PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 752/2013
ze dne 31. července 2013,
kterým se mění nařízení (ES) č. 555/2008, pokud jde o vnitrostátní programy podpory a obchod se třetími zeměmi v odvětví vína
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1234/2007 ze dne 22. října 2007, kterým se stanoví společná organizace zemědělských trhů a zvláštní ustanovení pro některé zemědělské produkty („jednotné nařízení o společné organizaci trhů“) (1), a zejména na článek 103za a čl. 158a odst. 4 ve spojení s článkem 4 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Články 4 a 5 nařízení Komise (ES) č. 555/2008 (2) stanoví kritéria způsobilosti pro akce na propagaci vína na trzích třetích zemí zahrnuté do vnitrostátních programů podpory a kritéria pro výběrové řízení týkající se těchto akcí.
(2)
Vzhledem ke zvláštní povaze opatření propagace vína na trzích třetích zemí a s ohledem na zkušenosti získané při provádění vnitrostátních programů podpory by měla být stanovena pravidla způsobilosti pro personální a režijní náklady, které příjemci vznikly během provádění těchto opatření.
(3)
V čl. 19 odst. 2 nařízení (ES) č. 555/2008 je stanoveno finanční řízení investičních opatření. Aby se zjednodušilo provádění investičních projektů v rámci provádění programového období 2014-2018, je v roce 2014 a 2015 třeba zvýšit maximální stropy pro zálohy. V souvislosti s ukončením prvního programového období 2009-2013 by se měl stejný přístup použít i pro realizaci investičních projektů. Proto by maximální stropy pro zálohy měly být zvýšeny rovněž pro rok 2013.
(4)
Je vhodné zavést opatření, která by zaručila řádné finanční řízení a zlepšila kontrolu finančních prostředků poskytovaných Unií na zálohy příjemcům v rámci vnitrostátních programů podpory. Uvedená opatření by se vzhledem k době, kterou členské státy potřebují k jejich provedení, měla začít používat od roku 2014, s výjimkou případů, kdy se členské státy rozhodnou poskytnout zvýšené zálohy v roce 2013 až do výše maximálních stropů stanovených v čl. 19 odst. 2 nařízení (ES) č. 555/2008.
(5)
Hlava III kapitola II oddíl 2 nařízení (ES) č. 555/2008 stanoví požadavky, které musí být splněny pro dovoz vína, hroznové šťávy a hroznového moštu do Unie. Oddíl zejména stanoví povinnost předložit pro vinařské výrobky dovážené do Unie doklad V I 1, který byl vyplněn na formuláři V I 1, jenž odpovídá vzoru z přílohy IX uvedeného nařízení, a který byl podepsán odpovědným pracovníkem úředního subjektu a odpovědným pracovníkem uznané laboratoře, nebo zjednodušený tištěný doklad V I 1. S přihlédnutím k rozvoji systémů elektronického zpracování dat v uvedeném odvětví a s cílem usnadnit sledování pohybu a kontroly výrobků z révy vinné je vhodné povolit také použití systémů elektronického zpracování dat, a tudíž elektronických dokumentů. Nicméně použití systémů elektronického zpracování dat by mělo podléhat dodržování určitých podmínek a stanovisku Unie, že systém kontrol zavedený ve třetí zemi poskytuje dostatečné záruky, pokud jde o povahu, původ a sledovatelnost vinařských výrobků dovážených do Unie z uvedené třetí země. Je proto nezbytné stanovit minimální požadované podmínky pro to, aby Unie mohla úředně schválit rovnocennost systému kontrol používaného v dotyčné třetí zemi se systémem platným v Unii.
(6)
V zájmu jasnosti by třetí země, které zavedly systém kontrol uznaný Unií za rovnocenný, měly být zařazeny do seznamu.
