määrietty normaaliarvo perustuu pelkästään kannattavaan myyntiin. Erityisesti tilanteessa, jossa unionin tuotannonala on tappiollinen, ei ole yllättävää, että Intian kannattavat hinnat ylittävät unionin tuotannonalan keskimääräiset hinnat. Sen vuoksi se, että Intian osalta määritetty normaaliarvo ylittää unionin tuotannonalan keskimääräiset hinnat, ei osoita, että Intian valinta vertailumaaksi olisi epäasianmukainen.
(106)
Eräs osapuoli väitti, että Tatan hinnat ovat vääristyneet, koska se on etuyhteydessä Tata Poweriin, joka on yleishyödyllinen laitos. Väitteen mukaan Tata voi veloittaa korkeampia hintoja alueilla, joilla Tata Power toimii. Väitteen tueksi ei kuitenkaan toimitettu mitään näyttöä eikä määrällistä arviota tästä väitetystä vaikutuksesta. Tätä väitettä ei sen vuoksi voitu hyväksyä.
(107)
Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen eräs viejä väitti, että Tata on kilpailukyvytön yritys, jolla on korkeat tuotantokustannukset ja myyntihinnat, mikä väitetysti oli syynä siihen, että BP Solar vetäytyi yhteisestä tuotannosta joulukuussa 2011. Tämän tueksi esitettiin lehtiartikkeli, jonka mukaan BP:n vetäytyminen aurinkosähköteollisuudesta neljän vuosikymmenen jälkeen osoittaa, miten kilpaillut ja ruuhkaiset aurinkosähkömarkkinat ovat. Artikkelissa ei kuitenkaan tuotu esiin, että Tata olisi kilpailukyvytön yritys, vaan siinä käsiteltiin aurinkopaneelimarkkinoiden tilannetta yleisesti ja puhuttiin tuotannonalalle ominaisesta raa'asta kilpailusta ja siitä, että monet yritykset maailmanlaajuisesti ovat sulkeneet tuotantolaitoksiaan, irtisanoneet satoja työntekijöitä ja tehneet konkursseja. Lehtiartikkeli ei sen vuoksi osoita, että Tata olisi kilpailukyvytön yritys, jolla on korkeat tuotantokustannukset ja myyntihinnat.
(108)
Päätelmien ilmoittamisen jälkeen eräs viejä väitti, että Tata ei sisältynyt osana Intian kotimaista tuotannonalaa käynnissä olevaan Intian polkumyyntitutkimukseen (ks. 91 kappale), mikä johtui sen merkittävästä kennojen tuonnista. Vaikka vahvistetaankin, että Tata ei ole osa Intian kotimaista tuotannonalaa käynnissä olevassa Intian polkumyyntitutkimuksessa, tämä ei automaattisesti merkitse sitä, että Tata ei olisi soveltuva vertailumaan tuottaja. Normaaliarvo perustui yksinomaisesti Tatan Intiassa tuottamiin kennoihin ja moduuleihin, ei tuotuihin tavaroihin. Se, että joidenkin tuotteiden tuotannossa käytettiin tuotuja komponentteja, ei tarkoita sitä, että tulokseksi saatu normaaliarvo ei olisi edustava Intian osalta, etenkään kun se pääasiallisesti perustuu myyntihintoihin eikä kustannuksiin.
(109)
Kiinan viranomaiset väittivät, että Tatan moduulien myynti olisi vain 0,3 prosenttia Kiinan viennistä EU:hun, eikä sitä voida pitää edustavana; väitteessään ne viittasivat tuomioistuimen tuomioon asiassa Detlef Nölle (17) . Kyseisessä asiassa tuomioistuin katsoi, että jos maan kokonaistuotanto on vain 1,25 prosenttia vientimäärästä EU:hun, tämä osoittaa, että kyseiset markkinat eivät ole kovin edustavat. Tässä tapauksessa Kiinan viranomaiset eivät verranneet Intian kokonaistuotantoa Kiinan kokonaisvientiin vaan vain yhden intialaisen yrityksen tuotantoa kaikkien kiinalaisten viejien kokonaisvientiin. Vertailu on kuitenkin virheellinen, koska kilpailluilla markkinoilla, joilla on useampia toimijoita, vain yhteen tuottajaan liittyvät määrät eivät anna viitteitä markkinoiden edustavuudesta kokonaisuudessaan. Kyseessä ei ole myöskään vertailu, joka tehtiin asiassa Detlef Nölle, jossa verrattiin maan kokonaistuotantoa kokonaisvientiin. CCCME:n (China Chamber of Commerce for Import and Export of Machinery) toimittamien tietojen mukaan Intian tuotannon ennustettiin ylittävän 2 GW:tä vuoden 2012 loppuun mennessä eli pian tutkimusajanjakson päättymisen jälkeen. Tällainen tuotanto vastaisi 14:ää prosenttia Kiinan viennistä EU:hun, mikä on huomattavasti yli 5 prosentin viitteellisen raja-arvon, joka mainittiin asiassa Detlef Nölle annetussa tuomiossa.
(110)
Päätelmien ilmoittamisen jälkeen eräs osapuoli toi esiin, että Tata ei ole integroitunut jatkojalostussektorilla ja että sen on hankittava kiekot kolmansilta osapuolilta. Väitteen mukaan tämä jatkojalostussektorin vertikaalisen integroitumisen puute johtaa korkeampiin kustannuksiin verrattuna kiinalaisiin tuottajiin, jotka ovat vertikaalisesti integroituneita. Väitteen tueksi ei kuitenkaan esitetty mitään näyttöä. Tatan kokonaiskustannukset olisivat vain hieman korkeammat, jos sen kiekkojen ostohinta ylittäisi kiekkojen tuotantokustannukset, mikä on epävarmaa, koska monet yritykset aurinkosähkösektorilla ovat olleet tappiollisia tutkimusajanjaksolla. Lisäksi myös suuret vertikaalisesti integroituneet kiinalaiset tuottajat ostivat usein merkittäviä määriä kiekkoja riippumattomilta toimittajilta, mikä tukee päätelmää, jonka mukaan vertikaalisen integroitumisen puute kiekkojen alalla ei välttämättä johda moduulien ja kennojen korkeampiin kustannuksiin.
(111)
Eräs asianomainen osapuoli väitti, että vertailumaan markkinat eivät ole kilpaillut. Väitteen tueksi esitettiin, että aurinkokennojen tuotanto Intiassa oli alimmillaan viiteen vuoteen vuonna 2013. Raportissa, johon osapuoli viittasi, kuitenkin osoitettiin, että tutkimusajanjaksolla Intian kennojen tuotanto oli edelleen korkealla tasolla ja lähellä ilmoitettua huippua. Tuotanto laski merkittävästi tutkimusajanjakson jälkeen, minkä vuoksi sillä ei ollut vaikutusta tutkimuksen tuloksiin.
(112)
Toinen seikka, joka esitettiin tukemaan väitettä, jonka mukaan vertailumaan markkinat eivät ole kilpaillut, on 91 kappaleessa mainittu polkumyyntitutkimus. Toimielimet huomauttavat, että tutkimus on edelleen käynnissä, eikä siitä voida sen vuoksi tehdä mitään johtopäätöksiä. Yleisesti ottaen polkumyyntitutkimus ei ole osoitus kilpailukyvyn puutteesta vaan siitä, että kotimainen tuotannonala katsoo, että siihen kohdistuu hyvän kauppatavan vastaisia käytäntöjä kolmansissa maissa sijaitsevien kilpailijoiden taholta.
(113)
Komissio katsoo kaiken kaikkiaan, että Intian valinta vertailumaaksi ei ole epäasianmukainen.
(114)
Koska vertailumaasta ei esitetty muita huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 72-77 kappaleessa esitetyt päätelmät voidaan vahvistaa.
1.4. Normaaliarvo
(115)
Alustavien päätelmien ilmoittamisen jälkeen eräs asianomainen osapuoli huomautti, että intialaiset yritykset myyvät pääasiassa moduuleja, joita ei kytketä sähköverkkoon ja joiden hinnat ja kustannukset ovat korkeammat kuin sähköverkkoon kytkettävien moduulien, joita taas kiinalaiset viejät myyvät. Lisäksi väitettiin, että moduuleilla, joita ei kytketä sähköverkkoon, on yleensä alempi antoteho kuin sähköverkkoon kytkettävillä moduuleilla.
(116)
Tältä osin on huomattava, että vakiokokoisille moduuleille, joissa on enemmän kuin 36 kennoa ja jotka kytketään yleensä verkkoon, ja pienemmille moduuleille, joissa on enintään 36 kennoa ja joita käytetään yleensä verkon ulkopuolella, vahvistettiin eri normaaliarvot. Sen vuoksi katsotaan, että kaikille tuotelajeille, mukaan luettuna sähköverkon ulkopuolisille ja sähköverkkoon kytkettäville moduuleille, on vahvistettu asianmukainen normaaliarvo.
(117)
Toinen asianomainen osapuoli totesi, että Tata toimii myös hanketoteuttajana, minkä vuoksi yrityksen myyntiä ei voida verrata kiinalaisten vientiä harjoittavien tuottajien pelkkään moduulien myyntiin. On huomattava, että Intian kotimarkkinahintojen ja Kiinan vientihintojen vertailu tehtiin yksinomaisesti moduulien myynnin osalta, eikä normaaliarvon laskemisessa käytetty valmiiden hankkeiden tai integroitujen ratkaisujen myyntiä, koska niitä ei pidetty vertailukelpoisina.
(118)
Koska normaaliarvosta ei esitetty muita huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 78-86 kappaleessa esitetyt päätelmät voidaan vahvistaa.
1.5. Vientihinta
(119)
Alustavien päätelmien ilmoittamisen jälkeen jotkin otokseen valitut viejät esittivät joitakin huomautuksia vientihinnasta, jota käytettiin polkumyyntimarginaalin laskemiseen. Perustellut huomautukset otettiin huomioon, ja niiden johdosta asianomaisten yritysten polkumyyntimarginaalia tarkistettiin hieman.
(120)
Koska vientihinnasta ei esitetty muita huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 87-89 kappaleessa esitetyt päätelmät voidaan vahvistaa.
1.6. Vertailu
(121)
Alustavien päätelmien ilmoittamisen jälkeen jotkin otokseen valitut viejät esittivät joitakin huomautuksia oikaisuista, joita tehtiin vientihintojen vertaamiseksi. Perustellut huomautukset otettiin huomioon, ja niiden johdosta asianomaisten yritysten polkumyyntimarginaalia tarkistettiin hieman.
(122)
Alustavien päätelmien ilmoittamisen jälkeen havaittiin laskuvirhe, jonka tuloksena tehtiin virheellinen oikaisu normaaliarvoon kotimaanrahdin osalta. Virhe korjattiin, ja sen tuloksena polkumyyntimarginaalit laskivat hieman.
(123)
Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen eräs osapuoli väitti, että oikaisu kaupan portaan huomioon ottamiseksi saattaa olla aiheellinen, koska osapuoli ei myy suoraan asentajille vaan jälleenmyyjille ja jakelijoille. Osapuoli pyysi vertailumaan tuottajan myyntikanavista yksityiskohtaisia tietoja, joita ei voitu toimittaa luottamuksellisten tietojen suojaamiseksi. Vaihtoehtona vertailumaan tuottajan kuluttajapohja luokiteltiin eri luokkiin myyntimäärän mukaan, ja tästä kävi ilmi, että oikaisu kaupan portaan huomioon ottamiseksi ei ollut perusteltua.
(124)
Analyysin jälkeen osapuoli myönsi, että myyntimäärien ero johtaisi hintaeroihin, mutta väitti edelleen, että se veloittaisi korkeammat hinnat asentajilta kuin jakelijoilta/jälleenmyyjiltä, vaikka asentaja ostaisi saman määrän kuin jakelija/jälleenmyyjä. Väitteen tueksi ei kuitenkaan esitetty näyttöä, eikä sitä sen vuoksi voitu ottaa huomioon.
(125)
Koska vientihinnasta ei esitetty muita huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 90-92 kappaleessa esitetyt päätelmät voidaan vahvistaa.
1.7. Polkumyyntimarginaalit
(126)
Eräs otokseen valittu vientiä harjoittava tuottaja pyysi nähtäväksi sitä koskevia polkumyyntilaskelmia ja väitti, ettei se muutoin pysty kommentoimaan niiden paikkansapitävyyttä. Koska yritykselle ei myönnetty markkinatalouskohtelua, sen normaaliarvo perustui vertailumaan Intian tietoihin. Koska vain yksi vertailumaan tuottaja toimi täysimääräisesti yhteistyössä tutkimuksessa, vertailumaasta saatuja tietoja ei voida paljastaa tuotelajien tasolla luottamuksellisten tietojen suojaamiseksi. Tämän vuoksi väite on hylättävä.
(127)
Otokseen valittujen yritysten tapauksessa vertailumaalle vahvistettua samankaltaisen tuotteen kunkin lajin painotettua keskimääräistä normaaliarvoa verrattiin tarkasteltavana olevan tuotteen vastaavan lajin painotettuun keskimääräiseen vientihintaan, kuten perusasetuksen 2 artiklan 11 ja 12 kohdassa säädetään.
(128)
Yhteistyössä toimineiden mutta otoksen ulkopuolisten vientiä harjoittavien tuottajien painotettu keskimääräinen polkumyyntimarginaali laskettiin perusasetuksen 9 artiklan 6 kohdan säännösten mukaisesti. Tämä marginaali laskettiin otokseen valituille vientiä harjoittaville tuottajille määritettyjen marginaalien perusteella.
(129)
Tällä perusteella yhteistyössä toimineiden mutta otoksen ulkopuolisten yritysten lopullinen polkumyyntimarginaali vahvistettiin 88,1 prosentiksi.
(130)
Kaikkien muiden Kiinassa toimivien vientiä harjoittavien tuottajien polkumyyntimarginaalit määritettiin käytettävissä olevien tietojen perusteella perusasetuksen 18 artiklan mukaisesti. Tätä varten määriteltiin ensin yhteistyön taso vertaamalla tutkimuksessa yhteistyössä toimineiden vientiä harjoittavien tuottajien ilmoittamia unioniin suuntautuvan viennin määriä johdanto-osan 167 kohdan mukaan vahvistettuun kiinalaisen viennin määrään.
(131)
Koska yhteistyön osuus oli yli 80 prosenttia Kiinasta unioniin suuntautuvasta kokonaisviennistä, yhteistyössä toimimisen tasoa voidaan pitää korkeana. Koska ei ollut mitään syytä uskoa, että yksikään vientiä harjoittava tuottaja olisi tarkoituksellisesti kieltäytynyt yhteistyöstä, jäännöspolkumyyntimarginaali vahvistettiin sen otokseen valitun yrityksen tasolle, jolla oli korkein polkumyyntimarginaali. Tätä pidettiin sopivana, koska ei ollut viitteitä siitä, että yhteistyöstä kieltäytyneet yritykset olisivat harjoittaneet polkumyyntiä vähäisemmässä määrin, ja jotta mahdollisten toimenpiteiden tehokkuus voitiin varmistaa.
(132)
Tämän perusteella lopulliset polkumyyntimarginaalit ovat prosentteina CIF-hinnasta unionin rajalla tullaamattomana ilmaistuina seuraavat:
Yritys
Polkumyyntimarginaalit
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd
Trina Solar (Changzhou) Science & Technology Co. Ltd
Changzhou Youze Technology Co. Ltd
Trina Solar Energy (Shanghai) Co. Ltd
Yancheng Trina Solar Energy Technology Co. Ltd
90,3 %
Delsolar (Wujiang) Ltd
111,5 %
Jiangxi LDK Solar Hi-Tech Co. Ltd
LDK Solar Hi-Tech (Hefei) Co. Ltd
LDK Solar Hi-Tech (Nanchang) Co. Ltd
LDK Solar Hi-Tech (Suzhou) Co. Ltd
91,9 %
JingAo Solar Co. Ltd
Shanghai JA Solar Technology Co. Ltd
JA Solar Technology Yangzhou Co. Ltd
Hefei JA Solar Technology Co. Ltd
Shanghai JA Solar Technology Co. Ltd
97,5 %
Jinzhou Yangguang Energy Co. Ltd
Jinzhou Huachang Photovoltaic Technology Co. Ltd
Jinzhou Jinmao Photovoltaic Technology Co. Ltd
Jinzhou Rixin Silicon Materials Co. Ltd
Jinzhou Youhua Silicon Materials Co. Ltd
53,8 %
Wuxi Suntech Power Co. Ltd
Suntech Power Co. Ltd
Wuxi Sunshine Power Co. Ltd
Luoyang Suntech Power Co. Ltd
Zhenjiang Ren De New Energy Science Technology Co. Ltd
Zhenjiang Rietech New Energy Science Technology Co. Ltd
73,2 %
Yingli Energy (China) Co. Ltd
Baoding Tianwei Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Hainan Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Hengshui Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Tianjin Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Lixian Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Baoding Jiasheng Photovoltaic Technology Co. Ltd
Beijing Tianneng Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Yingli Energy (Beijing) Co. Ltd
93,3 %
Muut yhteistyössä toimineet yritykset (liite I, liite II)
88,1 %
Kaikki muut yritykset
111,5 %
D. VAHINKO
1. Unionin tuotannonalan ja unionin tuotannon määritelmä
(133)
Samankaltaista tuotetta tuottaa unionissa noin 215 tuottajaa. Toimielimet ovat tarkastaneet asianomaisten osapuolten väitteet, joiden mukaan tuottajia oli enemmän; tarkastuksessa kävi ilmi, että väitetyt muut tuottajat olivat itse asiassa enimmäkseen vientiä harjoittavia tuottajia, niihin etuyhteydessä olevia tuojia, jakelijoita ja asentajia.
(134)
Alustavien päätelmien ilmoittamisen jälkeen useat osapuolet vastustivat sitä, että riippumattoman konsulttiyrityksen, Europressedienstin, jäljempänä ’konsultti’, toimittamia tietoja käytettiin mm. unionin tuotannon, unionin tuotantokapasiteetin sekä muiden unionin tuotannonalaa koskevien makrotaloudellisten indikaattoreiden ja tuontitietojen määrittämisessä. Nämä osapuolet epäilivät konsultin riippumattomuutta ja väittivät, että se on yhteydessä valituksen tekijään. Ne myös pyysivät komissiota selventämään, millä perusteella konsultti valittiin, ja kyseenalaistivat sen asiantuntemuksen aurinkoenergiasektoriin liittyvien taloudellisten tietojen keruussa. Tältä osin väitettiin, että komission olisi pitänyt tehdä päätelmänsä muista käytettävissä olevista lähteistä, etenkin tunnetuista tutkimuslaitoksista, saatujen tietojen perusteella. AFASE otti vielä esiin taloudellisen näytön toimittamiseen ja tietojen keräämiseen sovellettavat parhaat käytänteet Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (SEUT) 101 ja 102 artiklan mukaisissa tapauksissa ja yrityskeskittymätapauksissa kiistääkseen konsultin toimittamien tietojen luotettavuuden.
(135)
Asianomaiset osapuolet eivät toimittaneet mitään näyttöä konsultin ja valituksen tekijän välisistä oletetuista yhteyksistä. Tutkimuksessa ei myöskään tullut esiin mitään näyttöä muusta kuin puhtaasti kaupallisesta suhteesta. Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen eräs osapuoli väitti, että oli viitteitä siitä, että valituksen esittäneen unionin tuotannonalan valituksessa toimittama alustava näyttö perustui saman konsultin toimittamiin tietoihin. Vaikka tunnustetaan, että joitakin indikaattoreita koskevat havainnot olivat samanlaisia kuin valituksessa esitetty näyttö, se ei välttämättä tarkoita sitä, että ne vahvistettiin vain yhden lähteen perusteella. Valituksessa esitettiin käytetyt eri lähteet.
(136)
Kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 99 kappaleessa selitettiin, komissio piti asianmukaisena käyttää konsulttia tässä tutkimuksessa, koska muista julkisista lähteistä ei ollut saatavilla tarvittavia makrotaloudellisia tietoja, jotka olisivat kattaneet koko unionin markkinat, eikä tuontitietoja. Ennen Europressedienstin valintaa komissio arvioi konsultin tiedonkeruussa käyttämät menetelmät sekä sen kyvyn toimittaa tarvittavat tiedot erikseen kaikista tuotelajeista ja koko tarkastelujaksolta.
(137)
Konsultin toimittamia tietoja myös verrattiin tutkimuksen aikana mahdollisuuksien mukaan muihin lähteisiin, ja ne vahvistettiin. On huomattava, että markkinoilla toimii useita tutkimusyrityksiä, jotka ovat erikoistuneet aurinkosähköalan tilastojen keruuseen, eivätkä raportoidut luvut ole lähes koskaan täysin samoja. Tämä johtuu siitä, että tutkimuslaitosten on vaikea saada täsmällisiä lukuja, minkä vuoksi ilmoitetut aurinkosähkömarkkinoiden indikaattorit perustuvat aina arvioihin, riippumatta lukujen toimittajasta. Ristiintarkistuksessa komissio vertasi konsultilta saatujen tietojen suuntauksia muiden tutkimusyritysten, komission yhteisen tutkimuskeskuksen (JRC) ja Euroopan aurinkosähköteollisuuden järjestön (EPIA) julkaisemien samojen tietojen suuntauksiin, jos niitä oli saatavilla. Ristiintarkistuksessa ei havaittu merkittäviä eroavaisuuksia, sillä verrattujen indikaattoreiden suuntaukset olivat samanlaiset. Näin ollen alustavia päätelmiä ei tehty pelkästään konsultin toimittamien tietojen perusteella vaan myös komission näille tiedoille tekemän oman analyysin ja arvioinnin perusteella. Lisäksi kuten 9 kappaleessa todettiin, konsultin toimitiloihin tehtiin tarkastuskäynti väliaikaisten toimenpiteiden käyttöönoton jälkeen. Komissio teki tarkastuskäynnin konsultin toimitiloihin tarkastaakseen käytetyn menetelmän ja toimitettujen tietojen luotettavuuden. Tarkastuskäynti tehtiin komission suorittaman tietojen ristiintarkastuksen seurantatoimena, jotta saatiin lisävarmennus tietojen ja menetelmien luotettavuudesta ja laadusta.
Tarkastuskäyntiä pidetään asianmukaisena hyvän hallintotavan periaatteen soveltamisen mukaisesti, vaikka tietoja ei toimittanutkaan asianomainen osapuoli vaan konsultti. Komissio sai tarkastuskäynnin ansiosta lisävarmuutta konsultin toimittamien tietojen luotettavuudesta.
(138)
Eräs osapuoli väitti, että komission ristiintarkistusta varten käyttämää menetelmää ei selitetty riittävän tarkasti, ja vaati, että ristiintarkistuksessa käytetyt muut lähteet on paljastettava. Osapuoli väitti vielä, että käytetty menetelmä oli joka tapauksessa pätemätön, koska vertailun kohteena olivat vain eri lähteiden suuntaukset eivätkä absoluuttiset arvot.
(139)
Konsultin toimittamien tietojen ristiintarkistamiseen käytetyt muut lähteet olivat JRC:n ja EPIAn samasta aiheesta julkaisemat raportit. Tietojen vertaamisesta muihin lähteisiin on huomattava, että vertaaminen osoitti samanlaisten suuntausten lisäksi myös samanlaista suuruusluokkaa. Sen vuoksi pääteltiin, että käytetty menetelmä oli asianmukainen, ja tätä koskevat väitteet hylättiin.
(140)
Konsultin asiantuntemuksesta voidaan todeta, että sen päätoiminta-alana on aurinkoenergiasektoriin liittyvien tietojen keruu ja ajantasaisen tietokannan laatiminen aurinkoenergiamarkkinoilla toimivista yrityksistä. Tiedot julkaistaan erikoistuneissa aurinkosähköalan lehdissä, ja niitä käyttävät myös yksittäiset yritykset, joille konsultti tekee erityistutkimuksia. Europressedienstin kehittämä tietokanta päivitetään ja julkaistaan säännöllisesti. Lisäksi konsultilla on usean vuoden kokemus alalla. Konsultin menetelmänä on kerätä, ristiintarkistaa ja yhdistää tietoja käyttäen markkinoilla käytettävissä olevia eri lähteitä. Tätä varten se kerää tietoja tietokantaan sisältyville yrityksille lähetetyillä vakiomuotoisilla kyselylomakkeilla tai puhelimitse, etenkin unionin tuottajilta, tai erikoismessujen aikana, etenkin kolmansien maiden tuottajilta. Jos tietoja ei saada edellä mainittuja kanavia käyttäen, Europressedienst tutkii aurinkosähkösektorin yritysten tilinpäätöstietoja tai tekee yhteistyötä vapaalta pohjalta muiden tutkimuslaitosten kanssa tietojen saamiseksi ja ristiintarkistamiseksi. Tutkimuksessa todennettiin ja vahvistettiin, että konsultti käyttää näitä lähteitä päivittäisessä toiminnassaan. Edellä esitetyn perusteella Europressedienstin palvelujen käyttöä tässä tutkimuksessa pidettiin asianmukaisena, ja näin ollen osapuolten väitteet tältä osin hylättiin.
(141)
Taloudellisen näytön toimittamiseen liittyvistä komission toimivaltaisen yksikön julkaisemista hyvistä käytänteistä, jäljempänä ’käytänneopas’, on tehtävä seuraavat huomautukset. Ensinnäkin kyseessä on asiakirja, joka ei sido komissiota, koska komissaarien kollegio ei ole hyväksynyt sitä, vaan sen on julkaissut toimivaltainen yksikkö suositusten antamiseksi osapuolille tavoista, joilla taloudellinen näyttö olisi esitettävä. Käytänneopas koskee sellaisten taloudellisten analyysien ja tietojen toimittamista, joita käytetään joissakin SEUT-sopimuksen 101 ja 102 artiklan mukaisissa kilpailututkimuksissa ja yrityskeskittymätapauksissa. Sovellettavia sääntöjä, näyttöä koskevia vaatimuksia ja komission tutkimusvaltaa näissä kilpailutapauksissa ei voida verrata kaupan suojatoimenpiteitä koskeviin tutkimuksiin, joissa sovellletaan täysin eri sääntöjä.
(142)
Alustavien päätelmien ilmoittamisen jälkeen useat osapuolet vastustivat konsultin käyttämää menetelmää väittäen, että se ei täytä tunnustettuja tieteellisiä standardeja. Menetelmä kuitenkin arvioitiin ja tulokseksi saadut tiedot ristiintarkistetiin ja todennettiin ja niiden todettiin olevan samassa linjassa muiden julkaistujen tietojen kanssa ja näin ollen kohtuullisen luotettavia (ks. 137 kappale). Asianomaisten osapuolten, pääasiassa AFASEn, esiin ottamia erityiskysymyksiä selvennettiin, ja ne esitettiin avoimessa asiakirja-aineistossa asianomaisten osapuolten tarkasteltavaksi.
(143)
CCCME väitti, että tietojen yhdistämistä koskevaa menetelmää ei ollut selitetty. Väite hylättiin, koska asiaa koskevat tiedot toimitettiin kaikille asianomaisille osapuolille avoimessa asiakirja-aineistossa, jota osapuolet voivat tarkastella.
(144)
Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen useat osapuolet ilmaisivat uudelleen huolensa komission suorittamasta konsultin valinnasta ja toimitettujen tietojen laadusta. Ne väittivät, että konsultin tietoja voidaan tilata ja ostaa tapauskohtaisesti mahdollisten asiakkaiden tarkkaan yksilöityjen tarpeiden täyttämiseksi, minkä vuoksi ne eivät ehkä ole puolueettomia. Lisäksi CCCME kiisti, että konsultin keräämiä tietoja voitaisiin pitää asiaa tukevana näyttönä perusasetuksen 3 artiklan 2 kohdan mukaisesti, koska tiedot perustuivat suureksi osaksi olettamuksiin ja arvioihin. Lisäksi väitettiin, että toimitettujen tietojen tukena ei ollut riittävästi näyttöä asiakirja-aineistossa ja että tiedot eivät olleet vahvistavia, objektiivisia ja todennettavia.
(145)
Näiden väitteiden osalta viitataan 136 ja 137 kappaleeseen, joissa annettiin lisätietoja konsultin valinnasta. Lisäksi on syytä huomata, että komissio palkkasi konsultin tuolloin parhaiden käytettävissä olevien tietojen perusteella ja täysin menettelyyn sovellettavan komission varainhoitoasetuksen mukaisesti. On vielä muistettava, että konsultin kyky toimittaa kaikki tarvittavat tiedot määräajassa oli erittäin tärkeää, koska komissiota sitoivat käynnissä olevassa tutkimuksessa lakisääteiset määräajat, jotka koskevat alustavien päätelmien julkaisemista.
(146)
Mitä tulee toimitettujen tietojen laatuun ja siihen, voidaanko niitä pitää asiaa tukevana näyttönä perusasetuksen 3 artiklan 2 kohdan mukaisesti, konsultin tiedonkeruumenetelmä tarkastettiin ja sen laatu arvioitiin tyydyttäväksi (ks. 137 kappale). Lisäksi konsultin toimittamat tiedot ristiintarkistettiin mahdollisuuksien mukaan muiden lähteiden kanssa, kuten samassa kappaleessa mainittiin, ja niiden havaittiin olevan riittävän tarkkoja. On vielä huomattava, että konsultilla on yksi tietokanta, joka päivitetään säännöllisesti riippumatta asiakkaiden tarpeista ja pyynnöistä. Samaa tietokantaa käytetään aurinkosähkösektorin tilastojen yhdistämiseen ja toimittamiseen eri asiakkaille, minkä vuoksi väite, jonka mukaan tiedot eivät ole puolueettomia, oli hylättävä.
(147)
Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen eräs osapuoli väitti, että komissio ei ollut ilmoittanut lähteitä, käytettyä menetelmää eikä yrityksiä, joiden kanssa konsultti teki yhteistyötä toimitettujen makrotaloudellisten tietojen kokoamiseksi. Eräs toinen asianomainen osapuoli toisti, että konsultin soveltaman menetelmän perusteella saadaan epätarkkoja tuloksia. Useat asianomaiset osapuolet vaativat lisätietoja konsultin käyttämästä menetelmästä, kuten keskimääräisiä vastausprosentteja kyselylomakkeisiin/haastatteluihin, kunkin kanavan kautta kerättyjen tietojen prosenttiosuutta, tietojen tarkastustapaa, tietojen generointiin käytettyjä arvioita ja olettamuksia, niiden yritysten lukumäärää, joiden osalta arvioita tehtiin, sekä konsultin työntekijöiden lukumäärän suuruusluokkaa.
