NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 978/2012
ze dne 25. října 2012
o uplatňování systému všeobecných celních preferencí a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 732/2008
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 207 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
v souladu s řádným legislativním postupem (1),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Od roku 1971 poskytuje Společenství obchodní preference rozvojovým zemím v rámci svého systému všeobecných celních preferencí.
(2)
Společná obchodní politika Unie se řídí zásadami a sleduje cíle stanovené v obecných ustanoveních o vnější činnosti Unie, která jsou obsažena v článku 21 Smlouvy o Evropské unii (dále jen „Smlouva o EU“).
(3)
Unie usiluje o vymezení a provádění společných politik a činností, aby podpořila udržitelný hospodářský a sociální rozvoj a rozvoj v oblasti životního prostředí v rozvojových zemích, přičemž hlavním cílem je vymýcení chudoby.
(4)
Společná obchodní politika Unie má být v souladu s cíli politiky Unie v oblasti rozvojové spolupráce stanovenými v článku 208 Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva o fungování EU“), zejména s cíli spočívajícími ve vymýcení chudoby, v podpoře udržitelného rozvoje a v řádné správě věcí veřejných v rozvojových zemích, a má tyto cíle konsolidovat. Je třeba, aby splňovala požadavky Světové obchodní organizace (WTO), zejména rozhodnutí o odlišném a zvýhodněném zacházení, vzájemnosti a plnější účasti rozvojových zemí (dále jen „zmocňovací ustanovení“), přijatého v rámci Všeobecné dohody o clech a obchodu (dále jen „GATT“) v roce 1979, podle kterého mohou členové WTO vůči rozvojovým zemím zvolit diferencovaný a zvýhodňující přístup.
(5)
Sdělení Komise ze dne 7. července 2004 nazvané „Rozvojové země, mezinárodní obchod a udržitelný rozvoj: Úloha Všeobecného systému preferencí (GSP) Společenství na desetiletí 2006/2015“ stanoví pokyny pro uplatňování systému všeobecných celních preferencí na období let 2006 až 2015.
(6)
Nařízení Rady (ES) č. 732/2008 ze dne 22. července 2008 o uplatňování systému všeobecných celních preferencí pro období od 1. ledna 2009 (2), jehož platnost byla prodloužena nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 512/2011 ze dne 11. května 2011, kterým se mění nařízení Rady (ES) č. 732/2008 (3), stanoví, že se systém všeobecných celních preferencí (dále jen „systém“) použije do 31. prosince 2013, nebo dokud se nepoužije systém podle tohoto nařízení, podle toho, co nastane dříve. Poté by se systém měl nadále používat po dobu 10 let ode dne použitelnosti preferencí stanovených v tomto nařízení, s výjimkou zvláštního režimu pro nejméně rozvinuté země, který by se měl nadále používat po dobu neurčitou.
(7)
Poskytnutím preferenčního přístupu na trh Unie by měl systém rozvojovým zemím pomoci v jejich úsilí o snižování chudoby a podporu řádné správy věcí veřejných a udržitelného rozvoje tím, že jim napomáhá vytvářet prostřednictvím mezinárodního obchodu další příjmy, jež pak mohou zpětně investovat ve prospěch svého vlastního rozvoje, a zároveň diverzifikovat jejich ekonomiky. Celní preference systému by se měly zaměřit na pomoc rozvojovým zemím, které mají větší rozvojové, obchodní a finanční potřeby.
(8)
Systém se skládá z obecného režimu a dvou zvláštních režimů.
(9)
Obecný režim by měl být poskytnut všem rozvojovým zemím, které sdílejí společnou rozvojovou potřebu a jsou v podobné fázi hospodářského vývoje. Země, které jsou Světovou bankou klasifikovány jako země s vysokými nebo vyššími středními příjmy, mají takové úrovně příjmů na jednoho obyvatele, jež jim umožňují dosahovat vyšších úrovní diverzifikace bez celních preferencí tohoto systému. Patří mezi ně ekonomiky, jež úspěšně dokončily přechod od centralizovaného hospodářství na hospodářství tržní. Tyto země nesdílejí stejné rozvojové, obchodní a finanční potřeby jako ostatní rozvojové země; jsou v jiné fázi hospodářského rozvoje, což znamená, že nejsou v podobné situaci jako zranitelnější rozvojové země, a proto, aby se zabránilo neodůvodněné diskriminaci, potřebují odlišný přístup. Kromě toho, využívání celních preferencí v rámci systému zeměmi s vysokými nebo vyššími středními příjmy zvyšuje konkurenční tlak na vývoz z chudších, zranitelnějších zemí, a proto by mohlo být pro uvedené zranitelnější rozvojové země neodůvodnitelnou zátěží. Obecný režim zohledňuje skutečnost, že rozvojové, obchodní a finanční potřeby se mění, a zajišťuje, aby režim zůstal otevřený, pokud se situace v určité zemi změní.
V zájmu jednotnosti by se celní preference poskytované v rámci obecného režimu neměly vztahovat na rozvojové země, které využívají preferenční ujednání s Unií pro přístup na její trh poskytující alespoň stejnou úroveň celních preferencí jako systém v podstatě pro veškerý obchod. Aby měly zvýhodněné země a hospodářské subjekty dostatek času na řádné přizpůsobení, měl by obecný režim být i nadále poskytován po dobu dvou let ode dne použitelnosti preferenčního režimu přístupu na trh a tento den by měl být uveden v seznamu zvýhodněných zemí v rámci obecného režimu.
(10)
Země uvedené v příloze I nařízení (ES) č. 732/2008 a země, které využívají autonomní preferenční přístup na trh Unie podle nařízení (ES) č. 732/2008, nařízení Rady (ES) č. 55/2008 ze dne 21. ledna 2008 o zavedení autonomních obchodních preferencí pro Moldavsko (4) a nařízení Rady (ES) č. 2007/2000 ze dne 18. září 2000, kterým se zavádějí mimořádná obchodní opatření pro země a území účastnící se procesu stabilizace a přidružení zavedeného Evropskou unií či s tímto procesem spjaté (5), by měly být považovány za způsobilé pro tento systém. Zámořská území spojená s Unií a zámořské země a zámořská území zemí, které nejsou uvedeny v příloze I nařízení (ES) č. 732/2008, by neměly být považovány za způsobilé pro tento systém.
(11)
Zvláštní pobídkový režim pro udržitelný rozvoj a řádnou správu věcí veřejných je založen na nedělitelném pojetí udržitelného rozvoje, jak je uznávají mezinárodní úmluvy a nástroje, jako je Deklarace Organizace spojených národů (OSN) o právu na rozvoj z roku 1986, Deklarace z Ria o životním prostředí a rozvoji z roku 1992, Deklarace Mezinárodní organizace práce (MOP) o zásadách a základních právech při práci z roku 1998, Deklarace tisíciletí OSN z roku 2000 a Deklarace z Johannesburgu o udržitelném rozvoji z roku 2002. Dodatečné celní preference v rámci zvláštního pobídkového režimu pro udržitelný rozvoj a řádnou správu věcí veřejných by proto měly být poskytnuty těm rozvojovým zemím, které jsou v důsledku nedostatečné diverzifikace a nedostatečného začlenění do mezinárodního obchodního systému zranitelné, s cílem pomoci jim převzít zvláštní úkoly a povinnosti vyplývající z ratifikace zásadních mezinárodních úmluv o lidských a pracovních právech, ochraně životního prostředí a řádné správě věcí veřejných, jakož i z jejich účinného provádění.
(12)
Preference by měly posilovat další hospodářský růst a tím kladně reagovat na potřebu udržitelného rozvoje. V rámci zvláštního pobídkového režimu by tudíž měla být pro dotčené zvýhodněné země pozastavena valorická cla. Specifická cla by měla být rovněž pozastavena, nejsou-li kombinována s valorickým clem.
(13)
Zemím, které splňují kritéria způsobilosti zvláštního pobídkového režimu pro udržitelný rozvoj a řádnou správu věcí veřejných, by mělo být umožněno využívat dodatečné celní preference, pokud Komise po podání jejich žádosti určí, že jsou splněny příslušné podmínky. Žádosti by mělo být možné podávat ode dne vstupu tohoto nařízení v platnost. Země, které využívají celní preference systému podle nařízení (ES) č. 732/2008, by rovněž měly podat novou žádost.
(14)
Komise by měla sledovat stav ratifikace mezinárodních úmluv o lidských a pracovních právech, ochraně životního prostředí a řádné správě věcí veřejných a jejich účinné provádění tím, že bude zkoumat závěry a doporučení příslušných monitorovacích orgánů zřízených podle uvedených úmluv (dále jen „příslušné monitorovací orgány“). Každé dva roky by měla Komise předložit Evropskému parlamentu a Radě zprávu o stavu ratifikace příslušných úmluv, dodržování případných oznamovacích povinností podle uvedených úmluv zvýhodněnými zeměmi a stavu provádění úmluv v praxi.
(15)
Pro účely monitorování a odnímání preferencí mají zásadní význam zprávy příslušných monitorovacích orgánů. Takové zprávy však mohou být doplněny jinými zdroji informací, pokud jsou přesné a spolehlivé. Aniž jsou dotčeny jiné zdroje, toto by mohlo zahrnovat informace od občanské společnosti, sociálních partnerů, Evropského parlamentu a Rady.
(16)
Zvláštní režim pro nejméně rozvinuté země by měl i nadále umožňovat bezcelní přístup na trh Unie pro produkty pocházející z nejméně rozvinutých zemí, jak jsou uznány a klasifikovány OSN, s výjimkou obchodu se zbraněmi. Pro zemi, která již není OSN klasifikována jako nejméně rozvinutá, by mělo být zavedeno přechodné období s cílem zmírnit veškeré nepříznivé dopady způsobené odnětím celních preferencí poskytovaných v rámci tohoto režimu. Celní preference v rámci zvláštního režimu pro nejméně rozvinuté země by měly být i nadále poskytovány nejméně rozvinutým zemím, které využívají jiná preferenční ujednání pro přístup na trh v Unii.
(17)
Aby byla zajištěna soudržnost s ustanoveními pro přístup na trh vztahujícími se na cukr, která jsou obsažena v dohodách o hospodářském partnerství, měla by být při dovozu produktů čísla 1701 společného celního sazebníku vyžadována až do dne 30. září 2015 dovozní licence.
(18)
Pokud jde o obecný režim, mělo by se i nadále rozlišovat mezi celními preferencemi pro „necitlivé“ produkty a celními preferencemi pro „citlivé“ produkty, aby byla zohledněna situace v odvětvích, která vyrábějí stejné produkty v Unii.
(19)
Cla společného celního sazebníku stanovená pro necitlivé produkty by měla být i nadále pozastavena, zatímco na cla pro citlivé produkty by mělo být uplatňováno sazební snížení, aby se zajistila uspokojivá míra využití a současně zohlednila situace příslušných výrobních odvětví v Unii.
(20)
Takové sazební snížení by mělo být dostatečně přitažlivé, aby podněcovalo obchodníky k využívání příležitostí, které systém nabízí. Všeobecné snížení valorických cel by proto mělo paušálně činit 3,5 procentního bodu z celní sazby podle „doložky nejvyšších výhod“, přičemž u textilu a textilního zboží by se cla měla snížit o 20 %. Specifická cla by měla být snížena o 30 %. Pokud je stanoveno minimální clo, toto minimální clo by se nemělo použít.
(21)
Cla by měla být zcela pozastavena, pokud preferenční zacházení u jednotlivých dovozních prohlášení vede k valorickým clům dosahujícím nejvýše 1 % nebo ke specifickým clům nejvýše 2 EUR, neboť náklady na výběr takového cla by mohly převyšovat příjmy z něj.
(22)
Odstupňování by mělo být založeno na kritériích vycházejících z tříd a kapitol společného celního sazebníku. Odstupňování by se mělo použít ve vztahu k třídě nebo podtřídě, aby se snížil výskyt případů, kdy jsou odstupňovány heterogenní produkty. Odstupňování třídy nebo podtřídy (sestávající z kapitol) pro zvýhodněnou zemi by se mělo použít v případě, že třída splňuje kritéria pro odstupňování po dobu tří po sobě následujících let, aby se zvýšila předvídatelnost a spravedlivost odstupňování tím, že bude vyloučen dopad významných a výjimečně se vyskytujících rozdílů v dovozních statistikách. Odstupňování by se nemělo vztahovat na zvýhodněné země v rámci zvláštního pobídkového režimu pro udržitelný rozvoj a řádnou správu věcí veřejných a zvýhodněné země v rámci zvláštního režimu pro nejméně rozvinuté země, jelikož mají velmi podobný hospodářský profil, který je činí zranitelnými kvůli nízké, nediverzifikované vývozní základně.
(23)
Aby bylo zajištěno, že ze systému budou těžit pouze ty země, pro něž je určen, měly by se uplatňovat celní preference stanovené tímto nařízením, jakož i pravidla týkající se původu zboží stanovená v nařízení Komise (EHS) č. 2454/93 ze dne 2. července 1993, kterým se provádí nařízení Rady (EHS) č. 2913/92, kterým se vydává celní kodex Společenství (6).
(24)
Důvody pro dočasné odnětí režimů v rámci systému by měly zahrnovat závažné a systematické porušování zásad stanovených určitými mezinárodními úmluvami o základních lidských a pracovních právech, aby byly podpořeny cíle těchto úmluv. Celní preference v rámci zvláštního pobídkového režimu pro udržitelný rozvoj a řádnou správu věcí veřejných by měly být dočasně odňaty v případě, že zvýhodněná země nerespektuje svůj závazek zachovávat ratifikaci a účinné provádění uvedených úmluv nebo dodržovat požadavky na podávání zpráv stanovené příslušnými úmluvami, nebo v případě, že zvýhodněná země nezajišťuje součinnost v rámci monitorovacích postupů Unie, jak je stanoveno v tomto nařízení.
(25)
V důsledku politické situace v Barmě/Myanmaru a v Bělorusku by mělo být zachováno dočasné odnětí všech celních preferencí na dovoz produktů pocházejících z Barmy/Myanmaru a z Běloruska.
(26)
Za účelem dosažení rovnováhy mezi potřebou lepšího zacílení, větší soudržnosti a transparentnosti na straně jedné a lepším prosazováním udržitelného rozvoje a řádné správy věcí veřejných prostřednictvím systému jednostranných obchodních preferencí na straně druhé by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování EU, pokud jde o změny příloh tohoto nařízení a dočasné odnětí celních preferencí v důsledku nedodržování zásad udržitelného rozvoje a řádné správy věcí veřejných, a rovněž procesní pravidla týkající se podávání žádostí o celní preference poskytované v rámci zvláštního pobídkového režimu pro udržitelný rozvoj a řádnou správu věcí veřejných, provádění dočasného odnětí a ochranných šetření s cílem zavést jednotná a podrobná technická opatření. Je obzvláště důležité, aby Komise v rámci přípravné činnosti vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni. Při přípravě a vypracování aktů v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předány současně, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě.
(27)
Aby byl zajištěn stabilní rámec pro hospodářské subjekty, měla by být na Komisi přenesena pravomoc přijmout v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování EU akt, který postupem pro naléhavé případy odvolá rozhodnutí o dočasném odnětí celních preferencí předtím, než toto rozhodnutí nabude účinku, pominou-li důvody dočasného odnětí.
(28)
Za účelem zajištění jednotných podmínek k provedení tohoto nařízení by měly být Komisi svěřeny prováděcí pravomoci. Tyto pravomoci by měly být vykonávány v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 ze dne 16. února 2011, kterým se stanoví pravidla a obecné zásady způsobu, jakým členské státy kontrolují Komisi při výkonu prováděcích pravomocí (7).
(29)
Poradní postup by se měl používat pro přijímání prováděcích aktů o pozastavení celních preferencí v souvislosti s některými třídami systému GSP ve vztahu k zvýhodněným zemím a o zahájení postupu dočasného odnětí, s přihlédnutím k povaze a dopadu uvedených aktů.
(30)
Přezkumný postup by se měl používat pro přijímání prováděcích aktů o ochranných šetřeních a o pozastavení preferenčních režimů, pokud může dovoz způsobit závažné narušení trhu Unie.
(31)
V zájmu zajištění integrity a řádného fungování systému by Komise měla přijmout okamžitě použitelné prováděcí akty, pokud je to v náležitě odůvodněných případech týkajících se dočasných odnětí v důsledku nedodržování celních postupů a povinností vzhledem k naléhavým důvodům nezbytné.
(32)
V zájmu zajištění stabilního rámce pro hospodářské subjekty by Komise měla po skončení maximálního období šesti měsíců přijmout okamžitě použitelné prováděcí akty, pokud je to v náležitě odůvodněných případech týkajících se ukončení nebo prodloužení dočasných odnětí v důsledku nedodržování celních postupů a povinností vzhledem k naléhavým důvodům nezbytné.
(33)
Komise by rovněž měla přijmout okamžitě použitelné prováděcí akty, pokud je to v náležitě odůvodněných případech týkajících se ochranných šetření nezbytné vzhledem k naléhavým důvodům spočívajícím ve zhoršení hospodářské nebo finanční situace výrobců v Unii, které by bylo obtížné napravit.
(34)
Komise by měla pravidelně podávat Evropskému parlamentu a Radě zprávy o účincích systému podle tohoto nařízení. Pět let po vstupu tohoto nařízení v platnost by Komise měla podat Evropskému parlamentu a Radě zprávu o jeho uplatňování a posoudit potřebu přezkumu systému, včetně zvláštního pobídkového režimu pro udržitelný rozvoj a řádnou správu věcí veřejných a ustanovení o dočasném odnětí preferencí, s ohledem na boj proti terorismu a mezinárodní normy o transparentnosti a výměně informací v daňové oblasti. Ve zprávě by Komise měla přihlédnout k dopadům na rozvojové, obchodní a finanční potřeby zvýhodněných zemí. Zpráva by rovněž měla zahrnovat podrobnou analýzu dopadu tohoto nařízení na obchod a příjmy Unie z cel, se zvláštní pozorností věnovanou účinkům na zvýhodněné země. V příslušných případech by také měla být posouzena shoda s hygienickými a rostlinolékařskými právními předpisy Unie. Zpráva by také měla zahrnovat analýzu účinků systému s ohledem na dovoz biopaliv a na hlediska udržitelnosti.
(35)
Nařízení (ES) č. 732/2008 by proto mělo být zrušeno,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
1. Systém všeobecných celních preferencí (dále jen „systém“) se použije v souladu s tímto nařízením.
2. Toto nařízení stanoví tyto celní preference v rámci systému:
a)
obecný režim;
b)
zvláštní pobídkový režim pro udržitelný rozvoj a řádnou správu věcí veřejných (GSP+) a
c)
zvláštní režim pro nejméně rozvinuté země („Vše kromě zbraní“ (EBA)).
