NAŘÍZENÍ RADY (EU) č. 1053/2013
ze dne 7. října 2013
o vytvoření hodnotícího a monitorovacího mechanismu k ověření uplatňování schengenského acquis a o zrušení rozhodnutí výkonného výboru ze dne 16. září 1998, kterým se zřizuje Stálý výbor pro hodnocení a provádění Schengenu
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 70 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu (1),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Schengenský prostor bez kontrol na vnitřních hranicích závisí na tom, jak účinně a účelně členské státy uplatňují doprovodná opatření v oblasti vnějších hranic, vízové politiky Schengenského informačního systému, ochrany údajů, policejní spolupráce, justiční spolupráce v trestních věcech a protidrogových politik.
(2)
Rozhodnutím výkonného výboru ze dne 16. září 1998 (2) (SCH/Com-ex (98) 26 def) (dále jen „rozhodnutí z 16. září 1998“) byl zřízen Stálý výbor pro hodnocení a provádění Schengenu. Stálý výbor obdržel mandát za prvé zjistit, zda jsou splněny všechny podmínky nezbytné k odstranění kontrol na vnitřních hranicích s kandidátskými zeměmi, a za druhé zajistit, aby bylo schengenské acquis řádně uplatňováno státy, které je již plně provádějí.
(3)
Zvláštní hodnotící a monitorovací mechanismus k ověření uplatňování schengenského acquis je nezbytný vzhledem k nutnosti zajistit vysoký jednotný standard při jeho uplatňování v praxi a k zachování vysoké úrovně vzájemné důvěry mezi těmi členskými státy, které tvoří součást prostoru bez kontrol na vnitřních hranicích. Tento mechanismus by měl být založen na úzké spolupráci mezi Komisí a těmito členskými státy.
(4)
Haagský program (3) vyzývá Komisi, aby ihned po dokončení odstraňování kontrol na vnitřních hranicích předložila návrh na doplnění stávajících schengenských postupů pro vyhodnocování kontrolním mechanismem, který zajistí plnou účast odborníků členských států, včetně neohlášených inspekcí.
(5)
Podle Stockholmského programu (4) zůstane význam hodnocení schengenského prostoru i nadále zásadní, a mělo by být proto zlepšeno posílením úlohy Evropské agentury pro řízení operativní spolupráce na vnějších hranicích členských států Evropské unie (Frontex), zřízené nařízením Rady (ES) č. 2007/2004 (5), v této oblasti.
(6)
Hodnotící mechanismus stanovený rozhodnutím z 16. září 1998 by tedy měl být revidován a uvedené rozhodnutí by mělo být zrušeno.
(7)
Zkušenosti získané během předchozích hodnocení ukazují, že je třeba zachovat soudržný hodnotící mechanismus zahrnující všechny oblasti schengenského acquis kromě těch, pro které již existuje podle práva Unie zvláštní hodnotící mechanismus.
(8)
V souladu s článkem 70 Smlouvy o fungování EU by měly členské státy ve spolupráci s Komisí vést objektivní a nestranné hodnocení provádění politik Unie v prostoru svobody, bezpečnosti a práva. Z důvodu účinnosti by řádný hodnotící proces měl zahrnovat řádná následná opatření a monitorování hodnotících zpráv, což by měla zajišťovat Komise.
(9)
S cílem zvýšit účinnost hodnotícího mechanismu by kromě toho měly být zajištěny jednotné podmínky pro provádění tohoto nařízení. Za tím účelem by některé prováděcí pravomoci měly být svěřeny Komisi a jiné Radě.
(10)
Pravomoci připravovat a plánovat hodnocení a pravomoc přijímat hodnotící zprávy by měly být svěřeny Komisi. Řada těchto pravomocí by měla být vykonávána v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 ze dne 16. února 2011, kterým se stanoví pravidla a obecné zásady způsobu, jakým členské státy kontrolují Komisi při výkonu prováděcích pravomocí (6). Podle čl. 2 odst. 2 písm. b) bodu iii) uvedeného nařízení se má pro přijímání takových aktů použít přezkumný postup.
(11)
V zájmu posílení vzájemné důvěry mezi členskými státy, zajištění jejich lepší koordinace na úrovni Unie a zvýšení vzájemného tlaku by prováděcí pravomoc přijímat doporučení pro nápravná opatření zaměřená na řešení jakýchkoli nedostatků zjištěných v hodnotících zprávách měla být svěřena Radě. Tato prováděcí pravomoc odráží zvláštní pravomoci svěřené Radě článkem 70 Smlouvy o fungování EU v oblasti vzájemného hodnocení provádění politik Unie v prostoru svobody, bezpečnosti a práva. Přiměřeným způsobem odráží účel hodnotícího mechanismu založeného na tomto lex specialis, jímž je v této zvláštní oblasti plnění doplňující funkce monitorování účinnosti praktického provádění politik Unie prostřednictvím vzájemného hodnocení, a to souběžně s obecnou pravomocí Komise dohlížet na uplatňování práva Unie pod kontrolou Soudního dvora Evropské unie prostřednictvím řízení pro nesplnění povinnosti. Tato prováděcí pravomoc svěřená Radě navíc přispívá k naplnění přání Evropské rady, vyjádřeného v jejích závěrech ze dne 23. a 24. června 2011, aby se dále posílila spolupráce v schengenském prostoru prostřednictvím zvyšování vzájemné důvěry mezi členskými státy a aby členské státy nesly rovným dílem odpovědnost za zabezpečení účinného uplatňování všech schengenských pravidel v souladu s dohodnutými společnými standardy a se základními zásadami a normami. V souladu se závěry Rady ze dne 8. března 2012 tato prováděcí pravomoc rovněž přispívá ke zlepšení správy schengenského prostoru prostřednictvím politických diskusí na ministerské úrovni o řádném fungování schengenského prostoru, včetně diskusí v situacích, kdy hodnotící zprávy poukázaly na vážné nedostatky. Tyto diskuse probíhající ve smíšeném výboru, který tvoří členské státy Unie a státy přidružené k Schengenu, by měly pomáhat Radě, aby v rámci svých pravomocí přijímala rozhodnutí s cílem zajistit efektivní fungování schengenského prostoru. Svěření takové prováděcí pravomoci Radě navíc přiměřeným způsobem zohledňuje případnou politicky citlivou povahu doporučení, neboť se často dotýká vnitrostátních výkonných a donucovacích pravomocí.
(12)
Hodnotící mechanismus by měl stanovit transparentní, účinná a jasná pravidla, pokud jde o metodu uplatňovanou pro hodnocení, využívání vysoce kvalifikovaných odborníků pro návštěvy na místě a následná opatření navazující na zjištění vyplývající z těchto hodnocení. Tato metoda by měla zejména upravovat neohlášené návštěvy na místě, jež by doplňovaly ohlášené návštěvy na místě, především pokud jde o hraniční kontroly a víza.
(13)
Hodnotící a monitorovací mechanismus by měl pokrývat všechny aspekty schengenského acquis. Pokud jde o otázku hranic, měl by tento mechanismus pokrývat jak účinnost ochrany vnějších hranic, tak neprovádění kontrol na vnitřních hranicích.
(14)
Během hodnocení a monitorování by měla být věnována pozornost zejména dodržování základních práv při uplatňování schengenského acquis.
(15)
Hodnocení by mělo zaručit, že členské státy používají schengenská pravidla účinně a v souladu se základními zásadami a normami. Hodnotící mechanismus by se proto měl vztahovat na všechny relevantní legislativní a provozní činnosti, jež přispívají k fungování prostoru bez kontrol na vnitřních hranicích.
(16)
V zájmu posílení účinnosti a spolehlivosti hodnotícího mechanismu by ve všech hodnoceních mělo být zohledněno řádné fungování orgánů, které uplatňují příslušné části schengenského acquis. To zvýší schopnost hodnotícího mechanismu zaručit účinné uplatňování schengenských pravidel členskými státy v souladu se základními zásadami a normami, jak požadovala Evropská rada ve svých závěrech ze dne 23. a 24. června 2011 Bude to zároveň v souladu s požadavkem Evropské rady, vysloveným v jejích závěrech ze dne 1. a 2. března 2012, aby hodnotící mechanismus řešil požadované fungování orgánů zapojených do uplatňování schengenského acquis.
(17)
Frontex by měl podporovat provádění hodnotícího mechanismu, a to přednostně v oblasti hodnocení rizik, jež se týká vnějších hranic. Mělo by být rovněž možné, aby hodnotící mechanismus příležitostně využíval odborné znalosti Frontexu pro návštěvy na místě na vnějších hranicích.
(18)
Jiné instituce a subjekty Unie, jako je Evropský policejní úřad (Europol), zřízený rozhodnutím rady 2009/371/SVV (7), a Eurojust, zřízený rozhodnutím Rady 2002/187/SVV (8), by měly případně podporovat provádění hodnotícího mechanismu v oblastech, na které se vztahuje jejich mandát. Mělo by být rovněž možné, aby hodnotící mechanismus tam, kde je to relevantní, využíval odborných znalostí institucí nebo jiných subjektů Unie, pokud poskytují pomoc při uskutečňování návštěv na místě týkajících se oblastí schengenského acquis, jež spadají do jejich působnosti. To by se například mělo týkat evropského inspektora ochrany údajů, pokud jde o hodnocení týkající se ochrany údajů, do nichž mohou být zapojeny rovněž vnitrostátní úřady pro ochranu údajů.
(19)
Členské státy a Komise by měly zajistit, aby odborníci, kteří byli vysláni na návštěvy na místě, měli nezbytné odborné zkušenosti a absolvovali za tímto účelem zvláštní odbornou přípravu, mimo jiné v oblasti dodržování základních práv. Odpovídající odbornou přípravu by měly poskytovat příslušné instituce a jiné subjekty Unie, například Frontex, a ve prospěch členských států by měly být uvolněny finanční prostředky na iniciativy zaměřené na zvláštní odbornou přípravu v oblasti hodnocení schengenského acquis ze stávajících finančních nástrojů Unie a z dalšího rozvoje těchto nástrojů.
(20)
Vzhledem ke zvláštní úloze svěřené Evropskému parlamentu a vnitrostátním parlamentům v poslední větě článku 70 Smlouvy o fungování EU a k důrazu kladenému na úlohu vnitrostátních parlamentů v čl. 12 písm. c) Smlouvy o Evropské unii je nezbytné zajistit, aby Rada a Komise plně informovaly Evropský parlament a vnitrostátní parlamenty o obsahu a výsledcích hodnocení. Pokud by navíc Komise předložila návrh na změnu tohoto nařízení, Rada by v souladu s čl. 19 odst. 7 písm. h) svého jednacího řádu konzultovala Evropský parlament, aby před přijetím konečného znění v co největší možné míře zohlednila jeho stanovisko.