(148)
Näistä vaatimuksista on huomattava, että alustavien toimenpiteiden käyttöön oton jälkeen komissio toimitti asianomaisille osapuolille menetelmän ja lähteet, joita konsultti käytti tietojen yhdistämisessä, ja käsitteli asianomaisten osapuolten tätä koskevia erityisiä kysymyksiä. Katsotaan, että asianomaisten osapuolten lisätietopyyntöihin lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen annettiin vastaus tiedoilla, jotka asetettiin niiden saataville väliaikaisten tullien käyttöönoton jälkeen siinä määrin, kuin luottamuksellisuutta koskevat rajoitukset mahdollistivat. Lisäksi korostetaan, että komissio todensi paikan päällä tavan, jolla konsultti oli kerännyt ja yhdistänyt tiedot, ja tietojen yhdistämisen taustalla olevat olettamukset. Todennuksen tulokset olivat tyydyttävät, ja komissio sai varmuuden taustalla olevien olettamusten asianmukaisuudesta ja konsultin toimittamien tietojen laadusta. Osapuolet eivät myöskään kiistäneet tietoja sinänsä.
(149)
Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen eräs osapuoli pyysi selvennyksiä niiden unionin tuottajien lukumäärästä, jotka konsultti otti huomioon tiedonkeruussaan, sekä päällekkäisyyksistä näiden tuottajien ja niiden noin 215 unionin tuottajan välillä, jotka olivat komission tiedossa. Tältä osin selvennetään, että konsultin huomioon ottamat unionin tuottajat ovat suureksi osaksi samat kuin ne, joiden tiedetään edustavan unionin tuotannonalaa tässä tutkimuksessa ja jotka mainitaan 133 kappaleessa.
(150)
Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen eräs osapuoli väitti, että komissio on tehnyt vahinkoanalyysin epäjohdonmukaisesti, koska se tehtiin erikseen moduulien ja kennojen osalta, kun taas vahinko- ja polkumyyntimarginaalilaskelmat vahvistettiin painotettuna keskiarvona moduuleille ja kennoille yhteensä. On huomattava, että vaikka indikaattorit osoitettiin erikseen kullekin tuotelajille, kustakin indikaattorista tehdyt päätelmät viittaavat tutkimuksen kohteena olevaan tuotteeseen kokonaisuudessaan. On myös muistettava, että moduulit ja kennot ovat yksi tuote, minkä vuoksi polkumyyntimarginaali ja vahingon korjaava taso vahvistettiin tällä perusteella. Tämän vuoksi väite hylättiin.
(151)
Eräs osapuoli väitti vielä, että makrotaloudellisten indikaattoreiden arvojen laskeminen tutkimusajanjaksolla perustui vuosien 2011 ja 2012 yksinkertaiseen keskiarvoon virheellisesti, koska tällainen menetelmä ei ole puolueeton eikä anna tuloksia, jotka osoittavat todellista tilannetta tutkimusajanjaksolla. Selvyyden vuoksi todetaan, että tietojen yksinkertaista keskiarvoa käytettiin vain tapauksessa, jossa suuntaukset olivat samanlaiset kyseisillä jaksoilla. Jos suuntaukset olivat erilaiset, menetelmää mukautettiin vastaavasti niin, että otettiin huomioon markkinoiden todellinen tilanne. Kyseinen osapuoli ei selventänyt, missä määrin käytetyn menetelmän tulokset eivät heijastaneet markkinoiden todellista tilannetta. Sen vuoksi nämä väitteet hylättiin.
(152)
Edellä esitetyn perusteella ja koska tältä osin ei esitetty muita huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 98-101 kappaleessa esitetyt päätelmät voidaan vahvistaa.
2. Unionin markkinoiden määrittäminen
(153)
Useat osapuolet väittivät, että vahinko olisi pitänyt arvioida erikseen kytkösmarkkinoiden ja vapaiden markkinoiden osalta. Eräs osapuoli väitti, että kytkösmarkkinakäyttöön tarkoitettuihin kennoihin liittyvät tiedot olisi pitänyt jättää pois vahingon arvioinnista sillä perusteella, että polkumyyntituonti ei vaikuttanut niihin.
(154)
Kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 105 kappaleessa mainittiin, kulutusta, myyntimäärää, tuotantoa, tuotantokapasiteettia, kapasiteetin käyttöastetta, kasvua, investointeja, varastoja, työllisyyttä, tuottavuutta, kassavirtaa, investointien tuottoa, pääoman saantimahdollisuuksia ja polkumyyntimarginaalin suuruutta olisi tarkasteltava ottaen huomioon unionin tuotannonalan koko toiminta, siis kytkösmarkkinakäyttö mukaan luettuna, koska asianomaisesta maasta tulevan tuonnin aiheuttama kilpailu vaikutti myös kytkösmarkkinakäyttöön tarkoitettuun tuotantoon.
(155)
Tutkimuksessa kävi ilmi, että vertikaalisesti integroituneiden unionin tuottajien täytyi hankkia polkumyynnillä tuotuja tuotteita (kennoja) ja lopettaa näiden tuotteiden tuotanto tuontihinnat ylittävillä kustannuksilla polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin aiheuttaman hintapaineen vuoksi. Tutkimuksessa kävi myös ilmi, että vapailla markkinoilla ja kytkösmarkkinoilla oli samanlaiset hintasuuntaukset, mikä osoittaa, että asianomainen tuonti vaikutti niihin samalla tavoin.
(156)
Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen useat osapuolet toistivat, että komissio ei toimittanut riittävää ja perusteltua analyysiä kytkösmarkkinoista eikä selittänyt, miksi erillistä analyysiä ei tehty. Eräs osapuoli väitti, että kytköskäyttöön tarkoitetun unionin tuotannon merkittävyydestä ei toimitettu mitään tietoja. Lisäksi väitettiin, että väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 106 kappale, jossa pääteltiin, että hinnat kytkösmarkkinoilla eivät aina heijasta markkinahintoja, on ristiriidassa edellä 155 kappaleessa esitettyjen päätelmien kanssa, joiden mukaan vapaiden markkinoiden ja kytkösmarkkinoiden hintasuuntaukset ovat samanlaiset.
(157)
Ensinnäkin on huomattava, että väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 105 kappaleessa esitetään syyt, miksi pidettiin asianmukaisena tutkia vahinkoindikaattoreita (kannattavuutta lukuun ottamatta) ottamalla huomioon unionin tuotannonalan koko toiminta, myös kytköskäyttö. On muistettava, kuten samassa johdanto-osan kappaleessa todetaan, että tutkimuksessa kävi ilmi, että Kiinasta tulevan tuonnin aiheuttama kilpailu vaikutti samalla tavalla kytköskäyttöön tarkoitettuun tuotantoon, mitä kyseiset osapuolet eivät kiistäneet. Sen vuoksi väite, jonka mukaan erillisen analyysin tekemättä jättämisestä ei annettu selityksiä, oli hylättävä. Tästä päätelmästä seuraa, että myös väite, jonka mukaan kytkösmarkkinoita olisi pitänyt analysoida erikseen, on hylättävä.
(158)
Vaikka kytköskäyttöön tarkoitetun unionin tuotannon merkittävyyttä ei edellä esitetyn perusteella pidetty olennaisena tekijänä, on huomattava, että kytköskäyttöön tarkoitetun unionin kennojen tuotannon osuus oli noin puolet kokonaistuotannosta tutkimusajanjaksolla. Lopuksi vielä selvennetään, että vaikka hinnat kytkösmarkkinoilla eivät heijastakaan hintoja vapailla markkinoilla, tämä ei välttämättä ole ristiriidassa sen kanssa, että molemmat hinnat noudattavat samoja suuntauksia, koska ne voivat silti olla eri tasoilla tai hintavaihtelut voivat olla suurempia tai pienempiä ja antaa näin eri kuvan tilanteesta. Edellä esitetyn perusteella kytkösmarkkinoita koskevat väitteet hylättiin.
(159)
Kyseiset osapuolet eivät toimittaneet mitään tietoja, jotka olisivat kumonneet unionin markkinoiden määrittämistä koskevat päätelmät. Tällä perusteella asiaa koskevat väitteet hylättiin, ja väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 102-106 kappaleessa esitetyt päätelmät voidaan vahvistaa.
3. Unionin kulutus
(160)
Eräs asianomainen osapuoli väitti, että tutkimuksen kohteena olevan tuotteen unionin kulutusta koskevat tiedot vaihtelevat huomattavasti käytetyn lähteen mukaan. Osapuoli väitti, että luotettavia tietoja voidaan saada ainoastaan erikoistuneilta laitoksilta tai tutkimuskeskuksilta kerättyjen tietojen perusteella. Ottaen huomioon 134-152 kappaleessa esitetyt selitykset ja päätelmät tutkimuksessa käytettyjen, konsultin toimittamien tietojen luotettavuudesta tämä väite hylättiin.
(161)
Sama osapuoli väitti, että unionin kulutusta ei pitäisi vahvistaa vain laskemalla yhteen käytettävissä olevaa moduulien tuotantokapasiteettia unionissa ja että moduulien kulutus unionin tuotannonalan omiin hankkeisiin pitäisi vähentää tästä. Väite hylättiin, koska moduulien kulutus määritettiin unionissa asennetun uuden kapasiteetin perusteella. Tämä on yleinen käytäntö moduulien kulutusta määritettäessä. Kennojen kulutus määritettiin moduulien unionin tuotannon perusteella.
(162)
Toinen osapuoli väitti, että konsultin kuvaamassa menetelmässä myönnetään luotettavien kulutuslukujen vahvistamisen vaikeus. Lisäksi väitettiin, että unionin tuotannonalalta saadut tuontia ja vientimyyntiä kosekvat tiedot perustuivat joko tarkastamattomiin arvioihin tai epätäydellisiin tietoihin ja että komission tekemä ristiintarkistus ei ollut riittävä, jotta voitaisiin päätellä, että tiedot olivat luotettavia ja tarkkoja.
(163)
Kuten jo 136 ja 137 kappaleessa mainittiin, komissio todensi tietojen laadun ja niiden keräämiseen käytetyt menetelmät tarkastuskäynnillä, jonka perusteella katsottiin, että käytetyt menetelmät olivat asianmukaisia ja tulokset tarkkoja ja riittävän luotettavia. Tämän vuoksi väite hylättiin.
(164)
Edellä esitetyn perusteella ja koska unionin kulutuksesta ei esitetty muita huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 107-109 kappaleessa esitetyt päätelmät voidaan vahvistaa.
4. Tuonti asianomaisesta maasta
4.1. Asianomaisesta maasta tulevan tuonnin määrä ja markkinaosuus
(165)
Eräs asianomainen osapuoli väitti, että tutkimuksen kohteena olevan tuotteen tuontimäärää koskevat tiedot vaihtelevat huomattavasti käytetyn lähteen mukaan. Osapuoli väitti, että luotettavia tietoja voidaan saada ainoastaan erikoistuneilta laitoksilta tai tutkimuskeskuksilta kerättyjen tietojen perusteella. Ottaen huomioon 134-152 kappaleessa esitetyt selitykset ja päätelmät tutkimuksessa käytettyjen, konsultin toimittamien tietojen luotettavuudesta tämä väite hylättiin.
(166)
Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen eräs asianomainen osapuoli kiisti menetelmän, jolla määritettiin Kiinasta tulevan tuonnin kokonaisarvo, ja väitti, että se perustui CIF-tasolla tullaamattomana -hinnoilla tehtyihin liiketoimiin, minkä vuoksi on kyseenalaista, oliko ne tarkoitettu unionin kulutukseen. Tämän väitteen osalta selvennetään, että konsultin toimittamaa Kiinasta tulevan tuonnin kokonaisarvoa ei käytetty alustavissa eikä lopullisissa päätelmissä ja että tutkimuksessa määritettiin vain tuontimäärät ja tuontihinnat, kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 110-113 kappaleessa esitetään. Koska kyseinen osapuoli ei kiistänyt tuontihintojen määrittämiseen käytettyä menetelmää sinänsä, tältä osin viitataan väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 113-117 kappaleessa ja jäljempänä 168-176 kappaleessa esitettyihin päätelmiin. Tämän vuoksi väite hylättiin.
(167)
Edellä esitetyn perusteella ja koska tarkasteltavana olevan tuotteen tuonnista Kiinasta ei esitetty muita huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 110-112 kappaleessa esitetyt päätelmät voidaan vahvistaa.
4.2. Tuonnin hinnat ja hinnan alittavuus
(168)
Eräs yhteistyössä toiminut etuyhteydetön tuoja väitti, että tuontihinta olisi pitänyt määrittää sen tarkasteltavana olevan tuotteen unioniin tuonnin perusteella. Tuojan tutkimuksen aikana toimittamien tietojen perusteella sen tuonti oli vain murto-osa unioniin tulevasta kokonaistuonnista, eikä sen perusteella voitaisi tehdä merkityksellisiä päätelmiä kaiken Kiinasta tulevan tuonnin keskimääräisestä tuontihinnasta koko tarkastelujaksolta, joka kattaa useita vuosia. Näin ollen tämä väite hylättiin.
(169)
Eräs osapuoli väitti, että hintojen määrittämistä koskevaa menetelmää ei selitetty eikä varsinkaan sitä, miten eri lähteistä saadut tiedot oli yhdistetty ja sovitettu yhteen. Lisäksi väitettiin, että tuontikustannusten olisi pitänyt perustua tutkimuksen aikana kerättyihin todennettuihin tietoihin eikä arvioihin.
(170)
Tältä osin katsotaan, että asianomaisille osapuolille toimitettu menetelmä on riittävän kattava, jotta sen perusteella voi ymmärtää, miten luvut saatiin. Tuontikustannusten osalta selvennetään, että käteishintoja oikaistiin CIF-hintojen tasolle. Tehty arvio vahvistettiin tutkimuksen aikana kerättyjen tietojen perusteella.
(171)
Alustavien päätelmien ilmoittamisen jälkeen useat osapuolet pyysivät hintojen alittavuutta koskevista laskelmista tarkempia tietoja kuin ne, jotka jo annettiin väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 116 kappaleessa. Tällaisia lisätietoja toimitettiin kahdenvälisissä yhteyksissä siinä määrin kuin se oli mahdollista tietojen arkaluonteisuuden vuoksi ja ottaen huomioon, että unionin tuottajat saivat pysyä nimettöminä.
(172)
Koska kiekot päätettiin jättää pois tarkasteltavana olevan tuotteen määritelmästä (ks. 28-32 kappale), ne jätettiin pois myös hintojen alittavuutta koskevista laskelmista. Lisäksi CIF-hintaan tehtiin joitakin osapuolten toimittamia korjauksia. Koska etuyhteydettömien tuojien otosta tarkistettiin 21 kappaleessa selitetyistä syistä, uuden tuojien otoksen keskimääräisiä tuonnin jälkeisiä kustannuksia käytettiin, kun tiedot olivat saatavilla ja täydelliset.
(173)
Tarkistettu hintavertailu tehtiin tuotelajeittain samassa kaupan portaassa tapahtuneiden liiketoimien osalta hinnoilla, jotka oikaistiin tarvittaessa ja joista oli vähennetty alennukset ja hyvitykset. Vertailun tulos osoitti painotetun keskimääräisen hinnan alittavuuden marginaalin olevan 19,8-32,1 prosenttia moduulien, 4-28,5 prosenttia kennojen ja 8-29 prosenttia koko tarkasteltavana olevan tuotteen osalta ilmaistuna osuutena otokseen valittujen unionin tuottajien liikevaihdosta tutkimusajanjaksolla.
(174)
On huomattava, että yhdelle otokseen valitulle vientiä harjoittavalle tuottajalle määritettiin negatiivinen hinnan alittavuus kennojen osalta. Sen vientimäärät eivät kuitenkaan olleet merkittäviä, eikä niitä näin ollen voida pitää edustavina.
(175)
Eräs otokseen valittu vientiä harjoittava tuottaja kiisti lähteen, jonka perusteella yksikiteisten ja monikiteisten kennojen välinen oikaisu tehtiin, muttei esittänyt mitään näyttöä tämän tueksi. Mitään uutta tietoa tai näyttöä ei toimitettu, minkä vuoksi tämä väite hylättiin.
(176)
Koska Kiinasta tulevan tuonnin hinnoista eikä hintojen alittavuutta koskevista laskelmista ei esitetty muita huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 113-117 kappaleessa esitetyt päätelmät, sellaisina kuin ne ovat edellä muutettuina, voidaan vahvistaa.
5. Unionin tuotannonalan taloudellinen tilanne
5.1. Yleistä
(177)
Jotkin osapuolet kyseenalaistivat komission tässä tutkimuksessa käyttämien makrotaloudellisten vahinkoindikaattoreiden luotettavuuden. Ne väittivät, että useille indikaattoreille vahvistetut suuntaukset poikkesivat samojen indikaattoreiden suuntauksista, jotka oli vahvistettu otokseen valituille unionin tuottajille. Erityisesti mainittiin unionin tuotanto, tuottavuus, myynti, keskimääräiset työvoimakustannukset ja työllisyys.
(178)
Kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 121 kappaleessa mainittiin, makrotaloudelliset indikaattorit vahvistettiin ottaen huomioon kaikki tuottajat unionissa. Jos samat tiedot kootaan suhteessa yksittäisiin unionin tuottajiin tai unionin tuottajien ryhmään (eli otokseen valitut unionin tuottajat), suuntaukset eivät ole välttämättä täysin samat, koska esimerkiksi kunkin mukaan otetun yrityksen painotusta ei oteta huomioon tällaisessa vertailussa. Sen vuoksi kaikkien unionin tuottajien ja otokseen valittujen unionin tuottajien makrotaloudellisten indikaattoreiden vertaamisesta saatavat tulokset eivät ole välttämättä merkityksellisiä, eikä niiden perusteella voida päätellä, että jommatkummat tiedot olisivat epäluotettavia. Verrattaessa unionin tuotannonalan makrotaloudellisten indikaattoreiden suuntauksia otokseen valittujen unionin tuottajien samoihin konsolidoituihin indikaattoreihin suuntauksissa voidaan joka tapauksessa havaita eroja useiden unionin tuotannonalan indikaattoreiden, kuten tuotannon, tuotantokapasiteetin, myyntimäärien, työllisyyden ja tuottavuuden, osalta vuoden 2011 ja tutkimusajanjakson välillä. Kaikkien näiden indikaattoreiden osalta otokseen valitut unionin tuottajat suoriutuivat paremmin kuin unionin tuotannonala yleisesti. Syynä tähän on, että tutkimusajanjaksolla monet unionin tuottajat, jotka eivät sisältyneet otokseen, lopettivat tuotantonsa tai todettiin maksukyvyttömiksi, millä oli negatiivinen vaikutus unionin tasolla laskettuun makrotaloudelliseen indikaattoriin. Sen vuoksi nämä väitteet hylättiin.
(179)
Eräs asianomainen osapuoli väitti, että väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 153 kappaleessa esitetty päätelmä, jonka mukaan unionin tuotannonalan tilanteen analyysi osoitti kaikkien tärkeimpien vahinkoindikaattoreiden alenevan suuntauksen, perustui konsultin toimittamiin tietoihin. Tältä osin on selkeytettävä, että makrotaloudelliset indikaattorit, jotka luetellaan väliaikaista tullia koskevan asetuksen taulukoissa 4 a-6 c, perustuivat konsultilta saatuihin tietoihin, jotka ristiintarkistettiin mahdollisuuksien mukaan muista lähteistä saatujen tietojen kanssa. Toisaalta mikrotaloudelliset indikaattorit, jotka luetellaan väliaikaista tullia koskevan asetuksen taulukoissa 7 a-11 c, perustuivat otokseen valituilta unionin tuottajilta kerättyihin tietoihin, jotka komissio todensi paikan päällä tehdyissä tarkastuksissa. On myös huomattava, että unionin tuotannonalan vahingollisen tilanteen määräävät tekijät, kuten unionin tuotannonalan kannattavuus, keskimääräinen myyntihinta unionissa sekä hintojen alittavuutta koskevat laskelmat, perustuivat otokseen valituilta unionin tuottajilta ja vientiä harjoittavilta tuottajilta kerättyihin tietoihin, jotka todennettiin paikan päällä tehdyissä tarkastuksissa. Siksi edellä esitetty väite hylätään.
(180)
Koska muita huomautuksia unionin tuotannonalan taloudellisen tilanteen arviointimenetelmästä ei esitetty, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 118-123 kappaleessa esitetyt päätelmät voidaan vahvistaa.
5.2. Makrotaloudelliset indikaattorit
5.2.1. Tuotanto, tuotantokapasiteetti ja kapasiteetin käyttöaste
(181)
AFASE väitti, että väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 124 kappaleessa esitetty moduulien tuotantomäärä ja samassa kappaleessa vahvistettu unionin tuotannonalan moduulien ja kennojen tuotantokapasiteetti olivat yliarvioituja, ja toimitti muista lähteistä (EPIA, IMS ja BNEF) tietoja, jotka osoittivat vähäisempiä määriä.
(182)
Väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 124 kappaleessa vahvistettu tuotantomäärä perustuu tietoihin, jotka kattavat sekä julkiset pörssiyhtiöt että listaamattomat yhtiöt. Unionin tuotannon kehittyminen (ks. väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 124 kappale) noudattelee unionin kulutuksen kehittymistä (ks. väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 108 kappale). Sitä vastoin AFASEn tuotantomääristä toimittamat tiedot osoittavat eri suuntauksia kuin väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 108 kappaleessa vahvistettu unionin kulutus ja EPIAn julkaisemat unionin kulutusta koskevat tilastot.
(183)
Tuotantokapasiteetin osalta tutkimuksessa kävi ilmi, että väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 124 kappaleessa vahvistut päätelmät sisälsivät sellaisten yritysten tuotantokapasiteetin, jotka olivat hakeutuneet maksukyvyttömyysmenettelyyn tai lopettaneet tuotannon tutkimusajanjaksolla mutta jotka eivät olleet myyneet tuotantolaitoksiaan ja -laitteitaan, joten ne pystyivät aloittamaan tuotannon uudelleen erittäin nopeasti. Kuten 182 kappaleessa mainitaan, myös väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 124 kappaleessa olevat luvut sisältävät listaamattomien yhtiöiden tietoja.
(184)
Lisäksi kuten 137 kappaleessa todetaan, riippumattoman konsultin toimittamat tiedot todennettiin, ja niiden havaittiin olevan riittävän tarkkoja. Edellä esitetyn perusteella AFASEn toimittamien tietojen, jotka oli saatu muista lähteistä, ei välttämättä katsottu olevan ristiriidassa alustavien päätelmien kanssa.
(185)
AFASEn toimittamien lukujen hyväksymisellä ei kuitenkaan olisi vaikutusta siihen yleiseen päätelmään, että unionin tuotannonalalle aiheutui merkittävää vahinkoa, koska näiden indikaattoreiden (eli unionin tuotannon ja tuotantokapasiteetin) negatiivinen suuntaus olisi vieläkin selvempi.
(186)
Eräs yhteistyössä toiminut etuyhteydetön tuoja väitti, että tuotantomäärä, tuotantokapasiteetti ja kapasiteetin käyttöaste olisi pitänyt vahvistaa vain otokseen valittujen unionin tuottajien tietojen perusteella. Koska nämä ovat makrotaloudellisia indikaattoreita, ne on vahvistettava kaikkien unionin tuottajien tasolla, jotta saadaan merkityksellinen ja täydellinen kuva unionin tuotannonalan tilanteesta. Tämän vuoksi väite hylättiin.
(187)
Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen eräs osapuoli pyysi komissiota selventämään, miten konsultti oli laskenut unionin vuotuisen tuotannon. Eräs osapuoli pyysi komissiota antamaan lisäselvityksiä siitä, miten unionin kokonaistuotantokapasiteettiin liittyvät saatavilla olevat eri tiedot oli sovitettu yhteen. Eräs osapuoli ehdotti, että unionin kokonaistuotantoa ja kokonaistuotantokapasiteettia koskevat tiedot olisi pitänyt kerätä otokseen valituilta unionin tuottajilta, koska näin olisi saatu luotettavampi tulos. Tältä osin väitettiin, että julkisesti saatavilla olevat tiedot olivat epätarkkoja luottamuksellisuutensa vuoksi ja että tutkimuskeskusten tai konsulttien oli perustettava analyysinsä erilaisiin arvioihin ja olettamuksiin.
(188)
Selvyyden vuoksi todetaan, että unionin vuotuinen tuotanto laskettiin niiden lukujen perusteella, jotka unionin tuottajat ilmoittivat konsultille. Jos jonkin unionin tuottajan vuotuista tuotantoa koskevia tietoja ei saatu tietyltä vuodelta, ne arvioitiin soveltamalla edeltävän vuoden kapasiteetin käyttöastetta kyseisen vuoden uuteen tuotantokapasiteettiin. Toimielimet ovat myös verranneet konsultin saamia lukuja niihin lukuihin, jotka unionin tuotannonala ilmoitti edustavuutta koskevassa kyselylomakkeessa ennen vireillepanoa. Luvut ovat samanlaisia.
(189)
Unionin tuotantokapasiteetista saatavilla olevien eri tietojen yhteensovittamista koskevan lisäselvityspyynnön osalta huomautetaan, että tiedot on jo annettu osapuolten tarkasteltavaksi tarkoitetussa avoimessa asiakirja-aineistossa. Näin ollen tämä pyyntö hylättiin.
(190)
Unionin tuotanto ja tuotantokapasiteetti ovat makrotaloudellisia indikaattoreita, minkä vuoksi ne on vahvistettava koko unionin tuotannonalan tasolla eikä otokseen valittujen unionin tuottajien tasolla.
(191)
Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen eräs osapuoli väitti, että tuotantotietojen keräämisen käytetty menetelmä (pääasiassa haastattelut ja käynnit tuotantolaitoksissa) ei mahdollistanut luotettavia tuloksia tietojen luottamuksellisuuden vuoksi, mistä syystä yritykset olivat vastahakoisia paljastamaan niitä. Tällaista menetelmää ei näin ollen voida pitää asianmukaisena. Tämän väitetysti vahvisti se, että vaikka konsultti käytti lähteenä paljon useampia unionin tuottajia kuin komissio edustavuutta koskevassa tutkimuksessa vireillepanovaiheessa, konsultin vahvistama kokonaistuotantomäärä on alhaisempi kuin komission edustavuuden tutkimista varten vahvistama kokonaistuotantomäärä. Osapuoli väitti vielä, että tähän vahinkoindikaattoriin liittyviä tietoja ei näin ollen voida pitää asiaa tukevana näyttönä perusasetuksen 3 artiklan 2 kohdan mukaisesti.
(192)
Ensinnäkin on selvennettävä, että yhtäältä konsultin ja toisaalta komission huomioon ottamien tuottajien lukumäärä oli suunnilleen sama, ja näin ollen väite, jonka mukaan tulokset olivat epäjohdonmukaiset, oli hylättävä. On muistettava, että konsultin keräämät tiedot tarkistettiin ristiin muiden lähteiden kanssa mahdollisuuksien mukaan, ja havaittiin, että arviot olivat riittävän luotettavia. Sen vuoksi vahvistetaan, että konsultin toimittamia tuotantotietoja pidetään asiaa tukevana näyttönä perusasetuksen 3 artiklan 2 kohdan mukaisesti.
(193)
Koska tuotannosta, tuotantokapasiteetista ja kapasiteetin käyttöasteesta ei esitetty muita huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 124-128 kappaleessa esitetyt päätelmät voidaan vahvistaa.
5.2.2. Myyntimäärät ja markkinaosuus
(194)
Eräs asianomainen osapuoli väitti, että unionin tuotannonalan moduulien markkinaosuus oli vain 19 prosenttia vuonna 2009 ja että 6 prosenttiyksikön laskua tarkastelujaksolla ei voida pitää vahinkona.
(195)
Markkinaosuuden 6 prosenttiyksikön laskua tarkastelujaksolla on tarkasteltava ottaen huomioon moduulien unionin kulutuksen yli 200 prosentin kasvu samalla kaudella. Unionin tuotannonala ei pystynyt saamaan hyötyä kulutuksen kasvusta eikä kulutuksen kasvaessakaan pystynyt lisäämään myyntimääräänsä vastaavasti vaan menetti markkinaosuuttaan. Väite oli sen vuoksi hylättävä.
(196)
Eräs osapuoli väitti, että myyntitietojen keräämisen käytetty menetelmä (pääasiassa haastattelut ja käynnit tuotantolaitoksissa) ei mahdollistanut luotettavia tuloksia tietojen luottamuksellisuuden vuoksi, mistä syystä yritykset olivat vastahakoisia paljastamaan niitä. Tällaista menetelmää ei näin ollen voida pitää asianmukaisena. Tämän vuoksi niitä ei voida pitää asiaa tukevana näyttönä perusasetuksen 3 artiklan 2 kohdan mukaisesti. Kuten 137 kappaleessa mainittiin, konsultin keräämät tiedot tarkistettiin ristiin muiden lähteiden kanssa mahdollisuuksien mukaan, ja havaittiin, että arviot olivat riittävän luotettavia. Sen vuoksi vahvistetaan, että konsultin toimittamia myyntitietoja pidetään asiaa tukevana näyttönä perusasetuksen 3 artiklan 2 kohdan mukaisesti.
(197)
Koska unionin tuotannonalan myyntimäärästä ja markkinaosuudesta ei esitetty muita huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 129-131 kappaleessa esitetyt päätelmät voidaan vahvistaa.
5.2.3. Työllisyys ja tuottavuus
(198)
Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen eräs osapuoli väitti, että menetelmä, jolla vahvistettiin kokonaistyöllisyys unionissa tarkastelujaksolla, oli virheellinen. Osapuoli väitti, että jos jonkin unionin tuottajan työllisyysaste ei ollut saatavilla, sen sijaan otettiin huomioon niiden unionin tuottajien keskimääräinen työllisyysaste, joiden osalta tämä tieto oli saatavilla. Väite oli hylättävä, koska kokonaistyöllisyyden vahvistamiseen käytetty menetelmä oli erilainen eli jos jonkin unionin tuottajan työllisyystietoja ei ollut saatavilla, luku arvioitiin saman yrityksen edeltävää vuotta tai edeltäviä vuosia koskevien tietojen perusteella. Menetelmä todennettiin ja havaittiin asianmukaiseksi (ks. 137 kappale). Tämän vuoksi väite hylättiin.
(199)
Koska unionin tuotannonalan työllisyydestä ja tuottavuudesta ei esitetty huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 132-134 kappaleessa esitetyt päätelmät voidaan vahvistaa.
5.2.4. Polkumyyntimarginaalin merkittävyys ja aiemmasta polkumyynnistä toipuminen
(200)
Koska tältä osin ei esitetty huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 135 ja 136 kappaleessa esitetyt päätelmät voidaan vahvistaa.
