NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 419/2013
ze dne 3. května 2013,
kterým se ukládá prozatímní vyrovnávací clo na dovoz některých drátů z nerezavějící oceli pocházejících z Indie
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 597/2009 ze dne 11. června 2009 o ochraně před dovozem subvencovaných výrobků ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1) (dále jen „základní nařízení“), a zejména na článek 12 uvedeného nařízení,
po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
1. POSTUP
1.1. Zahájení řízení
(1)
Dne 10. srpna 2012 Evropská komise (dále jen „Komise“) zveřejnila v Úředním věstníku Evropské unie (2) oznámení (dále jen „oznámení o zahájení řízení“), kterým informovala o zahájení antisubvenčního řízení (dále jen „antisubvenční řízení“ nebo „stávající řízení“) týkajícího se dovozu do Unie některých drátů z nerezavějící oceli pocházejících z Indie (dále jen „dotčená země“).
(2)
Týž den Komise zveřejněním oznámení v Úředním věstníku Evropské unie (3) informovala o zahájení antidumpingového řízení týkajícího se dovozu do Unie některých drátů z nerezavějící oceli pocházejících z Indie a zahájila samostatné šetření (dále jen „antidumpingové řízení“).
(3)
Antisubvenční řízení bylo zahájeno na základě podnětu, který podala dne 28. června 2012 Evropská federace průmyslu železa a oceli (Eurofer) (dále jen „žadatel“) jménem výrobců, kteří představují více než 50 % celkové výroby některých drátů z nerezavějící oceli v Unii. Podnět obsahoval důkazy prima facie o subvencování uvedeného výrobku a o podstatné újmě vyplývající z tohoto subvencování, což bylo uznáno za dostatečný důvod pro zahájení šetření.
(4)
Před zahájením řízení a podle čl. 10 odst. 7 základního nařízení Komise uvědomila indickou vládu o tom, že obdržela podnět s náležitými podklady, v němž se tvrdí, že dochází k subvencovanému dovozu některých drátů z nerezavějící oceli pocházejících z Indie, který působí podstatnou újmu výrobnímu odvětví Unie. Indická vláda byla vyzvána ke konzultacím s cílem vyjasnit situaci ohledně obsahu podnětu a dosáhnout řešení na základě dohody. V tomto případě nebylo dosaženo řešení na základě dohody.
1.2. Strany dotčené šetřením
(5)
Komise oficiálně vyrozuměla žadatele, další známé výrobce v Unii, známé vyvážející výrobce, dovozce a uživatele a indické orgány o zahájení šetření.
(6)
Zúčastněné strany dostaly možnost, aby ve lhůtě stanovené v oznámení o zahájení řízení písemně sdělily svá stanoviska a požádaly o slyšení. Všechny zúčastněné strany, které o to požádaly a prokázaly, že mají zvláštní důvody ke slyšení, byly vyslechnuty.
(7)
Vzhledem k velkému počtu vyvážejících výrobců v dotčené zemi, dovozců, kteří nejsou ve spojení, a výrobců v Unii podílejících se na šetření, a dále za účelem dokončení šetření v zákonných lhůtách, oznámila Komise v oznámení o zahájení řízení, že se rozhodla omezit počet vyvážejících výrobců v dotčené zemi, dovozců, kteří nejsou ve spojení, a výrobců v Unii, kterých se bude šetření týkat, a to výběrem vzorku v souladu s článkem 27 základního nařízení (tento proces je rovněž označován jako „výběr vzorku“).
1.2.1. Výběr vzorku vyvážejících výrobců
(8)
Aby Komise mohla rozhodnout o tom, zda bude výběr vzorků nutný, a pokud ano, vzorek vybrat, byli všichni vyvážející výrobci v dotčené zemi požádáni, aby se Komisi přihlásili a poskytli informace stanovené v oznámení o zahájení řízení.
(9)
Celkem osmnáct vyvážejících výrobců, z nichž někteří patřili do stejné skupiny, předložilo ve lhůtě stanovené v oznámení o zahájení řízení požadované informace a souhlasilo se zařazením do vzorku; sedm z nich požádalo o individuální přezkoumání, pokud by nebyli do vzorku zahrnuti. Patnáct z těchto spolupracujících společností vykázalo během období šetření vývoz drátů z nerezavějící oceli do Unie. Vzorek byl tedy vybrán na základě informací od těchto patnácti vyvážejících výrobců.
(10)
V souladu s článkem 27 základního nařízení vybrala Komise vzorek na základě největšího reprezentativního objemu vývozu dotčeného výrobku do Unie, který mohl být ve stanovené lhůtě přiměřeně prošetřen. Vybraný vzorek sestával ze dvou společností a jedné skupiny společností složené ze čtyř společností ve spojení: všechny společnosti ve vzorku dohromady představují více než 63 % celkového objemu vývozu dotčeného výrobku do Unie.
(11)
V souladu s čl. 27 odst. 2 základního nařízení byli ve věci výběru reprezentativního vzorku rovněž konzultováni všichni dotčení známí vyvážející výrobci a příslušné indické orgány. K výběru vzorku nebyly vzneseny žádné připomínky.
(12)
Jak je uvedeno v 10. bodě odůvodnění, byl vzorek omezen na přiměřený počet společností, které by mohly být ve stanovené lhůtě přezkoumány. Společnosti prošetřované za účelem šetření subvencování jsou uvedeny níže v 19. bodě odůvodnění.
(13)
Jak již bylo uvedeno v 9. bodě odůvodnění, obdržela Komise původně 7 žádostí o individuální přezkoumání. Komise došla k závěru, že v této fázi by individuální přezkoumání znamenalo nepřiměřenou zátěž a bránilo by včasnému dokončení šetření. Žádosti vývozců, kteří předložili nezbytné informace ve stanovených lhůtách, však budou přezkoumány v dalším průběhu šetření.
1.2.2. Výběr vzorku výrobců v Unii
(14)
Komise v oznámení o zahájení přezkumu uvedla, že předběžně vybrala vzorek výrobců v Unii. Tento vzorek původně sestával z pěti výrobců, o kterých Komise před zahájením šetření věděla, že vyrábějí dráty z nerezavějící oceli v Unii. Komise vybrala vzorek na základě prodeje, objemu výroby a zeměpisné polohy. Zúčastněné strany byly prostřednictvím oznámení o zahájení řízení rovněž vyzvány, aby se k předběžnému vzorku vyjádřily. Při analýze odpovědí na dotazník bylo zjištěno, že jeden vybraný výrobce v Unii má v Unii společnost ve spojení, která se rovněž zabývá výrobou a prodejem drátů z nerezavějící oceli. Těchto šest výrobců v Unii zařazených do vzorku představovalo 46,5 % odhadované celkové výroby v Unii. Vzorek se považuje za reprezentativní pro výrobní odvětví Unie.
1.2.3. Výběr vzorku dovozců
(15)
Aby Komise mohla rozhodnout o tom, zda bude výběr vzorků nutný, a pokud ano, vzorek vybrat, byli všichni dovozci, kteří nejsou ve spojení, požádáni, aby se Komisi přihlásili a poskytli informace stanovené v oznámení o zahájení řízení.
(16)
Celkem devět dovozců, kteří nejsou ve spojení, poskytlo požadované informace a souhlasilo se zařazením do vzorku. Komise na základě největšího objemu dovozu do Unie vybrala vzorek tří společností, které představují 23,8 % indického dovozu do Unie v průběhu období šetření. Nicméně dva z těchto dovozců zařazených do vzorku nepředložili odpověď na dotazník. Proto nelze v této fázi šetření uskutečnit výběr vzorku; v dalším průběhu šetření bude Komise usilovat o navázání spolupráce s jinými dovozci.
1.2.4. Odpovědi na dotazník a inspekce na místě
(17)
Dotazníky byly zaslány indické vládě, třem vyvážejícím výrobcům (skupinám vyvážejících výrobců) v Indii zařazeným do vzorku, vyvážejícím výrobcům, kteří požádali o individuální přezkoumání, šesti výrobcům v Unii zařazeným do vzorku, třem dovozcům, kteří nejsou ve spojení a byli zařazeni do vzorku, a devíti známým uživatelům.
(18)
Odpovědi na dotazník zaslala indická vláda, tři vyvážející výrobci (skupiny vyvážejících výrobců) v Indii zařazení do vzorku, jeden z vyvážejících výrobců, kteří požádali o individuální přezkoumání, šest výrobců v Unii zařazených do vzorku, jeden dovozce, který není ve spojení, a tři uživatelé.
(19)
Komise si zjistila a ověřila všechny informace, které zúčastněné strany poskytly a které považovala za nezbytné pro předběžné určení míry subvence, výsledné újmy a zájmu Unie. Inspekce na místě se uskutečnily na půdě indické vlády v Dillí a v těchto společnostech:
Výrobci v Unii:
-
Hagener Feinstahl GmbH, Hagen, Německo
-
Inoxfil S.A., Igualada, Španělsko
-
Rodacciai SPA, Milán, Itálie
-
Trafilerie Brambilla SPA, Calolziocorte, Itálie
-
Ugitech Group (skupina Ugitech):
-
Ugitech France S.A., Bourg en Bresse, Francie
-
Sprint Metal Edelstahl, Hemer, Německo
Vyvážející výrobci v Indii:
-
Raajratna Metal Industries, Ahmadábád, Gudžarát
-
Viraj Profiles Vpl. Ltd., Thane, Maháráštra
-
Venus Group (skupina Venus):
-
Venus Wire Industries Pvt. Ltd, Bombaj, Maháráštra
-
Precision Metals, Bombaj, Maháráštra
-
Hindustan Inox Ltd., Bombaj, Maháráštra
-
Sieves Manufacturer India Pvt. Ltd., Bombaj, Maháráštra
1.3. Období šetření a posuzované období
(20)
Šetření subvencování a újmy se týkalo období od 1. dubna 2011 do 31. března 2012 (dále jen „období šetření“). Zkoumání trendů, které jsou významné pro posouzení újmy, se týkalo období od 1. ledna 2009 do konce období šetření (dále jen „posuzované období“).
2. DOTČENÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
2.1. Dotčený výrobek
(21)
Dotčeným výrobkem jsou dráty z nerezavějící oceli:
-
obsahující (v hmotnostních procentech) 2,5 % nebo více niklu, jiné než dráty obsahující 28 % nebo více, avšak nejvýše 31 % niklu a 20 % nebo více, avšak nejvýše 22 % chromu,
-
obsahující (v hmotnostních procentech) méně než 2,5 % niklu, jiné než dráty obsahující 13 % nebo více, avšak nejvýše 25 % chromu a 3,5 % nebo více, avšak nejvýše 6 % hliníku,
-
pocházející z Indie, v současnosti kódů KN 7223 00 19 a 7223 00 99.
(22)
Jedna strana uvedla, že existují tzv. „vysoce technické“ typy výrobku, které se liší od ostatních typů dotčeného výrobku vyráběného v Indii a rovněž v Unii. Tato společnost dále uvedla, že narozdíl od většiny typů výrobku dovážených z Indie do Unie nejsou technické typy komoditou, ale zvláštními typy výrobku vyráběnými pro zvláštní použití v určitých jakostních třídách oceli a o určitých průměrech, a neměly by tedy být předmětem šetření.
(23)
V této fázi se zdá, že technické typy spadají do definice výrobku a že mají podobné základní fyzikální, chemické a technické vlastnosti ve srovnání s ostatními typy dotčeného výrobku. Navíc se ukazuje, že tyto typy vyrábí také výrobní odvětví Unie, a tudíž jsou tyto technické typy zahrnuty do rozsahu šetření.
2.2. Obdobný výrobek
(24)
Šetření ukázalo, že dotčený výrobek a výrobek vyráběný a prodávaný na domácím trhu v Indii, jakož i výrobek, který vyrábí výrobní odvětví Unie a prodává na trhu Unie, mají tytéž základní fyzikální, chemické a technické vlastnosti a použití. Proto se uvedené výrobky prozatímně považují za obdobné ve smyslu čl. 2 písm. c) základního nařízení.
3. SUBVENCOVÁNÍ
3.1. Úvod
(25)
Na základě informací obsažených v podnětu a v odpovědích na dotazník Komise byly prošetřeny následující režimy, v jejichž rámci jsou údajně poskytovány subvence:
a)
režim „Duty Entitlement Passbook“ (dále jen „režim DEPBS“);
b)
režim navracení cla (dále jen „režim DDS“, Duty Drawback Scheme);
c)
režim předběžného povolení (dále jen „režim AAS“, Advance Authorisation Scheme );
d)
režim podpory vývozu kapitálového zboží (dále jen „režim EPCGS“, Export Promotion Capital Goods Scheme);
e)
režim vývozních úvěrů (dále jen „režim ECS“, Export Credit Scheme);
f)
režim „Focus Market Scheme“ (dále jen „režim FMS“);
g)
režim zvláštních hospodářských zón / jednotek orientovaných na vývoz (dále jen „režim SEZ/EOU“, Special Economic Zones / Export Oriented Units).
(26)
Výše uvedené režimy a), c), d), f), g) vycházejí ze zákona o zahraničním obchodu (rozvoj a regulace) z roku 1992 (č. 22 z roku 1992), který vstoupil v platnost dne 7. srpna 1992 (dále jen „zákon o zahraničním obchodu“). Zákon o zahraničním obchodu opravňuje indickou vládu vydávat oznámení týkající se vývozní a dovozní politiky. Tato oznámení jsou shrnuta v dokumentech o politice zahraničního obchodu, které jsou každých pět let vydávány ministerstvem obchodu a pravidelně aktualizovány. Dokumentem o politice zahraničního obchodu, který se týká období šetření, je dokument „Foreign Trade Policy 2009-2014“ (dále jen „FTP 09-14“). Postupy, jimiž se FTP 09-14 řídí, stanovila indická vláda v publikaci „Příručka postupů, svazek I“ (dále jen „HOP I 09-14“). Příručka postupů se pravidelně aktualizuje.
(27)
Režim ECS uvedený výše v písmeni e) vychází z paragrafů 21 a 35A zákona o regulaci bankovnictví z roku 1949, který umožňuje indické národní bance Reserve Bank of India dávat pokyny komerčním bankám v oblasti vývozních úvěrů.
(28)
Režim navracení cla (režim DDS) uvedený výše v písmeni b) vychází z paragrafu 75 celního zákona z roku 1962, z paragrafu 37 zákona o spotřební dani z roku 1944, z paragrafů 93A a 94 finančního zákona z roku 1994 a z Pravidel pro výběr cel, spotřební daně a vracení daní za služby z roku 1995. Míry tohoto vracení jsou pravidelně zveřejňovány. Míry, které se vztahují na období šetření, jsou ve výši všech uplatňovaných sazeb pro vracení cla za období 2011-2012, zveřejněné v oznámení č. 68 / 2011- Cus. (N.T). Režim navracení cla (režim DDS ) se v kapitole 4 dokumentu FTP 09-14 označuje rovněž jako režim promíjení cla.
3.2. Režim „Duty Entitlement Passbook“ (dále jen „režim DEPBS“)
a) Právní základ
(29)
Podrobný popis režimu DEPBS je uveden v kapitole 4.3 dokumentu FTP 09-14 a v kapitole 4 příručky HOP I 09-14.
b) Způsobilost
(30)
Pro tento režim jsou způsobilí všichni vyvážející výrobci a vyvážející obchodníci.
c) Praktické provádění režimu DEPBS
(31)
Vývozce může zažádat o úvěry v rámci režimu DEPBS, které jsou vypočteny jako procento hodnoty výrobků vyvezených v rámci tohoto režimu. Tyto sazby režimu DEPBS byly stanoveny indickými orgány pro většinu výrobků včetně dotčeného výrobku. Jsou stanoveny na základě standardních norem vstupů a výstupů a berou v úvahu předpokládaný dovozní podíl vstupů ve vyváženém výrobku a daňové zatížení předpokládaného dovozu bez ohledu na to, zda dovozní clo bylo či nebylo skutečně zaplaceno. Sazba DEPBS pro dotčený výrobek během období šetření v rámci stávajícího šetření činila 5 % s maximální hodnotou 97 Rs/kg.
(32)
Aby mohla společnost využívat výhod tohoto režimu, musí vyvážet. V době uskutečnění vývozní transakce musí vývozce předložit indickým orgánům prohlášení, v němž uvede, že se vývoz uskutečňuje v rámci režimu DEPBS. K tomu, aby mohlo být zboží vyvezeno, vydají indické celní úřady během postupu odeslání vývozní přepravní doklad. Tento dokument obsahuje mimo jiné výši úvěru v rámci režimu DEPBS, který má být pro tuto vývozní transakci poskytnut. V onom okamžiku vývozce ví, jakou výhodu získá. Jakmile celní úřady vydají vývozní přepravní doklad, je indická vláda povinna poskytnout úvěr v rámci režimu DEPBS.
(33)
Bylo zjištěno, že v souladu s indickými účetními standardy mohou být úvěry v rámci režimu DEPBS při splnění vývozní povinnosti zaúčtovány do komerčních účtů na základě časového rozlišení jako příjem. Tyto úvěry mohou být použity k zaplacení cla z následného dovozu jakéhokoliv zboží s výjimkou kapitálového zboží a zboží, pro nějž existují dovozní omezení. Zboží dovezené na základě takových úvěrů může být prodáno na domácím trhu (přičemž podléhá dani z prodeje), nebo použito jinak. Úvěry v rámci režimu DEPBS jsou volně přenosné a jsou platné po dobu 24 měsíců od data vydání.
(34)
Žádosti o úvěry v rámci režimu DEPBS jsou uchovávány v elektronické podobě a mohou pokrývat neomezený počet vývozních transakcí. Pro podání žádosti o úvěry v rámci režimu DEPBS ve skutečnosti neexistují žádné striktní lhůty. Elektronický systém používaný ke správě režimu DEPBS automaticky nevylučuje vývozní transakce mimo lhůty pro podání uvedené v kapitole 4.47 HOP I 09-14. Navíc, jak jasně stanoví kapitola 9.3 HOP I 09-14, mohou být zváženy i žádosti obdržené po uplynutí lhůt, ačkoliv je jejich nedodržení spojeno s uložením menší pokuty (např. 10 % nároku).
(35)
Bylo zjištěno, že dvě společnosti zařazené do vzorku využívaly tento režim během prvních dvou čtvrtletí období šetření.
d) Závěry týkající se režimu DEPBS
(36)
Režim DEPBS poskytuje subvence ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a čl. 3 odst. 2 základního nařízení. Úvěry v rámci režimu DEPBS jsou finančním příspěvkem indické vlády, jelikož nakonec budou použity k vyrovnání dovozních cel, čímž se sníží příjem indické vlády z cel, která by byla jinak splatná. Úvěry v rámci režimu DEPBS navíc příjemce zvýhodňují, protože zlepšují jeho likviditu.
(37)
Navíc režim DEPBS právně závisí na vývozní výkonnosti, a je proto považován za specifický a napadnutelný podle čl. 4 odst. 4) prvního pododstavce písm. a) základního nařízení.
(38)
Tento režim nelze považovat za povolený režim navracení cla nebo režim navracení u náhradních vstupů ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení, jelikož nevyhovuje pravidlům uvedeným v příloze I bodě i), příloze II (definice a pravidla navracení) a příloze III (definice a pravidla navracení u náhradních vstupů) základního nařízení. Zejména jde o to, že vývozce nemá žádnou povinnost skutečně spotřebovat bezcelně dovezené zboží ve výrobním procesu a částka úvěru není vypočtena ve vztahu ke skutečně využitému vstupnímu materiálu. Navíc neexistuje systém nebo postup pro potvrzení, jaké vstupní materiály jsou spotřebovány ve výrobním procesu vyváženého výrobku nebo zda došlo k nadměrné platbě dovozního cla ve smyslu přílohy I písm. i) a příloh II a III základního nařízení. V neposlední řadě má vývozce nárok čerpat výhody režimu DEPBS bez ohledu na to, zda vůbec nějaké vstupní materiály doveze. Pro získání výhody stačí, aby vývozce prostě vyvezl zboží, aniž by prokazoval, že byl dovezen nějaký vstupní materiál. Dokonce i vývozci, kteří nakupují veškeré své vstupní materiály na místě a nedovážejí žádné zboží, které lze použít jako vstupní materiál, mají tedy nárok na čerpání výhod v rámci režimu DEPBS.
e) Zrušení režimu DEPBS a přechod k režimu DDS
(39)
Veřejným oznámením č. 54 (RE-2010)/2009-2014 ze dne 17. června 2011 byl režim DEPBS naposledy prodloužen o tři měsíce, čímž se jeho použitelnost prodloužila do 30. září 2011. Vzhledem k tomu, že následně nebylo zveřejněno žádné další jeho prodloužení, byl režim DEPBS počínaje dnem 30. září 2011 ukončen. Proto bylo nutné ověřit, zda by mohla být uložena opatření v souladu s čl. 15 odst. 1 základního nařízení.
(40)
Indická vláda vysvětlila Komisi, že při ukončení režimu DEPBS si mohly společnosti vybrat jiné režimy navrácení/prominutí cla uvedené v kapitole 4 dokumentu FTP 09-14, tj. režim předběžného povolení („režim AAS“, Advance Authorisation Scheme) nebo režim navracení cla („režim DDS“, Duty Drawback Scheme).
(41)
Šetřením bylo zjištěno, že obě společnosti zařazené do vzorku začaly ihned po ukončení režimu DEPBS využívat režim DDS. Je třeba uvést, že režim DDS byl zaveden v roce 1995 a fungoval zároveň s režimem DEPBS během prvních dvou čtvrtletí období šetření a řadu let před obdobím šetření. Režim DDS však nemohl být využit současně s režimem DEPBS pro tentýž vývoz.
(42)
Je třeba poznamenat, že indická vláda podnikla opatření pro zajištění plynulého přechodu z režimu DEPBS na režim DDS, jak je uvedeno v oběžníku č. 42 /2011 - Cla ze dne 22. září 2011. V tomto oběžníku se vysvětluje, že „plán navracení [cla] pro tento rok zahrnuje položky, které dosud patřily do režimu DEPBS“. V tomtéž oběžníku je uvedeno, že odvětvím, která fungují v rámci režimu DEPBS, „bylo rozhodnuto poskytnout hladký přechod pro položky v těchto odvětvích a začlenit je do plánu navracení. Jako přechodné opatření budou u těchto položek mírně sníženy jejich sazby DEPBS, a sice v rozmezí od 1 % do 3 % u většiny položek.“ Jinými slovy tento oběžník uvádí, že míry vracení cla platné od 1. října 2011 byly určeny tak, aby poskytovaly podobnou výhodu jako ukončený režim DEPBS.
(43)
U měr režimu DDS použitelných od 1. října 2011 na dotčený výrobek bylo skutečně zjištěno, že poskytují podobné míry subvencování, jako poskytoval režim DEPBS do 30. září 2011. Šetření potvrdilo také velmi podobné úrovně subvenčních rozpětí v rámci režimů DEPBS a DDS u všech společností zařazených do vzorku; všechny tyto společnosti využívaly režim DEPBS během prvních šesti měsíců období šetření a režim DDS v následujících šesti měsících období šetření.
(44)
Ve 41. až 43. bodě odůvodnění výše se uvádí, že navzdory ukončení režimu DEPBS byly zásadní výhody nadále a bez přerušení poskytovány na téměř totožné úrovni tím, že byl zajištěn hladký přechod k režimu navracení cla. Z tohoto důvodu se dospělo k závěru, že subvence nebyly zrušeny ve smyslu čl. 15 odst. 1 základního nařízení a že režim DEPBS je napadnutelný.
f) Výpočet výše subvence
(45)
Podle čl. 3 odst. 2 a článku 5 základního nařízení se výše napadnutelných subvencí vypočítala na základě výhody, kterou získal příjemce subvence a která byla zjištěna v období šetření. V tomto ohledu se mělo zato, že výhodu příjemce získá v okamžiku, kdy dojde k vývozní transakci uskutečněné v rámci tohoto režimu. V takovém okamžiku se indická vláda musí vzdát cla, což představuje finanční příspěvek ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Jakmile celní úřady vydají vývozní přepravní doklad uvádějící mimo jiné výši úvěru v rámci režimu DEPBS, který má být poskytnut pro danou vývozní transakci, nemůže indická vláda rozhodnutí o udělení či neudělení subvence nikterak ovlivnit. Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem se považuje za odpovídající stanovit výši výhody vyplývající z režimu DEPBS jako součet úvěrů získaných za vývozní transakce uskutečněné v rámci tohoto režimu v období šetření.
(46)
V případě, že byla podána oprávněná žádost, byly podle čl. 7 odst. 1 písm. a) základního nařízení poplatky nezbytně vynaložené na získání subvence odečteny z takto zjištěných úvěrů a výsledná částka byla použita jako čitatel pro výpočet výše subvence. V souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení byla tato výše subvence přepočtena na celkový vývozní obrat dotčeného výrobku během období šetření (jmenovatel), protože subvence závisí na vývozní výkonnosti a nebyla poskytnuta podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(47)
Na základě výše uvedeného činily subvenční sazby zjištěné pro tento režim u dotčených společností během období šetření 0,58 % a u společností z Venus Group 0,93 %, 1,04 %, 1,32 %, 2,04 %.
3.3. Režim navracení cla (dále jen „režim DDS“, Duty Drawback Scheme)
a) Právní základ
(48)
Podrobný popis režimu DDS je obsažen v Pravidlech pro výběr cel a spotřební daně a vracení daní z roku 1995 ve znění následných oznámení.
b) Způsobilost
(49)
Pro tento režim jsou způsobilí všichni vyvážející výrobci a vyvážející obchodníci.
c) Praktická realizace
(50)
Způsobilý vývozce může zažádat o navrácení částky, která je vypočtena jako procento hodnoty FOB výrobků vyvezených v rámci tohoto režimu. Tyto sazby navracení byly stanoveny indickou vládou pro řadu výrobků včetně dotčeného výrobku. Určují se na základě průměrného množství nebo průměrné hodnoty vstupních materiálů použitých při výrobě výrobku a na základě průměrné výše cla zaplaceného za vstupy. Jsou použitelné bez ohledu na to, zda dovozní clo bylo či nebylo skutečně zaplaceno. Sazba DDS pro dotčený výrobek činila během období šetření 4 % hodnoty FOB nebo nejvýše 5 Rs/kg podle toho, která z hodnot byla nižší.
(51)
Aby mohla společnost využívat výhod tohoto režimu, musí vyvážet. Jakmile jsou údaje o zásilce zaneseny na celní server (ICEGATE), je zde uvedeno, že vývoz probíhá v rámci režimu DDS a je neodvolatelně stanovena částka DDS. Poté, co přepravní společnost předložila obecné prohlášení o vývozu a celní úřad tento dokument porovnal s údaji na přepravním dokladu a zjistil, že se údaje shodují, jsou splněny všechny podmínky pro to, aby se vrátilo clo, a to buď přímou platbou na bankovní účet vývozce, nebo příkazem k výplatě.
(52)
Vývozce musí rovněž prokázat, že k uskutečnění vývozu dochází prostřednictvím potvrzení banky o uskutečnění vývozu. Tento dokument může být poskytnut poté, co byla vyplacena částka navraceného cla; indická vláda však bude vyplacenou částku vymáhat zpět, pokud vývozce potvrzení banky o uskutečnění vývozu nepředloží ve stanovené lhůtě.
(53)
Částka navraceného cla může být použita pro jakékoli účely.
(54)
Bylo zjištěno, že v souladu s indickými účetními standardy může být částka navraceného cla při splnění vývozní povinnosti zaúčtována do komerčních účtů na základě časového rozlišení jako příjem.
(55)
U dvou společností zařazených do vzorku bylo zjištěno, že využívaly režim DDS v posledních dvou čtvrtletích období šetření.
d) Závěry týkající se režimu DDS
(56)
Režim DDS poskytuje subvence ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a čl. 3 odst. 2 základního nařízení. Částka navraceného cla je finančním příspěvkem indické vlády, protože je vykonávána ve formě přímého převodu finančních prostředků ze strany indické vlády. Kromě toho částka navraceného cla vývozce zvýhodňuje, protože zlepšuje jeho likviditu.
(57)
Režim DDS je kromě toho právně závislý na vývozní výkonnosti, a proto je považován za specifický a napadnutelný podle čl. 4 odst. 4 prvního pododstavce písm. a) základního nařízení.
(58)
Tento režim nelze považovat za povolený režim navracení cla nebo režim navracení u náhradních vstupů ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Režim nevyhovuje přísným pravidlům uvedeným v příloze I písm. i), příloze II (definice a pravidla pro navracení) a příloze III (definice a pravidla pro navracení u náhradních vstupů) základního nařízení.
(59)
Neexistuje režim nebo zavedený postup pro potvrzení, jaké vstupní materiály jsou spotřebovány ve výrobním procesu vyváženého výrobku nebo zda došlo k nadměrné platbě dovozního cla ve smyslu přílohy I písm. i) a příloh II a III základního nařízení. V neposlední řadě má vývozce nárok čerpat výhody režimu DDS bez ohledu na to, zda vůbec nějaké vstupní materiály doveze. Pro získání výhody stačí, aby vývozce prostě vyvezl zboží, aniž by musel prokázat, že byl dovezen nějaký vstupní materiál. Dokonce i vývozci, kteří pořizují veškeré své vstupy v místě a nedovážejí žádné zboží, které lze použít jako vstupní materiály, mají nárok na výhodu z DDS.