(21)
V souladu s články 1 a 2 Protokolu č. 22 o postavení Dánska, připojeného ke Smlouvě o EU a Smlouvě o fungování EU, se Dánsko neúčastní přijímání tohoto nařízení a toto nařízení pro ně není závazné ani použitelné. Vzhledem k tomu, že toto nařízení navazuje na schengenské acquis, rozhodne se Dánsko v souladu s článkem 4 uvedeného protokolu do šesti měsíců od přijetí tohoto nařízení Radou, zda je provede ve svém vnitrostátním právu.
(22)
Spojené království se účastní tohoto nařízení v souladu s čl. 5 odst. 1 Protokolu č. 19 o schengenském acquis začleněném do rámce Evropské unie, připojeného ke Smlouvě o EU a ke Smlouvě o fungování EU, a v souladu s čl. 8 odst. 2 rozhodnutí Rady 2000/365/ES ze dne 29. května 2000 o žádosti Spojeného království Velké Británie a Severního Irska, aby se na ně vztahovala některá ustanovení schengenského acquis (9).
(23)
Irsko se účastní tohoto nařízení v souladu s čl. 5 odst. 1 Protokolu č. 19 o schengenském acquis začleněném do rámce Evropské unie, připojeného ke Smlouvě o EU a ke Smlouvě o fungování EU, a v souladu s čl. 6 odst. 2 rozhodnutí Rady 2002/192/ES ze dne 28. února 2002 o žádosti Irska, aby se na ně vztahovala některá ustanovení schengenského acquis (10).
(24)
Pokud jde o Island a Norsko, rozvíjí toto nařízení ta ustanovení schengenského acquis ve smyslu Dohody uzavřené mezi Radou Evropské unie a Islandskou republikou a Norským královstvím o přidružení těchto dvou států k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis (11), která spadají do oblasti uvedené v článku 1 rozhodnutí Rady 1999/437/ES (12) o některých opatřeních pro uplatňování uvedené dohody.
(25)
Pokud jde o Švýcarsko, rozvíjí toto nařízení ta ustanovení schengenského acquis ve smyslu Dohody mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o přidružení Švýcarské konfederace k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis (13), která spadají do oblasti uvedené v článku 1 rozhodnutí 1999/437/ES ve spojení s článkem 3 rozhodnutí Rady 2008/146/ES (14).
(26)
Pokud jde o Lichtenštejnsko, rozvíjí toto nařízení ta ustanovení schengenského acquis ve smyslu protokolu mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím, Švýcarskou konfederací a Lichtenštejnským knížectvím o přistoupení Lichtenštejnského knížectví k dohodě mezi Evropskou unií, Evropským společenstvím a Švýcarskou konfederací o přidružení Švýcarské konfederace k provádění, uplatňování a rozvoji schengenského acquis (15), která spadají do oblasti uvedené v článku 1 rozhodnutí 1999/437/ES ve spojení s článkem 3 rozhodnutí Rady 2011/350/EU (16).
(27)
Vzhledem k tomu, že podle rozhodnutí z 16. září 1998 začalo hodnocení Kypru již před vstupem tohoto nařízení v platnost, nepoužije se toto nařízení na Kypr do 1. ledna 2016.
(28)
Vzhledem ke skutečnosti, že ověřování v souladu s platnými schengenskými hodnotícími postupy týkajícími se Bulharska a Rumunska již bylo dokončeno podle čl. 4 odst. 2 aktu o přistoupení z roku 2005, ověření uvedené v čl. 1 odst. 1 písm. b) tohoto nařízení se pro tyto členské státy neprovede.
(29)
Odborníci z Kypru, Bulharska, Rumunska a Chorvatska by se měli nicméně účastnit hodnocení všech částí schengenského acquis,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Účel a oblast působnosti
1. Tímto nařízením se vytváří hodnotící a monitorovací mechanismus, který slouží následujícím účelům:
a)
k ověření uplatňování schengenského acquis v členských státech, ve kterých se použije v plném rozsahu, a v členských státech, ve kterých se v souladu s příslušnými protokoly připojenými ke Smlouvě o EU a Smlouvě o fungování EU schengenské acquis použije zčásti;
b)
k ověření, zda byly splněny nezbytné podmínky pro uplatňování všech příslušných částí schengenského acquis v těch členských státech, pro něž nebylo přijato rozhodnutí Rady uvádějící, že se ustanovení schengenského acquis použijí v plném rozsahu nebo zčásti, s výjimkou těch členských států, jejichž hodnocení již byla ukončena v době vstupu tohoto nařízení v platnost.
2. Ověřením uvedeným v odst. 1 písm. b) tohoto článku není dotčen čl. 23 druhý pododstavec, pokud jde o členské státy, ve kterých již byly hodnotící postupy zahájeny k 26. listopadu 2013.
3. Odborníci z členských států, ve kterých se schengenské acquis podle příslušného aktu o přistoupení ještě plně nepoužije, se nicméně účastní hodnocení všech částí schengenského acquis.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se „schengenským acquis“ rozumějí ustanovení začleněná do rámce Unie protokolem č. 19, připojeným ke Smlouvě o EU a ke Smlouvě o fungování EU, a akty na ně navazující nebo s nimi jinak související.
Článek 3
Povinnosti
1. Členské státy a Komise společně odpovídají za provádění hodnotícího a monitorovacího mechanismu podle tohoto nařízení, s podporou institucí a jiných subjektů Unie zapojených do provádění schengenského acquis.
2. Komise provádí celkovou koordinaci, pokud jde o vypracovávání ročních i víceletých hodnotících programů, sestavování dotazníků a harmonogramu návštěv na místě, uskutečňování návštěv na místě a vypracovávání hodnotících zpráv a doporučení. Rovněž zajišťuje následná opatření a monitorování hodnotících zpráv a doporučení v souladu s článkem 16.
3. Členské státy a Komise plně spolupracují ve všech fázích hodnocení, aby mohly vykonávat úkoly, které jim toto nařízení svěřuje.
Článek 4
Hodnocení
1. Hodnocení mohou zahrnovat všechna hlediska schengenského acquis, včetně účinného a účelného uplatňování doprovodných opatření členskými státy v oblasti vnějších hranic, vízové politiky, Schengenského informačního systému, ochrany údajů, policejní spolupráce, justiční spolupráce v trestních věcech, jakož i neprovádění kontrol na vnitřních hranicích. Ve všech hodnoceních by mělo být zohledněno fungování orgánů, které uplatňují příslušné části schengenského acquis, jak je stanoveno v tomto odstavci.
2. Hodnocení mohou sestávat z dotazníků a návštěv na místě, které mohou být ohlášené či neohlášené. Ohlášeným návštěvám na místě předchází dotazník. Návštěvy na místě a dotazníky mohou být při hodnocení určitého členského státu nebo konkrétní oblasti podle potřeby používány buď samostatně, nebo společně.
3. Dotazníky i návštěvy na místě mohou být doplněny o prezentace hodnoceného členského státu v oblasti, které se hodnocení týká.
Článek 5
Víceletý program hodnocení
1. Komise vytvoří víceletý program hodnocení na období pěti let, je-li to vhodné po konzultaci Frontexu a Europolu, nejpozději šest měsíců před začátkem nového pětiletého období. Tento prováděcí akt se přijme přezkumným postupem podle čl. 21 odst. 2. Komise předá víceletý program hodnocení Evropskému parlamentu a Radě.
2. Každý členský stát je hodnocen během každého pětiletého období, na které se vztahuje víceletý program hodnocení. Víceletý program hodnocení zahrnuje seznam členských států, které budou hodnoceny v každém daném roce. Při stanovování pořadí, ve kterém se mají členské státy hodnotit, se zohlední čas, který uplynul od předchozího hodnocení, a rovnováha mezi různými částmi schengenského acquis, jež mají být předmětem hodnocení.
3. Víceletý program hodnocení lze v případě nutnosti upravit postupem uvedeným v odstavci 1.
4. Víceletý program hodnocení může obsahovat odkaz na tematická hodnocení uvedená v čl. 6 odst. 1 písm. b).
5. První víceletý program hodnocení se vypracuje do 27. května 2014. Bude zahrnovat období od 27. listopadu 2014 do 31. prosince 2019.
Článek 6
Roční program hodnocení
1. Komise stanoví roční program hodnocení do 31. října roku předcházejícího roku, na který se program vztahuje, a zohlední přitom zejména analýzu rizik vypracovanou Frontextem v souladu s článkem 7 a tam, kde je to vhodné, informace poskytnuté Europolem a jinými institucemi a subjekty Unie, zejména v souladu s článkem 8.
Roční program hodnocení zahrnuje návrhy na hodnocení:
a)
uplatňování schengenského acquis nebo jeho částí jedním členským státem, jak je upřesněno ve víceletém programu hodnocení, a
b)
kde je to relevantní, uplatňování konkrétních částí schengenského acquis ve více členských státech (tematická hodnocení).
2. Komise prostřednictvím prováděcích aktů stanoví první část ročního programu hodnocení, včetně předběžného harmonogramu návštěv na místě. Tato část obsahuje seznam členských států, které mají být v souladu s víceletým programem hodnocení hodnoceny v následujícím roce, seznam oblastí, jež mají být předmětem hodnocení, a návštěv na místě. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 21 odst. 2. Komise předá roční program hodnocení Evropskému parlamentu a Radě.
3. Komise vypracuje a přijme druhou část ročního programu hodnocení. Tato část obsahuje seznam neohlášených návštěv na místě, jež mají být provedeny v následujícím roce. Tato část je považována za důvěrnou a nesděluje se.
4. Roční program hodnocení lze v případě nutnosti upravit v souladu s odstavci 2 a 3.
5. První roční program hodnocení se vypracuje do 27. května 2014. Bude zahrnovat období od 27. listopadu 2014 do 31. prosince 2014.
Článek 7
Analýza rizik vypracovávaná Frontexem
1. Do 31. srpna každého roku Frontex předloží Komisi a členským státům analýzu rizik v souladu se svým mandátem. V této analýze zohlední mimo jiné nedovolené přistěhovalectví a podstatné změny operativního prostředí na vnějších hranicích a podá doporučení k prioritám hodnocení v následujícím roce. Doporučení odkazují na konkrétní úseky vnějších hranic a konkrétní hraniční přechody, jež mají být hodnoceny v následujícím roce v rámci víceletého programu hodnocení. Komise analýzu rizik neprodleně předá Evropskému parlamentu a Radě.
2. Do 31. srpna každého roku Frontex předloží Komisi samostatnou analýzu rizik, odlišnou od analýzy uvedené v odstavci 1, obsahující doporučení k prioritám hodnocení, jež mají být v následujícím roce provedena formou neohlášených návštěv na místě, bez ohledu na pořadí členských států, které mají být každoročně hodnoceny, stanovené ve víceletém programu hodnocení podle čl. 5 odst. 2. Tato doporučení se mohou týkat jakéhokoliv regionu nebo konkrétní oblasti a obsahují seznam nejméně deseti konkrétních úseků vnějších hranic a nejméně deseti konkrétních hraničních přechodů. Komise může kdykoliv požádat Frontex o předložení analýzy rizik obsahující doporučení k hodnocením, jež mají být provedena formou neohlášených návštěv na místě.
