NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 600/2014
ze dne 15. května 2014
o trzích finančních nástrojů a o změně nařízení (EU) č. 648/2012
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 114 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropské centrální banky (1),
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (2),
v souladu s řádným legislativním postupem (3),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nedávná finanční krize odhalila v oblasti transparentnosti finančních trhů slabá místa, která mohou přispět ke škodlivým socio-ekonomickým důsledkům. Posílení transparentnosti je jednou ze společných zásad pro posílení finančního systému, jak potvrdilo také prohlášení čelných představitelů skupiny G20 přijaté v Londýně dne 2. dubna 2009. Za účelem posílení transparentnosti a zlepšení fungování vnitřního trhu s finančními nástroji by měl být zaveden nový rámec stanovující jednotné požadavky na transparentnost obchodů na trzích s finančními nástroji. Tento rámec by měl stanovit komplexní pravidla pro širokou škálu finančních nástrojů. Měl by doplnit požadavky na transparentnost pokynů a obchodů s akciemi stanovené směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2004/39/ES (4).
(2)
Skupina na vysoké úrovni pro finanční dohled v EU, které předsedal Jacques de Larosière, vyzvala Unii k vytvoření harmonizovanějšího souboru předpisů v oblasti finanční regulace. V souvislosti s budoucí evropskou dohledovou architekturou zasedání Evropské rady ve dnech 18. a 19. června 2009 zdůraznilo potřebu vytvořit jednotný evropský soubor pravidel, který by se vztahoval na všechny finanční instituce na vnitřním trhu.
(3)
V důsledku toho by se nová legislativa měla skládat ze dvou různých právních nástrojů: směrnice a tohoto nařízení. Oba právní nástroje by měly společně tvořit právní rámec upravující požadavky na investiční podniky, regulované trhy a poskytovatele služeb hlášení údajů. Toto nařízení by tedy mělo být vykládáno společně s uvedenou směrnicí. Potřeba vytvořit jednotný soubor pravidel pro všechny instituce ohledně určitých požadavků a vyhnout se možné regulatorní arbitráži stejně jako poskytnout účastníkům trhu větší právní jistotu a snížit složitost regulace opodstatňuje použití právního základu, který dovoluje přijmout nařízení. S cílem odstranit zbývající překážky obchodu a významná narušení hospodářské soutěže, které pramení z rozdílností mezi vnitrostátními právními řády, a zabránit vzniku dalších možných překážek obchodu a významných narušení hospodářské soutěže je nezbytné přijmout nařízení, které by zavedlo jednotná pravidla použitelná ve všech členských státech. Takovýto přímo použitelný právní akt má za cíl rozhodujícím způsobem přispět k hladkému fungování vnitřního trhu, a měl by tedy vycházet z článku 114 Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva o fungování EU“) vykládaného v souladu s ustálenou judikaturou Soudního dvora Evropské unie.
(4)
Směrnice 2004/39/ES stanovila pravidla pro předobchodní a poobchodní transparentnost obchodování s akciemi přijatými k obchodování na regulovaném trhu a pro hlášení obchodů s finančními nástroji přijatými k obchodování na regulovaném trhu příslušným orgánům. Směrnici je nutné přepracovat s cílem vhodně reagovat na vývoj na finančních trzích a kvůli řešení slabých míst a vyplnění mezer, které se mimo jiné projevily během krize finančních trhů.
(5)
Ustanovení týkající se požadavků na transparentnost obchodů a transparentnost regulace by měla mít formu přímo použitelných právních předpisů uplatňovaných na všechny investiční podniky, které by se měly řídit jednotnými pravidly na všech trzích Unie, aby bylo zajištěno jednotné uplatňování jednotného regulačního rámce, aby se posílila důvěra v transparentnost trhů v celé Unii, aby se snížila složitost regulace a náklady investičních podniků na dodržování předpisů, zejména u finančních institucí působících přeshraničně, a aby se přispělo k odstranění narušení hospodářské soutěže. Přijetí nařízení, které zajistí přímou použitelnost, je nejvhodnější pro dosažení uvedených cílů na poli regulace a pro zajištění jednotných podmínek tím, že zamezí vzniku lišících se vnitrostátních požadavků, k nimž by vedlo provedení směrnice.
(6)
Je důležité zajistit, aby obchodování s finančními nástroji probíhalo co nejvíce v organizovaných systémech a aby byly tyto systémy řádně regulovány. Na základě směrnice 2004/39/ES se rozvinuly určité systémy obchodování, které nebyly řádně zachyceny regulačním režimem. Všechny systémy obchodování s finančními nástroji, jako jsou např. entity známé jako sítě párování pokynů, by měly být do budoucna řádně regulovány a měly by být povoleny v rámci jednoho z typů mnohostranných obchodních systémů nebo jakožto systematický internalizátor na základě podmínek stanovených v tomto nařízení a ve směrnici 2014/65/EU (5).
(7)
Měly by být upřesněny a i nadále vzájemně úzce sladěny definice regulovaného trhu a mnohostranného obchodního systému (MTF) tak, aby bylo zřejmé, že účinně plní stejnou funkci organizovaného obchodování. Definice by měly vyloučit dvoustranné systémy, ve kterých investiční podnik vstupuje do každého obchodu na vlastní účet, a to i jako protistrana, jež nenese riziko a vstupuje mezi kupujícího a prodávajícího. Regulovaným trhům a mnohostranným obchodním systémům by nemělo být dovoleno provádět pokyny na účet zákazníka za použití svého vlastního kapitálu. Pojem „systém“ zahrnuje jak veškeré trhy, které jsou tvořeny souborem pravidel a platformou pro obchodování, tak trhy, jež fungují pouze na základě souboru pravidel. Regulované trhy a mnohostranné obchodní systémy nemusí být provozovateli „technického“ systému pro párování pokynů a mělo by jim být umožněno provozovat jiné obchodní protokoly, včetně systémů, v nichž uživatelé mohou obchodovat oproti kotacím, které požadují od více poskytovatelů. Trh, který je tvořen pouze souborem pravidel, jenž upravuje aspekty týkající se členství, přijímání nástrojů k obchodování, obchodování mezi členy, povinnosti týkající se hlášení a případně transparentnosti, je regulovaným trhem nebo mnohostranným obchodním systémem ve smyslu tohoto nařízení a obchody uzavřené podle uvedených pravidel se považují za uzavřené v systémech regulovaného trhu či v mnohostranném obchodním systému. Pojem „nákupní a prodejní zájmy“ je třeba chápat v širším smyslu, tedy tak, že zahrnuje pokyny, kotace a projevy zájmu.
Jeden z důležitých požadavků se týká povinnosti, aby byly tyto zájmy sdružovány v systému prostřednictvím závazných stanovených organizátorem systému. V důsledku toho budou tyto zájmy sdružovány podle pravidel systému nebo pomocí protokolů či vnitřních provozních postupů systému, včetně postupů obsažených v programovém vybavení počítačů. Pojmem „závazná pravidla“ se rozumí pravidla, která neponechávají regulovanému trhu nebo organizátorovi trhu nebo investičnímu podniku provozujícímu mnohostranný obchodní systém žádnou volnost v rozhodování o tom, jak se mohou zájmy vzájemně ovlivňovat. Uvedené definice vyžadují, aby se zájmy sdružovaly způsobem vedoucím k uzavření smlouvy, tedy aby realizace probíhala podle pravidel systému nebo pomocí protokolů či vnitřních provozních postupů systému.
(8)
S cílem zvýšit zvýšit transparentnost a účinnost finančních trhů v Unii a zajistit rovné podmínky pro různé obchodní systémy nabízející mnohostranné obchodní služby, je nezbytné zavést novou kategorii organizovaného obchodního systému (OTF) (uplatňující se na obchodní systémy) pro dluhopisy, strukturované finanční produkty, povolenky na emise a deriváty a zajistit, aby byla vhodně regulována a uplatňovala nediskriminační pravidla týkající se přístupu k tomuto systému. Tato nová kategorie je široce vymezena, a měla by tak nyní i v budoucnosti pokrýt všechny typy organizovaného provádění a sjednávání obchodů, které neodpovídají funkcím či regulativním specifikacím stávajících obchodních systémů. Je tedy třeba přijmout odpovídající organizační požadavky a pravidla transparentnosti, která podporují účinné určování cen. Tato nová kategorie zahrnuje systémy způsobilé pro obchodování s deriváty způsobilými ke clearingu a s dostatečně likvidními deriváty.
Neměla by zahrnovat nástroje, při kterých se nerealizuje či nesjednává žádný skutečný obchod, jako jsou například vývěsky používané k inzerci zájmu o prodeje či nákup, další subjekty shromažďující či sdílející možné zájmy o prodej či nákup, služby elektronického potvrzení po uzavření obchodu nebo komprese portfolií, jíž se snižují jiná než tržní rizika u stávajících portfolií derivátů, aniž se mění jejich tržní riziko. Kompresi portfolií může poskytovat celá škála podniků, které nejsou jako takové regulovány tímto nařízením nebo směrnicí 2014/65/EU, jako jsou např. ústřední protistrany, registry obchodních údajů, investiční podniky nebo organizátoři trhu. Je třeba vyjasnit, že v případě, že investiční podniky a organizátoři trhu provádějí kompresi portfolií, některá ustanovení tohoto nařízení a směrnice 2014/65/EU se na kompresi portfolia neuplatní. Vzhledem k tomu, že centrální depozitáři cenných papírů, v podléhají stejným požadavkům jako investiční podniky při poskytování určitých investičních služeb či výkonu určitých investičních činností neměla by se ustanovení tohoto nařízení a směrnice 2014/65/EU na podniky, které jimi nejsou upraveny, při provádění komprese portfolia.
(9)
Tato nová kategorie organizovaného obchodního systému doplní stávající typy obchodních systémů. Zatímco regulované trhy a mnohostranné obchodní systémy mají závazná pravidla pro provádění obchodů, organizátor organizovaného obchodního systému by měl provádět pokyny s základě volného uvážení s tím, že případně podléhá požadavkům předběžné transparentnosti a povinnosti nejlepšího způsobu provedení. Na obchody uzavírané v organizovaném obchodním systému organizovaném investičním podnikem či organizátorem trhu by se tedy měly vztahovat povinnosti v oblasti pravidel pro výkon činnosti, provedení za nejlepších podmínek a nakládání s pokyny zákazníků. Organizátor trhu s povolením k provozování organizovaného obchodního systému by měl mimoto dodržovat ustanovení kapitoly 1 směrnice 2014/65/EU, pokud jde o podmínky a postupy pro udělování povolení investičním podnikům. Investiční podnik nebo organizátor trhu provozující organizovaný obchodní systém by se měl řídit svým uvážením na dvou úrovních: zaprvé, pokud se bude rozhodovat o zadání pokynu v organizovaném obchodním systému nebo o jeho opětovném stažení a zadruhé, pokud se bude rozhodovat o tom, že nespáruje konkrétní pokyn s pokyny dostupnými v systému v určitý okamžik, je-li to v souladu s konkrétními pokyny zákazníků a s povinností nejlepšího způsobu provedení.
V případě systému, který kříží pokyny zákazníků, by měl mít organizátor možnost rozhodnout, zda, kdy a v jakém objemu chce spárovat dva či více pokynů v daném systému. V souladu s čl. 20 odst. 1, 2, 4 a 5 směrnice 2014/65/EU a aniž je dotčen čl. 20 odst. 3 směrnice 2014/65/EU by měl podnik mít možnost usnadnit jednání mezi zákazníky s cílem sloučit dva či více potenciálně slučitelných obchodních zájmů do jednoho obchodu. Na obou úrovních vlastního uvážení musí organizátor organizovaného obchodního systému plnit své povinnosti podle článků 18 a 27 směrnice 2014/65/EU. Organizátor trhu nebo investiční podnik provozující organizovaný obchodní systém uživatelům daného obchodního systému by měl jasně oznámit, za jakých podmínek se budou řídit svým uvážením. Protože však organizovaný obchodní systém představuje skutečnou obchodní platformu, měl by být organizátor platformy neutrální. Investiční podnik nebo organizátor trhu provozující organizovaný obchodní systém by proto měli podléhat požadavkům týkajícím se nediskriminačního provádění a jak investiční podnik, či organizátor trhu provozující organizovaný obchodní systém, tak jakýkoli jiný subjekt, který je součástí téže skupiny nebo právnické osoby jako investiční podnik nebo organizátor trhu, by neměli mít možnost provádět pokyny na účet zákazníka v rámci organizovaného obchodního systému za použití vlastního kapitálu.
Za účelem snazšího provedení jednoho nebo více pokynů zákazníků týkajících se dluhopisů, strukturovaných finančních produktů, povolenek na emise a derivátů, u nichž byla podle článku 5 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 648/2012 (6) stanovena povinnost clearingu, bude moci organizátor organizovaného obchodního systému přistoupit ke „spárování pokynů na vlastní účet“ ve smyslu směrnice 2014/65/EU, pokud s tím zákazník souhlasil. Pokud se jedná o veřejnoprávní dluhopisy, pro které neexistuje likvidní trh, měl by mít investiční podnik či organizátor trhu provozující organizovaný obchodní systém možnost provádět obchodování na vlastní účet, které není obchodováním na základě spárování pokynů na vlastní účet. Při párování pokynů na vlastní účet musí být dodrženy veškeré požadavky na předobchodní a poobchodní transparentnost i povinnosti nejlepšího způsobu provedení. Organizátor organizovaného obchodního systému nebo jakýkoli subjekt, který je součástí téže skupiny nebo právnické osoby jako investiční podnik nebo organizátor trhu, by neměl v organizovaném obchodním systému, který sám provozuje, jednat jako systematický internalizátor. Organizátor organizovaného obchodního systému by rovněž měl v oblasti řádného řízení případných střetů zájmů podléhat stejným povinnostem jako mnohostranný obchodní systém.
(10)
Veškeré organizované obchodování by mělo probíhat v regulovaných systémech a mělo by být plně transparentní jak před uskutečněním, tak po uskutečnění obchodu. Vhodně nastavené požadavky na transparentnost se tudíž musí vztahovat na všechny druhy obchodních systémů a na všechny finanční nástroje, se kterými se v těchto systémech obchoduje.
(11)
K zajištění většího objemu obchodování na regulovaných obchodních systémech a u systematických internalizátorů by měla být do tohoto nařízení začleněna povinnost investičních podniků obchodovat akcie přijaté k obchodování na regulovaném trhu či obchodované v obchodním systému. Tato obchodní povinnost investičním podnikům ukládá, aby prováděly veškeré obchody (včetně obchodů prováděných na vlastní účet a obchodování při provádění pokynů na účet zákazníka) na regulovaném trhu, v mohostranném obchodním systému, u systematického internalizátora nebo ve srovnatelném obchodním systému třetí země. Je však rovněž třeba umožnit výjimku z této obchodní povinnosti, existují-li k tomu oprávněné důvody. Těmito oprávněnými důvody jsou případy, kdy se jedná o nesystematické, ad hoc, nepravidelné a sporadické obchody, jakož i obchody technické, jako jsou obchody typu „give-up“, jež se nepodílejí na procesu určování cen. Taková výjimka z uplatňování této obchodní povinnosti by neměla být využívána k obcházení omezení, která byla zavedena ohledně využívání výjimky z referenční ceny a výjimky ze sjednané ceny, nebo k provozování sítě párování pokynů či jiného systému párování.
Možností provádět obchody prostřednictvím systematického internalizátora není dotčen režim systematického internalizátora stanovený tímto nařízením. Cílem je, aby daným způsobem mohl být obchod proveden v případě, kdy sám investiční podnik splňuje příslušná kritéria stanovená tímto nařízením k tomu, aby byl pro příslušnou konkrétní akcii považován za systematického internalizátora; pokud však pro příslušnou konkrétní akcii za systematického internalizátora považován není, měl by mít investiční podnik i přesto možnost provést obchod prostřednictvím jiného systematického internalizátora, je-li to v souladu s jeho povinnostmi nejlepšího způsobu provedení a má-li tuto možnost. Kromě toho by investiční podnik provozující vnitřní systém párování na mnohostranném základě měl být povolen jako mnohostranný obchodní systém s cílem zajistit, aby bylo mnohostranné obchodování s akciemi, cennými papíry nahrazujícími jiné cenné papíry, fondy obchodovanými v obchodním systému, certifikáty a jinými podobnými finančními nástroji řádně regulováno. Mělo by být vyjasněno, že ustanovení směrnice 2014/65/EU o nejlepším způsobu provedení by měla být uplatňována takovým způsobem, aby nebránila obchodním povinnostem stanoveným v tomto nařízení.
(12)
Obchodování s cennými papíry nahrazujícími jiné cenné papíry, fondy obchodovanými v obchodním systému, certifikáty, podobnými finančními nástroji a akciemi, které nebyly přijaty k obchodování na regulovaném trhu, probíhá ve velké míře stejným způsobem a plní takřka totožný hospodářský účel jako obchodování s akciemi přijatými k obchodování na regulovaném trhu. Ustanovení o transparentnosti použitelná pro akcie přijaté k obchodování na regulovaných trzích by tedy měla být rozšířena i na uvedené finanční nástroje.
(13)
Přestože se v zásadě uznává potřebnost režimu výjimek z předobchodní transparentnosti pro podporu efektivního fungování trhů, u samotných ustanovení o výjimkách pro akcie, která jsou použitelná na základě směrnice 2004/39/ES a nařízení Komise (ES) č. 1287/2006 (7), je nutné prověřit, zda jsou i nadále vhodná z hlediska rozsahu a použitelných podmínek. K zajištění jednotného uplatňování výjimek z předobchodní transparentnosti u akcií a nakonec i u dalších podobných finančních nástrojů a nekapitálových produktů pro konkrétní tržní modely, jakož i druhy a objemy pokynů, by měl Evropský orgán pro cenné papíry a trhy zřízený nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1095/2010 (8) (dále jen „orgán ESMA“), posuzovat slučitelnost jednotlivých žádostí o použití výjimky s s pravidly stanovenými v tomto nařízení a v aktech v přenesené pravomoci přijatých podle tohoto nařízení. Posouzení orgánem ESMA by mělo mít podobu stanoviska v souladu s článkem 29 nařízení (EU) č. 1095/2010. Kromě toho by měl orgán ESMA v přiměřené lhůtě přezkoumat stávající výjimky pro akcie a měl by stejným postupem posoudit, zda jsou i nadále v souladu s pravidly obsaženými v tomto nařízení a v aktech v přenesené pravomoci přijatých podle tohoto nařízení.
(14)
Finanční krize odhalila konkrétní nedostatky ve způsobu, jakým mají účastníci trhu k dispozici informace o obchodních příležitostech a cenách u finančních nástrojů jiných než akcií, a to zejména pokud jde o načasování, rozčlenění, rovný přístup a spolehlivost. Měly by být tedy včas zavedeny požadavky předobchodní a poobchodní transparentnosti zohledňující různé vlastnosti a tržní struktury konkrétních druhů finančních nástrojů jiných než akcií a měly by být nastaveny pro různé druhy systémů obchodování, včetně systémů obchodování založených na knize pokynů a na kotacích, hybridních systémů obchodování, systémů obchodování založených na periodických aukcích a systémů hlasového obchodování (voice trading). Ke stanovení solidního rámce pro transparentnost všech příslušných finančních nástrojů, by se měly tyto požadavky vztahovat na dluhopisy, strukturované finanční produkty, povolenky na emise a deriváty, s nimiž se obchoduje v obchodním systému. Výjimky z před-obchodní transparentnosti a z požadavků týkajících se odkladu uveřejnění by proto měly být možné jen v určitých vymezených případech.
(15)
Je nezbytné zavést náležitou míru transparentnosti obchodů na trzích s dluhopisy, strukturovanými finančními produkty a deriváty s cílem napomoci oceňování produktů a přispět k efektivnosti tvorby cen. Strukturované finanční produkty by měly zejména zahrnovat cenné papíry kryté aktivy podle definice v čl. 2 odst. 5 nařízení Komise (ES) č. 809/2004 (9), k nimž patří mimo jiné zajištěné dluhové závazky.
(16)
Aby byly zajištěny jednotné podmínky použitelné pro obchodní systémy, měly by se na různé druhy obchodních systémů vztahovat stejné požadavky předobchodní a poobchodní transparentnosti. Požadavky na transparentnost by měly být nastaveny pro různé druhy finančních nástrojů, včetně kapitálových nástrojů, dluhopisů a derivátů, a měly by tak zohledňovat zájmy jak investorů, tak emitentů veřejnoprávních dluhopisů a tržní likvidity. Tyto požadavky by měly být nastaveny pro různé druhy nástrojů, včetně systémů založených na knize pokynů, systémů založených na kotacích, jako jsou systémy žádostí o kotace, stejně jako systémů hybridního makléřství (hybrid brokering) a hlasového makléřství (voice brokering), a měly by zohlednit objem obchodů, včetně obratu a dalších relevantních kritérií.
(17)
S cílem předejít jakémukoli nepříznivému dopadu na proces tvorby cen je nezbytné zavést vhodný mechanismus objemového stropu pro pokyny zadávané do systémů, které jsou založeny na metodice obchodování určující cenu podle určité referenční ceny, a pro některé sjednané obchody. Součástí tohoto mechanismu by měl být dvojí strop, kdy se na každý obchodní systém, který využívá uvedených výjimek, použije objemový strop, aby v každém obchodním systému bylo možno provádět pouze určitý procentní podíl obchodování, a dále bude existovat celkový objemový strop, jehož překročení by mělo za následek pozastavení využívání uvedených výjimek v celé Unii.V souvislosti se sjednanými obchody by se měl mechanismus uplatnit pouze na ty obchody, jež jsou realizovány v rámci aktuálního rozpětí váženého objemem obchodování vyplývajícím z knihy objednávek nebo kotací tvůrců trhu obchodního systému, kteří daný systém provozují. Z něj by měly být vyloučeny obchody s nelikvidními akciemi, cennými papíry nahrazujícícmi jiné cenné papíry, fondy obchodovanými v obchodních systémech, certifikáty a podobnými finančními nástroji, a obchody, které podléhají jiným podmínkám než aktuální tržní ceně, neboť nepřispívají k procesu tvorby cen.
(18)
Aby bylo zajištěno, že obchodování formou OTC obchodů nebude ohrožovat efektivní určování cen ani rovné podmínky mezi prostředky obchodování, měly by se na investiční podniky obchodující na vlastní účet s finančními nástroji formou OTC obchodů vztahovat vhodné požadavky předobchodní transparentnosti, pokud obchodování provádějí jakožto systematičtí internalizátoři ve vztahu k akciím, cenným papírům nahrazujícím jiné cenné papíry, fondům obchodovaným v obchodních systémech, certifikátům či jiným podobným finančním nástrojům, pro které existuje likvidní trh, dluhopisům, strukturovaným finančním produktům, povolenkám na emise a derivátům, které se obchodují v obchodním systému a pro něž existuje likvidní trh.
(19)
Investiční podnik provádějící pokyny na účet zákazníka za použití vlastního kapitálu by se měl považovat za systematického internalizátora, nejsou-li příslušné obchody uskutečňovány mimo obchodní systém příležitostně, účelově a nepravidelně. Jako systematičtí internalizátoři by tedy měly být definovány investiční podniky, které organizovaně, často, systematicky a významně obchodují na vlastní účet, přičemž provádějí pokyny na účet zákazníka mimo obchodní systém. Požadavky na systematické internalizátory uvedené v tomto nařízení by měly platit pro investiční podnik pouze v souvislosti s jednotlivými finančními nástroji (například na úrovni kódu ISIN), v rámci nichž je daný podnik systematickým internalizátorem. Aby bylo zajištěno objektivní a účinné uplatňování definice systematického internalizátora na investiční podniky, měla by existovat předem stanovená prahová hodnota pro systematickou internalizaci obsahující přesnou specifikaci významu pojmů „často, systematicky a významně“.
(20)
Zatímco organizovaný obchodní systém je jakýkoli systém nebo zařízení, ve kterém uvnitř systému vzájemně reagují vícečetné zájmy třetích stran na nákupu či prodeji, systematickému internalizátorovi by nemělo být povoleno sdružovat zájmy třetích stran na nákupu či prodeji. Například takzvaná platforma s jedním prodejcem, kdy obchodování se odehrává vůči jedinému investičními podniku, by měla být považována za systematického internalizátora, pokud by splňovala požadavky uvedené v tomto nařízení.Takzvaná platforma s více prodejci, kteří vzájemně působí pro stejný finanční nástroj, by však neměla být považována za systematického internalizátora.
(21)
Systematičtí internalizátoři by měli mít nejen možnost rozhodnout se na základě své obchodní politiky a objektivním nediskriminačním způsobem, kterým zákazníkům poskytnou přístup ke svým kotacím, čímž by rozlišovali mezi kategoriemi zákazníků, a měli by být rovněž oprávněni zohledňovat rozdíly mezi zákazníky, například ve vztahu k úvěrovému riziku. Systematičtí internalizátoři by neměli mít povinnost uveřejňovat pevné kotace, provádět pokyny na účet zákazníka a poskytovat přístup ke svým kotacím, pokud jde o kapitálové obchody přesahující standardní tržní objem a pokud jde o jiné než kapitálové obchody přesahující konkrétní objem pro daný finanční nástroj. Příslušné orgány by měly kontrolovat, zda systematičtí internalizátoři dodržují své povinnosti, a těmto orgánům by měly být poskytovány informace, které jim tuto kontrolu umožní.
(22)
Účelem tohoto nařízení není vyžadovat uplatňování pravidel předobchodní transparentnosti na obchody prováděné na OTC základě, jiné než obchody prováděné u systematického internalizátora.
(23)
Údaje o trhu by měly být snadno a rychle dostupné uživatelům v co nejvíce rozčleněné podobě, aby si investoři a poskytovatelé datových služeb, kteří jim slouží, mohli v co největší míře individuálně přizpůsobit datová řešení. Údaje o předobchodní a poobchodní transparentnosti by proto měly být uveřejňovány v nespojené formě, aby se snížily náklady účastníků trhu, kteří údaje nakupují.
(24)
Směrnice Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES (10) a nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 (11) by měly být v plném rozsahu použitelné pro výměnu, předávání a zpracování osobních údajů členskými státy a orgánem ESMA pro účely tohoto nařízení, zejména jeho hlavy IV.
(25)
Vzhledem k dohodě dosažené účastníky summitu skupiny G20 v Pittsburghu dne 25. září 2009 o přesunu obchodování se standardizovanými OTC derivátyna burzy, případně elektronické obchodní platformy by měl být stanoven formální regulační postup, kterým se uloží, aby obchodování mezi finančními protistranami a velkými nefinančními protistranami se všemi deriváty, které se pokládaly za způsobilé ke clearingu a jsou dostatečně likvidní, povinně probíhalo v řadě obchodních systémů, jež podléhají srovnatelné regulaci a umožňují účastníkům obchodovat s více protistranami. Posouzení dostatečné likvidity by mělo zohlednit charakteristiky vnitrostátních trhů, včetně počtu a druhu účastníků daného trhu, a charakteristiky obchodů, jako jsou objem a frekvence obchodů na daném trhu.
Likvidní trh v některé kategorii derivátů bude charakterizován vysokým počtem aktivních účastníků trhu, včetně vhodné kombinace poskytovatelů likvidity a příjemců likvidity, úměrně k množství obchodovaných produktů, kteří často provádějí obchody s těmito produkty v objemech nižších, než jsou objemy velkého rozsahu. Taková tržní činnost by měla být určena vysokým počtem nabídek a výzev v rámci obchodního systému nebo platformy týkajících se stejného nástroje (tzv. „resting bids and offers“) v rámci příslušného derivátu, jejichž výsledkem je nízká marže pro obchod obvyklého tržního objemu. Posouzení dostatečné likvidity by mělo zohlednit skutečnost, že likvidita derivátu může významně kolísat podle tržních podmínek a jeho životního cyklu.
(26)
Vzhledem k dohodě dosažené účastníky summitu skupiny G20 v Pittsburghu dne 25. září 2009 o přesunu obchodování se standardizovanými OTC derivátovými smlouvami na burzy, případně elektronické obchodní platformy na jedné straně a k poměrně nižší likviditě různých OTC derivátů na straně druhé je třeba stanovit vhodnou řadu způsobilých obchodních systémů, ve kterých může probíhat obchodování v souladu s uvedeným závazkem. Na všechny způsobilé obchodní systémy by se měly vztahovat těsně sladěné regulační požadavky týkající se organizačních a provozních aspektů, opatření pro omezení střetu zájmů, dohledu nad veškerou obchodní činností a předobchodní a poobchodní transparentnosti nastavené podle finančních nástrojů a druhů systémů obchodování, jakož i požadavek, aby v systému mohly vzájemně reagovat vícečetné obchodní zájmy třetích stran. V zájmu zlepšení podmínek pro uskutečňování obchodů a zvýšení likvidity by však mělo být organizátorům obchodních systémů umožněno, aby obchody mezi vícečetnými třetími stranami v souladu s uvedeným závazkem organizovali podle vlastního uvážení.
(27)
Povinnost, aby byly obchody s deriváty patřícími do kategorie podléhající obchodní povinnosti uzavírány na regulovaném trhu, v mnohostranném obchodním systému, organizovaném obchodním systému či v obchodním systému třetí země, by se neměla vztahovat na složky služeb pro snížení poobchodních rizik, jež neutvářejí cenu a jimiž se snižují jiná než tržní rizika u portfolií derivátů, včetně stávajících portfolií OTC derivátů, v souladu s nařízením (EU) č. 648/2012, aniž se mění tržní riziko těchto portfolií. Ačkoli je vhodné přijmout specifická ustanovení pro kompresi portfolií, záměrem tohoto nařízení není zamezovat používání dalších služeb pro snížení poobchodního rizika.
(28)
Obchodní povinnost, která se pro uvedené deriváty zavádí, by měla umožňovat efektivní hospodářskou soutěž mezi způsobilými obchodními systémy. Tyto obchodní systémy by proto neměly mít možnost nárokovat si výlučná práva ve vztahu k jakýmkoli derivátům, na které se tato obchodní povinnost vztahuje, a bránit tak jiným obchodním systémům nabízet obchodování s těmito finančními nástroji. Aby byla hospodářská soutěž mezi obchodními systémy pro deriváty účinná, je třeba zajistit nediskriminační a transparentní přístup obchodních systémům k ústředním protistranám. Nediskriminační přístup k ústřední protistraně znamená, že obchodní systém má právo na nediskriminační zacházení, pokud jde o způsob, jakým je se smlouvami obchodovanými na jeho platformě zacházeno v souvislosti s požadavky na kolaterál a vzájemné započtení ekonomicky rovnocenných smluv a vázané zajištění se souvisejícími smlouvami zúčtovanými stejnou ústřední protistranou, a pokud jde o nediskriminační poplatky za clearing.
(29)
Pravomoci příslušných orgánů by měly být doplněny o explicitní mechanismus umožňující zakázat nebo omezit uvádění na trh, distribuci a prodej kteréhokoli finančního nástroje nebo strukturovaného vkladu, který vzbuzuje vážné obavy o ochranu investorů, řádné fungování a integritu finančních trhů nebo komoditních trhů či stabilitu celého finančního systému nebo jeho části, přičemž orgánu ESMA - a Evropskému orgánu dohledu (Evropskému orgánu pro bankovnictví) (dále jen „orgán EBA“) zřízenému nařízením Evropského paramentu a Rady (EU) č. 1093/2010 (12) v případě strukturovaných vkladů - by měly být svěřeny vhodné pravomoci v oblasti koordinace a zasahování v nouzových situacích. Výkon těchto pravomocí příslušnými orgány a ve výjimečných případech orgánem ESMA či orgánem EBA, by měl podléhat splnění určitého počtu konkrétních podmínek. V případě, že jsou tyto podmínky splněny, měl by být příslušný orgán, či ve výjimečných případech orgán ESMA či orgán EBA, schopen preventivně stanovit zákaz nebo omezení předtím, než je finanční nástroj nebo strukturovaný vklad uveden na trh, distribuován nebo prodán zákazníkům.
Tyto pravomoci nepředpokládají potřebu zavést nebo uplatňovat postup schvalování produktu nebo poskytování příslušné licence ze strany příslušného orgánu, orgánu ESMA nebo orgánu EBA a nezbavují investiční podniky jejich odpovědnosti dodržovat veškeré příslušné požadavky stanovené tímto nařízením a směrnicí 2014/65/EU. Je vhodné zavést řádné fungování a integritu komoditních trhů jako kritérium pro intervenci ze strany příslušných orgánů s cílem umožnit přijetí opatření na boj proti možným negativním externalitám na komoditních trzích vyplývajícím z činností na finančních trzích. To je správné zejména v případě zemědělských komoditních trhů, jejichž cílem je zajišťovat bezpečné dodávky potravin pro obyvatelstvo. V těchto případech by opatření měla být rovněž koordinována s orgány příslušnými pro dané komoditní trhy.
(30)
Příslušné orgány by měly orgánu ESMA oznamovat podrobné údaje o veškerých svých žádostech o snížení pozice ve vztahu k derivátu, o veškerých jednorázových limitech, jakož i o veškerých limitech pozic ex ante za účelem lepší koordinace a většího sblížení způsobů uplatňování uvedených pravomocí. Podstatné podrobnosti o veškerých limitech pozic ex ante uložených příslušným orgánem by měly být uveřejňovány na internetových stránkách orgánu ESMA.
(31)
Orgán ESMA by měl mít možnost vyžádat si od kterékoli osoby informace o její pozici ve vztahu k derivátu, požádat, aby tato pozice byla snížena, a rovněž omezit možnost osob provádět jednotlivé obchody ve vztahu ke komoditním derivátům. Orgán ESMA by měl následně dotčeným příslušným orgánům oznámit opatření, která hodlá přijmout, a tato opatření by měl uveřejnit.
(32)
Podrobnosti o obchodech s finančními nástroji by měly být hlášeny příslušným orgánům, aby tyto orgány mohly odhalovat a vyšetřovat případy možného zneužívání trhu a sledovat spravedlivé a řádné fungování trhů, jakož i činnosti investičních podniků. Oblast působnosti takového dohledu zahrnuje veškeré finanční nástroje, které jsou obchodovány v obchodním systému, jakož i finanční nástroje, u kterých se vychází z finančního nástroje obchodovaného v obchodním systému nebo z indexu nebo koše složeného z finančních nástrojů obchodovaných v obchodním systému. Příslušná povinnost by měla platit bez ohledu na to, zda takové obchody s jakýmikoli z těchto finančních nástrojů byly provedeny v obchodním systému, či nikoli. V zájmu zamezení zbytečné administrativní zátěži pro investiční podniky by měly být od ohlašovací povinnosti osvobozeny finanční nástroje, které nejsou ohroženy zneužíváním trhu. Hlášení by měla používat identifikační označení právnické osoby v souladu se závazky G-20. Orgán ESMA by měl Komisi podávat zprávy ohledně fungování podávání hlášení příslušným orgánům a Komise by měla případně přijmout kroky k navržení případných změn.
(33)
Organizátor obchodního systému by měl svému příslušnému orgánu poskytnout referenční údaje o příslušném finančním nástroji. Příslušné orgány tyto informace neprodleně předají orgánu ESMA, který by je měl okamžitě uveřejnit na svých internetových stránkách, aby orgán ESMA i příslušné orgány mohly používat, analyzovat a vyměňovat si hlášení o obchodech.
(34)
Aby hlášení o obchodech plnila svůj účel nástroje pro monitorování trhu, měla by v nich být identifikována osoba, která přijala investiční rozhodnutí, i osoby odpovědné za jeho uskutečnění. Vedle režimu transparentnosti stanoveného v nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 236/2012 (13) podává ocenění prodeje na krátko užitečné doplňující informace s cílem umožnit příslušným orgánům sledovat úrovně prodeje na krátko. Příslušné orgány potřebují mít plný přístup k záznamům ve všech fázích procesu provádění pokynů, od původního rozhodnutí obchodovat až po samotné provedení. Proto by investiční podniky měly vést záznamy o všech svých pokynech a všech svých obchodech s finančními nástroji a organizátorům platforem se ukládá povinnost vést záznamy o všech pokynech zadaných do jejich systémů. Orgán ESMA by měl koordinovat výměnu informací mezi příslušnými orgány s cílem zajistit, aby měly přístup ke všem záznamům o obchodech a pokynech, včetně těch zadaných v platformách působících mimo jejich území, jež se týkají finančních nástrojů podléhajících jejich dohledu.
(35)
Mělo by se zamezit dvojímu hlášení týchž informací. Nemělo by být nutné, aby hlášení, která obsahují všechny informace požadované pro účely hlášení obchodů, podaná registrům obchodních údajů zaregistrovaným nebo uznaným pro příslušné nástroje v souladu s nařízením (EU) č. 648/2012 byla podávána příslušným orgánům, nýbrž by je příslušným orgánům měly předávat registry obchodních údajů. Nařízení (ES) č. 648/2012 by mělo být v tomto smyslu změněno.
(36)
Jakákoliv výměna nebo přenos informací ze strany příslušných orgánů by měly být v souladu s pravidly pro předávání osobních údajů stanovenými ve směrnici 95/46/ES. Veškerá výměna nebo přenos informací orgánem ESMA by měly být v souladu s pravidly pro předávání osobních údajů stanovenými v nařízení (ES) č. 45/2001, které by mělo být v plném rozsahu použitelné pro zpracování osobních údajů pro účely tohoto nařízení.
(37)
Nařízení (EU) č. 648/2012 stanoví kritéria, podle nichž by určité druhy OTC derivátů měly podléhat povinnosti clearingu. Zabraňuje narušování hospodářské soutěže tím, že vyžaduje nediskriminační přístup k ústředním protistranám, které obchodním systémům nabízejí clearing OTC derivátů, a nediskriminační přístup ústředních protistran nabízejících clearing OTC derivátů k údajům obchodních systémů o obchodech. Jelikož OTC deriváty jsou definovány jako deriváty, k jejichž realizaci nedochází na regulovaném trhu, je nutné tímto nařízením zavést obdobné požadavky pro regulované trhy. Clearing derivátů obchodovaných na regulovaném trhu by měl být rovněž prováděn centrálně.
(38)
Vedle požadavků směrnice 2004/39/ES a směrnice 2014/65/EU, která členským státům brání v nepatřičném omezování přístupu k poobchodní infrastruktuře, jakou je ústřední protistrana a mechanismus vypořádání, je nezbytné, aby toto nařízení odstranilo různé další obchodní překážky, pomocí nichž lze zamezovat hospodářské soutěži v clearingu finančních nástrojů. Aby se zabránilo veškerým diskriminačním praktikám, měly by ústřední protistrany přijímat ke clearingu obchody prováděné v různých obchodních systémech, pokud tyto systémy vyhovují provozním a technickým požadavkům stanoveným ústřední protistranou, včetně požadavků týkajících se řízení rizik. Ústřední protistrana by měla umožnit přístup, jsou-li splněna určitá kritéria pro přístup stanovená v regulačních technických normách. Pokud jde o nově zřízené ústřední protistrany, které mají k okamžiku vstupu tohoto nařízení v platnost povolení nebo jsou uznány méně než tři roky, měly by mít příslušné orgány možnost schválit ve vztahu k převoditelným cenným papírům a nástrojům peněžního trhu přechodné období v délce až dvou a půl roku, než budou tyto protistrany v souvislosti s převoditelnými cennými papíry a nástroji peněžního trhu vystaveny úplnému a nediskriminačnímu přístupu. Pokud se však ústřední protistrana rozhodne přechodného opatření využít, neměla by po dobu trvání přechodného opatření mít možnost využívat práva na přístup k obchodnímu systému podle tohoto nařízení. Žádný obchodní systém s úzkým propojením s touto ústřední protistranou by navíc neměl mít možnost po dobu trvání přechodného opatření využívat práva na přístup k ústřední protistraně podle tohoto nařízení.
(39)
Nařízení (EU) č. 648/2012 stanoví podmínky, za nichž by měl být ústředním protistranám a obchodním systémům poskytnut nediskriminační přístup k OTC derivátům. Nařízení (EU) č. 648/2012 definuje OTC deriváty jako deriváty, k jejichž realizaci nedochází na regulovaném trhu ani na trhu třetí země, který je považován za rovnocenný regulovanému trhu v souladu s čl. 19 odst. 6 směrnice 2004/39/ES. Aby nedocházelo k žádným mezerám nebo překrývání a zajistil se soulad mezi nařízením (EU) č. 648/2012 a tímto nařízením, požadavky uložené tímto nařízením ohledně nediskriminačního přístupu mezi ústředními protistranami a obchodními systémy se použijí na deriváty obchodované na regulovaných trzích nebo na trhu třetí země, který je považován za rovnocenný regulovanému trhu v souladu se směrnicí 2014/65/EU, a na všechny nederivátové finanční nástroje.
(40)
Obchodní systémy by měly mít povinnost poskytovat přístup, včetně přístupu k údajům, transparentním a nediskriminačním způsobem ústředním protistranám, které si přejí provést clearing obchodů uskutečňovaných v určitém obchodním systému. Za tímto účelem by však nemělo být nutné využívat dohody o interoperabilitě pro clearing obchodů s deriváty, ani by to nemělo vést k roztříštění likvidity způsobem, jenž by ohrožoval hladké a řádné fungování trhů. Obchodní systémy by mělo přístup odepřít pouze v případě, že nejsou splněna některá kritéria pro přístup stanovená v regulačních technických normách. Pokud jde o deriváty obchodované v obchodním systému, nebylo by přiměřené požadovat od menších obchodních systémů, zejména pak těch, jež mají úzké propojení s ústředními protistranami, aby okamžitě dodržovaly požadavky na nediskriminační přístup, pokud dosud nezískaly technologické schopnosti k tomu, aby se za rovných podmínek zapojily do interakcí s většinou trhu poobchodní infrastruktury. Obchodní systémy nedosahující příslušné prahové hodnoty by proto měly mít možnost získat pro sebe, a tedy i pro spolupracující ústřední protistrany, výjimku z požadavků na nediskriminační přístup, pokud jde o deriváty obchodované v obchodním systému, a to na období 30 měsíců s možností následných prodloužení. Pokud se však obchodní systém rozhodne výjimky využít, neměl by mít možnost po dobu jejího trvání využívat práva na přístup k ústřední protistraně podle tohoto nařízení.