(60)
To potvrzuje i oběžník indické vlády č. 24/2001, který jasně uvádí, že „[sazby navraceného cla] nijak nesouvisejí se skutečnou spotřebou vstupních materiálů a se skutečným dopadem na vstupní materiály konkrétního vývozce nebo jednotlivých zásilek […]“ a regionálním orgánům ukládá, aby „se netrvalo na důkazech o skutečných clech u dovezených nebo domácích vstupních materiálů […] kromě [žádosti o navrácení cla] podané vývozci.“
(61)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem se dospělo k závěru, že režim DDS je napadnutelný.
e) Výpočet výše subvence
(62)
Podle čl. 3 odst. 2 a článku 5 základního nařízení se výše napadnutelných subvencí vypočítala na základě výhody, kterou získal příjemce subvence a která byla zjištěna v období šetření. V tomto ohledu se mělo zato, že výhodu příjemce získá v okamžiku, kdy dojde k vývozní transakci uskutečněné v rámci tohoto režimu. V takovém okamžiku musí indická vláda zaplatit částku navraceného cla, která představuje finanční příspěvek ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Jakmile celní úřady vydají vývozní přepravní doklad uvádějící mimo jiné částku navraceného cla, která má být poskytnuta pro danou vývozní transakci, nemůže indická vláda rozhodnutí o udělení či neudělení subvence nikterak ovlivnit. Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem se považuje za odpovídající stanovit výši výhody vyplývající z režimu DDS jako součet částek navraceného cla získaných za vývozní transakce uskutečněné v rámci tohoto režimu v období šetření.
(63)
V souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení byly tyto výše subvence přepočteny na celkový vývozní obrat dotčeného výrobku v průběhu období přezkumného šetření (jmenovatel), protože subvence závisí na vývozní výkonnosti a nebyla poskytnuta podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(64)
Na základě výše uvedeného činily subvenční sazby zjištěné pro tento režim u spolupracujících společností 0,61 % a u společností z Venus Group 1,14 %, 1,77 %, 1,68 % a 1,91 %.
3.4. Režim předběžného povolení (dále jen „režim AAS“, Advance Authorisation Scheme)
a) Právní základ
(65)
Tento režim je podrobně popsán v odstavcích 4.1.1 až 4.1.14 dokumentu FTP 09-14 a v kapitolách 4.1 až 4.30 příručky HOP I 09-14.
b) Způsobilost
(66)
Režim AAS má šest podrežimů, které jsou podrobněji popsány v 67. bodě odůvodnění níže. Tyto podrežimy se mimo jiné liší rozsahem způsobilosti. Vyvážející výrobci a vyvážející obchodníci, kteří jsou „vázáni“ na pomocné výrobce, jsou způsobilí pro podrežim AAS pro fyzický vývoz a pro podrežim AAS pro roční potřebu. Vyvážející výrobci poskytující dodávky konečnému vývozci jsou způsobilí pro režim AAS na dodávky meziproduktů. Hlavní dodavatelé dodávající v rámci kategorií „domnělého vývozu“ uvedených v odstavci 8.2 dokumentu FTP 09-14, jako např. dodavatelé subjektu orientovaného na vývoz, jsou způsobilí pro podrežim AAS pro domnělý vývoz. Dodavatelé meziproduktů vyvážejícím výrobcům jsou způsobilí pro výhody „domnělého vývozu“ v rámci podrežimů předběžného příkazu k uvolnění (Advance Release Order, dále jen „ARO“) a tuzemského back-to-back akreditivu.
c) Provádění v praxi
(67)
Režim AAS může být vydán pro:
i) fyzický vývoz: jedná se o hlavní podrežim. Umožňuje bezcelní dovoz vstupních materiálů potřebných k výrobě určitého výsledného výrobku určeného na vývoz. Termín „fyzický“ v tomto kontextu znamená, že výrobek určený na vývoz musí opustit území Indie. Povolený dovoz a vývozní povinnost včetně typu vyváženého výrobku jsou uvedeny v licenci;
ii) roční potřebu: toto povolení není určeno pro konkrétní výrobek na vývoz, nýbrž pro širší skupinu výrobků (např. chemické látky a příbuzné výrobky). Držitel licence může, a to až do určité hodnoty stanovené na základě jeho vývozní výkonnosti v minulosti, dovážet bezcelně veškeré vstupy k použití při výrobě jakékoli z položek spadajících do příslušné skupiny výrobků. Může vyvážet jakýkoli výsledný výrobek spadající do dané skupiny výrobků, který byl vyroben s použitím takového materiálu osvobozeného od cla;
iii) dodávky meziproduktů: tento podrežim se vztahuje na případy, kdy dva výrobci chtějí vyrábět jeden výrobek na vývoz a společně se podílet na výrobním procesu. Vyvážející výrobce, jenž vyrábí meziprodukt, smí bezcelně dovážet vstupní materiál a pro tento účel může získat režim AAS na dodávky meziproduktů. Konečný vývozce dokončuje výrobu a je povinen hotový výrobek vyvézt;
iv) domnělý vývoz: tento podrežim umožňuje hlavnímu dodavateli bezcelně dovážet vstupní materiály potřebné k výrobě zboží, které má být prodáno jako „domnělý vývoz“ kategoriím zákazníků uvedeným v odstavci 8.2 písm. b) až f), g), i) a j) dokumentu FTP 09-14. Podle indické vlády znamená domnělý vývoz ty transakce, při nichž dodané zboží neopouští zemi. Za domnělý vývoz je považována celá řada kategorií dodávek za předpokladu, že je zboží vyrobeno v Indii, jako např. dodávky zboží pro jednotky orientované na vývoz nebo pro společnost, která se nachází ve zvláštní hospodářské zóně;
v) předběžný příkaz k uvolnění („Advance Release Order“, dále jen „ARO“): držitel režimu AAS, který hodlá získávat vstupní materiály z domácích zdrojů místo přímého dovozu, má možnost za tímto účelem využít ARO. V takových případech jsou předběžná povolení validována jako ARO a převedena na domácího dodavatele při dodávce položek, které jsou v nich uvedeny. Domácí dodavatel bude mít nárok na výhody domnělého vývozu, jak je uvedeno v odstavci 8.3 dokumentu FTP 09-14 (tj. program předběžných povolení na dodávky meziproduktů / domnělý vývoz, vrácení cla při domnělém vývozu a náhrady konečné spotřební daně). V rámci mechanismu ARO jsou daně a cla namísto konečnému vývozci vráceny dodavateli, a to ve formě vrácení/náhrady cla. Vrácení daní/cla je možné v případě domácích i dovezených vstupních materiálů;
vi) tuzemský back-to-back akreditiv: tento podrežim se opět vztahuje na domácí dodávky držiteli předběžného povolení. Držitel předběžného povolení může požádat banku o otevření tuzemského akreditivu ve prospěch domácího dodavatele. Banka uzná povolení u přímého dovozu pouze pro hodnotu a množství položek opatřených z domácích zdrojů místo z dovozu. Domácí dodavatel bude mít nárok na výhody domnělého vývozu, jak je uvedeno v odstavci 8.3 dokumentu FTP 09-14 (tj. program předběžných povolení na dodávky meziproduktů / domnělý vývoz, vrácení cla při domnělém vývozu a náhrady konečné spotřební daně).
(68)
V průběhu období šetření získaly úlevu v rámci režimu AAS v souvislosti s dotčeným výrobkem dvě společnosti zařazené do vzorku. Tyto společnosti využívaly jeden z uvedených podrežimů režimu AAS, a sice režim předběžného povolení pro fyzický vývoz. Není tudíž nezbytné zjišťovat napadnutelnost zbývajících nevyužívaných podrežimů.
(69)
Pro účely ověření indickými orgány je držitel předběžného povolení ze zákona povinen vést „pravdivou a řádnou evidenci spotřeby a využití bezcelně dováženého zboží / zboží nakupovaného z domácích zdrojů“ ve stanoveném formátu (kapitoly 4.26 a 4.30 a dodatek 23 HOP I 09-14), tj. registr skutečné spotřeby. Tento registr musí ověřit externí autorizovaný účetní / účetní nákladů a provedené práce, který vydá osvědčení o tom, že stanovené registry a příslušné záznamy byly zkontrolovány a že informace předávané podle dodatku 23 jsou po všech stránkách pravdivé a správné.
(70)
Pokud jde o podrežim využívaný během období šetření dotčenými společnostmi, tj. fyzický vývoz, jsou povolený dovoz a povinný vývoz pevně stanoveny co do množství a hodnoty indickou vládou a jsou zaznamenány v povolení. Kromě toho mají v okamžiku dovozu a vývozu státní úředníci do povolení zaznamenávat příslušné transakce. Objem dovozu povolený v rámci režimu AAS je určen indickou vládou na základě standardních norem vstupů a výstupů, které existují pro většinu výrobků včetně dotčeného výrobku.
(71)
Dovezené vstupní materiály nelze převádět a musí být použity pro výrobu výsledného výrobku na vývoz. Vývozní povinnost musí být splněna v předepsané lhůtě po vydání licence (24 měsíců, lhůtu lze dvakrát prodloužit, pokaždé o šest měsíců).
(72)
Šetřením bylo zjištěno, že požadavky ohledně ověřování stanovené indickými orgány buď nebyly dodrženy, nebo dosud nebyly testovány v praxi.
(73)
Obě ověřované společnosti vedly určité registry týkající se výroby a spotřeby. Registr spotřeby však neumožňoval ověřit, jaké vstupní materiály byly spotřebovány při výrobě vyváženého výrobku a v jakém množství. Pokud jde o požadavky na ověření uvedené v 69. bodě odůvodnění výše, zmiňované společnosti nevedly žádné záznamy, které by prokázaly, že proběhl externí audit registru spotřeby. Celkově se má za to, že vyšetřovaní vývozci nebyli schopni prokázat, že příslušná ustanovení dokumentu FTP byla splněna.
d) Závěry týkající se režimu AAS
(74)
Osvobození od dovozního cla je subvencí ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a čl. 3 odst. 2 základního nařízení: představuje finanční příspěvek indické vlády, neboť snižuje příjmy indické vlády z cla, které by bylo jinak splatné, a zvýhodňuje vyšetřované vývozce, protože zlepšuje jejich likviditu.
(75)
Kromě toho je fyzický vývoz v rámci režimu předběžného povolení ze zákona jednoznačně podmíněn vývozní výkonností, a proto je považován za specifický a napadnutelný podle čl. 4 odst. 4 prvního pododstavce písm. a) základního nařízení. Bez vývozního závazku nemůže společnost využívat výhod vyplývajících z těchto režimů.
(76)
Podrežim použitý v rámci tohoto případu nemůže být považován za přípustný režim navracení cla či režim navracení u náhradních vstupů ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Nevyhovuje pravidlům stanoveným v příloze I písm. i), příloze II (definice a pravidla pro navracení) a příloze III (definice a pravidla pro navracení u náhradních vstupů) základního nařízení. Indická vláda neuplatnila účinným způsobem žádný kontrolní systém ani postup, aby ověřila, zda byly vstupní materiály spotřebovány při výrobě vyváženého výrobku a v jakém objemu (příloha II část II odstavec 4 základního nařízení a v případě režimů navracení u náhradních vstupů příloha III základního nařízení část II odstavec 2). Rovněž se má za to, že standardní normy vstupů a výstupů pro dotčený výrobek nebyly dostatečně přesné a nemohou samy o sobě tvořit systém zjišťování skutečné spotřeby, protože jsou vytvořeny tak, že neumožňují indické vládě ověřovat s dostatečnou přesností, jaká množství vstupů jsou spotřebovávána při výrobě vyváženého výrobku. Indická vláda kromě toho neprovedla další přezkoumání na základě skutečných vstupních materiálů, ačkoli za normálních okolností by takové přezkoumání bylo vzhledem k absenci účinně uplatňovaného ověřovacího systému potřebné (příloha II část II odst. 5 a příloha III část II odst. 3 základního nařízení ).
(77)
Uvedený podrežim je proto napadnutelný.
e) Výpočet výše subvence
(78)
Při neexistenci povoleného režimu navracení cla nebo režimu navracení u náhradních vstupů má napadnutelná výhoda podobu prominutí celkových dovozních cel obvykle splatných při dovozu vstupních materiálů. V tomto ohledu je třeba poznamenat, že základní nařízení nestanoví pouze vyrovnání „nadměrných“ celních úlev. Podle čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a přílohy I písm. i) základního nařízení lze napadnout nadměrné vrácení cla pouze za předpokladu, že jsou splněny podmínky obsažené v přílohách II a III základního nařízení. Tyto podmínky však v tomto případě splněny nebyly. Proto v případě, že není prokázána existence vhodného monitorovacího procesu, nelze výše uvedenou výjimku pro režimy navracení použít a namísto údajného nadměrného vrácení se použije obvyklé pravidlo napadnutí výše nezaplaceného cla (ušlého příjmu). Jak je uvedeno v příloze II části II a příloze III části II základního nařízení, není výpočet takového nadměrného vrácení povinností vyšetřujícího orgánu. Naopak, podle čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení musí vyšetřující orgán pouze získat dostatečné důkazy k vyvrácení vhodnosti údajného kontrolního systému.
(79)
Výše subvencí pro společnosti, které využívaly režim AAS, byla vypočtena na základě ušlého dovozního cla (základní clo a zvláštní dodatečné clo) z materiálu dovezeného v rámci zmíněného podrežimu během období šetření (čitatel). V souladu s čl. 7 odst. 1 písm. a) základního nařízení byly poplatky nezbytně vynaložené za účelem získání subvence v případě oprávněné žádosti z výše subvencí odečteny. V souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení byla tato výše subvence přepočtena na vývozní obrat dotčeného výrobku v průběhu období šetření (jmenovatel), protože subvence závisí na vývozní výkonnosti a nebyla poskytnuta podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(80)
Subvenční sazby zjištěné pro tento režim v období šetření činí u dotčených společností 2,43 % a u společností z Venus Group 0,15 %, 0 %, 0 % a 0 %.
3.5. Režim podpory vývozu kapitálového zboží (dále jen „režim EPCGS“, Export Promotion Capital Goods Scheme)
a) Právní základ
(81)
Podrobný popis režimu EPCGS je uveden v kapitole 5 dokumentu FTP 09-14 a v kapitole 5 příručky HOP I 09-14.
b) Způsobilost
(82)
Pro tento režim jsou způsobilí vyvážející výrobci a vyvážející obchodníci „vázaní“ na podpůrné výrobce a poskytovatele služeb.
c) Provádění v praxi
(83)
Pod podmínkou vývozní povinnosti je společnosti dovoleno dovážet kapitálové zboží (nový i použitý investiční majetek až 10 let starý) za sníženou celní sazbu. Za tímto účelem indická vláda vydá na požádání a po zaplacení poplatku licenci pro režim EPCGS. Tento režim zajišťuje sníženou sazbu dovozního cla ve výši 3 % použitelnou na veškeré kapitálové zboží dovezené v rámci tohoto režimu. Aby byla splněna vývozní povinnost, musí být dovezené kapitálové zboží během určitého období využito k výrobě určitého množství zboží na vývoz. Podle dokumentu FTP 09-14 může být kapitálové zboží dováženo v rámci režimu EPCGS při sazbě v nulové výši, avšak v takovém případě je lhůta pro splnění vývozní povinnosti kratší.
(84)
Držitel licence pro režim EPCGS může také pořídit kapitálové zboží z domácích zdrojů. V takovém případě může domácí výrobce kapitálového zboží využít výhody bezcelního dovozu dílů nutných pro výrobu tohoto kapitálového zboží. Alternativně může domácí výrobce požadovat výhodu domnělého vývozu pro dodávky kapitálového zboží držiteli licence pro režim EPCGS.
(85)
Bylo zjištěno, že všechny tři společnosti zařazené do vzorku získaly v rámci režimu EPCGS úlevy, které by mohly být v období šetření přiřazeny k dotčenému výrobku.
d) Závěry týkající se režimu EPCGS
(86)
Režim EPCGS poskytuje subvence ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a čl. 3 odst. 2 základního nařízení. Snížení cla představuje finanční příspěvek indické vlády, neboť tato úleva snižuje příjmy indické vlády z cla, které by bylo jinak splatné. Nadto snížení cla vývozce zvýhodňuje, protože ušetřením cla při dovozu se zlepšuje jeho likvidita.
(87)
Navíc režim EPCGS právně závisí na vývozní výkonnosti, protože takové licence nelze získat bez závazku vyvážet. Je proto považován za specifický a napadnutelný podle čl. 4 odst. 4 prvního pododstavce písm. a) základního nařízení.
(88)
Režim EPCGS nelze považovat za povolený režim navracení cla nebo režim navracení cla u náhradních vstupů ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Kapitálové zboží není zahrnuto do působnosti takových povolených režimů, jak je uvedeno v příloze I písm. i) základního nařízení, protože není spotřebováno při výrobě výrobků určených na vývoz.
e) Výpočet výše subvence
(89)
Výše subvence byla vypočtena v souladu s čl. 7 odst. 3 základního nařízení rozložením nezaplaceného cla z dováženého kapitálového zboží na dobu odpovídající běžné době amortizace takového kapitálového zboží v dotčeném výrobním odvětví. Takto vypočtená částka, která připadá na období šetření, byla upravena připočtením úroku v průběhu tohoto období, aby se zohlednila úplná hodnota výhody v čase. Za vhodnou pro tento účel byla považována komerční úroková sazba v Indii v průběhu období šetření. V případě, že byly podány oprávněné žádosti, byly v souladu s čl. 7 odst. 1 písm. a) základního nařízení od této částky odečteny poplatky, které byly nezbytně vynaloženy za účelem získání subvence.
(90)
V souladu s čl. 7 odst. 2 a čl. 7 odst. 3 základního nařízení byla tato výše subvence přepočtena na příslušný vývozní obrat v průběhu období šetření (jmenovatel), protože subvence závisí na vývozní výkonnosti a nebyla poskytnuta podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(91)
Subvenční sazby zjištěné pro tento režim v období šetření činily u dotčených společností 0,09 % a 0,6 % a u společností z Venus Group 0,02 %, 0 %, 0 % a 0 %.
3.6. Režim vývozních úvěrů (dále jen „ režim ECS“, Export Credit Scheme)
a) Právní základ
(92)
Podrobnosti o tomto režimu jsou uvedeny v rámcovém oběžníku DBOD č. DIR.(Exp).BC 01/04.02.02/2007-08 (vývozní úvěr v rupiích / cizí měně) a rámcovém oběžníku DBOD č. DIR.(Exp).BC 09/04.02.02/2008-09 (vývozní úvěr v rupiích / cizí měně) Indické centrální banky, který je určen všem komerčním bankám v Indii.
b) Způsobilost
(93)
Pro tento režim jsou způsobilí vyrábějící vývozci a obchodující vývozci.
c) Praktické provádění
(94)
V rámci tohoto režimu stanovuje Indická centrální banka maximální strop úrokových sazeb použitelných pro vývozní úvěry, které jsou závazné, a to jak v indických rupiích, tak i v cizí měně, které mohou komerční banky účtovat vývozci. Režim vývozních úvěrů se skládá ze dvou podrežimů, režimu vývozních úvěrů před odesláním (dále jen „balicí úvěr“), který pokrývá úvěry poskytované vývozci na financování nákupu, zpracování, výroby, balení a/nebo odeslání zboží před vývozem, a režimu vývozních úvěrů po odeslání, který zajišťuje půjčky provozního kapitálu za účelem financování vývozních pohledávek. Indická centrální banka také vydává bankám pokyny, aby poskytly určitou částku svého čistého bankovního úvěru ve prospěch financování vývozu.
(95)
Na základě rámcových oběžníků Indické centrální banky mohou vývozci obdržet vývozní úvěry za preferenční úrokové sazby ve srovnání s úrokovými sazbami běžných komerčních úvěrů (dále jen „hotovostní úvěry“), které jsou stanoveny čistě za tržních podmínek. Rozdíl v sazbách se může snížit pro společnosti s dobrým úvěrovým hodnocením. Společnosti s vysokým hodnocením mohou získat vývozní úvěry a hotovostní úvěry za stejných podmínek.
(96)
Bylo zjištěno, že v období šetření využívaly tento režim dvě ze společností zařazených do vzorku.
d) Závěry týkající se režimu ECS
(97)
Preferenční úrokové sazby v rámci režimu ECS stanovené rámcovými oběžníky Indické centrální banky zmiňované v 95. bodě odůvodnění mohou snížit úrokové náklady vývozce ve srovnání s úrokovými náklady stanovenými čistě tržními podmínkami a poskytují v tomto případě takovému vývozci výhodu ve smyslu čl. 3 odst. 2 základního nařízení. Financování vývozu není samo o sobě bezpečnější než tuzemské financování. Obvykle je vnímáno jako rizikovější a rozsah požadovaných záruk pro určitý úvěr bez ohledu na předmět financování je čistě komerčním rozhodnutím dané komerční banky. Rozdíly v sazbách s ohledem na různé banky jsou výsledkem metodiky Indické centrální banky spočívající ve stanovení maximální úvěrové sazby pro každou komerční banku individuálně.
(98)
Bez ohledu na skutečnost, že jsou preferenční úvěry v rámci režimu ECS poskytovány komerčními bankami, je tato výhoda finančním příspěvkem vlády ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu iv) základního nařízení. V tomto kontextu by mělo být poznamenáno, že ani čl. 3 odst. 1 písm. a) bod iv) základního nařízení ani Dohoda WTO o subvencích a vyrovnávacích opatřeních nevyžadují pro zjištění subvence výdej veřejných finančních prostředků, např. odškodnění komerčních bank ze strany indické vlády, ale pouze pokyn vlády vykonávat funkce uvedené v čl. 3 odst. 1 písm. a) bodech i), ii) nebo iii) základního nařízení. Indická centrální banka je veřejnoprávním subjektem a spadá tedy pod definici „vláda“, jak je uvedeno v čl. 2 písm. b) základního nařízení. Je to subjekt ve 100 % vlastnictví státu, realizuje cíle veřejné politiky, např. měnovou politiku, a její vedení je jmenováno indickou vládou. Indická centrální banka dává pokyny soukromým subjektům ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu iv) druhé odrážky základního nařízení, protože komerční banky jsou vázány podmínkami, které Indická centrální banka stanoví, mimo jiné maximálními stropy úrokových sazeb pro úroky z vývozních úvěrů stanovenými v rámcových oběžnících Indické centrální banky a ustanoveními Indické centrální banky, že komerční banky musí poskytnout určitou částku svých čistých bankovních úvěrů ve prospěch vývozního financování. Tato povinnost zavazuje komerční banky k tomu, aby vykonávaly funkce zmíněné v čl. 3 odst. 1 písm. a) bodě i) základního nařízení, v tomto případě poskytovaly půjčky ve formě preferenčního financování vývozu. Takový přímý převod peněžních prostředků ve formě půjček za určitých podmínek by jinak byl svěřen vládě a výkon této funkce se v žádném smyslu neliší od jednání obvykle prováděného vládou v souladu s čl. 3 odst. 1 písm. a) bodem iv) základního nařízení. Tato subvence je považována za specifickou a napadnutelnou, protože preferenční úrokové sazby jsou k dispozici pouze ve vztahu k financování vývozních transakcí, a proto jsou závislé na vývozní výkonnosti podle čl. 4 odst. 4 prvního pododstavce písm. a) základního nařízení.
e) Výpočet výše subvence
(99)
Výše subvence byla vypočtena na základě rozdílu mezi úrokem placeným za vývozní úvěry využité během období šetření a částkou, která by byla splatná za běžné komerční úvěry využité dotčenou společností. Tato výše subvence (čitatel) byla přepočtena na celkový vývozní obrat v průběhu období šetření nebo celkový vývozní obrat dotčeného výrobku v průběhu období šetření u úvěrů, u nichž bylo možné zjistit spojitost s dotčeným výrobkem, a mohla být v souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení použita jako vhodný jmenovatel, protože subvence závisí na vývozní výkonnosti a nebyla poskytnuta podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(100)
Subvenční sazby zjištěné pro tento režim v období šetření činí u dotčených společností 0,61 % a u společností z Venus Group 0,08 %, 0,28 %, 0,03 % a 0,10 %.
3.7. Režim „Focus Market Scheme“ (dále jen „režim FMS“)
a) Právní základ
(101)
Podrobný popis režimu FMS je uveden v odstavci 3.14 dokumentu FTP 09-14 a v odstavci 3.8 příručky HOP I 09-14.
b) Způsobilost
(102)
Pro tento režim jsou způsobilí všichni vyvážející výrobci a vyvážející obchodníci.
c) Provádění v praxi
(103)
Vývoz všech výrobků v rámci tohoto režimu do zemí uvedených v tabulkách 1 a 2 dodatku 37(C) příručky HOP I 09-14 má nárok na úvěry na clo rovnající se 3 % hodnoty FOB. Od 1. dubna 2011 má vývoz všech výrobků do zemí uvedených v tabulce 3 dodatku 37(C) („Special Focus Markets“) nárok na úvěry na clo rovnající se 4 % hodnoty FOB. Tento režim se nevztahuje na určité typy vývozních činností, např. na vývoz dováženého či překládaného zboží, domnělý vývoz, vývoz služeb a vývozní obrat jednotek působících v rámci zvláštních hospodářských zón / jednotek orientovaných na vývoz. Nevztahuje se ani na určité typy výrobků, např. na diamanty, vzácné kovy, rudy, obilí, cukr a ropné produkty.
(104)
Úvěry na clo v rámci režimu FMS jsou volně přenositelné a platné po dobu 24 měsíců ode dne vydání příslušného osvědčení o nároku na úvěr. Mohou být použity k zaplacení cla u následného dovozu jakéhokoliv vstupního materiálu nebo zboží včetně kapitálového zboží.
(105)
Osvědčení o nároku na úvěr se vydává v přístavu, ze kterého se vývoz realizuje, po uskutečnění vývozu nebo po odeslání zboží. Pokud žadatel předloží orgánům kopie všech příslušných vývozních dokumentů (např. příkazu k vývozu, faktur, přepravních dokladů, potvrzení banky o uskutečnění vývozu), nemůže indická vláda poskytnutí úvěrů na clo nikterak ovlivnit.
(106)
Bylo zjištěno, že během období šetření využívala tento režim jedna ze společností zařazených do vzorku.
d) Závěry týkající se režimu FMS
(107)
Režim FMS poskytuje subvence ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a čl. 3 odst. 2 základního nařízení. Úvěr na clo v rámci režimu FMS je finančním příspěvkem indické vlády, protože bude nakonec použit ke kompenzaci dovozního cla, a bude tak snižovat výnosy indické vlády ze cla, které by bylo jinak splatné. Nadto úvěr na clo v rámci režimu FMS vývozce zvýhodňuje, protože zlepšuje jeho likviditu.
(108)
Kromě toho režim FMS právně závisí na vývozní výkonnosti, a je proto považován za specifický a napadnutelný podle čl. 4 odst. 4 prvního pododstavce písm. a) základního nařízení.
(109)
Tento režim nelze považovat za povolený režim navracení cla nebo režim navracení u náhradních vstupů ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Režim nevyhovuje přísným pravidlům uvedeným v příloze I písm. i), příloze II (definice a pravidla pro navracení) a příloze III (definice a pravidla pro navracení u náhradních vstupů) základního nařízení. Vývozce nemá žádnou povinnost skutečně spotřebovat bezcelně dovezené zboží ve výrobním procesu a částka úvěru není vypočtena ve vztahu ke skutečně využitým vstupům. Neexistuje režim nebo zavedený postup pro potvrzení, jaké vstupní materiály jsou spotřebovány ve výrobním procesu vyváženého výrobku nebo zda došlo k nadměrné platbě dovozního cla ve smyslu přílohy I písm. i) a příloh II a III základního nařízení. Vývozce je způsobilý obdržet výhody režimu FMS bez ohledu na to, zda vůbec nějaké vstupní materiály doveze. Pro získání výhody stačí, aby vývozce prostě vyvezl zboží, aniž by prokazoval, že byl dovezen nějaký vstupní materiál. Dokonce i vývozci, kteří nakupují veškeré své vstupní materiály v místě a nedovážejí žádné zboží, které lze použít jako vstupní materiál, mají tedy přesto nárok na výhodu poskytovanou v rámci režimu FMS. Kromě toho může vývozce využít úvěry na clo v rámci režimu FMS k dovozu kapitálového zboží, ačkoliv kapitálové zboží nespadá do působnosti povolených režimů navracení cla, jak je uvedeno v příloze I písm. i) základního nařízení, protože není spotřebováno při výrobě vyvážených výrobků.
e) Výpočet výše subvence
(110)
Výše napadnutelných subvencí byla vypočtena na základě výhody, kterou získal příjemce a u které bylo zjištěno, že v období šetření byla zaúčtována spolupracujícím vyvážejícím výrobcem na základě časového rozlišení jako příjem ve stadiu vývozní transakce. V souladu s čl. 7 odst. 2 a čl. 7 odst. 3 základního nařízení byla tato výše subvence (čitatel) přepočtena na vývozní obrat v období šetření (jmenovatel), protože subvence závisí na vývozní výkonnosti a nebyla poskytnuta na základě množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(111)
Subvenční sazby zjištěné pro tento režim v období šetření činily u společností z Venus Group 0,13 %, 0,71 %, 0,07 %, 0 %.
3.8. Režim zvláštních hospodářských zón / jednotek orientovaných na vývoz (dále jen „režim SEZ/EOU“, Special Economic Zones / Export Oriented Units)
(112)
Bylo zjištěno, že pouze jedna společnost zařazená do vzorku využila v období šetření režim EOU. V rámci šetření se však zjistilo, že výše napadnutelných subvencí, které byly zjištěny u této společnosti je nižší než de minimis. Režim EOU tedy nebyl dále zkoumán.
3.9. Výše napadnutelných subvencí
(113)
Na základě zjištění, jejichž souhrn je uveden v tabulce níže, bylo zjištěno, že celková výše napadnutelných subvencí vyjádřená ad valorem, dosahuje rozmezí 3,15 % až 4,32 %:
Režim
Společnost
Raajratna
Venus Group
Viraj
DEPBS (4)
0,58 %
0,93 %, 1,04 %, 1,32 %, 2,04 %
-
DDS (4)
0,61 %
1,14 %, 1,77 %, 1,68 %, 1,91 %
-
AAS (4)
2,43 %
0,15 %, 0 %, 0 %, 0 %
-
EPCGS (4)
0,09 %
0,02 %, 0 %, 0 %, 0 %
0,63 %
ECS (4)
0,61 %
0,08 %, 0,28 %, 0,03 %, 0,10 %
-
FMS (4)
-
0,13 %, 0,71 %, 0,07 %, 0 %
-
EOU (4)
-
-
0,95 %
CELKEM
4,32 %
3,15 % (5)
1,57 % (6)
(114)
V souladu s čl. 15 odst. 3 základního nařízení subvenční rozpětí pro spolupracující společnosti nezařazené do vzorku, vypočtené na základě váženého průměru subvenčního rozpětí stanoveného pro spolupracující společnosti zařazené do vzorku, které měly svá individuální subvenční rozpětí nad hodnotami de minimis, činí 3,82 %.