3. Analýzy rizik podle odstavců 1 a 2 předloží Frontex Komisi poprvé do 27. února 2014.
Článek 8
Analýzy rizik vypracovávané jinými institucemi a subjekty Unie než Frontexem
Komise tam, kde to je vhodné, požádá jiné instituce a subjekty Unie než Frontex, které jsou zapojeny do provádění schengenského acquis, aby provedly analýzy rizik, včetně rizik souvisejících s korupcí a organizovanou trestnou činností, pokud by tyto jevy mohly ohrozit uplatňování schengenského acquis členskými státy. Tyto analýzy lze využít pro přípravu ročních programů hodnocení.
Článek 9
Dotazník
1. Komise prostřednictvím prováděcích aktů v úzké spolupráci s členskými státy vytvoří a aktualizuje standardní dotazník. Návrh standardního dotazníku může konzultovat s Frontexem a Europolem. Standardní dotazník se týká se příslušných právních předpisů, dohodnutých doporučení a osvědčených postupů, zejména jak jsou uvedeny v schengenských katalozích, organizačních a technických prostředků dostupných pro provádění schengenského acquis a dostupných statistických údajů pro každou oblast hodnocení. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 21 odst. 2.
2. Do 1. července každého roku zašle Komise standardní dotazník těm členským státům, jež mají být hodnoceny v následujícím roce. Členské státy poskytnou Komisi své odpovědi na dotazník do osmi týdnů od jeho doručení. Komise zpřístupní tyto odpovědi ostatním členským státům a informuje o nich Evropský parlament. Na žádost Evropského parlamentu, zejména pokud to vyžaduje závažnost věci, informuje Komise Evropský parlament v jednotlivých případech a v souladu s pravidly, jimiž se řídí vztahy mezi Evropským parlamentem a Komisí, i o obsahu konkrétních odpovědí.
Článek 10
Týmy příslušné pro návštěvy na místě
1. Tým příslušný pro návštěvy na místě (dále jen „místo navštěvující tým“) se skládá z odborníků určených členskými státy a ze zástupců Komise.
2. Komise vyzve členské státy k tomu, aby určily odborníky, kteří se mohou účastnit příslušných návštěv na místě, a uvede oblast jejich odbornosti.
V případě ohlášených návštěv na místě vyzve Komise členské státy, aby určily své odborníky, nejpozději tři měsíce před zahájením plánované návštěvy na místě. Členské státy určí odborníky do dvou týdnů od obdržení této výzvy.
V případě neohlášených návštěv na místě vyzve Komise členské státy, aby určily své odborníky, nejpozději dva týdny před zahájením plánované návštěvy na místě. Členské státy určí odborníky do 72 hodin od obdržení této výzvy.
3. Návštěvy na místě se smějí účastnit nejvýše dva zástupci Komise. Návštěvy na místě se smí účastnit nejvýše osm odborníků z členských států v případě ohlášené návštěvy a šest v případě neohlášené návštěvy.
Pokud počet odborníků určených členskými státy překročí příslušný nejvyšší počet stanovený v prvním pododstavci, Komise po konzultaci s dotčenými členskými státy jmenuje členy týmu s ohledem na vyvážené zeměpisné zastoupení a kompetence odborníků.
4. Odborníci členských států se nesmějí účastnit hodnotících misí, které zahrnují návštěvy na místě v členském státě, kde jsou zaměstnáni.
5. Komise může vyzvat Frontex, Europol nebo jiné instituce nebo subjekty Unie zapojené do provádění schengenského acquis, aby ustanovily zástupce, který se bude účastnit návštěvy na místě týkající se oblasti spadající do jejich oblasti působnosti jako pozorovatel.
6. Hlavními odborníky jsou v případě místo navštěvujícího týmu zástupce Komise a odborník z členského státu, které jmenují společně členové tohoto týmu co nejdříve poté, co byl tým ustanoven. Hlavní odborníci jsou jmenováni včas před vytvořením podrobného programu uvedeného v čl. 13 odst. 2.
Článek 11
Týmy příslušné pro hodnocení na základě dotazníku
1. V případě, že se dotazník používá samostatně, tj. aniž by následovala návštěva na místě podle čl. 4 odst. 2, skládá se tým příslušný pro vyhodnocování odpovědí na dotazník (dále jen „dotazníkový tým“) z odborníků členských států a ze zástupců Komise.
2. Při zasílání dotazníku hodnoceným členským státům vyzve Komise členské státy, aby určily odborníky, kteří se mohou účastnit hodnocení, a uvedly oblast jejich odbornosti. Členské státy určí odborníky do dvou týdnů od obdržení této výzvy. Odborníci jsou určováni v souladu s čl. 10 odst. 3 a 4.
Článek 12
Odborníci
Odborníci, kteří se účastní hodnocení, musí mít náležitou kvalifikaci, včetně dobrých teoretických znalostí a praktických zkušeností v oblastech, které jsou součástí hodnotícího mechanismu, jakož i řádnou znalost hodnotících zásad, postupů a technik hodnocení, a musí být schopni účinně komunikovat ve společném jazyce. Za tímto účelem zajistí členské státy a Komise ve spolupráci s příslušnými institucemi a jinými subjekty Unie, aby se odborníkům dostalo vhodné odborné přípravy, včetně odborné přípravy v oblasti dodržování základních práv.
Článek 13
Provádění návštěv na místě
1. Místo navštěvující týmy provádějí všechny nezbytné přípravné činnosti s cílem zajistit efektivitu, přesnost a konzistentnost návštěv na místě.
2. Podrobný program ohlášených návštěv na místě stanoví Komise v úzké spolupráci s hlavními odborníky a dotčenými členskými státy. Členské státy jsou o tomto programu informovány. Podrobný program neohlášených návštěv na místě stanoví Komise.
Dotčený členský stát je konzultován a informován o harmonogramu a podrobném programu:
a)
nejméně šest týdnů před konáním ohlášené návštěvy na místě;
b)
nejméně 24 hodin před konáním neohlášené návštěvy na místě.
Neohlášené návštěvy na místě na vnitřních hranicích se konají bez předchozího oznámení dotčeným členským státům. Komise v úzké spolupráci se členskými státy stanoví obecné pokyny týkající se praktických záležitostí týkajících se těchto návštěv.
3. Členové místo navštěvujícího týmu musí mít u sebe průkazy, jež je opravňují k provedení návštěvy na místě v souladu s tímto nařízením.
4. Hodnocený členský stát zajistí, aby místo navštěvující tým mohl plnit svůj úkol ověřit činnosti v hodnocených oblastech. Zajistí zejména, aby se místo navštěvující tým mohl přímo obracet na příslušné osoby a měl přístup do všech oblastí, prostor a ke všem dokumentům potřebným k hodnocení.
5. Hodnocený členský stát napomáhá místo navštěvujícímu týmu při plnění jeho úkolů všemi prostředky v rámci svých zákonných pravomocí.
6. V případě ohlášených návštěv na místě poskytne Komise hodnocenému členskému státu předem jména odborníků v místo navštěvujícím týmu. Tento členský stát určí kontaktní místo pro praktické záležitosti týkající se návštěvy na místě.
7. Komise a členské státy odpovídají za učinění nezbytných opatření, pokud jde o dopravu jejich odborníků účastnících se místo navštěvujícího týmu do hodnoceného členského státu a zpět. Náklady na dopravu a ubytování odborníků účastnících se návštěv na místě hradí Komise.
Hodnocené členské státy odpovídají za učinění nezbytných opatření, pokud jde o ubytování a zajišťování dopravy na místě. V případě neohlášených návštěv na místě Komise usnadní ubytování odborníků.
Článek 14
Hodnotící zprávy
1. V návaznosti na každé hodnocení se vypracuje hodnotící zpráva. Hodnotící zpráva se zakládá, podle okolností, na zjištěních učiněných během návštěvy na místě a na dotazníku. V případě návštěv na místě vypracuje hodnotící zprávu místo navštěvující tým během návštěvy.
Odborníci členských států a zástupci Komise nesou celkovou odpovědnost za vypracování návrhu hodnotící zprávy a zajištění jeho integrity a kvality. V případě nesouhlasu usiluje místo navštěvující nebo dotazníkový tým, podle okolností, o dosažení kompromisu.
2. Hodnotící zpráva analyzuje, podle okolností, příslušná kvalitativní, kvantitativní, provozní, správní a organizační hlediska a obsahuje výčet jakýchkoli nedostatků zjištěných během hodnocení.
3. Každému závěru je v hodnotící zprávě přiřazeno jedno z následujících hodnocení:
a)
vyhovující;
b)
vyhovující s nutnými zlepšeními;
c)
nevyhovující.
4. Komise sdělí návrh hodnotící zprávy hodnocenému členskému státu do šesti týdnů od konání návštěvy na místě nebo od obdržení odpovědi na dotazník. Hodnocený členský stát předloží do dvou týdnů své připomínky k návrhu hodnotící zprávy od jejího obdržení. Na žádost hodnoceného členského státu se koná zasedání zaměřené na sestavení návrhu. Připomínky hodnoceného členského státu mohou být zohledněny v návrhu hodnotící zprávy.
5. Komise předloží návrh hodnotící zprávy a připomínky hodnoceného členského státu k němu ostatním členským státům a vyzve je, aby se vyjádřily k odpovědi na dotazník, k návrhu hodnotící zprávy a k připomínkám hodnoceného členského státu.
Na tomto základě Komise v případě potřeby provede v návrhu hodnotící zprávy vhodné změny a prostřednictvím prováděcího aktu hodnotící zprávu přijme. Tento prováděcí akt se přijímá přezkumným postupem podle čl. 21 odst. 2. Komise předá hodnotící zprávu Evropskému parlamentu.
Článek 15
Doporučení
1. Při vypracovávání hodnotící zprávy a s ohledem na zjištění a hodnocení v ní obsažená vypracují odborníci z členských států a zástupci Komise návrh doporučení pro nápravná opatření zaměřená na řešení jakýchkoli nedostatků zjištěných během hodnocení, jakož i nástin priorit pro jejich provedení spolu s případnými příklady osvědčených postupů.
2. Komise předloží Radě návrh k přijetí doporučení uvedeného v odstavci 1.
3. Rada přijme doporučení uvedené v odstavci 1 a předá je Evropskému parlamentu a vnitrostátním parlamentům.
Článek 16
Následná opatření a monitorování
1. Do tří měsíců od přijetí doporučení uvedeného v článku 15 předloží hodnocený členský stát Komisi a Radě akční plán popisující, jak napraví nedostatky zjištěné v hodnotící zprávě. Pokud doporučení dospělo k závěru, že hodnocený členský stát závažným způsobem zanedbává své povinnosti, vypracuje tento členský stát svůj akční plán do jednoho měsíce od přijetí uvedeného doporučení. Komise předá tento akční plán Evropskému parlamentu.
2. Do jednoho měsíce od předložení akčního plánu hodnoceným členským státem Komise po konzultaci místo navštěvujícího nebo dotazníkového týmu předloží Radě své zhodnocení jeho adekvátnosti. Ostatní členské státy jsou vyzvány, aby se k akčnímu plánu vyjádřily.