5.3. Mikrotaloudelliset indikaattorit
5.3.1. Hinnat ja niihin vaikuttavat tekijät
(201)
Eräs asianomainen osapuoli kiisti päätelmät, joiden mukaan keskimääräisten myyntihintojen laskulla oli musertava vaikutus unionin tuotannonalan kannattavuuteen. Se väitti, että myös unionin tuotannonalan keskimääräiset kustannukset laskivat vastaavasti, minkä vuoksi hinnan lasku on luonnollinen. Kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 138 kappaleessa kuvattiin, tutkimuksessa kuitenkin vahvistettiin, että unionin tuotannonalan myyntihinnat laskivat vieläkin enemmän kuin sen keskimääräiset tuotantokustannukset, minkä vuoksi kustannusten lasku ei näkynyt unionin tuotannonalan kannattavuudessa. Sen vuoksi vahvistetaan, että unionin tuotannonalan myyntihintojen laskulla oli musertava vaikutus unionin tuotannonalan kannattavuuteen, ja tätä koskevat väitteet hylättiin.
(202)
Toinen osapuoli kiisti väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 138 kappaleessa esitetyn päätelmän, jonka mukaan hinnat olivat kestämättömällä tasolla tutkimusajanjaksolla, ja väitti, että markkinavoimat päättävät tämän. Sama osapuoli vastusti myös samassa kappaleessa esitettyä päätelmää, jonka mukaan unionin tuotannonala ei saanut hyötyä kustannusten laskusta polkumyyntituonnin aiheuttaman hintapaineen vuoksi. Tältä osin toimielimet haluavat huomauttaa seuraavaa: ”kestämätön taso” viittaa siihen, että unionin tuotannonala joutui myymään tappiolla, minkä vuoksi se ei voi selviytyä pitkällä aikavälillä. Kysymys hintatason kestävyydestä on sen vuoksi kysymys ainoastaan tuotantokustannusten ja hinnan välisestä suhteesta. Ilmaisu ”ei saanut hyötyä kustannusten laskusta” viittaa siihen, että kustannukset putosivat hitaammin kuin hinnat. Molempien toteamusten tukena on väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 138 kappaleessa esitetty näyttö. Tästä syystä väite oli hylättävä.
(203)
Koska unionin tuotannonalan keskimääräisistä myyntihinnoista ei esitetty muita huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 137 ja 138 kappaleessa esitetyt päätelmät voidaan vahvistaa.
5.3.2. Työvoimakustannukset
(204)
Sama asianomainen osapuoli väitti, että toisin kuin väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 140 kappaleessa todettiin, tarkastelujaksolla ei ollut inflaatiota, minkä vuoksi se ei voinut aiheuttaa työvoimakustannusten yleistä kohoamista.
(205)
Osapuolen väitteen vastaisesti tutkimuksessa kävi ilmi, että tarkastelujaksolla esiintyi inflaatiota ja että moduuleihin rajoittunut työvoimakustannusten kohoaminen voidaan selittää inflaatiolla ja tuottavuuden kohoamisella.
(206)
Eräs asianomainen osapuoli väitti, että unionin tuotannonalan vahingollinen tilanne aiheutui työvoimakustannusten noususta ja tuottavuuden samanaikaisesta laskusta. Ensinnäkin on huomattava, että työvoimakustannukset pysyivät vakaina kennojen tapauksessa, kun taas tuottavuus kohosi sekä kennojen että moduulien tapauksessa. Sen vuoksi moduulien osalta nousua voidaan selittää kasvaneella tuottavuudella. Tutkimuksessa kävi lisäksi ilmi, että työvoimakustannusten osuus tuotantokustannuksista ei ole merkittävä, kuten jo väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 203 kappaleessa todettiin. Tästä syystä väite oli hylättävä.
(207)
Tämän perusteella väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 139 ja 140 kappaleessa esitetyt päätelmät voidaan vahvistaa.
5.3.3. Varastot
(208)
Eräs osapuoli väitti, että varastojen kasvu tarkastelujaksolla (prosentteina kokonaistuotannosta) ei ole merkityksellinen, eikä sitä näin ollen voida pitää näyttönä vahingosta. Osapuoli väitti vielä, että varastoarvojen esitystapa väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 141 kappaleessa on harhaanjohtava, koska varastot ilmoitettiin kW:na eikä MW:na, toisin kuin unionin tuotannonalan tuotantomäärä.
(209)
Tältä osin huomautetaan, että väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 143 kappaletta olisi muutettava niin, että siinä todetaan seuraavasti: ”… samankaltaisen tuotteen varastojen kasvu tarkastelujaksolla ei ole merkityksellinen tekijä määritettäessä, aiheutuiko unionin tuotannonalalle merkittävää vahinkoa”. Edeltävästä virkkeestä käy selvästi ilmi, että kyseessä on kirjoitusvirhe, sillä siinä todetaan, että unionin tuottajat pyrkivät pitämään samankaltaisen tuotteen varastot pieninä, koska niiden tuotanto perustuu tilauksiin.
(210)
Sitä, ilmoitetaanko varastot kW:na vai MW:na, ei pidetty merkityksellisenä määritettäessä, aiheutuiko unionin tuotannonalalle merkittävää vahinkoa.
(211)
Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen useat osapuolet väittivät, että varastot olisi pitänyt määrittää koko unionin tuotannonalan osalta ja että vain kymmentä unionin tuottajaa koskevat luvut eivät olleet edustavia. Selvyyden vuoksi todetaan, että varastoja pidettiin mikrotaloudellisena indikaattorina, minkä vuoksi ne pitäisi vahvistaa yrityskohtaisesti kerättyjen tietojen perusteella eli tässä tapauksessa unionin tuottajien otoksen perusteella, jota pidetään koko unionin tuotannonalaa edustavana. Siksi edellä esitetty väite hylättiin.
(212)
Koska varastoista ei esitetty muita huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 141-143 kappaleessa esitetyt päätelmät voidaan vahvistaa.
5.3.4. Kannattavuus, kassavirta, investoinnit, investointien tuotto ja pääoman saanti
(213)
Yhden asianomaisen osapuolen esittämän huomautuksen perusteella selvennetään, että väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 148 kappaleessa esitetty lausuma, jonka mukaan kassavirta noudatteli ”kasvavaa negatiivista suuntausta” vuoden 2009 ja tutkimusajanjakson välillä, oli virheellinen, koska moduulien osalta kassavirta - vaikkakin se pieneni vuosien 2009 ja 2010 välillä - itse asiassa kasvoi vuonna 2011 ja laski jälleen tutkimusajanjaksolla.
(214)
Sama osapuoli väitti, että väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 149 kappaleessa esitetyt investointiluvut olivat liian alhaiset verrattuna unionin tuotannonalan tuotantokapasiteettiin, joka esitetään väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 124 kappaleessa. Väitteensä tueksi osapuoli ilmoitti olevansa tietoinen yhden unionin tuottajan tekemästä investoinnista kapasiteetin lisäykseen, mikä tapahtui paljon suuremmilla kustannuksilla. Kyseinen osapuoli päätteli, että sen vuoksi unionin tuotannonalan vahvistettu tuotantokapasiteetti oli yliarvioitu. On huomattava, että väitteen tueksi ei esitetty mitään näyttöä, etenkään kyseisen unionin tuottajan tekemän investoinnin osalta. Väliaikaista tullia koskevassa asetuksessa esitetyt investointiluvut sen sijaan perustuivat otokseen valituilta unionin tuottajilta saatuihin todellisiin ja todennettuihin tietoihin. On huomattava, että väite perustui myös otokseen valittujen unionin tuottajien kokonaisinvestointien ja koko unionin tuotannonalan kokonaistuotantokapasiteetin vertailuun, mitä ei voida pitää asianmukaisena, koska huomioon otettiin koko unionin tuotannonalan kokonaisinvestoinnit. Tästä syystä väite oli hylättävä.
(215)
Koska kannattavuudesta, kassavirrasta, investoinneista, investointien tuotosta ja pääoman saannista ei esitetty huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 144-152 kappaleessa esitetyt päätelmät voidaan hyväksyä.
5.4. Päätelmät
(216)
Edellä esitetyn perusteella väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 153-158 kappaleessa esitetyt päätelmät eli että unionin tuotannonalalle aiheutui merkittävää vahinkoa perusasetuksen 3 artiklan 5 kohdan mukaisesti, voidaan vahvistaa.
E. SYY-YHTEYS
1. Johdanto
(217)
Alustavien päätelmien ilmoittamisen jälkeen useat osapuolet väittivät, että syy-yhteyttä koskevassa analyysissä ei erotettu, eritelty eikä määritelty polkumyynnin vahingollisia vaikutuksia muiden tiedossa olevien tekijöiden vaikutuksista, jotka aiheuttivat samaan aikaan vahinkoa unionin tuotannonalalle. Lisäksi väitettiin, että komissio ei tehnyt kollektiivista analyysiä näistä muista tiedossa olleista tekijöistä.
(218)
Vastauksena tähän väitteeseen voidaan todeta, että komissio tarkasteli ensin vakiintuneen käytännön mukaisesti, oliko polkumyyntituonnin ja unionin tuotannonalalle aiheutuneen merkittävän vahingon välillä syy-yhteys, minkä jälkeen se tarkasteli, oliko mikään tiedossa olleista muista tekijöistä sellainen, että se olisi poistanut unionin tuotannonalalle aiheutuneen vahingon ja polkumyyntituonnin välille vahvistetun syy-yhteyden. Tässä analyysissä arvioitiin muiden tiedossa olleiden tekijöiden vaikutusta unionin tuotannonalaan ja ne erotettiin polkumyyntituonnin vahingollisista vaikutuksista sen varmistamiseksi, että näiden tekijöiden aiheuttamaa vahinkoa ei katsottaisi polkumyyntituonnin aiheuttamaksi. Analyysissä havaittiin, että millään niistä ei ollut tuotannonalan tilanteeseen sellaista merkittävää vaikutusta, joka olisi muuttanut sen tosiseikan, että merkittävän vahingon on katsottava johtuneen polkumyyntituonnista. Näillä perusteilla väite hylättiin.
(219)
Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen useat osapuolet toistivat edellä esitetyt väitteet. Väitettiin, että komission pitäisi eksplisiittisesti vahvistaa perusteltujen ja riittävien selitysten kautta, että muiden tekijöiden kuin polkumyyntituonnin aiheuttamaa vahinkoa ei pidetä tämän tuonnin aiheuttamana.
(220)
Tutkimuksessa pääteltiin kaikkien tosiseikkojen tarkastelun jälkeen, että polkumyynnillä tapahtunut tuonti on yksinään aiheuttanut merkittävää vahinkoa unionin tuotannonalalle. Muiden tiedossa olleiden tekijöiden vaikutuksia ei ollut mahdollista esittää määrällisesti, minkä vuoksi tehtiin kvalitatiivinen arviointi, kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 164-222 kappaleessa esitetään. Päätelmänä vahvistettiin, että unionin tuotannonalalle aiheutunut merkittävä vahinko johtui polkumyyntituonnista. Muiden tekijöiden vaikutuksia unionin tuotannonalan negatiiviseen kehitykseen pidettiin vähäisinä. On huomattava, että perusasetuksen 3 artiklan 6 ja 7 kohdassa ei aseteta mitään syy-yhteyden tai syy-yhteyttömyyden tarkastelun muotoon liittyviä velvoitteita, joita olisi noudatettava. Perusasetuksen 3 artiklan 6 ja 7 kohdan mukaisesti analyysit on tehtävä niin, että polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin vahingolliset vaikutukset voidaan erottaa muiden tekijöiden aiheuttamista vahingollisista vaikutuksista. Tutkimuksessa ei tullut esiin mitään näyttöä, joka olisi osoittanut, että mitkään muut tiedossa olleet tekijät, jotka olisivat voineet vaikuttaa aiheutuneeseen vahinkoon, yhdessä tai erikseen, olisivat poistaneet syy-yhteyden polkumyyntituonnin ja unionin tuotannonalalle aiheutuneen merkittävän vahingon väliltä. Edellä esitetyn analyysin perusteella vahvistettiin, että muut tiedossa olleet tekijät eivät olleet sellaisia, että ne olisivat kumonneet päätelmän, jonka mukaan unionin tuotannonalalle aiheutuneen merkittävän vahingon on katsottava johtuneen polkumyynnillä tapahtuneesta tuonnista. Näillä perusteilla nämä väitteet hylättiin.
(221)
Alustavien päätelmien ilmoittamisen jälkeen jotkin osapuolet kiistivät väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 160 kappaleessa esitetyn päätelmän. Ne toistivat, että tutkimuksen kohteena olevan tuotteen markkinaolosuhteet eroavat jäsenvaltioittain, minkä vuoksi syy-yhteyttä koskeva analyysi olisi tehtävä kustakin jäsenvaltiosta erikseen. Lisäksi osapuolet väittivät, että kansalliset tukijärjestelmät, auringonvalon saanti ja sähkön hinnat (mukaan luettuna lakisääteiset maksut) vaihtelevat jäsenvaltioittain ja että kaikilla markkinoilla on eri markkinasegmenttejä (alle 40 kW:n voimalat kotitalouksissa, 40 kW-1 MW:n kaupalliset ja teolliset voimalat sekä 1-10 MW:n voimalat yleishyödyllisellä markkinasegmentillä). Tämän perusteella ne väittivät, että syy-yhteyttä koskeva analyysi oli tehtävä erikseen toisaalta kustakin jäsenvaltiosta ja toisaalta suuren mittakaavan ja kotitalouksien segmenteistä.
(222)
Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen jotkin osapuolet toistivat vaatimuksensa, jonka mukaan syy-yhteyttä koskeva analyysi pitäisi tehdä jäsenvaltiokohtaisesti, mutteivät esittäneet asiasta uusia väitteitä tai uutta näyttöä.
(223)
Tutkimuksessa kävi ilmi, että myynti- ja tuontihinnat ovat samanlaiset kaikkialla unionissa. Sen vuoksi voidaan katsoa, että tutkimuksen kohteena olevalla tuotteella on yhdet markkinat. Tutkimuksessa ei käynyt ilmi, että tuottajat kussakin jäsenvaltiossa tai alueella olisivat keskittäneet toimintaansa näille markkinoille tai että polkumyyntituonti olisi keskittynyt yhteen jäsenvaltioon tai yhdelle alueelle. Yksikään osapuoli ei myöskään väittänyt, että polkumyyntiä ja vahinkoa olisi analysoitava jäsenvaltiokohtaisesti, mikä kuitenkin olisi edellytyksenä sille, että tehtäisiin erillinen syy-yhteyttä koskeva analyysi kustakin jäsenvaltiosta. Tutkimuksessa ei tullut esiin mitään näyttöä siitä, että tämä olisi asianmukainen lähestymistapa, etenkin kun otetaan huomioon, että tarkasteltavana olevan tuotteen hinnat olivat samanlaiset kaikkialla unionissa. Lisäksi voidaan huomauttaa, että auringonvalon saanti voi olla erilaista myös saman jäsenvaltion eri alueilla (esim. Etelä-Ranskassa saadaan enemmän aurinkoa kuin Pohjois-Ranskassa) tai yhden jäsenvaltion eri alueilla voi olla erilaisia tukijärjestelmiä (esim. Belgiassa), minkä vuoksi näiden tekijöiden vaikutus kysyntään voi vaihdella saman jäsenvaltion eri alueiden välillä. Kunkin jäsenvaltion ja/tai alueen sääntelypuitteiden erot tai olosuhteiden kuten auringonvalon saannin erot eivät ole peruste erilliseen syy-yhteyttä koskevaan analyysiin eikä näin ollen erilliseen vahinkoa ja polkumyyntiä koskevaan analyysiin. Näin ollen nämä väitteet oli hylättävä.
(224)
Toinen asianomainen osapuoli väitti, että vaikka muutkin tekijät ovat merkityksellisiä, kansalliset tukijärjestelmät ovat edelleen tärkein tekijä kysynnän määrittämisessä. Sama osapuoli kiisti myös verkkopariteetin saavuttamisen joissakin paikoissa ja totesi, että moduulien hinnat kohosivat tutkimusajanjakson jälkeen kun taas sähkön hinnat laskivat. Se väitti, että ainakin joissakin jäsenvaltioissa sääntelyyn liittyvät ja taloudelliset ja tekniset edellytykset eivät mahdollista verkkoon kytkemistä, minkä vuoksi näiden jäsenvaltioiden osalta on irrelevanttia, saavutettiinko verkkopariteetti. Osapuoli ei kuitenkaan toimittanut mitään näyttöä väitteidensä tueksi. Edellä esitetyt väitteet vahvistavat joka tapauksessa, että kansallisten tukijärjestelmien ja verkkopariteetin tilanne saattaa olla tietyssä määrin erilainen jäsenvaltioiden välillä. Toimitetut tiedot eivät kuitenkaan olleet luonteeltaan sellaisia, että niiden perusteella olisi oikeutettua suorittaa analyysi erikseen jäsenvaltioittain.
(225)
Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen sama osapuoli toisti väitteensä ja toimitti joitakin tietoja, jotka väitetysti osoittavat erilaiset markkinaolosuhteet jäsenvaltio- ja segmenttikohtaisesti. Toimitettuja tietoja ei kuitenkaan voitu pitää luotettavina, koska kyseessä oli PowerPoint-esitys ilman tukevaa näyttöä, minkä vuoksi se ei osoittanut, että analyysin tekeminen erikseen jäsenvaltioittain olisi perusteltua. Tämän vuoksi osapuolen esittämä väite hylättiin.
(226)
Tällä perusteella pääteltiin, että jäsenvaltio- ja/tai alue- ja segmenttikohtainen syy-yhteysanalyysi ei vastaa markkinatodellisuutta. Koska tältä osin ei esitetty muita huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 159 ja 160 kappaleessa esitetyt päätelmät voidaan vahvistaa.
(227)
Kiinan viranomaiset väittivät, että komissio oli tehnyt syy-yhteyttä koskevan analyysin epäjohdonmukaisesti, koska vahinkoanalyysi oli tehty erikseen moduulien ja kennojen osalta mutta syy-yhteyttä koskevassa analyysissä ei erotettu toisistaan tuotelajeja. On huomattava, että vaikka vahinkoindikaattorit osoitettiin erikseen kullekin tuotelajille, kustakin indikaattorista tehdyt päätelmät viittaavat tutkimuksen kohteena olevaan tuotteeseen kokonaisuudessaan. On myös muistettava, että moduulit ja kennot ovat yksi tuote, minkä vuoksi syy-yhteyttä koskeva analyysi tehtiin tällä perusteella. Tämän vuoksi väite hylättiin.
2. Polkumyyntituonnin vaikutukset
(228)
Eräs asianomainen osapuoli kiisti riittävän korrelaation Kiinasta polkumyynnillä tulevan tarkasteltavana olevan tuotteen tuonnin ja unionin tuotannonalalle aiheutuneen merkittävän vahingon välillä. Väitettiin, että tätä tukee se seikka, että vuodesta 2009 vuoteen 2010 unionin tuotannonalan voitto kennojen osalta kasvoi merkittävästi (tappiollisesta 12 prosentin voittoon), kun taas Kiinasta tulevan tuonnin hinnat olivat 36 prosenttia alemmat kuin unionin tuotannonalan hinnat ja kiinalainen tuonti kaksinkertaisti markkinaosuutensa samalla kaudella. Toisaalta vuosien 2010 ja 2011 välillä Kiinasta tuleva tuonti kasvatti markkinaosuuttaan vain 6 prosenttiyksikköä, vaikka kulutus kasvoi paljon enemmän samalla kaudella, mutta unionin tuotannonalalle aiheutui joka tapauksessa tappiota (36 prosenttia). Osapuoli väitti vielä, että tutkimusajanjaksolla kennoja tuotiin muista kolmansista maista samaan hintaan kuin Kiinasta, mutta tämä tuonti kasvatti markkinaosuuttaan unionin markkinaosuuden menetystä vastaavasti.
(229)
Tutkimuksessa kävi ilmi, että Kiinan markkinaosuus kaikkien tuotelajien osalta kasvoi jatkuvasti tarkastelujaksolla (17 prosenttiyksikköä moduulien ja 17 prosenttiyksikköä kennojen osalta). Polkumyyntituonti Kiinasta kasvoi yli 300 prosenttia moduulien ja 482 prosenttia kennojen osalta. Samaan aikaan Kiinan tuontihinnat laskivat merkittävästi ja jatkuvasti (64 prosenttia moduulien ja 42 prosenttia kennojen osalta tarkastelujaksolla), ja tutkimusajanjaksolla ne alittivat merkittävästi unionin tuotannonalan hinnat. Samaan aikaan unionin tuotannonala menetti markkinaosuuttaan tarkastelujaksolla ja kaikki tärkeimmät vahinkoindikaattorit osoittivat negatiivista suuntausta (ks. väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 153 ja 154 kappale). Sen vuoksi vahvistetaan, että polkumyyntituonnin lisääntymisen ja unionin tuotannonalan markkinaosuuden menetyksen välillä oli olemassa selvä ajallinen yhteys.
(230)
Ajallinen yhteys vahvistettiin kaikkien tuotelajien osalta erikseen, kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 161 ja 162 kappaleessa osoitetaan. Analyysi tuonnin vaikutuksista unionin tuotannonalan voittomarginaaliin erikseen tarkastelujakson kunakin vuotena ei johda merkityksellisiin tuloksiin, koska polkumyynnin ja merkittävän vahingon esiintymistä ja niiden välistä syy-yhteyttä ei tarvitse vahvistaa kullekin vuodelle erikseen. Polkumyyntituonnin ja merkittävän vahingon välinen korrelaatio on osoitettu riittävästi, kun analysoidaan kehitystä koko tarkastelujaksolla.
(231)
On myös huomattava, että unionin tuotannonalan kannattavuus on yksi perusasetuksen 3 artiklan 5 kohdassa mainituista tekijöistä, jota on tutkittava, kun tarkastellaan polkumyyntituonnin vaikutusta unionin tuotannonalan tilanteeseen. Pelkästään se, että unionin tuotannonalan toiminta oli kannattavaa tiettynä vuotena, ei välttämättä tarkoita sitä, että sille ei aiheutunut merkittävää vahinkoa. Unionin tuotannonalan markkinaosuuden menetyksen ei myöskään tarvitse vastata täsmälleen polkumyyntituonnin markkinaosuuden kasvua, jotta voitaisiin vahvistaa syy-yhteys vahingon ja polkumyyntituonnin välille. Myös muita tekijöitä (esim. tuontia kolmansista maista tai kulutuksen kehitystä), joilla olisi voinut olla vaikutusta unionin tuotannonalan vahingolliseen tilanteeseen, tarkasteltiin ja käsiteltiin erikseen väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 164-224 kappaleessa.
(232)
Unionin tuotannonalan hinnat alittavan mittavan polkumyyntituonnin kasvun ja unionin tuotannonalan yhä vaikeamman tilanteen ajallinen yhteys on selvä indikaattori syy-yhteydestä tässä tapauksessa (ks. väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 161-163 kappale). Sen vuoksi väitteet, joiden mukaan polkumyyntituonnin ja unionin tuotannonalalle aiheutuneen vahingon välillä ei ollut korrelaatiota, hylättiin.
(233)
Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen sama osapuoli kiisti edelleen syy-yhteyttä koskevan analyysin sillä perusteella, että unionin tuotannonalan kannattavuutta ei ollut analysoitu tiettyjen vuosien (etenkään vuoden 2010) osalta erikseen vaan koko tarkastelujaksolta.
(234)
On huomattava, että syy-yhteydestä ei voida tehdä päteviä päätelmiä eristämällä jokin tietty vuosi tarkastelujaksolta ja jättämättä huomiotta unionin tuotannonalan tilanteen kehittyminen koko tarkastelujakson ajalla ja sen korrelointi polkumyyntituonnin kehitykseen. Tällaisesta analyysista saataisiin vain osittainen kuva, eikä siitä voitaisi tehdä pitäviä päätelmiä. Näin ollen kannattavuus, joka tuki myös muita unionin tuotannonalan vuonna 2010 saavuttamia taloudellisia indikaattoreita, oli korkea unionin kulutuksen erityisen voimakkaan nousun vuoksi; tämän taustalla olivat erittäin anteliaat tukijärjestelmät, jotka mahdollistivat unionin tuotannonalan erittäin voimakkaan myynnin kohenemisen kyseisenä vuonna, mutta vain tilapäisesti eikä missään tapauksessa kestävällä tavalla tämäntyyppiselle tuotannonalalle. Tästä syystä väite oli hylättävä.
(235)
Koska polkumyyntituonnin vaikutuksista ei esitetty muita huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 159-163 kappaleessa esitetyt päätelmät voidaan vahvistaa.
3. Muiden tekijöiden vaikutus
3.1. Tuonti muista kolmansista maista
(236)
Useat osapuolet esittivät alustavien päätelmien ilmoittamisen jälkeen huomautuksia muista kolmansista maista tulevasta tuonnista ja toistivat nämä huomautukset lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen. Osapuolet eivät kuitenkaan tuoneet julki mitään uusia tietoja eivätkä asiaa tukevaa näyttöä, joka olisi voinut muuttaa alustavia päätelmiä.
(237)
Osapuolet korostivat erityisesti Taiwanista tulevien kennojen tuontimäärää. Tarkasteltavana olevan tuotteen Taiwanista tulevan tuonnin absoluuttinen määrä (1 132 MW) on vain erittäin pieni osuus (alle 5 %) unionin kokonaiskulutuksesta (21 559 MW) ja Kiinasta tulevasta tuonnista (15 005 MW). Sen vuoksi Taiwanista tulevalla tuonnilla on vain vähäinen vaikutus - jos sitäkään - unionin tuotannonalalle aiheutuneeseen vahinkoon, eikä se poista syy-yhteyttä.
(238)
Koska muista kolmansista maista tulevaa tuontia koskevia muita huomautuksia ei esitetty, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 164-167 kappaleessa esitetyt päätelmät voidaan vahvistaa.
3.2. Unionin kulutuksen kehittyminen
(239)
Eräs asianomainen osapuoli väitti, että komissio ei analysoinut kulutuksen kehittymisen vaikutusta. Se väitti, että Kiinasta tuleva tuonti ei kattanut kulutuksen koko kasvua ja että vaikka unionin tuotannonala menetti markkinaosuutta moduulien osalta vuosina 2009-2010, sen kannattavuus kuitenkin kohosi samalla kaudella. Lisäksi väitettiin, että vuonna 2009, jolloin Kiinasta tulevien kennojen markkinaosuus oli vain 8 prosenttia, unionin tuotannonalalle aiheutui silti 8 prosentin tappiot.
(240)
Kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 168 kappaleessa mainittiin, unionin kulutuksen laskusta huolimatta tutkimusajanjaksolla Kiinasta polkumyynnillä tuleva tuonti joko säilytti markkinaosuutensa (moduulit) tai kasvatti sitä (kennot) unionin tuotannonalan haitaksi tarkastelujaksolla. Sen vuoksi ei voida päätellä, että kulutuksen lasku olisi ollut sellainen, että se olisi poistanut syy-yhteyden polkumyyntituonnin ja unionin tuotannonalalle aiheutuneen merkittävän vahingon väliltä. Lisäksi tutkimuksessa kävi ilmi, että koska unionin tuotannonalan kapasiteetti oli joka tapauksessa paljon pienempi kuin kulutuksen taso, kulutuksen kutistumisella tutkimusajanjaksolla ei voinut olla vaikutusta unionin tuotannonalan vahingolliseen tilanteeseen. Näin ollen tämä väite hylättiin.
(241)
Toinen asianomainen osapuoli kiisti sen, että kysyntää unionissa esiintyisi edelleen ilman kansallisia tukijärjestelmiä. Osapuoli väitti, että kysynnän ja tukijärjestelmien välillä on korrelaatio ja että ilman tällaisia järjestelmiä aurinkosähkösektorin hankkeet eivät enää olisi kannattavia, minkä vuoksi aurinkopaneelien kysyntä loppuu.
(242)
Kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 169 kappaleessa todettiin, tutkimuksen aikana saatiin viitteitä siitä, että vaikka tukijärjestelmiä ei olisikaan, unionissa on kysyntää edelleen ja tulee olemaan jatkossakin. Osapuoli ei toimittanut mitään tietoja, jotka olisivat kumonneet nämä päätelmät. Koska tältä osin ei esitetty mitään uusia tietoja, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 169 kappaleessa esitetyt päätelmät voidaan vahvistaa, ja asiaa koskeva väite kumotaan.
(243)
Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen Kiinan viranomaiset väittivät, että se seikka, että unionin tuotannonalan kapasiteetti ei riitä vastaamaan unionin kysyntään, ei ole merkityksellinen, koska unionin tuotannonalan moduulien myyntimäärä laski kulutuksen laskun mukaisesti, ja toistivat, että kulutuksen lasku vuoden 2011 ja tutkimusajanjakson välillä aiheutti unionin tuotannonalan merkittävän vahingon. Unionin kulutus tosiaan laski vuoden 2011 ja tutkimusajanjakson välillä ja moduulien myyntimäärä pieneni vastaavasti, mutta tätä on tarkasteltava ottaen huomioon kiinalaiset polkumyyntihinnat, jotka alittivat merkittävästi unionin tuotannonalan hinnat ja pakottivat unionin tuotannonalan myymään tappiolla. Tältä osin on muistettava, kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 111 kappaleessa mainittiin, että Kiinasta tuleva polkumyyntituonti joko säilytti markkinaosuutensa (moduulit) tai kasvatti sitä (kennot) kulutuksen laskiessa. Samaan aikaan Kiinan tuontihinnat laskivat merkittävästi ja alittivat huomattavasti unionin tuotannonalan myyntihinnat. Näin ollen tämä väite hylättiin.
(244)
Koska unionin kulutuksen kehityksestä ei esitetty muita huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 168-169 kappaleessa esitetyt päätelmät voidaan vahvistaa.
3.3. Syöttötariffit tärkeimpänä esimerkkinä tukijärjestelmistä
(245)
Alustavien päätelmien ilmoittamisen jälkeen useat osapuolet toistivat väitteensä, jonka mukaan unionin tuotannonalalle aiheutunut merkittävä vahinko johtui syöttötariffien kehityksestä. Ne väittivät, että syöttötariffien kehittyminen painoi hintoja merkittävästi alaspäin, minkä vuoksi myös unionin tuotannonalan kannattavuus laski. Eräs asianomainen osapuoli väitti, että analyysissä tarkasteltiin vain syöttötariffien kehityksen vaikutusta kysyntään, kun olisi pitänyt tarkastella myös sen vaikutusta hintoihin. Samassa yhteydessä useat asianomaiset osapuolet väittivät, että useimmissa jäsenvaltioissa tehtiin suuria leikkauksia jo vuonna 2010, mikä painoi moduulien hintoja alaspäin.