(115)
Pokud jde o všechny ostatní vývozce v Indii, Komise nejprve stanovila úroveň spolupráce. Srovnání údajů Eurostatu o dovozu a údajů o objemu vývozu dotčeného výrobku do Unie, které uvedly spolupracující společnosti nebo skupiny, jež v období šetření vyvážely dotčený výrobek do Unie, naznačuje, že úroveň spolupráce ze strany indických vyvážejících výrobců byla velmi vysoká. Z důvodu takto vysoké úrovně spolupráce je subvenční sazba pro všechny nespolupracující společnosti stanovena na úrovni společnosti s nejvyšší individuální sazbou, tj. na úrovni 4,32 %.
4. VÝROBNÍ ODVĚTVÍ UNIE
4.1. Výrobní odvětví Unie
(116)
Obdobný výrobek vyrábí 27 výrobců v Unii. Má se za to, že tito výrobci tvoří výrobní odvětví Unie ve smyslu čl. 9 odst. 1 a čl. 10 odst. 8 základního nařízení, proto budou dále označováni jako „výrobní odvětví Unie“.
4.2. Výroba v Unii
(117)
Ke zjištění celkové výroby v Unii v období šetření byly použity veškeré dostupné informace týkající se výrobního odvětví Unie, včetně informací uvedených v podnětu, údajů shromážděných od výrobců v Unii před zahájením šetření a posléze a odpovědí na dotazník poskytnutých výrobci v Unii zařazenými do vzorku.
(118)
Je třeba zmínit, že jeden výrobce v Unii, který je ve spojení s indickým vyvážejícím výrobcem a který nesouhlasil se zahájením šetření, je také zahrnut do definice výrobního odvětví Unie. Na tomto základě činila celková odhadovaná výroba Unie v období šetření přibližně 139 141 tun. Tento údaj zahrnuje výrobu všech výrobců v Unii, kteří se přihlásili Komisi, a odhadovaný objem výroby ostatních výrobců v Unii, kteří se v rámci tohoto šetření nepřihlásili.
4.3. Výběr vzorku výrobců v Unii
(119)
Jak je uvedeno ve 14. bodě odůvodnění výše, šest výrobců v Unii, kteří byli zařazeni do vzorku, představuje 46,5 % odhadované celkové výroby obdobného výrobku v Unii.
5. ÚJMA
5.1. Spotřeba v Unii
(120)
Spotřeba v Unii byla stanovena na základě údajů o celkovém objemu prodeje výrobního odvětví Unie na trhu Unie a údajů o celkovém objemu dovozu. Rok 2009 se vyznačoval nebývale vysokými cenami niklu, který je hlavní surovinou při výrobě dotčeného výrobku a obdobného výrobku, a celosvětovými nepříznivými dopady finanční krize. Oba tyto faktory vedly v daném roce k velmi nízké úrovni spotřeby Unie. Situace na trhu se však zlepšila, jak je uvedeno v tabulce níže. Mezi rokem 2009 a obdobím šetření spotřeba Unie vzrostla o 50 %.
2009
2010
2011
Období šetření
Spotřeba (v tunách)
131 436
187 280
196 476
197 327
Index (2009 = 100)
100
142
149
150
Zdroj:
Eurostat, podnět a odpovědi na dotazník
5.2. Dovoz z dotčené země do Unie
(121)
Objem dovozu spolupracujících společností, které byly zařazeny do vzorku a u nichž bylo zjištěno, že v období šetření nevyužily režimů subvencí ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a čl. 3 odst. 2 základního nařízení, byl vyloučen z celkového objemu dovozu z Indie. Jelikož se údaje o dovozu dotčeného výrobku týkají dvou společností, bylo z důvodu zachování jejich důvěrné povahy považováno za vhodné vykázat je v podobě indexu.
5.2.1. Objem dotčeného dovozu a jeho podíl na trhu
(122)
Bylo zjištěno, že během posuzovaného období se dovoz subvencovaných výrobků do Unie od spolupracujících vyvážejících výrobců, pokud jde o jeho objem a podíl na trhu, vyvíjel takto:
2009
2010
2011
Období šetření
Objem (index)
100
172
218
210
Podíl na trhu (index)
100
121
146
140
Zdroj:
Eurostat, podnět a odpovědi na dotazník
(123)
Objem dovozu subvencovaných výrobků z Indie se během posuzovaného období značně zvýšil, a to o 110 %. Tento vzrůst byl zvláště patrný mezi rokem 2009 a 2010, kdy se dovoz z Indie zvýšil o 72 % a spotřeba v Unii o 42 %. Avšak zatímco spotřeba se mezi rokem 2010 a obdobím šetření zvýšila pouze o 5 %, objem dovozu z Indie v tomtéž období se i nadále významně zvyšoval (o 22 %).
(124)
Podíl na trhu subvencovaných výrobků z Indie se během posuzovaného období značně zvýšil, a to o 40 %.
5.2.2. Ceny dovozu a cenové podbízení
(125)
Jak je vysvětleno v 22. bodě odůvodnění výše, jedna strana vyjádřila obavy týkající se skutečnosti, že antisubvenční dotazník neumožňoval rozlišovat zejména některé určité typy dotčeného výrobku, které jsou podle názoru této strany odlišné.
(126)
Tato záležitost byla v dotazníku řešena tak, že se rozšířila škála tzv. kontrolních čísel výrobku (PCN), aby bylo při šetření možné jasně identifikovat příslušné typy, a to zejména za účelem srovnání cen. V této fázi šetření se odhalilo, že indičtí vyvážející výrobci vyvezli pouze omezené množství těchto vysoce technických typů výrobku. Nicméně je třeba upozornit na to, že díky změnám provedeným v PCN bylo možné přímo porovnávat ceny určitých typů výrobků s cenami podobných typů výrobků.
(127)
Níže uvedená tabulka udává průměrnou cenu dovážených subvencovaných výrobků.
2009
2010
2011
Období šetření
Průměrná cena (index)
100
118
137
135
Zdroj:
Eurostat a odpovědi na dotazník
(128)
Průměrné ceny dovozu z Indie se během posuzovaného období zvýšily o 35 %, ale zůstaly nižší než prodejní ceny výrobního odvětví Unie ve stejném období (viz 145. bod odůvodnění níže). To vysvětluje prudký nárůst objemu dovozu a významné zvýšení (o 40 %) podílu indických vývozců na trhu ve stejném období.
(129)
Za účelem určení cenového podbízení během období šetření byly porovnány vážené průměrné prodejní ceny jednotlivých typů výrobku, upravené na úroveň ceny ze závodu a účtované výrobci v Unii zařazenými do vzorku odběratelům na trhu Unie, kteří nejsou ve spojení, s odpovídajícími váženými průměrnými cenami (stanovenými na úrovni CIF s odpovídající úpravou nákladů vynaložených po dovozu) u jednotlivých typů dovážených subvencovaných výrobků od dvou indických výrobců, kteří byli zařazeni do vzorku a získali napadnutelné subvence nad úroveň de minimis, prvnímu nezávislému odběrateli na trhu Unie.
(130)
Výsledek srovnání vyjádřený jako procentní podíl obratu výrobců v Unii zařazených do vzorku v období šetření poukázal na vážené průměrné rozpětí cenového podbízení ve výši 12,5 % subvencovaného dovozu z dotčené země na trhu Unie. Nižší ceny subvencovaného dovozu v porovnání s cenami výrobního odvětví Unie v posuzovaném období vysvětlují, proč se mezi rokem 2009 a obdobím šetření podstatně zvýšil objem indického dovozu a jeho podíl na trhu Unie.
5.3. Hospodářská situace výrobního odvětví Unie
5.3.1. Předběžné poznámky
(131)
V souladu s čl. 8 odst. 4 základního nařízení zahrnovalo posouzení účinků subvencovaného dovozu z Indie na výrobní odvětví Unie posouzení všech hospodářských ukazatelů, které v posuzovaném období ovlivňovaly stav výrobního odvětví Unie.
(132)
Jak je uvedeno ve 14. bodě odůvodnění výše, za účelem posouzení možné újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie byl proveden výběr vzorku.
(133)
Pro účely analýzy újmy Komise rozlišovala mezi makroekonomickými a mikroekonomickými ukazateli újmy. V tomto ohledu se hospodářská situace výrobního odvětví Unie posuzuje a) na základě makroekonomických ukazatelů, tj. ukazatelů, jako například výroba, výrobní kapacita, využití kapacity, objem prodeje, podíl na trhu a růst, zaměstnanost, produktivita, velikost skutečného subvenčního rozpětí a překonání dřívějšího subvencování (v tomto případě byly údaje shromážděny na úrovni celého výrobního odvětví Unie); b) na základě mikroekonomických ukazatelů, tj. ukazatelů, jako jsou průměrné jednotkové ceny, jednotkové náklady, ziskovost, peněžní tok, investice, návratnost investic a schopnost získávat kapitál, zásoby a náklady práce (v tomto případě byly údaje shromážděny na úrovni výrobců v Unii zařazených do vzorku).
(134)
Je třeba poznamenat, že ke stanovení makroekonomických ukazatelů byly použity všechny dostupné informace týkající se výrobního odvětví Unie, včetně informací uvedených v podnětu, údajů shromážděných od výrobců v Unii před a po zahájení šetření a odpovědí na dotazník od výrobců v Unii zařazených do vzorku, a zejména údaje týkající se výrobců v Unii, kteří nebyli zařazeni do vzorku.
(135)
Mikroekonomické ukazatele byly stanoveny na základě informací, které poskytli výrobci v Unii zařazení do vzorku ve svých odpovědích na dotazník.
5.3.2. Makroekonomické ukazatele
a) Výroba, výrobní kapacita a využití kapacity
(136)
Pokud jde o výrobu v Unii, výrobní kapacitu a její využití, vyvíjela se situace během posuzovaného období takto:
2009
2010
2011
Období šetření
Objem výroby (v tunách)
105 646
140 363
138 795
139 141
Index (2009 = 100)
100
133
131
132
Výrobní kapacita (v tunách)
244 236
246 324
245 922
246 599
Index (2009 = 100)
100
101
101
101
Využití kapacity
43 %
57 %
56 %
56 %
Index (2009 = 100)
100
132
130
130
Zdroj:
podnět, odpovědi na dotazník
(137)
Výroba v Unii vzrostla během posuzovaného období o 32 %, což do jisté míry odráželo pozitivní vývoj v oblasti spotřeby. Mezi rokem 2010 a obdobím šetření však objem výroby stagnoval.
(138)
Zatímco využití kapacity se v průběhu posuzovaného období zlepšilo a zvýšilo o 13 procentních bodů, výrobní kapacita zůstala během posuzovaného období v zásadě stabilní.
b) Objem prodeje, podíl na trhu a růst
(139)
Pokud jde o trendy v oblasti objemu prodeje, podílu na trhu a růstu, vyvíjela se situace během posuzovaného období takto:
2009
2010
2011
Období šetření
Objem prodeje (v tunách)
88 796
124 641
124 007
124 217
Index (2009 = 100)
100
140
140
140
Podíl na trhu
67,6 %
66,6 %
63,1 %
62,9 %
Index (2009 = 100)
100
98
93
93
Zdroj:
podnět, odpovědi na dotazník
(140)
Po podstatném nárůstu - v kontextu rostoucí spotřeby - mezi roky 2009 a 2010 se objem prodeje odběratelům, kteří nejsou ve spojení, zpomalil a netěžil z pokračujícího růstu poptávky (4,9 % mezi rokem 2010 a 2011). To se projevilo také tak, že stavy zásob na konci roku měly vzrůstající tendenci: během posuzovaného období vzrostly o 41 %, jak je popsáno ve 153. bodě odůvodnění níže. Kromě toho se podíl výrobního odvětví Unie na trhu během posuzovaného období snížil o 4,7 procentního bodu, a to navzdory konzistentnímu 50 % zvýšení spotřeby.
(141)
Jak je uvedeno ve 120. bodě odůvodnění výše, mezi rokem 2009 a obdobím šetření vzrostla spotřeba v Unii o 50 % a v témže období významně vzrostl také objem subvencovaného dovozu, a to o 110 %, jak je uvedeno ve 122. a 123. bodě odůvodnění výše. Růst trhu Unie mezi rokem 2009 a obdobím šetření byl tudíž částečně absorbován subvencovaným dovozem, zatímco prodej výrobního odvětví Unie v Unii vzrostl v témže období o 40 %. To ukazuje, že výrobní odvětví Unie nemohlo mít plný prospěch z růstu spotřeby v Unii v důsledku narůstajícího tržního podílu dovážených subvencovaných výrobků.
c) Zaměstnanost a produktivita
2009
2010
2011
Období šetření
Počet zaměstnanců
1 726
1 687
1 729
1 747
Index (2009 = 100)
100
98
100
101
Produktivita (v jednotkách/zaměstnanec)
61
83
80
80
Index (2009 = 100)
100
136
131
130
Zdroj:
podnět, odpovědi na dotazník
(142)
Navzdory složité finanční situaci popsané ve 147. až 152. bodě odůvodnění níže, byla zaměstnanost ve výrobním odvětví Unie během posuzovaného období relativně stálá. Vzhledem k rostoucímu objemu výroby (viz 136. bod odůvodnění výše) se produktivita (měřená jako výkon v tunách na zaměstnance za rok) ve stejném období zvýšila o 30 %, což naznačuje, že se výrobní odvětví Unie významně zvýšilo svoji účinnost.
d) Rozsah současného subvenčního rozpětí a překonání účinků dřívějšího subvencování
(143)
Subvenční rozpětí dvou indických vyvážejících výrobců zařazených do vzorku převyšuje úroveň de minimis (viz 113. bod odůvodnění výše). Vzhledem k odvětví dotčeného výrobku, objemu, podílu na trhu a cenám dovážených subvencovaných výrobků z Indie, které byly zmíněny výše, nelze dopad skutečného subvenčního rozpětí na výrobní odvětví Unie považovat za zanedbatelný.
(144)
V této souvislosti je vhodné připomenout, že v roce 1999 byla na dotčený výrobek uložena antidumpingová a antisubvenční vyrovnávací opatření. Avšak vzhledem k době, která uplynula mezi pozbytím platnosti opatření zavedených v roce 1999 a současným šetřením, nejsou k dispozici žádné údaje pro posouzení účinků dřívějšího subvencování (7). V rámci tohoto šetření nebyly každopádně předloženy žádné důkazy, že by se výrobní odvětví stále zotavovalo z účinků dřívějšího subvencování.
5.3.3. Mikroekonomické ukazatele
e) Průměrné jednotkové prodejní ceny na trhu Unie a jednotkové výrobní náklady
(145)
Během posuzovaného období se průměrná jednotková prodejní cena a výrobní náklady výrobců v Unii vyvíjely takto:
2009
2010
2011
Období šetření
Průměrná jednotková prodejní cena v Unii pro odběratele, kteří nejsou ve spojení
2 988
3 833
4 185
4 018
Index (2009 = 100)
100
128
140
134
Jednotkové výrobní náklady (EUR/t)
3 542
3 931
4 127
4 011
Index (2009 = 100)
100
111
117
113
Zdroj:
odpovědi na dotazník
(146)
Průměrné prodejní ceny výrobců v Unii zařazených do vzorku odběratelům v Unii, kteří nejsou ve spojení, vzrostly během posuzovaného období o 34 %. Nárůst odráží obecný nárůst cen surovin, k němuž došlo v tomto odvětví během stejného období. V roce 2011 a během období šetření mohli výrobci v Unii zvýšit ceny pouze mírně, aby pokryli rostoucí výrobní náklady, což postačovalo k udržení ziskovosti mírně nad 1 % v roce 2011 a na samé hranici rentability v období šetření. Z tohoto důvodu, jak ukazuje tabulka výše, ani výrazný nárůst prodejní ceny neumožnil výrobnímu odvětví Unie dosáhnout přiměřené ziskovosti.
f) Ziskovost, peněžní tok, investice, návratnost investic a schopnost získávat kapitál
(147)
V průběhu posuzovaného období se situace, pokud jde o ziskovost, peněžní tok, návratnost investic a schopnost výrobců v Unii získávat kapitál, vyvíjela takto:
2009
2010
2011
Období šetření
Ziskovost prodeje v Unii odběratelům, kteří nejsou ve spojení (v % obratu z prodeje)
-18,5 %
-2,6 %
1,4 %
0,2 %
Peněžní tok (v EUR)
-19 790 367
- 226 207
7 778 576
5 096 869
Investice (v EUR)
4 653 604
8 436 096
4 552 443
4 156 522
Index (2009 = 100)
100
181
98
89
Návratnost investic
-68,8 %
-11,2 %
6,7 %
0,8 %
Zdroj:
odpovědi na dotazník
(148)
Ziskovost výrobců v Unii zařazených do vzorku byla stanovena tak, že se čistý zisk před zdaněním z prodeje obdobného výrobku odběratelům, kteří nejsou ve spojení, vyjádřil jako procento příslušného obratu. V roce 2009 vykazovaly zisky výrobců v Unii zařazených do vzorku ztrátu, ale v roce 2010 se jejich situace paralelně s nárůstem spotřeby o 50 % začala zlepšovat, jak je uvedeno ve 120. bodě odůvodnění výše. I když se však ziskovost mírně zvýšila, 0,2 % úroveň zisku byla stále výrazně nižší, než je přiměřená úroveň ziskovosti v odvětví oceli. Cílové ziskové rozpětí bylo předběžně stanoveno na 5 %, protože se má za to, že odpovídá rozpětí, kterého by výrobní odvětví tohoto typu v odvětví výrobku, který je předmětem šetření, mohlo dosáhnout u prodeje obdobného výrobku v Unii za běžných podmínek hospodářské soutěže, tj. při neexistenci dovozu subvencovaných výrobků, jak uvedlo výrobní odvětví Unie. Kromě toho se jedná o 5 % rozpětí zisku před zdaněním, což bylo považováno za přiměřené minimum v jiném šetření týkajícím se podobných výrobků ve stejném odvětví.
(149)
Během období šetření se výrobcům v Unii zařazeným do vzorku podařilo dosáhnout prahu rentability; cenový tlak vyvíjený dovozem subvencovaných výrobků jim však bránil v tom, aby přizpůsobili ceny nákladům, a nemohli tedy dosáhnout uspokojivých výsledků. Tuto situaci lze rovněž vysvětlit skutečností, že výrobek, který je předmětem šetření, se považuje za komoditu, a proto jsou ceny hlavním faktorem, který určuje, který výrobek si zákazník vybere.
(150)
Peněžní tok, což je schopnost výrobního odvětví samofinancovat své činnosti, který byl vypočítán na základě operací, byl do roku 2010 záporný. Ačkoli se v roce 2011 zlepšil, mezi rokem 2011 a obdobím šetření se snížil o 34 %.
(151)
Vývoj v oblasti ziskovosti a peněžního toku v posuzovaném období snížil schopnost výrobců v Unii zařazených do vzorku investovat do vlastních činností a ohrozil jejich rozvoj. V důsledku toho se možnosti výrobců v Unii získávat kapitál a financovat náklady zkomplikovaly. Ačkoli se v roce 2010 výrobcům v Unii zařazeným do vzorku podařilo uskutečnit určité investice, později, a to zejména během období šetření, se investice ve srovnání s rokem 2010 snížily o 51 %. Kromě toho, i kdyby byla v roce 2011 návratnost investic týkajících se obdobného výrobku, vyjádřená jako zisk v procentech z čisté účetní hodnoty investic, pozitivní, během období šetření se značně snížila (o 5,9 procentního bodu) a dosáhla nízké úrovně ve výši 0,8 %.
(152)
S ohledem na výše uvedené lze dospět k závěru, že finanční situace výrobců v Unii zařazených do vzorku byla v průběhu období šetření do jisté míry nestabilní.
g) Zásoby
(153)
Úroveň zásob výrobců v Unii zařazených do vzorku vzrostla v posuzovaném období o 41 %; nárůst zásob se časově shodoval se ztrátami podílu na trhu, zejména během období šetření.
2009
2010
2011
Období šetření
Stav zásob na konci roku (v tunách)
4 395
5 289
5 469
6 214
Index (2009 = 100)
100
120
124
141
Zdroj:
odpovědi na dotazník
h) Mzdové náklady
(154)
Průměrné mzdové náklady výrobců v Unii zařazených do vzorku během posuzovaného období vzrostly mírně, a proto nejsou určujícím faktorem nárůstu výrobních nákladů.
2009
2010
2011
Období šetření
Průměrné mzdové náklady na zaměstnance (v EUR)
52 356
57 182
55 907
54 509
Index (2009 = 100)
100
109
107
104
Zdroj:
odpovědi na dotazník
5.4. Závěry týkající se újmy
(155)
Šetření ukázalo, že výrobní odvětví Unie nemělo možnost plně využít zvýšení spotřeby během posuzovaného období, a zejména během období šetření. Nejprve se mezi lety 2009 a 2010 většina ukazatelů újmy týkajících se výrobního odvětví Unie značně zlepšila, ale následně jeho hospodářská situace stagnovala nebo se dokonce zhoršila.
(156)
Mezi rokem 2009 a 2010 se v souvislosti s prudce rostoucím trhem některé ukazatele, jako například výroba a objem prodeje výrobního odvětví Unie, značně zvýšily, ale od roku 2010 začalo docházet ke zpomalování. K této situaci došlo navzdory pokračujícímu nárůstu spotřeby.
(157)
Dále byly cenovým tlakem na trhu Unie, zvláště během období šetření, významně dotčeny ukazatele újmy týkající se finanční situace výrobního odvětví Unie, jako je peněžní tok, investice a ziskovost. Mezi lety 2009 a 2010 nebylo výrobní odvětví Unie schopné zvýšit své ceny tak, aby to stačilo na pokrytí jeho výrobních nákladů. Ziskovost mezi roky 2009 až 2011 vzrostla a v roce 2011 bylo dosaženo mírného zisku ve výši 1,4 %; tato situace se však opět začala zhoršovat v období šetření, kdy se výrobní odvětví Unie ocitlo na hranici rentability. To znamená, že byla rovněž oslabena schopnost výrobního odvětví Unie získávat kapitál a schopnost obnovy.
(158)
S ohledem na výše uvedené se dospělo k prozatímnímu závěru, že výrobní odvětví Unie utrpělo podstatnou újmu ve smyslu čl. 8 odst. 5 základního nařízení.
6. PŘÍČINNÉ SOUVISLOSTI
6.1. Úvod
(159)
V souladu s čl. 8 odst. 5 a 6 základního nařízení Komise zkoumala, zda subvencovaný dovoz z Indie způsobil újmu výrobnímu odvětví Unie do té míry, že ji lze označit za závažnou. Zkoumány byly rovněž jiné známé činitele než dovoz subvencovaných výrobků, které mohly ve stejnou dobu působit újmu výrobnímu odvětví Unie, aby bylo zajištěno, že možná újma způsobená těmito jinými činiteli není přičítána dovozu subvencovaných výrobků.
6.2. Účinek subvencovaného dovozu
(160)
Šetření prokázalo, že během posuzovaného období se spotřeba v Unii zvýšila o 50 % a zároveň se objem dovozu pocházejícího z Indie více než zdvojnásobil. Na druhé straně se zvýšení subvencovaného dovozu časově shodovalo s poklesem objemu prodeje výrobního odvětví Unie stranám, které nejsou ve spojení, ke kterému došlo mezi rokem 2010 a obdobím šetření.
(161)
S ohledem cenový tlak na trhu Unie v posuzovaném období bylo zjištěno, že průměrné dovozní ceny z Indie byly trvale nižší než průměrné prodejní ceny výrobního odvětví Unie. V důsledku cenového podbízení vůči cenám výrobního odvětví Unie (v průměrné výši 12,5 % během období šetření) zvýšil indický dovoz subvencovaných výrobků svůj podíl na trhu od roku 2009 do období šetření o 40 %, zatímco podíl výrobního odvětví Unie na trhu se snížil o 4,7 procentního bodu (z 67,6 % v roce 2009 na 62,9 % v období šetření). Ztráta podílu na trhu ukazuje, že výrobní odvětví Unie dokázalo využít zvýšené spotřeby pouze v omezené míře.
(162)
Vzhledem k růstu výrobních nákladů se výrobní odvětví Unie pokusilo zvýšit jednotkové ceny odběratelům, kteří nejsou ve spojení, jak je uvedeno v bodě 145 odůvodnění výše. Z důvodu cenového tlaku vyvíjeného rostoucím objemem subvencovaného indického dovozu, jak je uvedeno výše, nebyl nárůst cen dostatečný k tomu, aby vyrovnal rostoucí náklady, a proto odvětví Unie nemohlo dosáhnout uspokojivé úrovně zisku, která by mohla být považována za nezbytnou pro toto konkrétní výrobní odvětví.
(163)
Z výše uvedeného vyplývá, že prudký nárůst subvencovaného dovozu z Indie za ceny, které byly trvale nižší než ceny výrobního odvětví Unie, byl pro podstatnou újmu způsobenou výrobnímu odvětví Unie určující.
6.3. Účinky jiných činitelů
6.3.1. Nesubvencovaný dovoz
(164)
Níže uvedená tabulka ukazuje vývoj v případě nesubvencovaného objemu vývozu a cen během posuzovaného období. Objem nesubvencovaného vývozu představoval méně než jednu třetinu indického vývozu během období šetření a sledoval stejný trend jako dovoz subvencovaných výrobků.
2009
2010
2011
Období šetření
Objem (index)
100
172
218
210
Průměrná cena (index)
100
118
137
135
Zdroj:
odpovědi na dotazník
(165)
Na základě těchto skutečností se má za to, že možný negativní dopad, který mohl mít nesubvencovaný dovoz na trh Unie, nebyl takový, aby narušil příčinnou souvislost mezi subvencovaným dovozem z Indie a újmou, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie v období šetření.
6.3.2. Dovoz ze třetích zemí
Země
2009
2010
2011
Období šetření
ČLR
Objem (v tunách)
8 129
10 853
14 360
16 403
Index (2009 = 100)
100
134
177
202
Podíl na trhu (v %)
6,2 %
5,8 %
7,3 %
8,3 %
Index (2009 = 100)
100
94
118
134
Průměrná cena
1 914
2 607
2 835
2 508
Index (2009 = 100)
100
136
148
131
2009
2010
2011
Období šetření
Švýcarsko
Objem (v tunách)
8 094
10 700
9 187
9 115
Index (2009 = 100)
100
132
113
113
Podíl na trhu (v %)
6,2 %
5,7 %
4,7 %
4,6 %
Index (2009 = 100)
100
93
75
75
Průměrná cena
3 423
4 063
4 475
4 360
Index (2009 = 100)
100
119
131
127
Korejská republika
Objem (v tunách)
4 900
6 775
6 355
6 266
Index (2009 = 100)
100
138
130
128
Podíl na trhu (v %)
3,7 %
3,6 %
3,2 %
3,2 %
Index (2009 = 100)
100
97
87
85
Průměrná cena
3 717
4 165
4 761
4 627
Index (2009 = 100)
100
112
128
124
Celkový dovoz ze všech třetích zemí kromě Indie
Objem (v tunách)
25 793
33 586
35 749
37 712
Index (2009 = 100)
100
130
139
146
Podíl na trhu (v %)
19,6 %
17,9 %
18,2 %
19,1 %
Index (2009 = 100)
100
91
93
97
Průměrná cena
3 609
4 214
4 748
4 483
Index (2009 = 100)
100
117
132
124
(166)
Kromě subvencovaného dovozu z Indie, který představoval 35 % celkového dovozu na trh Unie během období šetření, existovaly další zdroje dovozu, včetně Čínské lidové republiky, Korejské republiky a Švýcarska, které musely být zkoumány v kontextu příčinných souvislostí.
(167)
Šetření ukázalo, že průměrné prodejní ceny korejských a švýcarských vyvážejících výrobců se během posuzovaného období, a zejména během období šetření, pohybovaly nad prodejními cenami indických vyvážejících výrobců a nad cenami výrobního odvětví Unie. Kromě toho se jejich podíl na trhu v období šetření snížil o 0,5 a 1,6 procentních bodů.
(168)
Průměrná cena výrobků z Čínské lidové republiky byla nižší než úroveň cen výrobního odvětví Unie a podíl této země na trhu vykazoval během posuzovaného období rostoucí tendenci. Šetření však ukázalo, že sortiment výrobků z čínského dovozu se liší a že čínské výrobky přímo nekonkurují výrobkům odvětví Unie nebo výrobkům na trhu Unie, které jsou původem z Indie. Proto bylo usouzeno, že čínský vývoz nemohl mít významný dopad na hlavní typy výrobku prodávaného výrobním odvětvím Unie na trhu Unie. Veškeré účinky, které mohl mít dovoz z Číny na újmu utrpěnou výrobním odvětvím Unie, byly proto minimální.
(169)
Nicméně jeden vyvážející výrobce tvrdil, že dovoz drátů z nerezavějící oceli z Čínské lidové republiky, Korejské republiky a Švýcarska měl být zahrnut do oblasti působnosti tohoto šetření.
(170)
Kromě výše uvedených skutečností a úvah je třeba uvést, že v zahajovací fázi řízení neexistoval a ani nyní neexistuje důkaz o subvencování, újmě nebo příčinné souvislosti, který by odůvodňoval zahájení antisubvenčního řízení týkajícího se dovozu z uvedených zemí. Kromě toho, i kdyby existovaly důkazy odůvodňující zahájení vyšetřování ostatního dovozu, rozdíl v zacházení, který spočívá v zahájení antisubvenčního řízení pouze proti dovozu z Indie, by nebyl diskriminační. Tvrzení, že tyto země by měly být zahrnuty do rozsahu šetření, je proto neopodstatněné a mělo by být zamítnuto.
(171)
Na základě výše uvedeného byl učiněn závěr, že vývoz ze třetích zemí nepřispěl významným způsobem k újmě, která byla způsobena výrobnímu odvětví Unie.