3. Do šesti měsíců od přijetí doporučení podá hodnocený členský stát Komisi zprávu o provádění svého akčního plánu a poté podává hodnotící zprávu každé tři měsíce do doby, než je akční plán zcela proveden.
4. Odchylně od ustanovení odstavce 3 týkajícího se šestiměsíční lhůty pro podávání zprávy o provádění akčního plánu platí, že dospělo-li doporučení k závěru, že hodnocený členský stát závažným způsobem zanedbává své povinnosti, podá tento členský stát zprávu o provádění svého akčního plánu do tří měsíců od přijetí uvedeného doporučení.
5. V závislosti na závažnosti zjištěných nedostatků a opatřeních přijatých k jejich odstranění může Komise naplánovat uskutečnění ohlášených opakovaných návštěv na místě k ověření provádění akčního plánu. Komise přizve k účasti na opakované návštěvě alespoň čtyři odborníky, kteří se účastnili návštěvy na místě. Komise může k účasti na opakované návštěvě přizvat pozorovatele. Komise stanoví program opakované návštěvy. Hodnocený členský stát je o programu informován alespoň jeden měsíc před očekávaným konáním opakované návštěvy. Komise může rovněž naplánovat neohlášené opakované návštěvy na místě.
6. Komise pravidelně informuje Evropský parlament a Radu o provádění akčních plánů nebo opatření zaměřených na zlepšení uvedených v tomto článku.
7. Pokud návštěva na místě prokáže závažné nedostatky, které mohou představovat závažnou hrozbu pro veřejný pořádek nebo vnitřní bezpečnost v prostoru bez kontrol na vnitřních hranicích, Komise o tom z vlastního podnětu nebo na žádost Evropského parlamentu nebo členského státu informuje co nejdříve Evropský parlament a Radu.
8. Je-li členský stát shledán vyhovujícím, avšak doporučení uvádí návrhy pro další možná zlepšení v souladu s čl. 14 odst. 3 písm. b), poskytne hodnocený členský stát Komisi do šesti měsíců od přijetí doporučení své posouzení možného provedení těchto návrhů.
Článek 17
Citlivé informace
Členové místo navštěvujících a dotazníkových týmů považují za důvěrnou jakoukoli informaci, kterou obdrží v průběhu výkonu svých povinností. Hodnotícím zprávám vypracovaným v návaznosti na návštěvy na místě je podle platných bezpečnostních pravidel přidělen stupeň utajení EU RESTRICTED/RESTREINT UE. Utajení nebrání tomu, aby byly tyto informace zpřístupněny Evropskému parlamentu. Předání informací a dokumentů Evropskému parlamentu podle tohoto nařízení a nakládání s nimi musí probíhat v souladu s pravidly pro předávání utajovaných informací a nakládání s nimi platnými mezi Evropským parlamentem a Komisí. Komise po konzultaci dotčeného členského státu rozhodne, která část hodnotící zprávy může být zveřejněna.
Článek 18
Podmínky účasti Spojeného království a Irska
1. Odborníci ze Spojeného království a Irska se účastní hodnocení pouze té části schengenského acquis, k účasti na níž byly tyto členské státy oprávněny.
2. Hodnocení popsaná v čl. 4 odst. 1 se vztahují pouze na účinné a účelné uplatňování té části schengenského acquis Spojeným královstvím a Irskem, k účasti na níž byly tyto členské státy oprávněny.
3. Spojené království a Irsko se podílejí na přijímání doporučení Radou podle čl. 15 odst. 3 pouze ohledně té části schengenského acquis, k účasti na níž byly tyto členské státy oprávněny.
Článek 19
Informování vnitrostátních parlamentů
Komise informuje vnitrostátní parlamenty o obsahu a výsledcích hodnocení.
Článek 20
Podávání zpráv Evropskému parlamentu a Radě
Komise předloží Evropskému parlamentu a Radě výroční komplexní zprávu o hodnoceních provedených podle tohoto nařízení. Tato zpráva se zveřejní a zahrnuje informace o hodnoceních provedených v předchozím roce, o závěrech z jednotlivých hodnocení a o aktuálním stavu, pokud jde o nápravná opatření. Komise tuto zprávu postoupí vnitrostátním parlamentům.
Článek 21
Výbor
1. Komisi je nápomocen výbor. Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 5 nařízení (EU) č. 182/2011. Pokud výbor nevydá žádné stanovisko, Komise navrhovaný prováděcí akt nepřijme a použije se čl. 5 odst. 4 třetí pododstavec nařízení (EU) č. 182/2011.
Článek 22
Přezkum
Komise provede přezkum fungování tohoto nařízení a předloží Radě zprávu do šesti měsíců od přijetí všech hodnotících zpráv týkajících se hodnocení, na která se vztahuje první víceletý program hodnocení uvedený v čl. 5 odst. 5. Tento přezkum se týká všech prvků tohoto nařízení, včetně fungování postupů pro přijímání aktů podle hodnotícího mechanismu. Komise předá tuto zprávu Evropskému parlamentu.
Článek 23
Přechodná a zrušovací ustanovení
Aniž jsou dotčeny druhý a třetí odstavec tohoto článku, rozhodnutí z 16. září 1998 se zrušuje s účinkem ode dne 26. listopadu 2013.
Část I rozhodnutí uvedeného v prvním pododstavci se nadále použije až do 1. ledna 2016 na hodnotící postupy členských států, které již byly zahájeny k 26. listopadu 2013.
Část II rozhodnutí uvedeného v prvním pododstavci se nadále použije až do 27. listopadu 2014 na hodnotící postupy členských států, které již byly zahájeny k 26. listopadu 2013.
Článek 24
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech v souladu se Smlouvami.
V Lucemburku dne 7. října 2013.
NEUVOSTON ASETUS (EU) N:o 1053/2013,
annettu 7 päivänä lokakuuta 2013,
arviointi- ja valvontamekanismin perustamisesta Schengenin säännöstön soveltamisen varmistamista varten ja toimeenpanevan komitean 16 päivänä syyskuuta 1998 pysyvän Schengenin arviointi- ja soveltamiskomitean perustamisesta tekemän päätöksen kumoamisesta
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 70 artiklan,
ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon (1),
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Schengen-alue, jossa tarkastukset on poistettu sisärajoilta, perustuu siihen, että jäsenvaltiot toteuttavat tosiasiallisesti ja tehokkaasti liitännäistoimia ulkorajojen, viisumipolitiikan, Schengenin tietojärjestelmän, tietosuojan, poliisiyhteistyön, rikosasioissa tehtävän oikeudellisen yhteistyön ja huumausainepolitiikan aloilla.
(2)
Toimeenpanevan komitean 16 päivänä syyskuuta 1998 tekemällä päätöksellä (2) (SCH/Com-ex (98) 26 def.), jäljempänä ’syyskuun 16 päivän 1998 päätös’, perustettiin pysyvä Schengenin arviointi- ja soveltamiskomitea. Pysyvälle komitealle annetun toimeksiannon mukaan sen tehtävänä on ensinnäkin tutkia, täyttääkö valtio, joka on ehdolla saattamaan Schengenin sopimuksen voimaan, kaikki sisärajoilla tehtävien tarkastusten poistamista koskevat edellytykset, ja toisaalta seurata Schengenin säännöstön asianmukaista soveltamista niissä valtioissa, jotka jo soveltavat sitä täysimääräisesti.
(3)
Schengenin säännöstön soveltamisen varmistamiseksi tarvitaan erityinen arviointi- ja valvontamekanismi ottaen huomioon tarve varmistaa korkea ja yhdenmukainen taso Schengenin säännöstön soveltamiselle käytännössä sekä ylläpitää sisärajoilla tehtävistä tarkastuksista luopuneiden jäsenvaltioiden välillä lujaa keskinäistä luottamusta. Mekanismin olisi perustuttava komission ja kyseisten jäsenvaltioiden tiiviiseen yhteistyöhön.
(4)
Haagin ohjelmassa (3) komissiota pyydettiin, heti kun tarkastusten poistaminen sisärajoilta on saatu päätökseen, tekemään ehdotus nykyisen Schengenin arviointimekanismin täydentämisestä valvontamekanismilla, jossa varmistettaisiin jäsenvaltioiden asiantuntijoiden täysimääräinen osallistuminen ja johon sisältyisi myös yllätystarkastuksia.
(5)
Tukholman ohjelmassa (4) todetaan, että Schengen-alueen arviointi tulee edelleen olemaan keskeisen tärkeää ja että arviointia olisi sen vuoksi parannettava vahvistamalla neuvoston asetuksella (EY) N:o 2007/2004 (5) perustetun Euroopan unionin jäsenvaltioiden operatiivisesta ulkorajayhteistyöstä huolehtivan viraston (Frontex) asemaa tällä alalla.
(6)
Syyskuun 16 päivän 1998 päätöksellä käyttöön otettua arviointimekanismia olisi tämän vuoksi tarkistettava ja syyskuun 16 päivän 1998 päätös olisi kumottava.
(7)
Aiemmista arvioinneista saadut kokemukset ovat osoittaneet, että tarvitaan johdonmukainen arviointimekanismi, joka kattaa kaikki Schengenin säännöstön osa-alueet lukuun ottamatta niitä aloja, joita varten unionin oikeudessa on jo luotu erityinen arviointimekanismi.
(8)
Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 70 artiklan mukaisesti jäsenvaltiot suorittavat yhteistoiminnassa komission kanssa objektiivisen ja puolueettoman arvioinnin siitä, miten vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alueella harjoitettavia unionin politiikkoja olisi toteutettava jäsenvaltioissa. Jotta arviointimenettely olisi tehokas, siihen olisi sisällyttävä arviointikertomusten asianmukainen seuranta ja valvonta, joista komission olisi huolehdittava.
(9)
Lisäksi arviointimekanismin tehostamiseksi olisi varmistettava tämän asetuksen yhdenmukainen täytäntöönpano. Tätä varten komissiolle olisi siirrettävä osa täytäntöönpanovallasta ja muu osa täytäntöönpanovallasta olisi siirrettävä neuvostolle.
(10)
Komissiolle olisi siirrettävä toimivalta valmistella ja suunnitella arvioinnit ja toimivalta hyväksyä arviointikertomukset. Suurta osaa tästä toimivallasta olisi käytettävä yleisistä säännöistä ja periaatteista, joiden mukaisesti jäsenvaltiot valvovat komission täytäntöönpanovallan käyttöä, 16 päivänä helmikuuta 2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 182/2011 (6) mukaisesti. Kyseisen asetuksen 2 artiklan 2 kohdan b alakohdan iii alakohdan nojalla tällaisten säädösten hyväksymisessä noudatetaan tarkastelumenettelyä.