Článek 2
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
a)
„systémem GSP“ všeobecný systém preferencí, jehož prostřednictvím Unie poskytuje preferenční přístup na svůj trh na základě jakéhokoliv z preferenčních režimů uvedených v čl. 1 odst. 2;
b)
„zeměmi“ země a území, které mají celní správu;
c)
„způsobilými zeměmi“ všechny rozvojové země uvedené v příloze I;
d)
„zeměmi zvýhodněnými v rámci systému GSP“ země zvýhodněné v rámci obecného režimu, které jsou uvedeny v příloze II;
e)
„zeměmi zvýhodněnými v rámci režimu GSP+“ země zvýhodněné v rámci zvláštního pobídkového režimu pro udržitelný rozvoj a řádnou správu věcí veřejných, které jsou uvedeny v příloze III;
f)
„zeměmi zvýhodněnými v rámci režimu EBA“ země zvýhodněné v rámci zvláštního režimu pro nejméně rozvinuté země, které jsou uvedeny v příloze IV;
g)
„cly společného celního sazebníku“ cla uvedená v druhé části přílohy I nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 ze dne 23. července 1987 o celní a statistické nomenklatuře a o společném celním sazebníku (8), s výjimkou cel stanovených v rámci celních kvót;
h)
„třídou“ kterákoli třída společného celního sazebníku stanoveného nařízením (EHS) č. 2658/87;
i)
„kapitolou“ kterákoli kapitola společného celního sazebníku stanoveného nařízením (EHS) č. 2658/87;
j)
„třídou systému GSP“ třída uvedená v příloze V a stanovená na základě tříd kapitol společného celního sazebníku;
k)
„preferenčním ujednáním pro přístup na trh“ preferenční přístup na trh Unie prostřednictvím obchodní dohody, a to buď prozatímně uplatňované, nebo trvale platné, či prostřednictvím autonomních preferencí poskytovaných Unií;
l)
„účinným prováděním“ úplné plnění všech závazků a povinností vyplývajících z mezinárodních úmluv uvedených v příloze VIII takovým způsobem, aby bylo zaručeno naplnění všech zásad, cílů a práv, jež tyto úmluvy zaručují.
Článek 3
1. Seznam způsobilých zemí je uveden v příloze I.
2. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 36 za účelem změn přílohy I s ohledem na změny mezinárodního statusu nebo klasifikace zemí.
3. Komise oznámí dotčené způsobilé zemi všechny příslušné změny jejího statusu v rámci systému.
KAPITOLA II
OBECNÝ REŽIM
Článek 4
1. Způsobilá země využívá celní preference poskytované v rámci obecného režimu uvedeného v čl. 1 odst. 2 písm. a), pokud
a)
není během tří po sobě následujících let před aktualizací seznamu zvýhodněných zemí zařazena Světovou bankou mezi země s vysokými nebo vyššími středními příjmy nebo
b)
nevyužívá preferenční ujednání pro přístup na trh, které poskytuje stejné nebo výhodnější celní preference jako systém v podstatě pro veškerý obchod.
2. Ustanovení odst. 1 písm. a) a b) se nevztahují na nejméně rozvinuté země.
3. Aniž je dotčen odst. 1 písm. b), ustanovení odst. 1 písm. a) se do 21. listopadu 2014 nepoužije v případě zemí, které do 20. listopadu 2012 parafovaly dvoustrannou dohodu s Unií o preferenčním přístupu na trh, která poskytuje stejné nebo výhodnější celní preference jako systém v podstatě pro veškerý obchod, avšak ještě se neuplatňuje.
Článek 5
1. Seznam zemí zvýhodněných v rámci systému GSP, které splňují kritéria stanovená v článku 4, je uveden v příloze II.
2. Do 1. ledna každého roku po vstupu tohoto nařízení v platnost přezkoumá Komise přílohu II. Aby měly země zvýhodněné v rámci systému GSP a hospodářské subjekty dostatek času na řádné přizpůsobení změně statusu země v rámci systému:
a)
použije se rozhodnutí o vynětí zvýhodněné země ze seznamu zemí zvýhodněných v rámci systému GSP v souladu s odstavcem 3 tohoto článku a na základě čl. 4 odst. 1 písm. a) od jednoho roku ode dne vstupu uvedeného rozhodnutí v platnost;
b)
rozhodnutí o vynětí zvýhodněné země ze seznamu zemí zvýhodněných v rámci systému GSP v souladu s odstavcem 3 tohoto článku a na základě čl. 4 odst. 1 písm. b) se použije od dvou let ode dne použitelnosti preferenčního režimu přístupu na trh.
3. Pro účely odstavců 1 a 2 tohoto článku je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 36 za účelem změn přílohy II na základě kritérií stanovených v článku 4.
4. Komise oznámí dotčené zemi zvýhodněné v rámci systému GSP případné změny jejího statusu v rámci systému.
Článek 6
1. Produkty, na něž se vztahuje obecný režim podle čl. 1 odst. 2 písm. a), jsou uvedeny v příloze V.
2. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 36 za účelem změn přílohy V, aby do ní byly zapracovány změny, které budou nezbytné v důsledku úprav kombinované nomenklatury.
Článek 7
1. Cla společného celního sazebníku pro produkty uvedené v příloze V jako necitlivé produkty se s výjimkou zemědělských složek zcela pozastavují.
2. Valorická cla společného celního sazebníku na produkty uvedené v příloze V jako citlivé produkty se snižují o 3,5 procentního bodu. U produktů v rámci třídy systému GSP S-11a) a S-11b) přílohy V toto snížení činí 20 %.
3. Pokud sazby preferenčních cel vypočítané v souladu s článkem 6 nařízení (ES) č. 732/2008 o valorických clech společného celního sazebníku platné v den vstupu tohoto nařízení v platnost stanoví pro produkty uvedené v odstavci 2 tohoto článku sazební snížení vyšší než 3,5 procentního bodu, použijí se uvedená preferenční cla i nadále.
4. Specifická cla společného celního sazebníku jiná než minimální nebo maximální cla pro produkty uvedené v příloze V jako citlivé produkty se snižují o 30 %.
5. Pokud cla společného celního sazebníku pro produkty uvedené v příloze V jako citlivé produkty zahrnují valorická i specifická cla, specifická cla se nesnižují.
6. Pokud cla snížená v souladu s odstavci 2 a 4 stanoví maximální clo, toto maximální clo se nesnižuje. Pokud je u těchto cel stanoveno minimální clo, toto minimální clo se nepoužije.
Článek 8
1. Celní preference uvedené v článku 7 se pozastavují v případě produktů pocházejících ze země zvýhodněné v rámci systému GSP a patřících do určité třídy systému GSP, pokud průměrná hodnota těchto produktů dovážených do Unie z dotčené země zvýhodněné v rámci systému GSP přesahuje po dobu tří po sobě jdoucích let prahové hodnoty uvedené v příloze VI. Prahové hodnoty se vypočítají v procentech z celkové hodnoty dovozu týchž produktů do Unie ze všech zemí zvýhodněných v rámci systému GSP.
2. Před uplatněním celních preferencí stanovených tímto nařízením přijme Komise prováděcí akt v souladu s poradním postupem uvedeným v čl. 39 odst. 2, které stanoví seznam tříd systému GSP, pro které se pozastavují celní preference uvedené v článku 7 ve vztahu k zemi zvýhodněné v rámci systému GSP. Tento prováděcí akt se použije od 1. ledna 2014.
3. Komise každé tři roky přezkoumá seznam podle odstavce 2 tohoto článku a přijme prováděcí akt v souladu s poradním postupem uvedeným v čl. 39 odst. 2, za účelem pozastavení nebo obnovení celních preferencí podle článku 7. Tento prováděcí akt se použije od 1. ledna roku následujícího po jeho vstupu v platnost.
4. Seznam podle odstavců 2 a 3 tohoto článku se stanoví na základě údajů dostupných k 1. září roku, v němž se provádí přezkum, a k 1. září dvou let předcházejících roku přezkumu. Zohlední dovoz ze zemí zvýhodněných v rámci systému GSP uvedených v příloze II ve znění platném v dané době. Nezohlední se však hodnota dovozu ze zemí zvýhodněných v rámci systému GSP, které v den použitelnosti pozastavení již nevyužívají celní preference podle čl. 4 odst. 1 písm. b).
5. Komise oznámí dotčené zemi prováděcí akt přijatý podle odstavců 2 a 3.
6. Pokud se příloha II změní podle kritérií stanovených v článku 4, je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 36 za účelem změn přílohy VI, aby došlo k přizpůsobení možností uvedených v dotyčné příloze tak, aby byla zachována poměrně stejná váha odstupňovaných tříd produktů vymezených v odstavci 1 tohoto článku.
KAPITOLA III
ZVLÁŠTNÍ POBÍDKOVÝ REŽIM PRO UDRŽITELNÝ ROZVOJ A ŘÁDNOU SPRÁVU VĚCÍ VEŘEJNÝCH
Článek 9
1. Země zvýhodněná v rámci systému GSP může využívat celní preference zvláštního pobídkového režimu pro udržitelný rozvoj a řádnou správu věcí veřejných podle čl. 1 odst. 2 písm. b), pokud
a)
je považována za zranitelnou v důsledku nedostatečné diverzifikace a nedostatečného začlenění do mezinárodního obchodního systému, jak vymezuje příloha VII;
b)
ratifikovala veškeré úmluvy uvedené v příloze VIII (dále jen „příslušné úmluvy“) a nejnovější závěry monitorovacích orgánů podle uvedených úmluv (dále jen „příslušné monitorovací orgány“) nezjistí závažné nedostatky v účinném provádění žádné z těchto úmluv;
c)
v souvislosti s jakoukoli z příslušných úmluv nevznesla výhradu, která je zakázána podle jakékoliv z uvedených úmluv nebo která je pro účely tohoto článku považována za neslučitelnou s předmětem a účelem uvedené úmluvy.
Pro účely tohoto článku se výhrady nepovažují za neslučitelné s předmětem a účelem úmluvy, ledaže
i)
tak určil postup výslovně stanovený pro tento účel podle úmluvy nebo
ii)
v případě neexistence takového postupu vznesla Unie, pokud je smluvní stranou úmluvy, nebo kvalifikovaná většina členských států, které jsou smluvními stranami úmluvy, v souladu se svými příslušnými pravomocemi stanovenými Smlouvami, vůči výhradě námitku z toho důvodu, že je neslučitelná s předmětem a účelem úmluvy a v souladu s Vídeňskou úmluvou o smluvním právu brání tomu, aby úmluva mezi nimi a státem předkládajícím výhradu vstoupila v platnost;
d)
zaváže se zachovat ratifikaci příslušných úmluv a zajistit jejich účinné provádění;
e)
bez výhrad přijme požadavky na podávání zpráv stanovené každou z úmluv a zaváže se přijmout podmínky pravidelného sledování a přezkumu výsledků provádění v souladu s ustanoveními příslušných úmluv a
f)
zaváže se zapojit do postupu sledování podle článku 13 a zajišťovat potřebnou součinnost.
2. Pokud se příloha II změní, Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 36 za účelem změn přílohy VII, aby došlo k přezkoumání prahových hodnot zranitelnosti uvedených v příloze VII bodě 1 písm. b) tak, aby byla zachována poměrně stejná váha jako u prahové hodnoty zranitelnosti vypočítané v souladu s přílohou VII.
Článek 10
1. Zvláštní pobídkový režim pro udržitelný rozvoj a řádnou správu věcí veřejných se poskytne, pokud jsou splněny tyto podmínky:
a)
země zvýhodněná v rámci systému GSP podala příslušnou žádost a
b)
posouzení žádosti ukáže, že žádající země splňuje podmínky stanovené v čl. 9 odst. 1.
2. Žádající země předloží Komisi svou žádost v písemné podobě. V žádosti musí být uvedeny veškeré informace o ratifikaci příslušných úmluv a musí rovněž obsahovat závazky uvedené v čl. 9 odst. 1 písm. d), e) a f).
3. Po obdržení žádosti o ní Komise uvědomí Evropský parlament a Radu.
4. Komisi je po posouzení žádosti svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 36 za účelem stanovení nebo změny přílohy III, aby byl zařazením dané země do seznamu zemí zvýhodněných v rámci režimu GSP+ poskytnut žádající zemi zvláštní pobídkový režim pro udržitelný rozvoj a řádnou správu věcí veřejných.
5. Pokud země zvýhodněná v rámci režimu GSP+ již nesplňuje podmínky uvedené v čl. 9 odst. 1 písm. a) nebo c), nebo odvolá některý ze svých závazků uvedených v čl. 9 odst. 1 písm. d), e) a f), je Komisi svěřena pravomoc přijmout akt v přenesené pravomoci v souladu s článkem 36 za účelem změny přílohy III, aby byla uvedená země ze seznamu zemí zvýhodněných v rámci režimu GSP+ vyňata.
6. Komise sdělí žádající zemi rozhodnutí přijaté podle odstavců 4 a 5 tohoto článku po provedení změny v příloze III a jejím zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie. Pokud je žádající zemi zvláštní pobídkový režim poskytnut, je tato země uvědomena o dni, k němuž příslušný akt v přenesené pravomoci vstupuje v platnost.
7. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 36 za účelem stanovení pravidel pro poskytnutí zvláštního pobídkového režimu pro udržitelný rozvoj a řádnou správu věcí veřejných, zejména s ohledem na lhůty a předkládání a zpracovávání žádostí.
Článek 11
1. Produkty zařazené do zvláštního pobídkového režimu pro udržitelný rozvoj a řádnou správu věcí veřejných jsou uvedeny v příloze IX.
2. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 36 za účelem změn přílohy IX, aby byly zohledněny změny kombinované nomenklatury týkající se produktů uvedených v této příloze.
Článek 12
1. Valorická cla společného celního sazebníku na všechny produkty uvedené v příloze IX, které pocházejí ze země zvýhodněné v rámci režimu GSP+, se pozastavují.
2. Specifická cla společného celního sazebníku na produkty uvedené v odstavci 1 se zcela pozastavují s výjimkou produktů, pro které společný celní sazebník obsahuje rovněž valorická cla. U produktů kódu kombinované nomenklatury 1704 10 90 se specifické clo omezuje na 16 % celní hodnoty.
Článek 13
1. Ode dne poskytnutí celních preferencí v rámci zvláštního pobídkového režimu pro udržitelný rozvoj a řádnou správu věcí veřejných Komise přezkoumává stav ratifikace příslušných úmluv a sleduje jejich účinné provádění, jakož i spolupráci s příslušnými monitorovacími orgány prostřednictvím zkoumání závěrů a doporučení uvedených monitorovacích orgánů.
2. Zvýhodněné země v rámci režimu GSP+ v tomto ohledu spolupracují s Komisí a poskytují veškeré informace potřebné k posouzení toho, jak dodržují závazky uvedené v čl. 9 odst. 1 písm. d), e) a f) a jaká je v této zemi situace, pokud jde o ustanovení čl. 9 odst. 1 písm. c).
Článek 14
1. Do 1. ledna 2016 a poté každé dva roky předloží Komise Evropskému parlamentu a Radě zprávu o stavu ratifikace příslušných úmluv, dodržování případných oznamovacích povinností podle uvedených úmluv zeměmi zvýhodněnými v rámci režimu GSP+ a stavu jejich účinného provádění.
2. Zpráva obsahuje
a)
závěry a doporučení příslušných monitorovacích orgánů týkající se každé země zvýhodněné v rámci režimu GSP+ a
b)
závěry Komise, zda každá země zvýhodněná v rámci režimu GSP+ respektuje své závazky dodržovat oznamovací povinnosti, spolupracovat s příslušnými monitorovacími orgány v souladu s příslušnými úmluvami a zajišťovat jejich účinné provádění.
Zpráva může obsahovat jakékoli informace, které Komise považuje za vhodné.
3. Při vypracování závěrů ohledně účinného provádění příslušných úmluv posoudí Komise závěry a doporučení příslušných monitorovacích orgánů a, aniž jsou dotčeny jiné zdroje, informace poskytnuté třetími stranami, včetně informací od občanské společnosti, sociálních partnerů, Evropského parlamentu nebo Rady.
Článek 15
1. Zvláštní pobídkový režim pro udržitelný rozvoj a řádnou správu věcí veřejných se dočasně odejme v případě všech nebo některých produktů pocházejících ze země zvýhodněné v rámci režimu GSP+, pokud uvedená země v praxi nedodržuje své závazky uvedené v čl. 9 odst. 1 písm. d), e) a f) nebo země zvýhodněná v rámci režimu GSP+ vznesla výhradu, která je zakázána podle jakékoliv z příslušných úmluv nebo která je neslučitelná s předmětem a účelem uvedené úmluvy podle čl. 9 odst. 1 písm. c).
2. Je na zemi zvýhodněné v rámci režimu GSP+, aby prokázala, že dodržuje své povinnosti vyplývající ze závazků uvedených v čl. 9 odst. 1 písm. d), e) a f) a dbá, aby se neocitla v situaci uvedené v čl. 9 odst. 1 písm. c).
3. Pokud má Komise na základě závěrů zprávy podle článku 14 nebo na základě dostupných důkazů důvodné pochybnosti, že určitá země zvýhodněná v rámci režimu GSP+ nedodržuje své závazky podle čl. 9 odst. 1 písm. d), e) a f) nebo vznesla výhradu, která je zakázána jakoukoliv z příslušných úmluv nebo není slučitelná s předmětem a účelem uvedené úmluvy podle čl. 9 odst. 1 písm. c), přijme v souladu s poradním postupem podle čl. 39 odst. 2 prováděcí akt za účelem zahájení postupu dočasného odnětí celních preferencí poskytovaných v rámci zvláštního pobídkového režimu pro udržitelný rozvoj a řádnou správu věcí veřejných. Komise o tom uvědomí Evropský parlament a Radu.
4. Komise uveřejní v Úředním věstníku Evropské unie příslušné oznámení a uvědomí o tom dotčenou zemi zvýhodněnou v rámci režimu GSP+. Toto oznámení
a)
uvede příčiny důvodných pochybností ohledně dodržování závazků přijatých dotčenou zemí zvýhodněnou v rámci režimu GSP+ podle čl. 9 odst. 1 písm. d), e) a f) nebo ohledně existence výhrady zakázané podle jakékoliv z příslušných úmluv nebo neslučitelné s předmětem a účelem uvedené úmluvy, jak je stanoveno v čl. 9 odst. 1 c), jež mohou zpochybnit její právo nadále využívat celní preference poskytované v rámci zvláštního pobídkového režimu pro udržitelný rozvoj a řádnou správu věcí veřejných, a
b)
stanoví lhůtu ne delší než šest měsíců ode dne zveřejnění oznámení, během níž dotyčná země zvýhodněná v rámci režimu GSP+ předloží své připomínky.
5. Komise poskytne dotyčné zvýhodněné zemi příležitost, aby všemi možnými způsoby spolupracovala během období uvedeného v odst. 4 písm. b).
6. Komise si vyžádá veškeré informace, které považuje za nezbytné, mimo jiné včetně závěrů a doporučení příslušných monitorovacích orgánů. Při vypracování svých závěrů Komise posoudí všechny náležité informace.
7. Do tří měsíců od uplynutí lhůty stanovené v oznámení Komise rozhodne
a)
ukončit postup dočasného odnětí nebo
b)
dočasně odejmout celní preference poskytované v rámci zvláštního pobídkového režimu pro udržitelný rozvoj a řádnou správu věcí veřejných.
8. Pokud Komise usoudí, že příslušná zjištění neodůvodňují dočasné odnětí, přijme v souladu s poradním postupem uvedeným v čl. 39 odst. 2 prováděcí akt za účelem ukončení postupu dočasného odnětí. Tento prováděcí akt vychází mimo jiné ze získaných důkazů.
9. Pokud Komise usoudí, že příslušná zjištění odůvodňují dočasné odnětí z důvodů uvedených v odstavci 1 tohoto článku, je jí svěřena pravomoc přijmout akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 36 za účelem změn přílohy III, aby byly dočasně odňaty celní preference poskytnuté ve zvláštním pobídkovém režimu pro udržitelný rozvoj a řádnou správu věcí veřejných uvedené v čl. 1 odst. 2 písm. b).
10. Pokud se Komise rozhodne pro dočasné odnětí, nabývá tento akt v přenesené pravomoci účinku šest měsíců po jeho přijetí.
11. Pokud důvody pro dočasné odnětí přestanou platit dříve, než akt v přenesené pravomoci podle odstavce 9 tohoto článku nabude účinku, je Komise zmocněna v souladu s postupem pro naléhavé případy podle článku 37 odvolat přijatý akt o dočasném odnětí celních preferencí.
12. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 36 za účelem stanovení pravidel spojených s postupem pro dočasné odnětí zvláštního pobídkového režimu pro udržitelný rozvoj a řádnou správu věcí veřejných, zejména pokud jde o lhůty, práva zúčastněných stran, důvěrnou povahu informací a přezkum.