(7)
Po posouzení žádosti, kterou podaly příslušné orgány Chile s cílem využívat zjednodušeného postupu podle článku 45 nařízení (ES) č. 555/2008, a poté, co Unie uznala, že systém kontrol používaný v Chile v odvětví vína poskytuje zvláštní záruky pro kontrolu a sledovatelnost vín vyrobených v Chile, by doklady V I 1 vystavené producenty vína v Chile, kteří od příslušných chilských orgánů obdrželi individuální schválení a u nichž byla těmito orgány provedena inspekce, měly být považovány za osvědčení a zprávy o výsledku rozboru vydané subjekty a laboratořemi, které jsou zařazeny na seznam uvedený v článku 48 daného nařízení. Seznam třetích zemí uvedený v čl. 43 odst. 2 a článku 45 nařízení (ES) č. 555/2008 a uvedený v příloze XII daného nařízení by měl být odpovídajícím způsobem doplněn.
(8)
Nařízení (ES) č. 555/2008 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(9)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro společnou organizaci zemědělských trhů,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (ES) č. 555/2008 se mění takto:
1)
V hlavě II kapitole II oddílu 1 se doplňuje článek 5a, který zní:
„Článek 5a
Způsobilé náklady
1. Personální náklady příjemce podle článku 4 se považují za způsobilé, pokud vzniknou v souvislosti s přípravou, prováděním nebo návazným opatřením konkrétního podporovaného propagačního projektu, včetně hodnocení. To zahrnuje náklady na personál, který příjemce najal konkrétně na propagační projekt, a náklady na podíl pracovních hodin, které v rámci propagačního projektu odpracovali stálí zaměstnanci příjemce.
Členské státy považují osobní náklady za způsobilé pouze tehdy, pokud příjemci předloží podklady podrobně uvádějící činnost skutečně provedenou v rámci konkrétního podporovaného propagačního projektu.
2. Režijní náklady, které příjemci vznikly, se považují za způsobilé pouze v případě, že:
a)
souvisejí s přípravou, prováděním nebo následným opatřením projektu a
b)
nepřesahují 4 % skutečných nákladů na provádění projektů.
O způsobilosti těchto režijních nákladů mohou členské státy rozhodnout na základě paušální sazby nebo na základě předložení podkladů. Pokud rozhodují na základě předložených podkladů, vychází výpočet těchto nákladů z účetních zásad, pravidel a metod používaných v zemi příjemce.“
2)
V čl. 19 odst. 2 se druhý pododstavec nahrazuje tímto:
„Částka zálohy nepřekročí 20 % veřejné podpory související s investicí a podmínkou jejího vyplacení je poskytnutí bankovní záruky nebo rovnocenné záruky ve výši 110 % částky zálohy. Avšak v případě investic, pro které bude individuální rozhodnutí o poskytnutí podpory přijato v rozpočtových letech 2013, 2014 nebo 2015, lze částku zálohy zvýšit až o 50 % veřejné podpory související s danou investicí. Pro účely prováděcího nařízení Komise (EU) č. 282/2012 (3) se stanoví povinnost vyčerpat celkovou částku zálohy při provádění dotčené akce do dvou let od jejího vyplacení.
3)
V hlavě II kapitole III se doplňuje článek 37b, který zní:
„Článek 37b
Sdělení týkající se záloh
1. V případě poskytnutí záloh v souladu s čl. 5 odst. 7, čl. 9 odst. 2, čl. 19 odst. 2 a čl. 24 odst. 3 jsou příjemci povinni poskytnout platebním agenturám každoročně pro každý projekt tyto informace:
a)
výkazy nákladů - pro jednotlivá opatření - zdůvodňující čerpání záloh do 15. října a
b)
potvrzení - pro jednotlivá opatření - o zůstatku nevyčerpaných záloh ke dni 15. října.
Členské státy ve svých vnitrostátních předpisech stanoví datum předání těchto informací, aby mohly být zařazeny do stávající ročních účetních závěrek platebních agentur uvedených v článku 6 nařízení (ES) č. 885/2006 ve lhůtě stanovené v čl. 7 odst. 2 zmíněného nařízení.
2. Odstavec 1 se nevztahuje na roční účetní závěrky za rok 2013, s výjimkou případů, kdy se zálohy na více než 20 % a až do výše 50 % veřejné podpory související s investicemi poskytují v souladu s čl. 19 odst. 2 druhým pododstavcem.