Žádná ústřední protistrana s úzkým propojením s daným obchodním systémem by navíc neměla mít možnost po dobu trvání výjimky využívat práva na přístup k obchodnímu systému podle tohoto nařízení. Nařízení (EU) č. 648/2012 stanoví, že pokud nehmotná práva, jež tvoří součást obchodního majetku, a práva duševního vlastnictví souvisejí s finančními službami týkajícími se derivátů, měly by být licence k dispozici za přiměřených, spravedlivých a nediskriminačních podmínek. Ústředním protistranám a jiným obchodním systémům by proto měl být přístup k licencím pro referenční hodnoty využívané k určení hodnoty finančních nástrojů a k informacím s nimi souvisejícím poskytován na přiměřeném, spravedlivém a nediskriminačním základě a každá licence by měla být dostupná za přiměřených obchodních podmínek. Aniž je dotčeno uplatňování pravidel hospodářské soutěže, je-li po vstupu tohoto nařízení v platnost vypracována nová referenční hodnota, měla by povinnost poskytovat licence začít platit nejpozději 30 měsíců poté, co bylo zahájeno obchodování s finančním nástrojem, který na danou referenční hodnotu odkazuje, nebo co byl tento nástroj přijat k obchodování. Přístup k licencím je zcela zásadní pro usnadnění přístupu mezi obchodními systémy a ústředními protistranami podle článků 35 a 36, protože v opačném případě by licenční ujednání mohla i nadále bránit přístupu mezi obchodními systémy a ústředními protistranami, o nějž požádaly.
Cílem odstranění překážek a diskriminačních praktik je zesílení hospodářské soutěže v oblasti clearingu finančních nástrojů a obchodování s nimi v zájmu snížení investičních a výpůjčních nákladů, odstranění neefektivity a podpory inovace na trzích Unie. Komise by měla nadále pečlivě sledovat vývoj poobchodní infrastruktury a v případě potřeby zasáhnout, aby zabránila narušování hospodářské soutěže na vnitřním trhu, obzvláště v případech, kdy je odmítnutí přístupu k infrastruktuře nebo k referenčním hodnotám v rozporu s články 101 a 102 Smlouvy o fungování EU. Povinnostmi týkajícími se poskytování licencí, které vyplývají z tohoto nařízení, by neměla být dotčena obecná povinnost vlastníků chráněných práv k referenčním hodnotám vyplývající z unijního práva v oblasti hospodářské soutěže, a zejména článků 101 a 102 Smlouvy o fungování EU, pokud se jedná o přístup k referenčním hodnotám, které jsou nezbytné pro vstup na nový trh. Souhlas příslušných orgánů s neuplatňováním přístupových práv v průběhu přechodného období nepředstavuje povolení ani změnu povolení.
(41)
Poskytování služeb podniky ze třetích zemí v Unii podléhá vnitrostátním režimům a požadavkům. Tyto režimy se navzájem velice liší a na podniky schválené podle těchto režimů v členských státech se vztahuje svoboda poskytovat služby a právo usazovat se pouze v členském státě, kde jsou usazeny. Je vhodné zavést společný právní rámec na úrovni Unie. Režim by měl harmonizovat stávající rozdrobený rámec, zabezpečit jistotu a jednotné zacházení s podniky ze třetích zemí, které chtějí působit v Unii, zabezpečit, aby Komise provedla posouzení skutečné rovnocennosti s obezřetnostním rámcem a rámcem upravujícím obchodní jednání třetích zemí, a rovněž by měl poskytnout srovnatelnou úroveň ochrany zákazníků v Unii, kteří využívají služeb podniků ze třetích zemí.
Při uplatňování režimu by se Komise a členské státy měly zaměřit na oblasti, na něž se vztahují závazky skupiny G-20 a dohody s největšími obchodními partnery Unie, a měly by brát ohled na ústřední úlohu, kterou Unie sehrává na celosvětových finančních trzích, a zajistit, aby uplatňování požadavků třetích zemí nebránilo investorům a emitentům z Unie v investování či získávání finančních prostředků ze třetích zemí či investorům a emitentům ze třetích zemí v investování, získávání kapitálu nebo získávání jiných finančních služeb na unijních trzích, kromě případů, kdy je to nezbytné z objektivních a na důkazech založených obezřetnostních důvodů. Při vypracovávání uvedených posouzení by měla Komise zohlednit Cíle a principy regulace cenných papírů Mezinárodní organizace komisí pro cenné papíry (IOSCO) a její doporučení, a to v aktualizovaném znění a za použití výkladu IOSCO.
Není-li možné přijmout rozhodnutí, které by vymezovalo skutečnou rovnocennost, bude poskytování služeb podniky ze třetích zemí v Unii podléhat i nadále vnitrostátním režimům. Komise by měla zahajovat vypracovávání posouzení rovnocennosti z vlastního podnětu. Členské státy by měly mít možnost oznámit, že si přejí, aby určitá třetí země či určité třetí země byly předmětem posouzení rovnocennosti ze strany Komise, aniž by bylo toto přání závazným pokynem ukládajícím Komisi zahájení postupu vypracovávání takového hodnocení rovnocennosti. Hodnocení rovnocennosti by měla být založena na výsledcích. Měla by vyhodnotit, do jaké míry právní rámec a rámec dohledu dané třetí země dosahuje obdobných a přiměřených regulačních účinků a do jaké míry dosahuje stejných cílů jako právní předpisy Unie. Při zahajování vypracovávání hodnocení rovnocennosti by měla Komise mít možnost upřednostňovat některé z jurisdikcí třetích zemí, přičemž zohlední dopady zjištění v rámci hodnocení rovnocennosti na podniky a zákazníky z Unie, existenci dohod o dohledu a spolupráci mezi danou třetí zemí a členskými státy, existenci skutečně rovnocenného systému uznávání investičních podniků povolených v rámci zahraničních režimů a zájem a ochotu třetí země zapojit se do procesu vyhodnocování rovnocennosti. Komise by měla monitorovat veškeré podstatné změny právního rámce a rámce dohledu dané třetí země a ve vhodných případech provést přezkum rozhodnutí o rovnocennosti.
(42)
Podle tohoto nařízení by se poskytování služeb bez pobočky mělo omezit na způsobilé protistrany a na profesionální zákazníky jako takové. Mělo by podléhat registraci u orgánu ESMA a dohledu ve třetí zemi. Mezi orgánem ESMA a příslušnými orgány ve třetí zemi by měla existovat odpovídající ujednání o spolupráci.
(43)
Ustanovení tohoto nařízení, která upravují poskytování služeb nebo provádění činností podniky ze třetích zemí, by neměla mít vliv na to, aby osoby usazené v Unii mohly výhradně z vlastního podnětu využívat investičních služeb podniku ze třetí země, nebo aby investiční podniky nebo úvěrové instituce z Unie mohly využívat investičních služeb nebo činností podniku ze třetí země výhradně z vlastního podnětu, nebo aby zákazník mohl výhradně z vlastního podnětu využívat investičních služeb podniku ze třetí země prostřednictvím takové úvěrové instituce či investičního podniku. Pokud podnik ze třetí země poskytuje služby z vlastní výlučné iniciativy osoby usazené na území Unie, neměly by tyto služby být považovány za služby poskytované na území Unie. Pokud se podnik ze třetí země aktivně snaží získat v Unii zákazníky nebo potenciální zákazníky nebo v Unii propaguje či inzeruje investiční služby nebo činnosti spolu s doplňkovými službami, nemělo by se to považovat za službu poskytovanou výhradně z podnětu zákazníka.
(44)
Pokud jde o uznávání podniků z třetích zemí, měla by být v souladu s mezinárodními závazky Unie vyplývajícími z Dohody o zřízení Světové obchodní organizace (WTO), včetně Všeobecné dohody o obchodu službami, rozhodnutí o rovnocennosti regulačního rámce a rámce dohledu třetí země regulačnímu rámci a rámci dohledu Unie přijímána pouze tehdy, pokud právní řád a rámec dohledu dané třetí země stanoví účinný rovnocenný systém uznávání investičních podniků povolených cizími právními řády, v souladu mimo jiné s obecnými regulačními cíli a normami zlepšování transparentnosti na trzích s deriváty, zmírňování systémového rizika a ochrany před zneužíváním trhu, jež stanovila skupina G-20 v září roku 2009. Takový systém by měl být považován za rovnocenný, pokud zajišťuje, že věcný výsledek příslušného regulačního rámce je obdobný požadavkům Unie, a měl by být považován za účinný, pokud jsou uvedená pravidla důsledně uplatňována.
(45)
Sekundární spotové trhy s povolenkami na emise zaznamenaly řadu podvodných praktik, které by mohly narušit důvěru v systém obchodování s emisemi zavedený směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES (14); přijímají se opatření na posílení systému registrů povolenek na emise a podmínek pro otevření účtu za účelem obchodování s nimi. Aby byla posílena integrita těchto trhů a zabezpečeno jejich efektivní fungování, včetně komplexního dohledu nad obchodní činností, je vhodné doplnit opatření přijatá směrnicí 2003/87/ES tím, že se povolenky na emise plně zahrnou do oblasti působnosti tohoto nařízení a směrnice 2014/65/EU, jakož i nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 596/2014 (15) a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/57/EU (16) a zařadí se do kategorie finančních nástrojů.
(46)
Komise by měla být svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování EU. Zejména by měly být přijímány akty v přenesené pravomoci týkající se rozšíření působnosti některých ustanovení tohoto nařízení na centrální banky třetích zemí, konkrétních podrobností ohledně definic, zvláštních ustanovení týkajících se nákladů v souvislosti s dostupností údajů o trhu, přístupu ke kotacím, objemů pro obchody podniku s jakýmkoli jiným zákazníkem, jemuž je kotace poskytnuta, nebo nižších objemů, komprese portfolia a dalšího určování toho, zda nastalo významné ohrožení ochrany investorů či hrozba pro řádné fungování a integritu finančních či komoditních trhů a pro stabilitu celého finančního systému Unie nebo jeho části, které by mohlo opodstatňovat přijetí opatření orgánem ESMA, orgánem EBA nebo příslušnými orgány, pravomocí orgánu ESMA v oblasti řízení pozic, rozšíření přechodného období podle čl. 35 odst. 5 tohoto nařízení a vynětí derivátů obchodovaných v obchodních systémech z působnosti některých ustanovení tohoto nařízení a po určité období. Je obzvláště důležité, aby Komise v rámci přípravné činnosti vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni. Při přípravě a vypracování aktů v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předány současně, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě.
(47)
Za účelem zajištění jednotných podmínek k provedení tohoto nařízení by měly být Komisi svěřeny prováděcí pravomoci týkající se přijímání rozhodnutí o rovnocennosti právních rámců a rámců dohledu pro poskytování služeb ze strany podniků či obchodních systémů ze třetích zemí za výhradním účelem způsobilosti obchodních systémů pro deriváty podléhající obchodní povinnosti a pro přístup ústředních protistran a obchodních systémů ze třetích zemí k ústředním prostistranám a obchodním systémům v Unii. Tyto pravomoci by měly být vykonávány v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 (17).
(48)
Jelikož cílů tohoto nařízení, totiž zavédení jednotných požadavků vztahujících se k finančním nástrojům ve vztahu ke uveřejňování obchodních údajů, poskytování hlášení o obchodech příslušným orgánům, obchodování s deriváty a akciemi v organizovaných systémech, nediskriminační přístup k ústředním protistranám, obchodním systémům a referenčním hodnotám, pravomoci v oblasti zásahů u produktů a řízení a limitů pozic, poskytování investičních služeb nebo činností podniky ze třetích zemí, nemůže být dosaženo uspokojivě členskými státy, neboť navzdory skutečnosti, že jsou příslušné vnitrostátní orgány v lepší situaci pro sledování vývoje na trzích, celkový dopad problémů souvisejících s transparentností obchodů, s hlášením obchodů, s obchodováním s deriváty a se zákazy produktů a praktik je možné plně chápat pouze v měřítku celé Unie, ale spíše jich z důvodu rozsahu a účinku tohoto nařízení může být lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je nezbytné pro dosažení těchto cílů.
(49)
Žádná opatření přijatá kterýmkoli příslušným orgánem nebo orgánem ESMA při výkonu jejich povinností by neměla přímo ani nepřímo znevýhodňovat kterýkoli členský stát nebo skupinu členských států jako místo poskytování investičních služeb a činností v jakékoli měně. Žádná opatření přijatá orgánem EBA při výkonu povinností podle tohoto nařázení by neměla přímo ani nepřímo znevýhodňovat kterýkoli členský stát nebo skupinu členských států.
(50)
Technické normy v oblasti finančních služeb by měly zajišťovat dostatečnou ochranu vkladatelů, investorů a spotřebitelů v celé Unii. Vzhledem k vysoce odborným znalostem, jimiž disponuje orgán ESMA, by bylo účinné a vhodné pověřit tento orgán vypracováním návrhů regulačních technických norem nezahrnujících politická rozhodnutí a jejich předložením Komisi.
(51)
Návrhy regulačních technických norem vypracované orgánem ESMA ohledně: přesné povahy požadavků na obchodní transparentnost, operací měnové politiky, politiky směnných kurzů a politiky finanční stability a druhů určitých obchodů podle tohoto nařízení; podrobných podmínek pro poskytování výjimek z předobchodní transparentnosti; povinnosti nabízet údaje o předobchodní a poobchodní transparentnosti samostatně; opatření pro odklad uveřejnění provedeného obchodu; kritérií pro uplatňování povinností předobchodní transparentnosti u systematických internalizátorů; poobchodního uveřejňování investičnámi podniky; obsahu a četnosti žádostí o údaje v rámci poskytování informací pro účely transparentnosti a jiných výpočtů; obchodů, které nepřispívají k procesu určování cen; údajů o pokynech, jež mají být uchovávány; obsahu a specifikací hlášení o obchodech; obsahu a specifikací referenčních údajů o finančním nástroji; typů smluv, jež mají přímý, podstatný a předvídatelný dopad v rámci Unie, a případů, kdy je nutné uložit u derivátů obchodní povinnost; požadavků na systémy a postupy s cílem zajistit, aby obchody s deriváty, u nichž je prováděn clearing, byly předkládány a přijímány ke clearingu; druhů ujednání o službách nepřímého clearingu; derivátů, na které se vztahuje povinnost obchodování v organizovaných obchodních systémech; nediskriminačního přístupu k ústřední protistraně; nediskriminačního přístupu k obchodnímu systému a nediskriminačního přístupu k ústředním protistranám a povinnosti poskytovat licence k referenčním hodnotám; a informací, které žádající podnik ze třetí země poskytne orgánu ESMA ve své žádosti o registraci. Komise by měla přijímat tyto návrhy regulačních technických norem prostřednictvím aktů v přenesené pravomoci v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování EU a s články 10 až 14 nařízení (EU) č. 1093/2010.
(52)
Článek 95 směrnice 2014/65/EU stanoví přechodnou výjimku pro určité energetické deriváty podle bodu 6 oddílu C. Je tudíž nezbytné, aby technické normy upravující povinnost clearingu vypracované orgánem ESMA v souladu s čl. 5 odst. 2 písm. b) nařízení (EU) č. 648/2012 tuto skutečnost zohledňovaly a nezaváděly povinnost clearingu vůči smlouvám o derivátech, které budou následně předmětem přechodné výjimky pro smlouvy o derivátech na energii C6.
(53)
Použití požadavků stanovených tímto nařízením by mělo být odloženo s cílem uvést jejich použitelnost do souladu s používáním provedených pravidel přepracované směrnice a zavést všechna zásadní prováděcí opatření. Celý soubor předpisů by se pak měl začít používat ve stejném okamžiku. Odloženo by nemělo být pouze použití zmocnění k přijetí prováděcích opatření, aby nezbytné kroky k vypracování a přijetí těchto prováděcích opatření mohly začít co nejdříve.
(54)
Toto nařízení respektuje základní práva a zásady uznané zejména Listinou základních práv Evropské unie, obzvláště právo na ochranu osobních údajů (článek 8), právo na svobodu podnikání (článek 16), právo na ochranu spotřebitele (článek 38), právo na účinnou právní ochranu a spravedlivý proces (článek 47) a právo nebýt dvakrát trestně stíhán nebo trestán za stejný trestný čin (článek 50) a musí být uplatňováno v souladu s těmito právy a zásadami.
(55)
V souladu s čl. 28 odst. 2 nařízení (ES) č. 45/2001 byl konzultován evropský inspektor ochrany údajů, který vydal své stanovisko dne 10. února 2012 (18),
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
HLAVA I
PŘEDMĚT, OBLAST PŮSOBNOSTI A DEFINICE
Článek 1
Předmět a oblast působnosti
1. Toto nařízení stanoví jednotné požadavky, pokud jde o:
a)
uveřejňování údajů o obchodech;
b)
hlášení obchodů příslušným orgánům;
c)
obchodování s deriváty v organizovaných systémech;
d)
nediskriminační přístup k zúčtování a nediskriminační přístup k obchodování s referenčními hodnotami;
e)
pravomoci příslušných orgánů, orgánu ESMA a orgánu EBA pro zásahy u produktů a pravomoci orgánu ESMA týkající se kontrol řízení pozic a limitů pozic.
f)
poskytování investičních služeb či výkon investičních činností podniky ze třetích zemí s pobočkou či bez pobočky na základě příslušného rozhodnutí Komise o rovnocennosti.
2. Toto nařízení se vztahuje na investiční podniky povolené podle směrnice 2014/65/EU a na úvěrové instituce povolené podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2013/36/EU (19), pokud poskytují investiční služby nebo vykonávají investiční činnosti a na organizátory trhu, včetně jakýchkoli obchodních systémů, které provozují.
3. Hlava V tohoto nařízení se použije rovněž na všechny finanční protistrany ve smyslu čl. 2 bodu 8 nařízení (EU) č. 648/2012 a na všechny nefinanční protistrany podle čl. 10 odst. 1 písm. b) uvedeného nařízení.
4. Hlava VI tohoto nařízení se použije rovněž na ústřední protistrany a na osoby s vlastnickými právy k referenčním hodnotám.
5. Hlava VIII tohoto nařízení se použije na podniky ze třetích zemí s pobočkou či bez pobočky poskytující investiční služby nebo vykonávající investiční činnosti v Unii na základě příslušného rozhodnutí Komise o rovnocennosti.
6. Články 8, 10, 18 a 21 se nepoužijí na regulované trhy, organizátory trhu a investiční podniky v případě obchodů, u nichž je protistranou člen Evropského systému centrálních bank (ESCB) a daný obchod je součástí výkonu měnové politiky, politiky směnných kurzů a politiky finanční stability, kterou je tento člen ESCB ze zákona zmocněn provádět, pokud tento člen ESCB předem oznámil této protistraně, že se obchod vyjímá z působnosti uvedených článků.
7. Odstavec 6 se nepoužije na obchody, jejichž stranou je kterýkoli člen ESCB a které spadají do výkonu investičních operací tohoto člena.
8. Orgán ESMA vypracuje v úzké spolupráci s ESCB návrh regulačních technických norem upřesňujících operace měnové politiky, politiky směnných kurzů a politiky finanční stability a typy obchodů, na něž se použijí odstavce 6 a 7.
Orgán ESMA předloží uvedené návrhy regulačních technických norem Komisi do 3. července 2015.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat regulační technické normy uvedené v prvním pododstavci postupem podle článků 10 až 14 nařízení (EU) č. 1095/2010.
9. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 50, kterými se rozšiřuje oblast působnosti odstavce 6 na jiné centrální banky.
Za tímto účelem Komise do 1. června 2015 předloží Evropskému parlamentu a Radě zprávu o tom, jak se přistupuje k obchodům centrálních bank třetích zemí, za kterou se pro účely tohoto odstavce považuje též Banka pro mezinárodní platby. Tato zpráva zahrnuje rozbor jejich statutárních úkolů a objemů jejich obchodů v Unii. V této zprávě:
a)
se uvede, která ustanovení se v příslušných třetích zemích použijí na povinné uveřejňování obchodů centrálních bank, včetně obchodů prováděných členy ESCB v těchto třetích zemích, a
b)
se vyhodnotí potenciální dopad požadavků na povinné uveřejňování v Unii na obchody centrálních bank třetích zemí.
Dospěje-li zpráva k závěru, že výjimka uvedená v odstavci 6 je nezbytná, pokud se jedná o obchody, u nichž je protistranou centrální banka třetí země provádějící měnovou politiku, politiku směnných kurzů a politiku finanční stability, stanoví Komise, že se tato výjimka uplatní na tuto centrální banku třetí země.
Článek 2
Definice
1. Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
1)
„investičním podnikem“ investiční podnik ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodu 1 směrnice 2014/65/EU;
2)
„investičními službami a činnostmi“ investiční služby a činnosti ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodu 2 směrnice 2014/65/EU;
3)
„doplňkovými službami“ doplňkové služby ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodu 3 směrnice 2014/65/EU;
4)
„prováděním pokynů na účet zákazníka“ provádění pokynů na účet zákazníka ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodu 5 směrnice 2014/65/EU*;
5)
„obchodováním na vlastní účet“ obchodování na vlastní účet ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodu 6 směrnice 2014/65/EU;
6)
„tvůrcem trhu“ tvůrce trhu ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodu 7 směrnice 2014/65/EU;
7)
„zákazníkem“ zákazník ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodu 9 směrnice 2014/65/EU;
8)
„profesionálním zákazníkem“ profesionální zákazník ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodu 10 směrnice 2014/65/EU;
9)
„finančním nástrojem“ finanční nástroj ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodu 15 směrnice 2014/65/EU;
10)
„organizátorem trhu“ organizátor trhu ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodu 18 směrnice 2014/.65/EU;
11)
„mnohostranným systémem“ mnohostranný systém ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodu 19 směrnice 2014/65/EU;
12)
„systematickým internalizátorem“ systematický internalizátor ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodu 20 směrnice 2014/65/EU;
13)
„regulovaným trhem“ regulovaný trh ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodu 21 směrnice 2014/65/EU;
14)
„mnohostranným obchodním systémem“ (MTF) mnohostranný obchodní systém ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodu 22 směrnice 2014/65/EU;
15)
„organizovaným obchodním systémem“ (OTF)“ organizovaný obchodní systém ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodu 23 směrnice 2014/65/EU;
16)
„obchodním systémem“ obchodní systém ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodu 24 směrnice 2014/65/EU;
17)
„likvidním trhem“:
a)
pro účely článků 9,11 a 18 trh finančního nástroje nebo kategorie finančních nástrojů, kde jsou průběžně připravené a ochotné kupující a prodávající subjekty, hodnocený podle níže uvedených kritérií se zohledněním specifické struktury trhu konkrétního finančního nástroje nebo konkrétní kategorie finančních nástrojů:
i)
průměrná frekvence a objem obchodů v širokém okruhu tržních podmínek, s ohledem na povahu a životní cyklus produktů v rámci dané kategorie finančních nástrojů;
ii)
počet a druh účastníků trhu, včetně poměru účastníků trhu k obchodovaným finančním nástrojům v rámci daného produktu;
iii)
průměrná velikost rozpětí (spreads), pokud jsou k dispozici;
b)
pro účely článků 4, 5 a 14 trh s finančním nástrojem, kde se tento finanční nástroj obchoduje denně a příslušný trh je vyhodnocován podle těchto kritérií:
i)
volně obchodovaný objem;
ii)
průměrný denní počet obchodů s těmito finančními nástroji;
iii)
průměrný denní obrat pro tyto finanční nástroje;
18)
„příslušným orgánem“ příslušný orgán ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodu 26 směrnice 2014/65/EU;
19)
„úvěrovou institucí“ úvěrová instituce ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodu 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 575/2013 (20);
20)
„pobočkou“ pobočka ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodu 30 směrnice 2014/65/EU;
21)
„úzkým propojením“ úzké propojení ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodu 35 směrnice 2014/65/EU;
22)
„vedoucím orgánem“ vedoucí orgán ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodu 36 směrnice 2014/65/EU;
23)
„strukturovaným vkladem“ strukturovaný vklad ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodu 43 směrnice 2014/65/EU;
24)
„převoditelnými cennými papíry“ převoditelné cenné papíry ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodu 44 směrnice 2014/65/EU;
25)
„cennými papíry nahrazujícími jiné cenné papíry“ cenné papíry nahrazující jiné cenné papíry ve smyslu čl. 4odst. 1 bodu 45 směrnice 2014/65/EU;
26)
„fondem obchodovaným v obchodním systému“ fond obchodovaný v obchodním systému ve smyslu čl. 4odst. 1 bodu 46 směrnice 2014/65/EU;
27)
„certifikáty“ cenné papíry obchodovatelné na kapitálovém trhu, které mají v případě splacení investice emitentem přednost před akciemi, ale nezajištěné dluhopisové nástroje a jiné podobné nástroje mají přednost před nimi;
28)
„strukturovanými finančními produkty“ cenné papíry, které byly vytvořeny za účelem sekuritizace a převodu úvěrového rizika spojeného se souborem finančních aktiv a které svému držiteli dávají nárok na pravidelné platby závisející na peněžním toku z podkladových aktiv;
29)
„deriváty“ finanční nástroje ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodu 44 písm. c) směrnice 2014/65/EU a uvedené v příloze I oddíle C bodech 4 až 10 uvedené směrnice
30)
„komoditními deriváty“ finanční nástroje ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodu 44 písm. c) směrnice 2014/65/EU, které se vztahují ke komoditě nebo k podkladovému aktivu, a uvedené v příloze I oddíle C bodu 10 nebo v příloze I oddíle C bodech 5, 6, 7 a 10 směrnice 2014/65/EU;
31)
„ústřední protistranou“ ústřední protistrana ve smyslu čl. 2 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 648/2012;
32)
„derivátem obchodovaným v obchodním systému“ derivát, který je obchodován na regulovaném trhu nebo na trhu třetí země, který je považován za rovnocenný regulovanému trhu v souladu s článkem 28 tohoto nařízení, a jako takový nespadá pod pojem OTC derivátu ve smyslu čl. 2 bodu 7 nařízení (EU) č. 648/2012;
33)
„vykonavatelným projevem zájmu“ zpráva od jednoho člena nebo účastníka jinému členu nebo účastníku v obchodním systému týkající se dostupného obchodního zájmu, která obsahuje všechny informace nezbytné ke sjednání obchodu;
34)
„schváleným systémem pro uveřejňování informací“ schválený systém pro uveřejňování informací ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodu 52 směrnice 2014/65/EU;
35)
„poskytovatelem konsolidovaných obchodních informací“ poskytovatel konsolidovaných obchodních informací ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodu 53 směrnice 2014/65/EU;
36)
„schváleným mechanismem pro hlášení obchodů“ schválený mechanismus pro hlášení obchodů ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodu 54 směrnice 2014/65/EU;
37)
„domovským členským státem“ domovský členský stát ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodu 55 směrnice 2014/65/EU;
38)
„hostitelským členským státem“ hostitelský členský stát ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodu 56 směrnice 2014/65/EU;
39)
„referenční hodnotou“ sazba, index nebo číselná hodnota, která je zpřístupněna veřejnosti nebo uveřejněna a která je pravidelně určována použitím vzorce na hodnotu jednoho nebo více podkladových aktiv nebo cen nebo na základě této hodnoty nebo ceny, včetně odhadovaných cen, skutečných nebo odhadovaných úrokových sazeb nebo jiných hodnot, nebo zjišťování, přičemž s odkazem na tuto referenční hodnotu se určuje částka splatná u finančního nástroje nebo hodnota finančního nástroje;
40)
„dohodou o interoperabilitě“ dohoda o interoperabilitě ve smyslu čl. 2 bodu 12 nařízení (EU) č. 648/2012;
41)
„finanční institucí třetí země“ subjekt, jehož ústředí je usazeno ve třetí zemi, který má podle právních předpisů uvedené třetí země povolení nebo licenci vykonávat některou ze služeb nebo činností uvedených ve směrnici 2013/36/EU, směrnici 2014/65/EU, směrnici Evropského parlamentu a Rady 2009/138/ES (21), směrnici Evropského parlamentu a Rady 2009/65/ES (22), směrnici Evropského parlamentu a Rady 2003/41/ES (23) nebo směrnici Evropského parlamentu a Rady 2011/61/EU (24);
42)
„podnikem ze třetí země“ podnik ze třetí země ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodu 57 směrnice 2014/65/EU;
43)
„velkoobchodními energetickými produkty“ velkoobchodní energetické produkty ve smyslu čl. 2 bodu 4 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1227/2011 (25);
44)
„deriváty zemědělských komodit“ deriváty, které se týkají produktů uvedených v článku 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1308/2013 (26) a v částech I až XX a XXIV/1 přílohy I uvedeného nařízení;
45)
„roztříštěním likvidity“ některá z následujících situací:
a)
účastníci obchodního systému nejsou schopni uzavřít obchod s jedním nebo více jinými účastníky tohoto obchodního systému, protože neexistují ujednání o clearingu, k nimž by měli přístup všichni účastníci; nebo
b)
člen clearingového systému nebo jeho zákazníci by byli nuceni držet své pozice ve finančním nástroji ve více než jedné ústřední protistraně, čímž by se omezil potenciál pro vzájemné započtení finančních expozic;
46)
„veřejnoprávní dluhopisy“ veřejnoprávní dluhopisy ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodu 61 směrnice 2014/65/EU;
47)
„kompresí portfolia“ služba pro snížení rizika, v jejímž rámci dvě nebo více protistran zcela nebo zčásti ukončí některé nebo všechny deriváty, které dané protistrany předložily k zahrnutí do komprese portfolia, a nahradí tyto ukončené deriváty jiným derivátem, jehož kombinovaná pomyslná hodnota je nižší než kombinovaná pomyslná hodnota ukončených derivátů.
2. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 50 k upřesnění některých technických prvků definic stanovených v odstavci 1 za účelem jejich přizpůsobení vývoji trhu.
HLAVA II
TRANSPARENTNOST PRO OBCHODNÍ SYSTÉMY
KAPITOLA 1
Transparentnost pro kapitálové nástroje
Článek 3
Požadavky na předobchodní transparentnost pro obchodní systémy v souvislosti s akciemi, cennými papíry nahrazujícími jiné cenné papíry, fondy obchodovanými v obchodním systému, certifikáty a jinými podobnými finančními nástroji
1. Organizátoři trhu a investiční podniky provozující obchodní systém uveřejňují aktuální kupní a prodejní ceny, jakož i intenzitu obchodních zájmů na uvedených cenách, sdělované prostřednictvím jejich systémů pro akcie, cenné papíry nahrazující jiné cenné papíry, fondy obchodované v obchodním systému, certifikáty a jiné podobné finanční nástroje obchodované v obchodním systému. Tento požadavek se rovněž vztahuje na vykonavatelné projevy zájmu. Organizátoři trhu a investiční podniky provozující obchodní systém tyto informace průběžně uveřejňují během běžné doby obchodování.
2. Požadavky na transparentnost uvedené v odstavci 1 musí být nastaveny pro různé druhy systémů obchodování, včetně systémů obchodování založených na knize pokynů a na kotacích, hybridních systémů obchodování a systémů obchodování založených na periodických aukcích.
3. Organizátoři trhu a investiční podniky provozující obchodní systém umožní za přiměřených obchodních podmínek a na nediskriminačním základě investičním podnikům, které jsou povinny uveřejňovat své kotace v akciích, cenných papírech nahrazujících jiné cenné papíry, fondech obchodovaných v obchodním systému, certifikátech a jiných podobných finančních nástrojích podle článku 14, přístup k mechanismům, jež využívají k uveřejňování informací uvedených v odstavci 1.
Článek 4
Výjimky pro kapitálové nástroje
1. Příslušné orgány mohou organizátorovi trhu a investičnímu podniku provozujícímu obchodní systém prominout povinnost uveřejnit informace podle čl. 3 odst. 1 v případě:
a)
systémů párujících pokyny založených na metodice obchodování, podle níž je cena finančního nástroje podle čl. 3 odst. 1 odvozena z obchodního systému, na němž byl tento finanční nástroj poprvé přijat k obchodování, nebo nejrelevantnějšího trhu z hlediska likvidity, jestliže je tato referenční cena široce uveřejňována a považována účastníky trhu za spolehlivou referenční cenu. Tato výjimka může být uplatňována i nadále za podmínek stanovených v článku 5.
b)
systémů formalizujících sjednané obchody, které:
i)
jsou realizovány v rámci aktuálního rozpětí váženého objemem obchodování vyplývajícím z knihy objednávek nebo z kotací tvůrců trhu obchodního systému, kteří daný systém provozují, za podmínek stanovených v článku 5;
ii)
jsou obchody s nelikvidními akciemi, cennými papíry nahrazujícími jiné cenné papíry, fondy obchodovanými v obchodním systému, certifikáty či jinými podobnými finančními nástroji nespadajícími pod pojem likvidního trhu a jsou realizovány v rámci procentní hodnoty vhodné referenční ceny, kterou je procentní hodnota a referenční cena předem stanovená provozovatelem systému; nebo
iii)
podléhají jiným podmínkám, než je aktuální tržní cena daného finančního nástroje;
c)
pokynů velkého rozsahu v porovnání s běžnou tržní velikostí;
d)
pokynů, které jsou až do uveřejnění uchovávány v systému pro správu pokynů obchodního systému.
2. Referenční cena podle odst. 1 písm. a) se stanoví získáním:
a)
středu mezi aktuální kupní a prodejní cenou obchodního systému, kde byl tento finanční nástroj poprvé přijat k obchodování, nebo nejrelevantnějšího trhu z hlediska likvidity; nebo
b)
otevírací nebo uzavírací cenou daného burzovního dne, není-li cena uvedená v písmenu a) k dispozici.
Pokyny na referenční ceny podle písmene b) odkazují pouze mimo fázi kontinuálního obchodování příslušného burzovního dne.
3. Pokud obchodní systémy provozují systémy, které formalizují sjednané obchody podle odst. 1 písm. b) bodu i):
a)
musí být tyto obchody prováděny v souladu s pravidly obchodního systému;
b)
obchodní systém zajistí, aby byly zavedeny opatření, systémy a postupy, které mají zabránit a odhalit zneužívání trhu nebo pokus o zneužití trhu v souvislosti s těmito sjednanými obchody v souladu s článkem 16 nařízení (EU) č. 596/2014;
c)
obchodní systém zavede, udržuje a používá systémy pro odhalení jakéhokoli pokusu využívat výjimku k obcházení ostatních požadavků tohoto nařízení nebo směrnice 2014/65/EU a hlásí tyto pokusy příslušnému orgánu.
Pokud příslušný orgán udělí výjimku podle odstavce odst. 1 písm. b) bodu i) nebo iii), tento příslušný orgán sleduje používání výjimky ze strany obchodního systému, aby bylo zajištěno, že jsou podmínky pro použití výjimky splněny.
4. Před poskytnutím výjimky podle odstavce 1 oznámí příslušné orgány zamýšlené využití každé jednotlivé výjimky orgánu ESMA a dalším příslušným orgánům a poskytnou vysvětlení k jejímu fungování, včetně podrobností o obchodním systému, z nějž je odvozena referenční cena podle odst. 1 písm. a). Oznámení o záměru poskytnout výjimku se podá nejpozději čtyři měsíce před zamýšlenou dobou, kdy má výjimka nabýt účinku. Do dvou měsíců od obdržení oznámení vydá orgán ESMA dotčenému příslušnému orgánu nezávazné stanovisko, ve kterém posoudí slučitelnost každé výjimky s požadavky stanovenými v odstavci 1 a specifikovanými v regulačních technických normách přijatých podle odstavce 6. Pokud dotčený příslušný orgán poskytne výjimku a příslušný orgán jiného členského státu s tím nesouhlasí, může daný příslušný orgán věc předložit zpět orgánu ESMA, který může jednat na základě pravomocí, jež mu svěřuje článek 19 nařízení (EU) č. 1095/2010. Orgán ESMA sleduje uplatňování výjimek a předkládá Komisi výroční zprávu o tom, jak jsou uvedené výjimky uplatňovány v praxi.
5. Příslušný orgán může z vlastního podnětu nebo na žádost jiných příslušných orgánů zrušit povolení používat výjimku udělenou podle odstavce 1, jak je upřesněno v odstavci 6, jestliže zjistí, že je výjimka používána způsobem, který se liší od jejího původního účelu, nebo pokud se domnívá, že výjimka je používána k obcházení požadavků stanovených v tomto článku.
Příslušné orgány o tomto zrušení informují orgán ESMA a ostatní příslušné orgány a své rozhodnutí plně zdůvodní.
6. Orgán ESMA vypracuje návrhy regulačních technických norem stanovících:
a)
rozsah uveřejňovaných kupních a prodejních cen nebo kotací určených tvůrci trhu a intenzity obchodních zájmů na těchto cenách pro každou kategorii dotčeného finančního nástroje v souladu s čl. 3 odst. 1, a to při zohlednění potřebného nastavení pro různé druhy systémů obchodování podle čl. 3 odst. 2;
b)
z hlediska likvidity nejrelevantnější trh finančního nástroje v souladu s odst. 1 písm. a);
c)
zvláštní znaky sjednaného obchodu ve vztahu k různým způsobům, kterými mohou členové nebo účastníci obchodního systému takový obchod provést;
d)
sjednané obchody, které nepřispívají k tvorbě cen a využívají výjimky stanovené v odst. 1 písm. b) bodě iii);
e)
velikost pokynů, které jsou velké svým rozsahem, a druh a minimální velikost pokynů uchovávaných v systému na správu pokynů obchodního systému až do uveřejnění a u kterých lze prominout uveřejnění informací před uskutečněním obchodu podle odstavce 1, pro každou kategorii dotčeného finančního nástroje;
Orgán ESMA předloží uvedené návrhy regulačních technických norem Komisi do 3. července 2015.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat regulační technické normy uvedené v prvním pododstavci postupem podle článků 10 až 14 nařízení (EU) č. 1095/2010.
7. Výjimky poskytnuté příslušnými orgány v souladu s čl. 29 odst. 2 a čl. 44 odst. 2 směrnice 2004/39/ES a články 18, 19 a 20 nařízení (ES) č. 1287/2006 před 3. lednem 2017 přezkoumá orgán ESMA do 3. ledna 2019. Orgán ESMA vydá dotčenému příslušnému orgánu stanovisko, ve kterém posoudí, zda jsou jednotlivé výjimky nadále slučitelné s požadavky tohoto nařízení a jakéhokoliv aktu v přenesené pravomoci a jakékoli regulační technické normy vycházející z tohoto nařízení.
Článek 5
Mechanismus objemového stropu
1. K zajištění toho, že výjimky stanovené v čl. 4 odst. 1 písm. a) a čl. 4 odst. 1 písm. b) bodě i) nepoškodí nepatřičně tvorbu cen, je obchodování v rámci těchto výjimek omezeno následujícím způsobem:
a)
procentní podíl obchodování s určitým finančním nástrojem realizovaného v obchodním systému v rámci těchto výjimek je omezen na 4 % celkového objemu obchodování s daným finančním nástrojem ve všech obchodních systémech v celé Unii za období předcházejících 12 měsíců;
b)
celkový objem obchodování s určitým finančním nástrojem realizovaného v rámci těchto výjimek v Unii je omezen na 8 % celkového objemu obchodování s daným finančním nástrojem ve všech obchodních systémech v celé Unii za období předcházejících 12 měsíců.
Tento mechanismus objemového stropu se nevztahuje na sjednané obchody, které jsou obchody s akciemi, cennými papíry nahrazujícími jiné cenné papíry, fondy obchodovanými v obchodním systému, certifikáty či jinými podobnými finančními nástroji, pro které neexistuje likvidní trh určený v souladu s čl.2 odst. 1 bodem 17 písm. b), a jsou realizovány v rámci procentní hodnoty vhodné referenční ceny podle čl. 4 odst. 1 písm. b) bodu ii), ani na sjednané obchody, které podléhají jiným podmínkám, než je aktuální tržní cena daného finančního nástroje podle čl. 4 odst. 1 písm. b) bodu iii).
2. Překročí-li procentní podíl obchodování s určitým finančním nástrojem realizovaného v obchodním systému v rámci těchto výjimek limit uvedený v odst. 1 písm. a), pozastaví příslušný orgán, který uplatňování těchto výjimek v daném obchodním systému povolil, jejich využívání v daném obchodním systému pro daný finanční nástroj na základě údajů uveřejněných orgánem ESMA podle odstavce 4, a to do dvou pracovních dnů a na dobu šesti měsíců.
3. Překročí-li procentní podíl obchodování s určitým finančním nástrojem realizovaného ve všech obchodních systémech v celé Unii v rámci těchto výjimek limit uvedený v odst. 1 písm. b), pozastaví všechny příslušné orgány do dvou pracovních dnů využívání těchto výjimek v celé Unii na dobu šesti měsíců.
4. Orgán ESMA uveřejní do pěti pracovních dnů po konci každého kalendářního měsíce celkový objem obchodování s jednotlivými finančními nástroji v Unii za předcházejících 12 měsíců, procentní podíl obchodování s jednotlivými finančními nástroji realizovaného v rámci těchto výjimek v celé Unii a rovněž v jednotlivých obchodních systémech za předcházejících 12 měsíců, jakož i metodiku použitou pro stanovení těchto procentních podílů.