6.3.3. Vývozní výkonnost výrobního odvětví Unie
(172)
Celkový vývoz dotčeného výrobku výrobním odvětvím Unie představoval v období šetření 8,5 % celkové výroby. Tento obraz odráží situace ve vývozu odběratelům, kteří nejsou ve spojení, ze strany výrobců v Unii zařazených do vzorku, jejichž vývoz představoval v období šetření 7 % výroby a jejichž ceny byly o 36 % vyšší než ceny na trhu EU ve stejném období. Proto lze dojít k závěru, že vývozní aktivity výrobního odvětví Unie nemohly být možnou příčinou podstatné újmy.
6.3.4. Hospodářská krize a ceny surovin
(173)
Jak bylo uvedeno ve 120. bodě odůvodnění, spotřeba v roce 2009 byla obzvláště nízká v důsledku mimořádně vysoké úrovně cen niklu a dopadů hospodářské krize. Tato situace zcela jistě vysvětluje obzvláště špatnou finanční situaci výrobního odvětví Unie v roce 2009. Je však třeba uvést, že výsledky levného subvencovaného dovozu se liší od výsledků výrobního odvětví Unie také v situaci rostoucí spotřeby od roku 2010.
(174)
Šetření ukázalo, že dokonce ani během všeobecného hospodářského oživení nebylo výrobní odvětví Unie schopno využít rostoucí spotřeby a během posuzovaného období ztrácelo podíl na trhu, zatímco subvencovaný indický dovoz získal další podíl na trhu.
(175)
Přestože tedy není vyloučeno, že hospodářská krize a zvýšení cen surovin mohly přispět ke špatné výkonnosti výrobního odvětví Unie, nelze tento dopad považovat za takový, aby narušil příčinnou souvislost mezi subvencovaným dovozem a podstatnou újmou, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie během období šetření.
6.4. Závěry týkající se příčinné souvislosti
(176)
Bylo prokázáno, že v posuzovaném období se podstatně zvýšil objem a tržní podíl subvencovaného dovozu pocházejícího z Indie (o 110 % a 40 % v uvedeném pořadí). Kromě toho bylo zjištěno, že ceny v rámci tohoto dovozu byly trvale podbízivé ve vztahu k cenám účtovaným výrobním odvětvím Unie na trhu Unie, a to zejména v období šetření (v průměru o 12,5 %).
(177)
Toto zvýšení objemu a tržního podílu subvencovaného dovozu z Indie se časově shodovalo s pomalým vývojem finanční situace výrobního odvětví Unie, a to zejména od roku 2010. Navzdory oživení spotřeby nebylo výrobní odvětví Unie schopno přenést zvýšení výrobních nákladů na své odběratele na uspokojivé úrovni, a tudíž i finanční ukazatele jako ziskovost, peněžní tok a investice zůstaly na nízké úrovni.
(178)
Zkoumání ostatních známých činitelů, které mohly způsobit újmu výrobnímu odvětví Unie, ukázalo, že tyto činitele nebyly takové, aby narušily příčinnou souvislost zjištěnou mezi subvencovaným dovozem z Indie a újmou, kterou výrobní odvětví Unie utrpělo.
(179)
Na základě výše uvedené analýzy, v jejímž rámci byly účinky všech známých činitelů na situaci výrobního odvětví Unie odlišeny a odděleny od účinků subvencovaného vývozu působícího újmu, byl prozatímně učiněn závěr, že subvencovaný dovoz z Indie způsobil výrobnímu odvětví Unie podstatnou újmu ve smyslu čl. 8 odst. 5 základního nařízení.
7. ZÁJEM UNIE
7.1. Obecné informace
(180)
V souladu s článkem 31 základního nařízení se zkoumalo, zda navzdory předběžnému zjištění o škodlivém subvencování neexistují přece jen přesvědčivé důvody pro závěr, že není v zájmu Unie v tomto konkrétním případě přijmout opatření. Analýza zájmu Unie vycházela ze zhodnocení jednotlivých zájmů, jichž se věc týká, včetně zájmů výrobního odvětví Unie, dovozců a uživatelů.
7.2. Zájem výrobního odvětví Unie
(181)
Výrobní odvětví Unie se skládá ze 27 známých výrobců představujících veškerou výrobu Unie obdobného výrobku. Výrobci působí v různých členských státech Unie a v souvislosti s výrobou obdobného výrobku v období šetření přímo zaměstnávali více než 1 747 lidí.
(182)
Jeden výrobce v Unii, který představuje relativně malý podíl výroby v Unii a který má v Indii společnost ve spojení, vyjádřil nesouhlas se zahájením šetření. Jak bylo zmíněno ve 22. bodě odůvodnění, tento výrobce argumentoval tím, že vysoce technické výrobky by neměly být zahrnuty do šetření a že není v zájmu Unie uložit stejná opatření na tento typ výrobku.
(183)
Jak je uvedeno ve 126. bodě odůvodnění, tato záležitost byla v dotazníku řešena tak, že se rozšířila škála PCN, která pro potřeby šetření jasně identifikuje tyto typy. V této fázi se však odhalilo, že šetření se vysoce technických výrobků týká a že indičtí vyvážející výrobci vyvezli pouze omezené množství těchto typů výrobků. Z toho vyplývá, že obavy vyjádřené tímto výrobcem se nepovažovaly za podložené, a jeho tvrzení byl zamítnuto.
(184)
Bylo zjištěno, že výrobní odvětví Unie utrpělo podstatnou újmu způsobenou subvencovaným dovozem z Indie. Je nutno připomenout, že výrobní odvětví Unie nemohlo plně těžit z rostoucí spotřeby a finanční situace výrobního odvětví Unie zůstala nadále nestabilní.
(185)
Předpokládá se, že uložením vyrovnávacích cel se obnoví spravedlivé obchodní podmínky na trhu Unie a výrobní odvětví Unie bude moci přizpůsobit své ceny obdobného výrobku výrobním nákladům.
(186)
Lze rovněž očekávat, že uložení takových opatření umožní výrobnímu odvětví Unie získat zpět alespoň část podílu na trhu, o který přišlo v průběhu posuzovaného období, což bude mít kladný dopad na jeho ziskovost a celkovou finanční situaci. Uložení opatření by výrobnímu odvětví umožnilo udržet a dále rozvíjet své úsilí o efektivní provoz.
(187)
Pokud by opatření uložena nebyla, lze očekávat, že by došlo k další ztrátě podílu na trhu a že by ziskovost výrobního odvětví Unie nadále klesala.
(188)
Proto se došlo k prozatímnímu závěru, že zavedení antisubvenčních opatření na dovoz pocházející z Indie by byl v zájmu výrobního odvětví Unie.
7.3. Zájem uživatelů
(189)
Dotazníky byly zaslány devíti uživatelům v Unii. Odpověděli pouze tři uživatelé, kteří představovali přibližně 6 % celkového dovozu dotčeného výrobku z Indie během období šetření. Tito uživatelé působí v odvětvích týkajících se zpracování potravin, včetně komerčních kuchyní a stravovacích zařízení, domácích přístrojů a automobilového průmyslu.
(190)
Výrobky z Indie představovaly přibližně 67 % jejich veškerých nákupů dotčeného výrobku; Indie byla výhradním zdrojem dodávek pouze pro jednoho uživatele. Během období šetření představoval průměrný procentní podíl obratu, který zahrnoval dotčený výrobek, 54 % jejich celkového obratu.
(191)
Šetření ukázalo, že během období šetření převyšovala průměrná ziskovost všech spolupracujících uživatelů v odvětvích, která používají dotčený výrobek, 9 % obratu.
(192)
Pravděpodobný vliv navrhovaných opatření byl posouzen na základě odpovědí na dotazník, které zaslali uživatelé a celkový trh Unie s dotčeným výrobkem a obdobným výrobkem. Pokud vezmeme v úvahu nejhorší scénář pro trh Unie, tj. že by nárůst cen nemohl být přenesen na distribuční řetězec a že by uživatelé nadále nakupovali výrobky z Indie v předchozích objemech, dopad cla na ziskovost uživatelů by znamenal pokles přibližně o 0,2 procentního bodu.
(193)
Je třeba poznamenat, že jeden uživatel zaujal neutrální stanovisko, pokud jde o šetření, protože se domnívá, že uložení opatření nebude mít významný dopad na tržní ceny, neboť potenciální zvýšení cen by bylo absorbováno distributory.
(194)
Další uživatel vyjádřil obavy, že pokud by byla opatření uložena, měla by dopad rovněž na určité typy výrobků, které se v Unii již nevyrábí. Šetření však prokázalo, že typy výrobků zmíněné tímto uživatelem jsou v Unii dosud vyráběny a že poptávka po těchto typech z jakostních tříd nerezavějící oceli není významná. Kromě toho je třeba poznamenat, že výrobci v Unii v posuzovaném období nevyužívali při výrobě celou kapacitu, a proto by se v případě, že by se zvýšila poptávka, mohla zvýšit i výroba.
(195)
Je třeba zdůraznit, že vzhledem k tomu, že dotyčný výrobek je standardizován, pokud jde o odvětví a jeho používání, uživatelé by mohli snadno změnit své zdroje dodávek, pokud jde o kvalitu výrobků nebo cenu. Uložení opatření by nemělo vylučovat možnost dovozu dotčeného výrobku z jiných zemí, nebo dokonce z Indie, až budou účinky narušující obchod způsobené subvencováním odstraněny.
(196)
S přihlédnutím k výše uvedeným skutečnostem (přestože dopad opatření uložených na dovoz z Indie bude mít pravděpodobně negativnější dopad na některé uživatele než jiné) se celkový dopad na uživatele považuje za omezený.
7.4. Zájem dovozců
(197)
Dovozci, kteří nejsou ve spojení, spolupracovali v omezené míře. Devět dovozců poskytlo informace pro účely výběru vzorku, avšak pouze jeden dovozce spolupracoval. Tato společnost představuje přibližně 7 % celkového dovozu z Indie během období šetření a vyslovila se proti zavedení opatření, protože Indie je jejím nejdůležitějším dodavatelem. Ačkoliv uložení opatření by mělo negativní dopad na ziskovost tohoto dovozce v důsledku vyšších nákladů, které by mu vznikly, tato dovážející společnost by měla být schopna přenést přinejmenším část zvýšených nákladů na své odběratele.
(198)
Kromě toho by se dovozci mohli přeorientovat na jiné zdroje, včetně výrobního odvětví Unie a jiných vyvážejících zemí.
(199)
Na základě těchto skutečností se vyvozuje předběžný závěr, že uložení vyrovnávacích opatření nebude mít na zájem dovozců významné nepříznivé dopady.
7.5. Závěry týkající se zájmu Unie
(200)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem se předběžně konstatuje, že podle dostupných informací ohledně zájmu Unie neexistují přesvědčivé důvody proti uložení opatření na dovoz dotčeného výrobku pocházejícího z Indie.
(201)
Navíc při posouzení celkových dopadů antisubvenčních opatření na trh Unie se zdá, že pozitivní účinky, zejména na výrobní odvětví Unie, převažují nad možnými negativními dopady na ostatní omezenější zájmové skupiny.
8. NÁVRH PROZATÍMNÍCH VYROVNÁVACÍCH OPATŘENÍ
(202)
Vzhledem k závěrům, pokud jde o subvencování, újmu, příčinné souvislosti a zájem Unie, by měla být zavedena prozatímní vyrovnávací opatření, aby se zabránilo působení další újmy výrobnímu odvětví Unie subvencovaným dovozem.
8.1. Úroveň pro odstranění újmy
(203)
Pro účely stanovení úrovně těchto opatření byla vzata v úvahu zjištěná subvenční rozpětí a výše cla nezbytného pro odstranění újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie.
(204)
Při výpočtu výše cla nezbytné pro odstranění účinků subvencování působícího újmu se mělo za to, že případná opatření by měla výrobnímu odvětví Unie umožnit pokrýt výrobní náklady a dosáhnout zisku před zdaněním, kterého by bylo možné přiměřeně dosáhnout ve výrobním odvětví tohoto typu za běžných podmínek hospodářské soutěže, tj. bez subvencovaného dovozu, při prodeji obdobného výrobku v Unii.
(205)
Úroveň pro odstranění újmy byla proto vypočítána na základě srovnání vážené průměrné ceny subvencovaného dovozu, jak je stanovena pro výpočty cenového podbízení ve 130. bodě odůvodnění výše, a ceny za obdobný výrobek, která výrobnímu odvětví Unie nezpůsobí újmu. Cena, která nepůsobí újmu, byla stanovena tak, že se k výrobním nákladům připočetla přiměřená úroveň zisku. Cílové ziskové rozpětí bylo předběžně stanoveno na 5 %, jak je uvedeno ve 148. bodě odůvodnění.
(206)
Veškeré rozdíly vyplývající z tohoto srovnání pak byly vyjádřeny jako procento průměrné celkové ceny CIF dovozu (viz 208. bod odůvodnění).
8.2. Prozatímní opatření
(207)
Vzhledem k výše uvedenému se má za to, že by se v souladu s čl. 12 odst. 1 základního nařízení měla uložit prozatímní vyrovnávací opatření na dovoz pocházející z Indie, a to na úrovni nižší z hodnot rozpětí subvencí a rozpětí újmy, podle pravidla nižšího cla.
(208)
Na základě výše uvedených skutečností byly sazby vyrovnávacího cla stanoveny porovnáním újmy a subvenčních rozpětí. Navrhují se proto následující prozatímní sazby vyrovnávacího cla:
Společnost
Subvenční rozpětí
Rozpětí újmy
Prozatímní vyrovnávací sazba cla
Rajaraatna Metal Industries
4,3 %
17,2 %
4,3 %
Venus group
3,1 %
26,1 %
3,1 %
Viraj Profiles Vpl. Ltd.
1,5 %
32,1 %
0,0 %
Spolupracující společnosti nezařazené do vzorku
3,8 %
20,4 %
3,8 %
Všechny ostatní společnosti
4,3 %
26,1 %
4,3 %
(209)
Pokud jde o souběžné antidumpingové šetření, nesmí být podle čl. 24 odst. 1 pododst. 2 základního nařízení a podle čl. 14 odst. 1 nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (8), na jeden výrobek současně uloženo antidumpingové i vyrovnávací clo, aby se napravila táž situace, která vzniká jak dumpingem, tak poskytnutím vývozní subvence. Pokud jde o subvenční programy, byla vývozní subvence, jak je uvedeno ve 29. až 112. bodě odůvodnění, poskytnuta v případě všech režimů. Příslušné prozatímní antidumpingové sazby cla daných spolupracujících výrobců budou v souběžném antidumpingovém šetření náležitě upraveny.
(210)
Individuální sazby vyrovnávacího cla pro společnosti uvedené v tomto nařízení byly stanoveny na základě zjištění tohoto šetření. Odrážejí proto situaci zjištěnou během tohoto šetření, pokud jde o tyto společnosti. Tyto celní sazby (oproti celostátnímu clu použitelnému na „všechny ostatní společnosti“) jsou proto výlučně použitelné na dovoz dotčeného výrobku pocházejícího z Indie a vyrobeného uvedenými společnostmi, tedy konkrétními uvedenými právnickými osobami. Na dovážený dotčený výrobek vyrobený jakoukoli jinou společností, která není konkrétně uvedena v normativní části tohoto nařízení, včetně subjektů ve spojení se společnostmi konkrétně uvedenými, se tyto sazby nevztahují a takový výrobek podléhá celní sazbě použitelné pro „všechny ostatní společnosti“.
(211)
Každou žádost o použití těchto individuálních sazeb vyrovnávacího cla pro jednotlivé společnosti (například po změně názvu subjektu nebo po vytvoření nových výrobních nebo obchodních subjektů) je třeba předložit Komisi (9) spolu se všemi příslušnými informacemi, zejména pokud jde o jakékoli změny v činnostech příslušné společnosti v souvislosti s výrobou, domácím prodejem a prodejem na vývoz, např. spojených s takovou změnou názvu nebo změnou týkající se výrobních a obchodních subjektů. Bude-li to vhodné, bude nařízení odpovídajícím způsobem změněno formou aktualizace seznamu společností, na něž se vztahují individuální celní sazby.
(212)
Aby se zajistilo vhodné vymáhání antisubvenčního cla, nemělo by se zbytkové clo použít pouze na nespolupracující vyvážející výrobce, ale i na ty výrobce, kteří v období šetření neuskutečnili žádný vývoz do Unie.
9. ZÁVĚREČNÉ USTANOVENÍ
(213)
V zájmu řádné správy je třeba stanovit období, během kterého mohou zúčastněné strany, které se přihlásily ve lhůtě stanovené v oznámení o zahájení řízení, písemně předložit svá stanoviska a požádat o slyšení. Kromě toho je třeba uvést, že zjištění související s uložením vyrovnávacích cel, k nimž se dospělo pro účely tohoto nařízení, jsou prozatímní a že mohou být pro účely jakýchkoli konečných zjištění přehodnocena,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Ukládá se prozatímní vyrovnávací clo na dovoz drátů z nerezavějící oceli, které:
-
obsahují (v hmotnostních procentech) 2,5 % nebo více niklu, kromě drátů obsahujících 28 % hmotnostních nebo více, avšak nejvýše 31 % niklu a 20 % nebo více, avšak nejvýše 22 % chromu,
-
obsahují (v hmotnostních procentech) méně než 2,5 % niklu, kromě drátů obsahujících 13 % hmotnostních nebo více, avšak nejvýše 25 % chromu a 3,5 % nebo více, avšak nejvýše 6 % hliníku,
jsou v současnosti kódů KN 7223 00 19 a 7223 00 99 a pocházejí z Indie.
2. Sazby prozatímního vyrovnávacího cla použitelné na čistou cenu s dodáním na hranice Unie před proclením jsou pro výrobky popsané v odstavci 1 a vyrobené níže uvedenými společnostmi stanoveny takto:
Společnost
Clo (v %)
Doplňkový kód TARIC
Raajratna Metal Industries, Ahmadábád, Gudžarát
4,3
B775
Venus Wire Industries Pvt. Ltd, Bombaj, Maháráštra
3,1
B776
Precision Metals, Bombaj, Maháráštra
3,1
B777
Hindustan Inox Ltd., Bombaj, Maháráštra
3,1
B778
Sieves Manufacturer India Pvt. Ltd., Bombaj, Maháráštra
3,1
B779
Viraj Profiles Vpl. Ltd., Thane, Maháráštra
0,0
B780
Společnosti uvedené v příloze
3,8
B781
Všechny ostatní společnosti
4,3
B999
3. Propuštění výrobku uvedeného v odstavci 1 do volného oběhu v Unii je podmíněno složením jistoty odpovídající výši prozatímního cla.
4. Není-li stanoveno jinak, použijí se platné celní předpisy.
Článek 2
1. Aniž je dotčen článek 30 nařízení Rady (ES) č. 597/2009, mohou zúčastněné strany požádat o poskytnutí informací o nejdůležitějších skutečnostech a úvahách, na jejichž základě bylo toto nařízení přijato, předložit písemně svá stanoviska a požádat o ústní slyšení před Komisí ve lhůtě jednoho měsíce ode dne vstupu tohoto nařízení v platnost.
2. V souladu s čl. 31 odst. 4 nařízení (ES) č. 597/2009 se mohou zúčastněné strany vyjádřit k uplatnění tohoto nařízení ve lhůtě jednoho měsíce ode dne jeho vstupu v platnost.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 1 tohoto nařízení se použije po dobu čtyř měsíců.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 3. května 2013.
KOMISSION ASETUS (EU) N:o 419/2013,
annettu 3 päivänä toukokuuta 2013,
väliaikaisen tasoitustullin käyttöönotosta tiettyjen Intiasta peräisin olevien ruostumattomien teräslankojen tuonnissa
EUROOPAN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuetulta tuonnilta suojautumisesta 11 päivänä kesäkuuta 2009 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 597/2009 (1), jäljempänä ’perusasetus’, ja erityisesti sen 12 artiklan,
on kuullut neuvoa-antavaa komiteaa
sekä katsoo seuraavaa:
1. MENETTELY
1.1. Vireillepano
(1)
Euroopan komissio, jäljempänä ’komissio’, ilmoitti Euroopan unionin virallisessa lehdessä 10 päivänä elokuuta 2012 julkaistulla ilmoituksella (2), jäljempänä ’vireillepanoilmoitus’, tukien vastaisen menettelyn, jäljempänä ’tukimenettely’, vireillepanosta Intiasta, jäljempänä ’asianomainen maa’, peräisin olevien tiettyjen ruostumattomien teräslankojen tuonnissa unioniin.
(2)
Samana päivänä komissio julkaisi Euroopan unionin virallisessa lehdessä ilmoituksen (3) polkumyynnin vastaisen menettelyn, jäljempänä ’polkumyyntimenettely’, vireillepanosta Intiasta peräisin olevan tiettyjen ruostumattomien teräslankojen tuonnissa unioniin ja käynnisti erillisen tutkimuksen.
(3)
Tukimenettely pantiin vireille, kun Euroopan rauta- ja terästeollisuuden liitto (Eurofer), jäljempänä ’valituksen tekijä’, oli tehnyt 28 päivänä kesäkuuta 2012 valituksen sellaisten tuottajien puolesta, joiden tuotanto muodostaa yli 50 prosenttia tiettyjen ruostumattomien teräslankojen kokonaistuotannosta unionissa. Valituksessa esitetty alustava näyttö kyseisen tuotteen tuetusta tuonnista ja siitä aiheutuneesta merkittävästä vahingosta katsottiin riittäväksi tutkimuksen vireillepanoa varten.
(4)
Ennen menettelyn vireillepanoa komissio ilmoitti perusasetuksen 10 artiklan 7 kohdan mukaisesti Intian viranomaisille saaneensa asianmukaisesti asiakirjanäytöllä vahvistetun valituksen, jossa väitetään, että tiettyjen Intiasta peräisin olevien ruostumattomien teräslankojen tuettu tuonti aiheuttaa merkittävää vahinkoa unionin tuotannonalalle. Intian viranomaisia kehotettiin aloittamaan neuvottelut valituksen sisällön selvittämiseksi ja molemminpuolisesti tyydyttävään ratkaisuun pääsemiseksi. Tässä tapauksessa ei päästy molemminpuolisesti tyydyttävään ratkaisuun.
1.2. Tutkimuksen osapuolet
(5)
Komissio ilmoitti menettelyn vireillepanosta virallisesti valituksen tekijälle, muille tiedossa oleville unionin tuottajille, tiedossa oleville vientiä harjoittaville tuottajille, tiedossa oleville tuojille ja käyttäjille sekä Intian viranomaisille.
(6)
Asianomaisille osapuolille annettiin tilaisuus esittää kantansa kirjallisesti ja pyytää saada tulla kuulluiksi vireillepanoilmoituksessa asetetussa määräajassa. Kaikkia niitä asianomaisia osapuolia kuultiin, jotka olivat sitä pyytäneet ja osoittaneet, että niiden kuulemiseen oli olemassa erityisiä syitä.
(7)
Ottaen huomioon tutkimuksessa osallisina olevien asianomaisen maan vientiä harjoittavien tuottajien, etuyhteydettömien tuojien ja unionin tuottajien suuren määrän ja voidakseen saattaa tutkimuksen päätökseen lakisääteisessä määräajassa komissio ilmoitti vireillepanoilmoituksessa, että se oli päättänyt valita perusasetuksen 27 artiklan mukaisesti tutkittavaksi asianomaisen maan vientiä harjoittavista tuottajista, etuyhteydettömistä tuojista ja unionin tuottajista kohtuullisen kokoisen otoksen (tästä menettelystä käytetään nimitystä ’otanta’).
1.2.1. Vientiä harjoittavia tuottajia koskeva otanta
(8)
Jotta komissio pystyisi päättämään otannan tarpeellisuudesta ja tarvittaessa valitsemaan otoksen, kaikkia asianomaisen maan vientiä harjoittavia tuottajia pyydettiin ilmoittautumaan komissiolle ja toimittamaan vireillepanoilmoituksessa täsmennetyt tiedot.
(9)
Kaikkiaan 18 asianomaisen maan vientiä harjoittavaa tuottajaa, joista osa kuului samaan ryhmään, toimitti pyydetyt tiedot vireillepanoilmoituksessa asetetussa määräajassa ja suostui osallistumaan otokseen, ja 7 niistä pyysi yksilöllistä tarkastelua, jos niitä ei sisällytetä otokseen. Näistä yhteistyössä toimineista yrityksistä 15 ilmoitti vieneensä ruostumattomia teräslankoja unioniin tutkimusajanjaksolla. Otos valittiin näin ollen näiden 15:n vientiä harjoittavan tuottajan toimittamien tietojen perusteella.
(10)
Komissio valitsi perusasetuksen 27 artiklan mukaisesti otoksen, joka perustui tarkasteltavana olevan tuotteen suurimpaan edustavaan, unioniin suuntautuneen viennin määrään, jota voitiin kohtuudella tutkia käytettävissä olevassa ajassa. Otokseen valittiin kaksi yksittäistä yritystä ja yksi yritysryhmä, joka muodostui neljästä toisiinsa etuyhteydessä olevasta yrityksestä; yhdessä niiden osuus tarkasteltavana olevan tuotteen kokonaisviennistä unioniin oli yli 63 prosenttia.
(11)
Perusasetuksen 27 artiklan 2 kohdan mukaisesti kaikkia tiedossa olleita vientiä harjoittavia tuottajia ja Intian viranomaisia kuultiin edustavan otoksen valinnasta. Otoksen valinnasta ei esitetty huomautuksia.
(12)
Otos siis rajoitettiin kohtuulliseen määrään yrityksiä, joita voitiin tutkia käytettävissä olevassa ajassa (ks. 10 kappale). Yritykset, joita tarkasteltiin tuettua tuontia koskevan tutkimuksen yhteydessä, luetellaan 19 kappaleessa.
(13)
Lisäksi saatiin 7 yksilöllistä tarkastelua koskevaa pyyntöä (ks. 9 kappale). Yksilöllisen tarkastelun tekemistä pidettiin tässä vaiheessa kuitenkin kohtuuttoman työläänä, ja se olisi viivästyttänyt tutkimuksen päätökseen saamista ajoissa. Viejien toimittamia pyyntöjä, joissa toimitettiin pyydetyt tiedot määräajassa, tarkastellaan kuitenkin tutkimuksen aikana.
1.2.2. Unionin tuottajien otanta
(14)
Komissio ilmoitti vireillepanoilmoituksessa, että se oli alustavasti valinnut unionin tuottajia edustavan otoksen. Otokseen sisältyi alun perin viisi tuottajaa, joiden komissio tiesi ennen tutkimuksen vireillepanoa tuottavan ruostumattomia teräslankoja unionissa. Komissio valitsi otoksen myynnin, tuotantomäärän ja maantieteellisen sijainnin perusteella. Vireillepanoilmoituksessa kehotettiin myös asianomaisia osapuolia esittämään kantansa alustavasta otoksesta. Kyselylomakevastausten analysoinnissa kävi ilmi, että yhdellä otokseen valitulla unionin tuottajalla oli unionissa etuyhteydessä oleva yritys, joka myös toimi ruostumattomien teräslankojen valmistuksen ja myynnin alalla. Otokseen valittujen kuuden unionin tuottajan osuus arvioidusta unionin kokonaistuotannosta on 46,5 prosenttia. Otoksen katsotaan edustavan unionin tuotannonalaa.
1.2.3. Tuojien otanta
(15)
Jotta komissio pystyisi päättämään otannan tarpeellisuudesta ja tarvittaessa valitsemaan otoksen, kaikkia etuyhteydettömiä tuojia pyydettiin ilmoittautumaan komissiolle ja toimittamaan vireillepanoilmoituksessa täsmennetyt tiedot.
(16)
Kaikkiaan yhdeksän etuyhteydetöntä tuojaa toimitti pyydetyt tiedot ja suostui osallistumaan otokseen. Komissio valitsi unioniin suuntautuvan tuonnin suurimman määrän perusteella otokseen kolme yritystä, joiden osuus Intiasta unioniin tutkimusajanjaksolla tulevasta tuonnista oli 23,8 prosenttia. Kaksi otokseen valituista tuojista ei kuitenkaan toimittanut vastauksia kyselylomakkeeseen. Sen vuoksi otantaa ei voitu soveltaa tutkimuksen tässä vaiheessa, ja muita yhteistyöhalukkaita tuojia etsitään myöhemmin tutkimuksen aikana.
1.2.4. Kyselylomakevastaukset ja tarkastuskäynnit
(17)
Kyselylomakkeet lähetettiin Intian viranomaisille, kolmelle otokseen valitulle vientiä harjoittavalle tuottajalle (ryhmälle) Intiassa ja niille vientiä harjoittaville tuottajille, jotka olivat pyytäneet yksilöllistä tarkastelua, kuudelle otokseen valitulle unionin tuottajalle, kolmelle otokseen valitulle etuyhteydettömälle tuojalle ja yhdeksälle tiedossa olleelle käyttäjälle.
(18)
Vastauksia saatiin Intian viranomaisilta, kolmelta otokseen valitulta vientiä harjoittavalta tuottajalta (ryhmältä), yhdeltä niistä vientiä harjoittavista tuottajista, jotka pyysivät yksilöllistä tarkastelua, kuudelta otokseen valitulta unionin tuottajalta, yhdeltä etuyhteydettömältä tuojalta ja kolmelta käyttäjältä.
(19)
Komissio hankki ja tarkasti kaikki asianomaisten osapuolten toimittamat tiedot, joita se piti tarpeellisina tuetun tuonnin, siitä johtuvan vahingon ja unionin edun alustavaa määrittämistä varten. Tarkastuskäyntejä tehtiin Intian viranomaisten tiloihin Delhissä ja seuraavien osapuolten tiloihin:
Unionin tuottajat:
-
Hagener Feinstahl GmbH, Hagen, Saksa
-
Inoxfil S.A., Igualada, Espanja
-
Rodacciai SPA, Milano, Italia
-
Trafilerie Brambilla SPA, Calziocorte, Italia
-
Ugitech-ryhmä:
-
Ugitech France S.A., Bourg en Bresse, Ranska
-
Sprint Metal Edelstahl, Hemer, Saksa
Intialaiset vientiä harjoittavat tuottajat:
-
Raajratna Metal Industries, Ahmedabad, Gujarat
-
Viraj Profiles Vpl. Ltd., Thane, Maharashtra
-
Venus-ryhmä:
-
Venus Wire Industries Pvt. Ltd, Mumbai, Maharashtra
-
Precision Metals, Mumbai, Maharashtra
-
Hindustan Inox Ltd., Mumbai, Maharashtra
-
Sieves Manufacturer India Pvt. Ltd., Mumbai, Maharashtra.