(11)
Jäsenvaltioiden keskinäisen luottamuksen lujittamiseksi, niiden toiminnan yhteensovittamiseksi nykyistä paremmin unionin tasolla ja vertaispaineen lisäämiseksi niiden keskuudessa neuvostolle olisi siirrettävä täytäntöönpanovalta hyväksyä suositukset toimiksi, joilla pyritään korjaamaan arviointikertomuksissa mahdollisesti havaitut puutteet. Tällainen täytäntöönpanovalta kuvastaa neuvostolle Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 70 artiklan nojalla annettua erityistä toimivaltaa vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alueella harjoitettavien unionin politiikkojen täytäntöönpanon vastavuoroisen arvioinnin alalla. Siinä otetaan asianmukaisesti huomioon tämän erityislakiin (lex specialis) pohjautuvan arviointimekanismin tarkoitus, joka tällä tietyllä alalla ja komissiolla olevan yleisen toimivallan ohella valvoa unionin lainsäädännön soveltamista Euroopan unionin tuomioistuimen valvonnassa rikkomusmenettelyjen kautta, on täyttää täydentävä tehtävä, eli valvoa unionin politiikkojen käytännön täytäntöönpanoa vertaisarvioinnin kautta.
Lisäksi tällainen neuvostolle siirretty täytäntöönpanovalta auttaa osaltaan täyttämään Eurooppa-neuvoston päätelmissään 23 ja 24 päivänä kesäkuuta 2011 esittämän toiveen, että Schengen-alueen yhteistyötä vahvistetaan entisestään jäsenvaltioiden keskinäistä luottamusta lujittamalla ja että jäsenvaltiot ovat vastuussa sen takaamisesta, että kaikkia Schengen-sääntöjä sovelletaan sovittujen yhteisten vaatimusten mukaisesti sekä perusperiaatteita ja -normeja noudattaen. Tällainen toimeenpanovalta auttaa lisäksi neuvoston 8 päivänä maaliskuuta 2012 antamien päätelmien mukaisesti parantamaan Schengen-alueen hallinnointia sellaisten ministeritasolla käytävien poliittisten keskustelujen kautta, joissa käsitellään Schengen-alueen moitteetonta toimintaa, mukaan lukien keskustelut tilanteissa, joissa arviointikertomuksissa on tuotu esiin vakavia puutteita. Näiden keskustelujen, joita käydään EU:n jäsenvaltioista ja Schengeniin liittyneistä valtioista koostuvassa sekakomiteassa, olisi avustettava neuvostoa tekemään päätöksiä toimivaltaansa kuuluvissa asioissa Schengen-alueen tehokkaan toiminnan varmistamiseksi. Tällaisen täytäntöönpanovallan siirtämisessä neuvostolle otetaan lisäksi asianmukaisesti huomioon suositusten mahdollinen poliittinen arkaluonteisuus, koska niissä käsitellään usein kansalliseen täytäntöönpanovaltaan ja lainvalvontaan kuuluvia asioita.
(12)
Arviointimekanismiin olisi sisällytettävä avoimet, tehokkaat ja selkeät säännöt, jotka koskevat arvioinneissa käytettäviä menetelmiä, pätevien asiantuntijoiden käyttöä paikalle tehtävissä käynneissä sekä arviointien yhteydessä tehtyjen havaintojen osalta toteutettavaa seurantaa. Menetelmiin olisi erityisesti sisällytettävä paikalle tehtäviä yllätyskäyntejä, joilla täydennetään ennalta ilmoitettuja käyntejä erityisesti rajavalvontaa ja viisumeja koskevissa asioissa.
(13)
Arviointi- ja valvontamekanismin olisi katettava kaikki Schengenin säännöstön näkökohdat. Rajakysymysten suhteen arviointi- ja valvontamekanismin olisi katettava sekä ulkorajoilla tehtävien tarkastusten tehokkuus että rajatarkastusten puuttuminen sisärajoilla.
(14)
Arvioinnissa ja valvonnassa olisi kiinnitettävä erityistä huomiota perusoikeuksien kunnioittamiseen Schengenin säännöstön soveltamisen yhteydessä.
(15)
Arvioinnissa olisi varmistettava, että jäsenvaltiot soveltavat Schengen-sääntöjä tehokkaasti perusperiaatteiden ja -sääntöjen mukaisesti. Tämän vuoksi arviointimekanismin olisi katettava kaikki toiminnan kannalta keskeinen lainsäädäntö ja kaikki operatiiviset toiminnot alueella, jolla ei suoriteta sisärajavalvontaa.
(16)
Arviointimekanismin tehokkuuden ja luotettavuuden vahvistamiseksi Schengenin säännöstön asianomaisia osia soveltavien viranomaisten moitteeton toiminta olisi otettava huomioon kaikissa arvioinneissa. Näin lisätään arviointimekanismin mahdollisuuksia varmistaa, että jäsenvaltiot soveltavat Schengen-sääntöjä tehokkaasti perusperiaatteiden ja -sääntöjen mukaisesti, kuten 23 ja 24 päivänä kesäkuuta 2011 kokoontunut Eurooppa-neuvosto edellytti. Sen on noudatettava Eurooppa-neuvoston 1 ja 2 päivänä maaliskuuta 2012 päätelmissään esittämää pyyntöä siitä, että arviointimekanismissa otetaan huomioon Schengenin säännöstön soveltamiseen osallistuvilta instituutioilta edellytetty toiminta.
(17)
Frontexin olisi tuettava arviointimekanismin täytäntöönpanoa ensisijaisesti laatimalla riskianalyysi, joka koskee ulkorajoja. Lisäksi arviointimekanismin puitteissa olisi voitava hyödyntää tapauskohtaisesti Frontexin asiantuntevaa apua ulkorajoille tehtävissä käynneissä.
(18)
Muidenkin unionin elinten, laitosten ja virastojen, kuten neuvoston päätöksellä 2009/371/YOS (7) perustetun Euroopan poliisiviraston (Europol) ja päätöksellä 2002/187/YOS (8) perustetun Eurojustin, olisi tarvittaessa tuettava arviointimekanismin täytäntöönpanoa niiden toimeksiannon piiriin kuuluvilla aloilla. Arviointimekanismin puitteissa olisi myös tarvittaessa voitava hyödyntää unionin elinten, laitosten tai virastojen asiantuntemusta niiden avustaessa sellaisten paikan päälle tehtävien käyntien toteuttamisessa, jotka koskevat niiden toimivaltaan kuuluvia Schengenin säännöstön aloja. Tämä koskee esimerkiksi Euroopan tietosuojavaltuutettua, kun on kyse tietosuojaa koskevista arvioinneista, johon myös kansalliset tietosuojaviranomaiset voivat osallistua.
(19)
Jäsenvaltioiden ja komission olisi huolehdittava siitä, että paikan päälle tehtäviin käynteihin käytettävissä oleviksi asetetut asiantuntijat ovat riittävän kokeneita ja että heille on annettu tehtävään tarvittava erityiskoulutus, myös perusoikeuksien alalla. Keskeisten elinten, laitosten tai virastojen, kuten Frontexin, olisi järjestettävä asianmukaista koulutusta. Lisäksi jäsenvaltioille on osoitettava varat aloitteisiin, jotka koskevat erityiskoulutusta Schengenin säännöstön arvioinnin alalla, hyödyntämällä olemassa olevia unionin rahoitusvälineitä ja tällaisten välineiden kehittämistä.
(20)
Ottaen huomioon Euroopan parlamentille ja kansallisille parlamenteille Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 70 artiklan viimeisessä virkkeessä annetun erityisaseman, jota Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 12 artiklan c alakohdassa korostetaan, on säädettävä siitä, että neuvosto ja komissio tiedottavat Euroopan parlamentille ja kansallisille parlamenteille täysimääräisesti arvioinnin sisällöstä ja tuloksista. Jos komissio lisäksi toimittaisi ehdotuksen tämän asetuksen muuttamiseksi, neuvosto kuulisi työjärjestyksensä 19 artiklan 7 kohdan h alakohdan mukaisesti Euroopan parlamenttia voidakseen ottaa sen lausunnon huomioon mahdollisimman kattavasti ennen lopullisen tekstin hyväksymistä.
(21)
Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen liitetyssä, Tanskan asemaa koskevassa pöytäkirjassa N:o 22 olevan 1 ja 2 artiklan mukaisesti Tanska ei osallistu tämän asetuksen hyväksymiseen, asetus ei sido Tanskaa eikä sitä sovelleta Tanskaan. Koska tällä asetuksella kehitetään Schengenin säännöstöä, Tanskan olisi päätettävä edellä mainitun pöytäkirjan 4 artiklan mukaisesti kuuden kuukauden kuluessa siitä, kun neuvosto on tehnyt päätöksen tästä asetuksesta, saattaako se sen osaksi kansallista lainsäädäntöään.
(22)
Yhdistynyt kuningaskunta osallistuu tähän asetukseen Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen liitetyssä, osaksi Euroopan unionia sisällytetystä Schengenin säännöstöstä tehdyssä pöytäkirjassa N:o 19 olevan 5 artiklan 1 kohdan mukaisesti sekä Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneen kuningaskunnan pyynnöstä saada osallistua joihinkin Schengenin säännöstön määräyksiin 29 päivänä toukokuuta 2000 tehdyn neuvoston päätöksen 2000/365/EY (9) 8 artiklan 2 kohdan mukaisesti.
(23)
Irlanti osallistuu tähän asetukseen Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen liitetyssä, osaksi Euroopan unionia sisällytetystä Schengenin säännöstöstä tehdyssä pöytäkirjassa N:o 19 olevan 5 artiklan 1 kohdan sekä Irlannin pyynnöstä saada osallistua joihinkin Schengenin säännöstön määräyksiin 28 päivänä helmikuuta 2002 tehdyn neuvoston päätöksen 2002/192/EY (10) 6 artiklan 2 kohdan mukaisesti.
(24)
Islannin ja Norjan osalta tällä asetuksella kehitetään niitä Schengenin säännöstön määräyksiä, joita tarkoitetaan Euroopan unionin neuvoston sekä Islannin tasavallan ja Norjan kuningaskunnan välisessä sopimuksessa viimeksi mainittujen osallistumisesta Schengenin säännöstön täytäntöönpanoon, soveltamiseen ja kehittämiseen (11) ja jotka kuuluvat tietyistä mainitun sopimuksen yksityiskohtaisista soveltamissäännöistä 17 päivänä toukokuuta 1999 tehdyn neuvoston päätöksen 1999/437/EY (12) 1 artiklassa tarkoitettuun alaan.
(25)
Sveitsin osalta tällä asetuksella kehitetään niitä Schengenin säännöstön määräyksiä, joita tarkoitetaan Euroopan unionin, Euroopan yhteisön ja Sveitsin valaliiton välisessä sopimuksessa Sveitsin valaliiton osallistumisesta Schengenin säännöstön täytäntöönpanoon, soveltamiseen ja kehittämiseen (13) ja jotka kuuluvat päätöksen 1999/437/EY 1 artiklassa, tarkasteltuna yhdessä neuvoston päätöksen 2008/146/EY (14) 3 artiklan kanssa, tarkoitettuun alaan.