5. V případě, že zpráva uvedená v odstavci 4 určí obchodní systém, kde obchodování s jakýmkoli finančním nástrojem realizované v rámci těchto výjimek překročilo 3,75 % z celkového objemu obchodování Unie s tímto finančním nástrojem, a to na základě předcházejících 12 měsíců obchodování, uveřejní orgán ESMA další zprávu do pěti pracovních dnů od 15. dne kalendářního měsíce, v němž je zpráva uvedená v odstavci 4 uveřejněna. Tato zpráva obsahuje informace uvedené v odstavci 4 týkající se finančních nástrojů, u nichž bylo výše uvedených 3,75 % překročeno.
6. V případě, že zpráva uvedená v odstavci 4 určí, že celkové obchodování Unie s jakýmkoli finančním nástrojem realizované v rámci těchto výjimek překročilo 7,75 % z celkového objemu obchodování Unie s tímto finančním nástrojem, a to na základě předcházejících 12 měsíců obchodování, orgán ESMA uveřejní další zprávu do pěti pracovních dnů od 15. dne kalendářního měsíce, v němž je zpráva uvedená v odstavci 4 uveřejněna. Tato zpráva obsahuje informace uvedené v odstavci 4 týkající se finančních nástrojů, u nichž bylo překročeno výše uvedených 7,75 %.
7. Za účelem zajištění spolehlivého základu pro monitorování obchodování, které je realizováno v rámci těchto výjimek, a pro určení toho, zda byly překročeny limity uvedené v odstavci 1, jsou organizátoři obchodních systémů povinni mít zavedeny systémy a postupy, které:
a)
umožní identifikaci veškerých obchodů realizovaných v jejich obchodním systému v rámci těchto výjimek; a
b)
zajistí, že obchodování v rámci těchto výjimek nepřekročí za žádných okolností povolený procentní podíl podle odst. 1 písm. a).
8. Lhůta pro uveřejnění údajů o obchodování orgánem ESMA, během níž je monitorováno obchodování s určitým finančním nástrojem v rámci těchto výjimek, začíná běžet 3. ledna 2016. Aniž je dotčen čl. 4 odst. 5, jsou příslušné orgány oprávněny pozastavit uplatňování těchto výjimek počínaje dnem použití tohoto nařízení a poté na měsíční bázi.
9. Orgán ESMA vypracuje návrhy regulačních technických norem k upřesnění metody, včetně označování obchodů, kterou používá pro shromažďování, výpočet a uveřejňování údajů o obchodech podle odstavce 4 za účelem poskytnutí přesného vyčíslení celkového objemu obchodování s jednotlivými finančními nástroji a procentních podílů obchodování využívajícího tyto výjimky v celé Unii a v jednotlivých obchodních systémech.
Orgán ESMA předloží uvedené návrhy regulačních technických norem Komisi do 3. července 2015.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat regulační technické normy uvedené v prvním pododstavci postupem podle článků 10 až 14 nařízení (EU) č. 1095/2010.
Článek 6
Požadavky poobchodní transparentnosti pro obchodní systémy v souvislosti s akciemi, cennými papíry nahrazujícími jiné cenné papíry, fondy obchodovanými v obchodním systému, certifikáty a jinými podobnými finančními nástroji
1. Organizátoři trhu a investiční podniky provozující obchodní systém uveřejňují cenu, objem a čas obchodů provedených s akciemi, cennými papíry nahrazujícími jiné cenné papíry, fondy obchodovanými v obchodním systému, certifikáty a jinými podobnými finančními nástroji obchodovanými v tomto obchodním systému. Organizátoři trhu a investiční podniky provozující obchodní systém uveřejňují podrobnosti o těchto obchodech v okamžiku co nejbližším reálnému času, jak je to jen technicky možné.
2. Organizátoři trhu a investiční podniky provozující obchodní systém umožní za přiměřených obchodních podmínek a na nediskriminačním základě investičním podnikům, které jsou povinny uveřejňovat podrobnosti o svých obchodech s akciemi, cennými papíry nahrazujícími jiné cenné papíry, fondy obchodovanými v obchodním systému, certifikáty a jinými podobnými finančními nástroji podle článku 20, přístup k mechanismům, jež využívají k uveřejňování informací podle odstavce 1 tohoto článku.
Článek 7
Povolení odkladu uveřejnění
1. Příslušné orgány mohou povolit organizátorům trhu a investičním podnikům provozujícím obchodní systém odložit uveřejnění podrobností o obchodech na základě druhu nebo objemu těchto obchodů.
Příslušné orgány mohou povolit odložit uveřejnění zejména u obchodů, které jsou rozsahem větší než obvyklý tržní objem pro dané akcie, cenné papíry nahrazující jiné cenné papíry, fondy obchodované v obchodním systému, certifikáty či jiné podobné finanční nástroje nebo danou kategorii akcií, cenných papírů nahrazujících jiné cenné papíry, fondů obchodovaných v obchodním systému, certifikátů či jiných podobných finančních nástrojů.
Organizátoři trhu a investiční podniky provozující obchodní systém si předem opatří souhlas příslušného orgánu s navrhovanými opatřeními na odklad uveřejnění obchodu a tato opatření jasně sdělí účastníkům trhu a veřejnosti. Orgán ESMA sleduje uplatňování těchto opatření pro odklad uveřejnění obchodu a předkládá Komisi výroční zprávu o tom, jak jsou uvedená opatření uplatňována v praxi.
Pokud daný příslušný orgán povolí odklad uveřejnění a příslušný orgán jiného členského státu s tím nebo s účinným uplatňováním uděleného povolení nesouhlasí, může daný příslušný orgán věc znovu předložit orgánu ESMA, který může jednat na základě pravomocí, jež mu svěřuje článek 19 nařízení (EU) č. 1095/2010.
2. Orgán ESMA vypracuje návrhy regulačních technických norem, kterými se způsobem umožňujícím uveřejnění informací požadovaných podle článku 64 směrnice 2014/65/EU stanoví:
a)
údaje o obchodech, které musí investiční podniky, včetně systematických internalizátorů, organizátorů trhu a investičních podniků provozujících obchodní systém zpřístupnit veřejnosti pro každou kategorii dotčeného finančního nástroje v souladu s čl. 6 odst. 1, včetně identifikačních označení různých druhů obchodů uveřejňovaných podle čl. 6 odst. 1 a článku 20, které rozlišují mezi obchody ovlivňovanými faktory spojenými v prvé řadě s hodnotou finančních nástrojů a obchody ovlivňovanými jinými faktory;
b)
lhůta, která odpovídá povinnosti uveřejnit informace co nejbliže reálnému času, včetně případů, kdy jsou obchody prováděny mimo běžnou dobu obchodování.
c)
podmínky, za nichž lze investičním podnikům, včetně systematických internalizátorů, organizátorů trhu a investičních podniků provozujícím obchodní systém povolit odklad uveřejnění údajů o obchodech pro každou kategorii dotčeného finančního nástroje v souladu s odstavcem 1 tohoto článku a s čl. 20 odst. 1;
d)
kritéria uplatňovaná při rozhodování o obchodech, u kterých je z důvodu jejich objemu nebo druhu, včetně profilu likvidity, použitých akcií, cenných papírů nahrazujících jiné cenné papíry, fondů obchodovaných v obchodním systému, certifikátů či jiných podobných finančních nástrojů povolen odklad uveřejnění, a to pro každou kategorii dotčeného finančního nástroje.
Orgán ESMA předloží uvedené návrhy regulačních technických norem Komisi do 3. července 2015.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat regulační technické normy uvedené v prvním pododstavci postupem. podle článků 10 až 14 nařízení (EU) č. 1095/2010.
KAPITOLA 2
Transparentnost pro nekapitálové nástroje
Článek 8
Požadavky předobchodní transparentnosti pro obchodní systémy v souvislosti s dluhopisy, strukturovanými finančními produkty, povolenkami na emise a deriváty
1. Organizátoři trhu a investiční podniky provozující obchodní systém uveřejňují aktuální kupní a prodejní ceny, jakož i intenzitu obchodních zájmů na uvedených cenách, které jsou sdělovány prostřednictvím jejich systémů pro dluhopisy, strukturované finanční produkty, povolenky na emise a deriváty obchodované v obchodním systému. Tento požadavek se rovněž vztahuje na vykonavatelný projev zájmu. Organizátoři trhu a investiční podniky provozující obchodní systém tyto informace průběžně uveřejňují během běžné doby obchodování. Tato povinnost uveřejňování se nevztahuje na obchody s deriváty nefinančních protistran, které snižují objektivně měřitelné riziko přímo spojené s obchodní činností nebo financováním této protistrany nebo pokladními finančními operacemi nefinanční protistrany nebo této skupiny.
2. Požadavky na transparentnost uvedené v odstavci 1 jsou nastaveny pro různé druhy systémů obchodování, včetně systémů obchodování založených na knize pokynů, na kotacích a na periodických aukcích, hybridních systémů a systémů hlasového obchodování (voice trading).
3. Organizátoři trhu a investiční podniky provozující obchodní systém umožní za přiměřených obchodních podmínek a na nediskriminačním základě investičním podnikům, které jsou povinny uveřejňovat své kotace dluhopisů, strukturovaných finančních produktů, povolenek na emise a derivátů podle článku 18, přístup k mechanismům, jež využívají k uveřejňování informací uvedených v odstavci 1.
4. Organizátoři trhu a investiční podniky provozující obchodní systém uveřejní v případě, že je poskytnuta výjimka podle čl. 9 odst. 1 písm. b), alespoň orientační předobchodní kupní cenu a orientační prodejní cenu, která se blíží ceně obchodních zájmů oznámené prostřednictvím jejich systémů dluhopisů, strukturovaných finančních produktů, povolenek na emise a derivátů obchodovaných v obchodním systému. Organizátoři trhu a investiční podniky provozující obchodní systém tyto informace veřejnosti vhodnými elektronickými prostředky průběžně zpřístupňují během běžné doby obchodování. Uvedené mechanismy zajistí, že informace budou poskytovány za přiměřených obchodních podmínek a na nediskriminačním základě.
Článek 9
Výjimky pro nekapitálové nástroje
1. Příslušné orgány mohou organizátorům trhu a investičním podnikům provozujícím obchodní systém prominout povinnost uveřejnit informace podle čl. 8 odst. 1 v případě:
a)
pokynů, které jsou rozsahem větší než obvyklý tržní objem, a pokynů uchovávaných v systému na správu pokynů obchodního systému až do uveřejnění;
b)
vykonavatelných projevů zájmu v systémech žádostí o kotace a hlasového obchodování (voice trading), jejichž objem překračuje konkrétní objem pro daný finanční nástroj, což by poskytovatele likvidity vystavilo přílišnému riziku, a s ohledem na skutečnost, zda jsou příslušní účastníci trhu retailovými či profesionálními investory;
c)
derivátů, které nepodléhají povinnosti obchodování uvedené v článku 28, a jiných finančních nástrojů, pro něž neexistuje likvidní trh.
2. Před poskytnutím výjimky v souladu s odstavcem 1 příslušné orgány oznámí zamýšlené využití každé jednotlivé výjimky orgánu ESMA a dalším příslušným orgánům a poskytnou vysvětlení k jejich fungování. Oznámení o záměru poskytnout výjimku se podá nejpozději čtyři měsíce před zamýšlenou dobou, kdy má výjimka nabýt účinku. Do dvou měsíců od obdržení oznámení vydá orgán ESMA dotčenému příslušnému orgánu stanovisko, ve kterém posoudí slučitelnost dané výjimky s požadavky stanovenými v odstavci 1 a specifikovanými v regulačních technických normách přijatých podle odstavce 5. Pokud daný příslušný orgán poskytne výjimku a příslušný orgán jiného členského státu s tím nesouhlasí, může daný příslušný orgán věc předložit zpět orgánu ESMA, který může jednat na základě pravomocí, jež mu svěřuje článek 19 nařízení (EU) č. 1095/2010. Orgán ESMA sleduje uplatňování výjimek a předkládá Komisi výroční zprávu o tom, jak jsou uvedené výjimky uplatňovány v praxi.
3. Příslušné orgány mohou z vlastního podnětu nebo na žádost jiných příslušných orgánů zrušit výjimku poskytnutou podle odstavce 1, pokud zjistí, že je výjimka využívána způsobem odchylným od původního účelu, nebo pokud se domnívají, že je výjimka využívána k obcházení požadavků stanovených v tomto článku.
Příslušné orgány o tomto zrušení neprodleně informují orgán ESMA a ostatní příslušné orgány ještě předtím, než nabude účinnosti a své rozhodnutí plně zdůvodní.
4. Příslušný orgán odpovědný za dohled nad jedním nebo několika obchodními systémy, v nichž je obchodována určitá kategorie dluhopisů, strukturovaných finančních produktů, povolenek na emise či derivátů, může povinnosti uvedené v článku 8 dočasně pozastavit, jestliže likvidita dané kategorie finančního nástroje nedosahuje stanovené prahové hodnoty. Tato prahová hodnota se definuje na základě objektivních kritérií specifických pro trh s příslušným finančním nástrojem. Oznámení o dočasném pozastavení se uveřejní na internetových stránkách dotčeného příslušného orgánu.
Dočasné pozastavení platí po počáteční dobu nepřekračující tři měsíce ode dne, kdy bylo uveřejněno na internetových stránkách dotčeného příslušného orgánu. Může být prodlouženo o další období nepřekračující vždy tři měsíce, pokud důvody pro dočasné pozastavení nadále trvají. Pokud není dočasné pozastavení po uplynutí uvedené tříměsíční lhůty prodlouženo, jeho platnost automaticky skončí.
Před pozastavením povinností uvedených v článku 8 nebo před prodloužením jejich dočasného pozastavení podle tohoto odstavce oznámí dotčený příslušný orgán orgánu ESMA svůj záměr a poskytne vysvětlení. Orgán ESMA vydá co nejdříve příslušnému orgánu stanovisko, zda je podle jeho názoru uvedené pozastavení nebo prodloužení dočasného pozastavení podle prvního a druhého pododstavce opodstatněné.
5. Orgán ESMA vypracuje návrhy regulačních technických norem, které stanoví:
a)
parametry a metody pro výpočet prahové hodnoty likvidity podle odstavce 4 ve vztahu k finančnímu nástroji. Parametry a metody pro členské státy vypočítávající prahovou hodnotu se stanoví takovým způsobem, že pokud je dosaženo prahové hodnoty, představuje to významný pokles likvidity v rámci všech systémů v Unii pro dotčený finanční nástroj na základě kritérií použitých podle čl. 2 odst. 1 bodu 17;
b)
rozsah kupních a prodejních cen či kotací a intenzitu obchodních zájmů na těchto cenách nebo předobchodních orientačních kupních a prodejních cen blízkých ceně obchodního zájmu, které mají být uveřejněny pro každou kategorii dotčeného finančního nástroje v souladu s čl. 8 odst. 1 a 4, a to při zohlednění potřebného nastavení pro různé druhy systémů obchodování podle čl. 8 odst. 2;
c)
velikost pokynů, které jsou velké svým rozsahem a druh a minimální velikost pokynů uchovávaných v systému na správu pokynů až do uveřejnění, u nichž může být prominuta povinnost předobchodního uveřejnění podle odstavce 1 pro každou kategorii daného finančního nástroje;
d)
konkrétní objem pro daný finanční nástroj uvedený v odst. 1 písm. b) a definice systémů žádostí o kotace a hlasového obchodování, u kterých lze uveřejnění informací před uskutečněním obchodu podle odstavce 1 prominout.
Při stanovení objemu pro daný finanční nástroj, který by poskytovatele likvidity vystavil přílišnému riziku a v souladu s odst. 1 písm. b) zohledňuje skutečnost, zda jsou příslušní účastníci trhu retailovými či profesionálními investory, zohlední orgán ESMA níže uvedené faktory:
i)
zda by při takových objemech poskytovatelé likvidity byli schopni zajistit svá rizika;
ii)
pokud trh s příslušným finančním nástrojem nebo kategorií finančních nástrojů sestává zčásti z retailových investorů, průměrnou hodnotu obchodů provedených takovými investory;
e)
finanční nástroje nebo druhy finančních nástrojů, pro něž neexistuje likvidní trh a u kterých může být prominuto uveřejnění informací před uskutečněním obchodu podle odstavce 1.
Orgán ESMA předloží uvedené návrhy regulačních technických norem Komisi do 3. července 2015.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat regulační technické normy uvedené v prvním pododstavci postupem podle článků 10 až 14 nařízení (EU) č. 1095/2010.
Článek 10
Požadavky poobchodní transparentnosti pro obchodní systémy v souvislosti s dluhopisy, strukturovanými finančními produkty, povolenkami na emise a deriváty
1. Organizátoři trhu a investiční podniky provozující obchodní systém uveřejní cenu, objem a čas obchodů provedených s dluhopisy, strukturovanými finančními produkty, povolenkami na emise a deriváty obchodovanými v obchodním systému. Organizátoři trhu a investiční podniky provozující obchodní systém uveřejňují podrobnosti o těchto obchodech v okamžiku co nejbližším reálnému času, jak je to jen technicky možné.
2. Organizátoři trhu a investiční podniky provozující obchodní systém umožní za přiměřených obchodních podmínek a na nediskriminačním základě investičním podnikům, které jsou povinny uveřejňovat své obchody s dluhopisy, strukturovanými finančními produkty, povolenkami na emise a deriváty podle článku 21, přístup k mechanismům, jež využívají k uveřejňování informací uvedených v odstavci 1.
Článek 11
Povolení odkladu uveřejnění
1. Příslušné orgány mohou organizátorům trhu a investičním podnikům provozujícím obchodní systém povolit odklad uveřejnění podrobností o obchodech na základě objemu nebo typu obchodu.
Příslušné orgány mohou povolit odklad uveřejnění zejména u obchodů, které:
a)
jsou velké svým rozsahem v porovnání s obvyklým tržním objemem pro dané dluhopisy, strukturované finanční produkty, povolenky na emise či deriváty obchodované v obchodním systému nebo pro danou kategorii dluhopisů, strukturovaných finančních produktů, povolenek na emise či derivátů obchodovaných v obchodním systému; nebo
b)
se týkají dluhopisů, strukturovaných finančních produktů, povolenek na emise či derivátů obchodovaných v obchodním systému nebo kategorie dluhopisů, strukturovaných finančních produktů, povolenek na emise či derivátů obchodovaných v obchodním systému, pro něž neexistuje likvidní trh;
c)
jsou většího objemu, než je objem specifický pro dané dluhopisy, strukturované finanční produkty, povolenky na emise či deriváty obchodované v obchodním systému nebo pro danou kategorii dluhopisů, strukturovaných finančních produktů, povolenek na emise či derivátů obchodovaných v obchodním systému, který by poskytovatele likvidity vystavil přílišnému riziku a zohledňuje skutečnost, zda jsou příslušní účastníci trhu retailovými či profesionálními investory.
Organizátoři trhu a investiční podniky provozující obchodní systém si předem opatří souhlas příslušného orgánu s navrhovanými opatřeními na odklad uveřejnění obchodu a tato opatření jasně zpřístupní účastníkům trhu a veřejnosti. Orgán ESMA sleduje uplatňování těchto opatření pro odklad uveřejnění obchodu a předkládá Komisi výroční zprávu o tom, jak jsou uvedená opatření využívána v praxi.
2. Příslušný orgán odpovědný za dohled nad jedním nebo několika obchodními systémy, v nichž je obchodována určitá kategorie dluhopisů, strukturovaných finančních produktů, povolenek na emise či derivátů, může povinnosti uvedené v článku 10 dočasně pozastavit, jestliže likvidita dané kategorie finančního nástroje nedosahuje prahové hodnoty stanovené v souladu s metodikou uvedenou v čl. 9 odst. 5 písm. a). Tato prahová hodnota se definuje na základě objektivních kritérií specifických pro trh s příslušným finančním nástrojem. Dočasné pozastavení se uveřejní na internetových stránkách dotčeného příslušného orgánu.
Dočasné pozastavení platí po počáteční dobu nepřekračující tři měsíce ode dne, kdy bylo uveřejněno na internetových stránkách dotčeného příslušného orgánu. Může být prodlouženo o další období nepřekračující vždy tři měsíce, pokud důvody pro dočasné pozastavení nadále trvají. Není-li dočasné pozastavení po uplynutí uvedené tříměsíční lhůty prodlouženo, jeho platnost automaticky skončí.
Před pozastavením nebo prodloužením dočasného pozastavení povinností uvedených v článku 10 oznámí dotčený příslušný orgán orgánu ESMA svůj záměr a poskytne vysvětlení. Orgán ESMA vydá co nejdříve příslušnému orgánu stanovisko, zda je podle jeho názoru uvedené pozastavení nebo prodloužení dočasného pozastavení podle prvního a druhého pododstavce opodstatněné.
3. Příslušné orgány mohou ve spojení s povolením odkladu uveřejnění:
a)
po dobu trvání odkladu požadovat uveřejnění omezených podrobností o určitém obchodu nebo podrobností o několika obchodech v souhrnné podobě nebo kombinaci obou možností;
b)
umožnit neuveřejňovat objem jednotlivých obchodů po prodlouženou dobu trvání odkladu;
c)
pokud jde o nekapitálové nástroje jiné než veřejnoprávní dluhopisy, umožnit uveřejnění několika obchodů v souhrnné podobě po prodlouženou dobu trvání odkladu;
d)
pokud jde o veřejnoprávní dluhopisy, umožnit uveřejnění několika obchodů v souhrnné podobě po blíže neurčenou dobu.
Pokud jde o veřejnoprávní dluhopisy, lze písmena b) a d) použít buď odděleně nebo po sobě, přičemž po uplynutí prodloužené doby, během níž je možné neuveřejňovat objem, by objem obchodů mohl být uveřejněn v souhrnné podobě.
Pokud jde o všechny ostatní finanční nástroje, po uplynutí doby odkladu se uveřejní zbývající podrobnosti o obchodu a veškeré podrobnosti o jednotlivých obchodech.
4. Orgán ESMA vypracuje návrhy regulačních technických norem, kterými se způsobem umožňujícím uveřejnění informací požadovaných podle článku 64 směrnice 2014/65/EU stanoví:
a)
podrobnosti o obchodech, které musí investiční podniky, včetně systematických internalizátorů, organizátorů trhu a investičních podniků provozujících obchodní systém zpřístupnit veřejnosti pro každou kategorii dotčeného finančního nástroje v souladu s čl. 10 odst. 1, včetně identifikačních označení různých druhů obchodů uveřejňovaných podle čl. 10 odst. 1 a článku 21 odst. 1, které rozlišují mezi obchody ovlivňovanými faktory spojenými v prvé řadě s hodnotou finančních nástrojů a obchody ovlivňovanými jinými faktory;
b)
lhůta, která odpovídá povinnosti uveřejnit informace co nejbliže reálnému času, včetně případů, kdy jsou obchody prováděny mimo běžnou dobu obchodování;
c)
podmínky, za nichž lze investičním podnikům, včetně systematických internalizátorů, organizátorů trhu a investičních podniků provozujících obchodní systém, povolit odklad uveřejnění údajů o obchodech pro každou kategorii dotčeného finančního nástroje v souladu s odstavcem 1 tohoto článku a s čl. 21 odst. 4;
d)
kritéria uplatňovaná při určování objemu a druhu obchodu, pro který je podle odstavce 3 povolen odklad uveřejnění a uveřejnění omezených podrobností o obchodu, nebo uveřejnění podrobností o několika obchodech v souhrnné podobě nebo neuveřejnění objemu obchodu se zvláštním zřetelem k povolení prodloužené doby odkladu pro určité finanční nástroje v závislosti na jejich likviditě.
Orgán ESMA předloží uvedené návrhy regulačních technických norem Komisi do 3. července 2015.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat regulační technické normy uvedené v prvním pododstavci postupem podle článků 10 až 14 nařízení (EU) č. 1095/2010.
KAPITOLA 3
Povinnost nabízet údaje o obchodech samostatně a za přiměřených obchodních podmínek
Článek 12
Povinnost poskytovat předobchodní a poobchodní údaje samostatně
1. Organizátoři trhu a investiční podniky provozující obchodní systém poskytnou informace uveřejněné v souladu s články 3, 4 a 6 až 11 jako samostatně nabízené údaje o předobchodní a poobchodní transparentnosti.
2. Orgán ESMA vypracuje návrhy regulačních technických norem specifikujících nabízené údaje o předobchodní a poobchodní transparentnosti, včetně úrovně členění údajů, které mají být poskytnuty podle odstavce 1.
Orgán ESMA předloží uvedené návrhy regulačních technických norem Komisi do 3. července 2015.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat regulační technické normy uvedené v prvním pododstavci postupem podle článků 10 až 14 nařízení (EU) č. 1095/2010.
Článek 13
Povinnost poskytovat předobchodní a poobchodní údaje za přiměřených obchodních podmínek
1. Organizátoři trhu a investiční podniky provozující obchodní systém poskytnou informace uveřejňované v souladu s články 3,4 a 6 až 11 za přiměřených obchodních podmínek a zajistí k informacím nediskriminační přístup. Tyto informace jsou poskytovány bezplatně 15 minut po uveřejnění.
2. Komise přijme akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 50 objasňující, co jsou přiměřené obchodní podmínky uveřejňování informací uvedené v odstavci 1.
HLAVA III
TRANSPARENTNOST PRO SYSTEMATICKÉ INTERNALIZÁTORY A INVESTIČNÍ PODNIKY PROVOZUJÍCÍ MIMOBURZOVNÍ OBCHODY (OTC)
Článek 14
Povinnost systematických internalizátorů uveřejňovat pevné kotace akcií, cenných papírů nahrazujících jiné cenné papíry, fondů obchodovaných v obchodním systému, certifikátů a jiných podobných finančních nástrojů
1. Investiční podniky uveřejňují pevné kotace týkající se takových akcií, cenných papírů nahrazujících jiné cenné papíry, fondů obchodovaných v obchodním systému, certifikátů a jiných podobných finančních nástrojů obchodovaných v obchodním systému, pro které jsou systematickými internalizátory a pro které existuje likvidní trh.
Neexistuje-li pro finanční nástroje uvedené v prvním pododstavci likvidní trh, poskytnou systematičtí internalizátoři kotace svým zákazníkům na požádání.
2. Tento článek a články 15, 16 a 17 se použijí na systematické internalizátory při obchodech s objemy nepřesahujícími standardní tržní objem. Na systematické internalizátory se nevztahují ustanovení tohoto článku a článků 15, 16 a 17, pokud jejich obchody přesahují standardní tržní objem.
3. Systematičtí internalizátoři mohou rozhodnout o objemu nebo objemech obchodů, jejichž ceny budou kotovat. Minimální kotovaný objem se rovná alespoň 10 % standardního tržního objemu akcie, cenného papíru nahrazujícího jiné cenné papíry, fondu obchodovaného v obchodním systému, certifikátu nebo jiného podobného finančního nástroje obchodovaného v obchodním systému. Pro konkrétní akcii, cenné papíry nahrazující jiné cenné papíry, fond obchodovaný v obchodním systému, certifikát či jiný podobný finanční nástroj obchodovaný v obchodním systému zahrnuje každá kotace pevnou kupní nebo prodejní cenu nebo ceny pro objem nebo objemy až do velikosti standardního tržního objemu pro kategorii akcií, cenných papírů nahrazujících jiné cenné papíry, fondů obchodovaných v obchodním systému, certifikátů či jiných podobných finančních nástrojů, ke které daný finanční nástroj patří. Cena nebo ceny odrážejí převažující tržní podmínky pro tuto akcii, cenný papír nahrazující jiný cenný papír, fond obchodovaný v obchodním systému, certifikát či jiný podobný finanční nástroj.
4. Akcie, cenné papíry nahrazující jiné cenné papíry, fondy obchodované v obchodním systému, certifikáty a jiné podobné finanční nástroje se sdružují do druhů na základě aritmetického průměru hodnoty pokynů prováděných pro tento finanční nástroj na trhu. Standardním tržním objemem každé kategorie akcií, cenných papírů nahrazujících jiné cenné papíry, fondů obchodovaných v obchodním systému, certifikátů a jiných podobných finančních nástrojů je objem představující aritmetický průměr hodnot pokynů provedených na trhu pro finanční nástroje patřící do každé kategorie.
5. Pro každou akcii, cenný papír nahrazující jiný cenný papír, fond obchodovaný v obchodním systému, certifikát nebo jiný podobný finanční nástroj se trh skládá ze všech pokynů provedených v souvislosti s daným finančním nástrojem v Unii kromě pokynů, které v porovnání s obvyklým tržním objemem představují svým měřítkem velký rozsah.
6. Orgán příslušný pro trh nejrelevantnější z hlediska likvidity ve smyslu článku 26 stanoví nejméně jednou ročně na základě aritmetického průměru hodnot pokynů provedených na trhu pro danou akcii, cenný papír nahrazující jiný cenný papír, fond obchodovaný v obchodním systému, certifikát a jiný podobný finanční nástroj kategorii, ke které daný finanční nástroj patří. Tyto informace se zpřístupňují všem účastníkům trhu a předávají se orgánu ESMA, který je uveřejní na svých internetových stránkách.
7. K zajištění účinného oceňování akcií, cenných papírů nahrazujících jiné cenné papíry, fondů obchodovaných v obchodním systému, certifikátů a jiných podobných finančních nástrojů a k maximalizaci možnosti investičních podniků dosáhnout pro své zákazníky nejlepších podmínek vypracuje orgán ESMA návrhy regulačních technických norem k upřesnění podmínek pro uveřejnění pevné kotace, jak je uvedeno v odstavci 1, určení, zda ceny odrážejí převažující tržní podmínky uvedené v odstavci 3, a standardního tržního objemu, jak je uvedeno v odstavcích 2 a 4.
Orgán ESMA předloží uvedené návrhy regulačních technických norem Komisi do 3. července 2015.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat regulační technické normy uvedené v prvním pododstavci postupem podle článků 10 až 14 nařízení (EU) č. 1095/2010.
Článek 15
Provádění pokynů na účet zákazníka
1. Systematičtí internalizátoři své kotace uveřejňují pravidelně a průběžně během obvyklé doby obchodování. Mohou své kotace kdykoli aktualizovat. Za výjimečných podmínek na trhu mohou své kotace stáhnout.
Členské státy vyžadují, aby podniky, které splňují definici systematického internalizátora, to oznámily svému příslušnému orgánu. Toto oznámení je předáno orgánu ESMA. Orgán ESMA vytvoří seznam všech systematických internalizátorů v Unii.
Kotace se uveřejňuje způsobem snadno dostupným pro ostatní účastníky trhu za přiměřených obchodních podmínek.
2. Systematičtí internalizátoři provádějí v soualdu s článkem 27 směrnice 2014/65/EU pokyny, které obdrží od zákazníků v souvislosti s akciemi, cennými papíry nahrazujícími jiné cenné papíry, fondy obchodovanými v obchodním systému, certifikáty a jinými podobnými finančními nástroji, pro které jsou systematickými internalizátory, za ceny kotované v okamžiku přijetí pokynu.
Avšak v odůvodněných případech mohou tyto pokyny provádět za cenu lepší, pokud tato cena spadá do uveřejněného rozpětí blízkého podmínkám trhu.
3. Systematičtí internalizátoři mohou provádět pokyny, které obdrží od profesionálních zákazníků, za ceny odlišné od cen kotovaných, aniž by museli plnit požadavky stanovené v odstavci 2, a to u obchodů, u nichž je realizace několika cenných papírů součástí jednoho obchodu, nebo u pokynů, které podléhají podmínkám jiným než aktuální tržní cena.
4. Pokud systematický internalizátor, jenž uvádí pouze jednu kotaci nebo jehož nejvyšší kotace je nižší než standardní tržní objem, obdrží od zákazníka pokyn týkající se objemu vyššího, než je jím kotovaný objem, ale nižšího, než je standardní tržní objem, může se rozhodnout tu část pokynu, která přesahuje velikost jeho kotace, provést za předpokladu, že bude provedena za kotovanou cenu, není-li podle odstavců 2 a 3 dovoleno něco jiného. Pokud systematický internalizátor kotuje různé objemy a obdrží a rozhodne se provést pokyn spadající mezi tyto objemy, provede jej za jednu z kotovaných cen v souladu s článkem 28 směrnice 2014/65/EU, není-li podle podmínek odstavců 2 a 3 tohoto článku dovoleno něco jiného.
5. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 50 objasňující přiměřené obchodní podmínky pro uveřejnění informací uvedených v odstavci 1.
Článek 16
Povinnosti příslušných orgánů
Příslušné orgány kontrolují:
a)
zda investiční podniky pravidelně aktualizují kupní a prodejní ceny uveřejňované v souladu s článkem 14 a udržují ceny, které odrážejí převažující podmínky trhu;
b)
zda investiční podniky splňují podmínky pro provedení za lepší ceny, jak je stanoveno v čl. 15 odst. 2.
Článek 17
Přístup ke kotacím
1. Na základě svých obchodních politik a způsobem objektivním a nediskriminačním mohou systematičtí internalizátoři rozhodnout, kterým zákazníkům umožní přístup ke svým kotacím. Za tímto účelem musí mít jasná pravidla pro přístup ke svým kotacím. Systematičtí internalizátoři mohou odmítnout uzavřít nebo mohou ukončit obchodní vztahy se zákazníky na základě obchodních důvodů, jakými jsou například solventnost zákazníka, riziko protistrany a konečné vypořádání obchodu.
2. K omezení rizika hromadění obchodů stejného zákazníka mohou systematičtí internalizátoři nediskriminačním způsobem omezit počet obchodů od téhož zákazníka, které se za uveřejněných podmínek zaváží uzavřít. Mohou nediskriminačním způsobem a v souladu s článkem 28 směrnice 2014/65/EU omezit celkový počet současných obchodů různých zákazníků, avšak pouze v případě, kdy počet nebo objem pokynů ze strany zákazníků značně převyšuje normu.
3. K zajištění účinného oceňování akcií, cenných papírů nahrazujících jiné cenné papíry, fondů obchodovaných v obchodním systému, certifikátů a jiných podobných finančních nástrojů a k maximalizaci možnosti investičních podniků dosáhnout pro jejich zákazníky nejlepších podmínek přijme Komise akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 50 stanovující:
a)
kritéria pro určení, kdy se kotace uveřejňuje pravidelně a průběžně a je snadno dostupná, jak je uvedeno v čl. 15 odst. 1, jakož i prostředky, kterými mohou investiční podniky splnit svou povinnost uveřejnit kotace, k nimž patří tyto možnosti:
i)
prostřednictvím infrastruktury kteréhokoli regulovaného trhu, který přijal dotčený finanční nástroj k obchodování;
ii)
prostřednictvím schváleného systému pro uveřejňování informací;
iii)
prostřednictvím vlastních opatření;
b)
kritéria pro určení toho, kdy je realizace několika cenných papírů součástí jednoho obchodu, nebo pokynů, které podléhají podmínkám jiným než aktuální tržní cena, jak je uvedeno v čl. 15 odst. 3;
c)
kritéria pro určení toho, co lze považovat za výjimečné podmínky na trhu umožňující stažení kotací, i podmínky aktualizace kotací, jak je uvedeno v čl. 15 odst. 1;
d)
kritéria pro určení toho, kdy počet nebo objem pokynů ze strany zákazníků značně převyšuje normu, jak je uvedeno v odstavci 2;
e)
kritéria pro určení toho, kdy ceny spadají do uveřejněného rozpětí blízkého tržním podmínkám, jak je uvedeno v čl. 15 odst. 2.
Článek 18
Povinnost systematických internalizátorů uveřejňovat pevné kotace týkající se dluhopisů, strukturovaných finančních produktů, povolenek na emise a derivátů
1. Investiční podniky uveřejňují pevné kotace týkající se dluhopisů, strukturovaných finančních produktů, povolenek na emise a derivátů obchodovaných v obchodním systému, u nichž jsou systematickým internalizátorem a pro které existuje likvidní trh, jsou-li splněny tyto podmínky:
a)
jsou požádáni o kotaci zákazníkem systematického internalizátora;
b)
souhlasí s poskytnutím kotace.
2. V případě dluhopisů, strukturovaných finančních produktů, povolenek na emise a derivátů obchodovaných v obchodním systému, pro které neexistuje likvidní trh, zpřístupňují systematičtí internalizátoři kotace zákazníkům na požádání, souhlasí-li s poskytnutím kotace. Tato povinnost může být prominuta, jsou-li splněny podmínky uvedené v čl. 9 odst. 1.
3. Systematičtí internalizátoři mohou své kotace kdykoli aktualizovat. Rovněž mohou za výjimečných podmínek na trhu své kotace stáhnout.
4. Členské státy vyžadují, aby podniky, které splňují definici systematického internalizátora, to oznámily svému příslušnému orgánu. Toto oznámení je předáno orgánu ESMA. Orgán ESMA vytvoří seznam všech systematických internalizátorů v Unii.
5. Systematičtí internalizátoři zpřístupní pevné kotace uveřejněné podle odstavce 1 svým ostatním zákazníkům. Na základě své obchodní politiky a objektivním a nediskriminačním způsobem mohou nicméně rozhodnout, kterým zákazníkům umožní přístup ke svým kotacím. Za tímto účelem musí mít systematičtí internalizátoři jasná pravidla pro přístup ke svým kotacím. Systematičtí internalizátoři mohou odmítnout uzavřít nebo mohou ukončit obchodní vztahy se zákazníky na základě obchodních důvodů, jakými jsou například solventnost zákazníka, riziko protistrany a konečné vypořádání obchodu.
6. Systematičtí internalizátoři se zaváží uzavřít obchody s jakýmkoli jiným zákazníkem, kterému je kotace zpřístupněna za uveřejněných podmínek v souladu s odstavcem 5, nepřekročí-li kotovaný objem konkrétní objem pro daný finanční nástroj určený v souladu s čl. 9 odst. 5 písm. d).
Systematičtí internalizátoři nejsou povinni uveřejňovat pevné kotace podle odstavce 1 u finančních nástrojů, jejichž likvidita klesne pod prahovou hodnotu stanovenou podle čl. 9 odst. 4.
7. Systematičtí internalizátoři mohou stanovit nediskriminačním a transparentním způsobem limity pro počet obchodů se zákazníky, které se zaváží uzavřít, podle jakékoli kotace.
8. Kotace uveřejněné podle odstavce 1 a 5 a kotace v objemu uvedeném v odstavci 6 se uveřejňují způsobem snadno dostupným pro ostatní účastníky trhu za přiměřených obchodních podmínek.
9. Kotovaná cena či ceny musí být takové, aby bylo zajištěno, že systematický internalizátor splňuje své povinnosti podle článku 27 směrnice 2014/65/EU, a musí odrážet převažující tržní podmínky, pokud jde o ceny, za kterých jsou obchody uzavírány u stejných nebo podobných finančních nástrojů v obchodních systémech.
V odůvodněných případech však mohou pokyny provádět za cenu lepší, pokud tato cena spadá do uveřejněného rozpětí blízkého podmínkám trhu.
10. Na systematcké internalizátory se nepoužije tento článek, obchodují-li v objemech překračujících konkrétní objem pro finanční nástroj určený v souladu s čl. 9 odst. 5 písm. d).
Článek 19
Sledování orgánem ESMA
1. Příslušné orgány a orgán ESMA sledují uplatňování článku 18, pokud jde o objemy, jejichž kotace jsou zpřístupněny zákazníkům investičního podniku a jiným účastníkům trhu v souvislosti s jinou obchodní činností podniku, a o to, do jaké míry kotace odrážejí převažující tržní podmínky v souvislosti s obchody se stejnými nebo podobnými finančními nástroji v obchodních systémech. Do 3. ledna 2019 předloží orgán ESMA Komisi zprávu o uplatňování článku 18. V případě významné kotace a obchodní činnosti těsně nad prahovým objemem podle čl. 18 odst. 6 nebo mimo převažující tržní podmínky předloží orgán ESMA Komisi zprávu před tímto datem.
2. Komise přijme prostřednictvím aktů v přenesené pravomoci v souladu s článkem 50 opatření, která stanoví objemy podle čl. 18 odst. 6 pro obchody podniku s jakýmkoli jiným zákazníkem, jemuž je kotace zpřístupněna. Konkrétní objem pro daný finanční nástroj se stanoví podle kritérií uvedených v čl. 9 odst. 5 písm. d).
3. Komise přijme akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 50 upřesňující, co jsou přiměřené obchodní podmínky uveřejňování kotací podle čl. 18 odst. 8.
Článek 20
Uveřejnění informací prováděné investičními podniky, včetně systematických internalizátorů, po uskutečnění obchodu s akciemi, cennými papíry nahrazujícími jiné cenné papíry, fondy obchodovanými v obchodním systému, certifikáty a jinými podobnými finančními nástroji
1. Investiční podniky, které uzavírají na vlastní účet nebo na účet zákazníků obchody s akciemi, cennými papíry nahrazujícími jiné cenné papíry, fondy obchodovanými v obchodním systému, certifikáty a jinými podobnými finančními nástroji obchodovanými v obchodních systémech, uveřejňují objem a cenu těchto obchodů, jakož i čas, kdy byly uzavřeny. Tyto informace se uveřejňují prostřednictvím schváleného systému pro uveřejňování informací.
2. Informace uveřejňované v souladu s odstavcem 1 tohoto článku a lhůty, v nichž jsou uveřejňovány, splňují požadavky přijaté podle článku 6, včetně regulačních technických norem přijatých podle čl. 7 odst. 2 písm. a). Pokud opatření přijatá podle článku 7 stanoví pro určité kategorie obchodů s akciemi, cennými papíry nahrazujícími jiné cenné papíry, fondy obchodovanými v obchodním systému, certifikáty a jinými podobnými finančními nástroji obchodovanými v obchodním systému odklad uveřejňování, vztahuje se tato možnost obdobně na obchody uzavřené mimo obchodní systému.