(246)
Tästä väitteestä on todettava, että jäsenvaltiot toteuttivat syöttötariffijärjestelmien leikkauksia eri aikoina ja eri tahdissa ja että yleiskuvan saaminen koko unionista on varsin vaikeaa. Riippumatta siitä, milloin syöttötariffit olivat erittäin alhaisella tasolla, syöttötariffien alennus ei voi pelkästään tai pääasiassa selittää merkittävää laskua unionin hinnoissa ja kannattavuudessa tarkastelujaksolla. Saksasta ja Italiasta, joiden osuus unionin markkinoista oli noin 75 prosenttia vuonna 2011, kerättyjen tietojen perusteella keskimääräisten myyntihintojen lasku oli suurempaa kuin syöttötariffien lasku tutkimusajanjaksolla. Kerätty näyttö osoittaa, että joissakin maissa, kuten Italiassa, unionin tuotannonalan täytyi alentaa merkittävästi hintojaan erittäin anteliaiden syöttötariffienkin tilanteessa. Tutkimusajanjaksolla unionin tuottajien oli myytävä tuotantokustannuksiaan alemmilla hinnoilla, mikä johtui pääasiassa siitä, että unionin markkinoista 80 prosenttia oli kiinalaisten vientiä harjoittavien tuottajien hallussa ja niillä oli valta vaikuttaa hinnoittelumekanismeihin.
(247)
Tutkimuksessa vahvistettiin myös, että vuoteen 2011 asti korkeammat syöttötariffit yhdessä moduulien hintojen laskun kanssa tekivät aurinkoenergiainvestoinneista erittäin houkuttelevia, koska investoijat saivat erittäin suuret tuotot. Sen vuoksi investointeja tehtiin paljon ja aurinkopaneelien kysyntä oli suurta. Kysynnän kasvun seurauksena maksettujen syöttötariffien kokonaismäärä kasvoi merkittävästi, ja useimmat jäsenvaltiot tarkistivat syöttötariffijärjestelmiään alaspäin välttääkseen mm. sähkön hintojen kohoamisen. Tämä osoittaa, että syöttötariffien leikkaukset saattoivat myös olla tulosta alenevista hinnoista eikä päinvastoin.
(248)
Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen eräs osapuoli väitti, että edellä oleva johdanto-osan 246 kappale, jonka mukaan unionin kysynnän arvioiminen kokonaisuudessaan on vaikeaa, ja 223 kappale, jonka mukaan syy-yhteyttä koskeva analyysi jäsenvaltioittain ei johtaisi merkityksellisiin tuloksiin, ovat keskenään ristiriidassa. Tältä osin on selvennettävä, että 246 kappaleessa tehdyssä arvioinnissa viitataan siihen, että on vaikea saada yleiskuvaa syöttötariffien kehittymisestä koko unionissa, eikä viitata unionin kysyntään, kuten asianomainen osapuoli väitti. Tästä seuraa, että näiden kahden johdanto-osan kappaleen välillä ei ole ristiriitaa, minkä vuoksi väite hylättiin.
(249)
Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen eräs osapuoli väitti, että korkeiden syöttötariffienkin vallitessa moduulien hinta voi laskea merkittävästi tekniikan kehityksen, mittakaavaetujen, kustannusvähennysten ja globaalin tuotantokapasiteetin kasvun vuoksi. Tästä väitteestä on huomattava, että kerätty näyttö osoittaa, että italialaisten tuottajien oli alennettava hintojaan alle tuotantokustannusten, vaikka syöttötariffit olivat korkeat. Vaikka edellä mainituilla tekijöillä saattaa olla vaikutusta keskimääräisiin kustannuksiin, ne eivät voi selittää, miksi unionin tuottajien oli alennettava hintojaan alle tuotantokustannusten. Sen vuoksi päätellään, että hinnat painuivat kestämättömälle tasolle pääasiassa Kiinasta tulevan polkumyyntituonnin vuoksi, ja väite hylättiin.
(250)
Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen eräs osapuoli väitti, että 247 kappaleessa esitettyä päätelmää, jonka mukaan syöttötariffien leikkaukset saattoivat myös olla tulosta alenevista hinnoista eikä päin vastoin, ei tue mikään näyttö.
(251)
On huomattava, että 247 kappaleessa tehdyt päätelmät perustuivat tutkimuksen aikana saatavilla oleviin tietoihin ja kuvattua skenaariota pidettiin itse asiassa järkevänä, kun otetaan huomioon kyseisillä markkinoilla vallitsevat olosuhteet. Näin ollen tämä väite hylättiin.
(252)
Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen eräs osapuoli toisti olevansa eri mieltä päätelmästä, jonka mukaan unionin tuottajiin kohdistuva aleneva hintapaine aiheutui pääasiassa polkumyyntituonnista, ja väitti, että syöttötariffien leikkaukset pakottivat unionin tuottajat alentamaan hintojaan. Sama osapuoli toisti, että kun syöttötariffeja alennettiin, aurinkosähköjärjestelmien hinnat laskivat syöttötariffien alennuksen mukaisesti niin, että hankkeiden toteuttajien kustannukset eivät kohonneet, ja tämä viime kädessä aiheutti unionin tuottajiin kohdistuvan hintapaineen.
(253)
Koska näiden väitteiden tueksi ei esitetty mitään ratkaisevaa näyttöä, komissio pysyi analyysissaan ja päätelmissään, jotka esitetään edellä 246 ja 247 kappaleessa.
(254)
Sama osapuoli väitti, että markkinoiden taustavoimana on syöttötariffien kehittyminen, ja toimitti tietoja, joissa esitettiin aurinkosähkövoimaloiden lukumäärät vuosina 2012 ja 2013 Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Osapuolen esittämät tiedot sisältyivät Yhdistyneen kuningaskunnan viranomaisten julkaisuun, joka perustui viikoittaisiin rekisteröinteihin maan keskusrekisteriin (Central FiT Register). Tiedot liittyivät pääasiassa tutkimusajanjakson ulkopuoliseen kauteen ja vain yhteen jäsenvaltioon, kun taas tässä tutkimuksessa keskityttiin unionin markkinoiden tilanteeseen kokonaisuudessaan. Missään tapauksessa ei kiistetäkään, että syöttötariffien taso vaikuttaa kysyntään, koska investointien kannattavuus paikoissa, joissa on vähemmän auringon säteilyä, riippuu syöttötariffien tasosta. Sen osoittamiseksi, että syöttötariffien taso tutkimusajanjaksolla aiheutti vahingon, osapuolten olisi pitänyt osoittaa, että unionin tuottajien hinnan kohoaminen vahinkoa aiheuttamattomalle tasolle olisi tarkoittanut sitä, että unionin tuottajat eivät olisi pystyneet myymään tarkasteltavana olevaa tuotetta, koska investoinnit aurinkosähköjärjestelmiin eivät olisi olleet kannattavia kyseisillä hintatasoilla. Tällaista näyttöä ei toimitettu. Tämän vuoksi väite hylättiin.
(255)
Sen vuoksi väite, jonka mukaan syöttötariffien alennukset poistivat syy-yhteyden polkumyyntituonnin ja unionin tuotannonalalle aiheutuneen merkittävän vahingon väliltä, hylättiin.
(256)
Alustavien päätelmien ilmoittamisen jälkeen eräs osapuoli toisti, että syöttötariffien kehitys vähensi aurinkoenergiainvestointien houkuttelevuutta investoijien kannalta ja vähensivät näin tuotteen kysyntää. Toinen osapuoli väitti, että väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 173 kappaleessa esitetty päätelmä, jonka mukaan Espanjassa tehdään edelleen investointeja syöttötariffijärjestelmien lakkauttamisesta huolimatta, oli virheellinen.
(257)
Syöttötariffien vaikutusta kysyntään käsiteltiin väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 173 kappaleessa. Koska tältä osin ei esitetty uusia väitteitä, edellä oleva väite, jonka mukaan kysyntä laski syöttötariffien kehityksen vuoksi, hylättiin. Espanjassa tehtävien investointien osalta selkeytetään, että väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 177 kappaleessa esitetyt päätelmät perustuvat tutkimuksen aikana saatuihin tietoihin, jotka todennettiin paikan päällä tehdyssä tarkastuksessa. Koska asianomainen osapuoli ei toimittanut mitään uusia tietoja tai näyttöä asiasta, väite oli hylättävä.
(258)
Alustavien päätelmien ilmoittamisen jälkeen useat osapuolet väittivät, että alhaisten syöttötariffien vallitessa investoinnit aurinkoenergiahankkeisiin olivat taloudellisesti kannattavia vain, jos tarjolla oli Kiinasta halvoin hinnoin tuotuja aurinkopaneeleita. Sen vuoksi väitettiin, että syöttötariffien leikkaukset aiheuttivat merkittävän vahingon unionin tuotannonalalle. Eräs osapuoli väitti, että syöttötariffin taso vaikuttaa moduulien hinnoittelumekanismiin.
(259)
On huomattava, että moduulin kustannus, jolla hanke olisi vielä taloudellisesti kannattava, vaihtelee jäsenvaltioittain tai alueittain lukuisten eri tekijöiden, kuten syöttötariffien, muiden sääntelykannustimien, auringonvalon saannin ja perinteisten sähkönhintojen, perusteella.
(260)
Lisäksi tutkimuksessa kävi ilmi, että nykyiset voimalat ovat yhä vähemmän riippuvaisia syöttötariffeista, koska aurinkosähkön verkkopariteetti on todennäköisesti saavutettu tietyntyyppisten voimaloiden osalta useilla alueilla Euroopassa, esim. suuressa osassa Italiaa, Espanjaa, Portugalia, Etelä-Ranskaa ja Kreikkaa.
(261)
Edellä esitetyn perusteella asiaa koskevat väitteet hylättiin.
(262)
Eräs asianomainen osapuoli väitti, että komissio ei tutkinut, epäonnistuiko unionin tuotannonala valtion tukijärjestelmien äkillisen lakkauttamisen tai vähentämisen ennakoinnissa. Tämän tueksi ei esitetty mitään väitteitä. On kuitenkin huomattava, että kerätyn näytön perusteella ei ole mitään tietoja, jotka osoittaisivat, että unionin tuotannonala olisi reagoinut markkinasignaaleihin (esim. kulutuksen kehitykseen) ja muihin saatavilla oleviin tietoihin (esim. tukijärjestelmien vähenemiseen) epäasianmukaisesti. Näin ollen tämä väite hylättiin.
(263)
Eräs asianomainen osapuoli väitti, että syöttötariffien leikkaukset aiheuttivat unionin myynnin laskun, koska investoinnit olivat olleet kannattavia ainoastaan kohtuullisilla kiinalaisilla hinnoilla. Kerätty näyttö itse asiassa osoittaa, että unionin tuotannonalan myynti laski vain vähän tutkimusajanjaksolla, toisin kuin voitaisiin odottaa, jos aurinkoenergiahankkeita olisi mahdollista toteuttaa vain kiinalaisilla moduuleilla. Unionin tuotannonalan moduulien myynti sitä vastoin kasvoi vuoteen 2011 asti, minkä jälkeen se laski hieman tutkimusajanjaksolla noudatellen kulutuksen suuntausta. Näin ollen tämä väite hylättiin.
(264)
Toinen asianomainen osapuoli väitti, että väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 174 ja 175 kappaleessa esitetyillä päätelmillä, joiden mukaan syöttötariffien muutokset eivät poistaneet syy-yhteyttä, ei ole tosiasiallista tai oikeudellista perustaa eivätkä ne ole johdonmukaisia perusasetuksen 3 artiklan 7 kohdan kanssa, koska komissio ei arvioinut syöttötariffien alennuksen aiheuttaman vahingon tasoa ja koska se katsoi, että unionin tuotannonalan hintojen merkittävä lasku johtui ainoastaan polkumyynnillä Kiinasta tulevasta tuonnista. Sama osapuoli väitti, että moduulien, kennojen ja kiekkojen hinnan lasku oli globaali ilmiö eikä johtunut Kiinasta tulevan tuonnin aiheuttamasta paineesta.
(265)
Sen väitteen osalta, jonka mukaan komissio ei arvioinut syöttötariffien leikkausten aiheuttaman vahingon tasoa, viitataan väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 174, 175 ja 182 kappaleeseen ja edellä olevaan 245-263 kappaleeseen, joissa komissio päätteli, että kysynnän lasku ja syöttötariffien vaikutus unionin hintoihin eivät olleet sellaisia, että ne olisivat poistaneet syy-yhteyden unionille aiheutuneen vahingon ja Kiinasta tulevan polkumyyntituonnin väliltä, riippumatta siitä, vaikuttivatko syöttötariffien leikkaukset siihen mahdollisesti ja missä määrin. Sen vuoksi väite, jonka mukaan komission päätelmät eivät perustu tosiseikkoihin, hylättiin. Sen väitteen osalta, jonka mukaan moduulien ja kennojen hinnan lasku oli globaali ilmiö, viitataan väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 164-167 kappaleeseen, joissa arvioidaan muista maista kuin Kiinasta unioniin tulevan tuonnin määriä ja hintoja. Vaikka moduulien ja kennojen hinnoissa olikin maailmanlaajuinen suuntaus alaspäin, Kiinasta polkumyynnillä tulevan tuonnin hinnat pahensivat tätä suuntausta tappiolliselle tasolle. Edellä esitetyn perusteella väite hylättiin.
3.4. Muu unionin tuotannonalalle myönnetty taloudellinen tuki
(266)
Koska muista unionin tuotannonalalle tarkoitetuista tukijärjestelmistä ei esitetty huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 184 ja 185 kappaleessa esitetyt päätelmät voidaan vahvistaa.
3.5. Ylikapasiteetti
(267)
Eräs asianomainen osapuoli toisti väitteensä, jonka mukaan merkittävän vahingon aiheutti globaalisti ja unionin markkinoilla esiintynyt ylikapasiteetti pikemminkin kuin Kiinasta tuleva tuonti. Se väitti, että unionin tuotannonala kasvatti liikaa kapasiteettiaan, mikä tulee esiin alhaisena kapasiteetin käyttöasteena, minkä vuoksi vahinko oli itse aiheutettu. Väitettyä ylikapasiteetin vaikutusta unionissa ja koko maailmassa käsiteltiin jo väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 185-190 kappaleessa, ja koska uusia seikkoja ei esitetty, väite oli hylättävä.
(268)
Toinen asianomainen osapuoli väitti, että ylikapasiteetti johti hintojen järkeistämiseen. Tältä osin on huomattava, että ylikapasiteetti johti itse asiassa mahdollisimman alhaisilla hinnoilla kilpailemiseen ja unionin tuotannonalan hintojen laskuun, mikä keskimäärin ylitti tuotantokustannusten alenemisen. Toisaalta unionin tuotannonalan kapasiteetin lisäys noudatteli markkinoiden kehitystä, ja sitä pidettiin asianmukaisena, kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 186 kappaleessa selitettiin. Lisäksi kennojen tuotantokapasiteetti kasvoi vähemmän kuin moduulien. Koska asianomainen osapuoli ei toimittanut mitään uusia tietoja tai näyttöä asiasta, tätä koskevat väitteet oli hylättävä.
(269)
Toinen asianomainen osapuoli väitti, että unionin tuotannonalalle aiheutunut vahinko johtui siitä, että unionin tuotannonala keskittyi vain erikoistuneisiin investointeihin eikä onnistunut tekemään tarvittavia investointeja kapasiteetin lisäyksiin ja kustannusten vähennyksiin. Tämäkään väite ei saanut vahvistusta tutkimuksen tuloksista, jotka osoittivat, että unionin tuotannonala kasvatti tuotantokapasiteettiaan ja tehokkuuttaan tarkastelujaksolla (ks. väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 124 ja 187 kappale). Tämän vuoksi väite hylättiin.
(270)
Eräs asianomainen osapuoli väitti vielä, että unionin tuotannonala kasvatti tuotantokapasiteettiaan, vaikka sen kapasiteetin käyttöaste oli jo alhainen, minkä vuoksi vahinko oli itse aiheutettu. Väite perustui vertailuun otokseen valittujen unionin tuottajien investointien suuntauksen ja koko unionin tuotannonalan kapasiteetin käyttöasteen suuntauksen välillä, mikä ei ole asianmukainen perusta vertailulle. Tutkimuksessa kävi lisäksi ilmi, että unionin tuotannonala ei ollut kasvattanut tuotantokapasiteettiaan siinä määrin, että se olisi ylittänyt unionin kulutuksen kehityksen, minkä vuoksi väite hylättiin.
(271)
Kerätty näyttö viittaa lisäksi siihen, että investoimalla uusiin koneisiin unionin tuotannonala pystyi alentamaan tuotantokustannuksiaan ja parantamaan kilpailukykyään kustannusten alalla. Tästä syystä väite oli hylättävä.
(272)
Eräs asianomainen osapuoli väitti, että väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 189 kappaleessa esitetyt päätelmät ovat ristiriidassa väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 124 ja 186 kappaleessa esitettyjen päätelmien kanssa muttei antanut mitään lisäselvityksiä, jotka olisivat täsmentäneet väitettyjen ristiriitaisuuksien luonnetta tai laajuutta. Sen vuoksi väite oli hylättävä.
(273)
Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen jotkin osapuolet kiistivät, että unionin tuotannonalan kapasiteetin lisäykset olisivat olleet kohtuullisia ja noudatelleet markkinoiden kehitystä ja etenkin unionin kulutuksen kehitystä. Moduulien tuotantokapasiteetti kasvoi kuitenkin 106 prosenttia, kun taas unionin kulutus kasvoi 221 prosenttia eli yli kaksinkertaistui tarkastelujaksolla. Samoin kennojen tuotantokapasiteetti kasvoi 39 prosenttia, kun taas unionin kulutus kasvoi 87 prosenttia tarkastelujaksolla. Tämä osoittaa, että kapasiteetin lisäys oli merkittävästi alle kulutuksen lisäyksen, minkä vuoksi sitä ei voida pitää kohtuuttomana, kun otetaan huomioon, että unionissa ei missään vaiheessa ollut ylikapasiteettia. Lisäksi analysoitaessa sitä, olivatko kapasiteetin lisäykset kohtuullisia, perustana ei pitäisi pitää vuosittaista analyysia, vaan huomioon olisi otettava suuntaus koko tarkastelujaksolla. Kapasiteetin lisäyksistä tulee tyypillisesti täysin toimivia vasta tietyn ajan kuluttua investoinnin tekemisestä, ja yhden vuoden erillinen analyysi voi johtaa vääristyneeseen kuvaan. Tämän vuoksi väite hylättiin.
(274)
Koska unionin tuotannonalan ylikapasiteettia koskevia muita huomautuksia ei esitetty, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 185-190 kappaleessa esitetyt päätelmät voidaan vahvistaa.
3.6. Raaka-aineen hintojen vaikutus
(275)
Jotkin osapuolet toistivat väitteensä, jonka mukaan unionin tuotannonala tai ainakaan osa siitä ei pystynyt hyötymään monikiteisen piin hintojen laskusta tutkimusajanjaksolla, koska niillä oli pitkäaikaisia raaka-ainesopimuksia. Osapuolet viittasivat väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 193 kappaleeseen, jonka mukaan unionin tuotannonala pystyi neuvottelemaan uusiksi pitkän aikavälin hankintasopimuksiaan toimittajien (myös kiekkojen tuottajien) kanssa, minkä vuoksi se sai etua alemmista hinnoista, ja väittivät, että monikiteisen piin ja/tai kiekkojen pitkäaikaisten sopimusten uudelleenneuvotteluista tai päättämisestä aiheutui sanktioita. Osapuolet toimittivat väitteensä tueksi lehtiartikkeleita, joiden mukaan unionin tuottajat joutuivat käräjöimään tai ne olivat päättäneet sopimuksiaan. Jotkin osapuolet toimittivat tietoja, jotka väitetysti vahvistivat, että pitkäaikaisten sopimusten ehtoja ei voitu neuvotella uudelleen.
(276)
Monikiteinen pii on kiekkojen tuottajien pääraaka-aine. Tutkimuksessa kävi ilmi, että monikiteisen piin hinnat nousivat vuonna 2008, jolloin ne olivat huipussaan (noin 500 USD/kg), mutta laskivat jälleen vuonna 2009 ja olivat noin 50-55 USD/kg vuoden 2009 lopussa ja kohosivat vain hieman vuonna 2010 ja alkuvuodesta 2011. Hinnat putosivat tutkimusajanjaksolla merkittävästi ja olivat 30 USD/kg (JRC Scientific and Policy Reports, PV Status Report 2012). On huomattava, että monikiteisen piin hintojen vaikutus unionin tuotannonalaan oli melko mitätön, koska mahdolliset vaikutukset kennojen ja moduulien tuotantokustannuksiin heikkenivät arvoketjussa. Lisäksi edellä mainitussa lehtiartikkelissa viitattiin tutkimusajanjakson jälkeiseen kehitykseen, joka ei vaikuttanut unionin tuottajien tilanteeseen tutkimusajanjaksolla ja jota ei näin ollen voida ottaa huomioon. Asiaa tutkittiin vielä väliaikaisten toimenpiteiden käyttöönoton jälkeen, ja tutkimuksen tuloksena voidaan vahvistaa, että unionin tuotannonala pystyi neuvottelemaan uudelleen pitkäaikaisten sopimusten hinnoista ja mahdollisista näihin sopimuksiin liittyvistä sanktioista.
(277)
Yksi edellä mainituista osapuolista väitti edelleen, että on riittävää, että pitkäaikaiset sopimukset vaikuttavat vain joihinkin unionin tuottajiin ja että koko unionin tuotannonalan tilanne ei ole merkityksellinen. Se väitti, että korkeampien kustannusten ei välttämättä tarvitse vaikuttaa samalla tavalla kaikkiin toimijoihin. Tässä väitteessä jätetään huomiotta se, että kokonaisuudessaan unionin tuotannonalan osalta monikiteisen piin keskimääräisten hintojen ei useinkaan havaittu olevan markkina- tai käteishintoja korkeammat, minkä vuoksi sitä seikkaa, vaikuttavatko korkeammat kustannukset kaikkiin vai vain joihinkin toimijoihin, ei pidetty asiaankuuluvana. Tämän vuoksi väite hylättiin.
(278)
Toinen asianomainen osapuoli vaati, että komission olisi erotettava, eriteltävä ja määriteltävä kunkin unionin tuotannonalan tilanteeseen vaikuttavan tekijän vaikutus; etenkin monikiteisen piin hinnan merkittävän laskun vaikutuksia olisi tarkasteltava erikseen. Tältä osin väitteenä oli, että myyntihintojen laskun aiheutti monikiteisen piin hintojen lasku eikä niinkään Kiinasta tulevan tuonnin aiheuttama hintapaine. Unionin tuotannonalan osalta on huomattava, että keskimääräisten myyntihintojen lasku oli paljon suurempi kuin keskimääräisten tuotantokustannusten lasku, johon raaka-aineen hintojen alenemisella olisi voinut olla vaikutusta. Tämän vuoksi väite hylättiin.
(279)
Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen jotkin osapuolet toistivat, että monikiteisen piin hintojen laskun vaikutus unionin tuotannonalan kustannuksiin ei ollut rajoittunut eikä heikentynyt arvoketjussa, kuten tutkimuksessa pääteltiin. Monikiteinen pii on kiekkojen tuottajien pääraaka-aine, kuten 276 kappaleessa mainittiin, joten mahdollisen vaikutuksen kennojen tai moduulien tuotantokustannuksiin havaittiin heikentyvän arvoketjussa. Osapuolet eivät toimittaneet mitään tietoja, jotka olisivat kumonneet tämän päätelmän. Tutkimuksessa kävi myös ilmi, että monikiteisen piin hintojen aleneminen tarkastelujaksolla tuli esiin otokseen valittujen unionin tuottajien kennojen ja moduulien keskimääräisissä tuotantokustannuksissa, jotka laskivat samalla tavalla kuin monikiteisen piin hinnat. Eräs osapuoli kyseenalaisti niiden sanktioiden vaikutuksen, joita unionin tuotannonalan täytyi väitetysti maksaa hankintasopimusten uudelleenneuvottelujen vuoksi. Tältä osin ei voida sulkea pois mahdollisuutta, että jotkin tuottajat saattoivat joutua maksamaan sanktiomaksuja kiekkojen toimitussopimusten peruuttamisesta tarkastelujaksolla.
Komissio ei kuitenkaan löytänyt mitään näyttöä siitä, että näillä sanktioilla olisi voinut olla vaikutusta unionin tuotannonalan tilanteeseen kokonaisuudessaan tai että ne olisivat koko tuotannonalaa edustavia. Kyseinen osapuoli ei myöskään toimittanut tällaista näyttöä. Vaikka näin ollen ei voida täysin sulkeakaan pois mahdollisuutta, että sanktioilla olisi ollut tiettyä negatiivista vaikutusta joihinkin unionin tuottajiin, kokonaisvaikutus unionin tuotannonalaan on kuitenkin parhaimmillaankin vähäinen, minkä vuoksi se ei poista syy-yhteyttä polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin ja koko unionin tuotannonalalle aiheutuneen merkittävän vahingon väliltä. Tämän vuoksi nämä väitteet oli hylättävä.
(280)
Toinen asianomainen osapuoli väitti, että tutkimuksen kohteena olevan tuotteen myyntihintojen lasku unionissa johtui osittain monikiteisen piin hintojen alenemisesta. Tältä osin on kuitenkin huomattava, että tutkimuksen mukaan Kiinasta tuleva tuonti tapahtui polkumyynnillä ja alitti merkittävästi unionin tuotannonalan hinnat. Sen vuoksi hinnan lasku ulottuu laajemmalle kuin tuotantokustannusten aleneminen, jota voidaan selittää raaka-ainehintojen laskulla. Jos hinnan lasku olisi seurausta vain raaka-aineen hintojen laskusta, unionin tuotannonalan ei olisi ollut pakko alentaa myyntihintojaan alle tuotantokustannusten. Tämä väite on näin ollen hylättävä.
(281)
Eräs asianomainen osapuoli toi uudelleen esiin, että yhden unionin tuottajan käräjöinti tutkimusajanjakson jälkeen saattoi vaikuttaa ainakin tämän tuottajan tilanteeseen jo tutkimusajanjakson aikana. Osapuoli ei selittänyt, miten ja missä määrin tämä tutkimusajanjakson jälkeen tapahtunut seikka olisi voinut vaikuttaa tuottajan tilanteeseen tutkimusajanjakson aikana. Tutkimuksessa ei myöskään tullut esiin mitään näyttöä tällaisesta vaikutuksesta. Näin ollen tämä väite oli hylättävä.
(282)
Sama osapuoli kyseenalaisti lisäksi edellä mainitut päätelmät, koska sen väitteen mukaan mitään näyttöä ei esitetty. Tutkimuksen päätelmät perustuivat kuitenkin tosiseikkoihin ja asiaa tukevaan näyttöön, ja näiden ei-luottamukselliset versiot olivat kaikkien asianomaisten osapuolten saatavilla.
(283)
Koska raaka-aineen hintojen vaikutuksesta ei esitetty muita huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 191-194 kappaleessa esitetyt päätelmät voidaan vahvistaa.
3.7. Itse aiheutettu vahinko: automatisoinnin, koon, mittakaavaetujen, yhdistymisen, innovoinnin, kustannustehokkuuden ja unionin tuotannonalan harjoittaman tuonnin vaikutus
(284)
Alustavien päätelmien ilmoittamisen jälkeen jotkin osapuolet toistivat väitteensä, jonka mukaan unionin tuotannonalalle aiheutunut vahinko johtui siitä, että tuotannonalan mittakaavaedut eivät olleet riittävät. Ne väittivät, että pienen mittakaavan tuottajat olivat epäedullisessa tilanteessa verrattuna suurempiin vertikaalisesti integroituneihin tuottajiin, minkä vuoksi näille pienen mittakaavan tuottajille mahdollisesti aiheutuneen vahingon ei voida katsoa aiheutuneen polkumyyntituonnista. Eräs osapuoli väitti, että tuotantoprosessin automatisointi on kallista, minkä vuoksi mittakaavaedut ovat sitäkin tärkeämmät tuotantokustannusten alentamiseksi.
(285)
Tutkimuksessa kävi ilmi, että unionin tuotannonala, myöskään vertikaalisesti integroituneet unionin tuottajat, ei polkumyyntituonnin vuoksi pystynyt hyödyntämään täysimittaisesti korkeita kapasiteetin käyttöasteita saavuttaakseen mittakaavaetuja. Tutkimuksessa ei myöskään tullut esiin mitään korrelaatiota koon, vertikaalisen integroitumisen ja parempien kannattavuusasteiden välillä, koska polkumyyntituonnin aiheuttama suuri hintapaine vaikutti tähän korrelaatioon. Tutkimuksessa kävi ilmi, että mittakaavaetuja ei enää ollut markkinoilla, joilla käyttöasteet olivat alhaiset, ja tämä koski myös kiinalaisia tuottajia. Sen vuoksi nämä väitteet hylättiin.
(286)
Lisäksi eräs asianomainen osapuoli väitti, että investoijat ja pankit eivät rahoita hankkeita, jos moduulien valmistaja on liian pieni, koska suuremmat tuottajat antavat paremmat takuut ja ovat ”pankkikelpoisempia”. Toisin sanoen investoijat ja pankit ovat vastahakoisia rahoittamaan aurinkoenergiahankkeita, joissa käytetään unionissa tuotettuja moduuleja. Tutkimuksessa kävi kuitenkin ilmi, että jos investoijat ja pankit mieluummin rahoittavat kiinalaisia tuottajia, joilla on suurempi tuotantokapasiteetti, se johtuu vääristyneestä tilanteesta, jonka polkumyyntituonti on luonut unionin markkinoille. Kuten 285 kappaleessa mainittiin, tuotantolinjojen koolla ei ole merkitystä, jos käyttöaste pysyy alhaisena. Näin ollen tämä väite hylättiin.
(287)
Eräs asianomainen osapuoli toisti väitteensä, jonka mukaan unionin tuotannonalan kustannusrakenne oli epäsuotuisa kiinalaisiin kilpailijoihin nähden, koska näiden työvoima-, sähkö- ja poistokustannukset olivat alemmat ja niillä oli lisäksi uudemmat laitteet. Kyseinen osapuoli ei kuitenkaan pystynyt toimittamaan uutta tietoa tai väitettä tukevaa näyttöä, joka olisi kumonnut tutkimuksen päätelmät tältä osin. Etenkin väitettä, jonka mukaan kiinalaiset tuottajat käyttivät uusimpia laitteita, käsiteltiin väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 203 kappaleessa, jossa todettiin, että kiinalaisilla vientiä harjoittavilla tuottajilla ei ole mitään suhteellista etua, koska koneet ja laitteet tuotiin Euroopan unionista. Siksi edellä esitetyt väitteet hylättiin.