Článek 16
Pokud Komise shledá, že důvody pro dočasné odnětí celních preferencí uvedené v čl. 15 odst. 1 již neplatí, je jí svěřena pravomoc přijmout akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 36 za účelem změn přílohy III s cílem obnovit celní preference poskytované v rámci zvláštního pobídkového režimu pro udržitelný rozvoj a řádnou správu věcí veřejných.
KAPITOLA IV
ZVLÁŠTNÍ REŽIM PRO NEJMÉNĚ ROZVINUTÉ ZEMĚ
Článek 17
1. Způsobilá země využívá celní preference poskytované v rámci zvláštního režimu pro nejméně rozvinuté země uvedeného v čl. 1 odst. 2 písm. c), pokud je dotyčná země zařazena OSN mezi nejméně rozvinuté země.
2. Komise tento seznam zemí zvýhodněných v rámci režimu EBA průběžně přezkoumává na základě nejnovějších dostupných údajů. Pokud země zvýhodněná v rámci režimu EBA již nesplňuje podmínky uvedené v odstavci 1 tohoto článku, je Komisi svěřena pravomoc přijmout akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 36 za účelem změny přílohy IV, aby byla daná země vyňata ze seznamu zemí zvýhodněných v rámci režimu EBA po přechodném období tří let ode dne vstupu příslušného aktu v přenesené pravomoci v platnost.
3. Po dobu, než OSN zařadí novou nezávislou zemi mezi nejméně rozvinuté země, je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 36 za účelem změn přílohy IV jakožto dočasné opatření k zařazení takové země do seznamu zemí zvýhodněných v rámci režimu EBA.
Pokud OSN nezařadí novou nezávislou zemi mezi nejméně rozvinuté země v rámci prvního dostupného přezkumu kategorie nejméně rozvinutých zemí, je Komisi svěřena pravomoc okamžitě přijmout akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 36 za účelem změny přílohy IV, aby byla taková země vyňata z této přílohy, aniž se jí poskytne přechodné období uvedené v odstavci 2 tohoto článku.
4. Komise oznámí dotčené zemi zvýhodněné v rámci systému EBA případné změny jejího statusu v rámci systému.
Článek 18
1. Cla společného celního sazebníku na všechny produkty uvedené v kapitolách 1 až 97 kombinované nomenklatury, s výjimkou produktů uvedených v kapitole 93, pocházející ze země zvýhodněné v rámci systému EBA se zcela pozastavují.
2. Od 1. ledna 2014 do 30. září 2015 se při dovozu produktů čísla 1701 všeobecného celního sazebníku vyžaduje dovozní licence.
3. V souladu s přezkumným postupem uvedeným v čl. 39 odst. 3 přijme Komise podrobná prováděcí pravidla k ustanovením odstavce 2 tohoto článku postupem podle článku 195 nařízení Rady (ES) č. 1234/2007 ze dne 22. října 2007, kterým se stanoví společná organizace zemědělských trhů a zvláštní ustanovení pro některé zemědělské produkty („jednotné nařízení o společné organizaci trhů“) (9).
KAPITOLA V
USTANOVENÍ O DOČASNÉM ODNĚTÍ, SPOLEČNÁ PRO VŠECHNY REŽIMY
Článek 19
1. Preferenční režimy uvedené v čl. 1 odst. 2 mohou být dočasně odňaty pro všechny nebo některé produkty pocházející ze zvýhodněné země, a to z kteréhokoli z těchto důvodů:
a)
závažné a systematické porušování zásad stanovených v úmluvách uvedených v příloze VIII části A;
b)
vývoz zboží vyrobeného odsouzenými ve věznicích;
c)
závažné nedostatky v oblasti celní kontroly při vývozu nebo tranzitu omamných látek (nepovolených látek nebo prekurzorů) nebo nedodržování mezinárodních úmluv v oblasti boje proti terorismu a praní peněz;
d)
závažné a systematické používání nekalých obchodních praktik včetně praktik nepříznivě ovlivňujících dodávky surovin, které mají nepříznivý dopad na výrobní odvětví Unie a které zvýhodněná země neřeší. V případě nekalých obchodní praktik, zakázaných nebo postižitelných podle dohod WTO, je použití tohoto článku založeno na předchozím rozhodnutí příslušného orgánu WTO v tomto smyslu;
e)
závažné a systematické narušování cílů regionálních rybářských organizací nebo jakýchkoli mezinárodních ujednání, jichž je Unie stranou a jež se týkají zachování a řízení rybolovných zdrojů.
2. Preferenční režimy stanovené tímto nařízením se neodnímají podle odst. 1 písm. d) pro produkty, na něž se vztahují antidumpingová nebo vyrovnávací opatření podle nařízení Rady (ES) č. 597/2009 ze dne 11. června 2009 o ochraně před dovozem subvencovaných výrobků ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (10) nebo nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (11), z příčin, které tato opatření odůvodňují.
3. Pokud Komise usoudí, že existují dostatečné důvody pro dočasné odnětí celních preferencí poskytnutých v rámci kteréhokoli preferenčního režimu uvedeného v čl. 1 odst. 2 na základě příčin uvedených v odstavci 1 tohoto článku, přijme prováděcí akt za účelem zahájení postupu dočasného odnětí v souladu s poradním postupem uvedeným v čl. 39 odst. 2. Komise o tomto prováděcím aktu uvědomí Evropský parlament a Radu.
4. Komise uveřejní v Úředním věstníku Evropské unie oznámení o zahájení postupu dočasného odnětí a uvědomí o tom dotyčnou zvýhodněnou zemi. Toto oznámení
a)
obsahuje dostatečné důvody pro prováděcí akt za účelem zahájení postupu dočasného odnětí podle odstavce 3 a
b)
stanoví, že Komise bude sledovat a hodnotit situaci v dotyčné zvýhodněné zemi po dobu šesti měsíců ode dne zveřejnění oznámení.
5. Komise poskytne dotčené zvýhodněné zemi příležitost, aby všemi možnými způsoby spolupracovala během období sledování a hodnocení.
6. Komise si dle potřeby vyžádá veškeré informace, které považuje za nezbytné, mimo jiné například včetně dostupných posouzení, komentářů, rozhodnutí, doporučení a závěrů příslušných monitorovacích orgánů. Při vypracování svých závěrů Komise posoudí všechny náležité informace.
7. Do tří měsíců po uplynutí lhůty uvedené v odst. 4 písm. b) předloží Komise zprávu o svých zjištěních a závěrech dotčené zvýhodněné zemi. Zvýhodněná země má právo předložit své připomínky ke zprávě. Lhůta pro předložení připomínek nepřesáhne jeden měsíc.
8. Do šesti měsíců po uplynutí lhůty uvedené v odst. 4 písm. b) Komise rozhodne
a)
ukončit postup dočasného odnětí nebo
b)
dočasně odejmout celní preference poskytované v rámci preferenčních režimů uvedených v čl. 1 odst. 2.
9. Pokud Komise usoudí, že příslušné závěry neodůvodňují dočasné odnětí, přijme prováděcí akt v souladu s poradním postupem podle čl. 39 odst. 2 o ukončení dočasného odnětí.
10. Pokud Komise usoudí, že příslušná zjištění odůvodňují dočasné odnětí z příčin uvedených v odstavci 1 tohoto článku, je jí svěřena pravomoc přijmout akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 36 za účelem změn příloh II, III nebo IV, aby byly dočasně odňaty celní preference poskytnuté v rámci preferenčních režimů uvedených v čl. 1 odst. 2.
11. Přijatý akt v případech uvedených v odstavcích 9 a 10 musí být podložen mimo jiné získanými důkazy.
12. Pokud se Komise rozhodne pro dočasné odnětí, nabývá tento akt v přenesené pravomoci účinku šest měsíců po jeho přijetí.
13. Pokud důvody pro dočasné odnětí přestanou platit dříve, než akt v přenesené pravomoci podle odstavce 10 tohoto článku nabude účinku, je Komise oprávněna v souladu s postupem pro naléhavé případy podle článku 37 odvolat přijatý akt o dočasném odnětí celních preferencí.
14. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 36 za účelem stanovení pravidel spojených s postupem dočasného pozastavení všech režimů, zejména pokud jde o lhůty, práva zúčastněných stran, důvěrnou povahu informací a přezkum.
Článek 20
Pokud Komise shledá, že důvody pro dočasné odnětí celních preferencí uvedené v čl. 19 odst. 1 již neplatí, je jí svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 36 za účelem změn příloh II, III nebo IV, aby byly obnoveny celní preference poskytované v rámci preferenčních režimů uvedených v čl. 1 odst. 2.
Článek 21
1. Preferenční režimy stanovené tímto nařízením mohou být pro všechny nebo některé produkty pocházející ze zvýhodněné země dočasně odňaty v případě podvodu, nesrovnalostí nebo systematických nedostatků při dodržování nebo zajišťování dodržování pravidel týkajících se původu zboží a souvisejících postupů nebo při poskytování správní spolupráce požadované pro účely provádění a kontroly dodržování preferenčních režimů uvedených v čl. 1 odst. 2.
2. Správní spolupráce podle odstavce 1 vyžaduje mimo jiné, aby zvýhodněná země
a)
sdělovala Komisi informace, které jsou nezbytné k provádění pravidel týkajících se původu zboží a ke kontrole jejich dodržování, a aktualizovala je;
b)
byla nápomocna Unii tím, že provede na žádost celních orgánů členských států následnou kontrolu původu zboží, a včas sdělila výsledky kontroly Komisi;
c)
byla nápomocna Unii tím, že umožní Komisi v koordinaci a v úzké spolupráci s příslušnými orgány členských států uskutečňovat mise Unie pro správní a vyšetřovací spolupráci v uvedené zemi za účelem ověření pravosti dokladů nebo přesnosti informací, které jsou rozhodující pro poskytování preferenčních režimů uvedených v čl. 1 odst. 2;
d)
prováděla nebo zařizovala vhodná šetření, která mají odhalovat a předcházet porušování pravidel týkajících se původu zboží;
e)
dodržovala pravidla týkající se původu zboží nebo zajišťovala jejich dodržování, pokud jde o regionální kumulaci ve smyslu nařízení (EHS) č. 2454/93, vztahuje-li se na danou zemi a
f)
byla nápomocna Unii při ověřování činnosti, pokud existuje podezření na podvod týkající se původu zboží, přičemž existenci podvodu lze předpokládat, pokud dovoz produktů v rámci preferenčních režimů stanovených tímto nařízením významně překročí obvyklou úroveň vývozu ze zvýhodněné země.
3. Pokud Komise usoudí, že existují dostatečné důkazy odůvodňující dočasné odnětí z příčin uvedených v odstavcích 1 a 2 tohoto článku, rozhodne v souladu s postupem pro naléhavé případy uvedeným v čl. 39 odst. 4 o dočasném odejmutí celních preferencí poskytnutých v rámci preferenčních režimů uvedených v čl. 1 odst. 2 pro všechny nebo některé produkty pocházející ze zvýhodněné země.
4. Před přijetím takového rozhodnutí uveřejní Komise v Úředním věstníku Evropské unie oznámení uvádějící příčiny důvodných pochybností ohledně dodržování odstavců 1 a 2, jež mohou zpochybnit právo zvýhodněné země nadále využívat výhody poskytované tímto nařízením.
5. Komise uvědomí dotyčnou zvýhodněnou zemi o veškerých rozhodnutích přijatých v souladu s odstavcem 3 předtím, než nabudou účinku.
6. Trvání dočasného odnětí nepřekročí šest měsíců. Nejpozději na konci této lhůty Komise rozhodne v souladu s postupem pro naléhavé případy uvedeným v čl. 39 odst. 4, zda dočasné odnětí zruší, nebo prodlouží dobu jeho trvání.
7. Členské státy sdělí Komisi všechny náležité informace, které mohou odůvodňovat dočasné odnětí celních preferencí nebo jeho prodloužení.
KAPITOLA VI
USTANOVENÍ TÝKAJÍCÍ SE OCHRANNÝCH A KONTROLNÍCH OPATŘENÍ
ODDÍL I
Obecná ochranná opatření
Článek 22
1. Pokud se produkt pocházející ze země zvýhodněné v rámci kteréhokoli z preferenčních režimů uvedených v čl. 1 odst. 2 dováží v množstvích nebo za ceny, které způsobují nebo by mohly způsobit závažné potíže výrobcům v Unii, kteří vyrábějí obdobné nebo přímo konkurující produkty, mohou být běžná cla společného celního sazebníku na uvedený produkt znovu zavedena.
2. Pro účely této kapitoly se „obdobným produktem“ rozumí produkt, který je shodný, tj. podobný ve všech ohledech posuzovanému produktu, nebo, pokud takový produkt neexistuje, jiný produkt, který, ačkoli není podobný ve všech ohledech, má vlastnosti, jež se úzce podobají vlastnostem posuzovaného produktu.
3. Pro účely této kapitoly se „zúčastněnými stranami“ rozumějí strany, které se podílejí na výrobě, distribuci nebo prodeji dovážených produktů podle odstavce 1 a obdobných nebo přímo konkurujících produktů.
4. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 36 za účelem stanovení pravidel spojených s postupem přijímání obecných ochranných opatření zejména s ohledem na lhůty, práva zúčastněných stran, důvěrnou povahu informací, zveřejňování, ověřování, inspekce na místě a přezkum.
Článek 23
Má se za to, že závažné potíže existují v případě, kdy dojde k zhoršení hospodářské nebo finanční situace výrobců v Unii. Při zkoumání, zda takové zhoršení nastalo, přihlíží Komise mimo jiné k těmto faktorům týkajícím se výrobců v Unii, pokud jsou takové informace k dispozici:
a)
podíl na trhu;
b)
výroba;
c)
zásoby;
d)
výrobní kapacita;
e)
úpadky;
f)
ziskovost;
g)
využití kapacity;
h)
zaměstnanost;
i)
dovoz;
j)
ceny.
Článek 24
1. Komise prověří, zda by měla být znovu zavedena běžná cla společného celního sazebníku, pokud existuje dostatek přímých důkazů, že jsou splněny podmínky čl. 22 odst. 1.
2. Šetření se zahájí na žádost členského státu, jakékoli právnické osoby nebo jakéhokoli sdružení bez právní subjektivity jednajícího jménem výrobců v Unii, nebo z vlastní iniciativy Komise, pokud je na základě faktorů uvedených v článku 23 zřejmé, že existuje dostatek přímých důkazů odůvodňujících zahájení šetření. Žádost o zahájení šetření musí obsahovat důkazy, že jsou splněny podmínky pro uložení ochranného opatření stanovené v čl. 22 odst. 1. Žádost se předkládá Komisi. Komise pokud možno přezkoumá správnost a přiměřenost důkazů obsažených v žádosti, aby zjistila, zda existuje dostatek věrohodných důkazů odůvodňujících zahájení šetření.
3. Je-li zřejmé, že existuje dostatek věrohodných důkazů odůvodňujících zahájení řízení, zveřejní Komise oznámení v Úředním věstníku Evropské unie. Zahájení se uskuteční do jednoho měsíce od obdržení žádosti podle odstavce 2. V případě zahájení šetření poskytne oznámení veškeré potřebné údaje o postupu a lhůtách včetně využití úředníka pro slyšení Generálního ředitelství pro obchod Evropské komise.
4. Šetření včetně procesních kroků uvedených v článcích 25, 26 a 27 se ukončí do dvanácti měsíců od jeho zahájení.
Článek 25
V řádně odůvodněných naléhavých případech týkajících se zhoršování hospodářské nebo finanční situace výrobců v Unii, jejichž náprava by byla obtížná, a pokud by prodlení mohlo způsobit škodu, je Komise zmocněna přijmout okamžitě použitelné prováděcí akty v souladu s postupem pro naléhavé případy podle čl. 39 odst. 4 za účelem obnovení běžných cel společného celního sazebníku na období až 12 měsíců.
Článek 26
Pokud z konečného zjištění skutkového stavu vyplývá, že jsou splněny podmínky stanovené v čl. 22 odst. 1, přijme Komise v souladu s přezkumným postupem podle čl. 39 odst. 3 prováděcí akt, kterým se znovu zavedou cla společného celního sazebníku. Tento prováděcí akt vstoupí v platnost do jednoho měsíce ode dne zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 27
Pokud z konečného zjištění skutkového stavu vyplývá, že podmínky stanovené v čl. 22 odst. 1 nejsou splněny, přijme Komise prováděcí akt za účelem ukončení šetření a dalšího postupu v souladu s přezkumným postupem podle čl. 39 odst. 3. Tento prováděcí akt bude zveřejněn v Úředním věstníku Evropské unie. Šetření se považuje za ukončené, jestliže v období stanoveném v čl. 24 odst. 4 není zveřejněn žádný prováděcí akt, a případná naléhavá preventivní opatření automaticky zanikají. Všechna cla společného celního sazebníku vybraná v důsledku těchto prozatímních opatření se vracejí.
Článek 28
Cla společného celního sazebníku budou znovu zavedena, pokud je nezbytné zapůsobit proti zhoršení hospodářské nebo finanční situace výrobců v Unii nebo pokud přetrvává hrozba takového zhoršení. Doba, na kterou mohou být cla znovu zavedena, nepřesáhne tři roky, ledaže je v řádně odůvodněných případech prodloužena.
ODDÍL II
Ochranná opatření v odvětvích textilu, zemědělství a rybolovu
Článek 29
1. Aniž jsou dotčena ustanovení oddílu I této kapitoly, dne 1. ledna každého roku Komise z vlastního podnětu a v souladu s poradním postupem uvedeným v čl. 39 odst. 2 přijme prováděcí akt za účelem zrušení celních preferencí uvedených v článcích 7 a 12 pro produkty zařazené ve třídách systému GSP S-11a) a S-11b) přílohy V nebo pro produkty spadající pod kódy kombinované nomenklatury 2207 10 00, 2207 20 00, 2909 19 10, 3814 00 90, 3820 00 00 a 3824 90 97, pokud tyto dovážené produkty uvedené v příloze V nebo IX, podle toho, která se má použít, pocházejí ze zvýhodněné země a jejich celkový objem
a)
vzroste nejméně o 13,5 % z hlediska množství (objemu) ve srovnání s předchozím kalendářním rokem, nebo
b)
v případě produktů zařazených ve třídách systému GSP S-11a) a S-11b) přílohy V, překročí podíl uvedený v příloze VI bodě 2 z hodnoty dovozu produktů tříd systému GSP S-11a) a S-11b) přílohy V do Unie ze všech zemí a území uvedených v příloze II během kteréhokoli období dvanácti měsíců.
2. Odstavec 1 tohoto článku se nevztahuje na země zvýhodněné v rámci režimu EBA ani na země, jejichž podíl na dovozu příslušných produktů uvedených v čl. 29 odst. 1 nepřesahuje 6 % celkového dovozu totožných produktů uvedených příloze V nebo IX, podle toho, která se má použít, do Unie.
3. Zrušení celních preferencí nabývá účinku dva měsíce po dni zveřejnění příslušného aktu Komise v tomto smyslu v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 30
Aniž je dotčen oddíl I této kapitoly, pokud dovoz produktů uvedených v příloze I Smlouvy o fungování EU působí nebo by mohl způsobit závažné narušení trhů Unie, zejména v jednom nebo více nejvzdálenějších regionech, nebo regulačních mechanismů těchto trhů, přijme Komise z vlastního podnětu nebo na základě žádosti členského státu v souladu s přezkumným postupem podle čl. 39 odst. 3 prováděcí akt za účelem pozastavení preferenčního režimu pro dotyčné produkty, a to po konzultaci s výborem pro společnou organizaci příslušného trhu se zemědělskými produkty nebo produkty rybolovu.