3. Orgán ESMA vypracuje návrhy regulačních technických norem stanovících:
a)
identifikační označení pro různé druhy obchodů uveřejňované podle tohoto článku, které rozlišují mezi obchody ovlivňovanými faktory spojenými v prvé řadě s hodnotou finančních nástrojů a obchody ovlivňovanými jinými faktory;
b)
uplatňování povinnosti podle odstavce 1 týkající se obchodů zahrnujících použití finančních nástrojů pro účely zajištění, půjček či jiné účely, pokud směnu finančních nástrojů ovlivňují faktory jiné než aktuální tržní hodnota finančního nástroje;
c)
smluvní stranu obchodu, která má obchod uveřejnit v souladu s odstavcem 1, pokud jsou obě strany obchodu investičními podniky.
Orgán ESMA předloží uvedené návrhy regulačních technických norem Komisi do 3. července 2015.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat regulační technické normy uvedené v prvním pododstavci postupem podle článků 10 až 14 nařízení (EU) č. 1095/2010.
Článek 21
Uveřejnění informací prováděné investičními podniky, včetně systematických internalizátorů, po uskutečnění obchodu s dluhopisy, strukturovanými finančními produkty, povolenkami na emise a deriváty
1. Investiční podniky, které uzavírají na vlastní účet nebo na účet zákazníků obchodu s dluhopisy, strukturovanými finančními produkty, povolenkami na emise a deriváty obchodovanými v obchodním systému, uveřejňují objem a cenu těchto obchodů, jakož i čas, kdy byly uzavřeny. Tyto informace se uveřejňují prostřednictvím schváleného systému pro uveřejňování informací.
2. Každý jednotlivý obchod se uveřejňuje jednou prostřednictvím schváleného systém pro uveřejňování informací
3. Informace uveřejňované v souladu s odstavcem 1 a lhůty, v nichž jsou uveřejňovány, splňují požadavky přijaté podle článku 10, včetně regulačních technických norem přijatých podle čl. 11 odst. 4 písm. a) a b).
4. Příslušné orgány mohou investičním podnikům povolit odklad uveřejnění nebo mohou po dobu trvání odkladu požadovat uveřejnění omezených podrobností o určitém obchodu nebo podrobností o několika obchodech v souhrnné podobě či kombinaci obou možností nebo mohou umožnit neuveřejňovat objem jednotlivých obchodů po prodlouženou dobu odkladu nebo mohou v případě nekapitálových finančních nástrojů jiných než veřejnoprávní dluhopisy umožnit uveřejnění několika obchodů v souhrnné podobě po prodlouženou dobu trvání odkladu nebo mohou v případě veřejnoprávních dluhopisů umožnit uveřejnění několika obchodů v souhrnné podobě po blíže neurčenou dobu a mohou dočasně pozastavit povinnosti podle odstavce 1 za stejných podmínek, jaké jsou stanoveny v článku 11.
Pokud opatření přijatá podle článku 11 stanoví pro určité kategorie obchodů s dluhopisy, strukturovanými finančními produkty, povolenkami na emise a deriváty obchodovanými v obchodním systému odklad uveřejnění a uveřejnění omezených podrobností, uveřejnění podrobností v souhrnné podobě či kombinaci obou možností nebo neuveřejnění objemu, vztahuje se tato možnost na tyto obchody i v případě, že jsou uzavřeny mimo obchodní systémy.
5. Orgán ESMA vypracuje návrhy regulačních technických norem, kterými se způsobem umožňujícím uveřejnění informací požadovaných podle článku 64 směrnice 2014/65/EU stanoví:
a)
identifikační označení pro různé druhy obchodů uveřejňované podle tohoto článku, které rozlišují mezi obchody ovlivňovanými faktory spojenými v prvé řadě s hodnotou finančních nástrojů a obchody ovlivňovanými jinými faktory;
b)
uplatňování povinnosti podle odstavce 1 týkající se obchodů zahrnujících použití finančních nástrojů pro účely zajištění, půjček či jiné účely, pokud směnu finančních nástrojů ovlivňují faktory jiné než aktuální tržní hodnota finančního nástroje;
c)
smluvní strana obchodu, která má obchod uveřejnit v souladu s odstavcem 1, pokud jsou obě strany obchodu investičními podniky.
Orgán ESMA předloží uvedené návrhy regulačních technických norem Komisi do 3. července 2015.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat regulační technické normy uvedené v prvním pododstavci postupem podle článků 10 až 14 nařízení (EU) č. 1095/2010.
Článek 22
Poskytování informací pro účely transparentnosti a jiných výpočtů
1. Za účelem provedení výpočtů pro určení požadavků předobchodní a poobchodní transparentnosti a režimů obchodních povinností stanovených v článcích 3 až 11, článcích 14 až 21 a článku 32, které jsou použitelné na finanční nástroje, a pro určení toho, zda je určitý investiční podnik systematickým internalizátorem, si mohou příslušné orgány vyžádat informace od:
a)
obchodních systémů;
b)
schválených systémů pro uveřejňování informací; a
c)
poskytovatelů konsolidovaných obchodních informací (CTP).
2. Obchodní systémy, schválené systémy pro uveřejňování informací a poskytovatelé konsolidovaných obchodních informací potřebné údaje uchovávají po dostatečně dlouhou dobu.
3. Příslušné orgány sdělí orgánu ESMA takové informace, které orgán ESMA vyžaduje k vypracování zprávy uvedené v čl. 5 odst. 4), 5) a 6).
4. Orgán ESMA vypracuje návrhy regulačních technických norem k upřesnění obsahu a četnosti žádostí o údaje, formátů a časových rámců, kterými se musí řídit obchodní systémy, schválené systémy pro uveřejňování informací a poskytovatelé konsolidovaných obchodních informací při reagování na tyto žádosti v souladu s odstavcem 1, a druhu údajů, které musí být uchovávány, i minimální doby, po kterou obchodní systémy, schválené systémy pro uveřejňování informací a poskytovatelé konsolidovaných obchodních informací údaje v souladu s odstavcem 2 musí uchovávat, aby mohly takovým žádostem vyhovět.
Orgán ESMA uvedené návrhy regulačních technických norem předloží Komisi do 3. července 2015.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat regulační technické normy uvedené v tomto odstavci postupem podle článků 10 až 14 nařízení (EU) č. 1095/2010.
Článek 23
Obchodní povinnost pro investiční podniky
1. Investiční podnik zajistí, aby jím prováděné obchody s akciemi přijatými k obchodování na regulovaném trhu nebo obchodovanými v obchodním systému probíhaly na regulovaném trhu, v mnohostranném obchodním systému nebo organizovaném obchodním systému nebo v systematickém internalizátorovi nebo případně v obchodních systémech třetích zemí posuzovaných jako rovnocenné v souladu s čl. 25 odst. 4 písm. a) směrnice 2014/65/EU pokud nemají mimo jiné tyto znaky:
a)
jsou nesystematické, ad hoc, nepravidelné a sporadické; nebo
b)
dochází k nim mezi způsobilými nebo profesionálními protistranami a nepřispívají k procesu určování cen.
2. Investiční podnik provozující vnitřní párovací systém, který provádí pokyny na účet zákazníka v akciích, cenných papírech nahrazujících jiné cenné papíry, fondech obchodovaných v obchodním systému, certifikátech a jiných podobných finančních nástrojích na mnohostranném základě, musí zajistit, že je povolen jakožto mnohostranný obchodní systém podle směrnice 2014/65/EU, a splňovat veškerá příslušná ustanovení s takovým povolením související.
3. Orgán ESMA vypracuje návrhy regulačních technických norem, blíže určujících konkrétní znaky uvedených obchodů s akciemi, které nepřispívají k procesu určování cen, jak je uvedeno v odstavci 1, přičemž zohlední například tyto případy:
a)
obchody s neurčitelnou likviditou (non-addressable liquidity trades); nebo
b)
případy, v nichž výměnu takových finančních nástrojů určují faktory jiné než aktuální tržní hodnota finančního nástroje.
Orgán ESMA předloží tyto návrhy regulačních technických norem Komisi do 3. července 2015.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat regulační technické normy uvedené v prvním pododstavci postupem podle článků 10 až 14 nařízení (EU) č. 1095/2010.
HLAVA IV
HLÁŠENÍ OBCHODŮ
Článek 24
Povinnost zachovat integritu trhů
Aniž jsou dotčeny povinnosti příslušných orgánů v souvislosti s uplaňováním nařízení (EU) č. 596/2014, sledují tyto příslušné orgány, které v souladu s článkem 31 nařízení (EU) č. 1095/2010 koordinuje orgán ESMA, činnosti investičních podniků k zajištění toho, aby jednaly čestně, poctivě, profesionálně a způsobem podporujícím integritu trhu.
Článek 25
Povinnost vést záznamy
1. Investiční podniky uchovávají po dobu pěti let pro příslušný orgán příslušné údaje týkající se všech pokynů a všech obchodů s finančními nástroji, které provedly na vlastní účet nebo na účet zákazníka. V případě obchodů provedených na účet zákazníků obsahují záznamy všechny informace a údaje o totožnosti zákazníka a informace požadované podle směrnice 2005/60/ES Evropského parlamentu a Rady (27). Orgán ESMA může požádat o přístup k těmto údajům v souladu s postupem a podmínkami stanovenými v článku 35 nařízení (EU) č. 1095/2010.
2. Organizátor obchodního systému uchovává nejméně po dobu pěti let k dispozici pro příslušný orgán údaje týkající se všech pokynů pro finanční nástroje sdělované prostřednictvím jejich systémů. Záznamy obsahují příslušné údaje představující znaky pokynu, včetně těch, jež pokyn spojují s provedenými obchody z něj vyplývajícími a jejichž podrobnosti jsou hlášeny v souladu s čl. 26 odst. 1 a 3. Pokud jde o přístup příslušných orgánů k informacím podle tohoto odstavce, je úkolem usnadňovat a koordinovat postupy pověřen orgán ESMA.
3. Orgán ESMA vypracuje návrhy regulačních technických norem k upřesnění podrobností o příslušných údajích, které je třeba v souvislosti s pokyny uchovávat podle odstavce 2 tohoto článku a které nejsou uvedeny v článku 26.
Tyto návrhy regulačních technických norem obsahují identifikační kód člena nebo účastníka, který pokyn předal, identifikační kód pokynu, datum a čas předání pokynu, znaky pokynu, včetně jeho druhu, případné limitní ceny, doby platnosti, jakýchkoli konkrétních pokynů týkajících se daného pokynu, podrobností o jakýchkoli úpravách, zrušení, částečného či plného provedení pokynu, informací o vystupování vlastním jménem a na vlastní účet, nebo cizím jménem a na cizí účet.
Orgán ESMA předloží uvedené návrhy regulačních technických norem Komisi do 3. července 2015.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat regulační technické normy uvedené v prvním pododstavci postupem podle článků 10 až 14 nařízení (EU) č. 1095/2010.
Článek 26
Povinnost předkládat hlášení o obchodech
1. Investiční podniky, které provádějí obchody s finančními nástroji, předkládají hlášení obsahující úplné a přesné podrobnosti o takových obchodech příslušnému orgánu co nejrychleji, nejpozději do konce následujícího pracovního dne.
Příslušné orgány přijmou v souladu s článkem 85 směrnice 2014/65/EU opatření nezbytná k zajištění toho, že tyto informace obdrží rovněž příslušný orgán trhu nejrelevantnějšího z hlediska likvidity těchto finančních nástrojů.
Příslušné orgány poskytnou orgánu ESMA na požádání jakékoli informace předložené v souladu s tímto článkem.
2. Povinnost stanovená v odstavci 1 se vztahuje na:
a)
finanční nástroje přijaté k obchodování či obchodované v obchodním systému nebo v jejichž případě byla podána žádost o přijetí k obchodování;
b)
finanční nástroje, kde je podkladovým aktivem finanční nástroj obchodovaný v obchodním systému; a
c)
finanční nástroje, kde je podkladovým aktivem index nebo koš složený z finančních nástrojů obchodovaných v obchodním systému.
Tato povinnost se vztahuje na obchody s finančními nástroji uvedenými v písmenech a) až c) bez ohledu na to, zda tyto obchody probíhají v obchodním systému.
3. Hlášení obsahují zejména podrobnosti o názvech a číslech nakoupených nebo prodaných finančních nástrojů, množství, data a časy uskutečnění a ceny obchodů, informace k identifikaci zákazníků, na jejichž účet investiční podnik obchod uskutečnil, informace k identifikaci osob a počítačových algoritmů v investičním podniku zodpovědných za investiční rozhodnutí a uskutečnění obchody, informace k identifikaci použitelné výjimky, v jejímž rámci se obchod uskutečnil, informace k identifikaci dotčeného investičního podniku a informaci k identifikaci prodeje na krátko ve smyslu čl. 2 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) č. 236/2012 ve vztahu k veškerým akciím a veřejnoprávním dluhopisům spadajícím do oblasti působnosti článků 12, 13 a 17 uvedeného nařízení. U obchodů neprováděných v obchodním systému hlášení rovněž obsahují informace k identifikaci druhů obchodů v souladu s opatřeními, která mají být přijata podle čl. 20 odst. 3 písm. a) a čl. 21 odst. 5 písm. a). V případě komoditních derivátů hlášení uvedou, zda obchod objektivně měřitelným způsobem snižuje riziko v souladu s článkem 57 směrnice 2014/65/EU.
4. Investiční podniky, které předávají pokyny, uvedou při předání uvedeného pokynu všechny podrobnosti uvedené v odstavcích 1 a 3. Investiční podnik se může místo předložení uvedených podrobností při předávání pokynů rozhodnout ohlásit předávaný pokyn, je-li proveden, jako obchod v souladu s požadavky podle odstavce 1. V tomto případě musí být v hlášení o obchodu uvedeno, že se týká předávaného pokynu.
5. Organizátoři obchodního systému ohlásí podrobnosti obchodů s finančními nástroji obchodovanými na jeho platformě, které prostřednictvím jeho systémů uskutečňuje podnik, na nějž se toto nařízení nevztahuje, v souladu s odstavci 1 a 3.
6. Při podávání informací k identifikaci zákazníků podle požadavku uvedeného v odstavcích 3 a 4, použijí investiční podniky identifikační označení právních subjektů zavedená pro účely identifikace zákazníků, které jsou právnickými osobami.
Orgán ESMA do 3. ledna 2016 vypracuje obecné pokyny v souladu s článkem 16 nařízení (EU) č. 1095/2010 s cílem zajistit, aby používání identifikačních označení právních subjektů v rámci Unie bylo v souladu s mezinárodními normami, a to zejména s normami stanovenými Radou pro finanční stabilitu.
7. Hlášení vypracovává pro příslušný orgán investiční podnik sám či schválený mechanismus pro hlášení obchodů jeho jménem nebo obchodní systém, jehož prostřednictvím byl obchod dokončen, a to v souladu s odstavci 1, 3 a 9.
Investiční podniky odpovídají za úplnost, přesnost a včasné předložení hlášení, která jsou předkládána příslušnému orgánu.
Odchylně od této odpovědnosti, pokud investiční podnik hlásí informace o těchto obchodech prostřednictvím schváleného mechanismu pro hlášení obchodů, který jedná jeho jménem, nebo obchodního systému, neodpovídá investiční podnik za neúplnost, nepřesnost nebo pozdní předložení hlášení, které lze přičíst schválenému mechanismu pro hlášení obchodů nebo obchodnímu systému. V těchto případech a s výhradou čl. 66 odst. 4 směrnice 2014/65/EU odpovídá za tyto nedostatky schválený mechanismus pro hlášení obchodů nebo obchodní systém.
Investiční podniky musí nicméně učinit přiměřené kroky k ověření úplnosti, přesnosti a včasnosti hlášení o obchodech, které byly předloženy jejich jménem.
Domovský členský stát požaduje, aby obchodní systém při vypracovávání hlášení jménem investičního podniku měl řádné bezpečnostní mechanismy, které zaručí bezpečnost a ověřování prostředků na převod informací, budou minimalizovat rizika poškození údajů a neoprávněného přístupu k nim, zamezí úniku informací a budou nepřetržitě udržovat jejich důvěrnost. Domovský členský stát požaduje, aby obchodní systém spravoval přiměřené zdroje a měl zavedeny záložní systémy, které mu umožní své služby nabízet a zajišťovat nepřetržitě.
Příslušný orgán může jako schválený mechanismus hlášení o obchodech příslušnému orgánu v souladu s odstavci 1, 3 a 9 schválit systém párování obchodů nebo systém hlášení, včetně registrů obchodních údajů zaregistrovaných či uznaných v souladu s hlavou VI nařízení (EU) č. 648/2012.
Pokud byly obchody ohlášeny registru obchodních údajů v souladu s článkem 9 nařízení (EU) č. 648/2012, který je schválen jako schválený systém pro uveřejňování informací, a pokud tato hlášení obsahují údaje požadované podle odstavců 1, 3 a 9 a příslušnému orgánu je předává registr obchodních údajů ve lhůtě stanovené v odstavci 1, považuje se povinnost investičního podniku stanovená v odstavci 1 za splněnou.
Pokud jsou v hlášení o obchodech chyby nebo opomenutí, schválený mechanismus pro hlášení obchodů, investiční podnik nebo obchodní systém podávající hlášení o obchodu informace opraví a předloží opravené hlášení příslušnému orgánu.
8. Jestliže se v souladu s čl. 35 odst. 8 směrnice 2014/65/EU hlášení podle tohoto článku předávají příslušnému orgánu hostitelského členského státu, předá tento orgán tyto informace příslušným orgánům domovského členského státu investičního podniku, pokud se příslušné orgány domovského členského státu nerozhodnou, že si uvedené informace obdržet nepřejí.
9. Orgán ESMA vypracuje návrhy regulačních technických norem upřesňujících:
a)
standardy a formáty údajů pro informace hlášené v souladu s odstavci 1 a 3, včetně metod a opatření pro hlášení finančních obchodů a formy a obsahu těchto hlášení;
b)
kritéria pro vymezení relevantního trhu v souladu s odstavcem 1;
c)
odkazy na nakoupené nebo prodané finanční nástroje, množství, data a časy uskutečnění a ceny obchodů, informace a detaily o totožnosti zákazníka, na jejichž účet investiční podnik obchod uskutečnil, informace k identifikaci osob a počítačových algoritmů v investičním podniku zodpovědných za investiční rozhodnutí a uskutečnění obchodu, informace k identifikaci použitelné výjimky, v jejímž rámci se obchod uskutečnil, informace k identifikaci dotčeného investičního podniku, způsob uskutečnění obchodu a datová pole potřebná ke zpracování a analýze hlášení o obchodech v souladu s odstavcem 3; a
d)
informace k identifikaci prodeje akcií a veřejnoprávních dluhopisů na krátko uvedené v odstavci 3;
e)
příslušné kategorie finančních nástrojů, o nichž mají být podávána hlášení v souladu s odstavcem 2;
f)
podmínky, za nichž budou členskými státy podle odstavce 6 vytvářena, přidělována a vedena identifikační označení právnických osob, a podmínky toho, jak budou tato identifikační označení právnických osob používána investičními podniky, tak aby poskytovaly v souladu s odstavci 3, 4 a 5 informace pro identifikaci zákazníků v hlášeních o obchodu, jež mají tyto podniky povinnost sestavovat podle odstavce 1;
g)
zda se povinnost hlásit obchody vztahuje i na pobočky investičních podniků;
h)
co představuje obchod a provedení obchodu pro účely tohoto článku.
i)
kdy se má za to, že investiční podnik předal pokyn pro účely odstavce 4.
Orgán ESMA předloží uvedené návrhy regulačních technických norem Komisi do 3. července 2015.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat regulační technické normy uvedené v prvním pododstavci postupem podle článků 10 až 14 nařízení (EU) č. 1095/2010.
10. Orgán ESMA do 3. ledna 2019 předloží Komisi zprávu o fungování tohoto článku, včetně jeho návaznosti na další povinnosti spojené s předkládáním zpráv podle nařízení (EU) č. 648/2012 a toho, zda obsah a formát hlášení o obchodech obdržených a vyměňovaných mezi příslušnými orgány umožňuje komplexní sledování činnosti investičních podniků v souladu s článkem 24 tohoto nařízení. Komise může přijmout kroky k navržení jakýchkoli změn, včetně ustanovení o předávání obchodů pouze jednotnému systému určenému orgánem ESMA nikoli příslušným orgánům. Komise předá zprávu orgánu ESMA Evropskému parlamentu a Radě.
Článek 27
Povinnost poskytnout referenční údaje o finančním nástroji
1. Pokud jde o finanční nástroje, které jsou přijaty k obchodování na regulovaných trzích nebo obchodované v mnohostranných obchodních systémech nebo organizovaných obchodních systémech, poskytují obchodní systémy příslušným orgánům identifikační referenční údaje pro účely hlášení o obchodech podle článku 26.
Pokud jde o další finanční nástroje, na něž se vztahuje čl. 26 odst. 2, obchodované na jeho systému, každý systematický internalizátor poskytne příslušnému orgánu referenční údaje vztahující se k těmto finančním nástrojům.
Identifikační referenční údaje jsou připraveny k předložení příslušnému orgánu v elektronické a standardizované podobě před zahájením obchodování s daným nástrojem. Referenční údaje o finančním nástroji se aktualizují po každé změně údajů týkající se finančního nástroje. Příslušné orgány tato oznámení neprodleně předají orgánu EMSA, který je okamžitě uveřejní na svých internetových stránkách. Orgán ESMA tyto referenční údaje zpřístupní příslušným orgánům.
2. S cílem umožnit, aby příslušné orgány sledovaly v souladu s článkem 26 činnosti investičních podniků pro zajištění toho, že budou jednat čestně, poctivě, profesionálně a způsobem podporujícím integritu trhu, orgán ESMA a příslušné orgány zavedou nezbytné mechanismy za účelem zajištění toho, že:
a)
orgán ESMA a příslušné orgány tyto referenční údaje o finančním nástroji podle odstavce 1 skutečně obdrží;
b)
kvalita takto obdržených údajů bude vhodná pro účel hlášení o obchodu podle článku 26;
c)
referenční údaje o finančním nástroji obdržené podle odstavce 1 budou mezi relevantními příslušnými orgány účinně vyměňovány.
3. Orgán ESMA vypracuje návrhy regulačních technických norem upřesňujících:
a)
standardy a formáty referenčních údajů o finančním nástroji v souladu s odstavcem 1, včetně metod a opatření pro poskytování údajů a veškerých jejich aktualizací příslušným orgánům a jejich předávání orgánu ESMA v souladu s odstavcem 1, a formu a obsah těchto údajů;
b)
technická opatření, která jsou nezbytná ve vztahu k mechanismům, které má orgán ESMA a příslušné orgány vytvořit podle odstavce 2.
Orgán ESMA předloží uvedené návrhy regulačních technických norem Komisi do 3. července 2015.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat regulační technické normy uvedené v prvním pododstavci postupem podle článků 10 až 14 nařízení (EU) č. 1095/2010.
HLAVA V
DERIVÁTY
Článek 28
Povinnost obchodovat na regulovaných trzích, v mnohostranném obchodním systému nebo organizovaném obchodním systému
1. Finanční protistrany vymezené v čl. 2 odst. 8 nařízení (EU) č. 648/2012 a nefinanční protistrany, které splňují podmínky uvedené v čl. 10 odst. 1 písm. b) uvedeného nařízení, uzavírají obchody, jež nejsou obchody uvnitř skupiny vymezenými v článku 3 uvedeného nařízení ani obchody, které spadají do přechodných ustanovení v článku 89 uvedeného nařízení, s jinými finančními protistranami nebo s jinými nefinančními protistranami, které splňují podmínky uvedené v čl. 10 odst. 1 písm b) nařízení (EU) No 648/2012 v souvislosti s deriváty náležejícími do třídy derivátů rovněž prohlášené za podléhající obchodní povinnosti v souladu s postupem stanoveným v článku 32 a zapsané v registru uvedeném v článku 34 pouze:
a)
na regulovaných trzích;
b)
v mnohostranném obchodním systému;
c)
v organizovaném obchodním systému; nebo
d)
v obchodních systémech třetích zemí za předpokladu, že Komise přijala rozhodnutí v souladu s odstavcem 4 a že třetí země stanoví účinný rovnocenný systém pro uznávání obchodních systémů oprávněných podle směrnice 2014/65/EU přijímat k obchodování nebo obchodovat s deriváty prohlášenými za podléhající nevýlučné obchodní povinnosti v uvedené třetí zemi.
2. Obchodní povinnost se vztahuje rovněž na protistrany uvedené v odstavci 1, jež uzavírají obchody s deriváty náležejícími ke kategorii derivátů, jež byla prohlášena za podléhající obchodní povinnosti s finančními institucemi třetích zemí nebo s jinými subjekty třetích zemí, jež by podléhaly povinnosti clearingu, kdyby byly usazeny v Unii. Obchodní povinnost se rovněž vztahuje na subjekty třetích zemí, které by podléhaly povinnosti clearingu, kdyby byly usazeny v Unii, a které uzavírají obchody s deriváty náležejícími ke kategorii derivátů, jež byla prohlášena za podléhající obchodní povinnosti, za předpokladu, že smlouva má přímý, podstatný a předvídatelný dopad v rámci Unie nebo je-li tato povinnost nutná nebo vhodná, aby se zabránilo obcházení jakéhokoli ustanovení tohoto nařízení.
Orgán ESMA pravidelně sleduje činnost s deriváty, které nebyly prohlášeny za podléhající obchodní povinnosti uvedené v odstavci 1, aby určil případy, kde konkrétní kategorie smluv může představovat systémové riziko, a zabránil regulatorní arbitráži mezi obchody s deriváty podléhajícími obchodní povinnosti a obchody s deriváty, které nepodléhají obchodní povinnosti.
3. Deriváty prohlášené za podléhající obchodní povinnosti podle odstavce 1 jsou způsobilé k přijetí k obchodování na regulovaném trhu nebo k obchodování v jakémkoli obchodním systému, jak je uvedeno v odstavci 1, a to nevýlučně a nediskriminačně.
4. Komise může přezkumným postupem podle čl. 51 odst. 2 přijímat rozhodnutí, kterým se stanoví, že právní a dohledový rámec třetí země zajišťuje, že obchodní systém, který získal povolení v této třetí zemi, splňuje právně závazné požadavky, které jsou rovnocenné požadavkům na obchodní systémy uvedeným v odst. 1 písm. a), b) nebo c) tohoto článku, vyplývajícím z tohoto nařízení, ze směrnice 2014/65/EU a z nařízení (EU) č. 596/2014 a jejichž plnění v dané třetí zemi podléhá účinnému dohledu a vymáhání.
Výhradním účelem těchto rozhodnutí je určit, zda je obchodní systém způsobilý pro deriváty podléhající obchodní povinnosti.
U právního a dohledového rámce třetí země se rozumí, že má rovnocenný účinek, jestliže tento rámec splňuje všechny tyto podmínky:
a)
obchodní systémy v této třetí zemi podléhají povolování, je nad nimi průběžně vykonáván účinný dohled a je průběžně a účinně vymáháno, aby dodržovaly stanovené požadavky;
b)
obchodní systémy mají jasná a transparentní pravidla pro přijímání finančních nástrojů k obchodování, takže s finančními nástroji lze poctivě, řádně a efektivně obchodovat a finanční nástroje jsou volně obchodovatelné;
c)
pro emitenty finančních nástrojů platí požadavky na pravidelné a průběžné informování zajišťující vysokou úroveň ochrany investorů;
d)
rámec zajišťuje transparentnost a integritu trhu pravidly, která se zabývají zneužíváním trhu ve formě obchodování zasvěcených osob a manipulace s trhem;
Rozhodnutí Komise podle tohoto odstavce může být omezeno na jednu nebo více kategorií obchodních systémů. V tom případě je obchodní systém třetí země zahrnut do odst. 1 písm. d), pokud spadá do kategorie, na kterou se vztahuje rozhodnutí Komise.
5. Orgán ESMA za účelem zajištění důsledného uplatňování tohoto článku vypracuje návrhy regulačních technických norem stanovící typy smluv uvedených v odstavci 2, jež mají přímý, podstatný a předvídatelný dopad v rámci Unie, a případy, kdy je nutné nebo vhodné uložit obchodní povinnost, aby se zabránilo obcházení jakéhokoli ustanovení tohoto nařízení.
Orgán ESMA předloží uvedené návrhy regulačních technických norem Komisi do 3. července 2015.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat regulační technické normy uvedené v prvním pododstavci postupem podle článků 10 až 14 nařízení (EU) č. 1095/2010.
Kde je to možné a vhodné, regulační technické normy uvedené v tomto odstavci jsou stejné, jako ty, které se přijímají v souladu s čl. 4 odst. 4 nařízení (EU) č. 648/2012.
Článek 29
Povinnost clearingu pro deriváty obchodované na regulovaných trzích a načasování přijetí claeringu
1. Organizátor regulovaného trhu zajistí, aby všechny obchody s deriváty uzavřené na regulovaném trhu zúčtovala ústřední protistrana.
2. Ústřední protistrany, obchodní systémy a investiční podniky jednající jako členové clearingového systémuv souladu s čl. 2 bodu 14 nařízení (EU) č. 648/2012 musí mít zavedeny účinné systémy, postupy a opatření v souvislosti s deriváty, aby zajistily, u nichž je prováděn clearing, že obchody s deriváty, u nichž je prováděn clearing, jsou ke clearingu předkládány a přijímány tak rychle, jak jen to je technicky za použití automatizovaných systémů proveditelné.
„Deriváty, u nichž je prováděn clearing,“ se v tomto odstavci rozumí
a)
veškeré deriváty, které mají být podrobeny clearingu v rámci povinnosti clearingu podle odstavce 1 tohoto článku nebo v rámci povinnosti clearingu podle článku 4 nařízení (EU) č. 648/2012,
b)
veškeré deriváty, na jejichž clearingu se jinak dohodnou příslušné strany.
3. Orgán ESMA vypracuje návrhy regulačních technických norem k vymezení minimálních požadavků na systémy, postupy a opatření,včetně lhůt pro přijímání, podle tohoto článku s ohledem na potřebu zajistit řádné řízení provozních a jiných rizik.
Orgán ESMA je oprávněn vypracovávat návrhy regulačních technických norem k aktualizaci platných technických norem, kterou považuje za nezbytnou z důvodu vývoje norem v tomto odvětví.
Orgán ESMA předloží návrhy regulačních technických norem uvedených v prvním pododstavci Komisi do 3. července 2015.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat regulační technické normy uvedené v prvním a druhém pododstavci postupem podle článků 10 až 14 nařízení (EU) č. 1095/2010.
Článek 30
Ujednání o nepřímém clearingu
1. Ujednání o nepřímém clearingu ve vztahu k derivátům obchodovaným v obchodním systému jsou přípustná za předpokladu, že nezvýší riziko protistrany a zajistí, aby aktiva a pozice protistrany měly ochranu s rovnocenným účinkem jako ochrana stanovená v článcích 39 a 48 nařízení (EU) č. 648/2012.
2. Orgán ESMA vypracuje návrhy regulačních technických norem upřesňujících druhy případných ujednání o službách nepřímého clearingu, jež splňují podmínky uvedené v odstavci 1, přičemž zajistí soulad s ustanoveními o OTC derivátech podle kapitoly II nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 149/2013 (28).
Orgán ESMA předloží uvedené návrhy regulačních technických norem Komisi do 3. července 2015.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat regulační technické normy uvedené v prvním pododstavci postupem podle článků 10 až 14 nařízení (EU) č. 1095/2010.
Článek 31
Komprese portfolia
1. Při poskytování komprese portfolia se na investiční podniky a organizátory trhu nevztahuje povinnost nejlepšího způsobu provedení v článku 27 směrnice 2014/65/EU, povinnosti týkající se transparentnosti v článcích 8, 10, 18 a 21 tohoto nařízení a povinnost v čl. 1 odst. 6 směrnice 2014/65/EU. Ukončení nebo nahrazení derivátů při kompresi portfolia nepodléhá článku 28 tohoto nařízení.
2. Investiční podniky organizátoři trhu poskytující kompresi portfolia uveřejní ve lhůtách stanovených v článku 10 prostřednictvím schváleného systému pro uveřejňování informací objem obchodů, na něž se vztahují komprese portfolií, a okamžik, kdy byly uzavřeny.
3. Investiční podniky a organizátoři trhu poskytující komprese portfolií vedou úplné a přesné záznamy o všech kompresích portfolií, které organizují nebo kterých se účastní. Tyto záznamy musí být na žádost urychleně zpřístupněny relevantnímu příslušnému orgánu nebo orgánu ESMA.
4. Komise může prostřednictvím aktů v přenesené pravomoci v souladu s článkem 50 přijmout opatření k upřesnění:
a)
složek komprese portfolia,
b)
informací, které mají být uveřejněny v souladu s odstavcem 2,
a to tak, že pokud možno využije stávající požadavky na vedení záznamů, podávání hlášení a uveřejňování.
Článek 32
Postup uložení obchodní povinnosti
1. Orgán ESMA vypracuje návrhy regulačních technických norem k upřesnění:
a)
toho, která kategorie derivátů prohlášená za podléhající povinnosti clearingu v souladu s čl. 5 odst. 2 a 4 nařízení (EU) č. 648/2012 nebo její příslušná podskupina musí být obchodována v systémech uvedených v čl. 28 odst. 1 tohoto nařízení;
b)
data nebo dat, od kterých obchodní povinnost nabývá účinku, včetně jakéhokoli postupného zavádění a kategorií protistran, na které se tato povinnost vztahuje, jsou-li uvedené postupné zavádění a uvedené kategorie protistran stanoveny v regulačních technických normách podle čl. 5 odst. 2 písm. b) nařízení (EU) č. 648/2012.
Orgán ESMA předloží tyto návrhy regulačních technických norem Komisi do šesti měsíců ode dne, kdy Komise přijme regulační technické normy v souladu s čl. 5 odst. 2 nařízení (EU) č. 648/2012.
Před předložením návrhů regulačních technických norem Komisi ke schválení provede orgán ESMA veřejnou konzultaci, a je-li to vhodné, může konzultovat příslušné orgány třetích zemí.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat regulační technické normy uvedené v prvním pododstavci postupem podle článků 10 až 14 nařízení (EU) č. 1095/2010.
2. Aby obchodní povinnost nabyla účinku:
a)
musí být kategorie derivátů podle odst. 1 písm. a) nebo její příslušná podskupina přijata k obchodování či obchodována alespoň v jednom obchodním systému uvedeném v čl. 28 odst. 1; a
b)
musí existovat dostatečný zájem třetích stran o nákup a prodej této kategorie derivátů nebo její příslušné podskupiny, aby mohla být tato kategorie derivátů považována za dostatečně likvidní k obchodování pouze v systémech uvedených v čl. 28 odst. 1.
3. Při vypracovávání návrhů regulačních technických norem uvedených v odstavci 1 považuje orgán ESMA kategorii derivátů nebo její příslušnou podskupinu za dostatečně likvidní podle těchto kritérií:
a)
průměrná frekvence a objem obchodů v širokém okruhu tržních podmínek, s ohledem na povahu a životní cyklus produktů v rámci dané kategorie derivátů;
b)
počet a druh aktivních účastníků trhu, včetně poměru účastníků trhu k produktům/kontraktům obchodovaným v rámci daného trhu produktů;
c)
průměrná velikost rozpětí.
Orgán ESMA při vypracovávání návrhu regulačních technických norem zohlední předpokládaný dopad obchodní povinnosti na likviditu kategorie derivátů nebo její příslušné podskupiny a obchodní činnosti koncových uživatelů, kteří nejsou finančními subjekty.
Orgán ESMA určí, zda kategorie derivátů nebo její příslušná podskupina je dostatečně likvidní pouze v případě obchodů, které nepřekročí určitý objem.
4. Orgán ESMA z vlastního podnětu v souladu s kritérii stanovenými v odstavci 2 a po provedení veřejné konzultace určí a oznámí Komisi druhy derivátů nebo jednotlivé deriváty, které by měly podléhat obchodní povinnosti v systémech uvedených v čl. 28 odst. 1, ale pro které ještě žádná ústřední protistrana neobdržela povolení podle článku 14 nebo 15 nařízení (EU) č. 648/2012 nebo které nejsou přijaty k obchodování či obchodovány v obchodním systému uvedeném v čl. 28 odst. 1.
Po oznámení orgánu ESMA podle prvního pododstavce může Komise uveřejnit výzvu k vypracování návrhů na obchodování dotčených derivátů v systémech uvedených v čl. 28 odst. 1.
5. Orgán ESMA v souladu s odstavcem 1 předloží Komisi návrhy regulačních technických norem, které pozměňují stávající regulační technické normy, pozastavují jejich platnost nebo je ruší, kdykoli dojde k podstatné změně kritérií stanovených v odstavci 2. Předtím může orgán ESMA, je-li to vhodné, konzultovat s příslušnými orgány třetích zemí.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat regulační technické normy uvedené v tomto odstavci v souladu s články 10 až 14 nařízení (EU) č. 1095/2010.
6. Orgán ESMA vypracuje návrhy regulačních technických norem stanovících kritéria uvedená v odst. 2 písm. b).
Orgán ESMA předloží návrhy uvedených regulačních technických norem Komisi do 3. července 2015.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat regulační technické normy uvedené v prvním pododstavci postupem podle článků 10 až 14 nařízení (EU) č. 1095/2010.
Článek 33
Mechanismus pro předcházení duplicitním nebo rozporným pravidlům
1. Komise s pomocí orgánu ESMA sleduje uplatňování zásad stanovených v článcích 28 a 29 v mezinárodním měřítku, zejména pokud jde o případné požadavky týkající se účastníků trhu, které jsou duplicitní nebo jsou v rozporu s jinými požadavky, alespoň jednou ročně vypracovává zprávy o těchto otázkách pro Evropský parlament a Radu a doporučuje případná opatření.
2. Komise může přijmout prováděcí akty, v nichž uvede, že právní, dohledové a vynucovací předpisy příslušné třetí země:
a)
jsou rovnocenné požadavkům plynoucím z článků 28 a 29;
b)
zajišťují ochranu služebního tajemství, která je rovnocenná ochraně stanovené v tomto nařízení;
c)
jsou účinně uplatňovány a vynucovány spravedlivým a nedeformujícím způsobem zajišťujícím účinný dohled a vynucování v uvedené třetí zemi.
Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle článku 51.
3. Prováděcí akt o rovnocennosti podle odstavce 2 má ten účinek, že u protistran účastnících se obchodu podle tohoto nařízení se má za to, že splnily povinnost uvedenou v článcích 28 a 29 v případě, že je alespoň jedna z protistran usazena v příslušné třetí zemi a že tyto protistrany jsou v souladu s právními, dohledovými a vynucovacími předpisy příslušné třetí země.
4. Komise ve spolupráci s orgánem ESMA sleduje účinné provádění požadavků, jež jsou rovnocenné požadavkům obsaženým v článcích 28 a 29 tohoto nařízení, třetími zeměmi, pro které byl přijat prováděcí akt o rovnocennosti, a pravidelně, alespoň jednou ročně, podává zprávy Evropskému parlamentu a Radě.
V případě, že zpráva odhalí výrazný nedostatek nebo nedůslednost v uplatňování rovnocenných požadavků ze strany orgánů třetí země, Komise může do 30 kalendářních dnů po předložení zprávy zrušit uznání rovnocennosti právního rámce dotčené země. Pokud je prováděcí akt o rovnocennosti zrušen, začnou se na obchody smluvních stran automaticky znovu vztahovat všechny požadavky stanovené v článcích 28 a 29 tohoto nařízení.
Článek 34
Registr derivátů podléhajících obchodní povinnosti
Orgán ESMA uveřejní a vede na své internetové stránce registr, který vyčerpávajícím a jednoznačným způsobem specifikuje deriváty, jež podléhají obchodní povinnosti v systémech uvedených v čl. 28 odst. 1, systémy, kde jsou přijaty k obchodování nebo obchodovány, a data, od kterých povinnost nabývá účinku.
HLAVA VI
NEDISKRIMINAČNÍ PŘÍSTUP KE CLEARINGU PRO FINANČNÍ NÁSTROJE
Článek 35
Nediskriminační přístup k ústřední protistraně
1. Aniž je dotčen článek 7 nařízení (EU) č. 648/2012, ústřední protistrana přijímá ke clearingu finanční nástroje nediskriminačním a transparentním způsobem, včetně požadavků na kolaterál a poplatků za přístup, bez ohledu na obchodní místo, ve kterém je obchod proveden. To obchodnímu místu zajistí zejména právo na nediskriminační zacházení se smlouvami obchodovanými v tomto obchodním systému, pokud jde o:
a)
požadavky na kolaterál a vzájemné započtení ekonomicky rovnocenných smluv v případě, že by zahrnutí takových smluv do závěrečného započtení a do jiných postupů započtení ústřední protistrany založených na právních předpisech týkajících se nesolventnosti neohrozilo hladké a řádné fungování, platnost nebo vymahatelnost takových postupů; a
b)
vázané zajištění se souvisejícími smlouvami, jejichž clearing provádí stejná ústřední protistrana v rámci modelu rizik, který je v souladu s článkem 41 nařízení (EU) č. 648/2012.
Ústřední protistrana může požadovat, aby obchodní systém splňoval provozní a technické požadavky stanovené ústřední protistranou, včetně požadavků na řízení rizik. Požadavek v tomto odstavci se nevztahuje na žádný derivát, který již podléhá povinnosti přístupu podle článku 7 nařízení (EU) č. 648/2012.