3. Pro účely čl. 18 odst. 2 prováděcího nařízení (EU) č. 282/2012 se jako doklady o prokázání nároku na konečné poskytnutí zálohy předkládá poslední výkaz nákladů a potvrzení o zůstatku uvedené v odstavci 1.
Pokud jde o zálohy podle čl. 9 odst. 2 a čl. 19 odst. 2 tohoto nařízení, předloží se poslední výkaz nákladů a potvrzení o zůstatku uvedené v odstavcích 1 a 2 do konce druhého rozpočtového roku po vyplacení záloh.“
4)
V hlavě III kapitole II se vkládá nový článek 45a, který zní:
„Článek 45a
Elektronický doklad
1. Doklady V I 1 vystavené v souladu s články 43 a 45 lze nahradit elektronickým dokladem pro dovoz vinařských výrobků do Unie ze třetích zemí, které používají systém kontrol uznaný Unií za rovnocenný se systémem, který byl pro stejné výrobky stanoven právními předpisy Unie.
Systém kontrol ve třetí zemi lze uznat za rovnocenný se systémem, který byl pro stejné výrobky stanoven Unií, pokud splňuje alespoň tyto podmínky:
a)
poskytuje dostatečné záruky, pokud jde o povahu, původ a sledovatelnost vinařských výrobků vyrobených na území dané třetí země nebo s nimiž se na tomto území obchoduje;
b)
zaručuje přístup k údajům shromážděným v používaném elektronickém systému, zejména pokud jde o registraci a identifikaci hospodářských subjektů, kontrolních subjektů a laboratoří provádějících analýzu;
c)
zaručuje možnost kontrolovat údaje uvedené v písmeni b) v rámci vzájemné administrativní spolupráce.
Třetí země, které používají systém kontrol uznaný Unií za rovnocenný v souladu s druhým pododstavcem, se zařadí na seznam uvedený v příloze XII části C.
2. Elektronický doklad uvedený v odstavci 1 obsahuje alespoň informace nezbytné pro vystavení dokladu V I 1.
Příslušné orgány třetí země vývozu přiřadí elektronickému dokladu jedinečný správní referenční kód nebo se tento kód přiřadí pod jejich dohledem. Tento kód je uveden v obchodních dokladech požadovaných pro dovoz na území Unie.
3. Přístup k elektronickému dokladu nebo k údajům nutným pro jeho vystavení se uděluje na žádost příslušných orgánů členského státu určení.
Údaje uvedené v prvním pododstavci lze požadovat v podobě tištěného dokladu, na němž jsou údaje uvedeny formou datových prvků vyjádřených stejným způsobem jako v elektronickém dokladu.“
5)
Příloha XII se nahrazuje zněním uvedeným v příloze tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 31. července 2013.
KOMISSION TÄYTÄNTÖÖNPANOASETUS (EU) N:o 752/2013,
annettu 31 päivänä heinäkuuta 2013,
asetuksen (EY) N:o 555/2008 muuttamisesta kansallisten tukiohjelmien ja kolmansien maiden kanssa käytävän kaupan osalta viinialalla
EUROOPAN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon maatalouden yhteisestä markkinajärjestelystä ja tiettyjä maataloustuotteita koskevista erityissäännöksistä (yhteisiä markkinajärjestelyjä koskeva asetus) 22 päivänä lokakuuta 2007 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1234/2007 (1) ja erityisesti sen 103 z a artiklan ja 158 a artiklan 4 kohdan yhdessä sen 4 artiklan kanssa,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Komission asetuksen (EY) N:o 555/2008 (2) 4 ja 5 artiklassa säädetään kansallisiin tukiohjelmiin sisältyvien, kolmansien maiden markkinoilla toteutettavien viinien menekinedistämistoimien tukikelpoisuusedellytyksistä ja valintamenettelystä.
(2)
Kolmansien maiden markkinoilla toteutettavan viinien menekinedistämistoimen erityisluonne ja kansallisten tukiohjelmien täytäntöönpanosta saadut kokemukset huomioon ottaen olisi vahvistettava tuensaajille tällaisten toimien toteuttamisesta aiheutuvien henkilöstökustannusten ja kiinteiden kustannusten tukikelpoisuutta koskevat säännöt.