Článek 31
Komise dotčenou zvýhodněnou zemi co nejdříve uvědomí o všech rozhodnutích přijatých v souladu s články 29 nebo 30 předtím, než nabudou účinku.
ODDÍL III
Kontrolní opatření v odvětvích zemědělství a rybolovu
Článek 32
1. Aniž je dotčen oddíl I této kapitoly, mohou být produkty kapitol 1 až 24 společného celního sazebníku stanoveného nařízením (EHS) č. 2658/87 pocházející ze zvýhodněných zemí předmětem zvláštních kontrolních mechanismů, aby se zamezilo narušení trhu Unie. Po konzultaci s výborem pro společnou organizaci příslušného trhu se zemědělskými produkty nebo produkty rybolovu Komise z vlastního podnětu nebo na žádost členského státu v souladu s přezkumným postupem podle čl. 39 odst. 3 přijme prováděcí akt v tom smyslu, zda se má tento zvláštní kontrolní mechanismus použít a na které produkty se má vztahovat.
2. Pokud se oddíl I této kapitoly uplatní na produkty kapitol 1 až 24 společného celního sazebníku stanoveného nařízením (EHS) č. 2658/87 pocházející ze zvýhodněných zemí, potom se období uvedené v čl. 24 odst. 4 tohoto nařízení zkrátí na dva měsíce v těchto případech:
a)
pokud dotyčná zvýhodněná země nezajišťuje dodržování pravidel týkajících se původu zboží nebo neposkytuje správní spolupráci podle článku 21 nebo
b)
pokud dovoz produktů kapitol 1 až 24 společného celního sazebníku stanoveného nařízením (EHS) č. 2658/87 v rámci preferenčních režimů poskytnutých podle tohoto nařízení významně překročí obvyklou úroveň vývozu z dotčené zvýhodněné země.
KAPITOLA VII
SPOLEČNÁ USTANOVENÍ
Článek 33
1. Aby mohly využívat celní preference, musí produkty, pro něž se o tyto celní preference žádá, pocházet ze zvýhodněné země.
2. Pro účely preferenčních režimů uvedených v čl. 1 odst. 2 tohoto nařízení jsou pravidla týkající se původu ohledně definice pojmu „původní produkty“, související postupy a metody správní spolupráce stanovena v nařízení (EHS) č. 2454/93.
Článek 34
1. Pokud je sazba valorického cla u jednotlivého dovozního prohlášení snížena v souladu s tímto nařízením na 1 % nebo méně, ukládání tohoto cla se zcela pozastaví.
2. Pokud je sazba specifického cla u jednotlivého dovozního prohlášení snížena v souladu s tímto nařízením nejvýše na 2 EUR pro každou částku vypočítanou v eurech, ukládání tohoto cla se zcela pozastaví.
3. S výhradou ustanovení odstavců 1 a 2 se konečná sazba preferenčního cla vypočtená podle tohoto nařízení zaokrouhlí dolů na jedno desetinné místo.
Článek 35
1. Statistickým zdrojem, který se má používat pro účely tohoto nařízení, jsou statistiky zahraničního obchodu Komise (Eurostatu).
2. Členské státy zašlou Komisi (Eurostatu) své statistické údaje o produktech propuštěných do celního režimu volného oběhu v rámci celních preferencí podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 471/2009 ze dne 6. května 2009 o statistice Společenství týkající se zahraničního obchodu se třetími zeměmi (12). Tyto údaje s odkazy na kódy kombinované nomenklatury a případně na kódy TARIC, uspořádané podle země původu, uvádějí hodnoty, množství a případné doplňkové jednotky požadované v souladu s definicemi obsaženými v uvedeném nařízení. V souladu s čl. 8 odst. 1 uvedeného nařízení předávají členské státy tyto statistické údaje nejpozději do 40 dnů po konci každého měsíčního referenčního období. V zájmu usnadnění informování a zvýšení transparentnosti Komise také zajistí, aby byly relevantní statistické údaje pro jednotlivé třídy systému GSP pravidelně k dispozici ve veřejně přístupné databázi.
3. V souladu s článkem 308d) nařízení (EHS) č. 2454/93 sdělují členské státy Komisi na její žádost údaje o množstvích a hodnotě produktů propuštěných během předchozích měsíců do volného oběhu v rámci celních preferencí. Tyto údaje zahrnují produkty uvedené v odstavci 4 tohoto článku.
4. Komise v úzké spolupráci s členskými státy sleduje dovoz produktů kódů kombinované nomenklatury 0603, 0803 90 10, 1006, 1604 14, 1604 19 31, 1604 19 39, 1604 20 70, 1701, 1704, 1806 10 30, 1806 10 90, 2002 90, 2103 20, 2106 90 59, 2106 90 98, 6403, 2207 10 00, 2207 20 00, 2909 19 10, 3814 00 90, 3820 00 00 a 3824 90 97 za účelem určení, zda jsou splněny podmínky uvedené v článcích 22, 29 a 30.
Článek 36
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je svěřena Komisi za podmínek stanovených v tomto článku.
2. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedená v článcích 3, 5, 6, 8, 9, 10, 11, 15, 16, 17, 19, 20 a 22 je svěřena Komisi na dobu neurčitou od 20. listopadu 2012.
3. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomocí uvedené v článcích 3, 5, 6, 8, 9, 10, 11, 15, 16, 17, 19, 20 nebo 22 kdykoli zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomocí v něm blíže určené. Rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.
4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
5. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle článků 3, 5, 6, 8, 9, 10, 11, 15, 16, 17, 19, 20 a 22 vstoupí v platnost, pouze pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada nevysloví námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty informují Komisi o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.
Článek 37
1. Akty v přenesené pravomoci přijaté podle tohoto článku vstupují v platnost bezodkladně a jsou použitelné, pokud proti nim není vyslovena námitka v souladu s odstavcem 2. V oznámení aktu v přenesené pravomoci Evropskému parlamentu a Radě se uvedou důvody použití postupu pro naléhavé případy.
2. Evropský parlament nebo Rada mohou proti aktu v přenesené pravomoci vyslovit námitky postupem uvedeným v č. 36 odst. 5. V takovém případě zruší Komise tento akt neprodleně poté, co jí Evropský parlament nebo Rada oznámí rozhodnutí o vyslovení námitek.
Článek 38
1. Informace získané na základě tohoto nařízení se použijí pouze k účelu, k němuž byly vyžádány.
2. Informace důvěrné povahy ani informace, které jsou důvěrně sděleny na základě tohoto nařízení, nesmějí být zveřejněny bez zvláštního povolení od poskytovatele těchto informací.
3. V každé žádosti o důvěrné zacházení se uvedou důvody, proč je informace důvěrná. Nechce-li ten, kdo informaci poskytl, povolit její zveřejnění ani její sdělení v obecné nebo souhrnné formě a prokáže-li se, že žádost o důvěrné zacházení není důvodná, nemusí být informace brána v úvahu.
4. Informace je v každém případě považována za důvěrnou, pokud by její sdělení mohlo mít závažný nepříznivý účinek na toho, kdo ji poskytl nebo je jejím zdrojem.
5. Odstavce 1 až 4 nevylučují, aby se orgány Unie odvolávaly na obecné informace a zejména na důvody, na kterých jsou založena rozhodnutí přijatá na základě tohoto nařízení. Orgány Unie však musí přihlížet k oprávněným zájmům dotčených fyzických a právnických osob na zachování jejich obchodního tajemství.
Článek 39
1. Komisi je nápomocen Výbor pro všeobecné celní preference zřízený nařízením (ES) č. 732/2008. Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011. Výbor může zkoumat všechny záležitosti týkající se uplatňování tohoto nařízení, které mu přednese Komise, nebo pokud o to požádá členský stát.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 4 nařízení (EU) č. 182/2011.
3. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 5 nařízení (EU) č. 182/2011.
4. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 8 nařízení (EU) č. 182/2011 ve spojení s článkem 5 uvedeného nařízení.
Článek 40
Do 1. ledna 2016 a poté každé dva roky předloží Komise Evropskému parlamentu a Radě zprávu o účincích systému za období posledních dvou let a všech preferenčních režimů uvedených v čl. 1 odst. 2.
Do 21. listopadu 2017 předloží Komise Evropskému parlamentu a Radě zprávu o uplatňování tohoto nařízení. V případě potřeby ke zprávě připojí legislativní návrh.
Článek 41
Nařízení (ES) č. 732/2008 se zrušuje s účinkem ode dne 1. ledna 2014.
Odkazy na zrušené nařízení se považují za odkazy na toto nařízení v souladu se srovnávací tabulkou uvedenou v příloze X.
KAPITOLA VIII
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 42
1. Jakékoli šetření nebo postup dočasného odnětí zahájené a neukončené podle nařízení (ES) č. 732/2008 se automaticky zahájí znovu podle tohoto nařízení s výjimkou šetření nebo postupu týkajícího se zvýhodněné země v rámci zvláštního pobídkového režimu pro udržitelný rozvoj a řádnou správu věcí veřejných podle uvedeného nařízení, pokud se šetření týká pouze výhod poskytnutých v rámci zvláštního pobídkového režimu pro udržitelný rozvoj a řádnou správu věcí veřejných. Takové šetření se však automaticky zahájí znovu, pokud tatáž zvýhodněná země požádá o zvláštní pobídkový režim podle tohoto nařízení před 1. lednem 2015.
2. Informace obdržené v průběhu šetření zahájeného a neukončeného podle nařízení (ES) č. 732/2008 se zohlední v jakémkoli znovu zahájeném šetření.
Článek 43
1. Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
2. Použije se ode dne 20. listopadu 2012.
Celní preference poskytnuté v rámci preferenčních režimů uvedených v čl. 1 odst. 2 se však použijí ode dne 1. ledna 2014.
3. Systém se použije do dne 31. prosince 2023. Den ukončení použitelnosti se však nevztahuje na zvláštní režim pro nejméně rozvinuté země ani na žádná jiná ustanovení tohoto nařízení, pokud se uplatňují ve spojení s uvedeným režimem.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Ve Štrasburku dne 25. října 2012.
EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS (EU) N:o 978/2012,
annettu 25 päivänä lokakuuta 2012,
yleisen tullietuusjärjestelmän soveltamisesta ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 732/2008 kumoamisesta
EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka
ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 207 artiklan,
ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
sen jälkeen kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille,
noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä (1),
sekä katsovat seuraavaa:
(1)
Yhteisö on vuodesta 1971 myöntänyt kehitysmaille tullietuuksia yleisessä tullietuusjärjestelmässään (GSP-järjestelmä).
(2)
Unionin yhteisessä kauppapolitiikassa noudatetaan niitä periaatteita ja tähdätään niihin tavoitteisiin, jotka on vahvistettu Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 21 artiklassa esitetyissä unionin ulkoista toimintaa koskevissa yleisissä määräyksissä.
(3)
Unioni pyrkii määrittelemään ja toteuttamaan yhteisiä politiikkoja ja toimintoja tavoitteenaan edistää kehitysmaiden talouden, yhteiskunnan ja ympäristön kannalta kestävää kehitystä ensisijaisena tarkoituksenaan poistaa köyhyys.
(4)
Unionin yhteisen kauppapolitiikan on vastattava ja tuettava Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 208 artiklassa vahvistettuja kehitysyhteistyöpolitiikan tavoitteita, joita ovat erityisesti köyhyyden poistaminen sekä kestävän kehityksen ja hyvän hallinnon edistäminen kehitysmaissa. Sen on noudatettava Maailman kauppajärjestön (WTO) vaatimuksia ja erityisesti tullitariffeja ja kauppaa koskevan yleissopimuksen (GATT) nojalla vuonna 1979 tehtyä päätöstä erityis- ja suosituimmuuskohtelusta, vastavuoroisuudesta ja kehitysmaiden täydellisemmästä osallistumisesta (ns. ”oikeuttamislauseke”), jonka mukaan WTO:n jäsenet voivat myöntää kehitysmaille erillis- ja suosituimmuuskohtelun.
(5)
Heinäkuun 7 päivänä 2004 annetussa komission tiedonannossa ”Kehitysmaat, kansainvälinen kauppa ja kestävä kehitys: Yhteisön yleisen tullietuusjärjestelmän (GSP) merkitys vuodet 2006-2015 kattavana kymmenvuotiskautena” vahvistetaan GSP-järjestelmän soveltamista koskevat suuntaviivat vuosiksi 2006-2015.
(6)
Yleisen tullietuusjärjestelmän soveltamisesta 1 päivästä tammikuuta 2009 alkaen 22 päivänä heinäkuuta 2008 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 732/2008 (2), jonka voimassaoloa on jatkettu neuvoston asetuksen (EY) N:o 732/2008 muuttamisesta 11 päivänä toukokuuta 2011 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) N:o 512/2011 (3), säädetään yleisen tullietuusjärjestelmän, jäljempänä ’GSP-järjestelmä’, soveltamisesta 31 päivään joulukuuta 2013 tai kunnes tämän asetuksen mukaista GSP-järjestelmää aletaan soveltaa, sen mukaan kumpi näistä ajankohdista on aikaisempi. Sen jälkeen GSP-järjestelmän soveltamista olisi jatkettava kymmenen vuoden ajan tässä asetuksessa säädetystä tullietuuksien soveltamisen alkamispäivästä lukuun ottamatta vähiten kehittyneitä maita koskevaa erityisjärjestelyä, jonka soveltamista olisi jatkettava ilman voimassaolon päättymispäivää.
(7)
GSP-järjestelmän avulla olisi myönnettävä kehitysmaille etuuskohteluun perustuva pääsy unionin markkinoille ja tuettava siten kyseisiä maita köyhyyden vähentämisessä ja hyvän hallinnon ja kestävän kehityksen edistämisessä auttamalla niitä hankkimaan kansainvälisestä kaupasta lisätuloja, jotka voidaan sijoittaa uudelleen maiden oman kehityksen hyväksi, ja lisäksi monipuolistamaan talouttaan. GSP-järjestelmän tullietuuksilla olisi ennen kaikkea autettava sellaisia kehitysmaita, joilla on suuremmat kehitystä, kauppaa ja rahoitusta koskevat tarpeet.
(8)
GSP-järjestelmä muodostuu yleisestä menettelystä ja kahdesta erityisestä menettelystä.
(9)
Osallistumisoikeus yleiseen menettelyyn olisi myönnettävä kaikille niille kehitysmaille, joilla on samat kehitystarpeet ja jotka ovat samanlaisessa talouskehityksen vaiheessa. Maailmanpankin korkean tulotason maiksi tai ylemmän keskitulotason maiksi luokittelemat maat pystyvät asukasta kohden lasketun tulotason ansiosta saavuttamaan korkeamman monipuolistamisasteen ilman GSP-järjestelmän tullietuuksia. Tällaisiin maihin kuuluu keskusjohtoisesta taloudesta onnistuneesti markkinatalouteen siirtyneitä maita. Niillä ei ole samoja kehitystä, kauppaa ja rahoitusta koskevia tarpeita kuin muilla kehitysmailla, toisin sanoen ne ovat erilaisessa talouskehityksen vaiheessa ja näin ollen eri asemassa kuin muita heikommassa asemassa olevat kehitysmaat; näin ollen niitä on kohdeltava eri tavalla, jotta estettäisiin perusteeton syrjintä. Lisäksi jos korkean tulotason maat tai ylemmän keskitulotason maat käyttävät GSP-järjestelmän mukaisia tullietuuksia, köyhemmistä, muita heikommassa asemassa olevista maista peräisin olevaan tuontiin kohdistuu enemmän kilpailupainetta, mistä voisi aiheutua perusteetonta rasitusta kyseisille muita heikommassa asemassa oleville kehitysmaille. Yleisessä menettelyssä otetaan huomioon kehitystä, kauppaa ja rahoitusta koskevien tarpeiden muuttuva luonne ja varmistetaan osallistumismahdollisuus menettelyyn, jos maan tilanne muuttuu.
Yleisessä menettelyssä myönnettyjä tullietuuksia ei johdonmukaisuuden vuoksi olisi ulotettava koskemaan sellaisia kehitysmaita, jotka ovat edunsaajina unionin kanssa tehdyssä etuuskohteluun perustuvassa markkinoillepääsyjärjestelyssä, jonka tullietuudet ovat vähintään samantasoiset kuin GSP-järjestelmässä käytännössä kaiken kaupan osalta. Jotta edunsaajamailla ja talouden toimijoilla olisi aikaa tehdä asiaankuuluvat mukautukset, yleisen menettelyn myöntämistä olisi jatkettava kahden vuoden ajan etuuskohteluun perustuvan markkinoillepääsyjärjestelyn soveltamisen alkamispäivästä, ja kyseinen päivä olisi määritettävä yleisen menettelyn edunsaajamaiden luettelossa.
(10)
Asetuksen (EY) N:o 732/2008 liitteessä I luetellut maat sekä maat, joilla on yksipuoliseen etuuskohteluun perustuva pääsy unionin markkinoille asetuksen (EY) N:o 732/2008, yksipuolisten tullietuuksien myöntämisestä Moldovalle 21 päivänä tammikuuta 2008 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 55/2008 (4) ja poikkeuksellisten kaupan toimenpiteiden käyttöönotosta Euroopan unionin vakautus- ja assosiaatioprosessiin osallistuville tai siihen yhteydessä oleville maille ja alueille 18 päivänä syyskuuta 2000 annetun neuvoston asetus (EY) N:o 2007/2000 (5) nojalla, olisi katsottava GSP-järjestelmään oikeutetuiksi. Unioniin assosioituneita merentakaisia alueita sekä merentakaisia maita ja maiden alueita, joita ei ole lueteltu asetuksen (EY) N:o 732/2008 liitteessä I, ei olisi katsottava GSP-järjestelmään oikeutetuiksi.
(11)
Kestävää kehitystä ja hyvää hallintoa edistävä erityinen kannustusmenettely perustuu kokonaisvaltaiseen kestävän kehityksen käsitteeseen sellaisena kuin se on ilmaistu erilaisissa kansainvälisissä yleissopimuksissa ja asiakirjoissa, kuten Yhdistyneiden kansakuntien (YK) julistuksessa oikeudesta kehitykseen (1986), ympäristöä ja kehitystä koskevassa Rion julistuksessa (1992), työelämän perusperiaatteita ja -oikeuksia koskevassa Kansainvälisen työjärjestön (ILO) julistuksessa (1998), Yhdistyneiden kansakuntien vuosituhatjulistuksessa (2000) ja kestävää kehitystä koskevassa Johannesburgin julistuksessa (2002). Kestävää kehitystä ja hyvää hallintoa edistävän erityisen kannustusmenettelyn mukaiset ylimääräiset tullietuudet olisi näin ollen myönnettävä sellaisille kehitysmaille, jotka ovat taloutensa yksipuolisuuden ja riittämättömän kansainväliseen kauppajärjestelmään yhdentymisen vuoksi muita heikommassa asemassa, jotta niitä autettaisiin selviytymään erityisistä rasitteista ja velvollisuuksista, joita aiheutuu ihmisoikeuksia ja työntekijöiden oikeuksia, ympäristönsuojelua ja hyvää hallintoa koskevien keskeisten kansainvälisten yleissopimusten ratifioinnista ja tosiasiallisesta täytäntöönpanosta.
(12)
Tullietuuksien tarkoituksena on edistää talouskasvua ja myötävaikuttaa näin kestävän kehityksen tarpeen huomioon ottamiseen. Siksi kyseisiin edunsaajamaihin sovellettavat arvotullit olisi suspendoitava erityisessä kannustusmenettelyssä. Myös paljoustullit olisi suspendoitava, jollei niitä sovelleta yhdessä arvotullin kanssa.