1.3. Tutkimusajanjakso ja tarkastelujakso
(20)
Tukia ja vahinkoa koskeva tutkimus kattoi 1 päivän huhtikuuta 2011 ja 31 päivän maaliskuuta 2012 välisen ajanjakson, jäljempänä ’tutkimusajanjakso’. Vahingon määrittämisen kannalta merkittävien kehityssuuntausten tarkastelu kattoi 1 päivän tammikuuta 2009 ja tutkimusajanjakson päättymisen välisen ajan, jäljempänä ’tarkastelujakso’.
2. TARKASTELTAVANA OLEVA TUOTE JA SAMANKALTAINEN TUOTE
2.1. Tarkasteltavana oleva tuote
(21)
Tarkasteltavana oleva tuote on Intiasta peräisin oleva ruostumaton teräslanka, jonka painosta
-
vähintään 2,5 prosenttia on nikkeliä, lukuun ottamatta lankaa, jonka painosta 28-31 prosenttia on nikkeliä ja 20-22 prosenttia kromia;
-
alle 2,5 prosenttia on nikkeliä, lukuun ottamatta lankaa, jonka painosta 13-25 prosenttia on kromia ja 3,5-6 prosenttia alumiinia;
-
ja joka luokitellaan tällä hetkellä CN-koodeihin 7223 00 19 ja 7223 00 99.
(22)
Yksi osapuoli väitti, että on olemassa nk. ”erittäin teknisiä” tuotelajeja, jotka eroavat muista tarkasteltavana olevan tuotteen lajeista, joita tuotetaan Intiassa samoin kuin unionissa. Osapuoli välitti lisäksi, että toisin kuin useimmat Intiasta unioniin viedyt tuotelajit, tekniset tuotelajit eivät ole perushyödykkeitä vaan erityisiä tuotelajeja, joita tuotetaan erityiskäyttöön (tietyt teräslajit ja tietyt halkaisijat), eikä niiden pitäisi kuulua tutkimuksen piiriin.
(23)
Vaikuttaa siltä, että tekniset tuotelajit ovat osa tuotteen määritelmää ja niillä on samat fyysiset, kemialliset ja tekniset perusominaisuudet kuin muilla tarkasteltavana olevan tuotteen lajeilla. Lisäksi vaikuttaa siltä, että myös unionin tuotannonala tuottaa näitä tuotelajeja, joten nämä tekniset tuotelajit kuuluvat tutkimuksen piiriin.
2.2. Samankaltainen tuote
(24)
Tutkimuksessa kävi ilmi, että tarkasteltavana olevalla tuotteella, Intian kotimarkkinoilla tuotetulla ja myydyllä tuotteella sekä unionin tuotannonalan tuottamalla ja unionin markkinoilla myymällä tuotteella on samat fyysiset, kemialliset ja tekniset perusominaisuudet ja käyttötarkoitukset. Tämän vuoksi näitä tuotteita pidetään alustavasti perusasetuksen 2 artiklan c alakohdassa tarkoitettuina samankaltaisina tuotteina.
3. TUET
3.1. Johdanto
(25)
Valitukseen sisältyvien tietojen ja komission kyselylomakkeeseen saatujen vastausten perusteella tutkittiin seuraavia järjestelmiä, joissa oli esitettyjen väitteiden mukaan myönnetty vientitukea:
a)
Tuontitullien hyvitysjärjestelmä (Duty Entitlement Passbook Scheme, DEPBS)
b)
Tullinpalautusjärjestelmä (Duty Drawback Scheme, DDS)
c)
Ennakkolupajärjestelmä (Advance Authorisation Scheme, AAS)
d)
Tuotantohyödykkeiden tuonti etuustullein (Export Promotion Capital Goods Scheme, EPCGS)
e)
Vientiluottojärjestelmä (Export Credit Scheme, ECS)
f)
Tärkeimmille markkinoille vientiä varten tarkoitettu järjestelmä (Focus Market Scheme, FMS)
g)
Erityistalousalueiden/vientiin suuntautuneiden yksikköjen järjestelmä (Special Economic Zones, SEZ/Export Oriented Units Scheme, EOU)
(26)
Edellä a, c-d ja f-g alakohdassa mainitut järjestelmät perustuvat 7 päivänä elokuuta 1992 voimaan tulleeseen ulkomaankaupan kehittämistä ja sääntelyä koskevaan lakiin (Foreign Trade Act 1992) nro 22/1992, jäljempänä ’ulkomaankauppalaki’. Ulkomaankauppalaissa Intian viranomaiset valtuutetaan antamaan vienti- ja tuontipolitiikkaa koskevia tiedonantoja. Nämä tiedonannot esitetään tiivistelmänä ulkomaankauppapolitiikkaa, jäljempänä ’FT-policy’, koskevissa asiakirjoissa, jotka kauppaministeriö julkaisee viiden vuoden välein ja joita päivitetään säännöllisesti. Tämän tutkimuksen tutkimusajanjaksoon liittyvä ulkomaankauppa-asiakirja on ”Foreign Trade Policy 2009-2014”, jäljempänä ’FTP 09-14’. Lisäksi Intian viranomaiset esittelevät FTP 09-14 -asiakirjaan liittyviä menettelyjä käsikirjassa ”Handbook of Procedures, Volume I”, jäljempänä ’HOP I 09-14’. Myös kyseinen menettelykäsikirja saatetaan ajan tasalle säännöllisesti.
(27)
Edellä e alakohdassa mainittu vientiluottojärjestelmä ECS perustuu vuoden 1949 pankkivalvontalain (Banking Regulation Act 1949) 21 ja 35A §:ään, joiden mukaan Intian keskuspankki (Reserve Bank of India, RBI) voi ohjata kaupallisten pankkien vientiluottotoimintaa.
(28)
Luettelon b alakohdassa esitetty DDS-järjestelmä perustuu vuoden 1962 tullilain 75 §:ään, vuoden 1944 keskusvalmisteverolain (Central Excise Act) 37 §:ään, vuoden 1994 rahoituslain 93A ja 94 §:ään sekä vuonna 1995 annettuihin tullien, valmisteverojen ja palveluverojen palautusjärjestelmää koskeviin sääntöihin. Palautustasot julkaistaan säännöllisesti; tutkimusajanjaksolla sovelletut tasot olivat koko toimialaan sovellettavat tullinpalautustasot 2011-2012, jotka julkaistiin tiedonannossa nro 68 / 2011- Cus. (N.T.). Tullinpalautusjärjestelmästä (”duty drawback scheme”) käytetään myös nimitystä tullinperuutusjärjestelmä (”duty remission scheme”) FTP 09-14:n luvussa 4.
3.2. Tuontitullien hyvitysjärjestelmä (Duty Entitlement Passbook Scheme, DEPBS)
a) Oikeusperusta
(29)
DEPBS:n yksityiskohtainen kuvaus sisältyy FTP 09-14:n lukuun 4.3 sekä HOP I 09-14:n lukuun 4.
b) Tukikelpoisuus
(30)
Tämän järjestelmän mukaista tukea voivat hakea kaikki valmistajaviejät ja kauppiasviejät.
c) DEPBS-järjestelmän käytännön toteutus
(31)
Viejä voi hakea DEPBS-hyvityksiä, jotka lasketaan prosenttiosuutena järjestelmän mukaisesti vietyjen tuotteiden arvosta. Intian viranomaiset ovat vahvistaneet tällaiset DEPBS-prosenttiosuudet useimmille tuotteille, myös tarkasteltavana olevalle tuotteelle. Osuudet on määritetty tuotantopanoksia ja myyntiä koskevien vakionormien (Standard Input/Output Norms, SION) perusteella, ja niissä otetaan huomioon tuonnin oletettu osuus vientituotteeseen käytetyistä tuotantopanoksista ja kyseisestä oletetusta tuonnista kannettu tulli riippumatta siitä, onko tuontitullit tosiasiallisesti maksettu vai ei. DEPBS-prosentti tarkasteltavana olevalle tuotteelle tutkimusajanjaksolla oli 5 prosenttia ja enimmäisarvo 97 Rs/kg.
(32)
Jotta yritys voi saada etuutta tästä järjestelmästä, sen on harjoitettava vientiä. Vientihetkellä viejän on ilmoitettava Intian viranomaisille, että vienti tapahtuu DEPBS-järjestelmän mukaisesti. Tavaroiden vientiä varten Intian tulliviranomaiset antavat lähetysmenettelyn aikana viennin lähetysasiakirjan. Asiakirjasta käy ilmi muun muassa kyseiselle vientitapahtumalle myönnettävä DEPBS-hyvitys. Tässä vaiheessa viejä tietää, kuinka suuren edun se saa. Sen jälkeen kun tulliviranomaiset ovat antaneet kyseisen asiakirjan, Intian viranomaiset eivät voi enää vaikuttaa DEPBS-hyvityksen myöntämiseen.
(33)
Intian kirjanpitonormien mukaisesti DEPBS-hyvitykset on vientivelvoitteen täytyttyä mahdollista kirjata tileihin suoriteperusteisena tulona. Näitä hyvityksiä voidaan käyttää minkä tahansa tuotteiden - paitsi tuotantohyödykkeiden ja tuontirajoitusten piiriin kuuluvien hyödykkeiden - myöhemmin tapahtuvan tuonnin tullien maksamiseen. Hyvityksiä käyttäen tuodut tavarat voidaan myydä kotimarkkinoilla (jolloin niihin sovelletaan liikevaihtoveroa) tai käyttää muutoin. DEPBS-hyvitykset ovat vapaasti siirrettävissä ja voimassa 24 kuukauden ajan niiden myöntämisestä.
(34)
DEPBS-hyvitysten hakemukset tehdään sähköisesti, ja ne voivat kattaa rajoittamattoman määrän vientitapahtumia. Tiukkoja määräaikoja ei tosiasiallisesti sovelleta. DEPBS:in hallinnointiin käytettävä sähköinen järjestelmä ei automaattisesti sulje pois vientitapahtumia, joissa ei noudateta HOP I 09-14 -käsikirjan luvussa 4.47 mainittuja hakumääräaikoja. Lisäksi HOP I 09-14 -käsikirjan 9.3 kohdassa todetaan selvästi, että määräajan jälkeen jätetyt hakemukset voidaan aina hyväksyä pienen sakkomaksun (10 prosenttia hyvityksestä) suorittamista vastaan.
(35)
Kahden otokseen kuuluvan yrityksen todettiin käyttäneen järjestelmää tutkimusajanjakson kahden ensimmäisen neljänneksen aikana.
d) DEPBS-järjestelmää koskevat päätelmät
(36)
DEPBS-järjestelmästä annetaan perusasetuksen 3 artiklan 1 kohdan a alakohdan ii alakohdassa ja 3 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuja tukia. DEPBS-hyvityksissä on kyse Intian viranomaisten taloudellisesta tuesta, sillä hyvitystä käytetään aikanaan tuontitullien maksamiseen, mikä vähentää Intian valtion tuloja tulleista, jotka muutoin kannettaisiin. Lisäksi DEPBS-hyvityksestä koituu etua viejälle, koska se lisää tämän maksuvalmiutta.
(37)
Lisäksi DEPBS-järjestelmä on oikeudellisesti vientituloksesta riippuvainen, joten perusasetuksen 4 artiklan 4 kohdan ensimmäisen alakohdan a alakohdan mukaisesti se on erityistä ja tasoitustoimenpiteiden alaista tukea.
(38)
Järjestelmää ei voida pitää perusasetuksen 3 artiklan 1 kohdan a alakohdan ii alakohdassa tarkoitettuna sallittuna verojen ja maksujen palautusjärjestelmänä tai korvaavien tuotantopanosten palautusjärjestelmänä, koska se ei ole perusasetuksen liitteessä I olevassa i kohdassa, liitteessä II (palautusta koskeva määritelmä ja säännöt) ja liitteessä III (korvaavien tuotantopanosten palautusta koskeva määritelmä ja säännöt) vahvistettujen sääntöjen mukainen. Viejää ei velvoiteta tosiasiallisesti käyttämään tullitta tuotuja tavaroita tuotantoprosessissa, eikä hyvityksen määrää lasketa tosiasiallisesti käytettyjen tuotantopanosten perusteella. Käytössä ei myöskään ole mitään järjestelmää tai menettelyä, jonka avulla voitaisiin tarkistaa, mitkä tuotantopanokset käytetään vientituotteen tuotannossa tai onko tuontitulleja palautettu liikaa perusasetuksen liitteessä I olevassa i kohdassa ja liitteissä II ja III tarkoitetulla tavalla. Viejä voi saada DEPBS-järjestelmän edut, vaikkei se toisi maahan lainkaan tuotantopanoksia. Edun saamiseen riittää pelkästään se, että kyseinen viejä vie tavaroita, eikä sen tarvitse osoittaa, että tuotantopanoksia on tuotu maahan. Näin ollen myös viejät, jotka hankkivat kaikki tuotantopanoksensa kotimarkkinoilta eivätkä tuo maahan mitään tuotantopanoksina käytettäviksi kelpaavia tuotteita, voivat saada DEPBS-järjestelmän etuuksia.
e) Luopuminen DEPBS-järjestelmästä ja siirtyminen DDS-järjestelmään
(39)
DEPBS-järjestelmän soveltamista jatkettiin viimeisen kerran kolmella kuukaudella 30 päivään syyskuuta 2011 saakka julkisella ilmoituksella nro 54 (RE-2010)/2009-2014, joka julkaistiin 17 päivänä kesäkuuta 2011. Koska sen jälkeen ei julkaistu järjestelmän jatkamista koskevia ilmoituksia, DEPBS-järjestelmä on tosiasiallisesti peruutettu 30 päivästä syyskuuta 2011. Sen vuoksi oli tarpeen tarkistaa, voitaisiinko toimenpiteitä ottaa käyttöön perusasetuksen 15 artiklan 1 kohdan mukaisesti.
(40)
Intian viranomaiset selittivät komissiolle, että DEPBS-järjestelmän peruuttamisen jälkeen yritykset voivat valita jonkin muun tullinvapautus-/tullinperuutusjärjestelmän, joka määritellään FTP 09-14 -käsikirjan luvussa 4 eli ennakkolupajärjestelmän (AAS) tai tullinpalautusjärjestelmän (DDS).
(41)
Tutkimuksessa kävi ilmi, että molemmat otokseen valitut yritykset ryhtyivät hyödyntämään DDS:ää heti kun DEPBS peruutettiin. On huomattava, että DDS otettiin käyttöön vuonna 1995 ja se oli käytössä rinnakkain DEPBS:n kanssa tutkimusajanjakson kahden ensimmäisen neljänneksen aikana ja useita vuosia ennen tutkimusajanjaksoa. DDS:ää ei kuitenkaan voi hyödyntää samanaikaisesti DEPBS:n kanssa samasta viennistä.
(42)
Intian viranomaiset toteuttivat toimia, jotta siirtyminen DEPBS:stä DDS:ään olisi sujuvaa, kuten käy ilmi 22 päivänä syyskuuta 2011 päivätystä yleiskirjeestä nro 42 /2011-Customs. Yleiskirjeessä selitetään, että ”tämän vuoden tullinpalautusjärjestelmään sisältyy tuotantopanoksia, jotka kuuluivat aiemmin DEPB[S]-järjestelmään”. Samassa yleiskirjeessä todetaan, että DEPBS-järjestelmän alaisuudessa toimivien sektoreiden osalta ”on päätetty tarjota sujuva siirtymäkausi näiden sektoreiden tuotantopanoksille sisällytettäessä näitä palautusjärjestelmään. Siirtymäjärjestelynä näihin tuotantopanoksiin sovelletaan pientä vähennystä, useimpien osalta 1-3 prosenttia, verrattuna DEPBS-tasoon”. Toisin sanoen yleiskirjeessä todetaan, että tullinpalautusprosentit, jotka olivat voimassa 1 päivästä lokakuuta 2011 lähtien, määritettiin niin, että etuus olisi sama kuin kuin peruutetusta DEPBS-järjestelmästä saatava.
(43)
Tarkasteltavana olevaan tuotteeseen 1 päivästä lokakuuta 2011 lähtien sovelletun DDS-prosentin havaittiinkin tarjoavan saman tukitason kuin mitä DEPBS-järjestelmästä saatiin 30 päivään syyskuuta 2011 asti. Tutkimuksessa vahvistettiin myös DEPBS- ja DDS-järjestestelmän erittäin läheiset tukimarginaalien tasot kaikkien otokseen valittujen yritysten osalta; niistä kukin käytti DEPBS-järjestelmää tutkimusajanjakson kuuden ensimmäisen kuukauden ja DDS-järjestelmää tutkimusajanjakson kuuden seuraavan kuukauden aikana.
(44)
Edellä 41-43 kappaleessa esitetyt seikat osoittavat, että vaikka DEPBS-järjestelmä peruutettiin, siihen liittyviä etuuksia myönnettiin edelleen keskeytyksettä ja lähes saman tasoisina tarjoamalla saumaton siirtyminen tullinpalautusjärjestelmään. Tästä syystä päätellään, että tukia ei ole peruutettu perusasetuksen 15 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla ja että DEPBS-järjestelmä on tasoitustoimenpiteiden alainen.
f) Tuen määrän laskeminen
(45)
Perusasetuksen 3 artiklan 2 kohdan ja 5 artiklan mukaan tasoitustullin käyttöönoton mahdollistavan tuen määrä laskettiin sen edun mukaan, joka vastaanottajalle todetaan koituneen tutkimusajanjakson aikana. Tässä yhteydessä katsottiin, että etu koituu vastaanottajalle sillä hetkellä, kun vientitapahtuma suoritetaan järjestelmän mukaisesti. Kyseisellä hetkellä Intian viranomaisten on siis luovuttava tulleista, ja luopuminen on perusasetuksen 3 artiklan 1 kohdan a alakohdan ii alakohdassa tarkoitettua taloudellista tukea. Intian viranomaiset eivät voi enää vaikuttaa tuen myöntämiseen sen jälkeen, kun tulliviranomaiset ovat antaneet viennin lähetysasiakirjan, josta muun muassa käy ilmi kyseiselle vientitapahtumalle myönnettävä DEPBS-hyvitys. Edellä esitetyn perusteella on asianmukaista pitää DEPBS-järjestelmästä saatuna etuna järjestelmän mukaisista vientitapahtumista tutkimusajanjakson aikana hankittujen hyvitysten summaa.
(46)
Perusasetuksen 7 artiklan 1 kohdan a alakohdan mukaisesti tuen saamisesta väistämättä aiheutuvat kustannukset vähennettiin näin määritellyistä hyvityksistä, jos oli esitetty perusteltu pyyntö, ja näin saatiin tuen määrä (osoittaja). Tuen määrä on suhteutettu perusasetuksen 7 artiklan 2 kohdan mukaisesti tarkasteltavana olevan tuotteen viennin liikevaihtoon (nimittäjä) tutkimusajanjaksolla, koska tuki on riippuvainen vientituloksesta eikä sitä ole myönnetty suhteessa valmistettuihin, tuotettuihin, vietyihin tai kuljetettuihin määriin.
(47)
Edellä esitetyn perusteella tästä järjestelmästä asianomaisille yrityksille myönnetty tuki tutkimusajanjaksolla oli 0,58 prosenttia ja Venus-ryhmän yrityksille myönnetty tuki 0,93, 1,04, 1,32 ja 2,04 prosenttia.
3.3. Tullinpalautusjärjestelmä (Duty Drawback Scheme, DDS)
a) Oikeusperusta
(48)
DDS-järjestelmän yksityiskohtainen kuvaus sisältyy vuonna 1995 annettuihin tullien ja valmisteverojen palautusjärjestelmää koskeviin sääntöihin, sellaisina kuin ne ovat muutettuna myöhemmillä tiedonannoilla.
b) Tukikelpoisuus
(49)
Tämän järjestelmän mukaista tukea voivat hakea kaikki valmistajaviejät ja kauppiasviejät.
c) Käytännön toteutus
(50)
Tukikelpoinen viejä voi hakea palautuksia, jotka lasketaan prosenttiosuutena järjestelmän mukaisesti vietyjen tuotteiden FOB-arvosta. Intian viranomaiset ovat vahvistaneet tällaiset palautusprosenttiosuudet useille tuotteille, myös tarkasteltavana olevalle tuotteelle. Ne määritetään tuotteen valmistuksessa tuotantopanoksina käytettyjen materiaalien keskimääräisen määrän tai arvon ja tuotantopanoksista maksettujen keskimääräisten tullien perusteella. Niitä sovelletaan riippumatta siitä, onko tuontitulleja tosiasiallisesti maksettu. DDS-prosentti tarkasteltavana olevalle tuotteelle tutkimusajanjaksolla oli 4 prosenttia FOB-arvosta ja enimmäismäärä oli 5 Rs/kg, sen mukaan kumpi on alhaisempi.
(51)
Jotta yritys voi saada etuutta tästä järjestelmästä, sen on harjoitettava vientiä. Kun lähetystä koskevat yksityiskohtaiset tiedot syötetään tullin serverille (ICEGATE), tämä tarkoittaa, että vienti tapahtuu DDS-järjestelmän mukaisesti, ja DDS-summa vahvistetaan peruuttamattomasti. Kun varustamo on tehnyt yleisen vienti-ilmoituksen (Export General Manifest, EGM) ja tulli on verrannut asiakirjaa lähetysasiakirjaan ja hyväksynyt sen, kaikki palautussumman maksun hyväksymisen edellytykset täyttyvät ja se voidaan maksaa joko suoraan viejän pankkitilille tai sekkinä.
(52)
Viejän on esitettävä näyttö viennin toteutumisesta pankkitositteella (Bank Realisation Certificate, BRC). Asiakirja voidaan antaa sen jälkeen kun palautussumma on maksettu, mutta Intian viranomaiset perivät maksetun summan takaisin, jos viejä ei toimita BRC-tositetta annetussa määräajassa.
(53)
Palautussumma voidaan käyttää mihin tarkoitukseen hyvänsä.
(54)
Intian kirjanpitonormien mukaisesti tullinpalautussummat on vientivelvoitteen täytyttyä mahdollista kirjata tileihin suoriteperusteella tulona.
(55)
Otokseen valituista yrityksistä kahden havaittiin hyödyntäneen DDS-järjestelmää tutkimusajanjakson kahdella viimeisellä neljänneksellä.
d) DDS-järjestelmää koskevat päätelmät
(56)
DDS-järjestelmästä annetaan perusasetuksen 3 artiklan 1 kohdan a alakohdan ii alakohdassa ja 3 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuja tukia. Tullipalautuksessa on kyse Intian viranomaisten taloudellisesta tuesta, koska siinä Intian viranomaiset suorittavat varojen suoran siirron. Tullinpalautuksesta koituu myös etua viejälle, koska se lisää tämän maksuvalmiutta.
(57)
Lisäksi DDS-järjestelmä on oikeudellisesti vientituloksesta riippuva, joten perusasetuksen 4 artiklan 4 kohdan ensimmäisen alakohdan a alakohdan mukaisesti se on erityistä ja tasoitustoimenpiteiden alaista.
(58)
Tätä järjestelmää ei voida pitää perusasetuksen 3 artiklan 1 kohdan a alakohdan ii alakohdassa tarkoitettuna sallittuna tullinpalautusjärjestelmänä tai korvaavien tuotantopanosten palautusjärjestelmänä. Se ei ole perusasetuksen liitteessä I olevan i alakohdan, liitteen II (palautuksen määrittely ja sitä koskevat säännöt) ja liitteen III (korvaavien tuotantopanosten palautuksen määrittely ja sitä koskevat säännöt) tarkkojen edellytysten mukainen.
(59)
Käytössä ei ole mitään järjestelmää tai menettelyä, jonka avulla voitaisiin tarkistaa, mitkä tuotantopanokset käytetään vientituotteen tuotannossa tai onko tuontitulleja palautettu liikaa perusasetuksen liitteessä I olevassa i alakohdassa ja liitteissä II ja III tarkoitetulla tavalla. Viejä voi saada DDS-järjestelmän edut, vaikkei se toisi maahan lainkaan tuotantopanoksia. Edun saamiseen riittää pelkästään se, että kyseinen viejä vie tavaroita, eikä sen tarvitse osoittaa, että tuotantopanoksia on tuotu maahan. Näin ollen myös viejät, jotka hankkivat kaikki tuotantopanoksensa kotimarkkinoilta eivätkä tuo maahan mitään tuotantopanoksina käytettäviksi kelpaavia tuotteita, voivat saada DDS-järjestelmän etuuksia.
(60)
Tämä vahvistetaan Intian viranomaisten yleiskirjeessä nro 24/2001, jossa selvästi todetaan, että tullinpalautusprosentti ei liity tosiasialliseen tuotantopanosten käyttötapaan eikä tietyn viejän tai yksittäisten lähetysten tuotantopanoksiin kohdistuneisiin tosiasiallisiin kustannuksiin, ja ohjeistetaan alueviranomaisia, että toimivaltaisten paikallislaitosten ei pitäisi vaatia mitään näyttöä tuoduista tai kotimarkkinoilta hankituista tuotantopanoksista maksetuista tulleista viejien esittämän palautushakemuksen yhteydessä.
(61)
Edellä esitetyn perusteella päätellään, että DSS on tasoitustoimenpiteiden alainen.
e) Tuen määrän laskeminen
(62)
Perusasetuksen 3 artiklan 2 kohdan ja 5 artiklan mukaan tasoitustullin käyttöönoton mahdollistavan tuen määrä laskettiin sen edun mukaan, joka vastaanottajalle todetaan koituneen tutkimusajanjakson aikana. Tässä yhteydessä katsottiin, että etu koituu vastaanottajalle sillä hetkellä, kun vientitapahtuma suoritetaan järjestelmän mukaisesti. Kyseisellä hetkellä Intian viranomaisten on siis maksettava palautussumma, mikä on perusasetuksen 3 artiklan 1 kohdan a alakohdan ii alakohdassa tarkoitettua taloudellista tukea. Intian viranomaiset eivät voi enää vaikuttaa tuen myöntämiseen sen jälkeen, kun tulliviranomaiset ovat antaneet viennin lähetysasiakirjan, josta muun muassa käy ilmi kyseiselle vientitapahtumalle myönnettävä palautussumma. Edellä mainitun perusteella on asianmukaista pitää DDS-järjestelmästä saatua etua järjestelmän mukaisista vientitapahtumista tutkimusajanjakson aikana saatujen palautusten summana.
(63)
Tuen määrä on suhteutettu perusasetuksen 7 artiklan 2 kohdan mukaisesti tarkasteltavana olevan tuotteen viennin liikevaihtoon (nimittäjä) tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla, koska tuki on riippuvainen vientituloksesta eikä sitä ole myönnetty suhteessa valmistettuihin, tuotettuihin, vietyihin tai kuljetettuihin määriin.
(64)
Edellä esitetyn perusteella tästä järjestelmästä asianomaisille yhteistyössä toimineille yrityksille myönnetty tuki tutkimusajanjaksolla oli 0,61 prosenttia ja Venus-ryhmän yrityksille myönnetty tuki 1,14, 1,77, 1,68 ja 1,91 prosenttia.