(26)
Liechtensteinin osalta tällä asetuksella kehitetään niitä Schengenin säännöstön määräyksiä, joita tarkoitetaan Euroopan unionin, Euroopan yhteisön, Sveitsin valaliiton ja Liechtensteinin ruhtinaskunnan välisessä pöytäkirjassa Liechtensteinin ruhtinaskunnan liittymisestä Euroopan unionin, Euroopan yhteisön ja Sveitsin valaliiton väliseen sopimukseen Sveitsin valaliiton osallistumisesta Schengenin säännöstön täytäntöönpanoon, soveltamiseen ja kehittämiseen (15) ja jotka kuuluvat päätöksen 1999/437/EY 1 artiklassa, tarkasteltuna yhdessä neuvoston päätöksen 2011/350/EU (16) 3 artiklan kanssa, tarkoitettuun alaan.
(27)
Koska tämän asetuksen tullessa voimaan Kyproksen arviointi on jo aloitettu syyskuun 16 päivän 1998 päätöksen nojalla, tätä asetusta ei sovelleta Kyprokseen ennen 1 päivää tammikuuta 2016.
(28)
Koska sovellettavien Schengenin arviointimenettelyjen mukainen varmistaminen on jo saatu päätökseen Bulgarian ja Romanian osalta vuoden 2005 liittymisasiakirjan 4 artiklan 2 kohdan nojalla, 1 artiklan 1 kohdan b alakohdan mukaista varmistamista ei sovelleta näihin jäsenvaltioihin.
(29)
Kyproksen, Bulgarian, Romanian ja Kroatian asiantuntijoiden olisi kuitenkin osallistuttava Schengenin säännöstön kaikkien osien arviointiin,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Tarkoitus ja soveltamisala
1. Tällä asetuksella perustetaan arviointi- ja valvontamekanismi, jonka tarkoituksena on
a)
varmistaa Schengenin säännöstön soveltaminen niissä jäsenvaltioissa, joihin sitä sovelletaan täysimääräisesti, ja niissä jäsenvaltioissa, joihin Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen liitettyjen asiaankuuluvien pöytäkirjojen mukaisesti Schengenin säännöstöä sovelletaan osittain;
b)
varmistaa tarvittavien edellytysten olemassaolo Schengenin säännöstön kaikkien asiaankuuluvien osien soveltamiselle niissä jäsenvaltioissa, joiden osalta ei ole hyväksytty Schengenin säännöstön täysimääräistä tai osittaista soveltamista koskevaa neuvoston päätöstä, lukuun ottamatta niitä jäsenvaltioita, joiden arviointi saadaan päätökseen ennen tämän asetuksen voimaantuloa.
2. Tämän artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitettu varmistaminen ei rajoita 23 artiklan toisen kohdan soveltamista niihin jäsenvaltioihin, joissa arviointimenettelyt on jo aloitettu 26 päivänä marraskuuta 2013.
3. Myös niiden jäsenvaltioiden asiantuntijat, jotka eivät asianomaisen liittymisasiakirjan nojalla vielä sovella täysimääräisesti Schengenin säännöstöä, osallistuvat kuitenkin Schengenin säännöstön kaikkien osien soveltamisen arviointiin.
2 artikla
Määritelmät
Tässä asetuksessa ’Schengenin säännöstöllä’ tarkoitetaan niitä määräyksiä, jotka on sisällytetty osaksi unionia Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen liitetyn pöytäkirjan N:o 19 mukaisesti, sekä säädöksiä, jotka perustuvat tai muutoin liittyvät niihin.
3 artikla
Velvollisuudet
1. Jäsenvaltiot ja komissio vastaavat yhdessä arviointi- ja valvontamekanismin täytäntöönpanosta tässä asetuksessa esitetyn mukaisesti, Schengenin säännöstön täytäntöönpanoon osallistuvien Unionin elinten, laitosten ja virastojen tuella.
2. Komissiolla on yleinen koordinoiva rooli vuotuisten ja monivuotisten arviointiohjelmien suunnittelussa, kyselylomakkeen laatimisessa ja käyntiaikataulujen asettamisessa, käyntien toteuttamisessa sekä arviointikertomusten ja suositusten laatimisessa. Se varmistaa myös arviointikertomusten ja suositusten seurannan ja valvonnan 16 artiklan mukaisesti.
3. Jäsenvaltioiden ja komission on tehtävä täysimääräisesti yhteistyötä kaikissa arviointivaiheissa suorittaakseen niille tässä asetuksessa annetut tehtävät.
4 artikla
Arvioinnit
1. Arvioinnit voivat kattaa kaikki Schengenin säännöstön näkökohdat, mukaan lukien sen, että jäsenvaltiot toteuttavat tosiasiallisesti ja tehokkaasti liitännäistoimia ulkorajojen, viisumipolitiikan, Schengenin tietojärjestelmän, tietosuojan, poliisiyhteistyön ja rikosasioissa tehtävän oikeudellisen yhteistyön aloilla, sekä sen, että sisärajoilla ei suoriteta rajavalvontaa. Kaikissa arvioinneissa olisi otettava huomioon tässä kohdassa säädettyjä asiaankuuluvia Schengenin säännöstön osia soveltavien viranomaisten toiminta.
2. Arvioinnit voivat käsittää kyselylomakkeita ja paikalle tehtäviä käyntejä, joista voidaan ilmoittaa etukäteen tai jotka voivat olla yllätyskäyntejä. Ennen etukäteen ilmoitettuja paikalle tehtäviä käyntejä on käytettävä kyselylomaketta. Paikalle tehtäviä käyntejä ja kyselylomakkeita voidaan tarpeen mukaan käyttää erikseen tai yhdessä arvioitaessa tiettyjä jäsenvaltioita ja/tai tiettyjä aloja.
3. Sekä kyselylomakkeita että paikalle tehtäviä käyntejä voidaan täydentää esityksillä, joita arvioitava jäsenvaltio laatii arvioitavasta alasta.
5 artikla
Monivuotinen arviointiohjelma
1. Komissio laatii, kuultuaan tarvittaessa Frontexia ja Europolia, viisi vuotta kattavan monivuotisen arviointiohjelman viimeistään kuusi kuukautta ennen seuraavan viisivuotiskauden alkua. Kyseinen täytäntöönpanosäädös hyväksytään 21 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen. Komissio toimittaa monivuotisen arviointiohjelman Euroopan parlamentille ja neuvostolle.
2. Kukin jäsenvaltio arvioidaan kunkin, monivuotisen arviointiohjelman kattaman viisivuotiskauden aikana. Monivuotisessa arviointiohjelmassa luetellaan järjestyksessä kunakin vuonna arvioitavat jäsenvaltiot. Jäsenvaltioiden arviointijärjestyksessä otetaan huomioon edellisestä arvioinnista kulunut aika ja tarve säilyttää tasapaino arvioitavana olevien Schengenin säännöstön osien välillä.
3. Monivuotista arviointiohjelmaa voidaan tarvittaessa mukauttaa 1 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen.
4. Monivuotinen arviointiohjelma voi sisältää viittauksen 6 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitettuihin temaattisiin arviointeihin.
5. Ensimmäinen monivuotinen arviointiohjelma laaditaan viimeistään 27 päivänä toukokuuta 2014. Ohjelman aloituspäivä on 27 päivä marraskuuta 2014 ja päättymispäivä on 31 päivä joulukuuta 2019.
6 artikla
Vuotuinen arviointiohjelma
1. Komissio laatii vuotuisen arviointiohjelman viimeistään 31 päivänä lokakuuta ohjelmaan liittyvää vuotta edeltävänä vuonna, ottaen huomioon erityisesti Frontexin 7 artiklan mukaisesti tekemät riskianalyysit ja tarvittaessa Europolin tai muiden unionin elinten, laitosten ja virastojen erityisesti 8 artiklan mukaisesti antamat tiedot.
Vuotuinen arviointiohjelma sisältää ehdotuksia seuraavien seikkojen arvioinnista:
a)
Schengenin säännöstön tai sen osien soveltaminen yhdessä jäsenvaltiossa, kuten määritetään monivuotisessa arviointiohjelmassa, ja
b)
tarvittaessa tiettyjen Schengenin säännöstön määräysten soveltaminen useissa jäsenvaltioissa (temaattiset arvioinnit).
2. Komissio laatii täytäntöönpanosäädöksen muodossa vuotuisen arviointiohjelman ensimmäisen osuuden, joka sisältää paikalle tehtävien käyntien alustavan aikataulun. Tässä osuudessa luetellaan jäsenvaltiot, jotka monivuotisen arviointiohjelman mukaan arvioidaan seuraavana vuonna, alat, jotka on tarkoitus arvioida, sekä paikalle tehtävät käynnit. Kyseiset täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 21 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen. Komissio toimittaa vuosittaisen arviointiohjelman Euroopan parlamentille ja neuvostolle.
3. Komissio laatii ja hyväksyy vuotuisen arviointiohjelman toisen osuuden. Tässä osuudessa luetellaan seuraavana vuonna paikalle tehtävät yllätyskäynnit. Sitä käsitellään luottamuksellisena, eikä sitä toimiteta eteenpäin.
4. Vuotuista arviointiohjelmaa voidaan tarvittaessa mukauttaa 2 ja 3 kohdan mukaisesti.
5. Ensimmäinen vuotuinen arviointiohjelma laaditaan viimeistään 27 päivänä toukokuuta 2014. Ohjelman aloituspäivä on 27 päivä marraskuuta 2014 ja päättymispäivä on 31 päivä joulukuuta 2014.
7 artikla
Frontexin riskianalyysit
1. Frontexin on toimitettava toimeksiantonsa mukaisesti komissiolle ja jäsenvaltioille viimeistään 31 päivänä elokuuta kunakin vuonna riskianalyysi. Kyseisessä riskianalyysissä otetaan huomioon muun muassa laiton maahanmuutto ja merkittävät toimintaympäristön muutokset ulkorajoilla siihen sisältyy suosituksia tulevan vuoden arviointien painopisteistä. Suosituksissa on viitattava tiettyihin ulkorajojen osiin ja tiettyihin rajanylityspaikkoihin, jotka on arvioitava seuraavana vuonna monivuotisen arviointiohjelman puitteissa. Komissio toimittaa riskianalyysin viipymättä Euroopan parlamentille ja neuvostolle.
2. Frontexin on toimitettava komissiolle viimeistään 31 päivänä elokuuta kunakin vuonna 1 kohdassa tarkoitetusta riskianalyysistä erillinen riskianalyysi, johon sisältyy suositukset arviointien painopisteistä, jotka on pantava täytäntöön tekemällä seuraavana vuonna yllätyskäyntejä paikalle, riippumatta siitä järjestyksestä, jossa jäsenvaltioita arvioidaan kunakin vuonna, siten kuin monivuotisessa arviointiohjelmassa on vahvistettu 5 artiklan 2 kohdan mukaisesti. Suositukset voivat koskea mitä tahansa aluetta tai tiettyä alaa, ja niissä on lueteltava ainakin kymmenen ulkorajojen osaa ja ainakin kymmenen rajanylityspaikkaa. Komissio voi koska tahansa pyytää Frontexia toimittamaan sille riskianalyysin, jossa esitetään suosituksia yllätyskäynteinä toteutettavista arvioinneista.