(13)
Niihin maihin, jotka täyttävät kestävää kehitystä ja hyvää hallintoa edistävän erityisen kannustusmenettelyn edellytykset, olisi sovellettava ylimääräisiä tullietuuksia, jos komissio niiden hakemuksen saatuaan vahvistaa, että asianomaiset edellytykset täyttyvät. Hakemuksia olisi voitava esittää tämän asetuksen voimaantulopäivästä alkaen. Maiden, jotka saavat GSP-järjestelmän tullietuuksia asetuksen (EY) N:o 732/2008 mukaisesti, olisi myös esitettävä uusi hakemus.
(14)
Komission olisi valvottava ihmisoikeuksia ja työntekijöiden oikeuksia sekä ympäristönsuojelua ja hyvän hallinnon periaatteita koskevien kansainvälisten yleissopimusten ratifiointitilannetta ja tosiasiallista täytäntöönpanoa tarkastelemalla kyseisten yleissopimusten nojalla perustettujen asianomaisten valvontaelinten, jäljempänä ’asianomaiset valvontaelimet’, päätelmiä ja suosituksia. Komission olisi kahden vuoden välein esitettävä Euroopan parlamentille ja neuvostolle kertomus kyseisten yleissopimusten ratifiointitilanteesta, näiden yleissopimusten mukaisten raportointivelvoitteiden täyttämisestä edunsaajamaissa sekä yleissopimusten käytännön täytäntöönpanon edistymisestä.
(15)
Asianomaisten valvontaelinten raportit ovat olennaisen tärkeitä etuuskohteluun liittyvän valvonnan ja etuuskohtelun peruuttamisen kannalta. Kyseisien raporttien lisäksi voidaan kuitenkin käyttää muita tietolähteitä, edellyttäen että niistä saatavat tiedot ovat oikeita ja luotettavia. Tähän voisi kuulua kansalaisyhteiskunnalta, työmarkkinaosapuolilta, Euroopan parlamentilta ja neuvostolta saatavia tietoja sanotun kuitenkaan rajoittamatta muiden lähteiden käyttöä.
(16)
Vähiten kehittyneitä maita koskevassa erityisessä menettelyssä olisi edelleen myönnettävä tulliton pääsy unionin markkinoille sellaisille tuotteille, jotka ovat peräisin YK:n vähiten kehittyneiksi maiksi tunnustamista ja luokittelemista maista, asekauppaa lukuun ottamatta. Jos YK ei enää luokittele maata vähiten kehittyneisiin maihin, olisi otettava käyttöön siirtymäaika tämän menettelyn mukaisesti myönnettyjen tullietuuksien poistamisesta mahdollisesti aiheutuvien kielteisten vaikutusten tasaamiseksi. Vähiten kehittyneitä maita koskevan erityisen menettelyn mukaisia tullietuuksia olisi edelleen myönnettävä niille vähiten kehittyneille maille, jotka ovat edunsaajina jossain muussa unionin kanssa tehdyssä etuuskohteluun perustuvassa markkinoillepääsyjärjestelyssä.
(17)
Jotta varmistettaisiin johdonmukaisuus talouskumppanuussopimuksiin sisältyvien sokerin markkinoille pääsyä koskevien määräysten kanssa, yhteisen tullitariffin nimikkeen 1701 tuotteiden tuonnissa olisi vaadittava tuontilisenssi 30 päivään syyskuuta 2015 asti.
(18)
Yleisessä menettelyssä tullietuudet olisi edelleenkin eriytettävä arkoihin tuotteisiin ja muihin kuin arkoihin tuotteisiin, jotta voitaisiin ottaa huomioon samoja tuotteita unionissa valmistavien alojen tilanne.
(19)
Muiden kuin arkojen tuotteiden yhteisen tullitariffin mukaisten tullien suspendoimista olisi jatkettava ja arkojen tuotteiden tulleihin olisi sovellettava tullinalennusta sen varmistamiseksi, että käyttöaste pysyy tyydyttävänä, samalla kun otetaan huomioon asianomaisten unionin tuotannonalojen tilanne.
(20)
Tullinalennuksen olisi oltava riittävän suuri, jotta se kannustaisi kaupan alan toimijoita hyödyntämään GSP-järjestelmän tarjoamia mahdollisuuksia. Arvotullien yleisen alennuksen olisi tämän vuoksi oltava kiinteä 3,5 prosenttiyksikköä suosituimmuustullista, ja tekstiilien ja tekstiilituotteiden arvotullia olisi alennettava 20 prosentilla. Paljoustulleja olisi alennettava 30 prosentilla. Jos on vahvistettu vähimmäistulli, sitä ei olisi sovellettava.
(21)
Tullit olisi suspendoitava kokonaan, jos etuuskohtelun mukainen arvotulli on yksittäisen tuonti-ilmoituksen osalta enintään yksi prosentti tai paljoustulli enintään kaksi euroa, koska tällaisten tullien kantokustannukset saattaisivat olla suuremmat kuin niistä saatavat tulot.
(22)
Graduaatio olisi toteutettava yhteisen tullitariffin jaksoihin ja ryhmiin liittyviin edellytyksiin perustuen. Graduaatiota olisi sovellettava jaksoon tai jakson osaan, jotta esiintyisi vähemmän sellaisia tapauksia, joissa graduaation kohteena olevat tuotteet ovat epäyhtenäisiä. Tariffijaksoon tai (ryhmistä koostuvaan) tariffijakson osaan kohdistuvaa graduaatiota olisi sovellettava edunsaajamaihin, kun kyseiseen tariffijaksoon kuuluva tuonti täyttää graduaatiolle vahvistetut perusteet kolmena peräkkäisenä vuotena; tarkoituksena on lisätä näin graduaation ennustettavuutta ja oikeudenmukaisuutta poistamalla tuontitilastoissa esiintyvien suurten ja poikkeuksellisten vaihtelujen vaikutus. Graduaatiota ei olisi sovellettava kestävää kehitystä ja hyvää hallintoa edistävän erityisen kannustusmenettelyn edunsaajamaihin eikä vähiten kehittyneitä maita koskevan erityisen menettelyn edunsaajamaihin, koska ne ovat taloudelliselta profiililtaan hyvin samanlaisia ja suppean ja yksipuolisen vientipohjansa takia muita heikommassa asemassa.
(23)
Tässä asetuksessa säädettyjä tullietuuksia sekä tietyistä yhteisön tullikoodeksista annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 soveltamista koskevista säännöksistä 2 päivänä heinäkuuta 1993 annetussa komission asetuksessa (ETY) N:o 2454/93 (6) säädettyjä tuotteiden alkuperää koskevia sääntöjä olisi sovellettava sen varmistamiseksi, että GSP-järjestelmän mukaisista eduista hyötyvät vain ne maat, joita varten järjestelmä on tarkoitettu.
(24)
GSP-järjestelmän mukaisten etuusmenettelyjen väliaikaisen peruuttamisen perusteisiin olisi sisällytettävä tietyissä kansainvälisissä yleissopimuksissa vahvistettujen periaatteiden vakava ja järjestelmällinen rikkominen; tällaisia periaatteita ovat muun muassa keskeiset ihmisoikeudet ja työntekijöiden oikeudet; tällä edistetään kyseisten yleissopimusten tavoitteiden saavuttamista. Kestävää kehitystä ja hyvää hallintoa edistävän erityisen kannustusmenettelyn mukaiset tullietuudet olisi peruutettava väliaikaisesti, jos edunsaajamaa ei noudata sitoumustaan, jossa se antaa velvoittavan sitoumuksen pitää voimassa näiden yleissopimusten ratifiointi ja tosiasiallinen täytäntöönpano tai noudattaa kyseisten yleissopimusten mukaisia raportointivaatimuksia, tai jos edunsaajamaa ei tee yhteistyötä tässä asetuksessa vahvistettujen unionin valvontamenettelyjen yhteydessä.
(25)
Burman/Myanmarin ja Valko-Venäjän poliittisen tilanteen vuoksi kaikkien Burmasta/Myanmarista tai Valko-Venäjältä peräisin olevia tuotteita koskevien tullietuuksien väliaikaista peruuttamista olisi jatkettava.
(26)
Jotta kohdentamisen, johdonmukaisuuden ja avoimuuden parantamista koskevat tarpeet saataisiin tasapainoon ei-vastavuoroisen tullietuusjärjestelmän avulla toteutettavien kestävän kehityksen ja hyvän hallinnon edistämistoimien kanssa, komissiolle olisi siirrettävä valta antaa säädöksiä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 290 artiklan mukaisesti, kun tämän asetuksen liitteisiin tehdään muutoksia tai kun tullietuuksia peruutetaan väliaikaisesti kestävän kehityksen ja hyvän hallinnon periaatteiden noudattamatta jättämisen vuoksi ja kun annetaan menettelysääntöjä kestävää kehitystä ja hyvää hallintoa edistävän erityisen kannustusmenettelyn mukaisia tullietuuksia koskevien hakemusten tekemisestä, väliaikaisen peruuttamisen toteuttamisesta ja suojatoimenpidetutkimuksista, jotta voidaan vahvistaa yhdenmukaiset ja yksityiskohtaiset tekniset järjestelyt. On erityisen tärkeää, että komissio asiaa valmistellessaan toteuttaa asianmukaiset kuulemiset, myös asiantuntijatasolla. Komission olisi delegoituja säädöksiä valmistellessaan ja laatiessaan varmistettava, että Euroopan parlamentti ja neuvosto saavat tarvittavat asiakirjat samanaikaisesti, ajoissa ja asianmukaisesti.
(27)
Jotta talouden toimijoille taataan vakaat toimintaedellytykset, komissiolle olisi siirrettävä valta antaa säädös Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 290 artiklan mukaisesti silloin, kun väliaikaista peruuttamista koskeva päätös kumotaan kiireellistä menettelyä noudattaen, ennen kuin kyseinen päätös tullietuuksien väliaikaisesta peruuttamisesta tulee voimaan, jos väliaikaisen peruuttamisen oikeuttavia perusteluja ei voida enää soveltaa.
(28)
Jotta voidaan varmistaa tämän asetuksen yhdenmukaiset täytäntöönpanoedellytykset, komissiolle olisi siirrettävä täytäntöönpanovaltaa. Tätä valtaa olisi käytettävä yleisistä säännöistä ja periaatteista, joiden mukaisesti jäsenvaltiot valvovat komission täytäntöönpanovallan käyttöä, 16 päivänä helmikuuta 2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 182/2011 (7) mukaisesti.
(29)
Sellaisten täytäntöönpanosäädösten hyväksymiseen, jotka koskevat tiettyihin GSP-jaksoihin sovellettavien tullietuuksien soveltamisen keskeyttämistä edunsaajamaiden osalta ja väliaikaista peruuttamista koskevan menettelyn vireillepanoa, olisi sovellettava neuvoa-antavaa menettelyä ottaen huomioon näiden säädösten luonne ja vaikutukset.
(30)
Tarkastusmenettelyä olisi sovellettava sellaisten täytäntöönpanosäädösten hyväksymiseen, jotka koskevat suojatoimenpidetutkimuksia ja etuusmenettelyjen keskeyttämistä, kun tuonti saattaa aiheuttaa vakavia häiriöitä unionin markkinoille.
(31)
GSP-järjestelmän eheyden ja moitteettoman toiminnan varmistamiseksi komission olisi annettava välittömästi sovellettavia täytäntöönpanosäädöksiä silloin, kun asianmukaisesti perustelluissa tapauksissa, jotka koskevat tulliasioihin liittyvien menettelyjen ja velvollisuuksien noudattamatta jättämisestä johtuvaa väliaikaista peruuttamista, asian kiireellisyys sitä ehdottomasti edellyttää.
(32)
Jotta talouden toimijoille voitaisiin tarjota vakaat puitteet kuuden kuukauden pituisen enimmäismääräajan päättyessä, komission olisi annettava välittömästi sovellettavia täytäntöönpanosäädöksiä silloin, kun asianmukaisesti perustelluissa tapauksissa, jotka koskevat tulliasioihin liittyvien menettelyjen ja velvollisuuksien noudattamatta jättämisestä johtuvien väliaikaisten peruutusten lopettamista tai jatkamista, asian kiireellisyys sitä ehdottomasti edellyttää.
(33)
Komission olisi myös annettava välittömästi sovellettavia täytäntöönpanosäädöksiä, kun tämä on välttämätöntä suojatoimenpidetutkimuksia koskevissa asianmukaisesti perustelluissa tapauksissa, asian kiireellisyyden sitä ehdottomasti edellyttäessä syistä, jotka liittyvät unionin tuottajien vaikeasti korjattavaan taloudellisen tilanteen ja/tai rahoitustilanteen heikkenemiseen.
(34)
Komission olisi raportoitava Euroopan parlamentille ja neuvostolle säännöllisesti tämän asetuksen mukaisen GSP-järjestelmän vaikutuksista. Komission olisi viiden vuoden kuluttua asetuksen voimaantulosta annettava Euroopan parlamentille ja neuvostolle kertomus tämän asetuksen soveltamisesta ja arvioitava, onko GSP-järjestelmää, myös kestävää kehitystä ja hyvää hallintoa edistävää erityistä kannustusmenettelyä sekä tullietuuksien väliaikaista peruuttamista käsitteleviä säännöksiä, tarkasteltava uudelleen ottaen huomioon terrorismin torjunta sekä kansainväliset standardit, jotka koskevat avoimuutta ja tietojenvaihtoa verotusalalla. Raportoinnissa komission olisi otettava huomioon vaikutukset edunsaajien kauppaa, kehitystä ja rahoitusta koskeviin tarpeisiin. Kertomukseen olisi sisällyttävä myös yksityiskohtainen analyysi tämän asetuksen vaikutuksista kaupankäyntiin ja unionin tullituloihin, jossa otetaan erityisesti huomioon edunsaajamaihin kohdistuvat vaikutukset. Tarvittaessa olisi arvioitava myös unionin terveys- ja kasvinsuojelulainsäädännön noudattamista. Kertomuksen olisi myös sisällettävä analyysi GSP-järjestelmän vaikutuksista kestävyysnäkökohtien ja biopolttoaineiden tuonnin kannalta.
(35)
Asetus (EY) N:o 732/2008 olisi sen vuoksi kumottava,
OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN ASETUKSEN:
I LUKU
YLEISET SÄÄNNÖKSET
1 artikla
1. Yleistä tullietuusjärjestelmää, jäljempänä ’GSP-järjestelmä’, sovelletaan tämän asetuksen mukaisesti.
2. Tässä asetuksessa säädetään seuraavista GSP-järjestelmän mukaisista tullietuuksista:
a)
yleinen menettely;
b)
kestävää kehitystä ja hyvää hallintoa edistävä erityinen kannustusmenettely (GSP+); ja
c)
vähiten kehittyneitä maita koskeva erityinen menettely (Everything But Arms arrangement, EBA).
2 artikla
Tässä asetuksessa tarkoitetaan:
a)
’GSP-järjestelmällä’ yleistä tullietuusjärjestelmää, jossa unioni myöntää etuuskohteluun perustuvan pääsyn markkinoilleen minkä tahansa 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun erillisen tullietuusmenettelyn avulla;
b)
’mailla’ maita ja alueita, joilla on tullihallinto;
c)
’GSP-järjestelmään oikeutetuilla mailla’ kaikkia kehitysmaita, sellaisina kuin ne on lueteltu liitteessä I;
d)
’GSP-edunsaajamailla’ yleisen menettelyn edunsaajamaita, sellaisina kuin ne on lueteltu liitteessä II;
e)
’GSP+-edunsaajamailla’ kestävää kehitystä ja hyvää hallintoa edistävän erityisen kannustusmenettelyn edunsaajamaita, sellaisina kuin ne on lueteltu liitteessä III;
f)
’EBA-menettelyn edunsaajamailla’ vähiten kehittyneitä maita koskevan erityisen kannustusmenettelyn edunsaajamaita, sellaisina kuin ne on lueteltu liitteessä IV;
g)
’yhteisen tullitariffin mukaisilla tulleilla’ tariffi- ja tilastonimikkeistöstä ja yhteisestä tullitariffista 23 päivänä heinäkuuta 1987 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2658/87 (8) liitteen I toisessa osassa määriteltyjä tulleja, lukuun ottamatta tariffikiintiöiden puitteissa vahvistettuja tulleja;
h)
’jaksolla’ tai ’tariffijaksolla’ neuvoston asetuksella (ETY) N:o 2658/87 vahvistetun yhteisen tullitariffin mitä tahansa jaksoa;
i)
’ryhmällä’ neuvoston asetuksella (ETY) N:o 2658/87 vahvistetun yhteisen tullitariffin mitä tahansa ryhmää;
j)
’GSP-jaksolla’ liitteessä V lueteltua ja yhteisen tullitariffin jaksojen ja ryhmien perusteella vahvistettua jaksoa;
k)
’etuuskohteluun perustuvalla markkinoillepääsyjärjestelyllä’ etuuskohteluun perustuvaa pääsyä unionin markkinoille väliaikaisesti sovellettavan tai voimassa olevan kauppasopimuksen perusteella tai unionin yksipuolisesti myöntämien etuuksien perusteella;
l)
’tosiasiallisella täytäntöönpanolla’ kaikkien liitteessä VIII lueteltujen yleissopimusten mukaisesti tehtyjen sitoumusten ja hyväksyttyjen velvoitteiden täydellistä täytäntöönpanoa eli kaikkien niissä vahvistettujen periaatteiden, tavoitteiden ja oikeuksien täyttämisen varmistamista.
3 artikla
1. Liitteessä I vahvistetaan GSP-järjestelmään oikeutettujen maiden luettelo.
2. Komissiolle siirretään valta antaa delegoituja säädöksiä 36 artiklan mukaisesti liitteen I muuttamiseksi vastaamaan maiden kansainvälisen aseman tai luokituksen muutoksia.
3. Komissio ilmoittaa asianomaiselle GSP-järjestelmään oikeutetulle maalle kaikista asiaankuuluvista muutoksista, jotka koskevat sen asemaa GSP-järjestelmässä.
II LUKU
YLEINEN MENETTELY
4 artikla
1. GSP-järjestelmään oikeutettu maa voi saada 1 artiklan 2 kohdan a alakohdassa tarkoitetun yleisen menettelyn mukaisia tullietuuksia,
a)
jollei Maailmanpankki ole luokitellut sitä korkean tulotason tai ylemmän keskitulotason maaksi edunsaajamaiden luettelon päivittämistä välittömästi edeltävinä kolmena peräkkäisenä vuotena; tai
b)
jollei se ole edunsaajana etuuskohteluun perustuvassa markkinoillepääsyjärjestelyssä, jonka tullietuudet ovat samat tai paremmat kuin GSP-järjestelmässä käytännössä kaiken kaupan osalta.
2. Edellä olevaa 1 kohdan a ja b alakohtaa ei sovelleta vähiten kehittyneisiin maihin.
3. Edellä olevan 1 kohdan a alakohtaa ei sovelleta 21 päivään marraskuuta 2014 saakka niihin maihin, jotka ovat viimeistään 20 päivänä marraskuuta 2012 parafoineet unionin kanssa etuuskohteluun perustuvasta markkinoillepääsystä tehdyn kahdenvälisen sopimuksen, jonka tullietuudet ovat kaiken kaupan osalta samat tai paremmat kuin GSP-järjestelmässä mutta jota ei vielä sovelleta, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 1 kohdan b alakohdan soveltamista.
5 artikla
1. Luettelo 4 artiklassa säädetyt perusteet täyttävistä GSP-edunsaajamaista vahvistetaan liitteessä II.
2. Komissio tarkastelee liitettä II kunkin tämän asetuksen voimaantuloa viimeistään seuraavan vuoden tammikuun 1 päivänä. Jotta GSP-edunsaajamaalla ja talouden toimijoilla olisi aikaa tehdä asiaankuuluvat mukautukset, joita maan aseman muuttuminen GSP-järjestelmässä edellyttää,
a)
päätöstä edunsaajamaan poistamisesta GSP-edunsaajamaiden luettelosta tämän artiklan 3 kohdan mukaisesti ja 4 artiklan 1 kohdan a alakohdan perusteella aletaan soveltaa vuoden kuluttua päätöksen voimaantulosta;
b)
päätöstä edunsaajamaan poistamisesta GSP-edunsaajamaiden luettelosta tämän artiklan 3 kohdan mukaisesti ja 4 artiklan 1 kohdan b alakohdan perusteella aletaan soveltaa kahden vuoden kuluttua etuuskohteluun perustuvan markkinoillepääsyjärjestelyn soveltamispäivästä.