(288)
Eräs muu osapuoli väitti, että kiinalaiset saivat suhteellista etua monikiteisen piin hinnoista ja mittakaavaeduista, joiden tuloksena koneiden kustannukset olivat alemmat. Osapuoli ei toimittanut mitään uusia tietoja tai väitettä tukevaa näyttöä, joka olisi kumonnut väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 195, 196 ja 203 kappaleessa esitetyt päätelmät. Osapuolen väite oli sen vuoksi hylättävä.
(289)
On muistettava, että kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 203 kappaleessa ja myös edellä 287 kappaleessa mainittiin, kiinalaisilla vientiä harjoittavilla tuottajilla ei ole mitään suhteellista etua käytettyjen raaka-aineiden ja koneiden osalta, koska molempia tuotiin enimmäkseen unionista. Eräs asianomainen osapuoli kiisti tämän toimittamatta kuitenkaan mitään näyttöä. Työvoima- ja yleiskustannukset, poistokustannukset mukaan luettuina, edustivat keskimäärin alle 10:tä prosenttia moduulien kokonaiskustannuksista tutkimusajanjaksolla, eikä voida katsoa, että niillä olisi ollut merkittävä rooli. Sähkökustannukset edustivat keskimäärin alle yhtä prosenttia moduulien kokonaiskustannuksista tutkimusajanjaksolla, eikä voida katsoa, että niillä olisi ollut merkittävä rooli. Näyttöä ei myöskään esitetty tueksi väitteelle, jonka mukaan kiinalaiset käyttivät uusimpia laitteita.
(290)
Eräs asianomainen osapuoli toisti vielä väitteensä, jonka mukaan jotkin unionin tuottajat hankkivat kennoja ja/tai moduuleja asianomaisesta maasta ja jälleenmyivät sitten ne unionin markkinoilla omina tuotteinaan. Osapuoli vaati, että tästä liiketoiminnasta aiheutunutta vahinkoa ei katsota polkumyyntituonnin aiheuttamaksi. Tutkimuksessa kävi kuitenkin ilmi, että unionin tuotannonalan harjoittama tarkasteltavana olevan tuotteen tuonti oli luonteeltaan täydentävää ja määrältään vähäistä verrattuna unionin kokonaistuotantoon, minkä vuoksi sen vaikutus on vain vähäinen, jos sitäkään, eikä sen siksi voida katsoa poistavan syy-yhteyttä polkumyyntituonnin ja unionin tuotannonalalle aiheutuneen vahingon väliltä.
(291)
Eräs etuyhteydetön tuoja väitti, että väliaikaista tullia koskevassa asetuksessa ei käsitelty riittävästi sitä seikkaa, että työntekijöiden lukumäärä lisääntyi tarkasteltujaksolla. Tästä väitteestä on huomattava, että työllisyys kasvoi moduulien osalta vuosien 2009 ja 2011 välillä ja laski sitten tutkimusajanjaksolla. Kennojen osalta työllisyys kasvoi vuoteen 2010 asti, jonka jälkeen se laski vuonna 2011 ja vielä lisää tutkimusajanjaksolla. Moduulien osalta työllisyys noudatteli unionin tuotannon suuntausta. Kennojen osalta unionin tuotannonala ei pystynyt hyödyntämään kulutuksen kasvua odotetulla tavalla, koska Kiinasta tuleva tuonti kasvatti markkinaosuuttaan koko jakson ajan. Sen vuoksi työllisyyden lasku vuonna 2011 ja tutkimusajanjaksolla vastaa niitä yrityksiä, jotka olivat joutuneet maksukyvyttömyystilaan tai lopettaneet kennojen tuotannon.
(292)
Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen eräs asianomainen osapuoli toisti väitteensä, jonka mukaan unionin tuotannonalalle aiheutunut vahinko johtui pienestä koosta ja mittakaavaetujen riittämättömyydestä. Kuten jo 285 kappaleessa ja väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 195 ja 196 kappaleessa selitettiin, globaaleillakaan markkinoilla koosta ei ole enää etua eikä mittakaavaetuja voi esiintyä, kun käyttöasteet ovat yleisesti alhaiset ja maailmanlaajuisesti on valtavaa ylikapasiteettia. Näin ollen tämä väite oli hylättävä.
(293)
Sama osapuoli toi uudelleen esiin, että unionin tuotannonalalle aiheutunut vahinko johtui siitä, että se ei kyennyt realisoimaan kustannusetuja. Osapuoli väitti, että tämä johtui erityisesti siitä, että useimmat unionin tuottajista olivat vertikaalisesti integroituneita. Osapuoli ei kuitenkaan toimittanut mitään lisätietoja siitä, missä määrin tuottajien vertikaalinen integroituminen olisi voinut vaikuttaa negatiivisesti niiden kustannusrakenteeseen. Näin ollen tämä väite oli hylättävä.
(294)
Koska tältä osin ei esitetty muita huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 195-206 kappaleessa esitetyt päätelmät voidaan vahvistaa.
3.8. Ohutkalvotekniikkaan perustuvien aurinkosähkötuotteiden ja muun aurinkosähköteknologian aiheuttama kilpailu
(295)
Alustavien päätelmien ilmoittamisen jälkeen eräs asianomainen osapuoli toisti väitteen, jonka mukaan unionin tuotannonalalle aiheutunut vahinko johtui ohutkalvotekniikkaan perustuvien aurinkosähkötuotteiden ja muun aurinkosähköteknologian aiheuttamasta kilpailusta, koska tämä teknologia kilpailee tutkimuksen kohteena olevan tuotteen kanssa, etenkin maahan asennettujen ja kaupallisten/teollisten katolle asennettavien järjestelmien osalta, jotka muodostavat merkittävän osan unionin aurinkosähköalan kokonaismarkkinoista.
(296)
Tutkimuksessa kävi ilmi, että vaikka ohutkalvotekniikkaan perustuvat aurinkosähkötuotteet ovat edullisempia kuin tutkimuksen kohteena oleva tuote, niillä on hallussaan vain vähäinen osuus unionin koko aurinkosähkömarkkinoista, koska niillä on paljon heikompi muuntohyötysuhde ja alempi tehontuotto kuin kiteisestä piistä valmistetuilla moduuleilla. Käytettävissä olevien tietojen perusteella ohutkalvotuotteiden markkinaosuus ei ollut merkittävä verrattuna unionin koko aurinkoenergiamarkkinoihin tutkimusajanjaksolla. Sen vuoksi voidaan vahvistaa väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 208 kappaleessa esitetyt päätelmät, joiden mukaan vaikka ohutkalvotuotteiden ja tarkasteltavana olevan tuotteen välillä saattaakin olla jonkin verran kilpailua, tätä kilpailua pidetään kuitenkin vähäisenä. Tällä perusteella asiaa koskevat väitteet oli hylättävä.
(297)
Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen eräs asianomainen osapuoli toi uudelleen esiin, että ohutkalvotuotteiden aiheuttama kilpailu oli todennäköisesti unionin tuotannonalalle aiheutuneen merkittävän vahingon syy. Tähän liittyen osapuoli esitti, että Saksassa ohutkalvotuotteiden markkinaosuus koko aurinkoenergiamarkkinoista oli merkittävä suurimman osan tutkimusajanjaksoa ja laski vasta vuoden 2012 alussa.
(298)
Tutkimuksessa kävikin ilmi, että ohutkalvotuotteiden keskimääräiset hinnat olivat alemmat kuin tutkimuksen kohteena olevan tuotteen keskimääräiset hinnat.
(299)
Kuten edellä 296 kappaleessa kuitenkin todettiin, ohutkalvotuotteilla on paljon heikompi muuntohyötysuhde ja alempi tehontuotto kuin kiteisestä piistä valmistetuilla moduuleilla, minkä vuoksi näiden tuotteiden mahdollinen kilpailu ei olisi voinut vaikuttaa unionin tuotannonalalle aiheutuneeseen vahinkoon, koska kiteisestä piistä valmistetut moduulit ovat vallitsevana teknologiana unionin aurinkosähkömarkkinoilla. JRC:n raportissa (PV Status Report 2012) todetaan, että monikiteisen piin hinnan laskun seurauksena ohutkalvotuotteet ovat viime vuosina menettäneet markkinaosuuttaan monikiteisestä piistä valmistetuille moduuleille.
(300)
Koska tältä osin ei esitetty muita huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 207-210 kappaleessa esitetyt päätelmät voidaan vahvistaa.
3.9. Talouskriisi ja sen vaikutukset rahoituksen saantiin
(301)
Alustavien päätelmien ilmoittamisen jälkeen väitettiin, että talouskriisin vahingolliset vaikutukset ja sen vaikutukset rahoituksen saantiin olisi eriteltävä, eikä niitä pitäisi pitää polkumyyntituonnin aiheuttamina.
(302)
Tältä osin viitataan väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 212 kappaleeseen, jossa käsiteltiin nimenomaisesti talouskriisin ja talouden laman vaikutuksia unionin tuotannonalan tilanteeseen. Kyseisessä kappaleessa esitetään yksityiskohtaisesti perustelut päätelmään, jonka mukaan vaikka talouskriisillä oli tiettyä vaikutusta unionin tuotannonalan tilanteeseen, se ei poistanut syy-yhteyttä polkumyyntituonnin ja unionin tuotannonalalle aiheutuneen vahingon väliltä. Osapuolet eivät ole kiistäneet näitä perusteluja eivätkä toimittaneet uutta tietoa tai näyttöä, joka olisi kumonnut kyseisessä kappaleessa esitetyt päätelmät. Näin ollen asiaa koskevat väitteet hylättiin.
(303)
Lisäksi väitettiin, että unionin tuotannonalalle aiheutunut vahinko johtui unionin tuotannonalan kyvyttömyydestä löytää asianmukaista rahoitusta ja että komission olisi tutkittava, hakiko unionin tuotannonala rahoitusta ollessaan kannattava. Tutkimuksessa kävi itse asiassa ilmi, että vuonna 2010, jolloin unionin tuotannonala oli edelleen kannattava, investoinnit moduuleihin lisääntyvät 315 prosenttia ja kennoihin 10 prosenttia vuoteen 2009 verrattuna. Koska aurinkosähköteollisuus on pääomavaltaista, unionin tuotannonalan odotetaan jatkuvasti hakevan asianmukaista rahoitusta, jotta se pystyisi parantamaan kustannustehokkuuttaan ja kilpailemaan hyvän kauppatavan vastaista polkumyyntituontia vastaan. Sen vuoksi päätellään, että rahoituksensaantivaikeudet johtuivat vääristyneestä tilanteesta, jonka polkumyyntituonti aiheutti, eivätkä olleet sen syy. Siksi edellä esitetty väite hylätään.
(304)
Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen eräs osapuoli väitti uudelleen, että talouskriisin vahingolliset vaikutukset olisi erotettava eikä niitä pitäisi pitää polkumyyntituonnin aiheuttamina. Osapuoli viittasi julkisesti saatavilla oleviin tietoihin, joiden mukaan ainakin yksi unionin tuottaja piti talouskriisiä pääsyynä vahingolliseen tilanteeseensa. Tämän tutkimuksen päätelmät perustuvat yrityksiä koskeviin erityisiin tietoihin, jotka ulottuvat paljon syvemmälle kuin joidenkin yritysten julkisesti saatavilla olevat lausunnot. Sen vuoksi julkisesti saatavilla oleva lausunto, johon viitattiin, ei voi kumota väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 212 kappaleessa esitettyjä päätelmiä, joiden mukaan vaikka talouskriisillä oli tiettyä vaikutusta unionin tuotannonalan tilanteeseen, se ei poistanut syy-yhteyttä polkumyyntituonnin ja unionin tuotannonalalle aiheutuneen vahingon väliltä. Näin ollen tämä väite oli hylättävä.
(305)
Eräs asianomainen osapuoli väitti, että olisi otettava huomioon, että unionin tuotannonalalla ja kiinalaisilla vientiä harjoittavilla tuottajilla oli erilaiset mahdollisuudet rahoituksen saantiin. Osapuoli väitti, että tämä oli yksi keskeinen tekijä, joka aiheutti merkittävän vahingon unionin tuotannonalalle, eikä polkumyyntituonti. Useiden kiinalaisten vientiä harjoittavien tuottajien edullisen rahoituksen saannin on kuitenkin havaittu vääristävän markkinoita, ja se saattaa hyvinkin olla yksi tärkeimmistä syistä, joka mahdollistaa sen, että kiinalaiset vientiä harjoittavat tuottajat pystyvät viemään tarkasteltavana olevaa tuotetta polkumyyntihinnoin. Tämä tekijä ei näin ollen poista syy-yhteyttä polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin ja unionin tuotannonalalle aiheutuneen vahingon väliltä. Tämän vuoksi väite hylättiin.
(306)
Koska talouskriisin vaikutuksista ei esitetty muita huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 211 ja 212 kappaleessa esitetyt päätelmät voidaan vahvistaa.
3.10. Unionin tuotannonalan vientitoiminta
(307)
Koska väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 213 ja 215 kappaleessa esitetyistä päätelmistä ei esitetty huomautuksia, ne voidaan vahvistaa.
3.11. Liuskekaasuesiintymien löytyminen Euroopan unionissa
(308)
Koska väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 215-217 kappaleessa esitetyistä päätelmistä ei esitetty huomautuksia, ne voidaan vahvistaa.
3.12. Euroopan unionin päästökauppajärjestelmä
(309)
Koska väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 218 ja 219 kappaleessa esitetyistä päätelmistä ei esitetty huomautuksia, ne voidaan vahvistaa.
3.13. Liikkeenjohdolliset päätökset
(310)
Jotkin osapuolet toistivat väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 220 kappaleessa esitetyn väitteensä, jonka mukaan ainakin yhdelle unionin tuottajalle aiheutunut vahinko johtui virheellisistä liikkeenjohdollisista päätöksistä. Osapuolet toimittivat lisätietoja lehtiartikkelin muodossa. Toimitettuja tietoja ei kuitenkaan voitu tarkastaa, eivätkä ne kumonneet tutkimuksen päätelmiä, joiden mukaan kyseisen yrityksen liikkeenjohdolliset päätökset olivat tavanomaisia ja harkittuja tai niillä ei ollut vaikutusta koko unionin tuotannonalaan. Siksi edellä esitetyt väitteet hylättiin.
(311)
Koska tältä osin ei esitetty muita huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 220 ja 221 kappaleessa esitetyt päätelmät voidaan vahvistaa.
3.14. Muu valtion politiikka
(312)
Koska väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 222 kappaleessa esitetyistä päätelmistä ei esitetty huomautuksia, ne voidaan vahvistaa.
3.15. Muut väitteet
(313)
Eräs asianomainen osapuoli väitti, että unionin tuotannonalalle aiheutunut vahinko johtui edelläkävijän epäedullisesta asemasta ja Euroopan komission puutteellisesta poliittisesta tuesta aiempina vuosina. Osapuoli väitti lisäksi, että kansallisten tukijärjestelmien lisäksi kaikilla markkinoilla tärkeitä tekijöitä ovat väestö, BKT, sähkön kulutus, rahoitusmahdollisuudet ja verkkoon kytkettävyys. Edellä mainittu osapuoli ei kuitenkaan kyennyt perustelemaan väitteitään, minkä vuoksi ne hylättiin.
(314)
Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen sama osapuoli toisti väitteensä, jonka mukaan unionin tuotannonalalle aiheutunut vahinko johtui edelläkävijän epäedullisesta asemasta. Väitettä ei kuitenkaan analysoitu eikä sen tueksi esitetty näyttöä, minkä vuoksi se oli hylättävä.
4. Niiden muiden tekijöiden kumulatiivinen arviointi, joiden on havaittu vaikuttaneen vahinkoon
(315)
Tutkimuksessa kävi ilmi, että vahinkoon ovat saattaneet vaikuttaa seuraavat muut tekijät: tarkasteltavana olevan tuotteen tuonti Taiwanista, syöttötariffien alennukset, joidenkin unionin tuottajien pitkäaikaiset monikiteisen piin hankintasopimukset sekä rahoitus- ja talouskriisi.
(316)
Kuten 3.1 ja 3.6 jaksossa on osoitettu, Taiwanista tulevan tuonnin ja monikiteisen piin pitkäaikaisten hankintasopimusten mahdollinen vaikutus joihinkin unionin tuottajiin on parhaimmillaankin vähäinen, koska mahdolliset vaikutukset heikkenivät vielä arvoketjussa.
(317)
Talous- ja finanssikriisin osalta tutkimuksessa kävi ilmi, että pääsyynä unionin tuotannonalan vaikeuksiin saada investointeihin tarvittavaa pääomaa oli polkumyyntituonti, joka esti unionin tuotannonalaa myymästä tuotteitaan kannattavin hinnoin, kun unionin markkinoilla oli voimakasta kasvua (2009-2011).
(318)
Syöttötariffien osalta kolmannet osapuolet eivät ole pystyneet osoittamaan, että syöttötariffit olisivat olleet tutkimusajanjaksolla niin alhaiset, että ne olisivat estäneet unionin tuottajia myymästä tarkasteltavana olevaa tuotetta vahinkoa aiheuttamattomilla hinnoilla. Toimielimet katsovat, että syöttötariffien alennukset saattavat selittää vähentynyttä kysyntää, koska investoinnit tietyissä paikoissa eivät olleet enää kannattavia. Ne eivät kuitenkaan voi poistaa syy-yhteyttä siinäkään tapauksessa, että niitä tarkastellaan yhdessä muiden tekijöiden kanssa, joiden on havaittu vaikuttaneen vahinkoon, koska ne olivat edelleen tasolla, jolla unionin tuottajat olisivat voineet myydä tuotteitaan vahinkoa aiheuttamattomilla hinnoilla, jos polkumyyntituontia ei olisi ollut.
(319)
Sen vuoksi vaikka arvioitaisiin neljän vahinkoon mahdollisesti vaikuttaneen muun tekijän vaikutusta kumulatiivisesti, polkumyynnin ja vahingon välinen syy-yhteys ei poistu.
5. Syy-yhteyttä koskevat päätelmät
(320)
Kaikkia vahinkoon vaikuttaneita tekijöitä, polkumyyntituontia lukuun ottamatta, on analysoitu erikseen ja yhdessä. Sen vuoksi päätellään, että kaikkien niiden tekijöiden, joilla olisi voinut olla vaikutusta unionin tuotannonalan vahingolliseen tilanteeseen (eli tuonti kolmansista maista, syöttötariffit, raaka-aineen hinnat, talouskriisi), kumulatiivinen arvio ei selitä unionin tuotannonalalle aiheutunutta vahinkoa, etenkään matalien hintojen ja taloudellisten tappioiden osalta, jotka aiheutuivat siitä, että merkittäviä määriä tarkasteltavana olevaa tuotetta tuotiin unionin markkinoille alhaisin hinnoin Kiinasta. Edellä esitetyn perusteella väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 223 ja 224 kappaleessa esitetyt alustavat päätelmät, joiden mukaan polkumyyntituonti Kiinasta aiheutti perusasetuksen 3 artiklan 6 kohdan mukaisesti merkittävää vahinkoa unionin tuotannonalalle, voidaan vahvistaa.
F. UNIONIN ETU
1. Alustavat huomautukset
(321)
Alustavien päätelmien ilmoittamisen jälkeen eräs asianomainen osapuoli väitti, että unionin edun arviointi ei perustunut toimijoiden edustavaan lukumäärään.
(322)
Komissio on ottanut yhteyttä eri toimijoihin jäljempänä selitetyllä tavalla.
(323)
Etuyhteydettömät tuojat: Kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 12 kappaleessa todettiin, komissio otti yhteyttä kaikkiin 250 etuyhteydettömään tuojaan, jotka valituksen tekijä oli ilmoittanut, ja valitsi perusasetuksen 17 artiklan mukaisesti alustavan otoksen niin, että katettiin suurin mahdollinen edustava tuontimäärä, joka voitiin kohtuudella tutkia käytettävissä olevassa ajassa. Vain yksi alustavasti valituista yrityksistä vahvistettiin kuitenkin tarkastuksen jälkeen etuyhteydettömäksi tuojaksi (ks. väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 12 ja 232 kappale). Väliaikaista tullia koskevan asetuksen julkaisemisen jälkeen viittätoista sellaista etuyhteydetöntä tuojaa, jotka olivat alunperin toimittaneet otantaa koskevan lomakkeen vireillepanovaiheessa mutta joita ei ollut valittu otokseen, pyydettiin toimimaan yhteistyössä tutkimuksessa. Näistä kuusi suostui, ja niille lähetettiin kyselylomake; tähän saatiin viisi vastausta, joista kolmea pidettiin riittävän kattavana. Sen vuoksi etuyhteydettömien tuojien lopulliseen otokseen kuuluu neljä etuyhteydetöntä tuojaa, joiden osuus tarkasteltavana olevan tuotteen tuonnista oli 2-5 prosenttia. Tämän alhaisen prosenttiosuuden osalta on muistettava, että suurin osa tarkasteltavana olevan tuotteen tuonnista unioniin ei tapahdu etuyhteydettömien tuojien kautta, kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 12 kappaleessa selitettiin.
(324)
Muut toimijat kuin etuyhteydettömät tuojat (alku- ja jatkojalostussektorin toimijat): Kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 226 kappaleessa mainittiin, komissio lähetti lisäksi erityiset kyselylomakkeet noin 150 toimijalle - mukaan luettuna ne etuyhteydettömät tuojat, jotka olivat ilmoittautuneet tutkimuksen vireillepanon jälkeen - joilla näin ollen oli mahdollisuus toimittaa asiaa koskevat tiedot komissiolle. Tutkimuksessa otettiin kyselylomakevastausten lisäksi huomioon todennettavissa olevat ja asianmukaiset perustellut huomautukset ja kannanotot, jotka asianomaiset osapuolet olivat toimittaneet annetun määräajan kuluessa, riippumatta siitä, olivatko nämä osapuolet vastanneet kyselylomakkeeseen. AFASE erityisesti toimitti komissiolle jäsentensä (aurinkosähkösektorin toimijoiden) puolesta huomautuksia, jotka myös analysoitiin.
(325)
Edellä esitetyn perusteella kerättiin riittävästi tietoja, jotta voitiin arvioida merkityksellisesti unionin etua. Näillä perusteilla väite hylättiin.
(326)
Eräs asianomainen osapuoli pyysi komissiota selventämään, miten komissio käsitteli tuojien ne kyselylomakkeet, joita se piti jatkojalostussektorin toimijoiden toimittamina.
(327)
Vastauksena tähän voidaan todeta, että väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 241 kappaleessa mainitut 36 vastausta koskevat vastauksia vireillepanoilmoituksen liitteeseen B, jonka tarkoituksena oli laatia etuyhteydettömien tuojien otos tarpeen mukaan.
(328)
Väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 12 kappaleessa tarkoitetuista kahden toimijan kyselylomakevastauksista toinen otettiin huomioon jatkojalostussektorin toimijoita koskevassa analyysissä. Toinen toimija toimitti lisätietoja, joista kävi ilmi, että toisin kuin väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 12 kappaleessa todettiin, kyseessä oli moduulien muttei kennojen tuoja. Sen kyselylomakevastauksessa antamat tiedot eivät kuitenkaan olleet riittäviä, jotta ne olisi voitu sisällyttää etuyhteydettömien tuojien analyysiin, koska annetut vastaukset olivat puutteellisia.
(329)
Väliaikaisten toimenpiteiden käyttöönoton jälkeen kahden hankkeen toteuttajan toimitiloihin tehtiin vielä tarkastuskäynti (ks. 8 kappale). Lisäksi tässä tutkimuksessa analysoitiin ja otettiin huomioon (ks. 369-371 kappale) aurinkosähkösektorilla toimivien palveluntarjoajien (esim. logistiikka, kuljetukset, pr-toiminta) toimittamat kuusi kyselylomakevastausta (ks. 324 kappale), joita ei alunperin pidetty riittävän kattavina (ks. väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 241 kappale).
(330)
Unionin etua koskevasta analyysistä voidaan todeta tiivistettynä, että siinä on käytetty seuraavia tietoja:
-
kahdeksalta otokseen valitulta unionin tuottajalta ja neljältä otokseen valitulta etuyhteydettömältä tuojalta saadut kyselylomakevastaukset sekä kahdeksalta alkujalostussektorin ja 13:lta jatkojalostussektorin toimijalta saadut kyselylomakevastaukset (seitsemän hankkeiden toteuttajaa/asentajaa ja kuusi aurinkosähkösektorilla toimivaa palveluntarjoajaa) niistä 150 toimijasta, jotka ilmoittautuivat vireillepanon jälkeen ja saivat erityiset kyselylomakkeet,
-
kahdeksan unionin tuottajan, yhden etuyhteydettömän tuojan, kahden alkujalostussektorin toimijan, neljän jatkojalostussektorin toimijan (hankkeen toteuttajat/asentajat) ja yhden järjestön toimitilojen tarkastuskäyntien aikana tarkastetut tiedot (ks. väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 17 kappale ja edellä oleva 8 kappale),
-
muiden asianomaisten osapuolten, mukaan luettuna järjestöjen, toimittamat, unionin etua koskevat tiedot sekä julkisesti saatavilla olevat tiedot aurinkosähkömarkkinoiden kehityksestä Euroopassa (erityisesti ”EPIA's Global Market Outlook for Photovoltaics 2013-2017”).
2. Unionin tuotannonalan etu
(331)
Jotkin asianomaiset osapuolet kiistivät sen, että unionin tuotannonala pystyisi saamaan etua mahdollisista toimenpiteistä väittäen, että i) toimenpiteet vähentävät aurinkosähkötuotteiden kysyntää unionissa, minkä vuoksi unionin tuotannonala ei pysty lisäämään myyntiään, ii) unionin tuotannonalalla on pienet tuotantolaitokset, minkä vuoksi se ei pysty tyydyttämään tietyntyyppisten voimaloiden, kuten kaupallisten katolle asennettavien ja suurten maahan asennettavien voimaloiden, kysyntää, iii) unionin tuottajat eivät ole ”pankkikelpoisia”, iv) kennoja koskevien tullien käyttöönotto kohottaa itse asiassa unionin moduulien tuottajien tuotantokustannuksia ja tekee niistä vähemmän houkuttelevia kuluttajien kannalta ja v) jos Kiinasta tuleva tuonti vähenee merkittävästi, tuottajat muista kolmansista maista mitä todennäköisimmin hyödyntävät tilannetta.
(332)
Väitteestä, jonka mukaan toimenpiteet vähentävät aurinkosähkötuotteiden kysyntää unionissa, minkä vuoksi unionin tuotannonala ei pysty lisäämään myyntiään, on huomattava, että osapuolet eivät pystyneet toimittamaan mitään todennettavissa olevaa näyttöä siitä, että toimenpiteiden käyttöönoton ja aurinkosähkötuotteiden kysynnän laskun - johon vaikuttivat vuosien mittaan useat eri tekijät - välillä olisi suora yhteys.
(333)
Vastauksena väitteeseen, jonka mukaan unionin tuotannonalalla on pienet tuotantolaitokset, minkä vuoksi se ei pysty tyydyttämään tietyntyyppisten voimaloiden, kuten kaupallisten katolle asennettavien ja suurten maahan asennettavien voimaloiden, kysyntää, voidaan todeta, että tutkimuksessa kävi ilmi, että unionin tuotannonalalla on kapasiteettia toimittaa sekä kaupallisia ja teollisia voimaloita (40 kW-1 MW) että yleishyödyllisen markkinasegmentin voimaloita (1-10 MW). Tutkimuksessa ei myöskään tullut esiin mitään näyttöä siitä, että eri valmistajien toimittamia tuotteita ei voitaisi käyttää samassa hankkeessa. Tämän vuoksi väite hylättiin.
(334)
Väitettä, jonka mukaan unionin tuotannonala ei pystyisi saamaan etua mahdollisista toimenpiteistä, koska unionin tuottajat eivät ole ”pankkikelpoisia”, ja jonka mukaan investointirahastot eivät rahoittaisi hankkeita, joissa käytetään EU:ssa tehtyjä moduuleja, ei perusteltu mitenkään. On joka tapauksessa odotettavissa, että toimenpiteiden käyttöönotolla palautetaan tasapuoliset markkinaolosuhteet, minkä pitäisi vakuuttaa investoijat, myös pankkisektorilla, unionin tuottajien kyvystä kehittää kannattavia hankkeita. Näillä perusteilla väite hylättiin.
(335)
Väitteestä, jonka mukaan kennoja koskevien tullien käyttöönotto kohottaa itse asiassa unionin moduulien tuottajien tuotantokustannuksia ja tekee niistä vähemmän houkuttelevia kuluttajien kannalta, on huomattava, että vaikka ei olekaan poissuljettua, että tullien käyttöönoton myötä hinnat saattavat kohota jonkin verran, julkisesti saatavilla olevissa lähteissä todetaan, että moduulien ja kennojen hintasuuntaus on laskeva. Näin ollen vaikka kennojen kustannukset nousisivatkin toimenpiteiden seurauksena, hintojen yleisen laskevan suuntauksen pitäisi alentaa moduulien kustannuksia. Kyseiset tuottajat voivat myös päättää hankkia kennot unionista eikä enää Kiinasta. On myös odotettavissa, että toimenpiteiden käyttöönotto kasvattaa unionin kennojen tuottajien kapasiteetin käyttöastetta ja lisää näin niiden mittakaavaetuja ja alentaa kustannuksia. Tämän vuoksi väite hylättiin.
(336)
Väite, jonka mukaan tilanteessa, jossa kiinalainen tuonti laskisi merkittävästi toimenpiteiden käyttöönoton jälkeen, muut kolmannet maat - eikä unionin tuotannonala - hyödyntäisivät tätä, ei saanut vahvistusta tutkimuksessa. Tutkimuksessa ei tullut esiin mitään selkeitä viitteitä siitä, että muut kolmannet maat suuntaisivat vientiään massiivisesti unionin markkinoille, etenkin kun otetaan huomioon julkisesti saatavilla olevissa lähteissä ennustettu muiden kolmansien maiden markkinoiden todennäköinen laajentuminen, etenkin Aasiassa. Ei ole myöskään viitteitä siitä, että vaikka tuonti muista kolmansista maista kasvaisikin Kiinasta tulevan tuonnin pudotessa, unionin tuotannonala ei pystyisi kilpailemaan näistä maista tulevaa tuontia vastaan.