3.4. Ennakkolupajärjestelmä (Advance Authorisation Scheme, AAS)
a) Oikeusperusta
(65)
Järjestelmän yksityiskohtainen kuvaus on FTP 09-14 -asiakirjan kohdissa 4.1.1.-4.1.14 ja HOP I 09-14 -käsikirjan luvuissa 4.1-4.30.
b) Tukikelpoisuus
(66)
AAS-järjestelmään kuuluu kuusi alajärjestelmää, joita kuvataan tarkemmin 67 kappaleessa. Alajärjestelmät eroavat toisistaan muun muassa tukikelpoisuuden perusteella. Tosiasiallisen maastaviennin AAS-tukea ja vuotuisten tarpeiden mukaista AAS-tukea voivat hakea valmistajaviejät ja kauppiasviejät, jotka ovat ”sidoksissa” valmistajiin. Lopulliselle viejälle tavaraa toimittavat valmistajaviejät voivat saada välituotetoimituksiin tarkoitettua AAS-tukea. Pääurakoitsijat, jotka toimittavat tavaraa FTP 09-14 -asiakirjan kohdassa 8.2 mainituille vientiin rinnastettavaa toimintaa harjoittaville tahoille, kuten vientiin suuntautuneille yksiköille, voivat saada vientiin rinnastettavan toiminnan AAS-tukea. Valmistajaviejille tavaraa toimittavat välitoimittajat voivat saada vientiin rinnastettavan toiminnan tukea ennakkoluovutusta sekä kotimaisia rembursseja ja vastarembursseja koskevista AAS-alajärjestelmistä.
c) Käytännön toteutus
(67)
Ennakkolupia voidaan myöntää seuraaviin:
i) Tosiasiallinen vienti: Tämä on alajärjestelmistä tärkein. Siinä voidaan tuoda tuotantopanoksia tullitta tietyn vientituotteen valmistukseen. Tosiasiallisella viennillä tarkoitetaan tässä yhteydessä sitä, että vientituote on vietävä Intian alueelta. Lisenssissä mainitaan tuonnin tullihelpotukset ja vientivelvoitteet sekä vientituotteen tyyppi.
ii) Vuotuiset tarpeet: Vuotuisia tarpeita koskevia lupia ei ole liitetty tiettyyn vientituotteeseen, vaan laajempaan tuoteryhmään (esimerkiksi kemialliset tuotteet ja niihin liittyvät tuotteet). Lisenssinhaltija voi (aiemman viennin mukaan määräytyvään tiettyyn enimmäisarvoon saakka) tuoda tullitta tuotantopanoksia, joita käytetään minkä tahansa kyseiseen tuoteryhmään kuuluvan tuotteen valmistukseen. Se voi viedä mitä tahansa kyseiseen tuoteryhmään kuuluvaa valmista tuotetta, jonka valmistukseen on käytetty kyseisiä tullitta tuotuja aineksia.
iii) Välituotetoimitukset: Tämä alajärjestelmä kattaa tapaukset, joissa kaksi valmistajaa aikoo tuottaa yhtä vientituotetta jakamalla tuotantoprosessin keskenään. Valmistajaviejä, joka tuottaa välituotteen, voi tuoda tullitta tuotantopanosmateriaaleja ja saada tähän välituotetoimituksiin tarkoitettua AAS-tukea. Lopullinen viejä saattaa valmistuksen loppuun, ja sillä on velvollisuus viedä valmis tuote.
iv) Vientiin rinnastettava toiminta: Tässä alajärjestelmässä pääurakoitsija voi tuoda tullitta tuotantopanoksia, joita tarvitaan sellaisten tuotteiden valmistukseen, joita myydään vientitavaroihin rinnastettavina tuotteina FTP 09-14 -asiakirjan kohdan 8.2 alakohdissa b-f, g, i ja j mainituille asiakasryhmille. Intian viranomaisten mukaan vientiin rinnastettavalla toiminnalla tarkoitetaan sellaisia liiketoimia, joissa toimitetut tavarat eivät poistu maasta. Eräitä toimituksia pidetään vientiin rinnastettavina edellyttäen, että tavarat on valmistettu Intiassa, esimerkiksi tavaratoimituksia vientiin suuntautuneille yksiköille tai erityistalousalueille sijoittautuneille yrityksille.
v) Ennakkoluovutusasiakirjat (Advance Release Order, ARO): Ennakkoluvan haltija, joka aikoo suoran tuonnin sijasta hankkia tuotantopanokset kotimarkkinoilta, voi halutessaan käyttää niiden hankkimiseen ARO-asiakirjoja. Tällöin ennakkoluvat vahvistetaan ARO-asiakirjoiksi ja siirretään kotimaiselle toimittajalle niissä eriteltyjen tuotantopanosten toimituksen yhteydessä. ARO-asiakirjat oikeuttavat kotimaisen toimittajan tiettyihin vientiin rinnastettavassa toiminnassa myönnettäviin etuihin, joita selostetaan FTP 09-14 -asiakirjan kohdassa 8.3, ts. välitoimituksia tai vientiin rinnastettavaa toimintaa koskevan AAS-järjestelmän soveltamiseen, vientiin rinnastettavan toiminnan palautusjärjestelyihin ja lopullisen valmisteveron palautukseen. ARO-järjestelmässä verot ja tullit palautetaan tuotteen toimittajalle eikä lopulliselle viejälle tullinpalautusjärjestelmässä. Verot/tullit voidaan palauttaa sekä kotimarkkinoilta hankittuja että tuotuja tuotantopanoksia käytettäessä.
vi) Kotimaiset remburssit ja vastaremburssit: Myös tämä alajärjestelmä koskee kotimarkkinatoimituksia ennakkoluvan haltijalle. Ennakkoluvan haltija voi pyytää pankilta kotimaisen remburssin avaamista kotimaisen toimittajan hyväksi. Pankki kirjaa lupaan suorassa tuonnissa ainoastaan sellaisten tavaroiden arvon ja määrän, jotka on hankittu kotimarkkinoilta tuonnin sijaan. Kotimainen toimittaja on oikeutettu tiettyihin vientiin rinnastettavassa toiminnassa myönnettäviin etuihin, joita selostetaan FTP 09-14 -asiakirjan kohdassa 8.3, ts. välitoimituksiin tai vientiin rinnastettavaa toimintaa koskevan AAS-järjestelmän soveltamiseen, vientiin rinnastettavan toiminnan palautusjärjestelyihin ja lopullisen valmisteveron palautukseen.
(68)
Kaksi otokseen kuuluvaa yritystä sai tutkimusajanjaksolla AAS-järjestelmästä etuja, jotka liittyivät tarkasteltavana olevaan tuotteeseen. Yritykset hyödynsivät yhtä alajärjestelmää, tosiasiallisen maastaviennin AAS-tukea. Sen vuoksi ei ole tarpeen määrittää tasoitustoimenpiteiden soveltamisen mahdollisuutta muiden, käyttämättömien alajärjestelmien suhteen.
(69)
Intian viranomaisten suorittamien tarkastusten helpottamiseksi ennakkoluvan haltija on laissa velvoitettu tekemään määrämuotoisen totuudenmukaisen ja asianmukaisen selvityksen tullitta tuotujen / kotimarkkinoilta hankittujen tuotteiden kulutuksesta ja käytöstä (HOP I 09-14 -käsikirjan luvut 4.26 ja 4.30 ja lisäys 23) eli pitämään rekisteriä todellisesta kulutuksesta. Tämä rekisteri on tarkastettava ulkopuolisen laillistetun tilintarkastajan / määrä- ja kustannuslaskijan toimesta, joka antaa todistuksen, jossa todetaan, että määrätyt rekisterit ja asiaankuuluva kirjanpito on tutkittu ja että lisäyksen 23 mukaisesti toimitetut tiedot ovat totuudenmukaiset ja paikkansapitävät kaikissa suhteissa.
(70)
Asianomaisten yritysten tutkimusajanjakson aikana hyödyntämän alajärjestelmän (tosiasiallinen vienti) osalta Intian viranomaiset määräävät sekä tuonnin tullihelpotusten että vientivelvoitteiden määrän ja arvon, ja ne kirjataan lupaan. Lisäksi vienti- ja tuontihetkellä viranomaiset kirjaavat vastaavat tapahtumat lupaan. Intian viranomaiset päättävät tämän järjestelmän mukaisesti tapahtuvan tuonnin määrän niin sanottujen SION-vakionormien perusteella; nämä normit ovat olemassa useimmista tuotteista, niin myös tarkasteltavana olevasta tuotteesta.
(71)
Tuodut tuotantopanokset eivät ole siirrettävissä, ja ne on käytettävä tietyn vientituotteen valmistamiseen. Vientivelvoite on täytettävä lisenssin antamisen jälkeen ennalta määrätyssä määräajassa (24 kuukauden määräaika, jota voidaan pidentää kahdesti kuudella kuukaudella).
(72)
Tutkimuksessa vahvistettiin, että Intian viranomaisten määräämiä tarkastusvaatimuksia ei joko noudatettu tai vielä testattu käytännössä.
(73)
Molemmat tarkastetut yritykset pitivät jonkinlaista kirjaa tuotannosta ja kulutuksesta. Kulutuskirjanpidosta ei kuitenkaan voitu tarkistaa, mitä tuotantopanoksia kulutettiin viedyn tuotteen tuotannossa ja missä määrin. Edellä 69 kappaleessa tarkoitettujen tarkastusvaatimusten osalta yrityksissä ei pidetty sellaista kirjanpitoa, jonka avulla voitaisiin todistaa, että kulutuskirjanpito tarkastettiin ulkoisesti. Yhteenvetona voidaan todeta, etteivät tutkitut viejät kyenneet osoittamaan, että asiaankuuluvia FT-policy-asiakirjan vaatimuksia olisi noudatettu.
d) AAS-järjestelmää koskevat päätelmät
(74)
Vapautus tuontitulleista on perusasetuksen 3 artiklan 1 kohdan a alakohdan ii alakohdan ja 3 artiklan 2 kohdan mukaista tukea eli Intian viranomaisten taloudellista tukea, koska se vähentää tuloja tulleista, jotka muutoin kannettaisiin, ja josta on koitunut etua tutkituille viejille, koska se parantaa niiden maksuvalmiutta.
(75)
Lisäksi tosiasiallisen maastaviennin AAS-tuki on selkeästi oikeudellisesti vientituloksesta riippuvainen, joten perusasetuksen 4 artiklan 4 kohdan ensimmäisen alakohdan a alakohdan mukaisesti se on erityistä ja tasoitustoimenpiteiden alaista. Yritys ei voi saada tukia näistä järjestelmistä ilman vientisitoumusta.
(76)
Tässä tapauksessa sovellettua alajärjestelmää ei voida pitää perusasetuksen 3 artiklan 1 kohdan a alakohdan ii alakohdassa tarkoitettuna sallittuna tullinpalautusjärjestelmänä tai korvaavien tuotantopanosten palautusjärjestelmänä. Se ei ole perusasetuksen liitteessä I olevan i alakohdan, liitteen II (palautusta koskeva määritelmä ja säännöt) ja liitteen III (korvaavien tuotantopanosten palautusta koskeva määritelmä ja säännöt) sääntöjen mukainen. Intian viranomaiset eivät soveltaneet tehokasta tarkistusjärjestelmää tai -menettelyä varmistaakseen, käytettiinkö tuotantopanoksia vientituotteen tuotannossa ja missä määrin niitä siinä käytettiin (perusasetuksen liitteessä II olevan II kohdan 4 alakohta ja korvaavien tuotantopanosten palautusjärjestelyjen osalta perusasetuksen liitteessä III olevan II kohdan 2 alakohta). Katsotaan myös, että tarkasteltavana olevan tuotteen SION-vakionormit eivät olleet riittävän tarkkoja, eikä niitä sinällään voida pitää todellisen kulutuksen arviointiin soveltuvana tarkastusjärjestelmänä, koska vakionormit on laadittu niin, että Intian viranomaiset eivät voi riittävän tarkkaan varmentaa niiden perusteella sitä, millaisia tuotantopanosmääriä vientituotannossa on kulutettu. Intian viranomaiset eivät myöskään tehneet tosiasiallisesti käytettyihin tuotantopanoksiin perustuvaa lisätutkimusta, vaikka sellaista olisi tavallisesti vaadittava, kun käytössä ei ole tehokasta tarkistusjärjestelmää (perusasetuksen liitteessä II olevan II kohdan 5 alakohta ja liitteessä III olevan II kohdan 3 alakohta).
(77)
Kyseinen alajärjestelmä mahdollistaa siis tasoitustoimenpiteiden käyttöönoton.
e) Tuen määrän laskeminen
(78)
Koska sallittua tullinpalautusjärjestelmää tai korvaavien tuotantopanosten palautusjärjestelmää ei sovelleta, tasoitustoimenpiteiden alainen etu on tuotantopanosten tuonnista yleensä kannettavien tuontitullien koko palautettu määrä. Tältä osin on huomattava, että perusasetuksessa ei säädetä ainoastaan liiallisesta tuontitullien palauttamisesta johtuvasta tasoitustoimenpiteiden käyttöönotosta. Perusasetuksen 3 artiklan 1 kohdan a alakohdan ii alakohdan ja liitteessä I olevan i alakohdan mukaan liiallinen tullinpalautus voi oikeuttaa tasoitustoimenpiteiden käyttöönoton ainoastaan, jos perusasetuksen liitteen II ja III edellytykset täyttyvät. Kyseiset edellytykset eivät kuitenkaan täyttyneet tässä tapauksessa. Näin ollen, jos asianmukaista valvontamenettelyä ei näytetä toteen, edellä mainittua tullinpalautusjärjestelmiin sovellettavaa poikkeusta ei voida soveltaa, vaan sen sijaan sovelletaan tavanomaista sääntöä, jonka mukaan tasoitustullit määräytyvät maksamattomien tullien määrän (saamatta jääneen tulon) mukaan eikä oletetun liiallisen tullinpalautuksen mukaan. Kuten perusasetuksen liitteessä II olevassa II kohdassa ja liitteessä III olevassa II kohdassa säädetään, kyseisenlaisen liiallisen palautuksen laskeminen ei ole tutkijaviranomaisen tehtävä. Perusasetuksen 3 artiklan 1 kohdan a alakohdan ii alakohdan mukaan päinvastoin riittää, että tutkijaviranomainen toteaa, että on olemassa riittävä näyttö siitä, että tietty tarkastusjärjestelmä ei ole asianmukainen.
(79)
AAS-järjestelmää hyödyntäneiden yritysten tuen määrä laskettiin tutkimusajanjaksolla alajärjestelmien nojalla tuotujen raaka-aineiden kantamatta jääneiden tuontitullien (perustulli ja erityinen lisätulli) perusteella (osoittaja). Tuen saamisesta välttämättä aiheutuvat kustannukset vähennettiin tuen määrästä perusasetuksen 7 artiklan 1 kohdan a alakohdan mukaisesti, jos sitä koskeva pyyntö oli perusteltu. Tuen määrä on suhteutettu perusasetuksen 7 artiklan 2 kohdan mukaisesti tarkasteltavana olevan tuotteen viennin liikevaihtoon (nimittäjä) tutkimusajanjaksolla, koska tuki on riippuvainen vientituloksesta eikä sitä ole myönnetty suhteessa valmistettuihin, tuotettuihin, vietyihin tai kuljetettuihin määriin.
(80)
Tämän järjestelmän mukainen tuki asianomaisille yrityksille oli tutkimusajanjaksolla 2,43 prosenttia ja Venus-ryhmän yrityksille 0,15, 0, 0 ja 0 prosenttia.
3.5. Tuotantohyödykkeiden tuonti etuustullein (Export Promotion Capital Goods Scheme, EPCGS)
a) Oikeusperusta
(81)
EPCGS:n yksityiskohtainen kuvaus sisältyy FTP 09-14:n lukuun 5 sekä HOP I 09-14:n lukuun 5.
b) Tukikelpoisuus
(82)
Tämän järjestelmän mukaista tukea voivat hakea valmistajaviejät ja kauppiasviejät, jotka ovat ”sidoksissa” valmistajiin ja palveluntarjoajiin.
c) Käytännön toteutus
(83)
Tiettyihin vientivelvoitteisiin sitoutunut yritys voi tuoda (uusia ja käytettyjä, enintään kymmenen vuotta vanhoja) tuotantohyödykkeitä alennetulla tullilla. Intian viranomaiset antavat tätä varten pyynnöstä maksullisen EPCGS-lisenssin. Järjestelmässä on sovellettu kaikkiin sen mukaisesti tuotuihin tuotantohyödykkeisiin alennettua 3 prosentin tuontitullia. Maahantuotuja tuotantohyödykkeitä on vientivelvoitteen täyttämiseksi käytettävä tietyn vientituotteiden määrän tuottamiseen tiettynä aikana. FTP 09-14 -asiakirjan mukaan tuotantohyödykkeitä voi tuoda nollatullilla EPCGS-järjestelmän nojalla, mutta tällöin ajanjakso vientivelvoitteen täyttämistä varten on lyhyempi.
(84)
EPCGS-lisenssin haltija voi hankkia tuotantohyödykkeet myös kotimarkkinoilta. Tällöin tuotantohyödykkeiden kotimarkkinoilla toimiva valmistaja voi tuoda tullitta maahan kyseisten tuotantohyödykkeiden valmistuksessa tarvittavia aineksia. Vaihtoehtoisesti kotimarkkinoilla toimiva valmistaja voi saada vientiin rinnastettavassa toiminnassa saatavat edut toimittaessaan tuotantohyödykkeitä EPCGS-lisenssin haltijalle.
(85)
Kaikkien kolmen otokseen valitun yrityksen havaittiin saaneen tutkimusajanjaksolla EPCGS-järjestelmästä etuja, jotka liittyivät tarkasteltavana olevaan tuotteeseen.
d) EPCGS-järjestelmää koskevat päätelmät
(86)
EPCGS-järjestelmästä annetaan perusasetuksen 3 artiklan 1 kohdan a alakohdan ii alakohdassa ja 3 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuja tukia. Tullinalennus on Intian viranomaisten antamaa taloudellista tukea, koska kyseinen etu vähentää Intian valtion tuloja tulleista, jotka muutoin kannettaisiin. Lisäksi tullinalennuksesta koituu etua viejälle, koska tullien kantamatta jättäminen tuonnin yhteydessä lisää yrityksen maksuvalmiutta.
(87)
EPCGS-järjestelmä on myös oikeudellisesti vientituloksesta riippuvainen, koska lisenssejä ei voi saada ilman sitoumusta viedä tuotteita. Tämän vuoksi sen katsotaan olevan perusasetuksen 4 artiklan 4 kohdan ensimmäisen alakohdan a alakohdan mukaisesti erityistä ja tasoitustoimenpiteiden alaista tukea.
(88)
EPCGS-järjestelmää ei voida pitää perusasetuksen 3 artiklan 1 kohdan a alakohdan ii alakohdassa tarkoitettuna sallittuna tullinpalautusjärjestelmänä tai korvaavien tuotantopanosten palautusjärjestelmänä. Tuotantohyödykkeet eivät kuulu tällaisten sallittujen järjestelmien piiriin, kuten perusasetuksen liitteessä I olevassa i alakohdassa säädetään, koska niitä ei kuluteta vientituotteiden tuotannossa.
e) Tuen määrän laskeminen
(89)
Tuen määrä laskettiin perusasetuksen 7 artiklan 3 kohdan mukaisesti tuotantohyödykkeiden tuonnissa kantamattomien tullien perusteella jakamalla se ajanjaksolle, joka vastaa näiden tuotantohyödykkeiden tavanomaista poistoaikaa kyseisellä teollisuudenalalla. Näin laskettua tutkimusajanjaksolle kohdennettua määrää on oikaistu lisäämällä siihen kyseisen ajanjakson korko, jotta määrä ilmentäisi ajan myötä saavutetun edun koko arvoa. Tutkimusajanjaksolla Intiassa voimassa ollutta kaupallista korkoa pidettiin soveltuvana korkona tähän tarkoitukseen. Perusasetuksen 7 artiklan 1 kohdan a alakohdan mukaisesti tuen saamisesta välttämättä aiheutuvat kustannukset vähennettiin tästä määrästä, jos oli esitetty perusteltu pyyntö.
(90)
Tuen määrä on suhteutettu perusasetuksen 7 artiklan 2 ja 3 kohdan mukaisesti tutkimusajanjakson asiaa koskevan viennin liikevaihtoon (asiaa koskeva nimittäjä), koska tuki on riippuvainen vientituloksesta eikä sitä ole myönnetty suhteessa valmistettuihin, tuotettuihin, vietyihin tai kuljetettuihin määriin.
(91)
Tämän järjestelmän mukainen tuki asianomaisille yrityksille oli tutkimusajanjaksolla 0,09 ja 0,6 prosenttia ja Venus-ryhmän yrityksille 0,02, 0, 0 ja 0 prosenttia.
3.6. Vientiluottojärjestelmä (Export Credit Scheme, ECS)
a) Oikeusperusta
(92)
Järjestelmää kuvataan yksityiskohtaisesti Intian keskuspankin (Reserve Bank of India, jäljempänä ’RBI’) Master Circular DBOD -yleiskirjeessä nro DIR.(Exp).BC 01/04.02.02/2007-08 (rupia-/valuuttamääräiset vientiluotot) ja Master Circular DBOD -yleiskirjeessä nro DIR.(Exp).BC 09/04.02.02/2008-09 (rupia-/valuuttamääräiset vientiluotot), jotka on osoitettu kaikille Intian kaupallisille pankeille.
b) Tukikelpoisuus
(93)
Tämän järjestelmän mukaista tukea voivat hakea valmistajaviejät ja kauppiasviejät.
c) Käytännön toteutus
(94)
RBI asettaa tässä järjestelmässä sitovat enimmäistasot sekä Intian rupia- että ulkomaanvaluuttamääräisten vientiluottojen koroille, joita liikepankit voivat veloittaa viejiltä. Vientiluottojärjestelmä koostuu kahdesta alajärjestelmästä, jotka ovat ennen vientiä sovellettava vientiluottojärjestelmä (Pre-Shipment Export Credit Scheme), joka kattaa viejälle tuotteiden oston, käsittelyn, valmistuksen, pakkaamisen ja/tai kuljetuksen rahoittamista varten ennen vientiä annetut luotot, ja viennin jälkeen sovellettava vientiluottojärjestelmä (Post-Shipment Export Credit Scheme), josta voi saada käyttöpääomalainoja vientisaamisten rahoittamiseen. Intian keskuspankki myös velvoittaa pankit osoittamaan tietyn määrän niiden nettopankkiluotoista vientirahoitukseen.
(95)
Mainittujen RBI:n yleiskirjeiden ansiosta viejät voivat saada vientiluottoja puhtaasti markkinaehtojen mukaan annettavien tavanomaisten kaupallisten luottojen (käteisluottojen) korkoa edullisemmalla korolla. Korkotasojen ero voi olla pienempi erityisen luottokelpoisilla yrityksillä. Erityisen luottokelpoiset yritykset voivat saada vientiluottoja ja käteisluottoja samoin edellytyksin.
(96)
Kahden otokseen kuuluvan yrityksen todettiin käyttäneen järjestelmää tutkimusajanjaksolla.
d) ECS-järjestelmää koskevat päätelmät
(97)
Edellä 95 kappaleessa mainituissa Intian keskuspankin yleiskirjeissä vahvistetut ECS-luottojen edulliset korot voivat vaikuttaa alentavasti viejän korkokustannuksiin verrattuna puhtaasti markkinaolosuhteiden mukaan määräytyviin korkokustannuksiin ja tässä tapauksessa antaa tällaiselle viejälle perusasetuksen 3 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua etua. Vientirahoitus sinällään ei ole kotimarkkinoille suuntautuvaa rahoitusta varmempaa. Sen riskejä pidetään itse asiassa yleensä suurempina, ja tiettyyn luottoon edellytettävistä vakuuksista päättäminen on rahoituskohteesta riippumatta kunkin kaupallisen pankin puhtaassa kaupallisessa harkinnassa. Eri pankkien korkotasojen erot johtuvat RBI:n politiikasta, jonka mukaan lainojen enimmäiskorot vahvistetaan yksilöllisesti kunkin kaupallisen pankin osalta.
(98)
Huolimatta siitä, että ECS-järjestelmässä näiden edullisten luottojen myöntäjinä ovat kaupalliset pankit, kyseessä on perusasetuksen 3 artiklan 1 kohdan a alakohdan iv alakohdassa tarkoitettu viranomaisten taloudellinen tuki. Tässä yhteydessä huomattakoon, ettei perusasetuksen 3 artiklan 1 kohdan a alakohdan iv alakohdassa eikä tukia ja tasoitustulleja koskevassa WTO:n sopimuksessa edellytetä, että tuen antamisesta koituisi julkisia menoja eli että Intian viranomaiset maksaisivat kaupallisille pankeille korvauksen, vaan riittää, että valtio ohjaa perusasetuksen 3 artiklan 1 kohdan a alakohdan i, ii tai iii alakohdassa tarkoitettuja toimintoja. RBI on julkinen elin ja kuuluu siis perusasetuksen 2 artiklan b alakohdassa tarkoitettuihin viranomaisiin. Se on täysin valtion omistuksessa, toteuttaa poliittisia tavoitteita eli esimerkiksi rahapolitiikkaa, ja sen johdon nimittää Intian valtio. RBI ohjaa yksityisiä elimiä perusasetuksen 3 artiklan 1 kohdan a alakohdan iv alakohdassa tarkoitetulla tavalla siten, että kaupallisia pankkeja sitovat muun muassa RBI:n yleiskirjeissä vahvistetut vientiluottojen enimmäiskorot sekä määräykset siitä, että kaupallisten pankkien on osoitettava tietty määrä nettopankkiluotoistaan vientirahoitukseen. Määräys velvoittaa kaupalliset pankit toteuttamaan perusasetuksen 3 artiklan 1 kohdan a alakohdan i alakohdassa tarkoitettuja toimia eli tässä tapauksessa antamaan edullisia vientiluottoja. Tällainen varojen suora siirto tiettyjen ehtojen mukaisten lainojen muodossa on yleensä valtiolle itselleen kuuluva tehtävä, eikä käytäntö tosiasiassa eroa valtioiden yleensä harjoittamasta toiminnasta (perusasetuksen 3 artiklan 1 kohdan a alakohdan iv alakohta). Tukea pidetään erityisenä ja tasoitustoimenpiteiden alaisena, sillä edullisia korkoja myönnetään ainoastaan vientirahoitukseen, joten ne ovat vientituloksesta riippuvia perusasetuksen 4 artiklan 4 kohdan ensimmäisen alakohdan a alakohdan mukaisesti.
e) Tuen määrän laskeminen
(99)
Tuen määrä on laskettu tutkimusajanjaksolla käytettyjen vientiluottojen korkojen ja sellaisten korkojen määrien erotuksen perusteella, jotka asianomaisen yrityksen olisi pitänyt maksaa tavanomaisista kaupallisista luotoista. Tuen määrä (osoittaja) on suhteutettu perusasetuksen 7 artiklan 2 kohdan mukaisesti tutkimusajanjakson viennin kokonaisliikevaihtoon tai tutkimusajanjakson tarkasteltavana olevan tuotteen viennin kokonaisliikevaihtoon (nimittäjä), jos selvä yhteys tarkasteltavana olevaan tuotteeseen pystyttiin vahvistamaan, koska tuki on riippuvainen vientituloksesta eikä sitä ole myönnetty suhteessa valmistettuihin, tuotettuihin, vietyihin tai kuljetettuihin määriin.
(100)
Tämän järjestelmän mukainen tuki asianomaisille yrityksille oli tutkimusajanjaksolla 0,61 prosenttia ja Venus-ryhmän yrityksille 0,08, 0,28, 0,03 ja 0,10 prosenttia.
3.7. Tärkeimmille markkinoille vientiä varten tarkoitettu järjestelmä (Focus Market Scheme, FMS)
a) Oikeusperusta
(101)
FMS:n yksityiskohtainen kuvaus sisältyy FTP 09-14:n kohtaan 3.14 sekä HOP I 09-14:n kohtaan 3.8.
b) Tukikelpoisuus
(102)
Tämän järjestelmän mukaista tukea voivat hakea kaikki valmistajaviejät ja kauppiasviejät.
c) Käytännön toteutus
(103)
Tässä järjestelmässä kaikkien tuotteiden vientiin HOP I 09-14 -käsikirjan liitteessä 37(C) olevissa taulukoissa 1 ja 2 mainittuihin maihin voidaan myöntää tullihyvitystä, jonka suuruus on 3 prosenttia tuotteiden FOB-arvosta. Kaikkien tuotteiden vientiin liitteessä 37(C) olevassa taulukossa 3 mainittuihin maihin (”Special Focus Markets”) voidaan myöntää 1 päivästä huhtikuuta 2011 tullihyvitystä, jonka suuruus on 4 prosenttia tuotteiden FOB-arvosta. Järjestelmään eivät sisälly tietyntyyppiset vientitapahtumat, esimerkiksi tuotujen tai kauttakuljetettujen tavaroiden vienti, vientiin rinnastettavat toimitukset, palvelujen vienti sekä erityistalousalueilla toimivien yksikköjen ja vientiin suuntautuneiden yksikköjen viennin liikevaihto. Järjestelmään eivät myöskään kuulu tietyntyyppiset tuotteet, esimerkiksi timantit, jalometallit, malmit, viljat, sokeri sekä öljytuotteet.
(104)
FMS-järjestelmän tullihyvitykset ovat vapaasti siirrettävissä, ja ne ovat voimassa 24 kuukautta hyvitykseen oikeuttavan todistuksen myöntämispäivästä. Niitä voidaan käyttää minkä tahansa myöhemmin tapahtuvan tuotantopanosten tai hyödykkeiden tuonnin tullien maksamiseen, tuotantohyödykkeet mukaan lukien.
(105)
Hyvitykseen oikeuttava todistus annetaan satamasta, josta tavarat on viety, sen jälkeen kun tavarat on lähetty. Intian viranomaiset eivät vaikuta tullihyvitysten myöntämiseen, kunhan hakija toimittaa viranomaisille kopiot kaikista asiaan liittyvistä vientiasiakirjoista (esim. vientitilauksesta, laskuista, lähetysasiakirjoista ja pankkitositteista).
(106)
Yhden otokseen kuuluvan yrityksen todettiin käyttäneen järjestelmää tutkimusajanjaksolla.
d) FMS-järjestelmää koskevat päätelmät
(107)
FMS-järjestelmästä annetaan perusasetuksen 3 artiklan 1 kohdan a alakohdan ii alakohdassa ja 3 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuja tukia. FMS-tullihyvityksissä on kyse Intian viranomaisten antamasta taloudellisesta tuesta, sillä hyvitystä käytetään aikanaan tuontitullien maksamiseen, mikä vähentää Intian valtion tuloja tulleista, jotka muutoin kannettaisiin. Lisäksi FMS-tullihyvityksestä koituu etua viejälle, koska se lisää tämän maksuvalmiutta.
(108)
Lisäksi FMS-järjestelmä on oikeudellisesti vientituloksesta riippuvainen, joten perusasetuksen 4 artiklan 4 kohdan ensimmäisen alakohdan a alakohdan mukaisesti se on erityistä ja tasoitustoimenpiteiden alaista.
(109)
Järjestelmää ei voida pitää perusasetuksen 3 artiklan 1 kohdan a alakohdan ii alakohdassa tarkoitettuna sallittuna tullinpalautusjärjestelmänä tai korvaavien tuotantopanosten palautusjärjestelmänä. Se ei ole perusasetuksen liitteessä I olevan i alakohdan, liitteen II (palautuksen määrittely ja sitä koskevat säännöt) ja liitteen III (korvaavien tuotantopanosten palautuksen määrittely ja sitä koskevat säännöt) tarkkojen edellytysten mukainen. Viejää ei velvoiteta tosiasiallisesti käyttämään tullitta tuotuja tavaroita tuotantoprosessissa, eikä hyvityksen määrää lasketa tosiasiallisesti käytettyjen tuotantopanosten perusteella. Käytössä ei ole mitään järjestelmää tai menettelyä, jonka avulla voitaisiin tarkistaa, mitkä tuotantopanokset käytetään vientituotteen tuotannossa tai onko tuontitulleja palautettu liikaa perusasetuksen liitteessä I olevassa i alakohdassa ja liitteissä II ja III tarkoitetulla tavalla. Viejä voi saada FMS-järjestelmän edut, vaikkei se toisi maahan lainkaan tuotantopanoksia. Edun saamiseen riittää pelkästään se, että kyseinen viejä vie tavaroita, eikä sen tarvitse osoittaa, että tuotantopanoksia on tuotu maahan. Näin ollen myös viejät, jotka hankkivat kaikki tuotantopanoksensa kotimarkkinoilta eivätkä tuo maahan mitään tuotantopanoksina käytettäviksi kelpaavia tuotteita, voivat saada FMS-järjestelmän etuuksia. Viejä voi käyttää FMS-tullihyvityksiä tuodakseen tuotantohyödykkeitä, vaikkakaan tuotantohyödykkeet eivät kuulu tällaisten sallittujen tullinpalautusjärjestelmien piiriin, kuten perusasetuksen liitteessä I olevassa i alakohdassa säädetään, koska niitä ei kuluteta vientituotteiden tuotannossa.
e) Tuen määrän laskeminen
(110)
Tasoitustoimenpiteiden käyttöönoton mahdollistavan tuen määrä laskettiin sen edun perusteella, joka vastaanottajalle todettiin koituneen tutkimusajanjakson aikana, siten kuin yhteistyössä toiminut vientiä harjoittava tuottaja oli sen kirjannut suoritusperusteisena tulona tileihin vientihetkellä. Tuen määrä (osoittaja) on suhteutettu perusasetuksen 7 artiklan 2 ja 3 kohdan mukaisesti tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson viennin liikevaihtoon (nimittäjä), koska tuki on riippuvainen vientituloksesta eikä sitä ole myönnetty suhteessa valmistettuihin, tuotettuihin, vietyihin tai kuljetettuihin määriin.