3. Tämän artiklan 1 ja 2 kohtaa sovellettaessa komissiolle siirretään valta antaa delegoituja säädöksiä 36 artiklan mukaisesti liitteen II muuttamiseksi 4 artiklassa vahvistettujen kriteerien perusteella.
4. Komissio ilmoittaa asianomaiselle GSP-edunsaajamaalle kaikista muutoksista, jotka koskevat sen asemaa GSP-järjestelmässä.
6 artikla
1. Tämän asetuksen 1 artiklan 2 kohdan a alakohdassa tarkoitetun yleisen menettelyn soveltamisalaan kuuluvat tuotteet luetellaan liitteessä V.
2. Komissiolle siirretään valta antaa delegoituja säädöksiä 36 artiklan mukaisesti liitteen V muuttamiseksi siten, että siihen sisällytetään yhdistetyn nimikkeistön muutosten edellyttämät muutokset.
7 artikla
1. Liitteessä V lueteltujen muiden kuin arkojen tuotteiden yhteisen tullitariffin mukaiset tullit, maatalousosia lukuun ottamatta, suspendoidaan kokonaan.
2. Yhteisen tullitariffin mukaisia arvotulleja alennetaan 3,5 prosenttiyksiköllä liitteessä V luetelluilta aroilta tuotteilta. Tämä alennus on liitteessä V oleviin GSP-jaksoihin S-11a ja S-11b kuuluvien tuotteiden osalta 20 prosenttia.
3. Jos etuustulleille, jotka on laskettu asetuksen (EY) N:o 732/2008 6 artiklan mukaisesti tämän asetuksen voimaantulopäivänä sovellettavia yhteisen tullitariffin mukaisia arvotulleja noudattaen, on vahvistettu yli 3,5 prosenttiyksikön suuruinen tullinalennus tämän artiklan 2 kohdassa tarkoitetuille tuotteille, kyseisiä etuustulleja sovelletaan edelleen.
4. Liitteessä V lueteltujen arkojen tuotteiden yhteisen tullitariffin mukaisia paljoustulleja, vähimmäis- tai enimmäistulleja lukuun ottamatta, alennetaan 30 prosentilla.
5. Jos liitteessä V lueteltujen arkojen tuotteiden yhteisen tullitariffin mukaisiin tulleihin sisältyy arvo- ja paljoustulleja, paljoustulleja ei alenneta.
6. Jos 2 ja 4 kohdan mukaisesti alennetuille tulleille on vahvistettu enimmäistulli, tätä enimmäistullia ei alenneta. Jos näille tulleille on vahvistettu vähimmäistulli, sitä ei sovelleta.
8 artikla
1. Edellä olevassa 7 artiklassa tarkoitetut tullietuudet suspendoidaan tiettyyn GSP-jaksoon kuuluvilta, GSP-edunsaajamaasta peräisin olevilta tuotteilta, kun kyseisten tuotteiden tuonti kyseisestä GSP-edunsaajamaasta unioniin on kolmena peräkkäisenä vuotena keskimääräiseltä arvoltaan suurempi kuin liitteessä VI luetellut kynnysarvot. Kynnysarvot lasketaan prosenttiosuutena kaikista GSP-edunsaajamaista unioniin suuntautuvan samojen tuotteiden tuonnin kokonaisarvosta.
2. Ennen tässä asetuksessa säädettyjen tullietuuksien soveltamista komissio hyväksyy täytäntöönpanosäädöksen, jolla vahvistetaan 39 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua neuvoa-antavaa menettelyä noudattaen luettelo niistä GSP-jaksoista, joiden osalta suspendoidaan 7 artiklassa tarkoitetut tullietuudet GSP-edun saajamaan tapauksessa. Kyseistä täytäntöönpanosäädöstä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2014.
3. Komissio tarkastelee tämän artiklan 2 kohdassa tarkoitettua luetteloa kolmen vuoden välein ja hyväksyy 39 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua neuvoa-antavaa menettelyä noudattaen täytäntöönpanosäädöksen 7 artiklassa tarkoitettujen tullietuuksien suspendoimisesta tai ottamisesta uudelleen käyttöön. Kyseistä täytäntöönpanosäädöstä sovelletaan sen voimaantuloa seuraavan vuoden 1 päivästä tammikuuta alkaen.
4. Tämän artiklan 2 ja 3 kohdassa tarkoitettu luettelo laaditaan käyttämällä perusteena tarkastelun suorittamisvuoden syyskuun 1 päivänä käytettävissä olevia tietoja kahdelta tarkasteluvuotta edeltävältä vuodelta. Siinä otetaan huomioon tuonti niistä GSP-edunsaajamaista, jotka sisältyvät tuona ajankohtana sovellettavan liitteen II luetteloon. Huomioon ei kuitenkaan oteta niistä GSP-edunsaajamaista tulevan tuonnin arvoa, jotka suspendoinnin soveltamisen alkamispäivänä eivät enää ole 4 artiklan 1 kohdan b alakohdan mukaisten tullietuuksien edunsaajia.
5. Komissio ilmoittaa asianomaiselle maalle 2 ja 3 kohdan mukaisesti hyväksytystä täytäntöönpanosäädöksestä.
6. Aina kun liitettä II muutetaan 4 artiklassa vahvistettujen perusteiden mukaisesti, komissiolle siirretään valta antaa delegoituja säädöksiä 36 artiklan mukaisesti liitteen VI muuttamiseksi niin, että kyseisessä liitteessä lueteltuja yksityiskohtaisia soveltamissääntöjä mukautetaan siten, että graduoitujen tuotejaksojen paino, sellaisena kuin se tämän artiklan 1 kohdassa määritellään, säilyy suhteellisesti samana.
III LUKU
KESTÄVÄÄ KEHITYSTÄ JA HYVÄÄ HALLINTOA EDISTÄVÄ ERITYINEN KANNUSTUSMENETTELY
9 artikla
1. GSP-edunsaajamaa voi saada 1 artiklan 2 kohdan b alakohdassa tarkoitetun kestävää kehitystä ja hyvää hallintoa edistävän erityisen kannustusmenettelyn mukaisia tullietuuksia, jos
a)
sitä pidetään talouden yksipuolisuuden ja riittämättömän kansainväliseen kauppajärjestelmään yhdentymisen vuoksi liitteessä VII määriteltynä muita heikommassa asemassa olevana maana;
b)
se on ratifioinut kaikki liitteessä VIII luetellut yleissopimukset, jäljempänä ’asianomaiset yleissopimukset’, ja näiden yleissopimusten nojalla perustettujen valvontaelinten, jäljempänä ’asianomaiset valvontaelimet’, viimeksi antamissa päätelmissä ei ole tuotu esiin kyseisten yleissopimusten tosiasiallisen täytäntöönpanon vakavaa laiminlyöntiä;
c)
se ei ole tehnyt sellaista asianomaista yleissopimusta koskevaa varaumaa, joka on kielletty jossain mainituista yleissopimuksista tai jonka katsotaan tätä artiklaa sovellettaessa olevan ristiriidassa kyseisen yleissopimuksen tarkoituksen ja päämäärän kanssa.
Tätä artiklaa sovellettaessa varaumien ei katsota olevan ristiriidassa yleissopimuksen tarkoituksen ja päämäärän kanssa, paitsi jos
i)
yleissopimuksessa kyseistä tarkoitusta varten nimenomaisesti vahvistetussa menettelyssä on niin päätetty; tai
ii)
tällaisen menettelyn puuttuessa yleissopimuksen osapuolena oleva unioni ja/tai yleissopimuksen osapuolina olevien jäsenvaltioiden määräenemmistö perussopimuksissa vahvistettujen asiaan liittyvien toimivaltuuksiensa mukaisesti vastustaa/vastustavat varaumaa sillä perusteella, että se on ristiriidassa yleissopimuksen tarkoituksen ja päämäärän kanssa, ja vastustaa/vastustavat yleissopimuksen voimaantuloa niiden ja varauman tehneen valtion välillä valtiosopimusoikeutta koskevan Wienin yleissopimuksen määräysten mukaisesti.
d)
se antaa velvoittavan sitoumuksen pitää voimassa asianomaisten yleissopimusten ratifiointi ja varmistaa niiden tosiasiallinen täytäntöönpano;
e)
se hyväksyy varauksitta kunkin yleissopimuksen mukaiset raportointivaatimukset ja antaa velvoittavan sitoumuksen, jossa se vahvistaa hyväksyvänsä, että sen täytäntöönpanotoimia valvotaan ja tarkastellaan säännöllisesti asianomaisten yleissopimusten määräysten mukaisesti; ja
f)
se antaa velvoittavan sitoumuksen siitä, että se osallistuu 13 artiklassa tarkoitettuun valvontamenettelyyn ja toimii yhteistyössä kyseisessä menettelyssä.
2. Aina kun liitettä II muutetaan, komissiolle siirretään valta antaa delegoituja säädöksiä 36 artiklan mukaisesti liitteen VII muuttamiseksi niin, että liitteessä VII olevan 1 kohdan b alakohdassa lueteltuja, heikompaa asemaa koskevia kynnysarvoja tarkistetaan, jotta liitteen VII mukaisesti lasketun, heikompaa asemaa koskevan kynnysarvon paino säilyy suhteellisesti samana.
10 artikla
1. Oikeus kestävää kehitystä ja hyvää hallintoa edistävään erityiseen kannustusmenettelyyn myönnetään seuraavin edellytyksin:
a)
GSP-edunsaajamaa on pyytänyt oikeutta kyseiseen menettelyyn; ja
b)
pyynnön tarkastelu osoittaa, että pyynnön esittävä maa täyttää 9 artiklan 1 kohdassa säädetyt edellytykset.
2. Pyynnön esittävän maan on esitettävä pyyntönsä komissiolle kirjallisena. Pyynnön on sisällettävä kattavat tiedot asianomaisten yleissopimusten ratifioinnista sekä 9 artiklan 1 kohdan d, e ja f alakohdassa tarkoitetut velvoittavat sitoumukset.
3. Pyynnön saatuaan komissio ilmoittaa siitä Euroopan parlamentille ja neuvostolle.
4. Kun komissio on tutkinut pyynnön, sille siirretään valta antaa delegoituja säädöksiä 36 artiklan mukaisesti liitteen III vahvistamiseksi tai muuttamiseksi, jotta pyynnön esittäneelle maalle voidaan myöntää oikeus kestävää kehitystä ja hyvää hallintoa edistävään erityiseen kannustusmenettelyyn, lisäämällä kyseinen maa GSP+-edunsaajamaiden luetteloon.
5. Jos GSP+-edunsaajamaa ei enää täytä 9 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tai 9 artiklan 1 kohdan a tai c alakohdassa tarkoitettuja edellytyksiä tai jos se peruuttaa minkä tahansa 9 artiklan 1 kohdan d, e ja f alakohdassa tarkoitetuista velvoittavista sitoumuksistaan, komissiolle siirretään valta antaa delegoitu säädös 36 artiklan mukaisesti liitteen III muuttamiseksi niin, että kyseinen maa poistetaan GSP+-edunsaajamaiden luettelosta.
6. Komissio ilmoittaa pyynnön esittäneelle maalle tämän artiklan 4 ja 5 kohdan mukaisesti tehdystä päätöksestä sen jälkeen, kun liitettä III on muutettu ja se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä. Jos pyynnön esittäneelle maalle myönnetään oikeus erityiseen kannustusmenettelyyn, sille ilmoitetaan päivämäärä, jona asiaa koskeva delegoitu säädös tulee voimaan.
7. Komissiolle siirretään valta antaa delegoituja säädöksiä 36 artiklan mukaisesti sellaisten sääntöjen vahvistamiseksi, joiden aiheena on menettely, jolla myönnetään oikeus kestävää kehitystä ja hyvää hallintoa edistävään erityiseen kannustusmenettelyyn, erityisesti määräajat sekä pyyntöjen esittäminen ja käsittely.
11 artikla
1. Kestävää kehitystä ja hyvää hallintoa edistävän erityisen kannustusmenettelyn soveltamisalaan kuuluvat tuotteet luetellaan liitteessä IX.
2. Komissiolle siirretään valta antaa delegoituja säädöksiä 36 artiklan mukaisesti liitteen IX muuttamiseksi siten, että siinä otetaan huomioon ne yhdistetyn nimikkeistön muutokset, jotka vaikuttavat kyseisessä liitteessä lueteltuihin tuotteisiin.
12 artikla
1. Yhteisen tullitariffin mukaiset arvotullit suspendoidaan kaikilta sellaisilta liitteessä IX luetelluilta tuotteilta, jotka ovat peräisin GSP+-edunsaajamaasta.
2. Yhteisen tullitariffin mukaiset paljoustullit suspendoidaan kokonaan 1 kohdassa tarkoitetuilta tuotteilta lukuun ottamatta tuotteita, joiden yhteisen tullitariffin mukaisiin tulleihin sisältyy arvotulleja. CN-koodiin 1704 10 90 kuuluviin tuotteisiin sovellettava paljoustulli on enintään 16 prosenttia tullausarvosta.
13 artikla
1. Kestävää kehitystä ja hyvää hallintoa edistävän erityisen kannustusmenettelyn mukaisten tullietuuksien myöntämispäivästä lähtien komissio valvoo asianomaisten yleissopimusten ratifiointia ja tosiasiallista täytäntöönpanoa sekä yhteistyötä asianomaisten valvontaelinten kanssa tarkastelemalla näiden valvontaelinten päätelmiä ja suosituksia.
2. GSP+ -edunsaajamaan on tässä yhteydessä tehtävä yhteistyötä komission kanssa ja toimitettava kaikki tiedot, joita tarvitaan sen arvioimiseksi, onko edunsaajamaa noudattanut 9 artiklan 1 kohdan d, e ja f alakohdassa tarkoitettuja velvoittavia sitoumuksia ja mikä on sen tilanne 9 artiklan 1 kohdan c alakohdan suhteen.
14 artikla
1. Komissio esittää Euroopan parlamentille ja neuvostolle viimeistään 1 päivänä tammikuuta 2016, ja sen jälkeen kahden vuoden välein, kertomuksen asianomaisten yleissopimusten ratifiointitilanteesta, näiden yleissopimusten mukaisten raportointivelvoitteiden täyttämisestä GSP+-edunsaajamaissa sekä näiden yleissopimusten tosiasiallisen täytäntöönpanon edistymisestä.
2. Kyseiseen kertomukseen on sisällyttävä
a)
asianomaisten valvontaelinten päätelmät tai suositukset kunkin GSP+-edunsaajamaan osalta; ja
b)
komission päätelmät siitä, onko kukin GSP+-edunsaajamaa täyttänyt velvoittavat sitoumuksensa, jotka koskevat raportointivelvoitteiden noudattamista, yhteistyötä asianomaisten valvontaelinten kanssa asianomaisten yleissopimusten mukaisesti ja niiden tosiasiallisen täytäntöönpanon varmistamista.
Kertomukseen voidaan sisällyttää kaikki komission aiheellisiksi katsomat tiedot.
3. Komissio arvioi asianomaisten yleissopimusten tosiasiallista täytäntöönpanoa koskevia päätelmiä laatiessaan asianomaisten valvontaelinten päätelmät ja suositukset sekä kolmansien osapuolten, esimerkiksi kansalaisyhteiskunnan, työmarkkinaosapuolten, Euroopan parlamentin tai neuvoston toimittamat tiedot, sanotun kuitenkaan rajoittamatta muiden lähteiden käyttöä.
15 artikla
1. Kestävää kehitystä ja hyvää hallintoa edistävä erityinen kannustusmenettely peruutetaan väliaikaisesti kaikilta tai joiltakin GSP+-edunsaajamaasta peräisin olevilta tuotteilta, jos kyseinen maa ei käytännössä noudata 9 artiklan 1 kohdan d, e ja f kohdassa tarkoitettuja velvoittavia sitoumuksiaan tai edunsaajamaa on esittänyt varauman, joka on kielletty jossain asianomaisista yleissopimuksista tai joka on ristiriidassa 9 artiklan 1 kohdan c alakohdassa vahvistetun kyseisen yleissopimuksen tarkoituksen ja päämäärän kanssa.
2. GSP+-edunsaajamaalla on todistustaakka sen osoittamiseksi, että se on noudattanut 9 artiklan 1 kohdan d, e ja f alakohdassa tarkoitetuista velvoittavista sitoumuksista johtuvia velvoitteitaan, sekä sen suhteen, mikä on sen 9 artiklan 1 kohdan c alakohdassa tarkoitettu asema.
3. Jos komissiolla on 14 artiklassa tarkoitetun kertomuksen päätelmien tai käytettävissä olevan näytön perusteella perusteltua syytä epäillä, että jokin GSP+-edunsaajamaa ei noudata 9 artiklan 1 kohdan d, e ja f alakohdassa tarkoitettuja velvoittavia sitoumuksiaan tai että se on esittänyt varauman, joka on kielletty jossain mainituista yleissopimuksista tai joka on ristiriidassa asianomaisen yleissopimuksen tarkoituksen ja päämäärän kanssa 9 artiklan 1 kohdan c alakohdassa säädetyn mukaisesti, se hyväksyy 39 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua neuvoa-antavaa menettelyä noudattaen täytäntöönpanosäädöksen kestävää kehitystä ja hyvää hallintoa edistävän erityisen kannustusmenettelyn mukaisten tullietuuksien väliaikaista peruuttamista koskevan menettelyn aloittamisesta. Komissio ilmoittaa päätöksestä Euroopan parlamentille ja neuvostolle.
4. Komissio julkaisee ilmoituksen Euroopan unionin virallisessa lehdessä ja ilmoittaa asiasta kyseiselle GSP+-edunsaajamaalle. Ilmoituksessa
a)
esitetään syyt, joiden vuoksi on perusteltua syytä epäillä 9 artiklan 1 kohdan d, e ja f alakohdassa tarkoitettujen GSP+-edunsaajamaan velvoittavien sitoumusten noudattamista tai sellaisen varauman olemassaoloa, joka on kielletty jossain asianomaisista yleissopimuksista tai joka on ristiriidassa kyseisen yleissopimuksen tarkoituksen ja päämäärän kanssa 9 artiklan 1 kohdan c alakohdassa säädetyn mukaisesti, minkä vuoksi voi olla kyseenalaista, onko sillä enää oikeutta kestävää kehitystä ja hyvää hallintoa edistävän erityisen kannustusmenettelyn mukaisiin tullietuuksiin; ja
b)
asetetaan määräaika, jonka kuluessa GSP+-edunsaajamaan on esitettävä huomautuksensa; määräaika voi olla korkeintaan kuusi kuukautta ilmoituksen julkaisupäivästä.
5. Komissio edesauttaa kaikin tavoin kyseisen edunsaajamaan toimimista yhteistyössä 4 kohdan b alakohdassa tarkoitetun määräajan aikana.
6. Komissio hankkii kaikki tarpeellisina pitämänsä tiedot, mukaan lukien muun muassa asianomaisten valvontaelinten päätelmät ja suositukset. Komissio arvioi kaikki asiaankuuluvat tiedot, kun se laatii päätelmänsä.
7. Kolmen kuukauden kuluessa ilmoituksessa asetetun määräajan päättymisestä komissio päättää
a)
väliaikaista peruuttamista koskevan menettelyn lopettamisesta; tai
b)
kestävää kehitystä ja hyvää hallintoa edistävän erityisen kannustusmenettelyn mukaisten tullietuuksien väliaikaisesta peruuttamisesta.