(337)
Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen jotkin osapuolet väittivät, että on epärealistista odottaa moduuleja ja kennoja valmistavan kestävän unionin tuotannonalan syntymistä, koska mikään järkevä investoija ei investoisi unionin tuottajiin, joiden kustannusrakenne on väitteen mukaan epäedullinen, minkä vuoksi ne eivät voi tuottaa kilpailukykyisillä hinnoilla. Tutkimuksessa ei vahvistettu, että unionin tuotannonalan kustannusrakenne olisi epäedullinen, kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 202 ja 203 kappaleessa selitetään. Sen vuoksi polkumyyntituonnin poistumisen ja tuotantokapasiteetin laajemman hyödyntämisen pitäisi tuoda mittakaavaetuja ja mahdollistaa kestävän unionin tuotannonalan syntyminen. Edellä esitetyn perusteella väite hylättiin.
(338)
Eräs osapuoli väitti, että unionin kysynnän takana on syöttötariffien kehittäminen ja investoijien odottamat investointien tuotot liittyvät tähän kehitykseen. Se väitti erityisesti, että jos hinnat kohoavat unionissa tullien seurauksena ja syöttötariffit eivät seuraa tätä nousua, kysyntä vähenee eikä unionin tuotannonala saa etua käyttöön otetuista tulleista.
(339)
Vastauksena edellä esitettyyn väitteeseen on todettava, että syöttötariffien tason ja aurinkosähkövoimaloiden kysynnän välisestä korrelaatiosta huolimatta tutkimuksen aikana kerätty näyttö osoittaa, että tuleva kysyntä on yhä vähemmän riippuvainen syöttötariffeista ja muista tukijärjestelmistä, kun aurinkosähkön verkkopariteetti todennäköisesti saavutetaan tietyntyyppisissä voimaloissa useissa paikoissa unionissa (ks. 260 kappale). Lisäksi investointien odotetun tuoton olisi perustuttava tasapuolisiin markkinahintoihin. Vaikkakaan ei ole poissuljettua, että tiettyä hintojen nousua saattaa esiintyä toimenpiteiden käyttöönoton myötä (ks. 335 kappale), on huomattava, että julkisesti saatavilla olevien lähteiden mukaan yleinen hintasuuntaus on laskeva. Tämän vuoksi väite hylättiin.
(340)
Osapuolet ovat tuoneet esiin, että koska aurinkopaneelien kysynnän taustalla ovat tukijärjestelmät, etenkin syöttötariffit, ja loppukuluttajien sähkön hinta (joka määrittää verkkopariteetin), kysynnän hintajousto voi olla erittäin suuri. On totta, että merkittävät hinnankorotukset voivat johtaa kysynnän merkittävään vähenemiseen markkinoiden luonteen vuoksi, kuten kyseiset osapuolet totesivat, mutta väite on hylättävä, koska on erittäin epätodennäköistä, että toimenpiteiden aiheuttamat hinnan korotukset olisivat merkittäviä jäljempänä selostetuista syistä. Ensinnäkin kaikista saatavilla olevista lähteistä saadut tiedot vahvistavat, että tarkasteltavana olevan tuotteen huomattavat hinnanalennukset tutkimusajanjaksolla ja tutkimusajanjaksosta tähän asti jatkuvat edelleen.
Toiseksi, komission hyväksymien sitoumusten taloudellinen vaikutus on se, että kiinalaiset vientiä harjoittavat tuottajat toimittavat tarkasteltavana olevaa tuotetta vähimmäistuontihinnalla, joka on alle 60 senttiä/W, mikä on huomattavasti alle hinnan, joka vallitsi tutkimusajanjaksolla, ja määrinä, jotka vastaavat suunnilleen niiden nykyistä markkinaosuutta. Tällä hintatasolla kysyntä erittäin epätodennäköisesti putoaa merkittävästi, koska hintataso takaa riittävän kysynnän sekä alle tukijärjestelmien tarjoaman nykyisen tukitason että alle nykyisen verkkopariteettitason. Lisäksi loppukuluttajien sähkön hinnan odotetaan nousevan, kun taas tarkasteltavana olevan tuotteen hinnan odotetaan laskevan. Indeksoinnin kautta sitoumuksella varmistetaan, että tarkasteltavana olevan tuotteen tulevat hinnan alennukset otetaan huomioon vähimmäistuontihinnassa. Tämän vuoksi nämä väitteet on hylättävä.
(341)
Useat asianomaiset osapuolet toistivat väitteen, jonka mukaan unionin tuotannonalan etu ei ole merkittävä, koska alku- ja jatkojalostussektoreiden luoma lisäarvo on paljon merkittävämpi kuin unionin tuotannonalan luoma lisäarvo aurinkosähkön arvoketjussa. Sitä ei kiistetäkään, että aurinkosähkösektorin eri segmenttien tuottama lisäarvo on erilaista. Kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 228 kappaleessa todettiin, tutkimuksessa vahvistettiin, että unionin tuotannonalalle on aiheutunut merkittävää vahinkoa hyvän kauppatavan vastaisista käytännöistä. Joidenkin unionin tuottajien onkin täytynyt lopettaa toimintansa, ja jos toimenpiteitä ei oteta käyttöön, tilanteen heikkeneminen vaikuttaa varmalta. Koska kaikki aurinkoenergiasektorin segmentit liittyvät tiiviisti toisiinsa, unionin tuotannon häviäminen olisi vahingollista koko aurinkoenergiasektorille, koska siitä tulisi täysin riippuvainen ulkoistetusta hankinnasta. Sen vuoksi väite hylättiin myös hankintavarmuuteen liittyvistä syistä.
(342)
Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen eräs asianomainen osapuoli väitti uudelleen, että alku- ja jatkojalostussektorin luoma suuri lisäarvo verrattuna tarkasteltavana olevan tuotteen unionin tuotannonalaan on merkityksellinen polkumyyntitullien käyttöönoton kannalta. Tältä osin vahvistetaan, että arvioidessaan unionin etua toimielimet ottivat huomioon positiiviset ja negatiiviset vaikutukset, joita tulleilla saattaa olla eri talouden toimijoihin. Vaikutus alku- ja jatkojalostussektoriin on vähäinen, mutta toimenpiteet antavat unionin tuotannonalalle mahdollisuuden toipua vahingollisesta polkumyynnistä.
(343)
Eräs osapuoli kiisti toimenpiteiden käyttöönotolla turvattavien työpaikkojen lukumäärän. Se väitti, että unionin tuotannonalan työllistää noin 6 000 henkeä eikä 25 000:tä tuhatta, kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 229 kappaleessa todettiin.
(344)
Väitteen tueksi ei kuitenkaan toimitettu mitään näyttöä, minkä vuoksi se hylättiin. Selvyyden vuoksi voidaan todeta, että kun kiekot jätetään pois tuotteen määritelmästä, unionin tuotannonala työllisti noin 21 000 henkeä tutkimusajanjaksolla. Asianomaiset osapuolet eivät toimittaneet mitään näyttöä siitä, että unionin tuotannonalan työntekijämäärä olisi muuttunut merkittävästi tutkimusajanjakson jälkeen.
(345)
Päätelmänä voidaan todeta, että tutkimuksessa osoitettiin, että unionin tuotannonalalle aiheutui merkittävä vahinko Kiinasta tulevasta polkumyyntituonnista, eikä se pystynyt saamaan takaisin investointejaan kannattavan myynnin kautta. On odotettavissa, että toimenpiteiden käyttöönotolla palautetaan tasapuoliset toimintaedellytykset unionin markkinoille ja annetaan unionin tuotannonalalle mahdollisuus tasavertaiseen kilpailuun. Kiinasta tulevan tuonnin todennäköisen laskun pitäisi antaa unionin tuotannonalalle mahdollisuus lisätä myyntiään unionissa ja hyödyntää näin paremmin käytettävissä olevaa tuotantokapasiteettia lyhyellä aikavälillä. Näin puolestaan voidaan saavuttaa mittakaavaetuja. Vaikka onkin mahdollista, että samankaltaisen tuotteen hinnat kohoavat toimenpiteiden vuoksi lyhyellä aikavälillä, yleisesti laskeva hintasuuntaus todennäköisesti säilyy myös sen ansiosta, että tutkimuksen kohteena olevan tuotteen tuotantokustannukset laskevat ja että myös unionin markkinoilla kilpailevat kolmansien maiden tuottajat saavat aikaan kilpailupainetta.
(346)
Koska muita huomautuksia ei esitetty, väliaikaista tullia koskevan johdanto-osan 227 ja 231 kappaleessa esitetyt päätelmät, edellä 344 kappaleessa esitettyä työllisyyslukua lukuun ottamatta, voidaan vahvistaa.
3. Etuyhteydettömien tuojien etu
(347)
Alustavien päätelmien ilmoittamisen jälkeen etuyhteydetön tuoja, joka toimitti kyselylomakevastauksen ennen väliaikaisten toimenpiteiden käyttöönottoa ja jonka katsottiin muodostavan alustavan otoksen, väitti että päätelmät, jotka koskivat toimenpiteiden vaikutusta etuyhteydettömiin tuojiin, perustuivat vain sen omaan kyselylomakevastaukseen, eikä niitä näin ollen voitu pitää edustavina.
(348)
Väliaikaista tullia koskevan asetuksen päätelmät perustuivat etuyhteydettömien tuojien osalta yhteen yritykseen, koska kolmesta alustavasti otokseen valitusta tuojasta vain yhden pääasiallinen toiminta koostui tarkasteltavana olevan tuotteen kaupasta, kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 232 kappaleessa todettiin. Kuten 21 kappaleessa todettiin, väliaikaisten toimenpiteiden käyttöönoton jälkeen otosta laajennettiin ja muihin etuyhteydettömiin tuojiin otettiin yhteyttä, ja saaduista viidestä uudesta vastauksesta vain kolme oli riittävän kattavia, jotta voitiin tehdä merkityksellinen arviointi. Lopullisessa vaiheessa etuyhteydettömien tuojien otosta laajennettiin näin ollen niin, että siihen sisältyi neljä tuojaa. Kaiken kaikkiaan neljän otokseen valitun yhteistyössä toimineen etuyhteydettömän tuojan tarkasteltavana olevaan tuotteeseen liittyvän toiminnan osuus niiden kokonaisliiketoiminnasta tutkimusajanjaksolla oli 60-100 prosenttia. Lisäksi nämä neljä yhteistyössä toiminutta etuyhteydetöntä tuojaa hankkivat Kiinasta 16-100 prosenttia moduulien kokonaistuonnistaan; vain yksi hankki pelkästään asianomaisesta maasta. Neljän otokseen valitun yhteistyössä toimineen etuyhteydettömän tuojan tarkasteltavana olevaan tuotteeseen liittyvä kannattavuus tutkimusajanjaksolla oli keskimäärin 2,3 prosenttia.
(349)
Eräs asianomainen osapuoli väitti, että tullien vaikutus etuyhteydettömiin tuojiin oli aliarvioitu, koska ei ole välittömiä vaihtoehtoisia hankintalähteitä, joilla voitaisiin korvata Kiinasta tuleva tarkasteltavana olevan tuotteen tuonti, jos tullit otetaan käyttöön, ja että hankintalähteen vaihtaminen on vaikeaa, koska tuotannosta suurin osa on Kiinassa, mikä aiheuttaisi merkittäviä lisäkustannuksia.
(350)
Tältä osin on muistettava, että toimenpiteiden käyttöönoton tarkoituksena ei ole tarkasteltavana olevan tuotteen tuonnin loppuminen Kiinasta. Tutkimuksessa katsottiin, että Kiinasta tulevan tuonnin mahdollinen väheneminen vaikuttaa etenkin niihin tuojiin, jotka hankkivat tarkasteltavana olevaa tuotetta yksinomaan Kiinasta; näin tekee ainoastaan yksi neljästä yhteistyössä toimineesta etuyhteydettömästä tuojasta. Jos tarkastellaan toimenpiteiden vaikutusta etuyhteydettömien tuojien taloudelliseen tilanteeseen, ei ole poissuljettua, että se voi olla kielteinen, mutta on päätelty, että tämä riippuu paljolti niiden valmiudesta vaihtaa hankintalähteitä tai siirtää ainakin osa mahdollisista hinnannousuista asiakkaiden maksettavaksi. Negatiivinen vaikutus on vähäisempi niihin toimijoihin, jotka tuovat tuotetta myös muista lähteistä kuin Kiinasta tai tuovat muitakin tuotteita kuin tarkasteltavana olevaa tuotetta. Sen vuoksi komissio katsoo, että vaikka tarkasteltavana olevan tuotteen tuojiin kohdistuu todennäköisesti negatiivinen vaikutus, tämä vaikutus pysyy keskimäärin vähäisenä.
(351)
Eräs etuyhteydetön tuoja väitti, että tarvitaan merkittävästi työaikaa ja taloudellisia investointeja, ennen kuin uuden toimittajan tuotteet voidaan hyväksyä. Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen tähän liittyen väitettiin, että tarkastuskäynnillä tarkastusryhmälle toimitettiin merkityksellistä näyttöä pitkällisestä testauksesta, jota vaaditaan, ennen kuin tuoja tekee päätöksen hankinnasta tietyltä viejältä.
(352)
On totta, että tuojan ja hankkijan välisen suhteen luomiseen saattaa liittyä lisäkustannuksia ja ajallisia investointeja (esim. tuotteen testaus). Samalla toimittajan vaihtaminen vaikuttaa kuitenkin olevan tuojan ammatilliseen toimintaan liittyvä normaali riski, joka liittyy siihen, että aurinkosähkömarkkinat ovat kehittymässä ja niillä tapahtuu näin ollen koko ajan muutoksia (esim. konkurssit, yhdistymiset), jotka edellyttävät vaihtamista uuteen toimittajaan. Lisäksi voidaan olettaa, että myös uudentyyppiset moduulit, joita tulee markkinoille koko ajan (ja joissa on esimerkiksi uusia teho-ominaisuuksia), vaativat testausta. Uuden tuotteen (myös samalta toimittajalta tulevan) testaus vaikuttaa olevan normaalia eikä epätavallista toimintaa. Tämän vuoksi väite hylättiin.
(353)
Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen kaksi osapuolta toistivat väitteensä, jonka mukaan etuyhteydettömien tuojien etua ei arvioitu asianmukaisesti. Eräs osapuoli väitti, että uusien yhteistyössä toimineiden tuojien kyselylomakevastausten ei-luottamuksellisen version puute ei antanut osapuolille mahdollisuutta asianmukaiseen arviointiin. Se kyseenalaisti komission arvioinnin, joka koski mahdollisuutta, että tuonti muista kolmansista maista unioniin kasvaisi ja tarjoaisi näin tuojille mahdollisuuden vaihtaa hankintalähdettään, sillä perusteella, että muiden kolmansien maiden markkinat ovat kasvamassa. Osapuoli väitti, että tämän vuoksi tällainen olettamus on ristiriidassa 336 kappaleen päätelmien kanssa, joissa todettiin, että tuonti muista kolmansista maista ei olisi mittavaa. Toinen osapuoli kyseenalaisti sen, noudattiko komissio syrjimättömyyden periaatetta, koska unionin tuottajille annettiin komission arvioinnissa enemmän painoarvoa kuin muille toimijoille.
(354)
Ensinnäkin vahvistetaan, että ei-luottamuksellinen versio kyselylomakevastauksista, jotka saatiin väliaikaista tullia koskevan asetuksen julkaisemisen jälkeen uusilta yhteistyössä toimineilta tuojilta, sisällytettiin asiakirja-aineistoon asianomaisten osapuolten tarkasteltavaksi. Toiseksi, olettamukset, että tuonti muista kolmansista maista voi kasvaa, jos tuonti Kiinasta vähenee, ja että tämä kasvu ei ole valtavaa, kun otetaan huomioon aurinkosähkövoimaloiden lisääntyvä kysyntä maailmanlaajuisesti, eivät ole ristiriidassa keskenään. Kun unionin tuotannonalan odotetaan ottavan takaisin osan markkinaosuudesta, jota aiemmin pitivät hallussaan Kiinasta tulevat tuotteet, ei voida sulkea pois mahdollisuutta, että etuyhteydettömien tuojien liiketoiminnalle aiheutuu joitakin tappioita. On kuitenkin huomattava, että aurinkosähkömarkkinoiden koon odotetaan kasvavan edelleen pitkällä aikavälillä, kun verkkopariteetti saavutetaan yhä useammissa paikoissa. Lopuksi vielä selvennetään, että kuten kaikissa kaupan suojatoimenpiteitä koskevissa tutkimuksissa, unionin tuotannonalan tilannetta arvioitiin sen määrittämiseksi, aiheutuiko sille merkittävä vahinko polkumyyntituonnista, mutta unionin etua koskevassa analyysissä unionin tuotannonalan etua arvioitiin samalta perustalta kuin muita talouden toimijoita, myös etuyhteydettömiä tuojia. On myös selkeytettävä, että tutkimukseen, jolla määritetään aiheutuiko unionin tuotannonalalle merkittävä vahinko, sovelletaan erityisesti perusasetuksen 3 artiklan 5 kohtaa, jossa asetetaan tällaista tutkimusta koskevat vähimmäisvaatimukset. Unionin etua analysoidaan vasta, kun on määritetty, että vahinkoa aiheuttavaa polkumyyntiä esiintyy perusasetuksen 21 artiklassa asetettujen vaatimusten mukaisesti. Tämän tuloksena katsottiin, että toimenpiteiden todennäköisesti negatiivinen vaikutus joihinkin tuojiin, etenkin niihin, jotka hankkivat yksinomaisesti Kiinasta, ei ollut suurempi kuin toimenpiteiden edut unionin tuotannonalalle ja keskipitkän ja pitkän aikavälin edut unionin aurinkosähkömarkkinoille tasapuolisen kilpailun ansiosta.
(355)
Koska asiasta ei esitetty muita huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 233 ja 234 kappaleessa esitetyt päätelmät voidaan vahvistaa.
4. Alkujalostussektorin toimijoiden etu
(356)
Alustavien päätelmien ilmoittamisen jälkeen useat osapuolet toistivat väitteensä, jonka mukaan aurinkosähkösektorin arvoketjun suurimmat panokset tulevat unionista ja että tällainen suotuisa tilanne saattaa hävitä, jos tullit otetaan käyttöön, kun tarkasteltavana olevan tuotteen tuotanto Kiinassa vähenee tullin seurauksena. Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen eräs osapuoli huomautti, että tässä tapauksessa käyttöön otettavat toimenpiteet saattavat käynnistää muita toimenpiteitä, joita Kiina ottaa käyttöön unionin tuotteita kohtaan.
(357)
Kiinasta tulevan tuonnin odotetaan edelleen vastaavan unionin markkinoiden kysyntään, vaikka tullit ovat käytössä, kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 239 kappaleessa todettiin. Aurinkoenergiasektorilla julkisesti saatavilla olevissa eri lähteissä (kuten EPIAn Global Market Outlook for Photovoltaics 2013-2017) ennustetaan, että kysynnän mahdollinen supistuminen unionissa olisi vain lyhytaikaista (vuosina 2013 ja 2014), koska kulutus unionissa kasvaa edelleen seuraavina vuosina. Kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 239 kappaleessa pääteltiin, hyvän kauppatavan vastaisiin käytäntöihin puuttuminen todennäköisesti mahdollistaa kestävän kasvun unionin aurinkosähkömarkkinoilla keskipitkällä ja pitkällä aikavälillä, mistä pitäisi olla etua kaikille toimijoille unionissa. Väitteestä, joka koskee Kiinan mahdollisia vastatoimenpiteitä vastauksena tässä tapauksessa käyttöön otettaviin toimenpiteisiin, on muistettava, että Kiina muiden WTO:n jäsenten tavoin voi käynnistä kaupan suojatoimenpiteitä koskevia tutkimuksia vain perustelluissa olosuhteissa ja että tällaisissa tutkimuksissa on noudatettava tiukkoja WTO-sääntöjä. Komissio seuraa tällaisia tutkimuksia varmistaakseen, että WTO:n sääntöjä noudatetaan. Tämän vuoksi väite hylättiin.
(358)
Jotkin osapuolet kiistivät väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 239 kappaleessa esitetyn päätelmän, jonka mukaan unionin alkujalostussektorin toimijat pystyvät todennäköisesti kompensoimaan mahdollisen Kiinaan suuntautuvan viennin vähenemisen suuntaamalla vientiä muille markkinoille, ja väittivät, että tullit vähentävät tuotteen kysyntää maailmanlaajuisesti.
(359)
Tältä osin on ensinnäkin huomattava, että Kiinasta tulevan tuonnin ei odoteta loppuvan täysin tullien seurauksena. Lisäksi tutkimuksen aikana kerättyjen tietojen perusteella ei voitu vahvistaa suoraa korrelaatiota Kiinasta unionin markkinoille suuntautuvan tuonnin ja Kiinasta muille markkinoille suuntautuvan viennin kehityksen välillä. Julkisesti saatavilla olevissa lähteissä (kuten EPIAn Global Market Outlook for Photovoltaics 2013-2017) ennustetaan, että aurinkosähkömarkkinat kasvavat maailmanlaajuisesti tulevina vuosina. Kiinan markkinoiden osalta on viitteitä siitä, että kotimainen kulutus kasvaa merkittävästi (esim. EPIAn tietojen mukaan). Edellä esitetyn perusteella unionin alkujalostussektorin toimijoiden viennin Kiinaan ei odoteta putoavan merkittävästi toimenpiteiden käyttöönoton seurauksena.
(360)
Lisäksi olisi huomattava, että 357 kappaleessa mainitulla unionin kysynnän supistumisella vuosina 2013 ja 2014 saattaa olla negatiivisia vaikutuksia alkujalostussektorin toimijoihin. Tätä ei kuitenkaan voida - ainakaan suurimmaksi osaksi - yhdistää tulleihin, koska sitä ennakoitiin jo huomattavasti ennen väliaikaisten toimenpiteiden käyttöönottoa. Mitä tulee aurinkoenergiasektorin unionin laitetuottajiin, on epätodennäköistä, että niiden vienti Kiinaan voisi merkittävästi lisääntyä Kiinan tuotannon huomattavan ylikapasiteetin vuoksi, edes siinä tapauksessa, että kiinalaiset tuottajat lisäävät tuotantomääräänsä (ks. väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 239 kappale). Tutkimuksen aikana kerättyjen tietojen perusteella vaikuttaa siltä, että laitetuottajiin saattaa vaikuttaa myös Kiinan aurinkoenergiateollisuutta koskeva 12. viisivuotissuunnitelma, jonka mukaan vuoteen 2015 mennessä 80 prosenttia kennojen tuotantolaitteista olisi oltava kiinalaisia. Kunhan muutos tapahtuu WTO:n sääntöjen mukaisesti, se saattaa myös rajoittaa edelleen unionin laitevalmistajien mahdollisuutta kilpailla Kiinan markkinoilla. Siksi edellä esitetty väite hylätään.
(361)
Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen Kiinan viranomaiset väittivät, että aurinkoenergiateollisuutta koskeva 12. viisivuotissuunnitelma tarjoaa vain joitakin yleisiä suuntaviivoja, jotka eivät ole sitovia, koska täytäntöönpanovallasta ei ole säädetty, ja että sen vuoksi sitä ei pitäisi pitää osoituksena siitä, että unionin laitevalmistajien mahdollisuuksia kilpailla Kiinan markkinoilla rajoitettaisiin. Tältä osin on huomattava, että Kiinan viranomaiset sisällyttivät aurinkosähkömarkkinat strategisiin tuotannonaloihin 12. viisivuotissuunnitelmassa ja julkaisivat myös aurinkosähköteollisuutta koskevan erityissuunnitelman. Suunnitelmassa Kiinan viranomaiset ilmoittivat tukevansa ”huippuyrityksiä” ja ”avainyrityksiä” sekä sitoutuivat edistämään erilaisten aurinkosähköä tukevien toimintalinjojen täytäntöönpanoa ja muotoilemaan tuotannonalaa, rahoitusta ja verotusta koskevaa yleistä tukipolitiikkaa. Koska suunnitelmaan sisältyy keskeisiä tavoitteita, jotka Kiinan tuotannonalan on saavutettava viiden vuoden kuluessa, sillä on lisäksi merkittävä vaikutus liiketoimintaympäristöön sekä Kiinassa että maissa, jotka ovat liikeyhteyksissä Kiinaan. Edellä esitetty huomioon ottaen on selviä merkkejä siitä, että suunnitelma rajoittaa kiinalaisten kennojen valmistajien valinnanvapautta ja Kiinan markkinoille vievien unionin laitevalmistajien kilpailupainetta. Tästä syystä väite hylättiin.
(362)
Eräs yhteistyössä toiminut raaka-aineiden tuottaja kiisti sen, että Kiinan markkinoiden vähentynyttä tuotantoa voitaisiin kompensoida suuntautumalla muille markkinoille, kun otetaan huomioon Kiinassa käytössä oleva merkittävä tuotantokapasiteetti, jota ei voida helposti rakentaa muualle.
(363)
Väite hylätään 359 kappaleen päätelmien perusteella, koska ei ole mitään viitteitä väitetystä tuotannon vähenemisestä Kiinan markkinoilla.
(364)
Eräs asianomainen osapuoli kiisti väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 236 kappaleessa esitetyn alkujalostussektorin työntekijöiden lukumäärän.
(365)
Selvyyden vuoksi voidaan todeta, että väliaikaista tullia koskevassa asetuksessa ilmoitettu työntekijöiden lukumäärä (4 200) viittasi vain yhteistyössä toimineisiin alkujalostussektorin toimijoihin, kuten laitevalmistajiin ja monikiteisen piin toimittajiin, niiden kyselylomakevastausten perusteella, eikä koko sektoriin.
(366)
Kun kiekot oli jätetty pois tuotteen määritelmästä, tämän tuotteen unionin tuottajien pitäisi kuitenkin saada etua tullien käyttöönotosta, koska unionin tuotannonalan odotetaan lisäävän kennojen ja moduulien tuotantoaan.
(367)
Koska muita huomautuksia ei esitetty, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 235 ja 240 kappaleessa esitetyt päätelmät voidaan vahvistaa.
5. Jatkojalostussektorin toimijoiden edut
(368)
Väliaikaisten toimenpiteiden käyttöönoton jälkeen kahden hankkeen toteuttajan toimitiloihin tehtiin vielä tarkastuskäynti, kuten 329 kappaleessa todettiin.
(369)
Samankaltaiseen tuotteeseen suoraan liittyviltä jatkojalostussektorin toimijoilta (kuten hankkeen toteuttajilta ja asentajilta) saatiin seitsemän kyselylomakevastausta, joiden analyysin perusteella arvioitiin jatkojalostussektorin toimijat väliaikaista tullia koskevassa asetuksessa, ja näiden lisäksi saatiin alustavassa vaiheessa kuusi kyselylomakevastausta, joita ei pidetty riittävän kattavina (ks. väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 241 kappale) ja jotka analysoitiin uudelleen, koska ne tarjosivat viitteitä näiden toimijoiden aurinkosähköön liittyvän toiminnan merkityksestä suhteessa niiden koko toimintaan.
(370)
Nämä kuusi muuta toimijaa olivat aurinkosähkösektorin palveluntarjoajia (esim. logistiikka, kuljetukset, pr-toiminta), joiden toiminta ei siis liity suoraan tutkimuksen kohteena olevaan tuotteeseen. Vastausten tietyistä puutteista huolimatta kyselylomakkeiden tiedot osoittivat, että näiden toimijoiden aurinkoenergiasektoriin liittyvä toiminta oli marginaalista verrattuna niiden koko toimintaan. Tutkimusajanjaksolla niiden aurinkoenergiasektoriin liittyvän toiminnan osuus niiden koko liikevaihdosta oli vain noin 5 prosenttia ja kokonaistyöllisyydestä 8 prosenttia. Kannattavuus oli keskimäärin noin 7 prosenttia. On kuitenkin huomattava, että kannattavuutta koskevat tiedot eivät olleet täysin kattavat, koska kaikki toimijat eivät vastanneet tähän kohtaan.
(371)
Tarkemman analyysin perusteella pääteltiin, että toimitettujen tietojen perusteella toimenpiteiden mahdolliset vaikutukset aurinkoenergiasektorin palveluntarjoajien taloudelliseen tilanteeseen eivät todennäköisesti ole merkittävät.
(372)
Alustavien ja lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen useat osapuolet kiistivät niiden tietojen edustavuuden, jotka koskivat jatkojalostussektorin toimijoiden liikevaihtoa, kannattavuutta ja työllisyyttä ja jotka komissio oli saanut seitsemän jatkojalostussektorin toimijan kyselylomakevastauksista. AFASE toimitti kyselyn, jonka se oli suorittanut jäsentensä parissa (asentajat), osoittaakseen, että suurimmalle osalle asentajista aurinkoenergiasektorin liiketoiminta muodostaa ensisijaisen tulonlähteen. AFASE väitti vielä, että jatkojalostussektorin toimijoiden, etenkin asentajien, voittomarginaalit olivat yksinumeroisia, eivätkä ne näin ollen pystyisi ottamaan kantaakseen tulleja, toisin kuin väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 242 kappaleen päätelmissä todetaan.
(373)
Mitä tulee väliaikaista tullia koskevassa asetuksessa käytettyjen tietojen edustavuuteen, komissio on käyttänyt erityisen kyselylomakkeen palauttaneiden jatkojalostussektorin toimijoiden toimittamia kaikkia tietoja sekä AFASEn toimittamia tietoja, kuten 330 kappaleessa selitettiin.
(374)
Mitä tulee väitteeseen, jonka mukaan aurinkosähkösektorin liiketoiminta muodostaa asentajien ensisijaisen tulonlähteen, seitsemän jatkojalostussektorin toimijan (asentajat ja hankkeen toteuttajat) kyselylomakevastausten tarkemman analyysin perusteella vahvistettiin, että suoraan tutkimuksen kohteena olevaan samankaltaiseen tuotteeseen liittyvän toiminnan osuus oli keskimäärin noin 42 prosenttia näiden toimijoiden kaikesta toiminnasta ja kannattavuus oli keskimäärin 11 prosenttia. Kun kuitenkin otetaan huomioon myös niiden toiminta, joka ei liity suoraan tutkimuksen kohteena olevaan tuotteeseen, sen merkitys kokonaisuudessaan kasvaa merkittävästi näistä seitsemästä toimijasta kolmen osalta. Vastaavat osuudet olivat siis 45-100 prosenttia tutkimusajanjaksolla. Lisäksi seitsemän toimijan osalta (asentajat ja hankkeen toteuttajat) aurinkosähköalan toiminnan, johon sisältyy toiminta, joka ei liity suoraan tutkimuksen kohteena olevaan tuotteeseen, kannattavuus oli keskimäärin 9 prosenttia. Työllisyyden kannalta tarkasteltuna näiden seitsemän toimijan aurinkosähköalan toiminta, johon sisältyy toiminta, joka ei liity suoraan tutkimuksen kohteena olevaan tuotteeseen, tarjosi noin 660 täysiaikaista työpaikkaa tutkimusajanjaksolla. Aurinkosähköhankkeiden ja -asennusten lisäksi nämä toimijat toimivat myös tuulienergiavoimaloiden ja sähkölaitteiden tuotannon alalla.