(111)
Tämän järjestelmän mukainen tuki oli tutkimusajanjaksolla Venus-ryhmän yrityksille 0,13, 0,71, 0,07 ja 0 prosenttia.
3.8. Erityistalousalueiden/vientiin suuntautuneiden yksikköjen järjestelmä (Special Economic Zones, SEZ/Export Oriented Units Scheme, EOU)
(112)
Vain yhden otokseen valitun yrityksen todettiin käyttäneen EOU-järjestelmää tutkimusajanjaksolla. Tutkimuksessa kuitenkin vahvistettiin, että yritykselle määritetty tasoitustoimenpiteiden alaisen tuen määrä on alle vähimmäistason, joten EOU-järjestelmää ei tutkittu sen tarkemmin.
3.9. Tasoitustoimenpiteiden käyttöönoton mahdollistavien tukien määrä
(113)
Näiden havaintojen perusteella (ks. tiivistelmä jäljempänä olevassa taulukossa) tasoitustoimenpiteiden käyttöönoton mahdollistavien tukien kokonaismäärän - arvo-osuutena ilmaistuna - todettiin olevan 3,15-4,32 prosenttia.
Järjestelmä
Yritys
Raajratna
Venus-ryhmä
Viraj
DEPBS (4)
0,58 %
0,93 %, 1,04 %, 1,32 %, 2,04 %
-
DDS (4)
0,61 %
1,14 %, 1,77 %, 1,68 %, 1,91 %
-
AAS (4)
2,43 %
0,15 %, 0 %, 0 %, 0 %
-
EPCGS (4)
0,09 %
0,02 %, 0 %, 0 %, 0 %
0,63 %
ECS (4)
0,61 %
0,08 %, 0,28 %, 0,03 %, 0,10 %
-
FMS (4)
-
0,13 %, 0,71 %, 0,07 %, 0 %
-
EOU (4)
-
-
0,95 %
YHTEENSÄ
4,32 %
3,15 % (5)
1,57 % (6)
(114)
Perusasetuksen 15 artiklan 3 kohdan mukaisesti otokseen kuulumattomien mutta yhteistyössä toimineiden yritysten tukimarginaali, joka laskettiin otokseen valituille yhteistyössä toimineille yrityksille, joiden yksilöllinen tukimarginaali ylitti vähimmäistason, vahvistetun painotetun keskimääräisen tukimarginaalin perusteella, on 3,82 prosenttia.
(115)
Kaikkien muiden intialaisten viejien osalta komissio määritti ensin yhteistyössä toimimisen asteen. Kun verrattiin tarkasteltavana olevaa tuotetta koskevia Eurostatin tuontitietoja ja tietoja, jotka yhteistyössä toimineet yritykset ja yritysryhmät, jotka veivät tarkasteltavana olevaa tuotetta unioniin tutkimusajanjaksolla, ilmoittivat tarkasteltavana olevan tuotteen unioniin viedyistä määristä, voitiin todeta, että intialaisten vientiä harjoittavien tuottajien yhteistyössä toimimisen aste oli erittäin korkea. Koska yhteistyöaste on näin korkea, kaikkien yhteistyöstä kieltäytyneiden yritysten tukiprosentti vahvistetaan samalle tasolle kuin sen yrityksen, jonka yksilöllinen prosentti oli korkein, eli 4,32 prosenttiin.
4. UNIONIN TUOTANNONALA
4.1. Unionin tuotannonala
(116)
Samankaltaista tuotetta valmisti 27 unionin tuottajaa. Niiden katsotaan muodostavan perusasetuksen 9 artiklan 1 kohdassa ja 10 artiklan 8 kohdassa tarkoitetun unionin tuotannonalan, ja niistä käytetään jäljempänä nimitystä ’unionin tuotannonala’.
4.2. Unionin tuotanto
(117)
Tutkimusajanjakson aikaisen unionin kokonaistuotannon määrittämiseksi käytettiin kaikkia unionin tuotannonalasta saatavilla olevia tietoja, myös valituksessa toimitettuja tietoja sekä unionin tuottajilta ennen tutkimuksen vireillepanoa ja sen jälkeen kerättyjä tietoja ja otokseen kuuluneilta unionin tuottajilta saatuja kyselyvastauksia.
(118)
On mainittava, että yksi unionin tuottaja, joka on etuyhteydessä intialaiseen vientiä harjoittavaan tuottajaan ja joka vastusti tutkimuksen vireillepanoa, sisältyy myös unionin tuotannonalan määritelmään. Tällä perusteella unionin kokonaistuotannon arvioitiin olevan 139 141 tonnia tutkimusajanjaksolla. Tähän sisältyy kaikkien niiden unionin tuottajien tuotanto, jotka ilmoittautuivat, ja niiden unionin tuottajien arvioitu tuotantomäärä, jotka eivät ilmoittautuneet tutkimuksessa.
4.3. Unionin tuottajien otanta
(119)
Kuten 14 kappaleessa todettiin, otokseen valittiin kuusi unionin tuottajaa, joiden osuus samankaltaisen tuotteen arvioidusta unionin kokonaistuotannosta oli 46,5 prosenttia.
5. VAHINKO
5.1. Unionin kulutus
(120)
Unionin kulutus määritettiin unionin tuotannonalan unionin markkinoille suuntautuneen kokonaismyynnin ja kokonaistuonnin määrän perusteella. Vuotta 2009 leimasivat nikkelin eli tarkasteltavana olevan tuotteen ja samankaltaisen tuotteen tuotannossa käytettävän tärkeimmän raaka-aineen ennenäkemättömän korkeat hinnat ja talouskriisin globaalit negatiiviset vaikutukset, mikä johti siihen, että unionin kulutus oli erittäin alhaisella tasolla sinä vuonna. Markkinatilanne kuitenkin koheni, kuten jäljempänä olevasta taulukosta näkyy, ja unionin kulutus kasvoi 50 prosenttia vuoden 2009 ja tutkimusajanjakson välillä.
2009
2010
2011
Tutkimus-ajanjakso
Kulutus (tonnia)
131 436
187 280
196 476
197 327
Indeksi (2009 = 100)
100
142
149
150
Lähde:
Eurostat, valituksessa olleet tiedot ja kyselylomakevastaukset
5.2. Tuonti asianomaisesta maasta unioniin
(121)
Sellaisten yhteistyössä toimineiden yritysten tuontimääriä, joiden otoksen perusteella ei havaittu saaneen etua perusasetuksen 3 artiklan 1 kohdan a alakohdan ii alakohdan ja 2 kohdan mukaisista tukijärjestelmistä tutkimusajanjaksolla, ei laskettu mukaan Intiasta tulevan tuonnin kokonaismäärään. Koska tarkasteltavana olevan tuotteen tuontitiedot viittaavat vain kahteen yritykseen, katsottiin, että luottamuksellisuussyistä ne on asianmukaista esittää indeksoituina.
5.2.1. Tarkasteltavana olevan tuonnin määrä ja markkinaosuus
(122)
Tarkastelujaksolla yhteistyössä toimivien vientiä harjoittavien tuottajien tuettu tuonti unioniin kehittyi määrän ja markkinaosuuden osalta seuraavasti:
2009
2010
2011
Tutkimus-ajanjakso
Määrä (indeksi)
100
172
218
210
Markkinaosuus (indeksi)
100
121
146
140
Lähde:
Eurostat, valituksessa olleet tiedot ja kyselylomakevastaukset
(123)
Tarkastelujakson aikana tuettu tuonti Intiasta kasvoi huomattavasti eli 110 prosenttia. Kasvu oli erityisen merkittävää vuosien 2009 ja 2010 välillä, jolloin tuonti Intiasta lisääntyi 72 prosenttia ja unionin kulutus kasvoi 42 prosenttia. Vaikka kulutus kasvoi vain 5 prosenttia vuoden 2010 ja tutkimusajanjakson välillä, Intiasta tulevan tuonnin määrä jatkoi kasvuaan merkittävästi (22 prosenttia samalla kaudella).
(124)
Intiasta tulevan tuetun tuonnin markkinaosuus kasvoi merkittävästi eli 40 prosenttia tarkastelujaksolla.
5.2.2. Tuonnin hinnat ja hinnan alittavuus
(125)
Kuten 22 kappaleessa todettiin, eräs osapuoli oli huolissaan siitä, että tukea koskevassa kyselylomakkeessa ei erotettu toisistaan tarkasteltavana olevan tuotteen tiettyjä lajeja, jotka sen mukaan ovat erilaisia.
(126)
Tähän asiaan puututtiin kyselylomakkeessa laajentamalla nk. tuotevalvontakoodeja, jotta voidaan selvästi yksilöidä merkitykselliset tuotelajit tutkimuksessa, etenkin hintojen vertailua varten. Tutkimuksessa kävi ilmi, että intialaiset vientiä harjoittavat tuottajat veivät vain erittäin pieniä määriä näitä erittäin teknisiä tuotelajeja. Tuotevalvontakoodiin tehdyt muutokset kuitenkin takaavat, että tiettyjen tuotelajien hintoja verrattiin suoraan samanlaisten tuotelajien hintoihin.
(127)
Seuraavassa taulukossa esitetään tuetun tuonnin keskimääräinen hinta:
2009
2010
2011
Tutkimus-ajanjakso
Keskimääräiset hinnat (indeksi)
100
118
137
135
Lähde:
Eurostat ja kyselylomakevastaukset
(128)
Intiasta tulevan tuonnin keskimääräinen hinta kohosi 35 prosenttia tarkastelujaksolla mutta oli alle unionin tuotannonalan myyntihintojen samalla kaudella (ks. 145 kappale). Tämä selittää intialaisten viejien tuontimäärän lisääntymistä ja markkinaosuuden merkittävää kasvua (40 %) samalla kaudella.
(129)
Tutkimusajanjakson aikaisen hinnan alittavuuden määrittämiseksi verrattiin otokseen valittujen unionin tuottajien unionin markkinoilla etuyhteydettömiltä asiakkailta veloittamia tuotelajikohtaisia painotettuja keskimääräisiä myyntihintoja, jotka oli oikaistu noudettuna lähettäjältä -tasolle, vastaaviin otokseen valituilta intialaisilta tuottajilta, jotka saivat vähimmäistason ylittävää tasoitustoimenpiteiden alaista tukea, tulevassa tuetussa tuonnissa ensimmäiseltä riippumattomalta asiakkaalta unionin markkinoilla veloitettuihin tuotelajikohtaisiin painotettuihin keskimääräisiin hintoihin, jotka oli määritetty CIF-tasolla ja oikaistu asianmukaisesti tuonnin jälkeisten kustannusten huomioon ottamiseksi.
(130)
Vertailun tulos osoitti asianomaisesta maasta tulevan tuetun tuonnin painotetun keskimääräisen hinnan alittavuuden marginaalin olevan 12,5 prosenttia ilmaistuna osuutena otokseen valittujen unionin tuottajien liikevaihdosta tutkimusajanjaksolla. Tuetun tuonnin alemmat hinnat verrattuna unionin hintoihin tarkastelujaksolla selittävät Intiasta tulevan tuonnin määrän ja markkinaosuuden merkittävää kasvua vuoden 2009 ja tutkimusajanjakson välillä.
5.3. Unionin tuotannonalan taloudellinen tilanne
5.3.1. Alustavat huomautukset
(131)
Tutkittaessa Intiasta tapahtuneen tuetun tuonnin vaikutusta unionin tuotannonalaan arvioitiin perusasetuksen 8 artiklan 4 kohdan mukaisesti kaikki taloudelliset tekijät, jotka vaikuttivat unionin tuotannonalan tilanteeseen tarkastelujaksolla.
(132)
Kuten 14 kappaleessa mainitaan, unionin tuotannonalan mahdollisesti kärsimän vahingon tutkimiseen käytettiin otantamenetelmää.
(133)
Vahinkoanalyysia varten komissio erotti toisistaan makro- ja mikrotaloudelliset vahinkoindikaattorit. Unionin tuotannonalan taloudellista tilannetta arvioidaan a) makrotaloudellisten indikaattoreiden (tuotanto, tuotantokapasiteetti, kapasiteetin käyttöaste, myyntimäärä, markkinaosuus, kasvu, työllisyys, tuottavuus, tukimarginaalin suuruus sekä aiemman tuetun tuonnin vaikutuksista toipuminen) perusteella, joita koskevat tiedot kerättiin koko unionin tuotannonalan tasolla sekä b) mikrotaloudellisten indikaattoreiden (keskimääräinen yksikköhinta, yksikkökohtaiset kustannukset, kannattavuus, kassavirta, investoinnit, investointien tuotto, pääoman saanti, varastot ja työvoimakustannukset) perusteella, joita koskevat tiedot kerättiin otokseen valittujen unionin tuottajien tasolla.
(134)
On syytä huomata, että makrotaloudellisten indikaattoreiden ja etenkin otoksen ulkopuolisia unionin tuottajia koskevien tietojen määrittämiseksi käytettiin kaikkia unionin tuotannonalasta saatavilla olevia tietoja, myös valituksessa toimitettuja tietoja sekä unionin tuottajilta ennen tutkimuksen vireillepanoa ja sen jälkeen kerättyjä tietoja ja otokseen kuuluneilta unionin tuottajilta saatuja kyselyvastauksia.
(135)
Mikrotaloudelliset indikaattorit määritettiin otokseen valittujen unionin tuottajien kyselylomakevastauksissaan antamien tietojen perusteella.
5.3.2. Makrotaloudelliset indikaattorit
a) Tuotanto, tuotantokapasiteetti ja kapasiteetin käyttöaste
(136)
Unionin tuotanto, tuotantokapasiteetti ja kapasiteetin käyttöaste kehittyivät seuraavasti tarkastelujaksolla:
2009
2010
2011
Tutkimusajanjakso
Tuotantomäärä (tonnia)
105 646
140 363
138 795
139 141
Indeksi (2009 = 100)
100
133
131
132
Tuotantokapasiteetti (tonnia)
244 236
246 324
245 922
246 599
Indeksi (2009 = 100)
100
101
101
101
Kapasiteetin käyttöaste
43 %
57 %
56 %
56 %
Indeksi (2009 = 100)
100
132
130
130
Lähde:
Valitus ja kyselyvastaukset.
(137)
Unionin tuotanto kasvoi 32 prosenttia tarkastelujaksolla, mikä heijasteli tietyssä määrin kulutuksen positiivista kehitystä. Tuotantomäärät kuitenkin pysyivät vakaana vuoden 2010 ja tutkimusajanjakson välillä.
(138)
Kapasiteetin käyttöaste koheni ja kasvoi 13 prosenttiyksikköä tarkastelujaksolla, mutta tuotantokapasiteetti pysyi vakaana tarkastelujaksolla.
b) Myynnin määrä, markkinaosuus ja kasvu
(139)
Myyntimäärä, markkinaosuus ja kasvu kehittyivät seuraavasti tarkastelujaksolla:
2009
2010
2011
Tutkimus-ajanjakso
Myyntimäärä (tonnia)
88 796
124 641
124 007
124 217
Indeksi (2009 = 100)
100
140
140
140
Markkinaosuus
67,6 %
66,6 %
63,1 %
62,9 %
Indeksi (2009 = 100)
100
98
93
93
Lähde:
Valitus ja kyselyvastaukset.
(140)
Etuyhteydettömille asiakkaille suuntautuneen myynnin määrä kasvoi merkittävästi vuosien 2009 ja 2010 välillä, minkä jälkeen se hidastui eikä hyötynyt kysynnän kasvamisesta (4,9 prosenttia vuosien 2010 ja 2011 välillä). Tämä näkyy myös loppuvarastojen kasvusuuntauksessa: ne kasvoivat 41 prosenttia tarkastelujaksolla (ks. 153 kappale). Lisäksi unionin tuotannonalan markkinaosuus pieneni 4,7 prosenttiyksikköä tarkastelujaksolla, vaikka kulutus kasvoi 50 prosenttia.
(141)
Kuten johdanto-osan 120 kappaleessa todettiin, unionin kulutus kasvoi 50 prosenttia vuoden 2009 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana ja tuetun tuonnin määrä kasvoi merkittävästi eli 110 prosenttia samalla kaudella (ks. 122 ja 123 kappale). Tuettu tuonti vei siten osittain unionin markkinoiden vuoden 2009 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana tapahtuneen kasvun, ja unionin tuotannonalan myynti unionissa kasvoi 40 prosenttia samalla kaudella. Tämä osoittaa, että unionin tuotannonala ei pystynyt hyödyntämään täysin unionin kulutuksen kasvua tuetun tuonnin kasvavan markkinaosuuden vuoksi.
c) Työllisyys ja tuottavuus
2009
2010
2011
Tutkimus-ajanjakso
Työntekijöiden lukumäärä
1 726
1 687
1 729
1 747
Indeksi (2009 = 100)
100
98
100
101
Tuottavuus (yksikköä/työntekijä)
61
83
80
80
Indeksi (2009 = 100)
100
136
131
130
Lähde:
Valitus ja kyselyvastaukset.
(142)
Vaikeasta taloudellisesta tilanteesta (ks. 147-152 kappale) huolimatta unionin tuotannonalan työllisyys pysyi suhteellisen vakaana tarkastelujaksolla. Kun otetaan huomioon tuotantomäärän kasvu (ks. 136 kappale), tuottavuus (mitattuna tuotoksena tonnia/työntekijä/vuosi) kasvoi 30 prosenttia samalla kaudella, mikä vaikuttaisi osoittavan, että unionin tuotannonala toteutti merkittäviä toimia tehokkuutensa parantamiseksi.
d) Tosiasiallisen tukimarginaalin suuruus ja toipuminen aiemmasta tuetusta tuonnista
(143)
Kahden otokseen valitun intialaisen vientiä harjoittavan tuottajan tukimarginaalit ovat yli vähimmäistason (ks. 113 kappale). Tarkasteltavana olevan tuotteen markkinasektori ja Intiasta tulleen tuetun tuonnin määrä, markkinaosuus ja hinnat huomioon ottaen nykyisen tukimarginaalin vaikutusta unionin tuotannonalaan ei voida pitää vähäpätöisenä.
(144)
On muistettava, että vuonna 1999 otettiin käyttöön tarkasteltavana olevaa tuotetta koskevia polkumyynti- ja tasoitustoimenpiteitä. Kun kuitenkin otetaan huomioon vuonna 1999 käyttöön otettujen toimenpiteiden voimassaolon päättymisen ja tämän tutkimuksen välinen aika, aiemman tuetun tuonnin vaikutusten arvioimista varten ei ole käytettävissä tietoja. (7) Tutkimuksessa ei kuitenkaan tullut esiin mitään näyttöä siitä, että tuotannonala olisi edelleen toipumassa aiemmasta tuetusta tuonnista.
5.3.3. Mikrotaloudelliset indikaattorit
e) Keskimääräiset yksikkömyyntihinnat unionin markkinoilla ja yksikkökohtaiset tuotantokustannukset
(145)
Unionin tuottajien keskimääräiset yksikkökohtaiset myyntihinnat ja tuotantokustannukset kehittyivät tarkastelujaksolla seuraavasti:
2009
2010
2011
Tutkimus-ajanjakso
Keskimääräinen yksikkökohtainen myyntihinta etuyhteydettömille asiakkaille unionissa
2 988
3 833
4 185
4 018
Indeksi (2009 = 100)
100
128
140
134
Yksikkökohtaiset tuotantokustannukset (euroa/tonni)
3 542
3 931
4 127
4 011
Indeksi (2009 = 100)
100
111
117
113
Lähde:
Kyselylomakevastaukset
(146)
Otokseen valittujen unionin tuottajien keskimääräiset myyntihinnat etuyhteydettömille asiakkaille unionissa kohosivat 34 prosenttia tarkastelujaksolla. Nousussa tulee esiin raaka-aineiden kustannusten yleinen kohoaminen, joka vaikutti tuotannonalaan samalla kaudella. Vuonna 2011 ja tutkimusajanjaksolla unionin tuottajat pystyivät nostamaan hintojaan vain kohtuullisesti kattaakseen kasvavat tuotantokustannukset, mikä riitti ainoastaan pitämään kannattavuuden juuri yli 1 prosentissa vuonna 2011 ja kannattavuusrajalla tutkimusajanjaksolla. Kuten edellä olevassa taulukossa esitetyt luvut osoittavat, merkittäväkään myyntihintojen kohoaminen ei antanut unionin tuotannonalalle mahdollisuutta saavuttaa kohtuullinen voittotaso.
f) Kannattavuus, kassavirta, investoinnit, investointien tuotto ja pääoman saanti
(147)
Unionin tuottajien kannattavuus, kassavirta, investointien tuotto ja pääoman saanti kehittyivät tarkastelujaksolla seuraavasti:
2009
2010
2011
Tutkimusajanjakso
Riippumattomille asiakkaille unionissa tapahtuneen myynnin kannattavuus (% liikevaihdosta)
-18,5 %
-2,6 %
1,4 %
0,2 %
Kassavirta (euroa)
-19 790 367
- 226 207
7 778 576
5 096 869
Investoinnit (euroa)
4 653 604
8 436 096
4 552 443
4 156 522
Indeksi (2009 = 100)
100
181
98
89
Investointien tuotto
-68,8 %
-11,2 %
6,7 %
0,8 %
Lähde:
Kyselylomakevastaukset
(148)
Otokseen valittujen unionin tuottajien kannattavuus määritettiin ilmaisemalla samankaltaisen tuotteen myynnistä etuyhteydettömille asiakkaille saatu nettovoitto ennen veroja prosentteina asiaan liittyvästä liikevaihdosta. Vuonna 2009 unionin tuottajien toiminta oli tappiollista mutta alkoi elpyä vuonna 2010 kulutuksen kasvaessa 50 prosenttia (ks. 120 kappale). Vaikka kannattavuus lisääntyikin hieman, saavutettu 0,2 prosentin voittotaso oli silti kaukana terässektorin kohtuullisesta kannattavuudesta. Tavoitevoittomarginaali asetettiin alustavasti 5 prosenttiin, koska sen katsotaan vastaavan marginaalia, jonka tämäntyyppinen tuotannonala pystyy kohtuullisesti saavuttamaan tutkimuksen kohteena olevan tuotteen sektorilla tavanomaisissa kilpailuolosuhteissa eli ilman tuettua tuontia samankaltaisen tuotteen myynnissä unionissa. Lisäksi kyseinen 5 prosenttia on ennen veroja saavutettu voittomarginaali, jota pidettiin asianmukaisena vähimmäistasona muissa samantyyppisiä tuotteita koskevissa tutkimuksissa samalla sektorilla.
(149)
Otokseen valitut unionin tuottajat onnistuivat pääsemään kannattavuusrajalle tutkimusajanjaksolla, mutta tuetun tuonnin aiheuttaman hintapaineen vuoksi ne eivät pystyneet saattamaan hintojaan kustannusten mukaisiksi ja näin saavuttamaan tyydyttäviä tuloksia. Tilannetta selittää myös se, että tutkimuksen kohteena olevaa tuotetta on pidettävä hyödykkeenä, minkä vuoksi hinta on kuluttajien valintoja ohjaava keskeinen tekijä.
(150)
Kassavirta, joka osoittaa tuotannonalan kykyä toiminnan itserahoitukseen ja joka laskettiin toiminnan perusteella, oli negatiivinen vuoteen 2010 asti. Vaikka se parani vuonna 2011, se laski 34 prosenttia vuoden 2011 ja tutkimusajanjakson välillä.
(151)
Kannattavuuden ja kassavirran kehitys tarkastelujaksolla rajoitti otokseen valittujen unionin tuottajien kykyä investoida omaan toimintaansa ja heikensi sen kehittymistä. Tämän vuoksi unionin tuottajien kyky saada pääomaa ja rahoittaa kustannuksia heikentyi. Vaikka otokseen valitut unionin tuottajat onnistuivat tekemään joitakin investointeja vuonna 2010, investoinnit putosivat tämän jälkeen ja etenkin tutkimusajanjaksolla, jolloin ne vähenivät 51 prosenttia vuoden 2010 tasoon verrattuna. Vaikka samankaltaiseen tuotteeseen liittyvien investointien tuotto (ilmaistuna voittona prosentteina investointien nettokirjanpitoarvosta) kääntyikin positiiviseksi vuonna 2011, se laski merkittävästi (5,9 prosenttiyksikköä) tutkimusajanjaksolla ja oli niinkin alhainen kuin 0,8 prosenttia.
(152)
Edellä esitetyn perusteella voidaan päätellä, että otokseen valittujen unionin tuottajien taloudellinen tilanne oli edelleen jossakin määrin riskialtis tutkimusajanjaksolla.
g) Varastot
(153)
Otokseen valittujen unionin tuottajien varastot kasvoivat 41 prosenttia tarkastelujakson aikana. kasvu tapahtui samaan aikaan kun markkinaosuuden menetys, etenkin tutkimusajanjaksolla.
2009
2010
2011
Tutkimus-ajanjakso
Loppuvarastot (tonnia)
4 395
5 289
5 469
6 214
Indeksi (2009 = 100)
100
120
124
141
Lähde:
Kyselylomakevastaukset
h) Työvoimakustannukset
(154)
Otokseen valittujen unionin tuottajien keskimääräiset työvoimakustannukset kasvoivat kohtuullisesti tarkastelujaksolla, minkä vuoksi ne eivät ole ratkaiseva tekijä tuotantokustannusten kohoamisessa.
2009
2010
2011
Tutkimus-ajanjakso
Keskimääräiset työvoimakustannukset työntekijää kohti (euroa)
52 356
57 182
55 907
54 509
Indeksi (2009 = 100)
100
109
107
104
Lähde:
Kyselylomakevastaukset
5.4. Vahinkoa koskevat päätelmät
(155)
Tutkimuksessa kävi ilmi, että unionin tuotannonala ei pystynyt täysin hyödyntämään kulutuksen kasvua tarkastelujaksolla ja etenkään tutkimusajanjaksolla. Vuosien 2009 ja 2010 välillä useimmat unionin tuotannonalaan liittyvät vahinkoindikaattorit kohenivat, mutta myöhemmin sen taloudellinen tilanne pysyi vakaana tai jopa heikkeni.
(156)
Kukoistavien markkinoiden yhteydessä tietyt indikaattorit, kuten unionin tuotannonalan tuotanto ja myyntimäärä, kasvoivat merkittävästi vuosien 2009 ja 2010 välillä mutta hidastuivat sitten vuodesta 2010 eteenpäin. Näin tapahtui, vaikka kulutus kasvoi jatkuvasti.
(157)
Lisäksi unionin markkinoilla vallinnut hintapaine, varsinkin tutkimusajanjaksolla, vaikutti vakavasti unionin tuotannonalan taloudelliseen tilanteeseen liittyviin vahinkoindikaattoreihin, kuten kassavirtaan, investointeihin ja kannattavuuteen. Unionin tuotannonala ei pystynyt kohottamaan hintojaan riittävästi voidakseen kattaa tuotantokustannuksensa vuosien 2009 ja 2010 välillä. Kannattavuus koheni vuosien 2009 ja 2011 välillä, ja tuotannonala sain hieman voittoa (1,4 %) vuonna 2011; tilanne alkoi kuitenkin heiketä jälleen tutkimusajanjaksolla, jolloin tuotannonala pääsi vain kannattavuusrajalle. Tästä syystä unionin tuotannonalan kyky hankkia pääomaa ja elpyä heikkeni.
(158)
Edellä esitetyn perusteella päätellään alustavasti, että unionin tuotannonalalle on aiheutunut perusasetuksen 8 artiklan 5 kohdassa tarkoitettua merkittävää vahinkoa.
6. SYY-YHTEYS
6.1. Johdanto
(159)
Komissio tutki perusasetuksen 8 artiklan 5 ja 6 kohdan mukaisesti, oliko Intiasta tuleva tuettu tuonti aiheuttanut unionin tuotannonalalle vahinkoa siinä määrin, että sitä voidaan pitää merkittävänä. Tuetun tuonnin lisäksi tutkittiin muut tiedossa olevat tekijät, jotka saattoivat aiheuttaa samaan aikaan vahinkoa unionin tuotannonalalle, sen varmistamiseksi, että kyseisten muiden tekijöiden mahdollisesti aiheuttaman vahingon ei katsottaisi johtuvan tuetusta tuonnista.
6.2. Tuetun tuonnin vaikutukset
(160)
Tutkimuksessa kävi ilmi, että unionin kulutus kasvoi 50 prosenttia tarkastelujaksolla ja samaan aikaan Intiasta peräisin olevan tuonnin määrä yli kaksinkertaistui. Toisaalta tuetun tuonnin kasvu osui samaan aikaan kun unionin tuotannonalan myynti etuyhteydettömille asiakkaille hidastui vuosien 2010 ja tutkimusajanjakson välillä.