3. Edellä 1 ja 2 kohdassa tarkoitetut Frontexin tekemät riskianalyysit on toimitettava komissiolle ensimmäisen kerran viimeistään 27 päivänä helmikuuta 2014.
8 artikla
Muiden unionin elinten, laitosten ja virastojen kuin Frontexin tekemät riskianalyysit
Komissio pyytää tarvittaessa muilta Schengenin säännöstön täytäntöönpanoon osallistuvilta unionin elimiltä, laitoksilta ja virastoilta kuin Frontexilta riskianalyysejä, myös korruption ja järjestäytyneen rikollisuuden osalta, jos ne voivat haitata Schengenin säännöstön soveltamista jäsenvaltioissa. Näitä analyysejä voidaan käyttää vuotuisen arviointiohjelman valmistelussa.
9 artikla
Kyselylomake
1. Komissio suunnittelee ja saattaa ajan tasalle täytäntöönpanosäädösten muodossa ja tiiviissä yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa vakiokyselylomakkeen. Vakiokyselylomaketta koskevasta ehdotuksesta voidaan kuulla Frontexia ja Europolia. Vakiokyselylomakkeet kattavat keskeisen lainsäädännön, yhteisesti hyväksytyt suositukset ja parhaat käytännöt, erityisesti ne, jotka on mainittu Schengen-luetteloissa, ja Schengenin säännöstön täytäntöönpanoa varten käytettävissä olevat organisatoriset ja tekniset resurssit sekä tilastotiedot kultakin arvioinnin kohteena olevalta alalta. Kyseiset täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 21 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.
2. Komissio lähettää vakiokyselylomakkeen viimeistään 1 päivänä heinäkuuta kunakin vuonna seuraavana vuonna arvioitaville jäsenvaltioille. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle vastauksensa kyselylomakkeeseen kahdeksan viikon kuluessa kyselylomakkeen toimittamisesta. Komissio asettaa vastaukset muiden jäsenvaltioiden saataville ja tiedottaa niistä Euroopan parlamentille. Komissio myös tiedottaa tietyn vastauksen sisällöstä Euroopan parlamentille sen pyynnöstä, erityisesti asian vakavuudesta johtuen, tapauskohtaisesti ja Euroopan parlamentin ja komission suhteisiin sovellettavien sääntöjen mukaisesti.
10 artikla
Paikalle tehtävistä käynneistä vastaavat ryhmät
1. Paikalle tehtävistä käynneistä vastaava ryhmä, jäljempänä ’kenttäryhmä’, koostuu jäsenvaltioiden nimeämistä asiantuntijoista sekä komission edustajista.
2. Komissio pyytää jäsenvaltioita nimeämään asiantuntijat, jotka ovat käytettävissä asianomaisiin paikalle tehtäviin käynteihin, ja ilmoittamaan, minkä alan asiantuntijoita he ovat.
Ennalta ilmoitettavia paikalle tehtäviä käyntejä varten komissio pyytää jäsenvaltioita nimeämään asiantuntijat viimeistään kolme kuukautta ennen paikalle tehtävän käynnin suunniteltua alkamista. Jäsenvaltioiden on nimettävä asiantuntijat kahden viikon kuluessa pyynnön vastaanottamisesta.
Komissio pyytää jäsenvaltioita nimeämään paikalle tehtäviä yllätyskäyntejä varten asiantuntijat viimeistään kaksi viikkoa ennen paikalle tehtävän käynnin suunniteltua alkamista. Jäsenvaltioiden on nimettävä asiantuntijat 72 tunnin kuluessa pyynnön vastaanottamisesta.
3. Paikalle tehtävään arviointikäyntiin voi osallistua enintään kaksi komission edustajaa. Ennalta ilmoitettuun paikalle tehtävään arviointikäyntiin voi osallistua enintään kahdeksan jäsenvaltioiden asiantuntijaa ja paikalle tehtävään yllätyskäyntiin enintään kuusi asiantuntijaa.
Jos jäsenvaltion nimeämien asiantuntijoiden määrä ylittää ensimmäisessä alakohdassa säädetyn enimmäismäärän, komissio nimeää asianomaisia jäsenvaltioita kuultuaan ryhmän jäsenet maantieteellisen tasapainon ja asiantuntijoiden pätevyyden perusteella.
4. Jäsenvaltioiden asiantuntijat eivät saa osallistua arviointitehtävään, joka sisältää paikalle tehtävän käynnin siinä jäsenvaltiossa, jossa he ovat töissä.
5. Komissio voi pyytää Frontexia, Europolia tai muita Schengenin säännöstön täytäntöönpanoon osallistuvia unionin elimiä, laitoksia tai virastoja nimeämään edustajan, joka osallistuu tarkkailijana niiden toimialaan kuuluvalla alalla paikalle tehtävään käyntiin.
6. Kenttäryhmän jäsenet nimeävät yhdessä mahdollisimman pian ryhmän muodostamisen jälkeen yhden komission edustajan ja yhden jäsenvaltion asiantuntijan kyseisen ryhmän johtaviksi asiantuntijoiksi. Johtavat asiantuntijat on nimettävä hyvissä ajoin ennen 13 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun yksityiskohtaisen ohjelman laatimista.
11 artikla
Kyselylomakkeen pohjalta laadittavista arvioinneista vastaavat ryhmät
1. Kun kyselylomaketta käytetään itsenäisesti eli ilman 4 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua paikalle tehtävää käyntiä, kyselylomakkeeseen annettujen vastausten arvioinnista vastaava ryhmä; jäljempänä ’lomakeryhmä’, koostuu jäsenvaltioiden asiantuntijoista sekä komission edustajista.
2. Kun komissio lähettää kyselylomakkeen arvioitavalle jäsenvaltiolle, se pyytää jäsenvaltioita nimeämään asiantuntijat, jotka ovat käytettävissä arviointia varten, ja ilmoittamaan, minkä alan asiantuntijoita he ovat. Jäsenvaltioiden on nimettävä asiantuntijat kahden viikon kuluessa pyynnön vastaanottamisesta. Asiantuntijat on nimettävä 10 artiklan 3 ja 4 kohdan mukaisia menettelyjä noudattaen.
12 artikla
Asiantuntijat
Arviointeihin osallistuvilla asiantuntijoilla on oltava asianmukainen pätevyys, mukaan lukien vankka teoreettinen osaaminen ja käytännön kokemusta arviointimekanismin kattamilta aloilta sekä hyvät tiedot arvioinnin periaatteista, menettelyistä ja tekniikoista, ja heidän on kyettävä ilmaisemaan itseään tehokkaasti yhteisellä kielellä. Tätä varten jäsenvaltiot ja komissio varmistavat yhteistyössä asiaankuuluvien unionin elinten, laitosten ja virastojen kanssa, että asiantuntijat saavat asianmukaista koulutusta, myös ihmisoikeuksien kunnioittamisen alalla.
13 artikla
Paikalle tehtävien käyntien toteuttaminen
1. Kenttäryhmien on toteutettava kaikki tarpeelliset valmistelut, jotta paikalle tehtävät käynnit olisivat tehokkaita, tarkkoja ja johdonmukaisia.
2. Komissio laatii tiiviissä yhteistyössä johtavien asiantuntijoiden ja asianomaisen jäsenvaltion kanssa ennalta ilmoitetun, paikalle tehtävän käynnin yksityiskohtaisen ohjelman. Ohjelmasta tiedotetaan jäsenvaltioille. Komissio laatii paikalle tehtävien yllätyskäyntien yksityiskohtaisen ohjelman.
Asianomaiselle jäsenvaltiolle ilmoitetaan aikataulu ja yksityiskohtainen ohjelma ja sitä kuullaan:
a)
vähintään kuusi viikkoa ennen ennalta ilmoitettavan paikalle tehtävän käynnin suunniteltua ajankohtaa;
b)
vähintään 24 tuntia ennen paikalle tehtävää yllätyskäyntiä.
Yllätyskäynnit sisärajoille tehdään ilman kyseiselle jäsenvaltiolle tai kyseisille jäsenvaltioille annettavaa ennakkovaroitusta. Komissio laatii näitä käyntejä varten yleiset käytännön ohjeet tiiviissä yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa.
3. Kaikilla kenttäryhmän jäsenillä on oltava mukanaan henkilötodistus, josta käy ilmi, että heillä on oikeus tehdä paikalle tehtävä käynti tämän asetuksen mukaisesti.
4. Arvioitavan jäsenvaltion on huolehdittava siitä, että kenttäryhmä voi suorittaa toimeksiantonsa eli varmistaa arvioitavana oleviin aloihin liittyvän toiminnan. Sen on erityisesti varmistettava, että kenttäryhmä voi olla suoraan yhteydessä asiaan liittyviin henkilöihin ja että sillä on pääsy kaikille arvioinnin kannalta tarpeellisille alueille ja kaikkiin tarpeellisiin tiloihin sekä arvioinnissa tarvittaviin asiakirjoihin.
5. Arvioitavan jäsenvaltion on kaikin toimivaltaansa kuuluvin keinoin autettava kenttäryhmää sen tehtävän suorittamisessa.
6. Ennalta ilmoitettavien paikalle tehtävien käyntien osalta komissio toimittaa kenttäryhmän asiantuntijoiden nimet etukäteen arvioitavalle jäsenvaltiolle. Kyseinen jäsenvaltio nimeää yhteyshenkilön, joka huolehtii käyntiin liittyvistä käytännön järjestelyistä.
7. Komissio ja jäsenvaltiot huolehtivat kukin kenttäryhmään osallistuvien omien asiantuntijoidensa matkajärjestelyistä arvioitavaan jäsenvaltioon tai arvioitaviin jäsenvaltioihin ja takaisin. Komissio korvaa paikalle tehtäviin käynteihin osallistuvien asiantuntijoiden matka- ja majoituskustannukset.
Arvioitavan jäsenvaltion tai arvioitavien jäsenvaltioiden on huolehdittava tarvittavista majoitusjärjestelyistä ja kuljetuksista paikan päällä. Komissio osallistuu paikalle tehtävien yllätyskäyntien osalta asiantuntijoiden majoitusjärjestelyihin.
14 artikla
Arviointikertomukset
1. Jokaisesta arvioinnista laaditaan arviointikertomus. Arviointikertomus perustuu paikalle tehdyn käynnin havaintoihin ja kyselylomakkeen tietoihin. Paikalle tehtyihin käynteihin perustuvan arviointikertomuksen laatii kenttäryhmä käynnin aikana.
Jäsenvaltioiden asiantuntijoilla ja komission edustajilla on kokonaisvastuu arviointikertomuksen laatimisesta sekä sen oikeellisuudesta ja laadusta. Jos asiasta on erimielisyyttä, on tapauksen mukaan kenttäryhmän tai lomakeryhmän pyrittävä saamaan aikaan sovitteluratkaisu.
2. Arviointikertomuksessa analysoidaan tapauksen mukaan laatuun, määrään, toimintaan, hallintoon ja organisaatioon liittyviä seikkoja sekä luetellaan arvioinnin aikana mahdollisesti havaitut puutteet.