Tento článek není závazný pro ústřední protistranu, která má úzké propojení s obchodním systémem, jenž učinil oznámení podle čl. 36 odst. 5.
2. Žádost o přístup k ústřední protistraně obchodní systém formálně předloží ústřední protistraně a jejímu relevantnímu příslušnému orgánu a příslušnému orgánu obchodního systému. V žádosti bude uvedeno, k jakým typům finančních nástrojů se žádá přístup.
3. Ústřední protistrana obchodnímu systému písemně odpoví do tří měsíců v případě převoditelných cenných papírů a nástrojů peněžního trhu a do šesti měsíců v případě derivátů obchodovaných v obchodním systému, zda přístup povoluje pod podmínkou, že relevantní příslušný orgán poskytl přístup podle odstavce 4, nebo přístup nepovoluje. Ústřední protistrana může žádost o přístup zamítnout pouze za podmínek stanovených v odst. 6 písm. a). Jestliže ústřední protistrana přístup zamítne, uvede ve své odpovědi plné zdůvodnění a písemně o svém rozhodnutí informuje svůj příslušný orgán. Pokud je obchodní systém usazen v jiném členském státě než ústřední protistrana, ústřední protistrana skutečnost oznámí a zdůvodní rovněž příslušnému orgánu obchodního systému. Ústřední protistrana přístup umožní do tří měsíců od poskytnutí kladné odpovědi na žádost o přístup.
4. Příslušný orgán ústřední protistrany či příslušný orgán obchodního systému poskytne obchodnímu systému přístup k ústřední protistraně pouze v případě, že by tento přístup:
a)
nevyžadoval dohodu o interoperabilitě v případě derivátů, které nejsou OTC deriváty podle čl. 2 bodu 7 nařízení (EU) č. 648/2012; nebo
b)
neohrozil hladké a řádné fungování trhů, zejména z důvodu roztříštění likvidity, nebo nepříznivě neovlivnil systémové riziko.
Ustanovení písmene a) prvního pododstavce nebrání poskytnutí přístupu v případě, že žádost uvedená v odstavci 2 vyžaduje interoperabilitu a obchodní systém a všechny ústřední protistrany, které jsou stranou navržené dohody o interoperabilitě, s danou dohodou souhlasily a rizika, kterým je vystavena původní ústřední protistrana a která vyplývají z pozic mezi ústředními protistranami, jsou zajištěna u třetí strany.
Je-li nutnost dohody o interoperabilitě důvodem nebo částečně důvodem k zamítnutí žádosti, obchodní systém vyrozumí dotčenou ústřední protistranu a informuje orgán ESMA o tom, které jiné ústřední protistrany mají k obchodnímu systému přístup, a orgán ESMA tyto informace uveřejní, aby se investiční podniky mohly ve vztahu k těmto ústředním protistranám rozhodnout o výkonu svých práv podle článku 37 směrnice 2014/65/EU s cílem usnadnit alternativní dohody o přístupu.
Jestliže příslušný orgán přístup odepře, vydá své rozhodnutí do dvou měsíců od obdržení žádosti uvedené v odstavci 2 a poskytne druhému příslušnému orgánu, ústřední protistraně a obchodnímu systému plné zdůvodnění včetně podkladů, z nichž rozhodnutí vychází.
5. Pokud jde o převoditelné cenné papíry a nástroje peněžního trhu, ústřední protistrana, které byla jakožto ústřední protistrana ve smyslu čl. 2 bodu 1 nařízení (EU) č. 648/2012 nově zřízena a bylo jí podle článku 17 nařízení (EU) č. 648/2012 povoleno provádět clearing nebo která byla uznána podle článku 25 nařízení (EU) č. 648/2012 nebo která byla ke dni 2. července 2014 povolena v rámci dřívějšího vnitrostátního režimu pro udělování povolení po méně než tři roky, může přede dnem 3. ledna 2017 podat svému příslušnému orgánu žádost o povolení k využití přechodných opatření. Příslušný orgán může rozhodnout, že tento článek se na danou ústřední protistranu nepoužije ve vztahu k převoditelným cenným papírům a nástrojům peněžního trhu po přechodné období trvající do 3. července 2019.
Je-li takové přechodné období schváleno, ústřední protistrana nemůže po dobu jeho trvání využít práva na přístup podle článku 36 nebo tohoto článku ve vztahu k převoditelným cenným papírům a nástrojům peněžního trhu. Příslušný orgán oznámí schválení přechodného období členům kolegia příslušných orgánů pro danou ústřední protistranu a orgánu ESMA. Orgán ESMA uveřejní seznam všech oznámení, která obdrží.
Má-li ústřední protistrana, které byla schválena přechodná opatření podle tohoto odstavce, úzké propojení s jedním či více obchodními systémy, nemohou tyto obchodní systémy využít práva na přístup podle článku 36 nebo tohoto článku ve vztahu k převoditelným cenným papírům a nástrojům peněžního trhu po dobu trvání daných přechodných opatření.
Ústřední protistraně, které bylo uděleno povolení v průběhu období tří let před vstupem tohoto nařízení v platnost, ale která vznikla na základě fúze či akvizice zahrnujících přinejmenším jednu ústřední protistranu, jíž bylo uděleno povolení před počátkem tohoto období, není umožněno podat žádost o přechodná opatření podle tohoto odstavce.
6. Orgán ESMA vypracuje návrhy regulačních technických norem upřesňujících:
a)
konkrétní podmínky, za kterých ústřední protistrana může zamítnout žádost o přístup, včetně předpokládaného objemu obchodů, počtu a druhu uživatelů, ujednání o řízení provozního rizika a složitosti nebo jiných faktorů, která vytvářejí významná nepřiměřená rizika;
b)
podmínky, za kterých je ústřední protistrana povinna povolit přístup, včetně důvěrnosti poskytnutých informací o finančních nástrojích během vývojové fáze, nediskriminačního a transparentního způsobu, pokud jde o poplatky za clearing, požadavků na kolaterál a provozních požadavků na zajištění;
c)
podmínky, za kterých by poskytnutí přístupu ohrozilo hladké a řádné fungování trhů nebo by mohlo nepříznivě ovlivnit systémové riziko;
d)
postup oznamování podle odstavce 5;
e)
podmínky nediskriminačního zacházení, pokud jde o způsob, jakým je se smlouvami obchodovanými v daném obchodním systému zacházeno v souvislosti s požadavky na kolaterál a vzájemné započtení ekonomicky rovnocenných smluv a vázané zajištění se souvisejícími smlouvami, jejichž clearing provádí stejná ústřední protistrana.
Orgán ESMA předloží Komisi tyto návrhy regulačních technických norem do 3. července 2015.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat regulační technické normy uvedené v prvním pododstavci postupem podle článků 10 až 14 nařízení (EU) č. 1095/2010.
Článek 36
Nediskriminační přístup k obchodnímu systému
1. Aniž je dotčen článek 8 nařízení (EU) č. 648/2012, poskytne obchodní systém na požádání jakékoli ústřední protistraně povolené nebo uznané nařízením (EU) č. 648/2012, která si přeje provést clearing obchodů s finančními nástroji uzavíraných v uvedeném obchodním systému, nediskriminačním a transparentním způsobem údaje o obchodech, včetně poplatků za přístup. Tento požadavek se nevztahuje na žádný derivát, který již podléhá povinnosti přístupu podle článku 8 nařízení (EU) č. 648/2012.
Tento článek není závazný pro obchodní systém, které má úzké propojení s ústřední protistranou, jež oznámila, že využívá přechodná opatření podle čl. 35 odst. 5.
2. Ústřední protistrana žádost o přístup k obchodnímu systému formálně předloží obchodnímu systému, jeho relevantnímu příslušnému orgánu a příslušnému orgánu ústřední protistrany.
3. Obchodní systém ústřední protistraně písemně odpoví do tří měsíců v případě převoditelných cenných papírů a nástrojů peněžního trhu a do šesti měsíců v případě derivátů obchodovaných v obchodním systému, zda přístup povoluje pod podmínkou, že relevantní příslušný orgán poskytl přístup podle odstavce 4, nebo přístup nepovoluje. Obchodní systémmůže přístup odepřít pouze za podmínek specifikovaných podle odst. 6 písm. a). Je-li přístup odepřen, poskytne obchodní systémve své odpovědi plné zdůvodnění a písemně o svém rozhodnutí informuje svůj příslušný orgán. Pokud je ústřední protistrana usazena v jiném členském státě než obchodní systém, obchodní systém skutečnost oznámí a zdůvodní rovněž příslušnému orgánu ústřední protistrany. Obchodní systém přístup umožní do tří měsíců od poskytnutí kladné odpovědi na žádost o přístup.
4. Příslušný orgán obchodního systému či příslušný orgán ústřední protistrany poskytne ústřední protistraně přístup k obchodnímu systému pouze v případě, že by tento přístup:
a)
nevyžadoval dohodu o interoperabilitě v případě derivátů, které nejsou OTC deriváty podle čl. 2 bodu 7 nařízení (EU) č. 648/2012; nebo
b)
neohrozil hladké a řádné fungování trhů, zejména z důvodu roztříštění likvidity, jestliže obchodní systém zavedl přiměřené mechanismy, aby tomuto roztříštění zabránil, nebo nepříznivě neovlivnil systémové riziko.
Ustanovení písmene a) prvního pododstavce nebrání poskytnutí přístupu v případě, že žádost uvedená v odstavci 2 vyžaduje interoperabilitu a obchodní systém a všechny ústřední protistrany, které jsou stranou navržené dohody o interoperabilitě, s danou dohodou souhlasily a rizika, kterým je vystavena původní ústřední protistrana a která vyplývají z pozic mezi ústředními protistranami, jsou zajištěna u třetí strany.
Je-li nutnost dohody o interoperabilitě důvodem nebo částečně důvodem k zamítnutí žádosti, obchodní systém vyrozumí dotčenou ústřední protistranu a informuje orgán ESMA o tom, které jiné ústřední protistrany mají k obchodnímu systému přístup, a orgán ESMA tyto informace uveřejní tak, aby se investiční podniky mohly ve vztahu k těmto ústředním protistranám rozhodnout o výkonu svých práv podle článku 37 směrnice 2014/65/EU za účelem usnadnění alternativní dohody o přístupu.
Jestliže příslušný orgán přístup odepře, vydá své rozhodnutí do dvou měsíců od obdržení žádosti uvedené v odstavci 2 a poskytne druhému příslušnému orgánu, obchodnímu systému a ústřední protistraně plné zdůvodnění včetně důkazů, ze kterých jeho rozhodnutí vychází.
5. Pokud jde o deriváty obchodované v obchodním systému, obchodní systém, který v kalendářním roce předcházejícím vstupu tohoto nařízení v použitelnost nedosahuje příslušné prahové hodnoty, může před vstupem tohoto nařízení v použitelnost oznámit orgánu ESMA a svému příslušnému orgánu, že si nepřeje být vázáno tímto článkem ve vztahu k derivátům obchodovaným v obchodním systému, které jsou do dané prahové hodnoty zahrnuty, po dobu třiceti měsíců od použití tohoto nařízení. Obchodní systém, který v každém roce daného nebo jakéhokoli následujícího třicetiměsíčního období nadále nedosahuje příslušné prahové hodnoty, může na konci tohoto období oznámit orgánu ESMA a svému příslušnému orgánu, že si přeje i nadále nebýt vázán tímto článkem po dobu dalších třiceti měsíců. Učiní-li obchodní systém takové oznámení, nemůže po dobu, během níž na základě svého přání není vázán tímto článkem, využít práv na přístup podle článku 35 nebo tohoto článku ve vztahu k derivátům obchodovaným v obchodním systému, které jsou zahrnuty do příslušné prahové hodnoty. Orgán ESMA uveřejní seznam všech oznámení, která obdrží.
Pokud jde o možnost nebýt na základě vlastního přání vázán tímto článkem, příslušnou prahovou hodnotou je roční pomyslná obchodovaná částka ve výši 1 000 000 milionů eur. Tato pomyslná částka zahrnuje veškeré obchody s deriváty obchodovanými v obchodním systému uzavřené podle pravidel daného obchodního systému, přičemž každý obchod je započítán pouze jednou (single-counting).
Je-li obchodní systém součástí skupiny s úzkým propojením, vypočítá se prahová hodnota sečtením ročních pomyslných obchodovaných částek všech obchodních systémů ve skupině jako celku, která se nacházejí v Unii.
Má-li obchodní systém, který učinil oznámení podle tohoto odstavce, úzké propojení s jednou nebo více ústředními protistranami, nemohou tyto ústřední protistrany po dobu, během níž není obchodní systém na základě svého přání vázán tímto článkem, využít práv na přístup podle článku 35 nebo tohoto článku ve vztahu k derivátům obchodovaným v obchodním systému, které jsou zahrnuty do příslušné prahové hodnoty.
6. Orgán ESMA vypracuje návrhy regulačních technických norem k upřesnění:
a)
konkrétních podmínek, za kterých obchodní systém může zamítnout žádost o přístup, včetně podmínek založených na předpokládaném objemu obchodů, počtu uživatelů, ujednání o řízení provozního rizika a složitosti nebo jiných faktorů, které vytvářejí významná nepřiměřená rizika;
b)
podmínek, za kterých musí být přístup poskytnut, včetně důvěrnosti poskytnutých informací o finančních nástrojích ve vývojové fázi a nediskriminačního a transparentního způsobu, pokud jde o poplatky za přístup;
c)
podmínek, za kterých by poskytnutí přístupu ohrozilo hladké a řádné fungování trhů nebo by mohlo nepříznivě ovlivnit systémové riziko;
d)
postupu oznamování podle odstavce 5, včetně dalších podrobností výpočtu pomyslné částky a metody, kterou může orgán ESMA ověřit výpočet objemů a schválit, že určitý obchodní systém není na základě svého přání vázán tímto článkem.
Orgán ESMA předloží uvedené návrhy regulačních technických norem Komisi do 3. července 2015.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat regulační technické normy uvedené v prvním pododstavci postupem podle článků 10 až 14 nařízení (EU) č. 1095/2010.
Článek 37
Nediskriminační přístup a povinnost poskytovat licence k referenčním hodnotám
1. Je-li hodnota jakéhokoli finančního nástroje vypočítána odkazem na referenční hodnotu, osoba s vlastnickými právy k referenční hodnotě zajistí, aby byl ústředním protistranám a obchodním systémům pro účely obchodování a clearingu povolen nediskriminační přístup k:
a)
příslušným údajům o ceně, k jiným údajům a k informacím o složení, metodice a ocenění uvedené referenční hodnoty pro účely clearingu a obchodování; a k
b)
licencím.
Licence zahrnující přístup k informacím je poskytnuta za spravedlivých, přiměřených a nediskriminačních podmínek do tří měsíců od podání žádosti ústřední protistranou nebo obchodním systémem.
Přístup je poskytnut za přiměřenou obchodní cenu s přihlédnutím k ceně, za niž je poskytnut přístup k referenční hodnotě nebo je licence k právům duševního vlastnictví udělena za rovnocenných podmínek jiné ústřední protistraně, obchodním systémům či jakýmkoliv spřízněným osobám pro účely clearingu a obchodování. Různým ústředním protistranám, obchodním systémům či jakýmkoliv spřízněným osobám lze účtovat rozdílné ceny pouze v objektivně odůvodněných případech s ohledem na přiměřené obchodní důvody, jako je požadované množství, oblast působnosti nebo oblast použití.
2. V případech, kdy je po dni 3. ledna 2017 vytvořena nová referenční hodnota, povinnost poskytovat licence začíná nejpozději 30 měsíců poté, co bylo zahájeno obchodování s finančním nástrojem, který na danou referenční hodnotu odkazuje, nebo co byl tento nástroj přijat k obchodování. Vlastní-li osoba s vlastnickými právy k nové referenční hodnotě také stávající referenční hodnotu, musí zajistit, že v porovnání s jakoukoli takovou stávající referenční hodnotou splňuje nová referenční hodnota obě tato kritéria:
a)
nová referenční hodnota není pouhou kopií nebo přizpůsobením jakékoli takové stávající referenční hodnoty a metodika, včetně podkladových údajů, nové referenční hodnoty se smysluplně liší od jakékoli takové stávající referenční hodnoty; a
b)
nová referenční hodnota není náhradou za takovou stávající referenční hodnotu.
Tento odstavec se nedotýká použití pravidel hospodářské soutěže, a zejména článků 101 a 102 Smlouvy o fungování EU.
3. Žádná ústřední protistrana, obchodní systém ani spřízněný subjekt nesmí s žádným poskytovatelem referenční hodnoty uzavřít dohodu, jejímž účinkem by bylo:
a)
zabránit jakékoli jiné ústřední protistraně nebo obchodnímu systému v získání přístupu k těmto informacím či právům uvedeným v odstavci 1; nebo
b)
zabránit jakékoli jiné ústřední protistraně nebo obchodnímu systému v získání přístupu k takové licenci, jak je uvedeno v odstavci 1.
4. Orgán ESMA vypracuje návrhy regulačních technických norem, jimiž upřesní:
a)
informace, které mají být prostřednictvím poskytnutí licence zpřístupněny podle odst. 1 písm. a) pro výlučné účely ústřední protistrany nebo obchodního systému;
b)
jiné podmínky, za kterých je přístup poskytnut, včetně důvěrnosti poskytnutých informací;
c)
normy, které stanoví pokyny ohledně toho, jak lze prokázat, že určitá referenční hodnota je novou referenční hodnotou v souladu s odst. 2 písm. a) a b).
Orgán ESMA předloží Komisi tyto návrhy regulačních technických norem do 3. července 2015.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat regulační technické normy uvedené v prvním pododstavci postupem podle článků 10 až 14 nařízení (EU) č. 1095/2010.
Článek 38
Přístup pro ústřední protistrany a obchodní systémy z třetích zemí
1. Obchodní systémy usazené v třetí zemi může o přístup k ústřední protistraně usazené v Unii požádat, pouze jestliže Komise ve vztahu k dané třetí zemi přijala rozhodnutí v souladu s čl. 28 odst. 4. Ústřední protistrana usazená v třetí zemi může o přístup k obchodnímu systému v Unii požádat, je-li daná ústřední protistrana uznaná podle článku 25 nařízení (EU) č. 648/2012. Ústředním protistranám a obchodním systémům usazeným v třetích zemích je povoleno využívat práva na přístup uvedená v článcích 35 až 36 pouze v případě, že Komise přijala rozhodnutí v souladu s odstavcem 3, že právní a dohledový rámec třetí země je považován za právní a dohledový rámec, který stanovuje účinný rovnocenný systém pro to, aby byl ústředním protistranám a obchodním systémům povoleným podle zahraničních režimů povolen přístup k ústředním protistranám a obchodním systémům usazeným v dané třetí zemi.
2. Ústřední protistrany a obchodní systémy a usazené v třetích zemích mohou o licenci a práva na přístup v souladu s článkem 37 požádat pouze v případě, že Komise přijala rozhodnutí v souladu s odstavcem 3 tohoto článku, že právní a dohledový rámec dané třetí země je považován za právní a dohledový rámec, který stanovuje účinný rovnocenný systém, v jehož rámci je ústředním protistranám a obchodním systémy povoleným v zahraničních jurisdikcích povolen přístup na spravedlivém, přiměřeném a nediskriminačním základě k:
a)
příslušným údajům o ceně, k jiným údajům a k informacím o složení, metodice a ocenění referenčních hodnot pro účely zúčtování a obchodování; a k
b)
licencím,
od osob s vlastnickými právy k referenčním hodnotám usazeným v dotčené třetí zemi.
3. Komise může přijmout rozhodnutí přezkumným postupem podle článku 51, která určí, že právní a dohledový rámec třetí země zajistí, aby obchodní systémy a ústřední protistrany povolené v uvedené třetí zemi splňovaly právně závazné požadavky, jež jsou rovnocenné požadavkům uvedeným v odstavci 2 tohoto článku a podléhají v uvedené třetí zemi účinnému dohledu a vynucování.
Právní a dohledový rámec třetí země se považuje za rovnocenný, jestliže tento rámec splňuje všechny tyto podmínky:
a)
obchodní systémy v této třetí zemi podléhají povolování, je nad nimi průběžně vykonáván účinný dohled a je průběžně a účinně vymáháno, aby dodržovaly stanovené požadavky;
b)
rámec stanovuje účinný rovnocenný systém pro povolení obchodním systémům povoleným podle zahraničních režimů přístup k ústředním protistranám a obchodním systémům usazeným v dané třetí zemi;
c)
právní a dohledový rámec dané třetí země stanovuje účinný rovnocenný systém, v jehož rámci je ústředním protistranám a obchodním systémům povoleným v zahraničních jurisdikcích povolen přístup na spravedlivém, přiměřeném a nediskriminačním základě k:
i)
příslušným údajům o ceně, k jiným údajům a k informacím o složení, metodice a ocenění referenčních hodnot pro účely zúčtování a obchodování; a k
ii)
licencím,
od osob s vlastnickými právy k referenčním hodnotám usazeným v dotčené třetí zemi.
HLAVA VII
DOHLEDOVÁ OPATŘENÍ V OBLASTI ZÁSAHŮ U PRODUKTŮ A POZIC
KAPITOLA 1
Sledování a zásahy u produktů
Článek 39
Sledování trhu
1. V souladu s čl. 9 odst. 2 nařízení (EU) č. 1095/2010 sleduje orgán ESMA trh s finančními nástroji, které jsou uváděny na trh, distribuovány nebo prodávány v Unii.
2. V souladu s čl. 9 odst. 2 nařízení (EU) č. 1093/2010 sleduje orgán EBA trh se strukturovanými vklady, které jsou uváděny na trh, distribuovány nebo prodávány v Unii.
3. Příslušné orgány sledují trh s finanřními nástroji a strukturovanými vklady, které jsou uváděny na trh, distribuovány nebo prodávány v jejich členském státě nebo z jejich členského státu.
Článek 40
Pravomoci orgánu ESMA dočasně zasáhnout
1. V souladu s čl. 9 odst. 5 nařízení (EU) č. 1095/2010 může orgán ESMA, pokud jsou splněny podmínky stanovené v odstavcích 2 a 3, v Unii dočasně zakázat nebo omezit:
a)
uvádění na trh, distribuci nebo prodej určitých finančních nástrojů či finančních nástrojů s určitými stanovenými rysy; nebo
b)
určitý typ finanční činnosti či praktiky.
Zákaz či omezení se může použít za okolností stanovených orgánem ESMA nebo může podléhat výjimkám stanoveným tímto orgánem.
2. Orgán ESMA přijme rozhodnutí podle odstavce 1 pouze v případě, že jsou splněny všechny tyto podmínky:
a)
navržené opatření řeší významné ohrožení ochrany investorů či hrozbu pro řádné fungování a integritu finančních či komoditních trhů nebo stabilitu celého finančního systému v Unii nebo jeho části;
b)
hrozbu neřeší regulační požadavky podle právních předpisů Unie použitelné na příslušný finanční nástroj nebo činnost;
c)
příslušný orgán nebo příslušné orgány nepřijaly opatření k řešení dané hrozby nebo přijatá opatření na tuto hrozbu nereagují dostatečně.
V případě, že jsou podmínky stanovené v prvním pododstavci splněny, může orgán ESMA preventivně stanovit zákaz nebo omezení podle odstavce 1 předtím, než je finanční nástroj uveden na trh, distribuován nebo prodán zákazníkům.
3. Při přijímání opatření podle tohoto článku orgán ESMA zajistí, aby dané opatření:
a)
nemělo škodlivý účinek na efektivnost finančních trhů nebo na investory, který by byl neúměrný vzhledem k přínosu opatření;
b)
nevytvářelo riziko regulatorní arbitráže; a
c)
bylo přijato po konzultaci s veřejnými orgány příslušnými k dohledu, správě a regulování fyzických zemědělských trhů podle nařízení (ES) č. 1234/2007 v případě, že se opatření týká derivátů zemědělských komodit.
Pokud příslušný orgán nebo příslušné orgány přijaly opatření podle článku 42, může orgán ESMA přijmout kterékoli z opatření uvedených v odstavci 1, aniž by vydával stanovisko stanovené v článku 43.
4. Než orgán ESMA rozhodne o přijetí jakéhokoli opatření podle tohoto článku, oznámí opatření, které navrhuje, příslušným orgánům.
5. Orgán ESMA uveřejní na své internetové stránce oznámení o každém rozhodnutí přijmout jakékoli opatření podle tohoto článku. Oznámení specifikuje podrobnosti zákazu nebo omezení a okamžik po uveřejnění oznámení, od kterého opatření nabudou účinku. Zákaz nebo omezení se vztahuje pouze na kroky uskutečněné poté, co opatření nabudou účinku.
6. Zákaz nebo omezení uložené podle odstavce 1 přezkoumává orgán ESMA v přiměřených intervalech, nejméně však každé tři měsíce. Není-li zákaz nebo omezení obnoveno po uplynutí uvedené tříměsíční lhůty, jeho platnost skončí.
7. Opatření přijaté orgánem ESMA podle tohoto článku má přednost před veškerými předchozími opatřeními, která přijal příslušný orgán.
8. Komise přijme akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 50stanovující kritéria a faktory, které orgán ESMA zohlední při určování toho, zda nastalo významné ohrožení ochrany investorů či hrozba pro řádné fungování a integritu finančních či komoditních trhů nebo pro stabilitu celého finančního systému v Unii či jeho části podle odst. 2 písm. a).
Mezi tato kritéria a faktory patří:
a)
míra složitosti finančního nástroje a vztah k typu zákazníka, jemuž je nabízen a prodáván;
b)
objem či pomyslná hodnota emise finančních nástrojů;
c)
míra inovace finančního nástroje, činnosti nebo praktiky;
d)
páka, kterou finanční nástroj či praktika poskytují.
Článek 41
Pravomoci orgánu EBA dočasně zasáhnout
1. V souladu s čl. 9 odst. 5 nařízení (EU) č. 1093/2010 může orgán EBA, pokud jsou splněny podmínky stanovené v odstavcích 2 a 3, v Unii dočasně zakázat nebo omezit:
a)
uvádění na trh, distribuci nebo prodej určitých strukturovaných vkladů či strukturovaných vkladů s určitými stanovenými rysy; nebo
b)
určitý typ finanční činnosti či praktiky.
Zákaz či omezení se může použít za okolností stanovených orgánem EBA nebo může podléhat výjimkám stanoveným tímto orgánem.
2. Orgán EBA přijme rozhodnutí podle odstavce 1 pouze v případě, že jsou splněny všechny tyto podmínky:
a)
navržené opatření řeší významné ohrožení ochrany investorů či hrozbu pro řádné fungování a integritu finančních trhů nebo stabilitu celého finančního systému v Unii nebo jeho části;
b)
regulační požadavky podle práva Unie použitelné na příslušný strukturovaný vklad nebo činnost uvedené ohrožení neřeší;
c)
příslušný orgán nebo příslušné orgány nepřijaly opatření k řešení dané hrozby nebo přijatá opatření na tuto hrozbu nereagují dostatečně.
V případě, že jsou podmínky stanovené v prvním pododstavci splněny, může orgán EBA preventivně stanovit zákaz nebo omezení podle odstavce 1 předtím, než je strukturovaný vklad uveden na trh, distribuován nebo prodán zákazníkům.
3. Při přijímání opatření podle tohoto článku podnikne orgán EBA zajistí, aby opatření:
a)
nemělo škodlivý účinek na efektivnost finančních trhů nebo na investory, který by byl neúměrný vzhledem k přínosu opatření; a
b)
nevytvářelo riziko regulatorní arbitráže.
Pokud příslušný orgán nebo příslušné orgány přijaly opatření podle článku 42, může orgán EBA přijmout kterékoli z opatření uvedených v odstavci 1, aniž by vydával stanovisko podle článku 43.
4. Než orgán EBA rozhodne o přijetí jakéhokoli opatření podle tohoto článku, oznámí opatření, které navrhuje, příslušným orgánům.
5. Orgán EBA uveřejní na své internetové stránce oznámení o každém rozhodnutí přijmout jakékoli opatření podle tohoto článku. Oznámení specifikuje podrobnosti zákazu nebo omezení a okamžik po uveřejnění oznámení, od kterého opatření nabudou účinku. Zákaz nebo omezení se vztahuje pouze na kroky uskutečněné poté, co opatření nabudou účinku.
6. Orgán EBA přezkoumává zákaz nebo omezení uložené podle odstavce 1 v přiměřených intervalech, nejméně však každé tři měsíce. Nedojde-li po uplynutí uvedené tříměsíční lhůty k obnovení zákazu nebo omezení, jeho platnost skončí.
7. Opatření přijaté orgánem EBA podle tohoto článku má přednost před veškerými předchozími opatřeními, která přijal příslušný orgán.
8. Komise přijme akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 50 stanovující kritéria a faktory, které orgán EBA zohlední při určování toho, zda nastalo významné ohrožení ochrany investorů či hrozba pro řádné fungování a integritu finančních trhů a pro stabilitu celého finančního systému v Unii či jeho části podle odst. 2 písm. a).
Mezi tato kritéria a faktory patří:
a)
míra složitosti strukturovaného vkladu a vztah k typu zákazníka, jemuž je nabízen a prodáván;
b)
objem či pomyslná hodnota emise strukturovaných vkladů;
c)
míra inovace strukturovaného vkladu, činnosti nebo praktiky;
d)
páka, kterou strukturovaný vklad či praktika poskytují.
Článek 42
Zásahy příslušných orgánů u produktů
1. Příslušný orgán může v členském státě nebo z členského státu zakázat či omezit:
a)
uvádění na trh, distribuci nebo prodej určitých finančních nástrojů či strukturovaných vkladů nebo finančních nástrojů či strukturovaných vkladů s určitými stanovenými rysy; nebo
b)
určitý typ finanční činnosti či praktiky.
2. Příslušný orgán může přijmout opatření uvedené v odstavci 1, pokud se rozumně domnívá, že:
a)
buď
i)
finanční nástroj, strukturovaný vklad nebo činnost či praktika vzbuzuje významné obavy o ochranu investorů či představuje hrozbu pro řádné fungování a integritu finančních či komoditních trhů nebo stabilitu celého finančního systému či jeho části alespoň v jednom členském státě; nebo
ii)
derivát má škodlivý účinek na mechanismus tvorby cen na základním trhu;
b)
stávající regulační požadavky podle právních předpisů Unie použitelné na finanční nástroj, strukturovaný vklad nebo činnost nebo praktiku dostatečně neřeší rizika uvedená v písmeni a) a problém by lépe neřešil zdokonalený dohled či vynucování stávajících požadavků;
c)
opatření je přiměřené s ohledem na povahu zjištěných rizik, úroveň sofistikovanosti dotčených investorů nebo účastníků trhu a pravděpodobný účinek opatření na investory či účastníky trhu, kteří mohou držet nebo využívat finanční nástroj, strukturovaný vklad nebo činnost či praktiku nebo z nich mít prospěch;
d)
příslušný orgán řádně konzultoval s příslušnými orgány v jiných členských státech, kterých by se opatření mohlo významně dotknout;
e)
opatření nemá diskriminační účinek na služby nebo činnosti poskytované z jiného členského státu; a
f)
řádně konzultoval s veřejnými subjekty příslušnými pro dohled nad fyzickými zemědělskými trhy a pro jejich správu a regulaci podle nařízení (ES) č. 1234/2007 v případě, že finanční nástroj nebo činnost či praktika představují vážnou hrozbu pro řádné fungování a integritu daného fyzického zemědělského trhu.
V případě, že jsou podmínky stanovené v prvním pododstavci splněny, může příslušný orgán preventivně stanovit zákaz nebo omezení podle odstavce 1 předtím, než je finanční nástroj nebo strukturovaný vklad uveden na trh, distribuován nebo prodán zákazníkům.
Zákaz či omezení se může použít za okolností stanovených příslušným orgánem nebo podléhat výjimkám stanoveným tímto orgánem.
3. Příslušný orgán neuloží zákaz či omezení podle tohoto článku, pokud nejméně jeden měsíc před tím, než má opatření nabýt účinnosti, všem ostatním příslušným orgánům a orgánu ESMA písemně nebo prostřednictvím jiného komunikačního prostředku dohodnutého mezi orgány neoznámil podrobnosti o:
a)
finančním nástroji nebo činnosti nebo praktice, které se navrhované opatření týká;
b)
přesné povaze navrhovaného zákazu nebo omezení a o tom, kdy má nabýt účinku; a
c)
důkazech, na kterých založil své rozhodnutí a podle kterých je přesvědčen, že je splněna každá z podmínek v odstavci 2.
4. Ve výjimečných případech, kdy se příslušný orgán domnívá, že je nutné urychleně přijmout opatření podle tohoto článku, aby se zabránilo poškození způsobenému těmito finančními nástroji, strukturovanými vklady, praktikami nebo činnostmi uvedenými v odstavci 1, může příslušný orgán přijmout přechodná opatření s písemným oznámením všem ostatním příslušným orgánům a orgánu ESMA nebo v případě strukturovaných vkladů orgánu EBA předaným nejpozději 24 hodin před tím, než má opatření vstoupit v platnost, za předpokladu, že jsou splněna všechna kritéria tohoto článku a dojde se kromě toho jednoznačně k závěru, že oznámení jeden měsíc předem by danou obavu či hrozbu odpovídajícím způsobem nevyřešilo. Příslušný orgán nepřijímá přechodná opatření s platností delší než tři měsíce.
5. Příslušný orgán na svých internetových stránkách uveřejní oznámení o každém rozhodnutí uložit zákaz nebo omezení uvedené v odstavci 1. Oznámení specifikuje podrobnosti zákazu nebo omezení, okamžik po uveřejnění oznámení, od kterého opatření nabudou účinku, a důkazy, podle nichž je přesvědčen, že je splněna každá z podmínek uvedených v odstavci 2. Zákaz nebo omezení se týká pouze opatření přijatých po uveřejnění oznámení.
6. Příslušný orgán zákaz nebo omezení zruší, jestliže podmínky uvedené v odstavci 2 již neplatí.
7. Komise přijme akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 50, v nichž se stanoví kritéria a faktory, které příslušný orgán zohlední při určování toho, zda nastalo významné ohrožení ochrany investorů či hrozba pro řádné fungování a integritu finančních či komoditních trhů a pro stabilitu celého finančního systému či jeho části alespoň v jednom členském státě, jak je uvedeno v odst. 2 písm. a).
Mezi tato kritéria a faktory patří:
a)
míra složitosti finančního nástroje nebo strukturovaného vkladu a vztah k typu zákazníka, jemuž je nabízen, distribuován a prodáván;
b)
míra inovace finančního nástroje, strukturovaného vkladu, činnosti nebo praktiky;
c)
páka, kterou finanční nástroj, strukturovaný vklad nebo praktika poskytují;
d)
pokud jde o řádné fungování a integritu finančních či komoditních trhů, objem či pomyslná hodnota emise finančních nástrojů nebo strukturovaných vkladů.
Článek 43
Koordinace prováděná orgány ESMA a EBA
1. Orgán ESMA nebo v případě strukturovaných vkladů orgán EBA usnadňuje a koordinuje opatření přijatá příslušnými orgány podle článku 42. Orgán ESMA nebo v případě strukturovaných vkladů orgán EBA zejména zajistí, aby opatření přijatá příslušným orgánem byla odůvodněná a přiměřená a aby příslušné orgány zaujímaly, je-li to vhodné, konzistentní přístup.
2. Poté, co obdrží oznámení podle článku 42 o opatření, které má být uloženo podle uvedeného článku, přijme orgán ESMA nebo v případě strukturovaných vkladů orgán EBA stanovisko k tomu, zda jsou zákaz či omezení odůvodněné a přiměřené. Jestliže se orgán ESMA nebo v případě strukturovaných vkladů orgán EBA domnívá, že je pro řešení rizika nutné, aby opatření přijaly i další příslušné orgány, uvede to ve svém stanovisku. Stanovisko se uveřejní na internetových stránkách orgánu ESMA nebo v případě strukturovaných vkladů na internetových stránkách orgánu EBA.
3. Pokud příslušný orgán navrhne přijetí nebo přijme opatření v rozporu se stanoviskem přijatým orgánem ESMA nebo orgánem EBA podle odstavce 2 nebo odmítne přijmout opatření v rozporu s takovým stanoviskem, ihned na svých internetových stránkách uveřejní oznámení s úplným vysvětlením důvodů, které jej k tomu vedou.
KAPITOLA 2
Pozice
Článek 44
Koordinace vnitrostátních opatření pro řízení pozic a limitů pozic orgánem ESMA
1. Orgán ESMA usnadňuje a koordinuje opatření přijatá příslušnými orgány podle čl. 69 odst. 2 písm. o) a p) směrnice 2014/65/EU. Orgán ESMA zejména zajistí, aby příslušné orgány uplatňovaly jednotný přístup, pokud jde o to, kdy jsou tyto pravomoci vykonávány, o povahu a rozsah působnosti uložených opatření a o dobu trvání a návaznost případných opatření.
2. Poté, co orgán ESMA obdrží oznámení o jakémkoli opatření podle čl. 79 odst. 5 směrnice 2014/65/EU, toto opatření a jeho důvody zaznamená. V souvislosti s opatřeními podle čl. 69 odst. 2 písm. o) a p) směrnice 2014/65/EU vede a uveřejní na své internetové stránce databázi se souhrny platných opatření včetně podrobností o dotčené osobě, příslušných finančních nástrojích, případných omezeních objemu pozic, který osoby mohou kdykoli držet, o případných výjimkách z těchto omezení udělených podle článku 57 směrnice 2014/65/EU a o důvodech uvedených opatření.
Článek 45
Pravomoci orgánu ESMA v souvislosti s řízením pozic
1. V souladu s čl. 9 odst. 5 nařízení (EU) č. 1095/2010 orgán ESMA v případě, že jsou splněny obě podmínky uvedené v odstavci 2, přijme jedno nebo několik z těchto opatření:
a)
vyžádá si od jakékoli osoby všechny relevantní informace o objemu a účelu pozice nebo expozice vzniklé prostřednictvím derivátu;
b)
po analýze informací získaných podle písmene a) uloží jakékoli takovéto osobě, aby snížila objem pozice nebo expozice nebo odstranila pozice nebo expozice podle aktu v přenesené pravomoci uvedeného v odst. 10 písm. b);
c)
jako poslední možnost omezí schopnost jakékoli osoby obchodovat komoditní derivát.
2. Orgán ESMA přijme rozhodnutí podle odstavce 1 pouze v případě, že jsou splněny obě tyto podmínky:
a)
opatření uvedená v odst. 1 řeší hrozbu pro řádné fungování a integritu finančních trhů, a to včetně trhů s komoditními deriváty v souladu s cíli uvedenými v čl. 57 odst. 1 směrnice 2014/65/EU a také vzhledem k opatřením pro dodání fyzických komodit, nebo pro stabilitu celého finančního systému v Unii či jeho části;
b)
příslušný orgán nebo příslušné orgány nepřijaly opatření k řešení dané hrozby nebo přijatá opatření na tuto hrozbu nereagují dostatečně;
Orgán ESMA posoudí plnění podmínek uvedených v písmenech a) a b) prvního pododstavce tohoto odstavce v souladu s kritérii a faktory upřesněnými v aktu v přenesené pravomoci uvedeném v odst. 10 písm. a) tohoto článku
3. Orgán ESMA při přijímání opatření uvedených v odstavci 1 zajistí, aby dané opatření:
a)
významně řešilo danou hrozbu pro řádné fungování a integritu finančních trhů, a to včetně trhů s komoditními deriváty v souladu s cíli uvedenými v čl. 57 odst. 1 směrnice 2014/65/EU a také vzhledem k opatřením pro dodání fyzických komodit, nebo pro stabilitu celého finančního systému v Unii či jeho části nebo významně zlepšilo schopnost příslušných orgánů monitorovat tuto hrozbu měřenou v souladu s kritérii a faktory upřesněnými v aktu v přenesené pravomoci uvedeném v odst. 10 písm. a) tohoto článku;
b)
nevytvářelo riziko regulatorní arbitráže měřené v souladu s odst. 10 písm. c) tohoto článku;
c)
nemá žádný z následujících škodlivých účinků na efektivnost finančních trhů, který by byl neúměrný vzhledem k přínosům opatření: snížení likvidity na těchto trzích, omezení podmínek pro snižování rizik přímo souvisejících s obchodní činností nefinanční protistrany nebo vznik nejistoty mezi účastníky trhu.
Předtím, než orgán ESMA přijme jakékoli opatření, které se týká velkoobchodních energetických produktů, konzultuje toto opatření s Agenturou pro spolupráci energetických regulačních orgánů zřízenou podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 713/2009 (29).
Předtím, než orgán ESMA přijme jakékoli opatření, které se týká derivátů zemědělských komodit, konzultuje toto opatření s veřejnými orgány příslušnými k dohledu, správě a regulování fyzických zemědělských trhů podle nařízení (ES) č. 1234/2007.
4. Předtím, než se rozhodne uložit nebo obnovit kterékoli z opatření uvedených v odstavci 1, oznámí orgán ESMA relevantním příslušným orgánům opatření, které navrhuje. V případě žádosti podle odst. 1 písm. a) nebo b) obsahuje oznámení totožnost osoby či osob, kterým byla žádost určena, a její podrobnosti a důvody. V případě opatření podle odst. 1 písm. c) obsahuje oznámení podrobnosti o dotčené osobě, příslušných finančních nástrojích, příslušných množstevních opatřeních, jako je maximální objem pozice, který dotčená osoba může uzavřít, a o důvodech, jež k tomu vedly.
5. Oznámení se podá nejpozději 24 hodin před zamýšlenou dobou, kdy má opatření nabýt účinku nebo být obnoveno. Za výjimečných okolností může orgán ESMA podat oznámení později než 24 hodin před zamýšlenou dobou nabytí účinku opatření, pokud uvedenou 24hodinovou lhůtu není možné dodržet.