8. Jos komissio katsoo, että päätelmät eivät oikeuta väliaikaista peruuttamista, se hyväksyy 39 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua neuvoa-antavaa menettelyä noudattaen täytäntöönpanosäädöksen väliaikaista peruuttamista koskevan menettelyn lopettamisesta. Mainitun täytäntöönpanosäädöksen on perustuttava muun muassa saatuun näyttöön.
9. Jos komissio katsoo, että päätelmät oikeuttavat etuuksien väliaikaisen peruuttamisen tämän artiklan 1 kohdassa tarkoitetuista syistä, sille siirretään valta antaa delegoituja säädöksiä 36 artiklan mukaisesti liitteen III muuttamiseksi niin, että 1 artiklan 2 kohdan b alakohdassa tarkoitetut, kestävää kehitystä ja hyvää hallintoa edistävän erityisen kannustusmenettelyn nojalla myönnetyt tullietuudet peruutetaan väliaikaisesti.
10. Jos komissio päättää väliaikaisesta peruuttamisesta, kyseinen delegoitu säädös tulee voimaan kuuden kuukauden kuluttua sen antamisesta.
11. Jos väliaikaisen peruuttamisen oikeuttavat syyt raukeavat, ennen kuin tämän artiklan 9 kohdassa tarkoitettu delegoitu säädös tulee voimaan, komissiolle siirretään valta kumota tullietuuksien väliaikaista peruuttamista koskeva hyväksytty säädös 37 artiklassa tarkoitettua kiireellistä menettelyä noudattaen.
12. Komissiolle siirretään valta antaa delegoituja säädöksiä 36 artiklan mukaisesti sellaisten sääntöjen vahvistamiseksi, joiden aiheena on kestävää kehitystä ja hyvää hallintoa edistävän erityisen kannustusmenettelyn väliaikaiseen peruuttamiseen sovellettava menettely, erityisesti määräajat, osapuolten oikeudet, salassapito ja uudelleentarkastelu.
16 artikla
Jos komissio toteaa, että 15 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut tullietuuksien väliaikaisen peruuttamisen oikeuttavat syyt ovat rauenneet, sille siirretään valta antaa delegoituja säädöksiä 36 artiklan mukaisesti liitteen III muuttamiseksi niin, että otetaan uudelleen käyttöön kestävää kehitystä ja hyvää hallintoa edistävän erityisen kannustusmenettelyn mukaiset tullietuudet.
IV LUKU
VÄHITEN KEHITTYNEITÄ MAITA KOSKEVA ERITYINEN MENETTELY
17 artikla
1. GSP-järjestelmään oikeutettu maa saa 1 artiklan 2 kohdan c alakohdassa tarkoitetun vähiten kehittyneitä maita koskevan erityisen menettelyn mukaisia tullietuuksia, jos YK on määrittänyt kyseisen maan vähiten kehittyneeksi maaksi.
2. Komissio tarkastelee EBA-menettelyn edunsaajamaiden luetteloa jatkuvasti tuoreimpien käytettävissä olevien tietojen perusteella. Jos EBA-menettelyn edunsaajamaa ei enää täytä tämän artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja edellytyksiä, komissiolle siirretään valta antaa delegoituja säädöksiä 36 artiklan mukaisesti liitteen IV muuttamiseksi niin, että kyseinen maa poistetaan EBA-menettelyn edunsaajamaiden luettelosta kolmen vuoden siirtymäajan kuluttua delegoidun säädöksen voimaantulosta.
3. Jos uuden itsenäisen maan määrittäminen vähiten kehittyneeksi maaksi on vireillä YK:ssa, komissiolle siirretään valta antaa delegoituja säädöksiä 36 artiklan mukaisesti liitteen IV muuttamiseksi väliaikaisella toimenpiteellä, jossa kyseinen maa sisällytetään EBA-menettelyn edunsaajamaiden luetteloon.
Jos kyseistä uutta itsenäistä maata ei määritetä YK:ssa vähiten kehittyneeksi maaksi vähiten kehittyneiden maiden ryhmää koskevan ensimmäisen käytettävissä olevan arvioinnin aikana, komissiolle siirretään valta antaa heti delegoituja säädöksiä 36 artiklan mukaisesti liitteen IV muuttamiseksi niin, että kyseinen maa poistetaan kyseisestä liitteestä myöntämättä oikeutta tämän artiklan 2 kohdassa tarkoitettuun siirtymäaikaan.
4. Komissio ilmoittaa asianomaiselle EBA-menettelyn edunsaajamaalle kaikista muutoksista, jotka koskevat sen asemaa GSP-järjestelmässä.
18 artikla
1. Yhteisen tullitariffin mukaiset tullit suspendoidaan kokonaan kaikilta yhdistetyn nimikkeistön 1-97 ryhmässä luetelluilta EBA-menettelyn edunsaajamaasta peräisin olevilta tuotteilta lukuun ottamatta 93 ryhmän tuotteita.
2. Yhteisen tullitariffin nimikkeen 1701 tuotteiden tuonnissa vaaditaan tuontilisenssi 1 päivän tammikuuta 2014 ja 30 päivän syyskuuta 2015 välisenä aikana.
3. Komissio vahvistaa 39 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen yksityiskohtaiset säännöt tämän artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen säännösten täytäntöön panemiseksi maatalouden yhteisestä markkinajärjestelystä ja tiettyjä maataloustuotteita koskevista erityissäännöksistä (yhteisiä markkinajärjestelyjä koskeva asetus) 22 päivänä lokakuuta 2007 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1234/2007 (9) 195 artiklassa tarkoitetun menettelyn mukaisesti.
V LUKU
KAIKILLE MENETTELYILLE YHTEISET VÄLIAIKAISTA PERUUTTAMISTA KOSKEVAT SÄÄNNÖKSET
19 artikla
1. Edellä olevan 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitetut etuusmenettelyt voidaan peruuttaa väliaikaisesti kaikilta tai joiltakin edunsaajamaasta peräisin olevilta tuotteilta mistä tahansa seuraavasta syystä:
a)
liitteessä VIII olevassa A osassa luetelluissa yleissopimuksissa vahvistettujen periaatteiden vakava ja järjestelmällinen rikkominen;
b)
vankityövoiman avulla valmistettujen tuotteiden vienti;
c)
vakavat puutteet tullivalvonnassa huumausaineiden viennin tai kauttakuljetuksen osalta (laittomat tuotteet ja huumausaineiden kemialliset esiasteet) tai terrorismin torjuntaa ja rahanpesua koskevien kansainvälisten yleissopimusten noudattamatta jättäminen;
d)
vakavat ja järjestelmälliset - myös raaka-aineiden hankintaan vaikuttavat - epäterveet kaupan käytännöt, jotka aiheuttavat haittaa unionin tuotannonalalle ja joihin edunsaajamaa ei ole puuttunut. Niiden epäterveiden kaupan käytäntöjen osalta, jotka on kielletty tai jotka ovat riitautettavissa WTO-sopimusten perusteella, tämän artiklan soveltamisen on perustuttava toimivaltaisen WTO:n elimen aiempaan päätökseen;
e)
alueellisten kalastusjärjestöjen tai kansainvälisten kalastusjärjestelyjen, joissa unioni on osapuolena, asettamien kalavarojen säilyttämiseen ja hoitoon liittyvien tavoitteiden vakava ja järjestelmällinen noudattamatta jättäminen.
2. Tässä asetuksessa säädettyjä etuusmenettelyjä ei peruuteta 1 kohdan d alakohdan nojalla sellaisilta tuotteilta, joihin sovelletaan muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuetulta tuonnilta suojautumisesta 11 päivänä kesäkuuta 2009 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 597/2009 (10) tai polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 30 päivänä marraskuuta 2009 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1225/2009 (11) mukaisia polkumyynti- tai tasoitustoimenpiteitä syistä, joiden vuoksi kyseiset toimenpiteet ovat perusteltuja.
3. Jos komissio katsoo, että minkä tahansa 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun etuusmenettelyn mukaisten tullietuuksien väliaikaiseen peruuttamiseen on riittävät perusteet tämän artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen syiden perusteella, se hyväksyy 39 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua neuvoa-antavaa menettelyä noudattaen täytäntöönpanosäädöksen väliaikaista peruuttamista koskevan menettelyn aloittamisesta. Komissio ilmoittaa kyseisestä täytäntöönpanosäädöksestä Euroopan parlamentille ja neuvostolle.
4. Komissio julkaisee Euroopan unionin virallisessa lehdessä ilmoituksen väliaikaista peruuttamista koskevan menettelyn aloittamisesta ja ilmoittaa asiasta kyseiselle edunsaajamaalle. Ilmoituksessa
a)
esitetään 3 kohdassa tarkoitetut riittävät perusteet täytäntöönpanosäädökselle väliaikaista peruuttamista koskevan menettelyn aloittamisesta; ja
b)
todetaan, että komissio seuraa ja arvioi kyseisen edunsaajamaan tilannetta kuuden kuukauden ajan ilmoituksen julkaisupäivästä.
5. Komissio edesauttaa kaikin tavoin kyseisen edunsaajamaan toimimista yhteistyössä seuranta- ja arviointijakson aikana.
6. Komissio hankkii kaikki tarpeellisina pitämänsä tiedot, muun muassa saatavilla olevat asianomaisten valvontaelinten tekemät arviot, huomautukset, päätökset, suositukset ja päätelmät tapauksen mukaan. Komissio arvioi kaikki asiaankuuluvat tiedot, kun se laatii päätelmänsä.
7. Kolmen kuukauden kuluessa 4 kohdan b alakohdassa tarkoitetun jakson päättymisestä komissio antaa havainnoistaan ja päätelmistään kertomuksen kyseiselle edunsaajamaalle. Edunsaajamaalla on oikeus esittää huomautuksensa kertomuksesta. Huomautusten esittämiseen varattu ajanjakso ei saa ylittää yhtä kuukautta.
8. Kuuden kuukauden kuluessa 4 kohdan b alakohdassa tarkoitetun jakson päättymisestä komissio päättää
a)
väliaikaista peruuttamista koskevan menettelyn lopettamisesta; tai
b)
edellä olevan 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen etuusmenettelyjen mukaisten tullietuuksien väliaikaisesta peruuttamisesta.
9. Jos komissio katsoo, että päätelmät eivät oikeuta väliaikaista peruuttamista, se hyväksyy 39 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua neuvoa-antavaa menettelyä noudattaen täytäntöönpanosäädöksen väliaikaista peruuttamista koskevan menettelyn lopettamisesta.
10. Jos komissio katsoo, että päätelmät oikeuttavat etuuksien väliaikaisen peruuttamisen tämän artiklan 1 kohdassa tarkoitetuista syistä, sille siirretään valta antaa delegoituja säädöksiä 36 artiklan mukaisesti tapauksen mukaan liitteen II, III tai IV muuttamiseksi niin, että 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen tullietuusmenettelyjen nojalla myönnetyt tullietuudet peruutetaan väliaikaisesti.
11 Kummassakin 9 ja 10 kohdassa tarkoitetussa tapauksessa hyväksytyn säädöksen on perustuttava muun muassa saatuun näyttöön.
12. Jos komissio päättää väliaikaisesta peruuttamisesta, kyseinen delegoitu säädös tulee voimaan kuuden kuukauden kuluttua sen antamisesta.
13. Jos väliaikaisen peruuttamisen oikeuttavat syyt raukeavat, ennen kuin tämän artiklan 10 kohdassa tarkoitettu delegoitu säädös tulee voimaan, komissiolle siirretään valta kumota tullietuuksien väliaikaista peruuttamista koskeva hyväksytty säädös 37 artiklassa tarkoitettua kiireellistä menettelyä noudattaen.
14. Komissiolle siirretään valta antaa delegoituja säädöksiä 36 artiklan mukaisesti sellaisten sääntöjen vahvistamiseksi, jotka koskevat kaikkien menettelyjen väliaikaiseen peruuttamiseen sovellettavaa menettelyä, erityisesti määräaikoja, osapuolten oikeuksia, salassapitoa ja uudelleentarkastelua.
20 artikla
Jos komissio toteaa, että 19 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut tullietuuksien väliaikaisen peruuttamisen oikeuttavat syyt ovat rauenneet, sille siirretään valta antaa delegoituja säädöksiä 36 artiklan mukaisesti liitteen II, III tai IV muuttamiseksi kulloinkin sovellettavasta liitteestä riippuen niin, että otetaan uudelleen käyttöön 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen etuusmenettelyjen mukaiset tullietuudet.
21 artikla
1. Tässä asetuksessa säädetyt etuusmenettelyt voidaan peruuttaa väliaikaisesti kaikilta tai joiltakin edunsaajamaasta peräisin olevilta tuotteilta seuraavissa tapauksissa: petokset, väärinkäytökset taikka tuotteiden alkuperää koskevien sääntöjen ja niihin liittyvien menettelyjen järjestelmällinen noudattamatta jättäminen tai noudattamisen valvomatta jättäminen sekä 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen menettelyjen täytäntöönpanon ja valvonnan edellyttämän hallinnollisen yhteistyön puuttuminen.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettu hallinnollinen yhteistyö edellyttää muun muassa, että edunsaajamaa
a)
ilmoittaa komissiolle ja saattaa ajan tasalle alkuperäsääntöjen täytäntöönpanon ja noudattamisen valvonnan kannalta tarpeelliset tiedot;
b)
avustaa unionia toteuttamalla jäsenvaltioiden tulliviranomaisten pyynnöstä tavaran alkuperän jälkitarkastuksia ja ilmoittaa niiden tulokset ajoissa komissiolle;
c)
avustaa unionia sallimalla unionin hallinnolliseen ja tarkastusyhteistyöhön liittyvät käynnit, jotka komissio toteuttaa asianomaisessa maassa jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten kanssa koordinoidusti ja tiiviissä yhteistyössä sellaisten asiakirjojen aitouden tai tietojen oikeellisuuden tarkistamiseksi, jotka ovat merkityksellisiä 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen etuusmenettelyjen myöntämisen kannalta;
d)
toteuttaa itse tai teettää tarvittavat tutkimukset alkuperäsääntöjen rikkomisen toteamiseksi ja estämiseksi;
e)
noudattaa asetuksessa (ETY) N:o 2454/93 tarkoitettua alueellista kumulaatiota koskevia alkuperäsääntöjä tai valvoo niiden noudattamista, jos kyseinen maa on oikeutettu tällaiseen kumulaatioon; ja
f)
avustaa unionia sellaisten toimien tarkastamisessa, joihin oletettavasti liittyy alkuperää koskeva petos; petoksen voidaan olettaa tapahtuneen silloin, kun tässä asetuksessa säädettyjen tullietuusmenettelyjen mukainen tuotteiden tuonti suuressa määrin ylittää edunsaajamaan tavanomaisen viennin määrän.
3. Jos komissio toteaa, että on olemassa riittävä näyttö siitä, että väliaikainen peruutus olisi perusteltu tämän artiklan 1 ja 2 kohdassa esitetyistä syistä, se päättää 39 artiklan 4 kohdassa tarkoitettua kiireellistä menettelyä noudattaen 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen tullietuusmenettelyjen nojalla tarjottujen tullietuuksien väliaikaisesta peruuttamisesta kaikilta tai joiltakin edunsaajamaasta peräisin olevilta tuotteilta.
4. Ennen tällaisen päätöksen tekemistä komissio julkaisee ensin Euroopan unionin virallisessa lehdessä ilmoituksen, jossa todetaan, että on perusteltua syytä epäillä 1 ja 2 kohdan noudattamista, minkä vuoksi voi olla kyseenalaista, onko edunsaajamaalla enää oikeutta tässä asetuksessa myönnettyihin etuihin.
5. Komissio ilmoittaa 3 kohdan mukaisesti tehdystä päätöksestä asianomaiselle edunsaajamaalle ennen päätöksen voimaantuloa.
6. Väliaikainen peruuttaminen ei saa kestää yli kuutta kuukautta. Viimeistään tämän ajanjakson päättyessä komissio päättää 39 artiklan 4 kohdassa tarkoitettua kiireellistä menettelyä noudattaen joko väliaikaisen peruuttamisen lopettamisesta tai sen jatkamisesta.
7. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle kaikki asiaankuuluvat tiedot, joilla voidaan oikeuttaa tullietuuksien väliaikaisen peruuttamisen lopettaminen tai sen jatkaminen.
VI LUKU
SUOJA- JA VALVONTATOIMENPITEITÄ KOSKEVAT SÄÄNNÖKSET
I JAKSO
Yleiset suojatoimenpiteet
22 artikla
1. Jos minkä tahansa edellä 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun tullietuusmenettelyn edunsaajamaasta peräisin olevaa tuotetta tuodaan siinä määrin ja/tai sellaisin hinnoin, että samankaltaisten tai sen kanssa suoraan kilpailevien tuotteiden unionin tuottajille aiheutuu tai uhkaa aiheutua vakavia vaikeuksia, kyseisen tuotteen osalta voidaan ottaa uudelleen käyttöön tavanomaiset yhteisen tullitariffin mukaiset tullit.
2. Tässä luvussa ilmaisu ’samankaltainen tuote’ tarkoittaa tuotetta, joka on identtinen, toisin sanoen kaikissa suhteissa samanlainen kuin kysymyksessä oleva tuote, tai sellaisen tuotteen puuttuessa muuta tuotetta, joka muistuttaa ominaispiirteiltään kyseistä tuotetta, vaikka se ei ole kaikissa suhteissa samanlainen.
3. Tässä luvussa ilmaus ’asianomainen osapuoli’ tarkoittaa niitä osapuolia, jotka osallistuvat 1 kohdassa mainitun tuonnin ja samankaltaisen tai suoraan kilpailevien tuotteiden tuotantoon, jakeluun ja/tai myyntiin.
4. Komissiolle siirretään valta antaa delegoituja säädöksiä 36 artiklan mukaisesti sellaisten sääntöjen vahvistamiseksi, jotka koskevat yleisten suojatoimenpiteiden hyväksymismenettelyä, erityisesti määräaikoja, osapuolten oikeuksia, salassapitoa, tietojen ilmoittamista, tarkastamista, tarkastuskäyntejä ja uudelleentarkastelua.
23 artikla
Vakavia vaikeuksia katsotaan esiintyvän silloin, kun unionin tuottajien taloudellinen tilanne ja/tai rahoitustilanne heikkenee. Selvittäessään, esiintyykö tällaista heikkenemistä, komissio ottaa huomioon muun muassa seuraavat unionin tuottajia koskevat seikat siinä määrin, kuin asiaa koskevaa tietoa on saatavilla:
a)
markkinaosuus;
b)
tuotanto;
c)
varastot;
d)
tuotantokapasiteetti;
e)
konkurssit;
f)
kannattavuus;
g)
kapasiteetin käyttöaste;
h)
työllisyys;
i)
tuonti;
j)
hinnat.
24 artikla
1. Komissio tutkii, onko tavanomaiset yhteisen tullitariffin mukaiset tullit otettava uudelleen käyttöön, jos 22 artiklan 1 kohdassa säädettyjen edellytysten täyttymisestä on riittävästi alustavaa näyttöä.
2. Tutkimus voidaan panna vireille jäsenvaltion, minkä tahansa oikeudellisen henkilön tai unionin tuottajien puolesta toimivan minkä tahansa yhteisön, jolla ei ole oikeushenkilöllisyyttä, esittämän pyynnön perusteella tai komission aloitteesta, jos komissio pitää ilmeisenä, että tutkimuksen aloittamiseksi on riittävästi alustavaa näyttöä ottaen huomioon 23 artiklassa tarkoitetut tekijät. Tutkimuksen vireille panemista koskevan pyynnön on sisällettävä näyttö siitä, että 22 artiklan 1 kohdassa vahvistetut suojatoimenpiteen käyttöönoton edellytykset täyttyvät. Pyyntö on esitettävä komissiolle. Komissio tutkii niin hyvin, kuin on mahdollista, pyynnössä esitettyjen todisteiden oikeellisuuden ja riittävyyden sen määrittämiseksi, onko alustava näyttö tutkimuksen vireille panemisen oikeuttamiseksi riittävä.