(3)
Asetuksen (EY) N:o 555/2008 19 artiklan 2 kohdassa säädetään investointitoimenpiteiden taloushallinnosta. Investointihankkeiden toteuttamisen helpottamiseksi ohjelmakauden 2014-2018 täytäntöönpanon yhteydessä ennakkomaksujen enimmäismäärää olisi nostettava vuosina 2014 ja 2015. Samaa lähestymistapaa olisi sovellettava myös investointihankkeiden toteuttamiseen ensimmäisen ohjelmakauden 2009-2013 päättymisen yhteydessä. Sen vuoksi ennakkomaksujen enimmäismäärää olisi nostettava myös vuoden 2013 osalta.
(4)
On tarpeen ottaa käyttöön toimenpiteet, joilla varmistetaan kansallisten tukiohjelmien yhteydessä tuensaajille annetun unionin rahoituksen moitteeton taloushallinto ja parempi valvonta. Ottaen huomioon aika, jonka jäsenvaltiot tarvitsevat kyseisten toimenpiteiden täytäntöönpanemiseksi, niitä olisi sovellettava vuodesta 2014, paitsi silloin kun jäsenvaltio päättää myöntää vuonna 2013 korotettuja ennakoita asetuksen (EY) N:o 555/2008 19 artiklan 2 kohdassa säädettyjen enimmäismäärien rajoissa.
(5)
Asetuksen (EY) N:o 555/2008 III osaston II luvun 2 jaksossa vahvistetaan vaatimukset, joiden on täytyttävä viinien, viinirypälemehun ja rypäleen puristemehun tuonnissa unioniin. Siinä säädetään erityisesti velvollisuudesta esittää unioniin tuotavien viinituotteiden osalta V I 1 -asiakirja, joka on laadittu kyseisen asetuksen liitteessä IX esitetyn mallin mukaisesti ja jonka allekirjoittavat sekä virallisen laitoksen että hyväksytyn laboratorion virkamies, tai yksinkertaistettu paperinen V I 1 -asiakirja. Ottaen huomioon viinialan sähköisten järjestelmien kehitys on viinituotteiden siirtojen ja tarkastusten valvomisen helpottamiseksi asianmukaista sallia myös sähköisten järjestelmien ja sähköisten asiakirjojen käyttö. Sähköisten järjestelmien käytön olisi kuitenkin oltava tiettyjen edellytysten mukaista, ja sillä olisi oltava unionin tunnustus siitä, että kolmannessa maassa käyttöön otettu tarkastusjärjestelmä tarjoaa riittävät takeet unioniin kyseisestä maasta tuotavien viinituotteiden luonteen, alkuperän ja jäljitettävyyden osalta. Sen vuoksi on tarpeen vahvistaa vähimmäisedellytykset, jotka vaaditaan unionilta saatavaan viralliseen hyväksyntään, jonka mukaan asianomaisen kolmannen maan tarkastusjärjestelmä vastaa unionin järjestelmää.
(6)
Kolmannet maat, jotka ovat ottaneet käyttöön unionin tarkastusjärjestelmää vastaavan tarkastusjärjestelmän, olisi selkeyden vuoksi sisällytettävä luetteloon.
(7)
Chilen toimivaltaiset viranomaiset ovat pyytäneet asetuksen (EY) N:o 555/2008 45 artiklassa säädetyn yksinkertaistetun menettelyn soveltamista ja että unioni tunnustaisi Chilen viinialalla käyttöönotetun tarkastusjärjestelmän tarjoavan erityistakeet Chilessä tuotettujen viinien valvonnan ja jäljitettävyyden osalta; hakemuksen tarkastelun perusteella Chilen viinintuottajien, joista kukin on mainittujen kolmansien maiden toimivaltaisten viranomaisten erikseen hyväksymä ja näiden viranomaisten valvonnan alainen, laatimia V I 1 -asiakirjoja olisi pidettävä kyseisen asetuksen 48 artiklassa säädettyyn luetteloon sisältyvien laitosten ja laboratorioiden laatimina todistuksina tai määritysselosteina. Asetuksen (EY) N:o 555/2008 43 artiklan 2 kohdassa ja 45 artiklassa tarkoitettua kolmansien maiden luetteloa, joka esitetään kyseisen asetuksen liitteessä XII, olisi täydennettävä.