6. Orgán ESMA na svých internetových stránkách uveřejní oznámení o každém rozhodnutí uložit nebo obnovit opatření uvedené v odst. 1 písm. c). Oznámení obsahuje podrobnosti o dotčené osobě, příslušných finančních nástrojích, příslušných množstevních opatřeních, jako je maximální objem pozice, který dotčená osoba může uzavřít, a o důvodech, jež k tomu vedly.
7. Opatření uvedené v odst. 1 písm.c) vstoupí v účinnost v okamžiku uveřejnění oznámení nebo v době uvedené v oznámení, která je pozdější než doba jeho uveřejnění, a použije se pouze pro obchody provedené poté, co opatření vstoupí v účinnost.
8. Opatření uvedená v odst. 1 písm. c) orgán ESMA přezkoumává v přiměřených intervalech, nejméně však každé tři měsíce. Není-li opatření po uplynutí tohoto tříměsíčního období obnoveno, automaticky pozbývá platnosti. Na obnovování opatření se rovněž vztahují odstavce 2 až 8.
9. Opatření přijaté orgánem ESMA podle tohoto článku má přednost před veškerými předchozími opatřeními, která přijal příslušný orgán podle čl. 69 odst. 2 písm. o) nebo p) směrnice 2014/65/EU.
10. Komise přijme v souladu s článkem 50 akty v přenesené pravomoci, které specifikují kritéria a faktory k určení:
a)
existence hrozby pro řádné fungování a integritu finančních trhů, a to včetně trhů s komoditními deriváty v souladu s cíli uvedenými v čl. 57 odst. 1 směrnice 2014/65/EU a také vzhledem k opatřením pro dodání fyzických komodit, nebo pro stabilitu celého finančního systému v Unii či jeho části, jak uvádí odst. 2 písm. a), přičemž se zohlední míra, v níž jsou pozice využívány k zajištění pozic u fyzických komodit či komoditních kontraktů, a míra, v níž jsou ceny na základních trzích stanovovány odkazem na komoditní deriváty;
b)
vhodného snížení pozice či expozice uzavírané prostřednictvím derivátu uvedeného v odst. 1 písm. b) tohoto článku;
c)
situací, kdy by mohlo dojít k regulatorní arbitráži, jak je uvedeno v odst. 3 písm. b) tohoto článku.
Tato kritéria a faktory zohledňují regulační technické normy uvedené v čl. 57 odst. 3 směrnice 2014/65/EU a rozlišují situace, kdy orgán ESMA přijímá opatření z důvodu nečinnosti příslušného orgánu, a situace, kdy orgán ESMA reaguje na další riziko, které příslušný orgán není schopen dostatečně řešit podle čl. 69 odst. 2 písm. j) nebo o) směrnice 2014/65/EU.
HLAVA VIII
POSKYTOVÁNÍ SLUŽEB A PROVÁDĚNÍ ČINNOSTÍ PODNIKY Z TŘETÍCH ZEMÍ, OPERUJÍCÍMI S POBOČKOU NEBO BEZ POBOČKY, NA ZÁKLADĚ ROZHODNUTÍ O ROVNOCENNOSTI
Článek 46
Obecná ustanovení
1. Podnik ze třetí země může bez zřízení pobočky poskytovat investiční služby či vykonávat investiční činnosti, včetně doplňkových služeb, způsobilým protistranám a profesionálním zákazníkům ve smyslu oddílu I přílohy II směrnice 2014/65/EU usazeným v celé Unii, pokud je registrován v registru podniků z třetích zemí spravovaném orgánem ESMA v souladu s článkem 47.
2. Orgán ESMA zaregistruje podnik z třetí země, který zažádal o poskytování investičních služeb či výkon investičních činností v celé Unii v souladu s odstavcem 1 pouze tehdy, jestliže jsou splněny následující podmínky:
a)
Komise přijala rozhodnutí v souladu s čl. 47 odst. 1;
b)
v jurisdikci, ve které má podnik ústředí, má povolení poskytovat investiční služby či vykonávat investiční činnosti, jež hodlá poskytovat v Unii, a podléhá účinnému dohledu a vymáhání, což zajišťuje plný soulad s požadavky použitelnými v dotčené třetí zemi;
c)
v souladu s čl. 47 odst. 2 byla uzavřena ujednání o spolupráci;
3. Pokud je podnik ze třetí země zaregistrován v souladu s tímto článkem, členské státy nestanoví pro tento podnik ze třetí země žádné další požadavky týkající se záležitostí spadajících do oblasti působnosti tohoto nařízení či směrnice 2014/65/EU a nezachází s podniky ze třetích zemí příznivěji než s podniky z Unie.
4. Poté, co Komise přijme rozhodnutí uvedené v článku 47, které určí, že právní rámec a rámec dohledu třetí země, v níž má podnik z třetí země povolení, odpovídají požadavkům popsaným v čl. 47 odst. 1, podá dotčený podnik z třetí země uvedený v odstavci 1 žádost orgánu ESMA.
Žádající podnik z třetí země poskytne orgánu ESMA všechny informace, které jsou nezbytné pro jeho registraci. Orgán ESMA ve lhůtě 30 pracovních dnů od obdržení žádosti posoudí, zda je žádost úplná. Není-li žádost úplná, stanoví orgán ESMA lhůtu, v níž musí žádající podnik z třetí země informace doplnit.
Rozhodnutí o registraci vychází z podmínek stanovených v odstavci 2.
Orgán ESMA ve lhůtě 180 pracovních dnů od podání úplné žádosti žádající podnik z třetí země písemně informuje s plně odůvodněným vysvětlením pro udělení či zamítnutí registrace.
Pokud Komise nepřijme rozhodnutí v souladu s čl. 47 odst. 1 nebo pokud takové rozhodnutí pozbylo účinnost, mohou členské státy na svém území povolit podnikům z třetích zemí poskytovat investiční služby či vykonávat investiční činnosti spolu s doplňkovými službami způsobilým protistranám a profesionálním zákazníkům ve smyslu oddílu I přílohy II směrnice 2014/65/EU v souladu s vnitrostátními režimy.
5. Podniky z třetích zemí poskytující služby v souladu s tímto článkem informují před poskytnutím jakýchkoliv investičních služeb zákazníky usazené v Unii, že nesmí poskytovat služby jiným zákazníkům, než způsobilým protistranám a profesionálním zákazníkům ve smyslu oddílu I přílohy II směrnice 2014/65/EU a že nepodléhají dohledu v Unii. Uvedou název a adresu příslušného orgánu dohledu v dotčené třetí zemi.
Informace v prvním pododstavci se poskytují písemně a výrazně.
Členské státy zajistí, aby se v případě, že způsobilá protistrana nebo profesionální zákazník ve smyslu oddílu I přílohy II směrnice 2014/65/EU usazení nebo nacházející se v Unii iniciují výhradně z vlastního podnětu poskytnutí investiční služby nebo vykonání investiční činnosti podnikem ze třetí země, na poskytnutí dané služby nebo výkon dané činnosti podnikem ze třetí země dotčené osobě, včetně vztahu souvisejícího konkrétně s poskytnutím dané služby nebo výkonem dané činnosti, tento článek nepoužil. Iniciativa takových zákazníků neopravňuje podnik z třetí země, aby uváděl na trh nové kategorie investičního produktu či služby pro tohoto jednotlivce.
6. Podniky z třetích zemí poskytující služby nebo vykonávající činnosti v souladu s tímto článkem nabízejí zákazníkům usazeným v Unii před poskytnutím jakékoli investiční služby nebo vykonáním jakékoli investiční činnosti, aby jakýkoli spor týkající se těchto služeb nebo činností předložili soudu nebo rozhodčímu soudu v členském státě.
7. Orgán ESMA vypracuje návrhy regulačních technických norem k upřesnění informací, které žádající podnik z třetí země poskytne v souladu s odstavcem 4 orgánu ESMA ve své žádosti o registraci, a formátu informací poskytovaných podle odstavce 5.
Orgán ESMA předloží uvedené návrhy regulačních technických norem Komisi do 3. července 2015.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat regulační technické normy uvedené v prvním pododstavci postupem podle článků 10 až 14 nařízení (EU) č. 1095/2010.
Článek 47
Rozhodnutí o rovnocennosti
1. Komise může ve vztahu ke třetí zemi přijmout rozhodnutí v souladu s přezkumným postupem uvedeným v čl. 51 odst. 2 s prohlášením, že právní a dohledová opatření v uvedené třetí zemi zajišťují, že podniky povolené v dané třetí zemi odpovídají právně závazným požadavkům na obezřetnostní jednání a obchodní činnost, které mají rovnocenný účinek jako požadavky stanovené tímto nařízením, směrnicí 2013/36/EU a směrnicí 2014/65/EU a prováděcími opatřeními přijatými podle tohoto nařízení a podle uvedených směrnic, a že právní rámec dané třetí země stanovuje fakticky rovnocenný systém pro uznávání investičních podniků povolených v souladu s režimy třetí země.
Obezřetnostní rámec třetí země a rámec třetí země upravující obchodní činnost může být považován za rámec s rovnocenným účinkem, pokud splňuje následující podmínky:
a)
podniky poskytující investiční služby a vykonávající investiční činnosti v dotčené třetí zemi podléhají povolování a je nad nimi průběžně vykonáván účinný dohled a vymáhání;
b)
podniky poskytující investiční služby a vykonávající investiční činnosti v dané třetí zemi podléhají dostatečným kapitálovým požadavkům a vhodným požadavkům použitelným na akcionáře a členy jejich vedoucího orgánu;
c)
podniky poskytující investiční služby a vykonávající investiční činnosti podléhají přiměřeným organizačním požadavkům v oblasti vnitřních kontrolních funkcí;
d)
podniky poskytující investiční služby a vykonávající investiční činnosti podléhají přiměřeným pravidlům pro výkon činnosti;
e)
zajišťuje transparentnost a integritu trhu tím, že brání zneužívání trhu ve formě obchodování zasvěcených osob a manipulace s trhem.
2. Orgán ESMA uzavře s příslušnými orgány třetích zemí, jejichž právní a dohledové rámce byly v souladu s odstavcem 1 uznány jako fakticky rovnocenné, ujednání o spolupráci. Tato ujednání upřesní alespoň:
a)
mechanismus pro výměnu informací mezi orgánem ESMA a příslušnými orgány dotčených třetích zemí, včetně přístupu ke všem informacím, které orgán ESMA požaduje o podnicích ze zemí mimo Unii povolených v třetích zemích;
b)
mechanismus rychlého oznámení orgánu ESMA, pokud se příslušný orgán třetí země domnívá, že podnik z třetí země, na který dohlíží a který orgán ESMA zaregistroval podle článku 48, porušuje podmínky pro povolení či jiné právní předpisy, které je povinen dodržovat;
c)
postupy týkající se koordinace činností dohledu, včetně, kde je to vhodné, kontrol na místě.
3. Podnik z třetí země usazený v zemi, jejíž právní a dohledový rámec byl uznán jako fakticky rovnocenný v souladu s odstavcem 1 a je povolen v souladu s článkem 39 směrnice 2014/65/EU, může poskytovat služby a provádět činnosti, na něž se povolení vztahuje, způsobilým protistranám a profesionálním zákazníkům ve smyslu oddílu I přílohy II směrnice 2014/65/EU v jiných členských státech Unie, aniž by musel zřizovat nové pobočky. Za tím účelem musí splňovat požadavky na informace stanovené pro přeshraniční poskytování služeb a provádění činností podle článku 34 směrnice 2014/65/EU.
Pobočka i nadále podléhá dohledu vykonávanému členským státem, v němž je pobočka zřízena v souladu s článkem 39 směrnice 2014/65/EU. Příslušný orgán členského státu, v němž se pobočka zřízena, a příslušný orgán hostitelského členského státu však, aniž je dotčena povinnost spolupracovat stanovená směrnicí 2014/65/EU, mohou uzavřít přiměřené dohody o spolupráci s cílem zajistit, aby pobočka podniku z třetí země, která poskytuje investiční služby v rámci Unie, poskytovala náležitou úroveň ochrany investorů.
4. Podnik z třetí země nemůže dále uplatňovat práva uvedená v čl. 46 odst. 1 v případě, že Komise přijme rozhodnutí přezkumným postupem podle čl. 51 odst. 2, kterým zruší své rozhodnutí podle odstavce 1 tohoto článku ve vztahu k dané třetí zemi.
Článek 48
Registr
Orgán ESMA vede registr podniků z třetích zemí, které mohou v Unii poskytovat investiční služby či vykonávat investiční činnosti v souladu s článkem 46. Registr je veřejně přístupný na internetových stránkách orgánu ESMA a obsahuje informace o službách a činnostech, které podniky z třetích zemí mohou poskytovat či vykonávat, a odkaz na příslušný orgán zodpovědný za dohled nad těmito podniky v dotčené třetí zemi.
Článek 49
Zrušení registrace
1. Orgán ESMA zruší registraci podniku z třetí země v registru zřízeném v souladu s článkem 48, pokud:
a)
má orgán ESMA na základě doložených důkazů oprávněné důvody domnívat se, že poskytováním investičních služeb či výkonem investičních činností v Unii se podnik z třetí země dopouští jednání, které jasně poškozuje zájmy investorů nebo řádné fungování trhů; nebo
b)
má orgán ESMA na základě doložených důkazů oprávněné důvody domnívat se, že poskytováním investičních služeb či výkonem investičních činností v Unii podnik z třetí země závažným způsobem porušuje ustanovení, kterým podléhá v dotčené třetí zemi a na jejichž základě Komise přijala rozhodnutí v souladu s čl. 47 odst. 1.
c)
orgán ESMA předal záležitost příslušnému orgánu z třetí země a dotčený příslušný orgán nepřijal náležitá opatření nezbytná pro ochranu investorů a řádné fungováni trhů v Unii nebo neprokázal, že dotčený podnik z třetí země plní požadavky použitelné v dané třetí zemi; a
d)
orgán ESMA informoval příslušný orgán třetí země o svém záměru zrušit registraci dotčenému podniku z třetí země a to nejméně 30 dní před zrušením.
2. Orgán ESMA bezodkladně informuje Komisi o veškerých opatřeních přijímaných podle odstavce 1 a uveřejní své rozhodnutí na svých internetových stránkách.
3. Komise posoudí, zda ve vztahu k dotčené třetí zemi nadále trvají podmínky, za kterých bylo přijato rozhodnutí v souladu s čl. 47 odst. 1.
HLAVA IX
AKTY V PŘENESENÉ PRAVOMOCI A PROVÁDĚCÍ AKTY
KAPITOLA 1
Akty v přenesené pravomoci
Článek 50
Výkon přenesené pravomoci
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci svěřená Komisi podléhá podmínkám stanoveným v tomto článku.
2. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedená v čl. 1 odst. 9, čl. 2 odst. 2, čl. 13 odst. 2, čl. 15 odst. 5, čl. 17 odst. 3, čl. 19 odst. 2 a 3, čl. 31 odst. 4, čl. 40 odst. 8, čl. 41 odst. 8, čl. 42 odst. 7, čl. 45 odst. 10 a čl. 52 odst. 10 a 12. je Komisi svěřena na dobu neurčitou od 2. července 2014.
3. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedené v čl. 1 odst. 9, čl. 2 odst. 2, čl. 13 odst. 2, čl. 15 odst. 5, čl. 17 odst. 3, čl. 19 odst. 2 a 3, čl. 31 odst. 4, čl. 40 odst. 8, čl. 41 odst. 8, čl. 42 odst. 7, čl. 45 odst. 10 a čl. 52 odst. 10 a 12. kdykoli zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomocí v něm blíže určených. Nabývá účinku dnem následujícím po zveřejnění tohoto rozhodnutí v Úředním věstníku Evropské unie nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Rozhodnutí nemá vliv na platnost žádných aktů v přenesené pravomoci, které jsou již v platnosti.
4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
5. Akt v přenesené pravomoci přijaté podle čl. 1 odst. 9, čl. 2 odst. 2, čl. 13 odst. 2, čl. 15 odst. 5, čl. 17 odst. 3, čl. 19 odst. 2 a 3, čl. 31 odst. 4, čl. 40 odst. 8, čl. 41 odst. 8, čl. 42 odst. 7, čl. 45 odst. 10 a čl. 52 odst. 10 a 12 vstoupí v platnost, pouze pokud Evropský parlament ani Rada nevysloví ve lhůtě tří měsíců od oznámení aktu Evropskému parlamentu a Radě námitky nebo pokud před uplynutím této lhůty Evropský parlament i Rada Komisi uvědomí, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o tři měsíce.
KAPITOLA 2
Prováděcí akty
Článek 51
Postup projednávání ve výboru
1. Komisi je nápomocen Evropský výbor pro cenné papíry zřízený rozhodnutím Komise 2001/528/ES (30). Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 5 nařízení (EU) č. 182/2011.
HLAVA X
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 52
Zprávy a přezkum
1. Do 3. března 2019 Komise po konzultaci s orgánem ESMA předloží Evropskému parlamentu a Radě zprávu o praktickém dopadu povinností týkajících se transparentnosti stanovených podle článků 3 až 13, zejména o dopadu mechanismu objemového stropu popsaného v článku 5, včetně jeho dopadu na náklady na obchodování pro způsobilé protistrany a profesionální zákazníky a na obchodování s akciemi společností s malou a střední tržní kapitalizací, a o jeho účinnosti, pokud jde o zajištění toho, aby uplatňování příslušných výjimek nepoškodilo tvorbu cen, a o tom, jak by mohl fungovat vhodný mechanismus pro ukládání sankcí za porušení objemového stropu, a o uplatňování a další vhodnosti výjimek z povinností týkajících se předobchodní transparentnosti stanovených podle čl. 4 odst. 2 a 3 a čl. 9 odst. 2 až 5.
2. Zpráva uvedená v odstavci 1 zahrnuje dopad uplatňování výjimky podle čl. 4 odst. 1 písm. a) a b) bodu i) a mechanismu objemového stropu popsaného v článku 5 na evropské akciové trhy se zvláštním zřetelem k:
a)
úrovni a trendům, které jsou v Unii od zavedení tohoto nařízení pozorovány v obchodování na základě neuveřejňovaných pokynů (non-lit order book trading);
b)
dopadu na předobchodní transparentní kotovaná rozpětí;
c)
dopadu na hloubku likvidity u uveřejňovaných pokynů (lit order books);
d)
dopadu na hospodářskou soutěž a investory v Unii;
e)
dopadu na obchodování s akciemi společností s malou a střední tržní kapitalizací;
f)
náležitému zohlednění vývoje na mezinárodní úrovni a jednáním se třetími zeměmi a mezinárodními organizacemi.
3. Dojde-li se v této zprávě k závěru, že uplatňování výjimky podle čl. 4 odst. 1 písm. a) a b) bodu i) poškozuje tvorbu cen nebo škodí obchodování s akciemi společností s malou a střední tržní kapitalizací, předloží Komise, je-li to vhodné, návrhy týkající se uplatňování těchto výjimek, včetně změn tohoto nařízení. Tyto návrhy zahrnují posouzení dopadu navrhovaných změn a zohlední cíle tohoto nařízení a důsledky pro narušení trhu a hospodářskou soutěž, jakož i potenciální dopady na investory v Unii.
4. Do 3. března 2019 Komise po konzultaci s orgánem ESMA předloží Evropskému parlamentu a Radě zprávu o fungování článku 26, včetně toho, zda obsah a formát hlášení o obchodech obdržených a vyměňovaných mezi příslušnými orgány komplexně umožňuje sledovat činnosti investičních podniků v souladu s čl. 26 odst. 1. Komise může předložit jakékoli vhodné návrhy, včetně ustanovení o hlášení obchodů systému určenému orgánem ESMA, a nikoli příslušným orgánům, což relevantním příslušným orgánům umožní přistupovat ke všem informacím ohlášeným podle tohoto článku pro účely tohoto nařízení a směrnice 2014/65/EU a odhalování obchodování zasvěcených osob a zneužívání trhu v souladu s nařízením (EU) č. 596/2014.
5. Do 3. března 2019 Komise po konzultaci s orgánem ESMA předloží Evropskému parlamentu a Radě zprávu o vhodných řešeních pro omezení informačních asymetrií mezi účastníky trhu a rovněž o nástrojích, pomocí kterých by regulační orgány mohly lépe monitorovat kotaci v obchodních systémech. Tato zpráva alespoň posoudí realizovatelnost vypracování systému nejlepší kupní a prodejní ceny pro konsolidované kotace za účelem splnění těchto cílů.
6. Do 3. března 2019 Komise po konzultaci s orgánem ESMA předloží Evropskému parlamentu a Radě zprávu o pokroku při přesunu obchodování se standardizovanými OTC deriváty na burzy nebo elektronické obchodní platformy podle článků 25 a 28.
7. Do 3. července 2019 Komise po konzultaci s orgánem ESMA předloží Evropskému parlamentu a Radě zprávu o vývoji cen, pokud jde o údaje z regulovaných trhů, mnohostranných obchodních systémů, organizovaných obchodních systémů, od poskytovatelů konsolidovaných obchodních informací a ze schválených systémů pro uveřejňování informací týkající se předobchodní a poobchodní transparentnosti.
8. Do 3. července 2019 Komise po konzultaci s orgánem ESMA předloží Evropskému parlamentu a Radě zprávu týkající se přezkumu ustanovení o interoperabilitě v článku 36 tohoto nařízení a článku 8 nařízení (EU) č. 648/2012.
9. Do 3. července 2019 Komise po konzultaci s orgánem ESMA předloží Evropskému parlamentu a Radě zprávu týkající se uplatňování článků 35 a 36 tohoto nařízení a článků 7 a 8 nařízení (EU) č. 648/2012.
Do 3. července 2021 Komise po konzultaci s orgánem ESMA předloží Evropskému parlamentu a Radě zprávu týkající se uplatňování článku 37.
10. Do 3. července 2019 Komise po konzultaci s orgánem ESMA předloží Evropskému parlamentu a Radě zprávu o dopadu článků 35 a 36 tohoto nařízení na nově zřízené a oprávněné ústřední protistrany uvedené v čl. 35 odst. 5 a na obchodní systémy, které mají s těmito ústředními protistranami úzká propojení, a ohledně toho, zda by měla být prodloužena přechodná opatření podle čl. 35 odst. 5, přičemž zváží možné přínosy pro spotřebitele v podobě zlepšení hospodářské soutěže a širších možností volby pro účastníky trhu v porovnání s možným neúměrným dopadem těchto ustanovení na nově zřízené a oprávněné ústřední protistrany a omezeními přístupu účastníků místních trhů ke globálním ústředním protistranám a dopadem na hladké fungování trhu.
Podle závěrů této zprávy může Komise přijmout akt v přenesené pravomoci v souladu s článkem 50 za účelem prodloužení přechodného období v souladu s čl. 35 odst. 5 o nejvýše 30 měsíců.
11. Do 3. července 2019 Komise po konzultaci s orgánem ESMA předloží Evropskému parlamentu a Radě zprávu o tom, zda je prahová hodnota stanovená v čl. 36 odst. 5 i nadále vhodná a zda je i nadále dostupný mechanismus umožňující, aby obchodní systém na základě svého přání nebylo ve vztahu k derivátům obchodovaným v obchodním systému vázáno dotčenými ustanoveními.
12. Do 3. července 2016 Komise na základě posouzení rizik provedeného orgánem ESMA a po konzultaci s ESRB předloží Evropskému parlamentu a Radě zprávu, v níž posoudí potřebu dočasně vyloučit deriváty obchodované v obchodním systému z oblasti působnosti článků 35 a 36. Tato zpráva zohlední případná rizika, která vyplývají z ustanovení o otevřeném přístupu týkajících se derivátů obchodovaných v obchodním systému pro celkovou stabilitu a řádné fungování finančních trhů v celé Unii.
S výhradou závěrů této zprávy může Komise přijmout akt v přenesené pravomoci v souladu s článkem 50 za účelem vyloučení derivátů obchodovaných v obchodním systému z oblasti působnosti článků 35 a 36 na dobu nejvýše třiceti měsíců počínaje 3. lednem 2017.
Článek 53
Změna nařízení (EU) č. 648/2012
Nařízení (EU) č. 648/2012 se mění takto:
1)
V čl. 5 odst. 2 se doplňuje nový pododstavec, který zní:
„Při vypracovávání návrhů regulačních technických norem podle tohoto odstavce ponechá orgán ESMA beze změn přechodná ustanovení týkající se energetických derivátů podle bodu 6 oddílu C uvedená v článku 95 směrnice 2014/65/EU (31).
(31) Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/65/EU ze dne 15. května 2014 o trzích finančních nástrojů a o změně směrnic 2002/92/ES a 2011/61/EU (Úř. věst. L 173, 12.6.2014, s. 349).“;" 						
2)
Článek 7 se mění takto:
a)
odstavec 1 se mění takto:
„1. Ústřední protistrana, které bylo povoleno provádět clearing OTC derivátových smluv, přijímá clearing těchto smluv nediskriminačním a transparentním způsobem, včetně požadavků na kolaterál a poplatků za přístup, bez ohledu na obchodní systém. Toto obchodnímu systému zejména zajistí právo na nediskriminační zacházení, co se týče toho, jak se smlouvami obchodovanými v tomto obchodním systém uzachází, pokud jde o:
a)
požadavky na kolaterál a vzájemné započtení ekonomicky rovnocenných smluv v případě, že by zahrnutí takových smluv do závěrečného započtení a do jiných postupů započtení ústřední protistrany založených na právních předpisech týkajících se nesolventnosti neohrozilo hladké a řádné fungování, platnost nebo vymahatelnost takových postupů; a
b)
vázané zajištění se souvisejícími smlouvami, jejichž clearing provádí stejná ústřední protistrana v rámci modelu rizik, který je v souladu s článkem 41.
Ústřední protistrana může požadovat, aby obchodní systém vyhovoval provozním a technickým požadavkům stanoveným ústřední protistranou, včetně požadavků na řízení rizik.“;
b)
doplňuje nový odstavec, který zní
„6. Podmínky uvedené v odstavci 1 týkající se nediskriminačního zacházení, pokud jde o způsob, jakým je se smlouvami obchodovanými v daném obchodním systému zacházeno v souvislosti s požadavky na kolaterál a vzájemné započtení ekonomicky rovnocenných smluv a vázané zajištění se souvisejícími smlouvami, jejichž clearing provádí stejná ústřední protistrana, budou dále upřesněny technickými normami přijatými podle čl. 35 odst. 6 písm. e) nařízení (EU) č. 600/2014 (32)“
3)
V čl. 81 odst. 3 se doplňuje nový odstavec, který zní:
„Registr obchodních údajů předá údaje příslušným orgánům v souladu s požadavky podle článku 26 nařízení (EU) č. 600/2014 (32)“.
Článek 54
Přechodné ustanovení
1. Podniky ze třetích zemí mohou nadále poskytovat služby a vykonávat činnosti v členských státech v souladu s vnitrostátními režimy do tří let od okamžiku, kdy Komise přijme v souvislosti s danou třetí zemí rozhodnutí postupem podle článku 47.
2. Pokud Komise vyhodnotí, že není třeba vyloučit deriváty obchodované v obchodním systému z oblasti působnosti článků 35 a 36 v souladu s čl. 52 odst. 12, mohou ústřední protistrana nebo obchodní systém před vstupem tohoto nařízení v použitelnost podat svému příslušnému orgánu žádost o povolení k využití přechodných opatření. Příslušný orgán může při zohlední rizika vyplývajícího z uplatnění práv na přístup podle článků 35 a 36, pokud jde o deriváty obchodované v obchodním systému, pro řádné fungování dané ústřední protistrany nebo obchodního systému rozhodnout, že se články 35 nebo 36 nebudou vztahovat na, v uvedeném pořadí, danou ústřední protistranu nebo obchodní systém ve vztahu k derivátům obchodovaným v obchodním systému, a to po přechodné období trvající do 3. července 2019. Je-li takové přechodné období schváleno, ústřední protistrana nebo obchodní systém nemohou po dobu jeho trvání využívat práva na přístup podle článků 35 nebo 36, pokud jde o deriváty obchodované v obchodním systému. Příslušný orgán oznámí schválení přechodného období orgánu ESMA a v případě ústřední protistrany členům kolegia příslušných orgánů této ústřední protistrany.
Má-li ústřední protistrana, které byla schválena přechodná opatření, úzké propojení s jedním či více obchodními systémy, nemohou tyto obchodní systémy po dobu trvání tohoto přechodného období využívat práva na přístup podle článků 35 nebo 36 ve vztahu k derivátům obchodovaným v obchodním systému.
Má-li obchodní systém, kterému byla schválena přechodná opatření, úzké propojení s jednou či více ústředními protistranami, nemohou tyto ústřední protistrany po dobu trvání tohoto přechodného období využívat práva na přístup podle článků 35 nebo 36 ve vztahu k derivátům obchodovaným v obchodním systému.
Článek 55
Vstup v platnost a použitelnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení se použije ode dne 3. ledna 2017.
Bez ohledu na druhý pododstavec se čl. 1 odst. 8 a 9, čl. 2 odst. 2, čl. 5 odst. 6 a 9, čl. 7 odst. 2, čl. 9 odst. 5, čl. 11 odst. 4, čl. 12 odst. 2, čl. 13 odst. 2, čl. 14 odst. 7, čl. 15 odst. 5, čl. 17 odst. 3, čl. 19 odst. 2 a 3, čl. 20 odst. 3, čl. 21 odst. 5, čl. 22 odst. 4, čl. 23 odst. 3, čl. 25 odst. 3, čl. 26 odst. 9, čl. 27 odst. 3, čl. 28 odst. 4, čl. 28 odst. 5, čl. 29 odst. 3, čl. 30 odst. 2, čl. 31 odst. 4, čl. 32 odst. 1, 5 a 6, čl. 33 odst. 2, čl. 35 odst. 6, čl. 36 odst. 6, čl. 37 odst. 4, čl. 38 odst. 3, čl. 40 odst. 8, čl. 41 odst. 8, čl. 42 odst. 7, čl. 45 odst. 10, čl. 46 odst. 7, čl. 47 odst. 1 a 4, a čl. 52 odst. 10 a 12 a čl. 54 odst. 1 použijí bezprostředně po vstupu tohoto nařízení v platnost.
Bez ohledu na druhý pododstavec se čl. 37 odst. 1, 2 a 3 použijí ode dne 3. ledna 2019.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 15. května 2014.
EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS (EU) N:o 600/2014,
annettu 15 päivänä toukokuuta 2014,
rahoitusvälineiden markkinoista sekä asetuksen (EU) N:o 648/2012 muuttamisesta
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka
ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 114 artiklan,
ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
sen jälkeen kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille,
ottavat huomioon Euroopan keskuspankin lausunnon (1),
ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (2),
noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä (3),
sekä katsovat seuraavaa:
(1)
Finanssikriisi on tuonut esiin heikkouksia finanssimarkkinoiden avoimuudessa, millä voi olla haitallisia sosioekonomisia vaikutuksia. Avoimuuden lisääminen on yksi finanssijärjestelmän lujittamiseen tähtäävistä yhteisistä periaatteista, kuten Lontoossa 2 päivänä huhtikuuta 2009 annetussa G20-maiden johtajien julkilausumassa vahvistettiin. Avoimuuden lisäämiseksi ja rahoitusvälineiden sisämarkkinoiden toiminnan parantamiseksi olisi otettava käyttöön uusi kehys, jolla vahvistetaan yhtenäiset vaatimukset rahoitusvälineiden markkinoilla toteutettavien liiketoimien avoimuudelle. Kehyksessä olisi oltava kattavat säännöt, joita sovelletaan laajasti eri rahoitusvälineisiin. Sen olisi täydennettävä osakkeita koskeville toimeksiannoille ja liiketoimille asetettuja avoimuusvaatimuksia, jotka on vahvistettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2004/39/EY (4).
(2)
Jacques de Larosièren johtama EU:n rahoitusvalvontaa käsittelevä korkean tason asiantuntijaryhmä on kehottanut unionia yhdenmukaistamaan finanssialan lainsäädäntöä. Tulevaa eurooppalaista valvontarakennetta 18 ja 19 päivänä kesäkuuta 2009 pohtinut Eurooppa-neuvosto painotti tarvetta laatia yhteinen eurooppalainen säännöstö, jota sovellettaisiin kaikkiin sisämarkkinoilla toimiviin rahoituslaitoksiin.
(3)
Sen vuoksi uuden lainsäädännön olisi koostuttava kahdesta säädöksestä, direktiivistä ja tästä asetuksesta. Näiden säädösten olisi muodostettava yhdessä oikeudellinen kehys, jolla säännellään sijoituspalveluyrityksiin, säänneltyihin markkinoihin ja raportointipalvelujen tarjoajiin sovellettavia vaatimuksia. Sen vuoksi tätä asetusta olisi luettava yhdessä kyseisen direktiivin kanssa. Koska on tarpeen vahvistaa kaikkiin rahoituslaitoksiin sovellettava, tiettyjen vaatimusten osalta yhteinen säännöstö, välttää sääntelyn katvealueiden hyväksikäyttö, lisätä oikeusvarmuutta ja vähentää sääntelyn monimutkaisuutta markkinaosapuolten kannalta, on perusteltua käyttää oikeusperustaa, joka mahdollistaa asetuksen antamisen. Jotta voidaan poistaa jäsenvaltioiden lainsäädännön eroista johtuvat jäljellä olevat kaupan esteet ja merkittävät kilpailun vääristymät ja estää todennäköiset uudet kaupan esteet ja merkittävät kilpailun vääristymät, olisi annettava asetus, jossa vahvistetaan kaikissa jäsenvaltioissa sovellettavat yhtenäiset säännöt. Tällä suoraan sovellettavalla säädöksellä pyritään edistämään määrätietoisesti sisämarkkinoiden moitteetonta toimintaa, minkä vuoksi sen olisi perustuttava Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 114 artiklaan, sellaisena kuin sitä tulkitaan unionin tuomioistuimen vakiintuneessa oikeuskäytännössä.
(4)
Direktiivillä 2004/39/EY vahvistettiin säännöt säännellyillä markkinoilla kaupankäynnin kohteeksi otetuilla osakkeilla käytävän kaupan muuttamisesta avoimeksi kauppaa edeltävässä ja kaupan jälkeisessä vaiheessa sekä säännellyillä markkinoilla kaupankäynnin kohteeksi otettuja rahoitusvälineitä koskevien liiketoimien ilmoittamisesta toimivaltaisille viranomaisille. Kyseinen direktiivi olisi laadittava uudelleen, jotta voidaan ottaa asianmukaisesti huomioon finanssimarkkinoiden kehitys ja puuttua sääntelyn heikkouksiin ja poistaa aukot, jotka muun muassa paljastuivat finanssimarkkinoiden kriisin aikana.
(5)
Kaupan ja sääntelyn avoimuusvaatimuksia koskevat säännökset on annettava sellaisenaan sovellettavana säädöksenä, jota sovelletaan kaikkiin sijoituspalveluyrityksiin, joiden olisi noudatettava yhtenäisiä sääntöjä kaikilla unionin markkinoilla, jotta voidaan varmistaa yhteisen sääntelykehyksen yhtenäinen soveltaminen, vahvistaa luottamusta markkinoiden avoimuuteen koko unionissa, vähentää sääntelyn monimutkaisuutta ja sen noudattamisesta sijoituspalveluyrityksille ja etenkin rajojen yli toimiville rahoituslaitoksille aiheutuvia kustannuksia sekä edistää kilpailun vääristymien poistamista. Nämä sääntelytavoitteet voidaan saavuttaa parhaiten antamalla sellaisenaan sovellettava asetus, jolla varmistetaan yhdenmukaiset edellytykset ja estetään kansallisten vaatimusten erot, joita voi aiheutua direktiivin saattamisesta osaksi kansallista lainsäädäntöä.
(6)
On tärkeää varmistaa, että kaupankäynti rahoitusvälineillä tapahtuu mahdollisimman suuressa määrin organisoiduissa kauppapaikoissa ja että kaikkia kauppapaikkoja säännellään asianmukaisesti. Direktiivin 2004/39/EY puitteissa kehittyi kaupankäyntijärjestelmiä, joita sääntelykehyksessä ei katettu riittävän hyvin. Kaikkien rahoitusvälineitä käsittelevien kaupankäyntijärjestelmien, kuten niin kutsuttujen broker crossing -verkostojen, olisi tulevaisuudessa oltava asianmukaisesti säänneltyjä, ja niille olisi myönnettävä toimilupa tietynlaisena monenkeskisenä kauppapaikkana tai kauppojen sisäisenä toteuttajana tässä asetuksessa ja direktiivissä 2014/65/EU (5) säädetyin edellytyksin.
(7)
Säännellyn markkinan ja monenkeskisen kaupankäyntijärjestelmän määritelmiä olisi selvennettävä, ja ne olisi pidettävä keskenään yhtenäisinä, jotta kävisi ilmi, että ne edustavat käytännössä samaa järjestäytynyttä kaupankäyntitoimintoa. Määritelmien ulkopuolelle olisi jätettävä sellaiset kahdenväliset järjestelmät, joissa sijoituspalveluyritys osallistuu jokaiseen kauppaan omaan lukuunsa toimivana osapuolena, myös myyjän ja ostajan välillä ilman riskiä toimivana vastapuolena. Säänneltyjen markkinoiden ja monenkeskisten kaupankäyntijärjestelmien ei pitäisi sallia toteuttaa asiakastoimeksiantoja omaa pääomaa vastaan. Käsite ”järjestelmä” kattaa sekä kaikki ne markkinat, jotka muodostuvat joukosta sääntöjä ja kauppapaikasta, että ne markkinat, joiden toiminta perustuu ainoastaan joukkoon sääntöjä. Säännellyillä markkinoilla ja monenkeskisillä kaupankäyntijärjestelmillä ei ole velvollisuutta pitää yllä ”teknistä” järjestelmää toimeksiantojen täsmäyttämiseksi, ja niiden olisi voitava pitää yllä muita kaupankäyntiprotokollia, kuten järjestelmiä, joiden avulla käyttäjät voivat käydä kauppaa useilta tarjoajilta pyytämiään hintatarjouksia vastaan. Markkina, joka muodostuu ainoastaan joukosta sääntöjä, jotka sääntelevät jäsenyyteen, rahoitusvälineiden kaupankäynnin kohteeksi hyväksymiseen, jäsenten väliseen kaupankäyntiin, raportointiin ja soveltuvin osin avoimuusvelvoitteisiin liittyviä näkökohtia, katsotaan tässä asetuksessa tarkoitetuksi markkinaksi tai monenkeskiseksi kaupankäyntijärjestelmäksi, ja kyseisten sääntöjen mukaisesti toteutetut liiketoimet katsotaan tehdyiksi säännellyllä markkinalla tai monenkeskisessä kaupankäyntijärjestelmässä. Käsite ”myynti- ja ostointressit” olisi tulkittava laajasti siten, että se kattaa toimeksiannot, hintatarjoukset ja kiinnostuksen ilmaukset.
Yksi tärkeistä vaatimuksista koskee velvollisuutta saattaa intressit yhteen kyseisessä järjestelmässä järjestelmän ylläpitäjän vahvistamien ehdottomien sääntöjen mukaisesti. Tämä vaatimus tarkoittaa, että ne saatetaan yhteen järjestelmän sääntöjen mukaisesti tai käyttämällä järjestelmän protokollia tai sen sisäisiä toimintamenetelmiä, mukaan lukien ohjelmistoihin sisältyvät menetelmät. Käsite ”ehdottomat säännöt” tarkoittaa sääntöjä, jotka eivät anna säännellyille markkinoille, markkinoiden ylläpitäjälle tai monenkeskistä kaupankäyntijärjestelmää ylläpitävälle sijoituspalveluyritykselle harkintavaltaa intressien keskinäisen vuorovaikutuksen suhteen. Määritelmissä edellytetään intressien saattamista yhteen siten, että tuloksena on sopimus, mikä tapahtuu, kun toteutus on järjestelmän sääntöjen mukainen tai siinä käytetään järjestelmän protokollia tai sen sisäisiä toimintamenetelmiä.
(8)
Unionin rahoitusmarkkinoiden avoimuuden lisäämiseksi ja tehostamiseksi sekä monenkeskisiä kaupankäyntipalveluita tarjoavien eri kauppapaikkojen toimintaedellytysten tasapuolisuuden lisäämiseksi on tarpeen ottaa käyttöön uusi kauppapaikan luokka - organisoitu kaupankäyntijärjestelmä joukkovelkakirjoja, strukturoituja rahoitustuotteita, päästöoikeuksia ja johdannaisia varten - ja varmistaa, että sitä säännellään asianmukaisesti ja että siihen pääsyyn sovelletaan syrjimättömiä sääntöjä. Tämä uusi luokka määritellään laajasti, jotta se voisi kattaa nyt ja tulevaisuudessa kaikki sellaiset kaupankäynnin organisoidun toteuttamisen ja järjestämisen tyypit, jotka eivät vastaa nykyisten kauppapaikkojen toimintoja tai sääntelyvaatimuksia. Siksi olisi sovellettava asianmukaisia toiminnan järjestämistä koskevia vaatimuksia ja avoimuussääntöjä, jotka tukevat tehokasta hinnanmuodostusta. Uusi luokka kattaa järjestelmät, joita voidaan käyttää määrityskelpoisia ja riittävän likvidejä johdannaisia koskevassa kaupankäynnissä.