(161)
Unionin markkinoilla tarkastelujaksolla vallinneen hintapaineen osalta havaittiin, että keskimääräiset tuontihinnat Intiasta olivat jatkuvasti alemmat kuin unionin tuotannonalan keskimääräiset myyntihinnat. Intiasta tuleva tuettu tuonti alitti unionin tuotannonalan hinnat keskimäärin 12,5 prosenttia tutkimusajanjaksolla ja kasvatti markkinaosuuttaan vuoden 2009 ja tutkimusajanjakson välillä 40 prosenttia, kun taas unionin tuotannonalan markkinaosuus pieneni 4,7 prosenttiyksikköä (67,6 prosentista 62,9 prosenttiin vuoden 2009 ja tutkimusajanjakson välillä). Markkinaosuuden menetys osoittaa, että unioni tuotannonala pystyi hyödyntämään lisääntynyttä kulutusta vain vähäisessä määrin.
(162)
Kasvavien tuotantokustannusten vuoksi unionin tuotannonala yritti nostaa etuyhteydettömille asiakkaille suuntautuvan myynnin yksikköhintojaan (ks. 145 kappale). Intiasta tulevan tuetun tuonnin kasvavien määrin aiheuttaman hintapaineen vuoksi hinnan korotus ei kuitenkaan ollut riittävä kasvavien kustannusten kattamiseen, joten unionin tuotannonala ei päässyt tyydyttävälle voittotasolle, jota voidaan pitää välttämättömänä kyseisellä tuotannonalalla.
(163)
Edellä esitetyn perusteella todetaan, että Intiasta tulleen tuetun tuonnin kasvu hintaan, joka alittaa jatkuvasti unionin tuotannonalan hinnat, on ollut ratkaiseva tekijä unionin tuotannonalalle aiheutuneen merkittävän vahingon syntymisessä.
6.3. Muiden tekijöiden vaikutus
6.3.1. Ei-tuettu tuonti
(164)
Jäljempänä olevassa taulukossa esitetään muun kuin tuetun tuonnin vientimäärän ja hintojen kehitys tarkastelujaksolla. Tämän tuonnin osuus oli alle kolmannes intialaisesta viennistä tutkimusajanjaksolla, ja se noudatteli samaa suuntausta kuin tuettu tuonti.
2009
2010
2011
Tutkimus-ajanjakso
Määrä (indeksi)
100
172
218
210
Keskimääräiset hinnat (indeksi)
100
118
137
135
Lähde:
Kyselylomakevastaukset
(165)
Näiden seikkojen perusteella katsotaan, että mahdollinen negatiivinen vaikutus, joka ei-tuetulla tuonnilla saattoi olla unionin markkinoihin, ei ollut sellainen, että se olisi poistanut syy-yhteyden Intiasta tulevan tuetun tuonnin ja unionin tuotannonalalle tutkimusajanjaksolla aiheutuneen vahingon väliltä.
6.3.2. Kolmansista maista tuleva tuonti
Maa
2009
2010
2011
Tutkimus-ajanjakso
Kiina
Määrä (tonnia)
8 129
10 853
14 360
16 403
Indeksi (2009 = 100)
100
134
177
202
Markkinaosuus (%)
6,2 %
5,8 %
7,3 %
8,3 %
Indeksi (2009 = 100)
100
94
118
134
Keskimääräinen hinta
1 914
2 607
2 835
2 508
Indeksi (2009 = 100)
100
136
148
131
2009
2010
2011
Tutkimus-ajanjakso
Sveitsi
Määrä (tonnia)
8 094
10 700
9 187
9 115
Indeksi (2009 = 100)
100
132
113
113
Markkinaosuus (%)
6,2 %
5,7 %
4,7 %
4,6 %
Indeksi (2009 = 100)
100
93
75
75
Keskimääräinen hinta
3 423
4 063
4 475
4 360
Indeksi (2009 = 100)
100
119
131
127
Korean tasavalta
Määrä (tonnia)
4 900
6 775
6 355
6 266
Indeksi (2009 = 100)
100
138
130
128
Markkinaosuus (%)
3,7 %
3,6 %
3,2 %
3,2 %
Indeksi (2009 = 100)
100
97
87
85
Keskimääräinen hinta
3 717
4 165
4 761
4 627
Indeksi (2009 = 100)
100
112
128
124
Kaikki kolmannet maat yhteensä Intiaa lukuun ottamatta
Määrä (tonnia)
25 793
33 586
35 749
37 712
Indeksi (2009 = 100)
100
130
139
146
Markkinaosuus (%)
19,6 %
17,9 %
18,2 %
19,1 %
Indeksi (2009 = 100)
100
91
93
97
Keskimääräinen hinta
3 609
4 214
4 748
4 483
Indeksi (2009 = 100)
100
117
132
124
(166)
Intiasta tulevan tuetun tuonnin, jonka osuus unionin markkinoille tulevasta kaikesta tuonnista tutkimusajanjaksolla oli 35 prosenttia, lisäksi muistakin maista, kuten Kiinasta, Koreasta ja Sveitsistä, tuli tuontia, jota oli tutkittava syy-yhteyden määrittämisen yhteydessä.
(167)
Tutkimuksessa kävi ilmi, että korealaisten ja sveitsiläisten vientiä harjoittavien tuottajien keskimääräiset myyntihinnat ylittivät intialaisten vientiä harjoittavien tuottajien ja unionin tuotannonalan myyntihinnat tarkastelujaksolla ja etenkin tutkimusajanjaksolla. Niiden markkinaosuus myös pieneni (Korean 0,5 ja Sveitsin 1,6 prosenttiyksikköä) tutkimusajanjaksolla.
(168)
Kiinan keskimääräinen hinta oli alle unionin tuotannonalan hintatason ja sen markkinaosuus oli kasvussa tarkastelujaksolla. Tutkimuksessa kuitenkin kävi ilmi, että kiinalaisen tuonnin tuotevalikoima on erilainen ja että kiinalaiset tuotteet eivät ole suorassa kilpailussa unionin tuotannonalan tai Intiasta peräisin olevien tuotteiden kanssa unionin markkinoilla. Sen vuoksi katsottiin, että Kiinasta tulevalla viennillä ei voinut olla merkittävää vaikutusta unionin tuotannonalan unionin markkinoilla myymiin perustuotelajeihin. Sen vuoksi Kiinasta tulevan tuonnin mahdolliset vaikutukset unionin tuotannonalalle aiheutuneeseen vahinkoon olivat vähäiset.
(169)
Eräs vientiä harjoittava tuottaja kuitenkin väitti, että ruostumattomien teräslankojen tuonti Kiinasta, Koreasta ja Sveitsistä olisi pitänyt sisällyttää tutkimuksen piiriin.
(170)
Edellä esitettyjen tosiseikkojen ja huomioiden lisäksi on huomattava, että vireillepanovaiheessa ja tähän asti ei ole ollut mitään näyttöä tuetusta tuonnista, vahingosta ja/tai syy-yhteydestä, joka olisi oikeuttanut edellä mainituista maista tulevaa tuontia koskevan tukien vastaisen menettelyn vireillepanon. Vaikka olisikin näyttöä, joka oikeuttaisi muuta tuontia koskevan tutkimuksen, erilaista kohtelua, jossa tukien vastainen menettely pannaan vireille vain Intiasta tulevaa tuontia kohtaan, ei voida pitää syrjivänä. Sen vuoksi väite, jonka mukaan nämä maat olisi pitänyt sisällyttää tutkimukseen, ei ole perusteltu ja olisi hylättävä.
(171)
Edellä esitetyn perusteella päätellään, että kolmansista maista tuleva vienti ei vaikuttanut merkittävästi unionin tuotannonalalle aiheutuneen vahinkoon.
6.3.3. Unionin tuotannonalan vientitoiminta
(172)
Unionin tuotannonalan tarkasteltavana olevan tuotteen kokonaisviennin osuus kokonaistuotannosta tutkimusajanjaksolla oli 8,5 prosenttia. Sama tulee esiin otokseen valittujen unionin tuottajien etuyhteydettömille asiakkaille suuntautuneessa viennissä, jonka osuus oli 7 prosenttia tuotannosta tutkimusajanjaksolla ja jonka hinnat olivat 36 prosenttia korkeammat kuin samalla kaudella EU:n markkinoilla tapahtuneen myynnin. Tämän perusteella voidaan päätellä, että unionin tuotannonalalle aiheutunut merkittävä vahinko ei voinut johtua sen vientitoiminnasta.
6.3.4. Talouskriisi ja raaka-aineen hinnat
(173)
Kuten 120 kappaleessa todettiin, kulutus vuonna 2009 oli erityisen alhaista nikkelin poikkeuksellisen korkean hinnan ja talouskriisin vaikutusten vuoksi. Tilanne selittää hyvin unionin tuotannonalan erityisen heikkoa taloudellista tilaa vuonna 2009. On kuitenkin syytä huomata, että kasvavan kulutuksen tilanteessa vuodesta 2010 eteenpäin, alhaisin hinnoin tulevan tuetun tuonnin tulos on vastakkainen kuin unionin tuotannonalan tulos.
(174)
Tutkimuksessa kävi ilmi, että yleisen talouden elpymisen aikanakaan unionin tuotannonala ei kyennyt hyödyntämään kasvavaa kulutusta ja menetti markkinaosuuttaan koko tarkastelujakson ajan, kun taas Intiasta tuleva tuettu vienti kasvatti markkinaosuuttaan.
(175)
Vaikka talouskriisi ja raaka-aineiden hinnannousu ovatkin osaltaan saattaneet heikentää unionin tuotannonalan tulosta, niiden vaikutus ei kokonaisuutena ole sellainen, että se poistaisi tuetun tuonnin ja unionin tuotannonalalle tutkimusajanjaksolla aiheutuneen merkittävän vahingon välisen syy-yhteyden.
6.4. Syy-yhteyttä koskevat päätelmät
(176)
Edellä on osoitettu, että Intiasta tulevan tuetun tuonnin määrä (110 %) ja markkinaosuus (40 %) kasvoivat merkittävästi tarkastelujaksolla. Lisäksi kyseisen tuonnin todettiin jatkuvasti ja erityisesti tutkimusajanjaksolla alittavan unionin tuotannonalan unionin markkinoilla veloittamat hinnat (keskimäärin 12,5%).
(177)
Intiasta tulevan tuetun tuonnin määrän ja markkinaosuuden kasvu osui ajallisesti yksiin unionin tuotannonalan taloudellisen tilanteen hitaan kehityksen kanssa etenkin vuodesta 2010 lähtien. Näin ollen kulutuksen elpymisestä huolimatta unionin tuotannonala ei pystynyt siirtämään tuotantokustannusten kohoamista asiakkaidensa maksettavasti tyydyttävän tasoisesti, minkä vuoksi taloudelliset indikaattorit, kuten kannattavuus, kassavirta ja investoinnit, pysyivät alhaisella tasolla.
(178)
Tarkasteltaessa muita tiedossa olleita tekijöitä, jotka olisivat voineet aiheuttaa vahinkoa unionin tuotannonalalle, kävi ilmi, että tekijät eivät olleet sellaisia, että ne olisivat poistaneet syy-yhteyden Intiasta tulevan tuetun tuonnin ja unionin tuotannonalalle aiheutuneen vahingon väliltä.
(179)
Edellä esitetyn analyysin perusteella, jossa on asianmukaisesti erotettu toisistaan yhtäältä kaikkien tiedossa olevien tekijöiden vaikutukset unionin tuotannonalan tilanteeseen ja toisaalta tuettuun hintaan tapahtuneen tuonnin vahingolliset vaikutukset, päätellään alustavasti, että Intiasta tuleva tuettu tuonti on aiheuttanut unionin tuotannonalalle perusasetuksen 8 artiklan 5 kohdassa tarkoitettua merkittävää vahinkoa.
7. UNIONIN ETU
7.1. Yleisiä näkökohtia
(180)
Perusasetuksen 31 artiklan mukaisesti tutkittiin, olisiko vahingollista tuettua tuontia koskevista alustavista päätelmistä huolimatta olemassa pakottavia syitä, joiden perusteella olisi pääteltävä, että toimenpiteiden käyttöönotto ei tässä tapauksessa olisi unionin edun mukaista. Unionin etua määritettäessä arvioitiin kaikki asiaan liittyvät etunäkökohdat eli unionin tuotannonalan, tuojien ja käyttäjien edut.
7.2. Unionin tuotannonalan etu
(181)
Unionin tuotannonala muodostuu 27:stä tiedossa olleesta tuottajasta, jotka edustavat samankaltaisen tuotteen koko unionin tuotantoa. Tuottajat sijaitsevat unionin eri jäsenvaltioissa ja työllistivät suoraan 1 747 henkeä samankaltaisen tuotteen tuotantoon liittyen tutkimusajanjaksolla.
(182)
Yksi unionin tuottaja, jonka osuus unionin tuotannosta on suhteellisen pieni ja jolla on etuyhteydessä oleva yritys Intiassa, vastusti tutkimuksen vireillepanoa. Kuten 22 kappaleessa todettiin, se myös väitti, että erittäin teknisiä tuotteita ei pitäisi sisällyttää tutkimukseen ja että ei ollut unionin edun mukaista ottaa käyttöön samoja toimenpiteitä tämän tuotelajin osalta.
(183)
Kuten 126 kappaleessa todettiin, tämä asia otettiin huomioon kyselylomakkeessa laajentamalla tuotevalvontakoodeja, joissa selvästi yksilöidään nämä tuotelajit tutkimuksessa. Tutkimuksessa kävi kuitenkin tässä vaiheessa ilmi, että erittäin tekniset tuotteet kuuluivat tutkimuksen piiriin ja että intialaiset vientiä harjoittavat tuottajat veivät näitä tuotelajeja vain vähäisiä määriä. Sen vuoksi tuottajan esiin ottamia seikkoja ei pidetty perusteltuina ja sen väite hylättiin.
(184)
Tutkimuksen mukaan unionin tuotannonalalle on aiheutunut merkittävää vahinkoa Intiasta tulevasta tuetusta tuonnista. Unionin tuotannonala ei siis pystynyt hyödyntämään täysimittaisesti kasvavaa kulutusta ja sen taloudellinen tilanne pysyi riskialttiina.
(185)
Tasoitustullin käyttöönoton odotetaan palauttavan unionin markkinoille tasapuoliset kilpailuedellytykset, jolloin unionin tuotannonala voi mukauttaa samankaltaisen tuotteen hinnat vastaamaan tuotantokustannuksia.
(186)
Voidaan olettaa, että toimenpiteiden käyttöönotto tarjoaisi unionin tuotannonalalle tilaisuuden saada takaisin ainakin osa tarkastelujaksolla menetetystä markkinaosuudesta, mikä parantaisi sen taloudellista tilannetta ja kannattavuutta. Toimenpiteiden käyttöönotto antaisi tuotannonalalle mahdollisuuden pitää yllä ja kehittää edelleen toimiaan, joilla se pyrkii kustannustehokkuuteen.
(187)
Jos toimenpiteitä ei oteta käyttöön, voidaan odottaa, että markkinaosuudet hupenevat edelleen ja unionin tuotannonalan kannattavuus heikkenee.
(188)
Sen vuoksi päätellään alustavasti, että Intiasta tulevaan tuontiin kohdistuvien tasoitustoimenpiteiden käyttöönotto olisi unionin tuotannonalan edun mukaista.
7.3. Käyttäjien etu
(189)
Kyselylomakkeet lähetettiin yhdeksälle käyttäjälle unionissa. Niistä vastauksen toimitti vain kolme, joiden osuus tarkasteltavana olevan tuotteen Intiasta tulevasta kokonaistuonnista oli noin 6 prosenttia tutkimusajanjaksolla. Ne toimivat elintarvikkeiden jalostukseen liittyvillä sektoreilla, kuten kaupallisten keittiöiden ja catering-palvelujen sektorilla, sekä kodinkone- ja autoteollisuussektorilla.
(190)
Intiasta tapahtuneiden hankintojen osuus niiden tarkasteltavana olevan tuotteen kokonaishankinnoista oli noin 67 prosenttia, ja Intia oli ainoa hankintalähde vain yhdelle käyttäjälle. Keskimääräinen prosenttiosuus liikevaihdosta, johon sisältyy tarkasteltavana oleva tuote, oli tutkimusajanjaksolla 54 prosenttia niiden kokonaisliikevaihdosta.
(191)
Tutkimuksessa kävi ilmi, että kaikkien yhteistyössä toimineiden käyttäjien keskimääräinen kannattavuus sektoreilla, joilla tarkasteltavana olevaa tuotetta käytettiin, oli tutkimusajanjaksolla yli 9 prosenttia liikevaihdosta.
(192)
Ehdotettujen toimenpiteiden todennäköistä vaikutusta arvioitiin käyttäjiltä saatujen kyselylomakevastausten perusteella ja ottaen huomioon tarkasteltavana olevan tuotteen ja samankaltaisen tuotteen unionin kokonaismarkkinat. Jos olettamukseksi otetaan kaikkein epäedullisin tilanne unionin markkinoiden kannalta eli se, että hinnankorotusta ei voida lainkaan siirtää jakeluketjun maksettavaksi ja että käyttäjät ostavat edelleen Intiasta aiempia määriä, tullin vaikutus käyttäjien kannattavuuteen tarkoittaisi noin 0,2 prosenttiyksikön laskua.
(193)
On huomattava, että yksi käyttäjä suhtautui neutraalisti tutkimukseen, koska se katsoi, että toimenpiteiden käyttöönotolla ei olisi merkittävää vaikutusta markkinahintoihin, koska jakelijat ottaisivat kantaakseen mahdollisen hinnankorotuksen.
(194)
Toinen käyttäjä oli huolissaan siitä, että jos toimenpiteet otettaisiin käyttöön, ne kohdistuisivat myös tiettyihin tuotelajeihin, joita ei enää tuoteta unionissa. Tutkimuksessa kävi kuinkin ilmi, että kyseisen käyttäjän tarkoittamia tuotelajeja tuotetaan edelleen unionissa ja ettei kyseisenlaisten ruostumattoman teräksen luokkien kysyntä ole merkittävää. Lisäksi on huomattava, että unionin tuottajat eivät tuottaneet täydellä kapasiteetilla tarkastelujaksolla, eli jos kysyntä lisääntyy, tuotanto voi seurailla sitä.
(195)
Koska tarkasteltavana oleva tuote on standardoitu sektorin ja käytön osalta, käyttäjät voivat vaihtaa hankintalähdettään helposti tuotteen laadun tai hinnan puolesta. Toimenpiteiden käyttöönoton ei pitäisi estää mahdollisuutta tuoda tarkasteltavana olevaa tuotetta muista maista, myös Intiasta, kunhan tukien aiheuttamat kauppaa vääristävät vaikutukset on poistettu.
(196)
Edellä esitetyt seikat huomioon ottaen Intiasta tulevaan tuontiin kohdistettavien toimenpiteiden yleistä vaikutusta käyttäjiin pidetään vähäisenä, vaikka vaikutus joihinkin käyttäjiin olisikin todennäköisesti negatiivisempi kuin toisiin.
7.4. Tuojien etu
(197)
Etuyhteydettömät tuojat toimivat yhteistyössä jossakin määrin. Otantaa koskevia tietoja saatiin yhdeksältä tuojalta, mutta vain yksi toimi yhteistyössä. Yrityksen osuus Intiasta tulevasta kokonaistuonnista oli noin 7 prosenttia tutkimusajanjaksolla. Yritys vastusti toimenpiteiden käyttöönottoa, koska Intia on ehdottomasti sen tärkein tavarantoimittaja. Vaikka toimenpiteiden käyttöönotolla olisi negatiivinen vaikutus sen kannattavuuteen korkeampien kustannusten vuoksi, tuojayrityksen pitäisi olla sellaisessa asemassa, että se voi siirtää ainakin osan kohonneista kustannuksista asiakkaidensa maksettavaksi.
(198)
Tuojat voivat lisäksi ryhtyä hankkimaan muista lähteistä, esimerkiksi unionin tuotannonalalta ja muista viejämaista.
(199)
Tämän perusteella päätellään alustavasti, että tasoitustoimenpiteiden käyttöönotolla ei ole merkittäviä kielteisiä vaikutuksia tuojien etuun.
7.5. Unionin etua koskevat päätelmät
(200)
Edellä esitetyn perusteella pääteltiin alustavasti, että unionin edusta saatavilla olevien tietojen perusteella ei ole pakottavia syitä olla ottamatta käyttöön toimenpiteitä Intiasta peräisin olevan tarkasteltavana olevan tuotteen tuonnissa.
(201)
Lisäksi kun tarkastellaan tasoitustoimenpiteiden kokonaisvaikutusta unionin markkinoihin, myönteiset vaikutukset, jotka kohdistuvat etenkin unionin tuotannonalaan, vaikuttavat olevan suuremmat kuin mahdolliset kielteiset vaikutukset, jotka kohdistuvat muihin, pienempiin eturyhmiin.
8. EHDOTETUT VÄLIAIKAISET TASOITUSTOIMENPITEET
(202)
Tukea, vahinkoa, syy-yhteyttä ja unionin etua koskevat päätelmät huomioon ottaen olisi otettava käyttöön väliaikaisia tasoitustoimenpiteitä, jotta tuettu tuonti ei pääsisi aiheuttamaan enempää vahinkoa unionin tuotannonalalle.
8.1. Vahingon korjaava taso
(203)
Näiden toimenpiteiden tasoa määritettäessä otettiin huomioon todetut tukimarginaalit ja unionin tuotannonalalle aiheutuneen vahingon korjaamiseksi tarvittavan tullin määrä.
(204)
Vahingollisen tuetun tuonnin vaikutukset poistavan tullin määrää laskettaessa katsottiin, että toimenpiteiden olisi oltava sellaisia, että unionin tuotannonala voisi niiden ansiosta kattaa tuotantokustannuksensa ja saada sellaisen myyntivoiton (ennen veroja), joka voitaisiin kohtuudella saada kyseisellä tuotannonalalla samankaltaisen tuotteen myynnistä unionissa tavanomaisissa kilpailuolosuhteissa eli ilman tuetun tuonnin vaikutusta.
(205)
Sen vuoksi vahingon poistava taso laskettiin vertaamalla tuetun tuonnin painotettua keskimääräistä hintaa (määritetty hinnan alittavuutta koskevissa laskelmissa 130 kappaleessa) ja unionin tuotannonalan samankaltaisen tuotteen vahinkoa aiheuttamatonta hintaa. Vahinkoa aiheuttamaton hinta määritettiin lisäämällä tuotantokustannuksiin kohtuullinen voitto. Tavoitevoittomarginaaliksi asetettiin alustavasti 5 prosenttia (ks. 148 kappale).
(206)
Tästä vertailusta johtuvat mahdolliset erot ilmaistiin tämän jälkeen prosentteina tuonnin keskimääräisestä CIF-kokonaishinnasta (ks. 208 kappale).
8.2. Väliaikaiset toimenpiteet
(207)
Edellä esitetyn perusteella katsotaan, että Intiasta peräisin olevassa tuonnissa olisi otettava perusasetuksen 12 artiklan 1 kohdan mukaisesti käyttöön väliaikaiset tasoitustoimenpiteet tuki- ja vahinkomarginaaleista alemman suuruisina alhaisemman tullin säännön mukaisesti.
(208)
Edellä esitetyn perusteella tasoitustullit on vahvistettu vertaamalla vahinkomarginaalia ja tukimarginaalia keskenään. Ehdotetut väliaikaiset tasoitustullit ovat seuraavat:
Yritys
Tukimarginaali
Vahinkomarginaali
Väliaikainen tasoitustulli
Rajaraatna Metal Industries
4,3 %
17,2 %
4,3 %
Venus-ryhmä
3,1 %
26,1 %
3,1 %
Viraj Profiles Vpl. Ltd.
1,5 %
32,1 %
0,0 %
Yhteistyössä toimineet otoksen ulkopuoliset yritykset
3,8 %
20,4 %
3,8 %
Kaikki muut yritykset
4,3 %
26,1 %
4,3 %
(209)
Rinnakkaisesta polkumyyntitutkimuksesta voidaan todeta, että perusasetuksen 24 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan ja polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 30 päivänä marraskuuta 2009 annetun asetuksen (EY) N:o 1225/2009 (8) 14 artiklan 1 kohdan mukaisesti mihinkään tuotteeseen ei saa samanaikaisesti soveltaa sekä polkumyynti- että tasoitustulleja polkumyynnistä tai vientituesta johtuneen saman tilanteen korjaamiseksi. Tukijärjestelmistä kaikki, kuten 29-112 kappaleessa todetaan, koskevat vientitukea. Asianomaisten yhteistyössä toimineiden vientiä harjoittavien tuottajien väliaikaista polkumyyntitullia mukautetaan vastaavasti rinnakkaisessa polkumyyntitutkimuksessa.
(210)
Tässä asetuksessa vahvistetut yrityskohtaiset tasoitustullit määritettiin tämän tutkimuksen päätelmien perusteella. Näin ollen ne kuvastavat kyseisten yritysten tutkimuksen aikaista tilannetta. Näitä tulleja voidaan siten soveltaa (toisin kuin koko maata koskevaa, ”kaikkiin muihin yrityksiin” sovellettavaa tullia) yksinomaan Intiasta peräisin olevien, erikseen mainittujen yritysten eli tarkoin määrättyjen oikeushenkilöiden tuottamien tarkasteltavana olevien tuotteiden tuontiin. Jos yritystä ei ole erikseen mainittu tämän asetuksen artiklaosassa (mukaan lukien erikseen mainittuihin yrityksiin etuyhteydessä olevat yritykset), sen tuottaman tarkasteltavana olevan tuotteen tuontiin ei voida soveltaa näitä tulleja, vaan siihen on sovellettava ”kaikkiin muihin yrityksiin” sovellettavaa tullia.
(211)
Kaikki näiden yrityskohtaisten tasoitustullien soveltamiseen liittyvät pyynnöt (esimerkiksi yrityksen nimenmuutoksen tai uusien tuotanto- tai myyntiyksiköiden perustamisen johdosta tehdyt pyynnöt) on toimitettava viipymättä komissiolle (9) ja mukaan on liitettävä kaikki asian kannalta oleelliset tiedot ja erityisesti ne, jotka koskevat esimerkiksi kyseiseen nimenmuutokseen tai kyseisiin uusiin tuotanto- tai myyntiyksiköihin liittyviä yrityksen tuotantotoiminnan sekä kotimarkkinamyynnin ja viennin muutoksia. Asetusta muutetaan tarvittaessa vastaavasti saattamalla yksilöllisten tullien soveltamisalaan kuuluvien yritysten luettelo ajan tasalle.
(212)
Tasoitustullin moitteettoman täytäntöönpanon varmistamiseksi jäännöstullia olisi sovellettava sekä yhteistyöstä kieltäytyneisiin vientiä harjoittaviin tuottajiin että niihin tuottajiin, jotka eivät harjoittaneet vientiä unioniin tutkimusajanjakson aikana.
9. LOPPUSÄÄNNÖKSET
(213)
Moitteettoman hallinnon varmistamiseksi olisi vahvistettava määräaika, jonka kuluessa ne asianomaiset osapuolet, jotka ilmoittautuivat menettelyn aloittamista koskevassa ilmoituksessa vahvistetussa määräajassa, voivat esittää kantansa kirjallisesti ja pyytää tulla kuulluiksi. Lisäksi olisi huomattava, että kaikki tätä asetusta varten tehdyt tasoitustullien käyttöönottoa koskevat päätelmät ovat väliaikaisia, ja niitä voidaan joutua harkitsemaan uudelleen mahdollisia lopullisia päätelmiä varten,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
1. Otetaan käyttöön väliaikainen tasoitustulli tuotaessa Intiasta peräisin olevaa ruostumatonta teräslankaa, jonka painosta
-
vähintään 2,5 prosenttia on nikkeliä, lukuun ottamatta lankaa, jonka painosta 28-31 prosenttia on nikkeliä ja 20-22 prosenttia kromia;
-
alle 2,5 prosenttia on nikkeliä, lukuun ottamatta lankaa, jonka painosta 13-25 prosenttia on kromia ja 3,5-6 prosenttia alumiinia;
ja joka luokitellaan tällä hetkellä CN-koodeihin 7223 00 19 ja 7223 00 99.
2. Vapaasti unionin rajalla tullaamattomana -nettohintaan sovellettava väliaikainen tasoitustulli on seuraavien yritysten valmistaman 1 kohdassa kuvatun tuotteen osalta seuraava:
Yritys
Tulli (%)
Taric-lisäkoodi
Raajratna Metal Industries, Ahmedabad, Gujarat
4,3
B775
Venus Wire Industries Pvt. Ltd, Mumbai, Maharashtra
3,1
B776
Precision Metals, Mumbai, Maharashtra
3,1
B777
Hindustan Inox Ltd., Mumbai, Maharashtra
3,1
B778
Sieves Manufacturer India Pvt. Ltd., Mumbai, Maharashtra
3,1
B779
Viraj Profiles Vpl. Ltd., Thane, Maharashtra
0,0
B780
Liitteessä luetellut yritykset
3,8
B781
Kaikki muut yritykset
4,3
B999
3. Edellä 1 kohdassa tarkoitetun tuotteen luovutus vapaaseen liikkeeseen unionissa edellyttää väliaikaisen tullin määrää vastaavan vakuuden antamista.
4. Jollei toisin säädetä, sovelletaan tulleja koskevia voimassa olevia säännöksiä ja määräyksiä.
2 artikla
1. Asianomaiset osapuolet voivat yhden kuukauden kuluessa tämän asetuksen voimaantulosta pyytää, että niille ilmoitetaan niistä olennaisista tosiseikoista ja huomioista, joiden perusteella tämä asetus annettiin, ja ne voivat saman ajan kuluessa esittää näkökantansa kirjallisesti ja pyytää saada tulla komission kuulemiksi, sanotun kuitenkaan rajoittamatta neuvoston asetuksen (EY) N:o 597/2009 30 artiklan soveltamista.
2. Kyseiset osapuolet voivat asetuksen (EY) N:o 597/2009 31 artiklan 4 kohdan mukaisesti esittää huomautuksiaan tämän asetuksen soveltamisesta yhden kuukauden kuluessa sen voimaantulosta.
3 artikla
Tämä asetus tulee voimaan seuraavana päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tämän asetuksen 1 artiklaa sovelletaan neljän kuukauden ajan.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 3 päivänä toukokuuta 2013.