3. Kaikille arviointikertomuksessa esitetyille tuloksille annetaan jokin seuraavista arvioista:
a)
vaatimusten mukainen;
b)
vaatimusten mukainen mutta parannukset tarpeen;
c)
ei vastaa vaatimuksia.
4. Komissio toimittaa arvioidulle jäsenvaltiolle luonnoksen arviointikertomuksesta kuuden viikon kuluessa paikalle tehdystä käynnistä tai kyselylomakkeeseen annetun vastauksen vastaanottamisesta. Arvioidun jäsenvaltion on esitettävä arviointikertomuksen luonnosta koskevat huomautuksensa kahden viikon kuluessa sen vastaanottamisesta. Arvioidun jäsenvaltion pyynnöstä järjestetään kertomuksen laatimista käsittelevä kokous. Arvioidun jäsenvaltion huomautukset voidaan ottaa huomioon arviointikertomuksen luonnoksessa.
5. Komissio toimittaa arviointikertomuksen luonnoksen ja arvioidun jäsenvaltion siihen kohdistuvat huomautukset muille jäsenvaltioille, joita pyydetään esittämään huomautuksensa kyselylomakkeeseen annetusta vastauksesta, arviointikertomuksen luonnoksesta ja arvioidun jäsenvaltion huomautuksista.
Komissio tekee tältä pohjalta tarvittaessa asianmukaiset muutokset arviointikertomusluonnokseen ja hyväksyy täytäntöönpanosäädöksen muodossa arviointikertomuksen. Kyseinen täytäntöönpanosäädös hyväksytään 21 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen. Komissio toimittaa arviointikertomuksen Euroopan parlamentille.
15 artikla
Suositukset
1. Laatiessaan arviointikertomusta ja ottaen huomioon arviointikertomukseen sisältyvät tulokset ja arviot jäsenvaltioiden asiantuntijoiden ja komission edustajien on laadittava suosituksia korjaaviksi toimiksi mahdollisten arvioinnin aikana havaittujen puutteiden korjaamiseksi ja ilmoitettava niiden toteuttamisen kiireellisyysjärjestys sekä annettava tarvittaessa esimerkkejä hyvistä käytännöistä.
2. Komissio toimittaa neuvostolle ehdotuksen 1 kohdassa tarkoitettujen suositusten hyväksymisestä.
3. Neuvosto hyväksyy 1 kohdassa tarkoitetut suositukset ja toimittaa ne Euroopan parlamentille ja kansallisille parlamenteille.
16 artikla
Seuranta ja valvonta
1. Arvioidun jäsenvaltion on esitettävä kolmen kuukauden kuluessa 15 artiklassa tarkoitettujen suositusten hyväksymisestä komissiolle ja neuvostolle toimintasuunnitelma mahdollisten arviointikertomuksessa havaittujen puutteiden korjaamiseksi. Jos suosituksissa todetaan, että arvioitu jäsenvaltio lyö vakavasti laimin velvoitteitaan, mainitun jäsenvaltion on esitettävä toimintasuunnitelmansa kuukauden kuluessa kyseisten suositusten hyväksymisestä. Komissio toimittaa toimintasuunnitelman Euroopan parlamentille.
2. Kuultuaan tapauksen mukaan kenttäryhmää tai lomakeryhmää komissio esittää neuvostolle arvionsa toimintasuunnitelman riittävyydestä kuukauden kuluessa siitä, kun se on saanut toimintasuunnitelman arvioidulta jäsenvaltiolta. Muita jäsenvaltioita pyydetään esittämään huomautuksensa toimintasuunnitelmasta.
3. Arvioidun jäsenvaltion on annettava komissiolle selvitys toimintasuunnitelmansa täytäntöönpanosta kuuden kuukauden kuluessa suosituksen hyväksymisestä ja jatkettava selvitysten antamista kolmen kuukauden välein, kunnes toimintasuunnitelma on pantu täytäntöön kokonaisuudessaan.
4. Jos suosituksissa todetaan, että arvioitu jäsenvaltio lyö vakavasti laimin velvoitteitaan, mainitun jäsenvaltion on annettava 3 kohdassa tarkoitetusta toimintasuunnitelman täytäntöönpanoa koskevasta kuuden kuukauden määräajasta poiketen selvitys toimintasuunnitelmansa täytäntöönpanosta kolmen kuukauden kuluessa kyseisten suositusten hyväksymisestä.
5. Havaittujen puutteiden vakavuudesta ja niiden korjaamiseksi toteutetuista toimista riippuen komissio voi järjestää uusia ennalta ilmoitettavia käyntejä varmistaakseen toimintasuunnitelman täytäntöönpanon. Komissio kutsuu vähintään neljä paikalle tehtyyn käyntiin osallistuneista asiantuntijoista osallistumaan uuteen käyntiin. Komissio voi kutsua tarkkailijoita osallistumaan uuteen käyntiin. Komissio laatii uuden käynnin ohjelman. Ohjelma on ilmoitettava arvioidulle jäsenvaltiolle vähintään kuukautta ennen uuden käynnin suunniteltua ajankohtaa. Komissio voi järjestää myös uusia yllätyskäyntejä paikalle.
6. Komissio tiedottaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle säännöllisesti tässä artiklassa tarkoitettujen toimintasuunnitelmien tai parannustoimien toteuttamisesta.
7. Jos paikalle tehtävän käynnin aikana paljastuu vakava puute, jonka katsotaan muodostavan vakavan uhan yleiselle järjestykselle tai sisäiselle turvallisuudelle alueella, jolla ei suoriteta sisärajavalvontaa, komissio ilmoittaa tästä Euroopan parlamentille ja neuvostolle mahdollisimman pian joko omasta aloitteestaan tai Euroopan parlamentin tai jäsenvaltion pyynnöstä.
8. Jos jäsenvaltion tilanne on todettu vaatimusten mukaiseksi, mutta suosituksissa annetaan ohjeita mahdollisiksi lisäparannuksiksi 14 artiklan 3 kohdan mukaisesti, arvioidun jäsenvaltion on toimitettava komissiolle oma arvionsa ohjeiden mahdollisesta täytäntöönpanosta kuuden kuukauden kuluessa suositusten hyväksymisestä.
17 artikla
Arkaluonteiset tiedot
Kenttäryhmien ja lomakeryhmien on käsiteltävä kaikkia tehtäviensä suorittamisen yhteydessä saamiaan tietoja luottamuksellisina. Paikalle tehtyjen käyntien pohjalta laaditut arviointikertomukset on luokiteltava turvallisuusluokkaan EU RESTRICTED / RESTREINT UE sovellettavien turvallisuusmääräysten mukaisesti. Turvallisuusluokittelu ei estä tietojen antamista Euroopan parlamentin saataville. Euroopan parlamentille tämän asetuksen mukaisesti toimitettavien tietojen ja asiakirjojen toimittamisessa ja käsittelyssä on noudatettava Euroopan parlamentin ja komission välillä sovellettavia, luokiteltujen tietojen toimittamista ja käsittelyä koskevia sääntöjä. Komissio päättää kyseistä jäsenvaltiota kuultuaan, mikä osa arviointikertomuksesta voidaan julkistaa.
18 artikla
Yhdistyneen kuningaskunnan ja Irlannin osallistumisen edellytykset
1. Yhdistyneen kuningaskunnan ja Irlannin asiantuntijat osallistuvat vain sen Schengenin säännöstön osan arviointiin, johon kyseisillä jäsenvaltioilla on lupa osallistua.
2. Arvioinnit, sellaisina kuin ne on kuvattu 4 artiklan 1 kohdassa, koskevat vain sen Schengenin säännöstön osan tosiasiallista ja tehokasta soveltamista Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja Irlannissa, johon kyseisillä jäsenvaltioilla on lupa osallistua.
3. Yhdistynyt kuningaskunta ja Irlanti osallistuvat 15 artiklan 3 kohdan mukaisesti vain sellaisten suositusten hyväksymiseen neuvostossa, jotka koskevat sitä osaa Schengenin säännöstöstä, johon kyseisillä jäsenvaltioilla on lupa osallistua.
19 artikla
Tiedottaminen kansallisille parlamenteille
Komissio antaa kansallisille parlamenteille tiedoksi arvioinnin sisällön ja tulokset.
20 artikla
Euroopan parlamentille ja neuvostolle annettavat kertomukset
Komissio esittää Euroopan parlamentille ja neuvostolle vuosittain kattavan kertomuksen tämän asetuksen nojalla suoritetuista arvioinneista. Kertomus julkaistaan, ja se käsittää tietoja seuraavista seikoista: edellisen vuoden aikana toteutetut arvioinnit, kunkin arvioinnin pohjalta tehdyt päätelmät ja korjaavien toimien toteuttamistilanne. Komissio toimittaa tämän kertomuksen kansallisille parlamenteille.
21 artikla
Komiteamenettely
1. Komissiota avustaa komitea. Tämä komitea on asetuksessa (EU) N:o 182/2011 tarkoitettu komitea.
2. Kun tähän kohtaan viitataan, sovelletaan asetuksen (EU) N:o 182/2011 5 artiklaa. Jos komitea ei anna lausuntoa, komissio ei hyväksy ehdotusta täytäntöönpanosäädökseksi, ja tällöin sovelletaan asetuksen (EU) N:o 182/2011 5 artiklan 4 kohdan kolmatta alakohtaa.
22 artikla
Uudelleentarkastelu
Komissio tarkastelee tämän asetuksen soveltamista ja toimittaa neuvostolle kertomuksen kuuden kuukauden kuluessa siitä, kun kaikki 5 artiklan 5 kohdassa tarkoitetun ensimmäisen monivuotisen arviointiohjelman käsittämiä arviointeja koskevat kertomukset on hyväksytty. Uudelleentarkastelu kattaa asetuksen kaikki osat, mukaan lukien säädösten hyväksymiseksi mekanismin puitteissa sovellettavien menettelyjen toiminta. Komissio toimittaa kertomuksen Euroopan parlamentille.
23 artikla
Siirtymäsäännökset ja kumoaminen
Kumotaan syyskuun 16 päivän 1998 päätös 26 päivästä marraskuuta 2013, sanotun kuitenkaan rajoittamatta tämän artiklan toisen ja kolmannen kohdan soveltamista.
Ensimmäisessä kohdassa tarkoitetun päätöksen I osaa sovelletaan edelleen 1 päivään tammikuuta 2016 saakka niihin jäsenvaltioita koskeviin arviointimenettelyihin, jotka on jo aloitettu 26 päivänä marraskuuta 2013.
Ensimmäisessä kohdassa tarkoitetun päätöksen II osaa sovelletaan edelleen 27 päivään marraskuuta 2014 saakka niihin jäsenvaltioita koskeviin arviointimenettelyihin, jotka on jo aloitettu 26 päivänä marraskuuta 2013.
24 artikla
Voimaantulo
Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan jäsenvaltioissa perussopimusten mukaisesti.
Tehty Luxemburgissa 7 päivänä lokakuuta 2013.