(8)
Sen vuoksi asetusta (EY) N:o 555/2008 olisi muutettava.
(9)
Tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat maatalouden yhteisen markkinajärjestelyn hallintokomitean lausunnon mukaiset,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Muutetaan asetus (EY) N:o 555/2008 seuraavasti:
1)
Lisätään II osaston II luvun 1 jaksoon 5 a artikla seuraavasti:
”5 a artikla
Tukikelpoiset kustannukset
1. Edellä 4 artiklassa tarkoitettuja tuensaajan henkilöstökustannuksia pidetään tukikelpoisina, jos ne ovat aiheutuneet tuetun menekinedistämishankkeen, arviointi mukaan lukien, laadinnan, toteutuksen tai seurannan osalta. Niihin kuuluvat kustannukset, jotka aiheutuvat tuensaajan nimenomaisesti menekinedistämishankkeeseen palkkaamasta henkilöstöstä, ja kustannukset, jotka vastaavat tuensaajan pysyvän henkilöstön menekinedistämishankkeeseen käyttämien työtuntien osuutta.
Jäsenvaltiot voivat hyväksyä henkilöstökustannukset tukikelpoisiksi vain, jos tuensaajat toimittavat todisteasiakirjat, joissa esitetään yksityiskohtaiset tiedot kyseisen tuetun menekinedistämishankkeen yhteydessä tehdystä työstä.
2. Tuensaajalle aiheutuneita kiinteitä kustannuksia pidetään kiinteinä kustannuksina vain, jos
a)
ne liittyvät hankkeen laadintaan, täytäntöönpanoon tai seurantaan; ja
b)
ne eivät ylitä 4:ää prosenttia hankkeen täytäntöönpanon tosiasiallisista kustannuksista.
Jäsenvaltio voi päättää, ovatko kiinteät kustannukset tukikelpoisia kiinteämääräisten määrien vai todistusasiakirjojen esittämisen perusteella. Jälkimmäisessä tapauksessa kustannusten laskennan on perustuttava tuensaajan maan kirjanpitoperiaatteisiin, -sääntöihin ja -menetelmiin.”
2)
Korvataan 19 artiklan 2 kohdan toinen alakohta seuraavasti:
”Ennakon määrä saa olla enintään 20 prosenttia investointiin liittyvästä julkisesta tuesta, ja ennakon maksamisen edellytyksenä on 110 prosenttia ennakon määrästä olevan pankkitakuun tai vastaavan vakuuden asettaminen. Kun kyseessä ovat investoinnit, joista tehtiin tuen myöntämistä koskeva yksittäinen päätös varainhoitovuonna 2013, 2014 tai 2015, ennakon määrää voidaan kuitenkin lisätä enintään 50 prosenttiin kyseiseen investointiin liittyvästä julkisesta tuesta. Komission täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 282/2012 (3) soveltamiseksi koko maksettu ennakko on käytettävä asianomaisen toimen täytäntöönpanoon kahden vuoden kuluessa ennakon maksamisesta.
3)
Lisätään II osaston III lukuun 37 b artikla seuraavasti:
”37 b artikla
Ennakoihin liittyvät tiedonannot
1. Jos myönnetään ennakoita 5 artiklan 7 kohdan, 9 artiklan 2 kohdan, 19 artiklan 2 kohdan ja 24 artiklan 3 kohdan mukaisesti, tuensaajan on toimitettava maksajavirastolle vuosittain jokaisesta hankkeesta seuraavat tiedot:
a)
kustannuslaskelma, jossa perustellaan toimenpidekohtaisesti ennakoiden käyttö 15 päivään lokakuuta; ja
b)
vahvistus 15 päivänä lokakuuta käyttämättä jääneistä ennakoista toimenpiteittäin.