Siihen ei olisi sisällytettävä järjestelmiä, joissa ei tapahdu varsinaista kauppojen toteutusta tai järjestelyä, kuten ilmoitustauluja, joita käytetään osto- ja myynti-intressien julkistamiseen, muita yhteisöjä, jotka kokoavat yhteen tai yhdistävät mahdollisia osto- tai myynti-intressejä, kaupan jälkeisen sähköisen vahvistuksen antamiseen liittyviä palveluja eikä sijoitussalkkujen tiivistämispalveluja, joilla vähennetään johdannaissalkkujen muita kuin markkinariskejä salkkujen markkinariskiä muuttamatta. Sijoitussalkkujen tiivistämispalveluita voivat tarjota erilaiset yritykset, joiden toimintaa ei sellaisenaan säännellä tällä asetuksella tai direktiivillä 2014/65/EU, kuten keskusvastapuolet ja kauppatietorekisterit sekä sijoituspalveluyritykset tai markkinoiden ylläpitäjät. Olisi syytä selkeyttää, että sijoituspalveluyritysten ja markkinoiden ylläpitäjien suorittaessa sijoitussalkkujen tiivistämistä tiettyjä tämän asetuksen ja direktiivin 2014/65/EU säännöksiä ei sovelleta tuohon sijoitussalkkujen tiivistämiseen. Koska arvopaperikeskuksiin tullaan soveltamaan samoja vaatimuksia kuin sijoituspalveluyrityksiin, kun ne tarjoavat tiettyjä sijoituspalveluja tai harjoittavat tiettyä sijoitustoimintaa, tämän asetuksen ja direktiivin 2014/65/EU säännöksiä ei olisi sovellettava niiden soveltamisalan ulkopuolelle jääviin yrityksiin, kun ne suorittavat sijoitussalkkujen tiivistämistä.
(9)
Tämä uusi luokka, organisoitu kaupankäyntijärjestelmä, täydentää nykyisiä kauppapaikkatyyppejä. Säännellyillä markkinoilla ja monenkeskisillä kaupankäyntijärjestelmillä on ehdottomat säännöt liiketoimen toteuttamista varten, kun taas organisoidun kaupankäyntijärjestelmän ylläpitäjän olisi toteutettava toimeksianto harkinnanvaraisesti, jollei kauppaa edeltävistä avoimuusvaatimuksista ja parhaan toteutuksen velvoitteista muuta johdu. Tämän vuoksi liiketoimiin, jotka toteutetaan sijoituspalveluyrityksen tai markkinoiden ylläpitäjän ylläpitämässä organisoidussa kaupankäyntijärjestelmässä, olisi sovellettava liiketoiminnan menettelytapasääntöjä sekä parasta toteutusta ja asiakastoimeksiantojen käsittelyä koskevia velvoitteita. Lisäksi kaikkien markkinoiden ylläpitäjien, joilla on toimilupa ylläpitää organisoitua kaupankäyntijärjestelmää, olisi noudatettava direktiivin 2014/65/EU I lukua sijoituspalveluyritysten toimiluvan myöntämistä koskevien edellytysten ja menettelyiden osalta. Organisoitua kaupankäyntijärjestelmää ylläpitävän sijoituspalveluyrityksen tai markkinoiden ylläpitäjän olisi voitava käyttää harkintavaltaa kahdella eri tasolla: ensinnäkin päättäessään antaa toimeksiannon organisoidussa kaupankäyntijärjestelmässä tai päättäessään peruuttaa sen, ja toiseksi päättäessään olla täsmäyttämättä tiettyä toimeksiantoa muiden järjestelmässä tiettynä ajankohtana saatavilla olevien toimeksiantojen kanssa, edellyttäen että tämä on asiakkailta saatujen erityisten ohjeiden ja parasta toteutusta koskevien velvoitteiden mukaista.
Ylläpitäjän olisi voitava asiakastoimeksiantoja täsmäyttävän järjestelmän osalta päättää, haluaako se täsmäyttää järjestelmässä vähintään kaksi toimeksiantoa sekä milloin ja kuinka suuren osan niistä se haluaa täsmäyttää. Direktiivin 2014/65/EU 20 artiklan 1, 2, 4 ja 5 kohdan mukaisesti ja rajoittamatta direktiivin 2014/65/EU 20 artiklan 3 kohdan soveltamista yrityksen olisi voitava helpottaa asiakkaiden välisiä neuvotteluja saattaakseen yhteen vähintään kaksi mahdollisesti yhteensopivaa liiketoimeen kohdistuvaa kaupankäynti-intressiä. Organisoidun kaupankäyntijärjestelmän ylläpitäjän olisi harkintavaltaa käyttäessään otettava huomioon direktiivin 2014/65/EU 18 ja 27 artiklan mukaiset velvoitteensa. Organisoitua kaupankäyntijärjestelmää ylläpitävän markkinoiden ylläpitäjän tai sijoituspalveluyrityksen olisi tehtävä kauppapaikan käyttäjille selväksi, kuinka se käyttää harkintavaltaa. Koska organisoitu kaupankäyntijärjestelmä on kuitenkin aito kauppapaikka, kauppapaikan ylläpitäjän olisi oltava puolueeton. Sen vuoksi organisoitua kaupankäyntijärjestelmää ylläpitävään sijoituspalveluyritykseen tai markkinoiden ylläpitäjään olisi sovellettava syrjimätöntä toteutusta koskevia vaatimuksia, eikä organisoitua kaupankäyntijärjestelmää ylläpitävällä sijoituspalveluyrityksellä tai markkinoiden ylläpitäjällä eikä myöskään samaan konserniin tai oikeushenkilöön kuuluvalla yhteisöllä saisi olla mahdollisuutta toteuttaa organisoidussa kaupankäyntijärjestelmässä asiakastoimeksiantoja omaa pääomaansa vastaan.
Jotta organisoidun kaupankäyntijärjestelmän ylläpitäjän olisi helpompi toteuttaa yksi tai useampi sellaisia joukkovelkakirjoja, strukturoituja rahoitustuotteita, päästöoikeuksia ja johdannaisia koskeva asiakastoimeksianto, joiden ei ole ilmoitettu kuuluvan määritysvelvollisuuden piiriin Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 648/2012 (6) 5 artiklan mukaisesti, se voi asiakkaan suostumuksella käyttää direktiivissä 2014/65/EU tarkoitettua päämiehen lukuun täsmäytettyä kaupankäyntiä. Organisoitua kaupankäyntijärjestelmää ylläpitävän sijoituspalveluyrityksen tai markkinoiden ylläpitäjän olisi voitava harjoittaa omaan lukuun muuta kaupankäyntiä kuin päämiehen lukuun täsmäytettyä kaupankäyntiä sellaisilla valtion velkainstrumenteilla, joille ei ole likvidejä markkinoita. Käytettäessä päämiehen lukuun täsmäytettyä kaupankäyntiä on noudatettava kaikkia kauppaa edeltäviä ja kaupan jälkeisiä avoimuusvaatimuksia sekä parasta toteutusta koskevia velvoitteita. Organisoidun kaupankäyntijärjestelmän ylläpitäjä taikka sijoituspalveluyrityksen tai markkinoiden ylläpitäjän kanssa samaan konserniin tai oikeushenkilöön kuuluva yhteisö ei voisi toimia kauppojen sisäisenä toteuttajana ylläpitämässään organisoidussa kaupankäyntijärjestelmässä. Lisäksi organisoidun kaupankäyntijärjestelmän ylläpitäjällä olisi oltava samat velvollisuudet kuin monenkeskisellä kaupankäyntijärjestelmällä mahdollisten eturistiriitojen moitteettoman hallinnoinnin suhteen.
(10)
Kaiken organisoidun kaupankäynnin olisi tapahduttava säännellyissä kauppapaikoissa, ja sen olisi oltava täysin avointa sekä ennen kauppaa että kaupan jälkeen. Sen vuoksi kaikentyyppisiin kauppapaikkoihin ja kaikkiin rahoitusvälineisiin, joilla niissä käydään kauppaa, olisi sovellettava asianmukaisesti mitoitettuja avoimuusvaatimuksia.
(11)
Sen varmistamiseksi, että kaupankäynti tapahtuu enemmän säännellyissä kauppapaikoissa ja kauppojen sisäisten toteuttajien välityksellä, tässä asetuksessa olisi otettava käyttöön kaupankäyntivelvollisuus, joka koskee osakkeita, jotka on otettu kaupankäynnin kohteeksi säännellyillä markkinoilla tai joilla käydään kauppaa kauppapaikassa. Kaupankäyntivelvollisuus tarkoittaa, että sijoituspalveluyritysten on toteutettava kaikki kaupat, myös omaan lukuun ja asiakastoimeksiantojen johdosta toteutettavat kaupat, säännellyllä markkinalla, monenkeskisessä kaupankäyntijärjestelmässä, kauppojen sisäisen toteuttajan välityksellä tai vastaavassa kolmannen maan kauppapaikassa. Kaupankäyntivelvollisuudesta olisi kuitenkin voitava myöntää poikkeus, jos siihen on perusteltu syy. Tällainen perusteltu syy on, jos kaupat toteutetaan ad hoc -pohjalta satunnaisesti, epäsäännöllisesti ja harvoin tai kyseessä on tekninen kaupankäynti, kuten luovutus määritystä ja toimitusta varten (give-up), joka ei vaikuta hinnanmuodostusprosessiin. Kaupankäyntivelvollisuudesta myönnettävää poikkeusta ei pidä käyttää niiden rajoitusten kiertämiseen, joita on asetettu viitehintaa koskevan vapautuksen ja neuvoteltua hintaa koskevan vapautuksen käytölle, eikä niin kutsutun broker crossing -verkoston tai muun täsmäytysjärjestelmän ylläpitämiseen.
Kauppojen sisäisen toteuttajan välityksellä käytävää kauppaa koskeva vaihtoehto ei rajoita tämän asetuksen mukaisen kauppojen sisäisen toteuttajan järjestelmän soveltamista. Tarkoituksena on, että jos sijoituspalveluyritys itse täyttää tässä asetuksessa tarkoitetut asiaankuuluvat kriteerit, jotta se voidaan katsoa tietyn osakkeen osalta kauppojen sisäiseksi toteuttajaksi, kauppa voidaan toteuttaa tällä tavalla; jos sijoituspalveluyritystä sen sijaan ei katsota kauppojen sisäiseksi toteuttajaksi tietyn osakkeen osalta, sen olisi silti voitava käydä kauppaa toisen kauppojen sisäisen toteuttajan välityksellä, jos tämä on sen parasta toteutusta koskevien velvoitteiden mukaista ja kyseinen vaihtoehto on sen käytettävissä. Jotta voidaan lisäksi varmistaa, että monenkeskistä kaupankäyntiä osakkeilla, talletustodistuksilla, pörssilistatuilla rahastoilla, todistuksilla ja muilla samankaltaisilla rahoitusvälineillä säännellään asianmukaisesti, monenkeskistä sisäistä täsmäytysjärjestelmää ylläpitävän sijoituspalveluyrityksen olisi saatava toimilupa monenkeskisenä kaupankäyntijärjestelmänä. Olisi tehtävä selväksi, että direktiivin 2014/65/EU säännöksiä parhaasta toteutuksesta olisi sovellettava niin, etteivät ne ole esteenä tämän asetuksen mukaisille kaupankäyntivelvollisuuksille.
(12)
Kaupankäynti talletustodistuksilla, pörssilistatuilla rahastoilla, sijoitustodistuksilla, samankaltaisilla rahoitusvälineillä ja muilla kuin kaupankäynnin kohteeksi säännellyillä markkinoilla otetuilla osakkeilla tapahtuu paljolti samalla tavalla ja palvelee lähes samaa taloudellista tarkoitusta kuin kaupankäynti osakkeilla, jotka on otettu kaupankäynnin kohteeksi säännellyillä markkinoilla. Sen vuoksi avoimuussäännökset, joita sovelletaan kaupankäynnin kohteeksi säännellyillä markkinoilla otettuihin osakkeisiin, olisi laajennettava koskemaan kyseisiä rahoitusvälineitä.
(13)
Vaikka lähtökohtaisesti tunnustetaan, että kaupankäyntiä edeltäviä avoimuusvaatimuksia koskeva vapautusjärjestelmä on tarpeen markkinoiden tehokkaan toiminnan tukemiseksi, osakkeita koskevia nykyisiä vapautussäännöksiä, joita sovelletaan direktiivin 2004/39/EY ja komission asetuksen (EY) N:o 1287/2006 (7) mukaisesti, olisi tarkistettava, jotta voidaan selvittää, ovatko niiden soveltamisala ja niihin sovellettavat edellytykset edelleen tarkoituksenmukaisia. Jotta voidaan varmistaa niiden vapautusten yhtenäinen soveltaminen, joita myönnetään kauppaa edeltävistä avoimuusvaatimuksista osakkeiden ja mahdollisesti muiden samankaltaisten rahoitusvälineiden ja muiden kuin oman pääoman ehtoisten tuotteiden sekä tiettyjen markkinamallien ja toimeksiantotyyppien ja toimeksiantojen kokojen osalta, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) N:o 1095/2010 (8) perustetun Euroopan valvontaviranomaisen (Euroopan arvopaperimarkkinaviranomainen), jäljempänä ’arvopaperimarkkinaviranomainen’, olisi arvioitava, ovatko vapautuksen soveltamista koskevat yksittäiset pyynnöt tässä asetuksessa vahvistettujen sääntöjen ja tämän asetuksen nojalla annettujen delegoitujen säädösten mukaisia. Arvopaperimarkkinaviranomaisen olisi laadittava kyseinen arviointi asetuksen (EU) N:o 1095/2010 29 artiklan mukaisen lausunnon muodossa. Lisäksi arvopaperimarkkinaviranomaisen olisi tarkasteltava asianmukaiseen määräaikaan mennessä uudelleen vapautuksia, joita sovelletaan jo nyt osakkeisiin, ja laadittava saman menettelyn mukaisesti arviointi siitä, ovatko kyseiset vapautukset edelleen tämän asetuksen ja tämän asetuksen nojalla annettujen delegoitujen säädösten sääntöjen mukaisia.
(14)
Finanssikriisi toi esiin tiettyjä ajoitukseen, yksityiskohtaisuuteen, yhtäläisiin tiedonsaantimahdollisuuksiin ja luotettavuuteen liittyviä heikkouksia tavassa, jolla muiden rahoitusvälineiden kuin osakkeiden kaupankäyntimahdollisuuksia ja hintoja koskevat tiedot asetetaan markkinaosapuolten saataville. Sen vuoksi olisi otettava käyttöön oikea-aikaiset kauppaa edeltävät ja kaupan jälkeiset avoimuusvaatimukset, joissa otetaan huomioon erot tietyntyyppisten muiden rahoitusvälineiden kuin osakkeiden ominaisuuksissa ja markkinarakenteissa, ja ne olisi tarvittaessa mitoitettava kaupankäyntityypeittäin, joihin kuuluvat tarjouskirjahuutokauppa, hintanoteerauksiin perustuvat kaupankäyntijärjestelmät, hybridijärjestelmät, määräajoin toistuvaan huutokauppaan perustuvat kaupankäyntijärjestelmät ja huutokauppajärjestelmät. Jotta kaikkia asiaankuuluvia rahoitusvälineitä varten olisi vakaat avoimuuspuitteet, avoimuusvaatimuksia olisi sovellettava joukkovelkakirjoihin, strukturoituihin rahoitustuotteisiin, päästöoikeuksiin ja johdannaisiin, joilla käydään kauppaa kauppapaikassa. Siksi kauppaa edeltävistä avoimuusvaatimuksista olisi voitava myöntää vapautuksia, ja vaatimuksia olisi voitava mukauttaa tietojen julkistamisen lykkäämiseksi vain määrätapauksissa.
(15)
Joukkovelkakirjojen, strukturoitujen rahoitustuotteiden ja johdannaisten markkinoilla käytävään kauppaan olisi tuotava riittävästi avoimuutta tuotteiden arvonmäärityksen helpottamiseksi ja hinnanmuodostuksen tehostamiseksi. Strukturoitujen rahoitustuotteiden olisi katettava etenkin komission asetuksen (EY) N:o 809/2004 (9) 2 artiklan 5 kohdan määritelmän mukaiset omaisuusvakuudelliset arvopaperit, joita ovat muun muassa vakuudelliset velkasitoumukset.
(16)
Jotta kauppapaikoissa sovellettavat edellytykset olisivat yhtenäiset, erityyppisiin kauppapaikkoihin olisi sovellettava samoja kauppaa edeltäviä ja kaupan jälkeisiä avoimuusvaatimuksia. Avoimuusvaatimukset olisi mitoitettava rahoitusvälinetyypeittäin, joihin kuuluvat osakkeet, joukkovelkakirjat ja johdannaiset, ja niissä olisi otettava huomioon sijoittajien ja liikkeeseenlaskijoiden, kuten valtion joukkovelkakirjojen liikkeeseenlaskijoiden, edut ja markkinoiden likviditeetti. Avoimuusvaatimukset olisi mitoitettava kaupankäyntityypeittäin, joihin kuuluvat tarjouskirjahuutokauppa ja hintanoteerauksiin perustuvat kaupankäyntijärjestelmät, kuten tarjouspyynnöt, sekä hybridi- ja huutokauppajärjestelmät, ja niissä olisi otettava huomioon liiketoimen koko, myös kokonaisvaihto, ja muut asiaankuuluvat perusteet.
(17)
Jotta estetään kielteiset vaikutukset hinnanmuodostusprosessiin, olisi otettava käyttöön asianmukainen volyymin ylärajaa koskeva mekanismi toimeksiannoille, jotka on annettu sellaisia kaupankäyntimenetelmiä käyttävissä järjestelmissä, joissa hinta määritetään viitehinnan perusteella, sekä tietyille sopimuskaupoille. Mekanismissa olisi oltava kaksi volyymin ylärajaa, joista toista sovelletaan kuhunkin näitä vapautuksia käyttävään kauppapaikkaan siten, että vain tietty prosenttiosuus kaupankäynnistä voidaan toteuttaa kussakin kauppapaikassa, ja lisäksi sovelletaan toista, koko unionin kaupankäynnin volyymin ylärajaa, jonka ylittyminen johtaisi näiden vapautusten käytön keskeyttämiseen kaikkialla unionissa. Sopimuskauppojen mekanismia olisi sovellettava vain liiketoimiin, jotka toteutetaan volyymipainotetun osto- ja myyntihintojen vaihtelualueen rajoissa kyseistä järjestelmää ylläpitävän kauppapaikan tarjouskirjan tai markkinatakaajien hintatarjousten mukaisesti. Sitä ei sovellettaisi sopimuskauppoihin, jotka koskevat epälikvidejä osakkeita, talletustodistuksia, pörssilistattuja rahastoja, todistuksia tai muita samankaltaisia rahoitusvälineitä, eikä liiketoimiin, joihin sovelletaan muita ehtoja kuin markkinahintaa, koska ne eivät vaikuta hinnanmuodostusprosessiin.
(18)
Jotta voidaan varmistaa, että OTC-kaupankäynti ei vaaranna tehokasta hinnanmuodostusta eikä avoimia ja tasapuolisia toimintaedellytyksiä eri kaupankäyntitapojen välillä, sijoituspalveluyrityksiin, jotka käyvät kauppaa rahoitusvälineillä omaan lukuun kauppapaikkojen ulkopuolella, olisi sovellettava asianmukaisia kauppaa edeltäviä avoimuusvaatimuksia siltä osin kuin ne toimivat sellaisia osakkeita, talletustodistuksia, pörssilistattuja rahastoja, sijoitustodistuksia tai muita samankaltaisia rahoitusvälineitä, joille on likvidit markkinat, sekä sellaisia joukkovelkakirjoja, strukturoituja rahoitustuotteita, päästöoikeuksia ja johdannaisia, joilla käydään kauppaa kauppapaikassa ja joille on likvidit markkinat, koskevien kauppojen sisäisinä toteuttajina.
(19)
Sijoituspalveluyritys, joka toteuttaa asiakastoimeksiantoja omaa pääomaansa vastaan, olisi katsottava kauppojen sisäiseksi toteuttajaksi, paitsi jos liiketoimet toteutetaan kauppapaikan ulkopuolella ad hoc -pohjalta satunnaisesti ja epäsäännöllisesti. Täten kauppojen sisäiset toteuttajat olisi määriteltävä sijoituspalveluyrityksiksi, jotka suunnitelmallisesti, säännöllisesti, järjestelmällisesti ja merkittävissä määrin käyvät kauppaa omaan lukuunsa toteuttamalla asiakkaiden toimeksiantoja kauppapaikan ulkopuolella. Kauppojen sisäisiä toteuttajia koskevia tässä asetuksessa säädettyjä vaatimuksia olisi sovellettava sijoituspalveluyritykseen vain kunkin sellaisen yksittäisen rahoitusvälineen osalta esimerkiksi ISIN-koodin tasolla, jota koskevien kauppojen sisäinen toteuttaja se on. Jotta kauppojen sisäisen toteuttajan määritelmää sovellettaisiin sijoituspalveluyrityksiin objektiivisesti ja tosiasiallisesti, olisi määriteltävä ennakolta kauppojen sisäisen toteuttamisen kynnysarvo, jossa täsmennetään, mitä tarkoitetaan säännöllisesti, järjestelmällisesti ja merkittävässä määrin käytävällä kaupalla.
(20)
Organisoitu kaupankäyntijärjestelmä voi olla mikä tahansa järjestelmä, jossa useiden kolmansien osapuolten osto- ja myynti-intressit voivat olla keskenään vuorovaikutuksessa järjestelmässä, kun taas kauppojen sisäisellä toteuttajalla ei pitäisi olla oikeutta saattaa yhteen kolmansien osapuolten osto- ja myynti-intressejä. Esimerkiksi niin sanottua yhden välittäjän kauppapaikkaa, jossa kauppaa käydään aina yhden ainoan sijoituspalveluyrityksen kanssa, olisi pidettävänä kauppojen sisäisenä toteuttajana, jos se täyttää tässä asetuksessa säädetyt vaatimukset. Niin sanottua monen välittäjän kauppapaikkaa, jossa useat välittäjät ovat keskenään vuorovaikutuksessa samaa rahoitusvälinettä varten, ei tulisi pitää kauppojen sisäisenä toteuttajana.
(21)
Kauppojen sisäisten toteuttajien olisi voitava päättää liiketoimintapolitiikkansa perusteella sekä objektiivisella ja syrjimättömällä tavalla, mille asiakkaille ne myöntävät pääsyn hintatarjouksiaan koskeviin tietoihin, tekemällä ero eri asiakasryhmien välillä, ja niiden olisi myös voitava ottaa huomioon asiakkaiden väliset erot esimerkiksi luottoriskin osalta. Kauppojen sisäisiä toteuttajia ei pitäisi velvoittaa julkistamaan sitovia hintatarjouksia, toteuttamaan asiakastoimeksiantoja eikä myöntämään pääsyä hintatarjouksiaan koskeviin tietoihin sellaisista oman pääoman ehtoisia rahoitusvälineitä koskevista liiketoimista, jotka ovat tavanomaista markkinakokoa suurempia, eikä sellaisista muita kuin oman pääoman ehtoisia rahoitusvälineitä koskevista liiketoimista, jotka ovat rahoitusvälineelle ominaista kokoa suurempia. Toimivaltaisten viranomaisten olisi tarkistettava, että kauppojen sisäiset toteuttajat täyttävät velvollisuutensa, ja niiden olisi saatava käyttöönsä tiedot, joiden avulla ne voivat tämän tehdä.
(22)
Tämän asetuksen tarkoituksena ei ole edellyttää kauppaa edeltävien avoimuusvaatimusten soveltamista liiketoimiin, jotka toteutetaan OTC-kauppoina, paitsi kun ne toteuttaa kauppojen sisäinen toteuttaja.
(23)
Markkinatietojen olisi oltava helposti ja välittömästi käyttäjien saatavilla mahdollisimman eritellyssä muodossa, jotta sijoittajat ja niiden tarpeita täyttävät raportointipalveluiden tarjoajat voivat mukauttaa tietosovelluksia mahdollisimman kattavasti. Tämän vuoksi avoimuusvaatimusten mukaiset kauppaa edeltävät ja kaupan jälkeiset tiedot olisi asetettava yleisön saataville eriytettyinä, jotta voidaan alentaa markkinaosapuolille tietojen hankinnasta aiheutuvia kustannuksia.
(24)
Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä 95/46/EY (10) ja Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusta (EY) N:o 45/2001 (11) olisi sovellettava täysimääräisesti jäsenvaltioiden ja arvopaperimarkkinaviranomaisen tämän asetuksen ja erityisesti sen IV osaston mukaisesti harjoittamaan henkilötietojen vaihtoon, siirtoon ja käsittelyyn.
(25)
Ottaen huomioon G20-maiden johtajien Pittsburghin huippukokouksessa 25 päivänä syyskuuta 2009 tekemä sopimus vakioiduilla OTC-johdannaissopimuksilla käytävän kaupan siirtämisestä tarvittaessa pörsseihin tai sähköisiin kauppapaikkoihin olisi määriteltävä muodollinen sääntelymenettely, jota noudatetaan valtuuksien antamisessa finanssialan vastapuolten ja suurten finanssialan ulkopuolisten vastapuolten väliseen kaupankäyntiin millä tahansa johdannaisilla, jotka on katsottu määrityskelpoisiksi ja jotka ovat riittävän likvidejä, jotta niitä voidaan käsitellä monenlaisissa kauppapaikoissa, jotka ovat vastaavanlaisen sääntelyn kohteina ja joissa osapuolet voivat käydä kauppaa monien vastapuolten kanssa. Likviditeetin riittävyyden arvioinnissa olisi otettava huomioon kansallisten markkinoiden ominaispiirteet, mukaan lukien sellaiset seikat kuin markkinaosapuolten lukumäärä ja tyyppi tietyillä markkinoilla, sekä liiketoimien ominaispiirteet, kuten liiketoimien koko ja toteutustiheys kyseisillä markkinoilla.
Johdannaisten tuotelajin likvideille markkinoille on tunnusomaista suuri määrä sellaisia aktiivisia markkinaosapuolia, mukaan lukien sopiva yhdistelmä likviditeetin tarjoajia ja ottajia suhteessa kaupankäynnin kohteena olevien tuotteiden lukumäärään, jotka toteuttavat näillä tuotteilla usein kauppoja, jotka ovat kooltaan suurta kauppaa pienempiä. Tällaisen markkinatoiminnan pitäisi näkyä johdannaista koskevien osto- ja myyntitarjousten suurena määränä, minkä tuloksena on kapea hintaero markkinakooltaan tavanomaisissa liiketoimissa. Likviditeetin riittävyyden arvioinnissa olisi otettava huomioon, että johdannaisen likviditeetti voi vaihdella suuresti markkinaolosuhteiden ja johdannaisen elinkaaren mukaan.
(26)
Ottaen huomioon G20-maiden johtajien Pittsburghin huippukokouksessa 25 päivänä syyskuuta 2009 tekemä sopimus vakioiduilla OTC-johdannaissopimuksilla käytävän kaupan siirtämisestä tarvittaessa pörsseihin tai sähköisiin kauppapaikkoihin sekä monien OTC-johdannaisten suhteellisen alhainen likviditeetti on aiheellista säätää sopivasta määrästä hyväksyttäviä kauppapaikkoja, joissa voidaan käydä kyseiseen sitoumukseen perustuvaa kauppaa. Kaikkiin hyväksyttäviin kauppapaikkoihin olisi sovellettava yhtenäisiä sääntelyvaatimuksia, jotka koskevat toiminnan järjestämistä ja itse toimintaan liittyviä näkökohtia, eturistiriitojen lieventämisjärjestelyjä, kaikenlaisen kaupankäyntitoiminnan valvontaa sekä kauppaa edeltävää ja kaupan jälkeistä avoimuutta mitoitettuna rahoitusväline- ja kaupankäyntityypeittäin, ja useiden kolmansien osapuolten kaupankäynti-intressien on voitava olla vuorovaikutuksessa keskenään. Kauppapaikkojen ylläpitäjille olisi kuitenkin säädettävä mahdollisuus järjestää tähän sitoumukseen perustuvia liiketoimia useiden kolmansien osapuolten välillä harkinnanvaraisesti toteutusta ja likviditeettiä koskevien edellytysten parantamiseksi.
(27)
Velvollisuutta toteuttaa liiketoimia johdannaislajilla, jolla on käytävä kauppaa säännellyllä markkinalla, monenkeskisessä kaupankäyntijärjestelmässä, organisoidussa kaupankäyntijärjestelmässä tai kolmannen maan kauppapaikassa, ei olisi sovellettava sellaisten kaupan jälkeisten riskinvähennyspalvelujen osatekijöihin, jotka eivät vaikuta hinnanmuodostukseen ja joilla vähennetään johdannaissalkkujen muita kuin markkinariskejä asetuksen (EU) N:o 648/2012 mukaisesti salkkujen markkinariskiä muuttamatta. Vaikka sijoitussalkkujen tiivistämisestä annetaan erityiset säännökset, tämän asetuksen tarkoituksena ei ole estää kaupan jälkeisten riskinvähennyspalvelujen käyttöä.
(28)
Kyseisiä johdannaisia koskevan kaupankäyntivelvollisuuden olisi mahdollistettava tehokas kilpailu hyväksyttävien kauppapaikkojen välillä. Siksi kauppapaikkojen ei pitäisi voida vaatia yksinoikeuksia mihinkään kaupankäyntivelvollisuuden piiriin kuuluviin johdannaisiin voidakseen estää muita kauppapaikkoja tarjoamasta kaupankäyntiä näillä rahoitusvälineillä. Jotta johdannaisilla kauppaa käyvien kauppapaikkojen välillä olisi tehokasta kilpailua, kauppapaikoille olisi varmistettava syrjimätön ja avoin pääsy keskusvastapuoliin. Syrjimätön pääsy keskusvastapuoleen tarkoittaa, että kauppapaikalla on oikeus sen järjestelmässä kaupan kohteena olevien sopimusten syrjimättömään kohteluun vakuusvaatimusten ja taloudellisesti vastaavien sopimusten nettoutuksen osalta sekä samassa keskusvastapuolessa määritettävien sopimusten, joiden välillä on merkittävä korrelaatio, vakuuksien ristiinkäytön osalta, ja että sillä on lisäksi oikeus syrjimättömiin määritysmaksuihin.
(29)
Toimivaltaisten viranomaisten valtuuksia olisi täydennettävä arvopaperimarkkinaviranomaisen tai, strukturoitujen talletusten tapauksessa, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) N:o 1093/2010 (12) perustetun Euroopan valvontaviranomaisen (Euroopan pankkiviranomainen), jäljempänä ’pankkiviranomainen’, asianmukaisten koordinointi- ja varotoimenpidevaltuuksien lisäksi erillisellä mekanismilla, jolla kielletään tai rajoitetaan sellaisen rahoitusvälineen tai strukturoidun talletuksen markkinointi, jakelu ja myynti, johon liittyy sijoittajansuojaa, finanssi- tai hyödykemarkkinoiden moitteetonta toimintaa ja eheyttä taikka koko finanssijärjestelmän tai sen osan vakautta koskevia vakavia huolenaiheita. Tällaisten toimivaltaisille viranomaisille ja poikkeustapauksissa arvopaperimarkkinaviranomaiselle tai pankkiviranomaiselle annettavien valtuuksien käytölle olisi asetettava erinäisiä ehtoja. Näiden ehtojen täyttyessä toimivaltaisen viranomaisen tai poikkeustapauksissa arvopaperimarkkinaviranomaisen tai pankkiviranomaisen olisi voitava varotoimenpiteenä asettaa kielto tai rajoitus ennen rahoitusvälineen tai strukturoidun talletuksen markkinointia, jakelua tai myyntiä asiakkaille.
Nämä valtuudet eivät merkitse, että toimivaltaisen viranomaisen, arvopaperimarkkinaviranomaisen tai pankkiviranomaisen olisi otettava käyttöön tai sovellettava tuotteiden hyväksymistä tai käyttöoikeuksia koskevia menettelyjä, eivätkä ne vapauta sijoituspalveluyrityksiä velvollisuudesta noudattaa kaikkia tässä asetuksessa ja direktiivissä 2014/65/EU säädettyjä asiaankuuluvia vaatimuksia. Hyödykemarkkinoiden moitteeton toiminta ja eheys olisi lisättävä perusteeksi toimivaltaisten viranomaisten interventiotoimille, joilla voidaan torjua finanssimarkkinoiden toiminnasta johtuvia mahdollisia kielteisiä ulkoisvaikutuksia hyödykemarkkinoilla. Tämä koskee erityisesti maatalouden hyödykemarkkinoita, joiden tarkoituksena on varmistaa väestön elintarvikehuolto. Näissä tapauksissa toimenpiteet olisi koordinoitava kyseisten hyödykemarkkinoiden toimivaltaisten viranomaisten kanssa.
(30)
Toimivaltaisten viranomaisten olisi annettava arvopaperimarkkinaviranomaiselle yksityiskohtaiset tiedot pyynnöistään, jotka koskevat johdannaissopimusposition pienentämistä, mahdollisista kertaluontoisista limiiteistä sekä mahdollisista ennakkoon asetettavista positiolimiiteistä mainittujen valtuuksien käytön koordinoinnin ja yhtenäisyyden parantamiseksi. Toimivaltaisen viranomaisen mahdollisesti soveltamia ennakkoon asetettavia positiolimiittejä koskevat olennaiset tiedot olisi julkaistava arvopaperimarkkinaviranomaisen verkkosivustolla.
(31)
Arvopaperimarkkinaviranomaisen olisi voitava pyytää keneltä tahansa henkilöltä tietoja tämän johdannaissopimuspositiosta, pyytää kyseisen position pienentämistä sekä rajoittaa henkilöiden mahdollisuutta toteuttaa hyödykejohdannaisia koskevia yksittäisiä liiketoimia. Arvopaperimarkkinaviranomaisen olisi sen jälkeen ilmoitettava asianomaisille toimivaltaisille viranomaisille toimenpiteistä, joita se ehdottaa toteutettaviksi, ja julkistettava kyseiset toimenpiteet.
(32)
Tiedot rahoitusvälineitä koskevista liiketoimista olisi ilmoitettava toimivaltaisille viranomaisille, jotta nämä voivat havaita ja tutkia mahdolliset markkinoiden väärinkäyttötapaukset sekä seurata markkinoiden tasapuolista ja moitteetonta toimintaa ja sijoituspalveluyritysten harjoittamaa toimintaa. Tämä valvonta kattaa kaikki rahoitusvälineet, joilla käydään kauppaa jossakin kauppapaikassa, ja rahoitusvälineet, joiden kohde-etuutena olevalla rahoitusvälineellä käydään kauppaa kauppapaikassa tai joiden kohde-etuutena on indeksi tai kori, joka koostuu rahoitusvälineistä, joilla käydään kauppaa kauppapaikassa. Velvollisuutta olisi sovellettava riippumatta siitä, toteutettiinko liiketoimet näillä rahoitusvälineillä kauppapaikassa. Sijoituspalveluyritysten tarpeettoman hallinnollisen rasituksen välttämiseksi rahoitusvälineet, jotka eivät todennäköisesti joudu markkinoiden väärinkäytön kohteeksi, olisi jätettävä ilmoitusvelvollisuuden soveltamisalan ulkopuolelle. Näissä ilmoituksissa olisi käytettävä oikeushenkilötunnistetta G20-maiden sitoumusten mukaisesti. Arvopaperimarkkinaviranomaisen olisi annettava komissiolle kertomus toimivaltaisille viranomaisille tapahtuvan raportoinnin toiminnasta, ja komission olisi toteutettava tarvittaessa toimenpiteitä ehdottaakseen muutoksia.
(33)
Kauppapaikan ylläpitäjän olisi toimitettava toimivaltaiselle viranomaiselleen asiaankuuluvat rahoitusvälineiden viitetiedot. Toimivaltaisten viranomaisten olisi toimitettava nämä ilmoitukset viipymättä arvopaperimarkkinaviranomaiselle, jonka olisi julkaistava ne välittömästi verkkosivustollaan, jotta arvopaperimarkkinaviranomainen ja toimivaltaiset viranomaiset voisivat käyttää, analysoida ja vaihtaa ilmoituksia liiketoimista.
(34)
Jotta liiketoimista annettavat ilmoitukset palvelisivat tarkoitustaan markkinoiden seurantavälineenä, niissä olisi mainittava sijoituspäätöksen tehnyt henkilö ja päätöksen täytäntöönpanosta vastaavat henkilöt. Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) N:o 236/2012 (13) säädetyn avoimuusjärjestelmän lisäksi lyhyeksimyynnin merkitseminen antaa hyödyllistä lisätietoa, jonka avulla toimivaltaiset viranomaiset voivat valvoa lyhyeksimyynnin määrää. Toimivaltaisten viranomaisten olisi myös saatava kaikki tiedot toimeksiantojen toteuttamisprosessin kaikissa vaiheissa kauppaa koskevasta alustavasta päätöksestä sen toteuttamiseen saakka. Sen vuoksi sijoituspalveluyritysten olisi pidettävä kirjaa kaikista toimeksiannoistaan ja rahoitusvälineitä koskevista liiketoimistaan, ja kauppapaikkojen ylläpitäjien olisi pidettävä kirjaa kaikista järjestelmiinsä toimitetuista toimeksiannoista. Arvopaperimarkkinaviranomaisen olisi koordinoitava toimivaltaisten viranomaisten välistä tietojenvaihtoa, jotta voidaan varmistaa, että niillä on mahdollisuus saada kaikki tiedot valvontavaltaansa kuuluvia rahoitusvälineitä koskevista liiketoimista ja toimeksiannoista, mukaan lukien niiden alueen ulkopuolella toimivissa kauppapaikoissa toteutetut liiketoimet ja toimeksiannot.
(35)
Samojen tietojen ilmoittamista kahteen kertaan olisi vältettävä. Asetuksen (EU) N:o 648/2012 mukaisesti rekisteröidyille tai tunnustetuille kauppatietorekistereille asiaankuuluvista rahoitusvälineistä annettuja ilmoituksia, jotka sisältävät kaikki tiedot, jotka liiketoimista on ilmoitettava, ei pitäisi olla tarpeen antaa toimivaltaisille viranomaisille vaan kauppatietorekistereiden olisi toimitettava ne niille. Asetusta (EU) N:o 648/2012 olisi muutettava vastaavasti.
(36)
Toimivaltaisten viranomaisten vaihtaessa tai siirtäessä tietoja olisi noudatettava direktiivissä 95/46/EY säädettyjä henkilötietojen siirtoa koskevia sääntöjä. Arvopaperimarkkinaviranomaisen vaihtaessa tai siirtäessä tietoja olisi noudatettava asetuksessa (EY) N:o 45/2001 säädettyjä henkilötietojen siirtoa koskevia sääntöjä, ja kyseistä asetusta olisi sovellettava täysimääräisesti tämän asetuksen soveltamiseksi tapahtuvaan henkilötietojen käsittelyyn.
(37)
Asetuksella (EU) N:o 648/2012 säädetään perusteet, joiden mukaan OTC-johdannaislajien olisi kuuluttava määritysvelvollisuuden piiriin. Kyseisellä asetuksella estetään myös kilpailun vääristymät edellyttämällä, että kauppapaikoilla on oltava syrjimätön pääsy keskusvastapuoliin, jotka tarjoavat OTC-johdannaisten määrityspalveluita, ja että keskusvastapuolten, jotka tarjoavat OTC-johdannaisten määrityspalveluita, on saatava syrjimättömästi kauppapaikkojen kauppatiedot. Koska OTC-johdannaiset määritellään johdannaissopimuksiksi, joita ei toteuteta säännellyillä markkinoilla, tässä asetuksessa olisi otettava käyttöön säänneltyjä markkinoita koskevat vastaavat vaatimukset. Johdannaiset, joilla käydään kauppaa säännellyillä markkinoilla, olisi myös määritettävä keskusvastapuolessa.
(38)
Tällä asetuksella olisi täydennettävä direktiivin 2004/39/EY ja direktiivin 2014/65/EU vaatimuksia, joilla jäsenvaltioita estetään rajoittamasta kohtuuttomasti mahdollisuutta käyttää kaupan jälkeistä infrastruktuuria, kuten keskusvastapuoli- ja määritysjärjestelyitä, poistamalla monia muita kaupan esteitä, joita voidaan käyttää kilpailun estämiseen rahoitusvälineiden määrityspalveluiden tarjonnassa. Syrjivien käytäntöjen välttämiseksi keskusvastapuolten olisi suostuttava määrittämään eri kauppapaikoissa toteutettuja liiketoimia siltä osin kuin kyseisissä kauppapaikoissa noudatetaan keskusvastapuolen vahvistamia toiminnallisia ja teknisiä vaatimuksia, riskienhallintavaatimukset mukaan lukien. Keskusvastapuolen olisi myönnettävä pääsy, jos teknisissä sääntelystandardeissa määritetyt pääsyperusteet täyttyvät. Kun kyseessä ovat siirtokelpoiset arvopaperit ja rahamarkkinavälineet, toimivaltaisten viranomaisten olisi voitava hyväksyä sellaisia vasta perustettuja keskusvastapuolia varten, joille myönnetty toimilupa tai tunnustaminen on tämän asetuksen voimaantulon aikaan voimassa alle kolme vuotta, enintään kahden ja puolen vuoden siirtymäkausi, jonka jälkeen niihin sovelletaan täysimääräistä syrjimätöntä pääsyä siirtokelpoisten arvopaperien ja rahamarkkinavälineiden osalta. Jos keskusvastapuoli kuitenkin päättää käyttää siirtymäjärjestelyä, sen ei olisi voitava kyseisen järjestelyn aikana hyödyntää tämän asetuksen mukaisia kauppapaikkaan pääsyä koskevia oikeuksia. Myöskään kauppapaikan, jolla on läheiset sidokset kyseiseen keskusvastapuoleen, ei olisi kyseisen siirtymäjärjestelyn aikana voitava hyödyntää tämän asetuksen mukaisia keskusvastapuoleen pääsyä koskevia oikeuksia.