(375)
Toimenpiteiden mahdollista vaikutusta jatkojalostussektorin toimijoihin on arvioitava ensisijaisesti sen toiminnan perusteella, joka liittyy suoraan tutkimuksen kohteena olevaan tuotteeseen ja jonka kannattavuus tutkimusajanjaksolla oli keskimäärin 11 prosenttia. Vaikka toimintaa arvioitaisiinkin aurinkosähkösektorin yleisen toiminnan perusteella, joka ei liity suoraan tutkimuksen kohteena olevaan tuotteeseen, päätelmät olisivat kuitenkin samoja kuin alustavassa vaiheessa tehdyt, koska huomioon otettavat eri tekijät, kuten kannattavuus ja kyky ottaa osa tullista kannettavaksi, eivät vaihtele merkittävästi (kannattavuus laskee keskimäärin 11:stä keskimäärin 9 prosenttiin). Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen eräs osapuoli, jonka toimitiloihin komissio teki tarkastuskäynnin, kiisti asentajien ja hankkeiden toteuttajien kannattavuutta koskevan päätelmän edustavuuden, koska sen mukaan se perustuu pelkästään yhteen liiketoimeen. Väite hylätään, koska komissio laski kyseisten jatkojalostussektorin toimijoiden kannattavuuden niiden kaikkien tietojen perusteella, jotka jatkojalostussektorin toimijat toimittivat kyselylomakevastauksissaan.
(376)
AFASEn jäsentensä parissa tekemästä kyselystä on ensinnäkin huomattava, että kaikilla toimijoilla oli mahdollisuus ilmoittautua tutkimuksen vireillepanon yhteydessä ja vastata jatkojalostussektorin toimijoille suunnattuun kyselylomakkeeseen, jossa pyydettiin tarvittavia tietoja, jotta voidaan arvioida tullien vaikutusta näihin toimijoihin. Toiseksi, kyselyssä ei annettu asentajien tunnistetietoja, minkä vuoksi annettuja ei tietoja ei voitu tarkastaa esimerkiksi niiden merkityksellisyyden ja luotettavuuden osalta. Kolmanneksi, kyselyssä esitettiin monia kysymyksiä asentajien valmiudesta ottaa kantaakseen mahdolliset tullit, mutta siinä ei viitattu millään tavoin näiden asentajien tutkimusajanjaksolla saamaan voittoon ja jätettiin näin huomiotta toimenpiteiden vaikutuksen arvioinnin kannalta tärkeä tekijä. Tämän vuoksi toimitetusta kyselystä ei voitu tehdä mitään merkityksellisiä päätelmiä.
(377)
Useat osapuolet kiistivät väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 247 ja 250 kappaleessa esitetyt päätelmät, joiden mukaan jatkojalostussektorin työllisyyteen kohdistuu negatiivinen vaikutus lyhyellä aikavälillä ja että kokonaisvaikutus on negatiivinen, mutta vain rajoitetussa määrin, koska aurinkoenergiamarkkinoiden ennustetaan kasvavan unionissa keskipitkällä ja pitkällä aikavälillä. Jotkin osapuolet väittivät vielä, että tietyt asentajat, jotka ovat riippuvaisia aurinkosähkövoimaloista, kärsivät kysynnän heikkenemisestä.
(378)
Tullin käyttöönotosta seuraavia mahdollisia työpaikkojen menetyksiä analysoitiin tarkemmin. Yleisesti ottaen tutkimuksen aikana kerätyt tiedot vahvistavat, että jatkojalostussektorin työpaikat ovat vähentyneet aurinkosähkövoimaloiden kysynnän supistuttua unionissa noin 5 GW vuosien 2011 ja 2012 välillä, kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 246 kappaleessa jo todettiin. Näitä työpaikkojen menetyksiä ei voida liittää toimenpiteisiin, koska ne liittyvät markkinakehitykseen. Kysynnän ennustetaan vielä supistuvan vuosina 2013 ja 2014, minkä seurauksena työpaikat aurinkoenergiasektorilla vähenevät todennäköisesti edelleen. Suuret tutkimuskeskukset, kuten EPIA, ennustivat tällaista kysynnän kehitystä jo ennen tutkimuksen vireillepanoa, minkä vuoksi työpaikkojen menetysten ei voida katsoa johtuvan toimenpiteiden käyttöönotosta.
(379)
Unionin tuotannonala toimitti PriceWaterHouseCoopers-konsulttiyrityksen, jäljempänä ’PWC’, tekemän tutkimuksen toimenpiteiden mahdollisista vaikutuksista aurinkoenergiasektoriin liittyviin työpaikkoihin. PWC:n tutkimuksessa viitataan Prognos-konsulttiyrityksen aiempaan tutkimukseen, jossa ennustettiin suuria työpaikkojen menetyksiä aurinkosähkömarkkinoilla toimenpiteiden käyttöönoton seurauksena ja jonka AFASE toimitti ennen väliaikaisten tullien käyttöönottoa (tutkimusta käsiteltiin väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 243-246 kappaleessa). PWC:n tutkimuksessa kritisoitiin Prognosin tutkimusta tuomalla esiin se, että Prognosin arvion mukaan menetettävien työpaikkojen lukumäärä olisi suurempi kuin aurinkoenergiasektorin työpaikkojen kokonaismäärä unionissa. Tullien vaikutuksista unionin markkinoilla PWC teki täysin vastakkaiset päätelmät kuin Prognos ja ennusti positiivista nettovaikutusta työpaikkoihin unionissa ja arvioi tullien etujen olevan esimerkiksi kysyntään kohdistuvia mahdollisia negatiivisia vaikutuksia suuremmat. Koska toimenpiteiden vaikutuksista jatkojalostussektorin työllisyyteen ei esitetty uusia perusteltuja väitteitä, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 247-250 kappaleessa esitetyt päätelmät voidaan vahvistaa.
(380)
AFASE väitti, että komissio ei ilmoittanut, mistä se oli saanut aurinkoenergiamarkkinoihin vuonna 2011 suoraan liittyvien työpaikkojen määrän virhemarginaaliksi 20 prosenttia, kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 245 kappaleessa mainittiin.
(381)
Tämä 20 prosentin virhemarginaali, jota voidaan soveltaa joko ylös- tai alaspäin, kävi ilmeiseksi EPIAan tehdyn tarkastuskäynnin aikana. Se osoittaa, miten vaikeaa on arvioida jatkojalostussektorin työllisyyteen liittyviä tarkkoja lukuja, koska tietolähteitä on vain harvoja ja ne ovat usein ristiriitaisia.
(382)
Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen jotkin osapuolet väittivät, että komission analyysissä ei puututtu lainkaan siihen, että tullit vielä lisäävät työpaikkojen menetyksiä, jotka ovat seurausta aurinkosähkövoimaloiden vähenemisestä vuoden 2011 jälkeen. Väitteen mukaan työpaikkojen menetykset, etenkin jatkojalostussektorilla, liittyvät tiiviisti siihen, että aurinkosähkösektorin asentajat ovat riippuvaisia aurinkosähkövoimaloista. Lisäksi AFASE kritisoi komissiota siitä, ettei se ole ottanut asianmukaisesti huomioon AFASEn jäsenten keskuudessa tehtyä kyselyä ja Yhdistyneen kuningaskunnan Solar Trade Association -järjestön tekemää samanlaista kyselyä, jotka väitteen mukaan tuovat esiin tämän riippuvuuden.
(383)
Väitteestä, jonka mukaan komissio ei ole puuttunut siihen, miten tullit vaikuttavat työpaikkoihin, viitataan edellä 377 ja 379 kappaleeseen, joissa käsitellään toimenpiteiden vaikutusta aurinkosähkösektorin työpaikkoihin ja joissa tunnustetaan, että toimenpiteet saattavat vaikuttaa jatkojalostussektorin työpaikkoihin lyhyellä aikavälillä.
(384)
AFASEn ja Yhdistyneen kuningaskunnan Solar Trade Association -järjestön tekemien kyselyjen osalta lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen näihin kyselyihin osallistuneiden yritysten identiteetti ilmoitettiin. Kyselyt olivat kuitenkin puutteellisia, koska esimerkiksi tietyt vastaukset eivät olleet täydellisiä. Kyselyjen analyysistä kävi ilmi seuraavaa. AFASEn kyselystä on ensinnäkin huomattava, että suurin osa niistä 50 asentajasta, jotka vastasivat kyselyyn, ilmoittivat toimivansa yksinomaisesti aurinkosähkömarkkinoilla. Näistä 50 asentajasta 15 ilmoitti, että niillä on myös muuta kuin aurinkosähköalan toimintaa, kuten lämmitys, sähköasennukset ja tuulivoima tietyssä määrin. Yhdistyneen kuningaskunnan tapauksessa kyselyyn vastanneista 31 yrityksestä 21:llä oli myös muuta kuin aurinkosähköalan toimintaa. Tämä osoittaa, että väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 247 kappaleessa esitetty päätelmä, jonka mukaan nämä yritykset voivat suorittaa myös muuta toimintaa, kuten lämpö- tai sähköasennuksia tai putkitöitä tai muita vihreän energian alan asennuksia, pätee lähes puoleen hankkeiden toteuttajista ja asentajista. Tunnustetaan kuitenkin, että tämä saattaa olla vähäisempää kuin mitä oletettiin väliaikaista tullia koskevassa asetuksessa. Sen lieventävä vaikutus työpaikkojen menetyksiin saattaa siksi olla vähäisempi kuin alunperin oletettiin. Jotkin AFASEn ja Yhdistyneen kuningaskunnan Solar Trade Association -järjestön kyselyyn vastanneista toimijoista ovat käyttäneet unionissa tuotettuja tuotteita ja jotkin suunnittelevat ostavansa muita kuin kiinalaisia tuotteita toimenpiteiden käyttöönoton jälkeen välttääkseen hinnan korotukset. Näin ollen niiden riippuvuuden Kiinasta tulevasta tuonnista ja toimenpiteiden vaikutuksen odotetaan vähenevän, koska ne voivat hankkia unionissa tuotettuja tuotteita.
Arviointi toimenpiteiden vaikutuksesta kaikkien kyselyyn osallistuneiden toimijoiden liiketoimintaan ei mahdollistanut pitävien päätelmien tekemistä, koska arviointi oli erittäin hajanainen. Jotkin yritykset eivät edes kyenneet arvioimaan vaikutusta. Myös vastaukset kysymykseen, joka koski sellaisten aurinkosähköhankkeiden lukumäärää, jotka saattavat peruuntua toimenpiteiden käyttöönoton vuoksi, vaihtelivat vaihtoehdosta ”ei monta” vaihtoehtoon ”kaikki hankkeet” Yhdistyneen kuningaskunnan kyselyssä. Jotkin toimijat eivät pystyneet arvioimaan tätä. Kummassakaan kyselyssä ei lisäksi ollut kysymystä niihin osallistuneiden toimijoiden kannattavuudesta, mikä on tärkeää arvioitaessa, miten ne pystyvät ottamaan kantaakseen tullin käyttöönotosta seuraavan mahdollisen hinnannousun.
(385)
Jotkin muut osapuolet väittivät, että asentajat eivät pysty helposti muuttamaan toimintaansa tai vaihtamaan muun vihreän energian alalle hyvin erilaisen teknologian ja osaamisen vuoksi. Sen vuoksi ne joutuvat lopettamaan toimintansa, jos tullit otetaan käyttöön. Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen eräs osapuoli toisti tämän ja väitti, että asentajat ovat investoineet huomattavia resursseja aurinkosähköön erikoistumiseen, kuten erityiskoulutukseen, mikä osoittaa, että ne keskittyvät aurinkosähkösektoriin eivätkä pysty helposti vaihtamaan muuhun toimintaan.
(386)
Väitteen tueksi ei esitetty riittävästi näyttöä, koska ei osoitettu, mitä erityistietoja asentajan olisi hankittava ja miten vaikeaa ja kallista sen hankkiminen on. Toimielimet tunnustavat toki, että asentajille on kertynyt erityisesti aurinkosähkömoduulien asennukseen liittyvää osaamista. Tämän osaamisen kehittyminen on kuitenkin suhteellisen tuoretta ja täydentää asentajien primaariosaamista sähkö- ja lämpö- ja putkiasennusten alalla. Se on lisäksi tapahtunut reaktiona hyvän kauppatavan vastaisiin käytäntöihin eli Kiinasta polkumyynnillä tulevaan valtavaan tuontiin. Asentajien työntekijöiden erikoistaidoista riippumatta väitettä on tarkasteltava rinnakkain 378 ja 382 kappaleessa esitetyn analyysin kanssa jatkojalostussektorin työllisyystilanteesta, johon lyhyellä aikavälillä saattaa kohdistua negatiivinen vaikutus mutta jossa kestävän kaupan ansiosta tapahtuu parannusta keskipitkällä ja pitkällä aikavälillä ja asentajien työllisyys kohenee. Näin ollen tämä väite hylättiin.
(387)
Useat osapuolet kiistivät jatkojalostussektorin toimijoiden kyvyn ottaa osittain kannettavakseen mahdolliset hinnannousut, kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 247 kappaleessa mainittiin. Tämänkään väitteen tueksi ei esitetty riittävästi näyttöä, jonka perusteella olisi voitu arvioida, missä määrin väite piti paikkansa. Kuten 374 kappaleessa mainittiin, suoraan tarkasteltavana olevaan tuotteeseen liittyneiden yhteistyössä toimineiden jatkojalostussektorin toimijoiden kannattavuus arvioitiin keskimäärin 11 prosentin tienoille, mikä antaa kyseisille toimijoille mahdollisuuden ottaa ainakin osittain kannettavakseen mahdollisen hinnannousun. Tässä yhteydessä on muistettava, että yleinen hintasuuntaus on laskeva, kuten 335 kappaleessa todettiin. Tämän vuoksi väite hylättiin.
(388)
Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen jotkin osapuolet toistivat väitteen, jonka mukaan toimenpiteiden seurauksena aurinkosähkötuotteiden kysynnän supistuminen on vakava riski unionissa, mikä näiden osapuolten mielestä puhuu toimenpiteitä vastaan. Eräs osapuoli väitti, että tällä hetkellä aurinkoenergian kysynnän hintajousto on suuri ja pienikin aurinkoenergiatuotteiden hinnan nousu johtaisi kysynnän voimakkaaseen supistumiseen. Osapuoli arvioi, että noin 30 prosentin suuruinen polkumyyntitulli supistaisi kysyntää 8 GW:lla ja 50 prosentin tulli 10 GW:lla. AFASE viittasi samansuuntaisesti markkina-analyytikon tekemään tutkimukseen, jossa myös ennustetaan kysynnän supistumista 2 GW:lla vuonna 2013, jos 50 prosentin tulli otetaan käyttöön, eli kyseessä on paljon vähäisempi supistuminen.
(389)
Vaikka osapuolet toimittivat tutkimuksen aikana edellä mainittujen lisäksi muitakin kysynnän supistumista koskevia skenaarioita, niiden tulokset eivät olleet vertailukelpoisia. Vaikkei voidakaan sulkea pois mahdollisuutta, että tullien seurauksena aurinkosähkövoimaloiden kysyntä supistuu, tätä vaikutusta on vaikea esittää määrällisesti, kun otetaan huomioon eri tekijät, jotka vaikuttavat aurinkosähkövoimaloiden houkuttelevuuteen unionissa (ks. esimerkiksi väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 258 kappale). Lisäksi vaikka tällainen supistuminen tapahtuisikin lyhyellä aikavälillä, tasapuolisista kilpailuedellytyksistä keskipitkällä ja pitkällä aikavälillä saatavien etujen odotetaan olevan lyhyen aikavälin negatiivisia vaikutuksia suuremmat. AFASE itse tunnusti myös, että kysynnän ja tullien välistä suoraa yhteyttä voidaan arvioida vasta, kun tullit ovat käytössä. Näin ollen tämä väite hylättiin.
(390)
Koska muita huomautuksia ei esitetty, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 243 ja 250 kappaleessa esitetyt päätelmät voidaan vahvistaa. Niitä kuutta palveluntarjoajaa koskevat päätelmät, joiden laajemmasta toiminnasta aurinkosähkösektoriin liittyvä toiminta on vain vähäinen osuus (ks. 370 kappale), kuten ei myöskään seitsemän hankkeen toteuttajan/asentajan sen aurinkosähkösektorin toiminnan yksilöiminen, joka ei liity suoraan tarkasteltavana olevaan toimintaan (ks. 374 kappale), eivät muuta väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 250 kappaleessa esitettyä päätelmää.
6. Loppukäyttäjien/kuluttajien etu
(391)
Alustavien päätelmien ilmoittamisen jälkeen jotkin osapuolet toistivat väitteen, jonka mukaan tullit nostaisivat tarkasteltavana olevan tuotteen hintaa. Tämän seurauksena aurinkosähkövoimaloiden kysyntä laskisi, koska niistä tulisi liian kalliita kuluttajille eikä riittävän houkuttelevia muille investoijille.
(392)
Kuten jo 335 kappaleessa mainittiin, vaikka hinnat saattavat kohota tilapäisesti toimenpiteiden käyttöönoton seurauksena, hintojen yleinen suuntaus on laskeva, kuten useissa julkisesti saatavilla olevissa lähteissä on todettu. Vaikka toimenpiteistä seuraavaa mahdollista hinnannousua ja siitä johtuvaa mahdollista kysynnän supistumista on vaikea määrittää tarkasti, on otettava huomioon useita seikkoja. Ensinnäkin tutkimuksen kohteena olevan tuotteen osuus aurinkosähkövoimalan kokonaiskustannuksista on enintään 50 prosenttia, minkä vuoksi tulli on mahdollista ottaa kannettavaksi ainakin osittain. Toiseksi, unionin tuotannonalan kilpailu kolmansien maiden tuottajien kanssa, jotka jo toimivat unionin markkinoilla, pitää todennäköisesti hinnat alhaalla. Samalla unionin tuotannonalan pitäisi pystyä saavuttamaan paremmat taloudelliset tulokset mittakaavaetujen ansiosta, kun tuotantolaitoksia hyödynnetään paremmin ja tuotantokustannukset alenevat. Kolmanneksi, aurinkosähkövoimaloiden kysyntä korreloi tutkimuksen kohteena olevan tuotteen hintatason mutta myös syöttötariffitason kanssa. Nykyisillä alhaisilla kysyntätasoilla - verrattuna vuoden 2011 ja tutkimusajanjakson aikaisiin tasoihin - on odotettavissa, että syöttötariffit eivät laske yhtä nopeasti kuin tarkastelujaksolla ja mahdollistavat jatkuvat investoinnit aurinkosähköhankkeisiin. Tämän vuoksi väite hylättiin.
(393)
Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen eräs osapuoli vastusti edellä esitettyjä perusteluja. Se väitti, että alenevaa hintasuuntausta ei voida pitää yllä toimenpiteiden käyttöönoton jälkeen. Osapuoli muistutti, että toimenpiteet edustavat erittäin merkittävää kustannusten nousua, jota kustannusten aleneminen ja/tai tuonti kolmansista maista eivät voi täysin kompensoida. Lisäksi todettiin, että unionin tuotannonala ei pysty tekemään uusia investointeja laitoksiin ja koneisiin ja että jatkojalostussektorin toimijat voivat ottaa kantaakseen vain vähäiset kustannukset, jos niiden kannattavuus on 11 prosenttia. Lopuksi vielä todettiin, ettei ole mitään näyttöä, joka osoittaisi, että syöttötariffeilla voidaan kompensoida hinnannousu.
(394)
On muistettava, että tämän väitteen vastaisesti ei odotetakaan, että toimenpiteistä johtuva hinnannousu voitaisiin täysin kompensoida, vaan että toimenpiteestä johtuva tilapäinen hinnannousu on mahdollinen (ks. väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 247 kappale). Tällainen hinnannousu voi olla tulosta kiinalaisten polkumyyntihintojen ja ei-kiinalaisten tuotteiden hintojen eri tasoista. Tutkimuksen aikana kerättyjen tietojen perusteella voidaan kuitenkin väittää, että mahdollinen hinnannousu voi kompensoitua useiden tekijöiden tuloksena, kun otetaan huomioon jatkojalostussektorin 11 prosentin luokkaa olevat voitot. Väitteestä, jonka mukaan ei ole näyttöä siitä, että syöttötariffeilla voitaisiin kompensoida hinnannousua, on kohtuullista olettaa, että syöttötariffeja mukautetaan ajan mittaan hankkeiden hintojen kehitystä vastaavasti.
(395)
Eräs osapuoli väitti, että maaliskuusta 2013 lähtien moduulien hinnat itse asiassa kohosivat Euroopassa 20 prosenttia ja että varastoissa on ollut vakavaa vajausta vuodesta 2013 lähtien. Väitteen tueksi ei esitetty mitään näyttöä, ja julkisista lähteistä saadut tiedot itse asiassa vahvistavat, että hinnat olivat suhteellisen vakaat vuoden 2013 toisella neljänneksellä. Vaikka tiedot olisivatkin oikein, ne osoittaisivat vain, että tuonnin kirjaamisvelvoitteen jälkeen mahdollisen polkumyyntitullin riski on otettu huomioon hinnoittelussa. Tämän vuoksi väite hylättiin.
(396)
Eräs toinen osapuoli väitti, että aurinkosähköhankkeet eivät tuota voittoa investoijalle, jos syöttötariffien aleneminen ei korreloi hankkeiden kustannusten alenemisen kanssa, mukaan luettuna moduulien hinnat, koska ne edustavat merkittävää osuutta kustannuksista kaikissa hankkeissa. Tähän liittyen väitettiin, että tullit vaarantaisivat monen aurinkosähköhankkeen toteutettavuuden, koska ne korottavat hintaa.
(397)
Kuten 335 kappaleessa mainittiin, kennojen ja moduulien hintojen yleinen suuntaus on laskeva. Lisäksi syöttötariffien merkitys markkinoille on pienenemässä, kun monilla alueilla saavutetaan todennäköisesti verkkopariteetti. Näillä perusteilla väite, jonka mukaan aurinkosähkömoduulien hinnalla olisi negatiivista vaikutusta aurinkosähköhankkeisiin, mukaan luettuna niiden toteutettavuuteen, hylättiin.
(398)
Eräs asianomainen osapuoli toimitti sisäisen mallinnuksen todistaakseen, että monien aurinkosähköhankkeiden toteutettavuus vaarantuisi, jos tullit otettaisiin käyttöön.
(399)
Mallinnuksen perusteella ei pystytty tekemään asianmukaista määrällistä arviota siitä, missä määrin aurinkosähkövoimaloihin tehtävien investointien houkuttelevuus (esim. investointien tuotto) voisi laskea, jos kennojen ja moduulien hinta nousee. Kyseisessä mallinnuksessa käytetty oletus, jonka mukaan mahdollinen tulli siirrettäisiin kokonaan loppukäyttäjien tai kuluttajien maksettavaksi, on kuitenkin epätodennäköinen, kun otetaan huomioon jatkojalostussektorin toimijoiden nykyiset voittomarginaalit. Investointipäätökset eivät myöskään perustu pelkästään moduulien hintaan vaan riippuvat monista muistakin tekijöistä, kuten aurinkosähkövoimaloiden kannalta yleisesti suotuisista puitteista tietyssä maassa, tuen tasosta ja sähkön hinnasta (verkkopariteetti). Näin ollen väite on hylättävä.
(400)
Koska muita huomautuksia ei esitetty, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 252 ja 254 kappaleessa esitetyt päätelmät voidaan vahvistaa.
7. Muut väitteet
(401)
Alustavien päätelmien ilmoittamisen jälkeen tuotiin uudelleen esiin väite, jonka mukaan unionin tuotannonala ei kykene tyydyttämään unionin markkinoiden kysyntää ja ainoastaan Kiinalla on valmiudet tähän.
(402)
Väitettä käsiteltiin väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 256 kappaleessa. Vaikka unionin tuotantokapasiteetista tehtäisiin varovaisempikin arvio (ks. 183 kappale), unionin ja kolmansien maiden yhteinen käyttämätön kapasiteetti olisi riittävä täydentämään lyhyellä aikavälillä Kiinasta tulevan tuonnin mahdollista vähenemistä. Myös keskipitkällä aikavälillä on kohtuullista olettaa, että unionin tuotannonala laajentaa tuotantokapasiteettiaan vastatakseen kysyntään, minkä ansiosta se saavuttaa mittakaavaetuja, jotka puolestaan mahdollistavat hinnan lisäalennukset. Näin ollen tämä väite hylättiin.
(403)
Jotkin osapuolet toistivat väitteen, joka koski vaikeuksia komission vihreän energian tavoitteiden saavuttamisessa vuoteen 2020 mennessä, jos tullit otetaan käyttöön. Väitettä on jo käsitelty väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 257-259 kappaleessa, ja koska uusia seikkoja ei esitetty, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 257-259 kappaleessa esitetyt päätelmät voidaan vahvistaa.
8. Unionin etua koskevat päätelmät
(404)
Edellä esitetyn perusteella väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 260 ja 261 kappaleessa esitetty arvio voidaan vahvistaa.
(405)
Näin ollen ei ole mitään pakottavia syitä, jotka estäisivät lopullisten toimenpiteiden käyttöönoton Kiinasta peräisin olevan tarkasteltavana olevan tuotteen tuonnissa.
G. LOPULLISET POLKUMYYNNIN VASTAISET TOIMENPITEET
(406)
Polkumyyntiä, vahinkoa, syy-yhteyttä ja unionin etua koskevien päätelmien perusteella olisi otettava käyttöön lopulliset polkumyynnin vastaiset toimenpiteet, jotta polkumyynnillä tapahtuvasta tuonnista ei aiheutuisi unionin tuotannonalalle enempää vahinkoa.
1. Vahingon korjaava taso
(407)
Näiden toimenpiteiden suuruutta määritettäessä otettiin huomioon todetut polkumyyntimarginaalit ja unionin tuottajille aiheutuneen vahingon korjaamiseksi tarvittavan tullin määrä niin, ettei ylitetä todettuja polkumyyntimarginaaleja.
(408)
Alustavien päätelmien ilmoittamisen jälkeen eräs asianomainen osapuoli vastusti 10 prosentin voittomarginaalia, jota käytettiin vahingon korjaavan tason laskemiseen, ja väitti tasoa liian korkeaksi tuotannonalalle nykyisissä markkinaolosuhteissa; se vastusti myös sen käyttöä sekä moduulien että kennojen osalta. On huomattava, että kun määritetään ennen veroja laskettua voittoa vahingon korjaavan tason laskemista varten, oikeudellisena kriteerinä on se, voiko tuotannonala saavuttaa tällaisen voiton tavanomaisissa kilpailuolosuhteissa eli ilman polkumyyntiä. Unionin yleisen tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaisesti voitto on se, joka saadaan tarkastelujakson alussa eli ennen polkumyyntituonnin kasvua. Sen vuoksi tavoitevoitto mukautettiin 8 prosenttiin sen painotetun keskimääräisen voiton perusteella, jonka unionin tuotannonala sai vuosina 2009 ja 2010 moduulien ja kennojen osalta, kun toiminta oli kannattavaa.
(409)
Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen unionin tuotannonala väitti, että vuoden 2010 kannattavuutta olisi käytettävä kannattavuustasona, jonka unionin tuotannonala voi kohtuudella saavuttaa ilman polkumyyntituontia, eikä vuosien 2009 ja 2010 keskimääräistä voittomarginaalia. Tältä osin väitettiin, että vuoden 2009 kannattavuus oli riittämätön ja että näiden kahden vuoden olosuhteet olivat selvästi erilaiset, kun otetaan huomioon etenkin vuonna 2010 tapahtunut kulutuksen kehitys, joka lievensi polkumyynnin vaikutuksia tuona vuotena. On huomattava, ettei ole merkityksellistä, oliko unionin tuotannonalan saama keskimääräinen voittomarginaali ”riittävä”, kun määritetään vahingon korjaavaa tasoa. Kuten jo väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 264 kappaleessa todettiin, vahingon korjaavan tason olisi perustuttava voittoon, joka voidaan kohtuudella saavuttaa ilman polkumyyntituontia. On tutkivan viranomaisen käytäntönä katsoa, että tämä taso on saavutettu tarkastelujakson alussa. Koska tässä tapauksessa unionin tuotannonalalle aiheutui tappioita kennojen myynnistä tarkastelujakson alussa vuonna 2009, menetelmä ei ollut sopiva, ja pidettiin luotettavampana määrittää vahingon korjaava taso tarkastelujakson ensimmäisen ja toisen vuoden keskimääräisen voittomarginaalin perusteella. Tässä yhteydessä katsottiin myös, ettei ole merkityksellistä, että olosuhteet olivat erilaiset näinä kahtena vuonna.
(410)
Eräs osapuoli toi uudelleen esiin, että moduuleille ja kennoille olisi vahvistettava eri tavoitevoitto, koska näiden tuotelajien kannattavuudessa oli eri suuntaukset tarkastelujaksolla. Vaikka indikaattorit osoitettiin erikseen kullekin tuotelajille, kustakin indikaattorista tehdyt päätelmät viittaavat tutkimuksen kohteena olevaan tuotteeseen kokonaisuudessaan. On myös muistettava, että moduulit ja kennot ovat yksi tuote, minkä vuoksi polkumyyntimarginaali ja vahingon korjaava taso vahvistettiin tällä perusteella.
(411)
Lisäksi etuyhteydettömien tuojien tarkistetun otoksen (jota muutettiin 21 kappaleessa selitetyistä syistä) tuonnin jälkeisillä kustannuksilla oli vaikutusta laskettuihin vahinkomarginaaleihin. Kaikkiin viitehinnan alittavuuden marginaaleihin vaikuttivat lisäksi CIF-hintojen oikaisu, kiekkojen jättäminen tutkimuksen ulkopuolelle ja uusi tavoitevoitto.
(412)
Eräs osapuoli väitti, että otokseen valittujen unionin tuottajien myynti kohdistui kalliimman hintaluokan markkinoille, kuten kotitalouksien ja pienten yritysten sektorille, jolla syöttötariffit ovat korkeammat, ja ehdotti, että unionin tuotannonalan myyntihintoja olisi oikaistava vastaavasti. On huomattava, että väite ei ole ratkaiseva vahinkomarginaalin laskemisen kannalta, koska tutkimuksen mukaan unionin tuottajien toiminta ei ollut kannattavaa.
(413)
Koska vahingon korjaavasta tasosta ei esitetty muita huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 263-266 kappaleessa esitetyt päätelmät voidaan vahvistaa.