3. Jos on ilmeistä, että menettelyn vireillepanoon on riittävä alustava näyttö, komissio julkaisee ilmoituksen Euroopan unionin virallisessa lehdessä. Vireillepano suoritetaan kuukauden kuluessa 2 kohdan mukaisen pyynnön vastaanottamisesta. Jos tutkimus pannaan vireille, ilmoituksessa on esitettävä kaikki tarpeelliset yksityiskohtaiset tiedot menettelystä ja määräajoista, myös mahdollisuudesta kääntyä Euroopan komission kauppapolitiikan pääosastossa toimivan kuulemismenettelystä vastaavan neuvonantajan puoleen.
4. Tutkimus, mukaan luettuna 25, 26 ja 27 artiklassa tarkoitetut menettelyvaiheet, on saatava päätökseen kahdentoista kuukauden kuluessa sen vireillepanosta.
25 artikla
Asianmukaisesti perustelluissa erittäin kiireellisissä tapauksissa, jotka liittyvät unionin tuottajien taloudellisen tilanteen ja/tai rahoitustilanteen vaikeasti korjattavaan heikkenemiseen, ja jos viivästyksestä voi aiheutua vahinkoa, komissiolle siirretään valta hyväksyä 39 artiklan 4 kohdassa tarkoitettua kiireellistä menettelyä noudattaen välittömästi sovellettavia täytäntöönpanosäädöksiä, joilla otetaan uudelleen käyttöön tavanomaiset yhteisen tullitariffin mukaiset tullit enintään kahdentoista kuukauden ajaksi.
26 artikla
Jos lopullisesti vahvistettujen tosiasioiden perusteella todetaan, että 22 artiklan 1 kohdassa vahvistetut edellytykset täyttyvät, komissio hyväksyy 39 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen täytäntöönpanosäädöksen, jolla otetaan uudelleen käyttöön yhteisen tullitariffin mukaiset tullit. Kyseinen täytäntöönpanosäädös tulee voimaan kuukauden kuluessa sen julkaisemisesta Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
27 artikla
Jos lopullisesti vahvistettujen tosiasioiden perusteella todetaan, että 22 artiklan 1 kohdassa vahvistetut edellytykset eivät täyty, komissio hyväksyy 39 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen täytäntöönpanosäädöksen tutkimuksen ja menettelyn lopettamisesta. Kyseinen täytäntöönpanosäädös julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä. Tutkimus katsotaan päättyneeksi, jos täytäntöönpanosäädöstä ei ole julkaistu 24 artiklan 4 kohdassa tarkoitetun määräajan kuluessa, ja kaikki kiireelliset ennalta ehkäisevät toimet raukeavat ilman eri toimenpiteitä. Edellä mainittujen väliaikaisten toimenpiteiden johdosta mahdollisesti kannetut yhteisen tullitariffin mukaiset tullit on palautettava.
28 artikla
Yhteisen tullitariffin mukaiset tullit otetaan uudelleen käyttöön niin pitkäksi ajaksi, kuin unionin tuottajien taloudellisen tilanteen ja/tai rahoitustilanteen heikkenemisen torjunta edellyttää tai tällaisen heikkenemisen uhka kestää. Uudelleenkäyttöönotto ei saa kestää yli kolmea vuotta, jollei sitä jatketa asianmukaisesti perustelluissa tapauksissa.
II JAKSO
Tekstiili-, maatalous- ja kalastusalan suojatoimenpiteet
29 artikla
1. Rajoittamatta tässä luvussa olevan I jakson säännösten soveltamista komissio hyväksyy täytäntöönpanosäädöksen, jolla se poistaa omasta aloitteestaan ja 39 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua neuvoa-antavaa menettelyä noudattaen 7 ja 12 artiklassa tarkoitetut tullietuudet liitteen V GSP-jaksojen S-11a ja S-11b tuotteilta tai yhdistetyn nimikkeistön koodeihin 2207 10 00, 2207 20 00, 2909 19 10, 3814 00 90, 3820 00 00 ja 3824 90 97 kuuluvilta tuotteilta kunkin vuoden tammikuun 1 päivänä, silloin kun tapauksen mukaan liitteessä V tai IX lueteltujen tuotteiden tuonti on peräisin edunsaajamaasta ja kokonaisuutena
a)
kasvaa määrältään (volyymi) vähintään 13,5 prosenttia verrattuna edelliseen kalenterivuoteen; tai
b)
liitteen V GSP-jaksojen S-11a ja S-11b tuotteiden tapauksessa minä tahansa 12 kuukauden ajanjaksona ylittää liitteessä VI olevassa 2 kohdassa tarkoitetun osuuden kaikista liitteessä II luetelluista maista ja alueilta unioniin tapahtuvan, liitteen V GSP-jaksoihin S-11a ja S-11b kuuluvien tuotteiden tuonnin arvosta.
2. Tämän artiklan 1 kohtaa ei sovelleta EBA-menettelyn edunsaajamaihin eikä niihin maihin, joiden osuus unioniin tapahtuvasta 29 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen tuotteiden tuonnista on enintään 6 prosenttia samojen, tapauksen mukaan liitteessä V tai IX lueteltujen tuotteiden kokonaistuonnista.
3. Tullietuuksien poistaminen tulee voimaan kahden kuukauden kuluttua siitä, kun tätä tarkoittava komission säädös on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
30 artikla
Jos Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen liitteeseen I sisältyvien tuotteiden tuonti aiheuttaa tai uhkaa aiheuttaa vakavia häiriöitä unionin markkinoille, erityisesti yhdelle tai useammalle syrjäisimmälle alueelle, tai näiden markkinoiden sääntelymekanismeille, komissio hyväksyy täytäntöönpanosäädöksen, jolla se keskeyttää omasta aloitteestaan tai jäsenvaltion pyynnöstä sekä kuultuaan asianomaista maatalous- tai kalastusalan yhteistä markkinajärjestelyä käsittelevää komiteaa kyseisille tuotteille myönnettyjen etuusmenettelyjen soveltamisen 39 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen, sanotun kuitenkaan rajoittamatta tässä luvussa olevan I jakson soveltamista.
31 artikla
Komissio ilmoittaa asianomaiselle edunsaajamaalle mahdollisimman pian 29 tai 30 artiklan mukaisesti hyväksytyistä päätöksistä ennen niiden voimaantuloa.
III JAKSO
Valvonta maatalous- ja kalastusalalla
32 artikla
1. Rajoittamatta tässä luvussa olevan I jakson säännösten soveltamista edunsaajamaista peräisin oleviin, asetuksessa (ETY) N:o 2658/87 vahvistetun yhteisen tullitariffin 1-24 ryhmän tuotteisiin voidaan soveltaa erityistä valvontajärjestelyä häiriöiden välttämiseksi unionin markkinoilla. Komissio hyväksyy omasta aloitteestaan tai jäsenvaltion pyynnöstä sekä kuultuaan asianomaista maatalous- tai kalastusalan yhteistä markkinajärjestelyä käsittelevää komiteaa 39 artiklan 3 kohdassa tarkoitetun tarkastelumenettelyn mukaisesti täytäntöönpanosäädöksen siitä, sovelletaanko kyseistä erityistä valvontajärjestelyä, ja määrittää valvontajärjestelyn soveltamisalaan kuuluvat tuotteet.
2. Sovellettaessa tämän luvun I jakson säännöksiä edunsaajamaista peräisin oleviin, asetuksessa (ETY) N:o 2658/87 vahvistetun yhteisen tullitariffin 1-24 ryhmän tuotteisiin tämän asetuksen 24 artiklan 4 kohdassa tarkoitettu määräaika lyhennetään kahteen kuukauteen,
a)
jos asianomainen edunsaajamaa ei noudata alkuperäsääntöjä tai ei osallistu 21 artiklassa tarkoitettuun hallinnolliseen yhteistyöhön; tai
b)
jos tämän asetuksen nojalla myönnettyjen etuusmenettelyjen mukaisesti tuotavien, asetuksessa (ETY) N:o 2658/87 vahvistetun yhteisen tullitariffin 1-24 ryhmään kuuluvien tuotteiden tuonti ylittää suuressa määrin asianomaisen edunsaajamaan tavanomaisen vientimäärän.
VII LUKU
YHTEISET SÄÄNNÖKSET
33 artikla
1. Tullietuuksien saaminen edellyttää, että tuotteet, joille tullietuuksia haetaan, ovat peräisin edunsaajamaasta.
2. Alkuperätuotteen (peräisin olevan tuotteen) käsitteen määrittelyä ja siihen liittyvän hallinnollisen yhteistyön menetelmiä koskevat säännöt, joita tarvitaan sovellettaessa tämän asetuksen 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuja tullietuusmenettelyjä, vahvistetaan asetuksessa (ETY) N:o 2454/93.
34 artikla
1. Jos tämän asetuksen mukaisesti alennettu arvotulli on yksittäisen tuonti-ilmoituksen osalta enintään yksi prosentti, kyseinen tulli suspendoidaan kokonaan.
2. Jos tämän asetuksen mukaisesti alennettu paljoustulli on yksittäisen tuonti-ilmoituksen osalta enintään kaksi euroa yksiköltä, kyseinen tulli suspendoidaan kokonaan.
3. Jollei 1 ja 2 kohdasta muuta johdu, tämän asetuksen mukaisesti laskettu lopullinen etuustulli pyöristetään alaspäin ensimmäiseen desimaaliin.
35 artikla
1. Tätä asetusta sovellettaessa tilastolähteenä käytetään komission (Eurostat) ulkomaankauppatilastoja.
2. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle (Eurostat) sellaisia tuotteita koskevat tilastotiedot, jotka on luovutettu vapaaseen liikkeeseen kolmansien maiden kanssa käytävää ulkomaankauppaa koskevista yhteisön tilastoista 6 päivänä toukokuuta 2009 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EY) N:o 471/2009 säädetyin tullietuuksin (12). Näistä tiedoista, jotka on toimitettava käyttäen yhdistetyn nimikkeistön (CN) koodeja ja tarvittaessa Taric-koodeja, on käytävä ilmi alkuperämaittain arvot, määrät ja paljousyksiköt, jotka vaaditaan kyseisen asetuksen määritelmien mukaisesti. Kyseisen asetuksen 8 artiklan 1 kohdan mukaisesti jäsenvaltioiden on toimitettava tilastotiedot viimeistään 40 päivän kuluttua kunkin viitekuukauden päättymisestä. Tiedottamisen helpottamiseksi ja avoimuuden lisäämiseksi komission on lisäksi huolehdittava siitä, että GSP-jaksoja koskevat asiaan liittyvät tilastotiedot ovat säännöllisesti saatavilla julkisista tietokannoista.
3. Asetuksen (ETY) N:o 2454/93 308 d artiklan mukaisesti jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle sen pyynnöstä tiedot edellisten kuukausien aikana vapaaseen liikkeeseen luovutettujen sellaisten tuotteiden määristä ja arvoista, joihin sovelletaan tullietuuksia. Näihin tietoihin on sisällytettävä tämän artiklan 4 kohdassa tarkoitetut tuotteet.
4. Komissio valvoo tiiviissä yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa yhdistetyn nimikkeistön koodeihin 0603, 0803 00 19, 1006, 1604 14, 1604 19 31, 1604 19 39, 1604 20 70, 1701, 1704, 1806 10 30, 1806 10 90, 2002 90, 2103 20, 2106 90 59, 2106 90 98, 6403, 2207 10 00, 2207 20 00, 2909 19 10, 3814 00 90, 3820 00 00 ja 3824 90 97 kuuluvien tuotteiden tuontia päättääkseen, täyttyvätkö 22, 29 ja 30 artiklassa tarkoitetut edellytykset.
36 artikla
1. Komissiolle siirrettyyn valtaan antaa delegoituja säädöksiä sovelletaan tässä artiklassa säädettyjä ehtoja.
2. Siirretään 3, 5, 6, 8, 9, 10, 11, 15, 16, 17, 19, 20 ja 22 artiklassa tarkoitettu valta antaa delegoituja säädöksiä komissiolle määräämättömäksi ajaksi 20 päivästä marraskuuta 2012.
3. Euroopan parlamentti tai neuvosto voi milloin tahansa peruuttaa 3, 5, 6, 8, 9, 10, 11, 15, 16, 17, 19, 20 tai 22 artiklassa tarkoitetun säädösvallan siirron. Peruuttamispäätöksellä lopetetaan tuossa päätöksessä mainittu säädösvallan siirto. Päätös tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä, tai jonakin myöhempänä, päätöksessä mainittuna päivänä. Päätös ei vaikuta jo voimassa olevien delegoitujen säädösten pätevyyteen.
4 Heti kun komissio on antanut delegoidun säädöksen, komissio antaa sen tiedoksi samanaikaisesti Euroopan parlamentille ja neuvostolle.
5. Edellä olevan 3, 5, 6, 8, 9, 10, 11, 15, 16, 17, 19, 20 tai 22 artiklan nojalla annettu säädös tulee voimaan ainoastaan, jos Euroopan parlamentti tai neuvosto ei ole kahden kuukauden kuluessa siitä, kun asianomainen säädös on annettu tiedoksi Euroopan parlamentille ja neuvostolle, ilmaissut vastustavansa sitä tai jos sekä Euroopan parlamentti että neuvosto ovat ennen mainitun määräajan päättymistä ilmoittaneet komissiolle, että ne eivät vastusta säädöstä. Euroopan parlamentin tai neuvoston aloitteesta tätä määräaikaa jatketaan kahdella kuukaudella.
37 artikla
1. Tämän artiklan nojalla annetut delegoidut säädökset tulevat voimaan viipymättä, ja niitä sovelletaan niin kauan, kuin niitä ei vastusteta 2 kohdan mukaisesti. Kun tämän artiklan nojalla annettu delegoitu säädös annetaan tiedoksi Euroopan parlamentille ja neuvostolle, esitetään samalla ne perusteet, joiden vuoksi sovelletaan kiireellistä menettelyä.
2. Euroopan parlamentti tai neuvosto voi 36 artiklan 5 kohdassa tarkoitetun menettelyn mukaisesti vastustaa delegoitua säädöstä. Siinä tapauksessa komissio kumoaa säädöksen viipymättä sen jälkeen, kun Euroopan parlamentin tai neuvoston päätös vastustaa sitä on annettu sille tiedoksi.
38 artikla
1. Tämän asetuksen mukaisesti saatuja tietoja saa käyttää ainoastaan siihen tarkoitukseen, jota varten ne on pyydetty.
2. Mitään tämän asetuksen nojalla saatuja luottamuksellisia tietoja tai luottamuksellisesti toimitettuja tietoja ei saa ilmaista muutoin kuin tiedot toimittaneen osapuolen nimenomaisella luvalla.
3. Luottamuksellista käsittelyä koskevassa pyynnössä on mainittava syyt, joiden vuoksi tieto on luottamuksellista. Jos kuitenkin ilmenee, ettei tietojen toimittaja halua saattaa niitä julkisiksi eikä antaa lupaa niiden ilmaisemiseen yleisluontoisesti tai yhteenvetona ja ettei luottamuksellista käsittelyä koskeva pyyntö ole perusteltu, kyseiset tiedot voidaan jättää ottamatta huomioon.
4. Tietoja on joka tapauksessa pidettävä luottamuksellisina, jos niiden ilmaisemisesta voi aiheutua merkittäviä haitallisia seurauksia sille, joka on toimittanut ne tai ollut niiden lähde.
5. Edellä oleva 1-4 kohta ei estä sitä, että unionin viranomaiset ottavat huomioon yleisiä tietoja ja erityisesti sellaisia syitä, joihin tämän asetuksen nojalla tehdyt päätökset perustuvat. Näiden viranomaisten on kuitenkin otettava huomioon niiden luonnollisten henkilöiden ja oikeushenkilöiden, jotka eivät halua liikesalaisuuksiaan ilmaistavan, laillinen etu.
39 artikla
1. Komissiota avustaa asetuksella (EY) N:o 732/2008 perustettu yleisten tullietuuksien komitea. Tämä komitea on asetuksessa (EU) N:o 182/2011 tarkoitettu komitea. Komitea voi käsitellä mitä tahansa komission esille ottamaa tai jäsenvaltion käsiteltäväksi pyytämää asiaa, joka liittyy tämän asetuksen soveltamiseen.
2. Kun viitataan tähän kohtaan, sovelletaan asetuksen (EU) N:o 182/2011 4 artiklaa.
3. Kun viitataan tähän kohtaan, sovelletaan asetuksen (EU) N:o 182/2011 5 artiklaa.
4. Kun viitataan tähän kohtaan, sovelletaan asetuksen (EU) N:o 182/2011 8 artiklaa yhdessä sen 5 artiklan kanssa.
40 artikla
Komissio antaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle viimeistään 1 päivänä tammikuuta 2016 ja sen jälkeen kahden vuoden välein kertomuksen, jossa käsitellään GSP-järjestelmän vaikutuksia viimeksi kuluneiden kahden vuoden ajalta ja kaikkia 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuja etuusmenettelyjä.
Komissio antaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle viimeistään 21 päivänä marraskuuta 2017 kertomuksen tämän asetuksen soveltamisesta. Kertomukseen voidaan tarvittaessa liittää lainsäädäntöehdotus.
41 artikla
Kumotaan asetus (EY) N:o 732/2008 1 päivästä tammikuuta 2014.
Viittauksia kumottuun asetukseen pidetään viittauksina tähän asetukseen liitteessä X olevan vastaavuustaulukon mukaisesti.
VIII LUKU
LOPPUSÄÄNNÖKSET
42 artikla
1. Kaikki asetuksen (EY) N:o 732/2008 mukaisesti aloitetut ja päättämättä olevat tutkimukset tai väliaikaiset peruuttamiset aloitetaan ilman eri toimenpiteitä uudelleen tämän asetuksen säännösten mukaisesti, paitsi jos kyseessä on mainitun asetuksen mukaisen kestävää kehitystä ja hyvää hallintoa edistävän erityisen kannustusmenettelyn edunsaajamaahan kohdistuva tutkimus, joka koskee ainoastaan kestävää kehitystä ja hyvää hallintoa edistävän erityisen kannustusmenettelyn mukaisesti myönnettyjä etuuksia. Tällainen tutkimus aloitetaan kuitenkin ilman eri toimenpiteitä uudelleen, jos sama edunsaajamaa hakee tämän asetuksen mukaiseen erityiseen kannustusmenettelyyn ennen 1 päivää tammikuuta 2015.
2. Asetuksen (EY) N:o 732/2008 mukaisesti aloitetun ja päättämättä olevan tutkimuksen aikana saadut tiedot otetaan huomioon mahdollisessa uudelleen aloitettavassa tutkimuksessa.
43 artikla
1. Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
2. Sitä sovelletaan 20 päivästä marraskuuta 2012.
Tämän asetuksen 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen tullietuusmenettelyjen nojalla tarjottuja tullietuuksia sovelletaan kuitenkin 1 päivästä tammikuuta 2014.
3 Tämä järjestelmä on voimassa 31 päivään joulukuuta 2023. Voimassaolon päättymispäivää ei kuitenkaan sovelleta vähiten kehittyneiden maiden erityisjärjestelyihin eikä muihin tämän asetuksen säännöksiin siltä osin, kuin niitä sovelletaan yhdessä kyseisten järjestelyjen kanssa.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Strasbourgissa 25 päivänä lokakuuta 2012.