Jäsenvaltion on määriteltävä kansallisissa säännöissään päivämäärä, jona kyseiset tiedot on toimitettava, jotta ne voidaan sisällyttää asetuksen (EY) N:o 885/2006 6 artiklassa tarkoitettuun maksajaviraston kuluvan vuoden tilinpäätökseen kyseisen asetuksen 7 artiklan 2 kohdassa tarkoitetussa määräajassa.
2. Edellä olevaa 1 kohtaa ei sovelleta vuoden 2013 tilinpäätökseen, paitsi silloin kun investointiin liittyvästä julkisesta tuesta myönnetään yli 20 prosentin mutta enintään 50 prosentin ennakoita 19 artiklan 2 kohdan toisen alakohdan mukaisesti.
3. Komission täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 282/2012 18 artiklan 2 kohdan soveltamiseksi toimitettava todiste oikeudesta ovat 1 kohdassa tarkoitetut viimeinen kustannuslaskelma ja vahvistus käyttämättä jääneistä ennakoista.
Tämän asetuksen 9 artiklan 2 kohdan ja 19 artiklan 2 kohdan mukaisten ennakoiden osalta 1 ja 2 kohdassa tarkoitetut viimeinen kustannuslaskelma ja vahvistus käyttämättä jääneistä ennakoista on toimitettava niiden maksamista seuraavan toisen varainhoitovuoden loppuun mennessä.”
4.
Lisätään III osaston II lukuun 45 a artikla seuraavasti:
”45 a artikla
Sähköinen asiakirja
1. Edellä olevan 43 ja 45 artiklan mukaisesti laaditut V I 1 -asiakirjat voidaan korvata sähköisellä asiakirjalla tuotaessa unioniin viinialan tuotteita kolmansista maista, jotka ovat ottaneet käyttöön tarkastusjärjestelmän, jonka unioni on hyväksynyt samojen tuotteiden osalta unionin lainsäädännössä säädettyä tarkastusjärjestelmää vastaavaksi.
Kolmannen maan tarkastusjärjestelmä voidaan hyväksyä unionissa samojen tuotteiden osalta käyttöön otettua tarkastusjärjestelmää vastaavaksi, jos se täyttää ainakin seuraavat edellytykset:
a)
se tarjoaa riittävät takeet asianomaisen kolmannen maan alueella tuotettujen tai kaupan kohteena olevien viinituotteiden luonteen, alkuperän ja jäljitettävyyden osalta;
b)
se takaa pääsyn käytetyssä sähköisessä järjestelmässä oleviin tietoihin, jotka koskevat erityisesti toimijoiden, valvontaelinten ja määrityslaboratorioiden rekisteröintiä ja tunnistamista;
c)
se takaa mahdollisuuden tarkistaa b alakohdassa tarkoitetut tiedot keskinäisen hallinnollisen yhteistyön puitteissa.
Kolmannet maat, jotka ovat ottaneet käyttöön tarkastusjärjestelmän, jonka unioni on hyväksynyt vastaavaksi toisen alakohdan mukaisesti, sisällytetään liitteessä XII olevassa C osassa esitettyyn luetteloon.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetussa sähköisessä asiakirjassa on oltava vähintään V I 1 -asiakirjan laadintaa varten tarvittavat tiedot.
Sähköisellä asiakirjalla on oltava yksilöivä hallinnollinen viitekoodi, jonka antavat vientimaana olevan kolmannen maan toimivaltaiset viranomaiset tai joka annetaan niiden valvonnassa. Koodi on merkittävä kaupallisiin asiakirjoihin, joita tarvitaan tuonnissa unionin alueelle.
3. Sähköiseen asiakirjaan tai sen laadinnassa tarvittaviin tietoihin on annettava pääsy määränpäänä olevan jäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten pyynnöstä.
Ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettuja tietoja voidaan pyytää paperiasiakirjana, jossa tiedot on esitettävä dataelementteinä samalla tavalla kuin sähköisessä asiakirjassa.”
5)
Korvataan liite XII tämän asetuksen liitteellä.
2 artikla
Tämä asetus tulee voimaan kolmantena päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 31 päivänä heinäkuuta 2013.