2. Lopulliset toimenpiteet
(414)
Polkumyyntiä, vahinkoa, syy-yhteyttä ja unionin etua koskevien päätelmien perusteella ja perusasetuksen 9 artiklan 4 kohdan mukaisesti katsotaan, että Kiinasta peräisin olevien tai sieltä lähetettyjen kiteisestä piistä valmistettujen aurinkosähkömoduulien tai -paneelien ja sen tyyppisten kennojen, joita käytetään kiteisestä piistä valmistetuissa aurinkosähkömoduuleissa tai -paneeleissa, tuonnissa olisi otettava käyttöön lopulliset polkumyynnin vastaiset toimenpiteet polkumyynti- ja vahinkomarginaaleista alemman suuruisina alhaisemman tullin säännön mukaisesti. Tässä tapauksessa tullin olisi oltava todetun vahinkomarginaalin suuruinen.
(415)
On huomattava, että polkumyyntitutkimuksen kanssa samanaikaisesti tehtiin tukien vastainen tutkimus. Kun otetaan huomioon alhaisemman tullin säännön käyttö ja se, että lopulliset tukimarginaalit ovat alemmat kuin vahingon korjaava taso, pidetään asianmukaisena, että lopullinen tasoitustulli otetaan käyttöön vahvistettujen lopullisten tukimarginaalien tasoisena, minkä jälkeen otetaan käyttöön lopullinen polkumyyntitulli vahingon korjaavaan tasoon asti. Edellä esitetyn perusteella kyseiset tullit ovat seuraavat:
Yritys
Tukimarginaali
Polkumyyntimarginaali
Vahingon korjaava taso
Tasoitustulli
Polkumyyntitulli
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd;
Trina Solar (Changzhou) Science & Technology Co. Ltd;
Changzhou Youze Technology Co. Ltd;
Trina Solar Energy (Shanghai) Co. Ltd;
Yancheng Trina Solar Energy Technology Co. Ltd
3,5 %
90,3 %
48,2 %
3,5 %
44,7 %
Delsolar (Wujiang) Ltd
Vähimmäis-taso
111,5 %
64,9 %
0,0 %
64,9 %
Jiangxi LDK Solar Hi-Tech Co. Ltd
LDK Solar Hi-Tech (Hefei) Co. Ltd
LDK Solar Hi-Tech (Nanchang) Co. Ltd
LDK Solar Hi-Tech (Suzhou) Co. Ltd
11,5 %
91,9 %
58,2 %
11,5 %
46,7 %
JingAo Solar Co. Ltd
Shanghai JA Solar Technology Co. Ltd
JA Solar Technology Yangzhou Co. Ltd
Hefei JA Solar Technology Co. Ltd
Shanghai JA Solar Technology Co. Ltd
5,0 %
97,5 %
56,5 %
5,0 %
51,5 %
Jinko Solar Co., Ltd
Jinko Solar Import and Export Co. Ltd
ZHEJIANG JINKO SOLAR CO. LTD
ZHEJIANG JINKO SOLAR TRADING CO. LTD
6,5 %
88,1 %
47,7 %
6,5 %
41,2 %
Jinzhou Yangguang Energy Co. Ltd
Jinzhou Huachang Photovoltaic Technology Co. Ltd
Jinzhou Jinmao Photovoltaic Technology Co. Ltd
Jinzhou Rixin Silicon Materials Co. Ltd
Jinzhou Youhua Silicon Materials Co. Ltd
6,4 %
53,8 %
33,7 %
6,4 %
27,3 %
RENESOLA ZHEJIANG LTD
RENESOLA JIANGSU LTD
4,6 %
88,1 %
47,7 %
4,6 %
43,1 %
Wuxi Suntech Power Co. Ltd
Suntech Power Co. Ltd
Wuxi Sunshine Power Co. Ltd
Luoyang Suntech Power Co. Ltd
Zhenjiang Ren De New Energy Science Technology Co. Ltd
Zhenjiang Rietech New Energy Science Technology Co. Ltd
4,9 %
73,2 %
46,3 %
4,9 %
41,4 %
Yingli Energy (China) Co. Ltd
Baoding Tianwei Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Hainan Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Hengshui Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Tianjin Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Lixian Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Baoding Jiasheng Photovoltaic Technology Co. Ltd
Beijing Tianneng Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Yingli Energy (Beijing) Co. Ltd
6,3 %
93,3 %
41,8 %
6,3 %
35,5 %
Muut polkumyynti-tutkimuksessa yhteistyössä toimineet yritykset (lukuun ottamatta yrityksiä, joihin sovelletaan jäännöstullia rinnakkaisen tukien vastaisen täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 1239/2013 (18) nojalla (liite 1)
6,4 %
88,1 %
47,7 %
6,4 %
41,3 %
Muut polkumyynti-tutkimuksessa yhteistyössä toimineet yritykset (lukuun ottamatta yrityksiä, joihin sovelletaan jäännöstullia rinnakkaisen tukien vastaisen täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 1239/2013 nojalla (liite 2)
11,5 %
88,1 %
47,7 %
11,5 %
36,2 %
Kaikki muut yritykset
11,5 %
111,5 %
64,9 %
11,5 %
53,4 %
(416)
Tässä asetuksessa yrityksille vahvistetut yksilölliset polkumyyntitullit määritettiin nyt tehdyn tutkimuksen päätelmien perusteella. Tästä syystä ne kuvastavat kyseisten yritysten tilannetta tutkimuksen aikana. Näitä tulleja voidaan siten soveltaa (toisin kuin koko maata koskevia, ”kaikkiin muihin yrityksiin” sovellettavia tulleja) yksinomaan Kiinasta peräisin olevien, erikseen mainittujen yritysten eli tarkoin määrättyjen oikeussubjektien tuottamien tuotteiden tuontiin. Jos yrityksen (erikseen mainittuihin yrityksiin etuyhteydessä olevat yritykset mukaan luettuina) nimeä ja osoitetta ei ole erikseen mainittu tämän asetuksen artiklaosassa, sen valmistaman tarkasteltavana olevan tuotteen tuontiin ei voida soveltaa näitä tulleja, vaan siihen on sovellettava ”kaikkiin muihin yrityksiin” sovellettavaa tullia.
(417)
Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen Kiinan viranomaiset väittivät, että keskimääräinen painotettu tulli liitteessä I ja II luetelluille yrityksille on vastoin WTO:n polkumyynnin vastaista sopimusta, koska se väitteen mukaan perustuu tullien painotettuun keskiarvoon, joka on laskettu erikseen otokseen valittujen kennojen ja moduulien vientiä harjoittavien tuottajien osalta. Tämä arvio on kuitenkin virheellinen. Otokseen valituille vientiä harjoittaville tuottajille on laskettu yhtenäinen tulliprosentti kaiken niiden tarkasteltavana olevan tuotteen viennin osalta, ja suurin osa vientiä harjoittavista tuottajista vei sekä kennoja että moduuleja. Näin ollen arviointi, jonka mukaan tullit laskettiin erikseen kennojen ja moduulien vientiä harjoittaville tuottajille, on virheellinen, eikä väitettä sen vuoksi voida hyväksyä.
(418)
Jos sellaisen yrityksen, johon sovelletaan alhaisempaa yksilöllistä tullia, vientimäärä kasvaa huomattavasti asianomaisten toimenpiteiden käyttöönoton jälkeen, viennin kasvun sellaisenaan voidaan katsoa olevan perusasetuksen 13 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu toimenpiteiden käyttöönotosta johtuva kaupan rakenteen muutos. Tällaisessa tilanteessa, jos asiaa koskevat edellytykset täyttyvät, voidaan käynnistää toimenpiteiden kiertämisen vastainen tutkimus. Tutkimuksessa voidaan tutkia muun muassa sitä, onko yksilölliset tullit syytä poistaa ja ottaa niiden sijasta käyttöön koko maata koskeva tulli.
(419)
Kaikki näiden yksilöllisten polkumyyntitullien soveltamiseen liittyvät pyynnöt (esimerkiksi yrityksen nimen muutoksesta tai uuden tuotanto- tai myyntiyksikön perustamisesta johtuvat) on toimitettava viipymättä komissiolle, ja mukaan on liitettävä kaikki asian kannalta oleelliset tiedot ja erityisesti tiedot, jotka koskevat esimerkiksi kyseiseen nimenmuutokseen tai uuteen tuotanto- tai myyntiyksikköön mahdollisesti liittyviä yrityksen tuotantotoiminnan sekä kotimarkkina- ja vientimyynnin muutoksia. Tätä asetusta muutetaan tarvittaessa saattamalla yksilöllisten polkumyyntitullien soveltamisalaan kuuluvien yritysten luettelo ajan tasalle.
(420)
Mahdollisten uusien viejien ja tämän asetuksen liitteessä I ja II mainittujen otokseen kuulumattomien mutta tutkimuksessa yhteistyössä toimineiden yritysten tasapuolisen kohtelun varmistamiseksi olisi säädettävä siitä, että viimeksi mainituille yrityksille määrättyä painotettua keskimääräistä tullia sovelletaan kaikkiin sellaisiin uusiin viejiin, jotka muutoin olisivat oikeutettuja perusasetuksen 11 artiklan 4 kohdan mukaiseen tarkasteluun.
(421)
Toimenpiteet otetaan käyttöön, jotta yhteisön tuottajat voivat toipua polkumyynnin vahingollisista vaikutuksista. Siinä tapauksessa, että toimenpiteen mahdolliset hyödyt unionin tuottajille ja kustannukset muille unionin talouden toimijoille olisivat aluksi epätasapainossa, tilannetta voisi tasoittaa tuotannon lisääminen ja/tai uudelleen aloittaminen unionissa.
(422)
Tuotannon lisäämistä unionissa koskeva skenaario ei ehkä kuitenkaan ole johdonmukainen näiden epävakaiden markkinoiden kehityksen kanssa. Kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 108 kappaleessa todettiin, moduulien kulutus unionissa kasvoi 264 prosenttia vuosien 2009 ja 2011 välillä ja laski sitten 43 prosenttiyksikköä kuuden kuukauden aikana vuoden 2011 ja tutkimusajanjakson välillä. Epävakaisuus tulee vieläkin selvemmin esiin, jos tarkastellaan vuosia 2006-2011, jolloin moduulien kulutus unionissa kasvoi alle 1 GW:sta lähes 20 GW:iin eli kasvua oli noin 2 000 prosenttia viiden vuoden aikana. Epävakaisuuden odotetaan jatkuvan, ja liike-elämän järjestöjen julkaisemat ennusteet osoittavat 100 prosentin ja sen ylittäviä eroja eri skenaarioissa jopa keskipitkälle aikavälille (2014-2015).
(423)
Näistä syistä katsotaan, että näin poikkeuksellisissa olosuhteissa on asianmukaista rajoittaa toimenpiteiden kesto vain kahteen vuoteen.
(424)
Tämän kauden pitäisi olla riittävä, jotta unionin tuottajat voivat lisätä tuotantoaan ja/tai aloittaa sen uudelleen ja jotta samalla ei merkittävästi vaaranneta unionin muiden talouden toimijoiden tilannetta. Kahden vuoden määräaikaa pidetään asianmukaisena, jotta voidaan analysoida, onko toimenpiteen käyttöönotolla todellakin se vaikutus, että eurooppalainen tuotanto lisääntyy, mikä tasapainottaa unionin muihin talouden toimijoihin kohdistuvia negatiivisia vaikutuksia.
(425)
Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen eräs unionin tuottaja otti esiin, että kahden vuoden aika on liian lyhyt aiheutuneesta vahingosta toipumiseksi. Lisäksi väitettiin, että kahden vuoden kestoaika ei antaisi unionin tuottajille mahdollisuutta tehdä liiketoimintasuunnitelmia nykyiselle ja tulevalle varainhoitovuodelle. Tältä osin on huomattava, että toimenpiteet ovat voimassa joulukuuhun 2015, minkä pitäisi olla riittävä unionin tuottajille, jotta ne voivat tehdä liiketoimintasuunnitelmia vuoteen 2015 asti.
(426)
Unionin tuottaja ei myöskään kiistänyt syitä, joiden vuoksi kesto rajattiin kahteen vuoteen, eli markkinoiden epävakaisuutta. Tuottaja jopa nimenomaisesti hyväksyi uudelleentarkastelun siinä tapauksessa, että toimenpiteitä on muutettava markkinatilanteen muuttumisen vuoksi. Koska markkinaolosuhteiden muuttuminen kahden vuoden sisällä on erittäin todennäköistä näillä epävakailla markkinoilla, katsotaan, että on asianmukaista rajoittaa toimenpiteiden voimassaolo kahteen vuoteen.
(427)
Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen valituksen tekijä väitti, että kaksi vuotta ei riitä investointien tekemiseksi tuotantoon (ks. 424 kappale). Kun kuitenkin otetaan huomioon unionin tuotannonalan merkittävä käyttämätön kapasiteetti, tuotantoa voidaan lisätä hyödyntämällä paremmin nykyistä tuotantokapasiteettia, ja tämän pitäisi olla toteuttamiskelpoista ilman merkittäviä lisäinvestointeja.
(428)
Valituksen tekijä väitti vielä, että lopullisen polkumyyntitullin käyttöönotto kahdeksi vuodeksi ei riitä siihen, että unionin tuotannonala toipuisi aiemman polkumyynnin vahingollisista vaikutuksista. Polkumyyntitullien käyttöönotossa ei kuitenkaan voida katsoa vain unionin tuotannonalan etuja, vaan siinä on otettava tasapainoisesti huomioon unionin tuottajien mahdolliset edut ja unionin muiden talouden toimijoiden mahdolliset kustannukset. Tällä perusteella pidetään voimassa päätös toimenpiteiden rajoittamisesta kahteen vuoteen.
(429)
Kaikille osapuolille ilmoitettiin niistä olennaisista tosiasioista ja huomioista, joiden perusteella aiottiin suositella lopullisen polkumyyntitullin käyttöönottoa Kiinasta peräisin olevien tai sieltä lähetettyjen kiteisestä piistä valmistettujen aurinkosähkömoduulien tai -paneelien ja sen tyyppisten kennojen, joita käytetään kiteisestä piistä valmistetuissa aurinkosähkömoduuleissa tai -paneeleissa, tuonnissa ja väliaikaisen tullin vakuutena olevien määrien lopullista kantamista, jäljempänä ’lopullisten päätelmien ilmoittaminen’. Kaikille osapuolille annettiin määräaika, johon mennessä niillä oli mahdollisuus esittää huomautuksensa lopullisista päätelmistä.
(430)
Kaikkia asiaan liittyvien osapuolten esittämiä suullisia ja kirjallisia huomautuksia tarkasteltiin, ja ne otettiin huomioon soveltuvin osin.
3. Taannehtivuus
(431)
Polkumyyntitoimenpiteiden mahdollisen taannehtivan soveltamisen osalta on arvioitava perusasetuksen 10 artiklan 4 kohdassa esitetyt kriteerit. Perusasetuksen 10 artiklan 4 kohdan b alakohdan nojalla eräs keskeinen kriteeri, jonka on täytyttävä, on että sellaisen tuonnin tason lisäksi, josta tutkimusajanjakson aikana aiheutui vahinkoa, tuonti on uudelleen huomattavasti kasvanut.
(432)
Kun verrataan moduulien ja kennojen kuukausittaista keskimääräistä tuontia (19) kirjaamisvelvoitteen alaisen kauden (maaliskuu 2013-kesäkuu 2013) aikaiseen kuukausittaiseen keskimääräiseen tuontiin, voidaan havaita tuontimäärien jyrkkä lasku tutkimusajanjakson jälkeen. Kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 110 kappaleessa esitettiin, Kiinasta tulevien moduulien ja kennojen kuukausittainen keskimääräinen tuontimäärä oli 1 250 MW (20) tutkimusajanjaksolla. Vertailun vuoksi voidaan todeta, että kirjaamisvelvoitteen alaisella kaudella Kiinasta tulevien moduulien ja kennojen kuukausittainen keskimääräinen tuonti oli vain noin puolet tästä.
(433)
Kun otetaan huomioon markkinoiden epävakaisuus, tuonnin kasvua voidaan vaihtoehtoisesti tarkastella suhteellisesti eikä absoluuttisesti mitattuna. Jotta voidaan arvioida, onko tuonti kasvanut merkittävästi suhteellisesti tarkasteltuna, on verrattava tuontimääriä kulutukseen unionin markkinoilla eli kulutuksen olisi laskettava merkittävästi enemmän kuin Kiinasta tulevan tuonnin. Koska kiinalaisten moduulien ja kennojen tuontimäärä kirjaamisvelvoitteen alaisella kaudella oli vain puolet tutkimusajanjakson määrästä, kulutuksen laskun pitäisi olla huomattavasti enemmän kuin 50 prosenttia. Vaikka kirjaamisvelvoitteen alaiselta kaudelta ei ole saatavilla täsmällisiä tietoja kulutuksesta, ei ole mitään merkkejä siitä, että kulutus olisi laskenut yli 50 prosenttia.
(434)
Edellä esitetyistä syistä kriteeri, joka koskee tuonnin huomattavaa kasvua uudelleen, ei täyty. Tämän vuoksi päätellään, että lopullista polkumyyntitullia ei kanneta taannehtivasti väliaikaisten polkumyyntitoimenpiteiden soveltamispäivää edeltävältä kaudelta.
H. TOIMENPITEIDEN MUOTO
(435)
Väliaikaisten polkumyyntitoimenpiteiden hyväksymisen jälkeen yhteistyössä toimineiden vientiä harjoittavien tuottajien ryhmä, mukaan luettuna niihin Kiinassa ja Euroopan unionissa etuyhteydessä olevat yritykset, ja CCCME tarjosivat yhteisen hintasitoumuksen perusasetuksen 8 artiklan 1 kohdan mukaisesti. Myös Kiinan viranomaiset tukivat sitoumustarjousta.
(436)
Komissio tutki sitoumustarjouksen ja hyväksyi sen päätöksellä 2013/423/EU. Kuten kyseisen päätöksen johdanto-osan 3, 4 ja 7 kappaleessa todetaan, arvioidakseen, voidaanko polkumyynnin vahingolliset vaikutukset poistaa hintasitoumuksella, komissio analysoi pysyvästi muuttuneita markkinaolosuhteita, jotka koskivat mm. vientihintoja, ja vahingon korjaavaa tasoa, jonka havaittiin olevan polkumyynnin tasoa alempi.
(437)
Päätöksen 2013/423/EU hyväksymisen jälkeen vientiä harjoittavat tuottajat yhdessä CCCME:n kanssa toimittivat ilmoituksen alkuperäisen sitoumustarjouksensa muuttamiseksi. Ne pyysivät sitoumuksen tarkistamista, jotta voitiin ottaa huomioon kiekkojen jättäminen pois tuotteen määritelmästä 31 ja 72 kappaleessa kuvatulla tavalla. Lisäksi useat muut viejät pyysivät sitoumukseen sisällyttämistä perusasetuksen 8 artiklan 2 kohdassa säädetyssä määräajassa.
(438)
Komissio vahvisti täytäntöönpanopäätöksellä 2013/707/EU kyseisen päätöksen liitteessä lueteltujen viejien tarjoaman sitoumuksen hyväksymisen lopullisten tullien osalta,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
1. Otetaan käyttöön lopullinen polkumyyntitulli tuotaessa Kiinan kansantasavallasta peräisin olevia tai sieltä lähetettyjä kiteisestä piistä valmistettuja aurinkosähkömoduuleita tai -paneeleita ja sen tyyppisiä kennoja, joita käytetään kiteisestä piistä valmistetuissa aurinkosähkömoduuleissa tai -paneeleissa (kennojen paksuus on enintään 400 mikrometriä), jotka luokitellaan tällä hetkellä CN-koodeihin ex 8501 31 00, ex 8501 32 00, ex 8501 33 00, ex 8501 34 00, ex 8501 61 20, ex 8501 61 80, ex 8501 62 00, ex 8501 63 00, ex 8501 64 00 ja ex 8541 40 90 (Taric-koodit 8501310081, 8501310089, 8501320041, 8501320049, 8501330061, 8501330069, 8501340041, 8501340049, 8501612041, 8501612049, 8501618041, 8501618049, 8501620061, 8501620069, 8501630041, 8501630049, 8501640041, 8501640049, 8541409021, 8541409029, 8541409031 ja 8541409039), jolleivät kyseessä ole GATT-sopimuksen V artiklan mukaisesti passitusmenettelyssä olevat tuotteet.
Seuraavat tuotelajit eivät kuulu tarkasteltavana olevan tuotteen määritelmään:
-
kannettavat aurinkolaturit, joissa on alle kuusi kennoa ja jotka tuottavat sähköä laitteisiin tai lataavat akkuja,
-
ohutkalvotekniikkaa käyttävät aurinkosähkötuotteet,
-
kiteisestä piistä valmistetut aurinkosähkötuotteet, jotka on pysyvästi integroitu sähkölaitteisiin, joiden käyttötarkoitus on jokin muu kuin sähkön tuottaminen ja jotka käyttävät integroitujen kiteisestä piistä valmistettujen aurinkokennojen tuottaman sähkön,
-
moduulit tai paneelit, joiden lähtöjännite on enintään 50 V (tasavirta) ja antoteho enintään 50 W ja joita käytetään yksinomaisesti suoraan akkulatureina järjestelmissä, joissa on samat jännite- ja teho-ominaisuudet.
2. Vapaasti unionin rajalla tullaamattomana -nettohintaan sovellettava lopullinen polkumyyntitulli on seuraavien yritysten tuottamien 1 kohdassa kuvattujen tuotteiden osalta seuraava:
Yritys
Tulli
Taric-lisäkoodi
Changzhou Trina Solar Energy Co. Ltd;
Trina Solar (Changzhou) Science & Technology Co. Ltd;
Changzhou Youze Technology Co. Ltd;
Trina Solar Energy (Shanghai) Co. Ltd;
Yancheng Trina Solar Energy Technology Co. Ltd
44,7 %
B791
Delsolar (Wujiang) Ltd
64,9 %
B792
Jiangxi LDK Solar Hi-Tech Co. Ltd
LDK Solar Hi-Tech (Nanchang) Co. Ltd
LDK Solar Hi-Tech (Suzhou) Co. Ltd
46,7 %
B793
LDK Solar Hi-Tech (Hefei) Co. Ltd
46,7 %
B927
JingAo Solar Co. Ltd
Shanghai JA Solar Technology Co. Ltd
JA Solar Technology Yangzhou Co. Ltd
Hefei JA Solar Technology Co. Ltd
Shanghai JA Solar Technology Co. Ltd
51,5 %
B794
Jinko Solar Co.Ltd
Jinko Solar Import and Export Co. Ltd
ZHEJIANG JINKO SOLAR CO. LTD
ZHEJIANG JINKO SOLAR TRADING CO. LTD
41,2 %
B845
Jinzhou Yangguang Energy Co. Ltd
Jinzhou Huachang Photovoltaic Technology Co. Ltd
Jinzhou Jinmao Photovoltaic Technology Co. Ltd
Jinzhou Rixin Silicon Materials Co. Ltd
Jinzhou Youhua Silicon Materials Co. Ltd
27,3 %
B795
RENESOLA ZHEJIANG LTD
RENESOLA JIANGSU LTD
43,1 %
B921
Wuxi Suntech Power Co. Ltd
Suntech Power Co. Ltd
Wuxi Sunshine Power Co. Ltd
Luoyang Suntech Power Co. Ltd
Zhenjiang Ren De New Energy Science Technology Co. Ltd
Zhenjiang Rietech New Energy Science Technology Co. Ltd
41,4 %
B796
Yingli Energy (China) Co. Ltd
Baoding Tianwei Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Hainan Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Hengshui Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Tianjin Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Lixian Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Baoding Jiasheng Photovoltaic Technology Co. Ltd
Beijing Tianneng Yingli New Energy Resources Co. Ltd
Yingli Energy (Beijing) Co. Ltd
35,5 %
B797
Muut polkumyyntitutkimuksessa yhteistyössä toimineet yritykset (lukuun ottamatta yrityksiä, joihin sovelletaan jäännöstullia rinnakkaisen tukien vastaisen täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 1239/2013) nojalla (liite 1)
41,3 %
Muut polkumyyntitutkimuksessa yhteistyössä toimineet yritykset (lukuun ottamatta yrityksiä, joihin sovelletaan jäännöstullia rinnakkaisen tukien vastaisen täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 1239/2013 nojalla (liite 2)
36,2 %
Kaikki muut yritykset
53,4 %
B999
3. Jollei toisin säädetä, sovelletaan tulleja koskevia voimassa olevia säännöksiä ja määräyksiä.
4. Kun jokin uusi Kiinan kansantasavallassa toimiva vientiä harjoittava tuottaja toimittaa komissiolle riittävän näytön siitä, että:
-
se ei ole vienyt unioniin 1 kohdassa kuvattua tuotetta 1 päivän heinäkuuta 2011 ja 30 päivän kesäkuuta 2012 välisenä aikana, jäljempänä ’tutkimusajanjakso’,
-
se ei ole etuyhteydessä yhteenkään Kiinan kansantasavallassa toimivaan viejään tai tuottajaan, johon sovelletaan tällä asetuksella käyttöön otettuja polkumyynnin vastaisia toimenpiteitä,
-
se on tosiasiallisesti vienyt tarkasteltavana olevaa tuotetta unioniin toimenpiteiden perustana olevan tutkimusajanjakson jälkeen tai sillä on peruuttamaton sopimusvelvoite merkittävän tuotemäärän viemiseksi unioniin,
2 kohtaa voidaan muuttaa lisäämällä kyseinen uuden vientiä harjoittava tuottaja niiden yhteistyössä toimivien yritysten joukkoon, jotka eivät sisälly otokseen ja joihin sovelletaan 41,3 prosentin suuruista painotettua keskimääräistä tullia.
2 artikla
1. Vapautetaan Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien tai lähetettyjen kiekkojen (joiden paksuus on enintään 400 mikrometriä) ja moduulien tai paneelien, joiden lähtöjännite on enintään 50 V (tasavirta) ja antoteho enintään 50 W ja joita käytetään yksinomaisesti suoraan akkulatureina järjestelmissä, joissa on samat jännite- ja teho-ominaisuudet, tuonnissa asetuksella (EU) N:o 513/2013 käyttöön otetun väliaikaisen polkumyyntitullin vakuutena olevat määrät.
2. Kannetaan lopullisesti Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien tai sieltä lähetettyjen kiteisestä piistä valmistettujen aurinkosähkömoduulien tai -paneeleiden ja sen tyyppisten kennojen, joita käytetään kiteisestä piistä valmistetuissa aurinkosähkömoduuleissa tai -paneeleissa (kennojen paksuus on enintään 400 mikrometriä), jotka luokitellaan tällä hetkellä CN-koodeihin ex 8501 31 00, ex 8501 32 00, ex 8501 33 00, ex 8501 34 00, ex 8501 61 20, ex 8501 61 80, ex 8501 62 00, ex 8501 63 00, ex 8501 64 00 ja ex 8541 40 90 (Taric-koodit 8501310081, 8501310089, 8501320041, 8501320049, 8501330061, 8501330069, 8501340041, 8501340049, 8501612041, 8501612049, 8501618041, 8501618049, 8501620061, 8501620069, 8501630041, 8501630049, 8501640041, 8501640049, 8541409021, 8541409029, 8541409031 ja 8541409039), tuonnissa asetuksella (EU) N:o 513/2013 käyttöön otetun väliaikaisen polkumyyntitullin vakuutena olevat määrät, jolleivät kyseessä ole GATT-sopimuksen V artiklan mukaisesti passitusmenettelyssä olevat tuotteet. Lopullisen polkumyyntitullin ylittävät vakuutena olevat määrät vapautetaan.
3 artikla
1. Vapaaseen liikkeeseen luovutetut tuontitavarat, jotka luokitellaan tällä hetkellä CN-koodiin ex 8541 40 90 (Taric-koodit 8541409021, 8541409029, 8541409031 ja 8541409039) ja jotka on laskuttanut sellainen yritys, jonka sitoumuksen komissio on hyväksynyt ja jonka nimi mainitaan täytäntöönpanopäätöksen 2013/707/EU liitteessä, vapautetaan 1 artiklassa vahvistetusta polkumyyntitullista sillä edellytyksellä, että
a)
täytäntöönpanopäätöksen 2013/707/EU liitteessä mainittu yritys on valmistanut edellä tarkoitetut tuotteet ja lähettänyt ne joko siihen etuyhteydessä olevalle unionissa toimivalle yritykselle, joka toimii tuojana ja luovuttaa tuotteet vapaaseen liikkeeseen unionissa, tai ensimmäiselle riippumattomalle asiakkaalle, joka toimii tuojana ja luovuttaa tuotteet vapaaseen liikkeeseen unionissa, sekä laskuttanut niistä suoraan tai siihen etuyhteydessä olevan yrityksen kautta, joka on niin ikään mainittu täytäntöönpanopäätöksen 2013/707/EU liitteessä;
b)
tuonnin mukana on sitoumuslasku, joka on kauppalasku, joka sisältää ainakin tämän asetuksen liitteessä III tarkoitetut tiedot ja siinä määrätyn ilmoituksen;
c)
tuonnin mukana on tämän asetuksen liitteen IV mukainen vientisitoumustodistus; ja
d)
tulliviranomaisille tulliselvitystä varten esitettävät tavarat vastaavat täsmälleen sitoumuslaskussa esitettyä kuvausta.
2. Tullivelka syntyy vapaaseen liikkeeseen luovutusta koskevan ilmoituksen vastaanottohetkellä,
a)
kun 1 kohdassa kuvattujen tuontituotteiden osalta todetaan, että yksi tai useampi kyseisessä kohdassa mainituista ehdoista ei täyty; tai
b)
kun komissio peruuttaa sitoumukselle myönnetyn hyväksynnän neuvoston asetuksen (EY) N:o 1225/2009 8 artiklan 9 kohdan nojalla asetuksella tai päätöksellä, jossa viitataan tiettyihin tuontitapahtumiin ja ilmoitetaan, että kyseinen sitoumuslasku ei ole pätevä.
4 artikla
Yritysten, joiden sitoumukset komissio on hyväksynyt, joiden nimet mainitaan komission päätöksen 2013/707/EU liitteessä ja joihin sovelletaan tiettyjä kyseisessä päätöksessä vahvistettuja ehtoja, on laadittava lasku myös sellaisista tuontitapahtumista, joita ei ole vapautettu polkumyyntitullista. Tällainen lasku on kauppalasku, joka sisältää ainakin tämän asetuksen liitteessä V tarkoitetut tiedot.
5 artikla
Tämä asetus tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Sen voimassaolo päättyy 7 päivästä joulukuuta 2015.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 2 päivästä joulukuuta 2013.