(39)
Asetuksessa (EU) N:o 648/2012 säädetään ehdoista, joiden nojalla keskusvastapuolten ja kauppapaikkojen välillä olisi myönnettävä syrjimätön pääsy OTC-johdannaisten osalta. OTC-johdannaiset määritellään asetuksessa (EU) N:o 648/2012 johdannaisiksi, joita ei panna täytäntöön säännellyllä markkinalla tai sellaisilla kolmannen maan markkinalla, jota pidetään säänneltyä markkinaa vastaavana markkinana direktiivin 2004/39/EY 19 artiklan 6 kohdan mukaisesti. Jotta vältettäisiin mahdolliset puutteet tai päällekkäisyydet ja varmistettaisiin johdonmukaisuus asetuksen (EU) N:o 648/2012 ja tämän asetuksen välillä, tällä asetuksella säädettyjä vaatimuksia keskusvastapuolten ja kauppapaikkojen välisestä syrjimättömästä pääsystä sovelletaan johdannaisiin, joilla käydään kauppaa säännellyillä markkinoilla tai sellaisilla kolmannen maan markkinoilla, joita pidetään säänneltyjä markkinoita vastaavina markkinoina direktiivin 2014/65/EU mukaisesti, sekä kaikkiin rahoitusvälineisiin, jotka eivät ole johdannaisia.
(40)
Kauppapaikat olisi velvoitettava mahdollistamaan pääsy, myös kauppatietoihin, avoimin ja syrjimättömin perustein keskusvastapuolille, jotka ovat halukkaat määrittämään kauppapaikassa toteutettuja liiketoimia. Tämän ei kuitenkaan pitäisi edellyttää yhteentoimivuusjärjestelyjen käyttöä johdannaisilla toteuttavien liiketoimien määrityksessä, eikä se saisi johtaa likviditeetin hajaantumiseen tavalla, joka uhkaisi markkinoiden sujuvaa ja moitteetonta toimintaa. Kauppapaikan olisi evättävä pääsy vain jos teknisissä sääntelystandardeissa määritetyt pääsyperusteet eivät täyty. Pörssilistattujen johdannaisten osalta olisi kohtuutonta vaatia pieniä kauppapaikkoja ja erityisesti kauppapaikkoja, joilla on läheiset sidokset keskusvastapuoliin, noudattamaan syrjimättömän pääsyn vaatimuksia välittömästi, jos ne eivät vielä kykene teknisesti harjoittamaan toimintaansa tasapuolisin toimintaedellytyksin pääosassa kaupan jälkeisen infrastruktuurin markkinoita. Sen vuoksi asiaankuuluvan kynnysarvon alle jäävien kauppapaikkojen olisi yhdessä niihin yhteydessä olevien keskusvastapuolten kanssa voitava jättäytyä syrjimätöntä pääsyä koskevien vaatimusten soveltamisalan ulkopuolelle pörssilistattujen johdannaisten osalta 30 kuukauden kaudeksi, jota on mahdollista jatkaa. Jos kauppapaikka päättää jättäytyä soveltamisalan ulkopuolelle, sen ei pitäisi kyseisen vapautuksen aikana voida hyödyntää tämän asetuksen mukaisia keskusvastapuoleen pääsyä koskevia oikeuksia.
Myöskään keskusvastapuolen, jolla on läheiset sidokset kyseiseen kauppapaikkaan, ei olisi voitava kyseisen vapautuksen aikana hyödyntää tämän asetuksen mukaisia kauppapaikkaan pääsyä koskevia oikeuksia. Asetuksessa (EU) N:o 648/2012 todetaan, että jos johdannaissopimuksiin liittyviin rahoituspalveluihin liittyy kaupallisia oikeuksia sekä teollis- ja tekijänoikeuksia, käyttöoikeuksia olisi tarjottava oikeasuhteisin, tasapuolisin, kohtuullisin ja syrjimättömin ehdoin. Tämän vuoksi pääsy sellaisia viitearvoja koskeviin käyttöoikeuksiin ja tietoihin, joita käytetään rahoitusvälineiden arvon määrittämisessä, olisi annettava keskusvastapuolille ja muille kauppapaikoille oikeasuhteisin, tasapuolisin, kohtuullisin ja syrjimättömin perustein, ja käyttöoikeudet tulisi antaa kohtuullisin kaupallisin ehdoin. Jos tämän asetuksen voimaantulon jälkeen laaditaan uusi viitearvo, velvollisuutta myöntää käyttöoikeus olisi sovellettava 30 kuukauden kuluttua siitä, kun rahoitusvälineellä, jonka arvon laskemisessa viitearvoa käytetään, alettiin tehdä kauppaa tai kun se otettiin kaupankäynnin kohteeksi, sanotun kuitenkaan rajoittamatta kilpailusääntöjen soveltamista. Käyttöoikeuksiin pääsy on tärkeää, sillä se helpottaa 35 ja 36 artiklan mukaista kauppapaikkojen ja keskusvastapuolten välistä pääsyä, koska muutoin käyttöoikeusjärjestelyt saattaisivat yhä estää pääsyn sellaisten kauppapaikkojen ja keskusvastapuolten välillä, joihin ne ovat pyytäneet pääsyä.
Esteiden ja syrjivien käytäntöjen poistamisella on tarkoitus lisätä kilpailua rahoitusvälineiden määrittämisen ja niillä käytävän kaupan alalla, jotta voidaan alentaa investointikustannuksia ja vieraan pääoman kustannuksia, poistaa tehottomuuksia ja lisätä innovointia unionin markkinoilla. Komission olisi jatkettava kaupan jälkeisen infrastruktuurin kehityksen tiivistä seurantaa ja puututtava tarvittaessa tilanteeseen estääkseen kilpailun vääristymien ilmenemisen sisämarkkinoilla, etenkin silloin kun infrastruktuuriin tai viitearvoihin pääsy evätään Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 101 tai 102 artiklan vastaisesti. Tässä asetuksessa säädettyjen käyttöoikeusvelvollisuuksien ei pidä rajoittaa viitearvoja omistavien henkilöiden unionin kilpailuoikeuteen ja eritoten Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 101 ja 102 artiklaan perustuvaa yleistä velvollisuutta myöntää käyttöoikeus viitearvoihin, joita tarvitaan uusille markkinoille pääsemiseksi. Toimivaltaisen viranomaisen hyväksyntää pääsyoikeuksien soveltamatta jättämiselle siirtymäkausien ajaksi ei pidetä lupana eikä luvan muuttamisena.
(41)
Kolmansien maiden yritysten unionissa tarjoamiin palveluihin sovelletaan kansallisia järjestelmiä ja vaatimuksia. Nämä järjestelmät ovat hyvin erilaisia, ja niiden mukaisesti toimiluvan saaneilla yrityksillä ei ole palvelujen tarjoamisen vapautta eikä sijoittautumisvapautta muissa jäsenvaltioissa kuin siinä, johon ne ovat sijoittautuneet. On aiheellista ottaa käyttöön yhteinen unionin tason sääntelykehys. Järjestelmässä olisi yhdenmukaistettava nykyinen hajanainen kehys, taattava oikeusvarmuus ja yhdenmukainen kohtelu unionissa toimilupaa hakeville kolmannen maan yrityksille, varmistettava, että komissio on arvioinut kolmansien maiden vakavaraisuuden ja liiketoiminnan menettelytapojen valvontakehyksen todellisen vastaavuuden, sekä tarjottava vastaavantasoinen suoja asiakkaille, jotka käyttävät kolmansien maiden yritysten palveluja unionissa.
Järjestelmää soveltaessaan komission ja jäsenvaltioiden olisi asetettava etusijalle G20-ryhmän unionin suurimpien kauppakumppaneiden kanssa tekemien sitoumusten ja sopimusten kattamat alat, ja niiden olisi otettava huomioon unionin keskeinen asema maailmanlaajuisilla finanssimarkkinoilla ja varmistettava, että kolmansia maita koskevien vaatimusten soveltaminen ei estä unionin sijoittajia ja liikkeeseenlaskijoita sijoittamasta kolmansiin maihin tai hankkimasta rahoitusta kolmansista maista eikä kolmansien maiden sijoittajia ja liikkeeseenlaskijoita sijoittamasta, hankkimasta pääomaa tai hankkimasta muita finanssialan palveluja unionin markkinoilla, jos tämä ei ole tarpeen toiminnan vakauteen liittyvistä syistä, jotka ovat objektiivisia ja tietoon perustuvia. Suorittaessaan arviointeja komission olisi otettava huomioon Kansainvälisen arvopaperimarkkinavalvojien yhteisön (IOSCO) vahvistamat arvopaperimarkkinoiden sääntelyn tavoitteet ja periaatteet sekä kyseisen yhteisön antamat suositukset, sellaisina kuin se on niitä muuttanut ja tulkinnut.
Jos todellisesta vastaavuudesta ei voida hyväksyä päätöstä, kolmansien maiden yritysten unionissa tarjoamiin palveluihin sovelletaan kansallisia järjestelmiä. Komission olisi käynnistettävä vastaavuuden arviointi omasta aloitteestaan. Jäsenvaltioiden olisi voitava esittää, että komissio suorittaisi vastaavuuden arvioinnin tietyn kolmannen maan tai tiettyjen kolmansien maiden osalta, mutta niiden ehdotukset eivät velvoita komissiota aloittamaan vastaavuusprosessia. Vastaavuuden arvioinnin olisi perustuttava tuloksiin. Siinä olisi arvioitava, missä määrin kolmannen maan sääntely- ja valvontakehyksellä saavutetaan vastaavat ja riittävät sääntelyvaikutukset ja samat tavoitteet kuin unionin oikeudella. Käynnistäessään vastaavuusarvioinnin komission olisi voitava priorisoida kolmansien maiden lainkäyttöalueiden välillä ottamalla huomioon, kuinka olennaista vastaavuuden toteaminen on unionin yritysten ja asiakkaiden kannalta, onko kolmannen maan ja jäsenvaltioiden välillä tehty valvontaa ja yhteistyötä koskevia sopimuksia, onko kolmannella maalla tehokas vastaava järjestelmä ulkomaisten järjestelmien mukaisesti toimiluvan saaneiden sijoituspalveluyritysten tunnustamiseksi ja onko kolmas maa kiinnostunut ja halukas ryhtymään vastaavuudenarviointiprosessiin. Komission olisi seurattava kolmannen maan sääntely- ja valvontakehyksen kehitystä huomattavien muutosten varalta ja tarvittaessa tarkistettava vastaavuuspäätöstä.
(42)
Tämän asetuksen mukainen palvelujen tarjoaminen sivuliikettä perustamatta olisi rajoitettava hyväksyttäviin vastapuoliin ja ammattimaisiin asiakkaisiin. Sen edellytyksenä olisi oltava arvopaperimarkkinaviranomaisen suorittama rekisteröinti ja kyseisessä kolmannessa maassa suoritettava valvonta. Arvopaperimarkkinaviranomaisen ja kolmannen maan toimivaltaisten viranomaisten välillä olisi oltava asianmukaiset yhteistyöjärjestelyt.
(43)
Tämän asetuksen säännökset, joita sovelletaan kolmansien maiden yritysten tarjoamiin palveluihin tai harjoittamaan toimintaan, eivät saisi vaikuttaa unioniin sijoittautuneiden henkilöiden mahdollisuuteen saada sijoituspalveluja kolmannen maan yritykseltä omasta yksinomaisesta aloitteestaan, unionin sijoituspalveluyritysten tai luottolaitosten mahdollisuuteen saada sijoituspalveluja tai -toimintaa kolmannen maan yritykseltä omasta yksinomaisesta aloitteestaan taikka asiakkaan mahdollisuuteen saada kolmannen maan yritykseltä sijoituspalveluja omasta yksinomaisesta aloitteestaan tällaisen luottolaitoksen tai sijoituspalveluyrityksen välityksellä. Kun kolmannen maan yritys tarjoaa palveluja unioniin sijoittautuneelle henkilölle tämän omasta yksinomaisesta aloitteesta, palveluja ei pitäisi katsoa unionin alueella tarjotuiksi. Jos kolmannen maan yritys hakee asiakkaita tai potentiaalisia asiakkaita unionissa tai mainostaa sijoituspalveluja tai -toimintaa sekä oheispalveluja unionissa, tätä ei pitäisi katsoa palveluksi, joka tarjotaan asiakkaan omasta yksinomaisesta aloitteesta.
(44)
Kolmansien maiden yritysten tunnustamisen osalta ja niiden kansainvälisten velvoitteiden mukaisesti, joita unionilla on Maailman kauppajärjestön perustamissopimuksen sekä palvelukaupan yleissopimuksen nojalla, päätöksiä kolmansien maiden sääntely- ja valvontakehysten vastaavuudesta unionin sääntely- ja valvontakehyksen kanssa olisi hyväksyttävä vain silloin, jos kolmannen maan lainsäädäntö- ja valvontakehyksessä säädetään tehokkaasta vastaavasta järjestelmästä ulkomaisten oikeusjärjestelmien mukaisesti toimiluvan saaneiden yritysten tunnustamiseksi noudattaen muun muassa G20-maiden syyskuussa 2009 asettamia yleisiä sääntelytavoitteita ja -vaatimuksia, joilla pyritään parantamaan johdannaismarkkinoiden avoimuutta, vähentämään järjestelmäriskiä ja estämään markkinoiden väärinkäyttö. Tällaista järjestelmää olisi pidettävä vastaavana, jos sillä varmistetaan, että sovellettavan sääntelykehyksen olennainen vaikutus vastaa unionin vaatimusten tuottamaa vaikutusta, ja tehokkaana, jos kyseisiä sääntöjä sovelletaan johdonmukaisesti.
(45)
Päästöoikeuksien jälkimarkkinoiden spot-kaupassa on esiintynyt vilpillisiä menettelyjä, jotka voivat heikentää luottamusta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2003/87/EY (14) luotuun päästökauppajärjestelmään, ja parhaillaan toteutetaan toimenpiteitä, joilla pyritään vahvistamaan päästöoikeusrekisterijärjestelmää ja edellytyksiä, jotka on asetettu tilin avaamiselle päästöoikeuskauppaa varten. Kyseisten markkinoiden eheyden tukemiseksi ja niiden tehokkaan toiminnan takaamiseksi, mukaan lukien kaupankäynnin kattava valvonta, on aiheellista täydentää direktiivin 2003/87/EY nojalla toteutettavia toimenpiteitä sisällyttämällä päästöoikeudet kaikilta osin tämän asetuksen ja direktiivin 2014/65/EU sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 596/2014 (15) ja Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2014/57/EU (16) soveltamisalaan luokittelemalla ne rahoitusvälineiksi.
(46)
Komissiolle olisi siirrettävä valta hyväksyä säädösvallan siirron nojalla annettavia delegoituja säädöksiä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 290 artiklan mukaisesti. Delegoituja säädöksiä olisi hyväksyttävä erityisesti tiettyjen tämän asetuksen säännösten soveltamisalan laajentamisesta kolmansien maiden keskuspankkeihin, määritelmiä koskevista yksityiskohdista, markkinatietojen saatavuuteen liittyvistä kustannuksia koskevista erityissäännöksistä, pääsystä hintatarjouksia koskeviin tietoihin, ko’oista, joilla tai joiden alittuessa yrityksen on toteutettava liiketoimia minkä tahansa muun sellaisen asiakkaan kanssa, jonka saataville hintatarjous on asetettu, sijoitussalkun tiivistämisestä sekä sen tarkemmasta määrittämisestä, milloin on olemassa merkittävä sijoittajansuojaa koskeva ongelma tai sijoittajansuojaan, finanssi- tai hyödykemarkkinoiden moitteettomaan toimintaan ja eheyteen taikka koko finanssijärjestelmän tai sen osan vakauteen unionissa kohdistuva uhka, jonka vuoksi arvopaperimarkkinaviranomaisen, pankkiviranomaisen tai toimivaltaisten viranomaisten voi olla perusteltua toteuttaa toimia, arvopaperimarkkinaviranomaisen positionhallintavaltuuksista, tämän asetuksen 35 artiklan 5 kohdan mukaisen siirtymäkauden pidentämisestä tietyksi ajaksi ja pörssilistattujen johdannaisten jättämisestä tämän asetuksen tiettyjen säännösten soveltamisalan ulkopuolelle tietyksi ajaksi. On erityisen tärkeää, että komissio asiaa valmistellessaan toteuttaa asianmukaiset kuulemiset, myös asiantuntijatasolla. Komission olisi delegoituja säädöksiä valmistellessaan ja laatiessaan varmistettava, että asianomaiset asiakirjat toimitetaan Euroopan parlamentille ja neuvostolle yhtäaikaisesti, hyvissä ajoin ja asianmukaisesti.
(47)
Jotta voidaan varmistaa tämän asetuksen yhdenmukainen täytäntöönpano, komissiolle olisi siirrettävä täytäntöönpanovalta hyväksyä kolmannen maan lainsäädäntö- ja valvontakehystä koskeva vastaavuuspäätös kolmansien maiden yritysten tai kolmansien maiden kauppapaikkojen palveluntarjonnan mahdollistamiseksi ja niiden hyväksymiseksi kaupankäyntivelvollisuuden piiriin kuuluvien johdannaisten kauppapaikoiksi sekä kolmansien maiden keskusvastapuolten ja kolmansien maiden kauppapaikkojen pääsystä unioniin sijoittautuneisiin kauppapaikkoihin ja keskusvastapuoliin. Tätä valtaa olisi käytettävä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 182/2011 (17) mukaisesti.
(48)
Jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla saavuttaa tämän asetuksen tavoitteita eli määritellä yhtenäisiä rahoitusvälineisiin sovellettavia vaatimuksia, jotka koskevat kauppatietojen julkistamista, liiketoimista toimivaltaisille viranomaisille annettavia ilmoituksia, kaupankäyntiä johdannaisilla ja osakkeilla organisoiduissa kauppapaikoissa, syrjimätöntä pääsyä keskusvastapuoliin, kauppapaikkoihin ja viitearvoja koskeviin tietoihin, valtuuksia tuotteita koskevien interventiotoimien sekä positioiden hallinnan ja positiolimiittien aloilla sekä kolmansien maiden yritysten harjoittamaa sijoituspalvelujen tarjontaa tai sijoitustoimintaa, sillä vaikka kansallisilla toimivaltaisilla viranomaisilla on paremmat valmiudet seurata markkinakehitystä, kaupan avoimuuteen, liiketoimista annettaviin ilmoituksiin, johdannaiskauppaan sekä tuotteita ja käytäntöjä koskeviin kieltoihin liittyvien ongelmien kokonaisvaikutuksia voidaan ymmärtää kokonaisvaltaisesti vain unionin tasolla, vaan ne voidaan sen laajuuden ja vaikutusten vuoksi saavuttaa paremmin unionin tasolla. Sen vuoksi unioni voi toteuttaa toimenpiteitä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 5 artiklalla vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Mainitussa artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä asetuksessa ei ylitetä sitä, mikä on tarpeen näiden tavoitteiden saavuttamiseksi.
(49)
Mikään toimivaltaisen viranomaisen tai arvopaperimarkkinaviranomaisen tehtäviään hoitaessaan toteuttama toimi ei saisi suoraan tai välillisesti syrjiä jotakin jäsenvaltiota tai jäsenvaltioiden ryhmää missä hyvänsä valuutassa tarjottavien sijoituspalvelujen ja harjoitettavan sijoitustoiminnan suorituspaikkana. Mikään pankkiviranomaisen tämän asetuksen mukaisia tehtäviään hoitaessaan toteuttama toimi ei saisi suoraan tai välillisesti syrjiä jotakin jäsenvaltiota tai jäsenvaltioiden ryhmää.
(50)
Finanssipalveluja koskevilla teknisillä standardeilla olisi varmistettava tallettajien, sijoittajien ja kuluttajien riittävä suoja koko unionissa. Koska arvopaperimarkkinaviranomaisella on pitkälle menevää erityisasiantuntemusta, olisi tehokasta ja asianmukaista antaa sen tehtäväksi laatia komissiolle toimitettavat luonnokset teknisiksi sääntelystandardeiksi, joihin ei liity poliittisia valintoja.
(51)
Komission olisi hyväksyttävä luonnokset teknisiksi sääntelystandardeiksi, jotka arvopaperimarkkinaviranomainen laatii kauppaa koskevien avoimuusvaatimusten tarkoista ominaisuuksista, raha-, valuutta- ja rahoitusvakauspoliittisista toimenpiteistä sekä tietyistä tämän asetuksen kannalta merkityksellisistä liiketoimien lajeista, kauppaa edeltävistä avoimuusvaatimuksista myönnettävien vapautusten yksityiskohtaisista edellytyksistä, kaupan jälkeisen tietojen julkistamisen lykkäämistä koskevista järjestelyistä, velvollisuudesta asettaa kauppaa edeltävät ja kaupan jälkeiset tiedot saataville erillään toisistaan, kauppaa edeltävien avoimuusvaatimusten kauppojen sisäisiin toteuttajiin soveltamisen perusteista, sijoituspalveluyritysten kaupan jälkeen antamista tiedoista, avoimuuden vuoksi tai laskelmia varten esitettävien tietopyyntöjen sisällöstä ja esittämistiheydestä, liiketoimista, jotka eivät vaikuta hinnanmuodostusprosessiin, toimeksiannoista säilytettävistä tiedoista, liiketoimista annettavien ilmoitusten sisällöstä ja eritelmistä, rahoitusvälineen viitetietojen sisällöstä ja eritelmistä, sopimuslajeista, joilla on suora, merkittävä ja ennakoitavissa oleva vaikutus unionissa, sekä tapauksista, joissa johdannaisiin on tarpeen soveltaa kaupankäyntivelvollisuutta, velvollisuudesta varmistaa järjestelmin ja menettelyin, että määritettävillä johdannaisilla toteutetut liiketoimet ilmoitetaan ja hyväksytään määritettäviksi, epäsuorien määritysmenettelyjen tyypeistä, johdannaisista, joihin on sovellettava velvollisuutta käydä kauppaa organisoiduissa kauppapaikoissa, syrjimättömästä pääsystä keskusvastapuoleen ja kauppapaikkaan, syrjimättömästä pääsystä viitearvoihin ja velvollisuudesta myöntää viitearvojen käyttöoikeus, ja tiedoista, joita hakemuksen esittävän kolmannen maan yrityksen olisi toimitettava arvopaperimarkkinaviranomaiselle rekisteröintihakemuksessaan. Komission olisi hyväksyttävä nämä luonnokset teknisiksi sääntelystandardeiksi delegoiduilla säädöksillä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 290 artiklan nojalla ja asetuksen (EU) N:o 1093/2010 10-14 artiklan mukaisesti.
(52)
Direktiivin 2014/65/EU 95 artiklassa säädetään tiettyjen C osan 6 kohdan energiajohdannaissopimusten osalta siirtymäkauden vapautuksesta. Tämä olisi otettava huomioon teknisissä standardeissa, jotka arvopaperimarkkinaviranomainen laatii asetuksen (EU) No 648/2012 5 artiklan 2 kohdan b alakohdan mukaisesti määritysvelvollisuuden täsmentämiseksi, jotta tätä velvollisuutta ei asetettaisi johdannaissopimuksille, joihin tämän jälkeen sovellettaisiin C osan 6 kohdan energiajohdannaissopimuksille myönnettyä siirtymäkauden vapautusta.
(53)
Tässä asetuksessa säädettyjen vaatimusten soveltamista olisi lykättävä, jotta niitä voitaisiin soveltaa rinnan kansallisen lainsäädännön osaksi saatettujen uudelleenlaaditun direktiivin säännösten kanssa ja jotta kaikki olennaiset täytäntöönpanotoimenpiteet saataisiin vahvistettua. Koko sääntelypaketin soveltaminen olisi aloitettava samanaikaisesti. Ainoastaan täytäntöönpanotoimenpiteitä koskevien valtuutusten soveltamista ei pitäisi lykätä, jotta kyseisten toimenpiteiden laatimisen ja antamisen edellyttämät toimet voidaan aloittaa mahdollisimman varhain.
(54)
Tässä asetuksessa kunnioitetaan perusoikeuksia ja noudatetaan erityisesti Euroopan unionin perusoikeuskirjassa tunnustettuja periaatteita, etenkin oikeutta henkilötietojen suojaan (8 artikla), elinkeinovapautta (16 artikla), oikeutta kuluttajansuojaan (38 artikla), oikeutta tehokkaisiin oikeussuojakeinoihin ja puolueettomaan tuomioistuimeen (47 artikla) ja kieltoa, jonka mukaan samasta rikoksesta ei saa syyttää ja rangaista oikeudenkäynnissä kahteen kertaan (50 artikla), ja tätä asetusta on sovellettava kyseisten oikeuksien ja periaatteiden mukaisesti.
(55)
Euroopan tietosuojavaltuutettua on kuultu asetuksen (EY) N:o 45/2001 28 artiklan 2 kohdan mukaisesti, ja hän antoi lausunnon 10 päivänä helmikuuta 2012 (18),
OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN ASETUKSEN:
I OSASTO
KOHDE, SOVELTAMISALA JA MÄÄRITELMÄT
1 artikla
Kohde ja soveltamisala
1. Tässä asetuksessa vahvistetaan yhtenäiset vaatimukset seuraaville:
a)
kauppatietojen julkistaminen;
b)
liiketoimista annettavat ilmoitukset toimivaltaisille viranomaisille;
c)
kaupankäynti johdannaisilla organisoiduissa kauppapaikoissa;
d)
syrjimätön pääsy määrityspalveluihin ja syrjimätön pääsy kaupankäyntiin viitearvoilla;
e)
toimivaltaisten viranomaisten, arvopaperimarkkinaviranomaisen ja pankkiviranomaisen valtuudet tuotteita koskevien interventiotoimien alalla sekä arvopaperimarkkinaviranomaisen valtuudet positioiden hallinnan valvontatoimenpiteiden ja positiolimiittien aloilla;
f)
kolmansien maiden yritysten komission hyväksymän sovellettavan vastaavuuspäätöksen nojalla sivuliikkeen välityksellä tai sivuliikettä perustamatta harjoittama sijoituspalveluiden tarjonta tai sijoitustoiminta.
2. Tätä asetusta sovelletaan direktiivin 2014/65/EU mukaisesti toimiluvan saaneisiin sijoituspalveluyrityksiin ja Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2013/36/EU (19) mukaisesti toimiluvan saaneisiin luottolaitoksiin siltä osin kuin ne tarjoavat sijoituspalveluja ja/tai harjoittavat sijoitustoimintaa, ja markkinoiden ylläpitäjiin, niiden ylläpitämät kauppapaikat mukaan lukien.
3. Tämän asetuksen V osastoa sovelletaan myös kaikkiin asetuksen (EU) N:o 648/2012 2 artiklan 8 kohdan määritelmän mukaisiin finanssialan vastapuoliin ja kaikkiin finanssialan ulkopuolisiin vastapuoliin, jotka kuuluvat mainitun asetuksen 10 artiklan 1 kohdan b alakohdan soveltamisalaan.
4. Tämän asetuksen VI osastoa sovelletaan myös keskusvastapuoliin ja henkilöihin, joilla on omistusoikeudet viitearvoihin.
5. Tämän asetuksen VIII osastoa sovelletaan kolmansien maiden yrityksiin, jotka tarjoavat sijoituspalveluja tai harjoittavat sijoitustoimintaa unionissa komission hyväksymän sovellettavan vastaavuuspäätöksen nojalla sivuliikkeen välityksellä tai sivuliikettä perustamatta.
6. Tämän asetuksen 8, 10, 18 ja 21 artiklaa ei sovelleta säänneltyihin markkinoihin, markkinoiden ylläpitäjiin eikä sijoituspalveluyrityksiin sellaisten liiketoimien osalta, joissa on vastapuolena Euroopan keskuspankkijärjestelmän, jäljempänä ’EKPJ’, jäsen ja jotka toteutetaan osana kyseisen EKPJ:n jäsenen lainsäädäntöön perustuvan valtuutuksen nojalla harjoittamaa raha-, valuutta- ja rahoitusvakauspolitiikkaa ja joissa kyseinen jäsen on ennakolta ilmoittanut vastapuolelleen, että liiketoimeen sovelletaan vapautusta.
7. Edellä olevaa 6 kohtaa ei sovelleta liiketoimiin, jotka EKPJ:n jäsen toteuttaa osana omaa sijoitustoimintaansa.
8. Arvopaperimarkkinaviranomainen laatii tiiviissä yhteistyössä EKPJ:n kanssa luonnokset teknisiksi sääntelystandardeiksi, joissa määritetään raha-, valuutta- ja rahoitusvakauspoliittiset toimenpiteet sekä niiden liiketoimien lajit, joihin 6 ja 7 kohtaa sovelletaan.
Arvopaperimarkkinaviranomainen toimittaa nämä teknisten sääntelystandardien luonnokset komissiolle viimeistään 3 päivänä heinäkuuta 2015.
Siirretään komissiolle valta hyväksyä ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut tekniset sääntelystandardit asetuksen (EU) N:o 1095/2010 10-14 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen.
9. Siirretään komissiolle valta antaa 50 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä, joilla 6 kohdan soveltamisala ulotetaan koskemaan muita keskuspankkeja.
Tätä tarkoitusta varten komissio antaa viimeistään 1 päivänä kesäkuuta 2015 Euroopan parlamentille ja neuvostolle kertomuksen, jossa arvioidaan niiden liiketoimien kohtelua, joita toteuttavat kolmansien maiden keskuspankit, joihin tätä kohtaa sovellettaessa kuuluu Kansainvälinen järjestelypankki. Kertomukseen on sisällyttävä analyysi niiden lakisääteisistä tehtävistä ja kaupankäyntivolyymeistä unionissa. Kertomuksessa on
a)
yksilöitävä asianomaisissa kolmansissa maissa sovellettavat säännökset ja määräykset keskuspankkien liiketoimia koskevien tietojen luovuttamisesta, mukaan lukien EKPJ:n jäsenten kyseisissä kolmansissa maissa toteuttamat liiketoimet, ja
b)
arvioitava unionissa sovellettavien säännöksiin tai määräyksiin perustuvien tietojenluovuttamisvaatimusten mahdollisia vaikutuksia kolmansien maiden keskuspankkien liiketoimiin.
Jos kertomuksessa päädytään tulokseen, että 6 kohdassa säädetty vapautus on tarpeen sellaisten liiketoimien osalta, joissa on vastapuolena raha- ja valuuttapoliittisia ja rahoitusvakautta edistäviä toimenpiteitä toteuttava kolmannen maan keskuspankki, komissio antaa määräykset vapautuksen soveltamisesta kyseiseen kolmannen maan keskuspankkiin.
2 artikla
Määritelmät
1. Tässä asetuksessa tarkoitetaan
1)
’sijoituspalveluyrityksellä’ direktiivin 2014/65/EU4 artiklan 1 kohdan 1 alakohdassa tarkoitettua sijoituspalveluyritystä;
2)
’sijoituspalveluilla ja -toiminnalla’ direktiivin 2014/65/EU 4 artiklan 1 kohdan 2 alakohdassa määriteltyjä sijoituspalveluja ja -toimintaa;
3)
’oheispalveluilla’ direktiivin 2014/65/EU 4 artiklan 1 kohdan 3 alakohdassa määriteltyjä lisäpalveluja;
4)
’toimeksiantojen toteuttamisella asiakkaiden lukuun’ direktiivin 2014/65/EU 4 artiklan 1 kohdan 5 alakohdassa määriteltyä toimeksiantojen toteuttamista asiakkaiden lukuun;
5)
’kaupankäynnillä omaan lukuun’ lukuun’ direktiivin 2014/65/EU 4 artiklan 1 kohdan 6 alakohdassa määriteltyä kaupankäyntiä omaan lukuun;
6)
’markkinatakaajalla’ direktiivin 2014/65/EU 4 artiklan 1 kohdan 7 alakohdassa määriteltyä markkinatakaajaa;
7)
’asiakkaalla’ direktiivin 2014/65/EU 4 artiklan 1 kohdan 9 alakohdassa määriteltyä asiakasta;
8)
’ammattimaisella asiakkaalla’ direktiivin 2014/65/EU 4 artiklan 1 kohdan 10 alakohdassa määriteltyä ammattimaista asiakasta;
9)
’rahoitusvälineellä’ direktiivin 2014/65/EU 4 artiklan 1 kohdan 15 alakohdassa määriteltyä rahoitusvälinettä;
10)
’markkinoiden ylläpitäjällä’ direktiivin 2014/65/EU 4 artiklan 1 kohdan 18 alakohdassa määriteltyä markkinoiden ylläpitäjää;
11)
’monenkeskisellä järjestelmällä’ direktiivin 2014/65/EU 4 artiklan 1 kohdan 19 alakohdassa määriteltyä monenkeskistä järjestelmää;
12)
’kauppojen sisäisellä toteuttajalla’ direktiivin 2014/65/EU 4 artiklan 1 kohdan 20 alakohdassa määriteltyä kauppojen sisäistä toteuttajaa;
13)
’säännellyllä markkinalla’ direktiivin 2014/65/EU 4 artiklan 1 kohdan 21 alakohdassa määriteltyä säänneltyä markkinaa;
14)
’monenkeskisellä kaupankäyntijärjestelmällä’ direktiivin 2014/65/EU 4 artiklan 1 kohdan 22 alakohdassa määriteltyä monenkeskistä kaupankäyntijärjestelmää;
15)
’organisoidulla kaupankäyntijärjestelmällä’ direktiivin 2014/65/EU 4 artiklan 1 kohdan 23 alakohdassa määriteltyä organisoitua kauppajärjestelmää;
16)
’kauppapaikalla’ direktiivin 2014/65/EU 4 artiklan 1 kohdan 24 alakohdassa määriteltyä kauppapaikkaa;
17)
’likvideillä markkinoilla’
a)
sovellettaessa 9, 11 ja 18 artiklaa rahoitusvälineen tai rahoitusvälinelajin markkinoita, joilla on jatkuvasti valmiita ja halukkaita ostajia ja myyjiä ja joita arvioidaan seuraavin perustein ottaen huomioon kyseisen rahoitusvälineen tai rahoitusvälinelajin erityiset markkinarakenteet:
i)
liiketoimien keskimääräinen toteutustiheys ja keskikoko eri markkinaehtojen vallitessa ja ottaen huomioon rahoitusvälinelajiin kuuluvien tuotteiden luonne ja elinkaari;
ii)
markkinaosapuolten lukumäärä ja tyyppi, mukaan lukien markkinaosapuolten lukumäärä suhteessa kaupankäynnin kohteena olevien rahoitusvälineiden lukumäärään tietyn tuotteen markkinoilla;
iii)
osto- ja myyntihintojen keskimääräinen erotus, jos se on saatavilla;
b)
sovellettaessa 4, 5 ja 14 artiklaa sellaisen rahoitusvälineen markkinoita, jolla käydään kauppaa päivittäin, kun markkinoita arvioidaan seuraavin perustein:
i)
vapaasti vaihdettavien rahoitusvälineiden määrä;
ii)
kyseisiä rahoitusvälineitä koskevien liiketoimien keskimääräinen päivittäinen lukumäärä;
iii)
kyseisten rahoitusvälineiden keskimääräinen päivävaihto;
18)
’toimivaltaisella viranomaisella’ direktiivin 2014/65/EU 4 artiklan 1 kohdan 26 alakohdassa määriteltyä toimivaltaista viranomaista;
19)
’luottolaitoksella’ Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 575/2013 (20) 4 artiklan 1 kohdan 1 alakohdassa määriteltyä luottolaitosta;
20)
’sivuliikkeellä’ direktiivin 2014/65/EU 4 artiklan 1 kohdan 30 alakohdassa määriteltyä sivuliikettä;
21)
’läheisillä sidoksilla’ direktiivin 2014/65/EU 4 artiklan 1 kohdan 35 alakohdassa määriteltyjä läheisiä sidoksia;
22)
’ylimmällä hallintoelimellä’ direktiivin 2014/65/EU 4 artiklan 1 kohdan 36 alakohdassa määriteltyä ylintä hallintoelintä;
23)
’strukturoidulla talletuksella’ direktiivin 2014/65/EU 4 artiklan 1 kohdan 43 alakohdassa määriteltyä strukturoitua talletusta;
24)
’siirtokelpoisilla arvopapereilla’ direktiivin 2014/65/EU 4 artiklan 1 kohdan 44 alakohdassa määriteltyjä siirtokelpoisia arvopapereita;
25)
’talletustodistuksilla’ direktiivin 2014/65/EU 4 artiklan 1 kohdan 45 alakohdassa määriteltyjä talletustodistuksia;
26)
’pörssilistatulla rahastolla’ direktiivin 2014/65/EU 4 artiklan 1 kohdan 46 alakohdassa määriteltyä pörssilistattua rahastoa;
27)
’todistuksilla’ arvopapereita, jotka ovat vaihdantakelpoisia pääomamarkkinoilla ja jotka etuoikeusjärjestyksessä menevät osakkeiden edelle mutta tulevat vakuudettomien joukkovelkakirjojen ja muiden vastaavien välineiden jälkeen, jos liikkeeseenlaskija palauttaa sijoituksen;
28)
’strukturoiduilla rahoitustuotteilla’ arvopapereita, jotka on luotu rahoitusomaisuuden ryhmään liittyvän luottoriskin arvopaperistamista ja siirtoa varten ja jotka antavat arvopaperin haltijalle oikeuden vastaanottaa säännöllisiä maksuja, joiden määrä riippuu kohde-etuutena olevista omaisuuseristä saatavasta kassavirrasta;
29)
’johdannaisilla’ sellaisia direktiivin 2014/65/EU 4 artiklan 1 kohdan 44 alakohdan c alakohdassa määriteltyjä rahoitusvälineitä, joita tarkoitetaan mainitun direktiivin liitteessä I olevan C osan 4-10 kohdassa;
30)
’hyödykejohdannaisilla’ sellaisia direktiivin 2014/65/EU 4 artiklan 1 kohdan 44 alakohdan c alakohdassa määriteltyjä rahoitusvälineitä, jotka liittyvät direktiivin 2014/65/EU liitteessä I olevan C osan 10 kohdassa taikka sen liitteessä I olevan C osan 5, 6, 7 ja 10 kohdassa tarkoitettuun hyödykkeeseen tai kohde-etuuteen;
31)
’keskusvastapuolella’ asetuksen (EU) N:o 648/2012 2 artiklan 1 kohdassa määriteltyä keskusvastapuolta;
32)
’pörssilistatulla johdannaisella’ johdannaista, jolla käydään kauppaa säännellyillä markkinoilla tai sellaisilla kolmannen maan markkinoilla, joita pidetään säänneltyjä markkinoita vastaavina tämän asetuksen 28 artiklan mukaisesti, ja joka ei sellaisenaan kuulu asetuksen (EU) N:o 648/2012 2 artiklan 7 kohdassa määritellyn OTC-johdannaisen määritelmän soveltamisalaan;
33
’toteutuskelpoisella kiinnostuksen ilmauksella’ kaupankäyntijärjestelmän yhden jäsenen tai osapuolen toiselle jäsenelle tai osapuolelle lähettämää viestiä, joka koskee saatavilla olevaa kaupankäynti-intressiä ja sisältää kaikki kaupasta sopimiseen tarvittavat tiedot;
34)
’hyväksytyllä julkistamisjärjestelyllä’ direktiivin 2014/65/EU 4 artiklan 1 kohdan 52 alakohdassa määriteltyä hyväksyttyä julkaisemisjärjestystä;
35)
’konsolidoitujen kauppatietojen tarjoajalla’ direktiivin 2014/65/EU 4 artiklan 1 kohdan 53 alakohdassa määriteltyä konsolidoitujen kauppatietojen tarjoajaa;
36)
’hyväksytyllä ilmoitusjärjestelmällä’ direktiivin 2014/65/EU 4 artiklan 1 kohdan 54 alakohdassa määriteltyä hyväksyttyä ilmoitusjärjestelmää;
37)
’kotijäsenvaltiolla’ direktiivin 2014/65/EU 4 artiklan 1 kohdan 55 alakohdassa määriteltyä kotijäsenvaltiota;
38)
’vastaanottavalla jäsenvaltiolla’ direktiivin 2014/65/EU 4 artiklan 1 kohdan 56 alakohdassa määriteltyä vastaanottavaa jäsenvaltiota;
39)
’viitearvolla’ mitä tahansa julkisesti saatavilla olevaa tai julkistettua hintaa, indeksiä tai lukua, joka määritetään määräajoin tai säännöllisesti soveltamalla jotain kaavaa yhden tai useamman kohde-etuutena olevan omaisuuserän arvoon tai hintaan taikka käyttäen perusteena kyseistä arvoa tai hintaa, mukaan lukien arvioidut hinnat, todelliset tai arvioidut korkokannat tai muut arvot, tai selvityksiä ja jonka perusteella rahoitusvälineestä maksettava määrä tai rahoitusvälineen arvo määritetään;
40)
’yhteentoimivuusjärjestelyllä’ asetuksen (EU) N:o 648/2012 2 artiklan 12 kohdassa määriteltyä yhteentoimivuusjärjestelyä;
41)
’kolmannen maan rahoituslaitoksella’ yhteisöä, jonka päätoimipaikka sijaitsee kolmannessa maassa ja joka on saanut kyseisen kolmannen maan lainsäädännön nojalla toimiluvan tai valtuutuksen harjoittaa mitä tahansa direktiivissä 2013/36/EU, direktiivissä 2014/65/EU, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2009/138/EY (21), Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2009/65/EY (22), Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2003/41/EY (23) tai Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2011/61/EU (24) luetelluista palveluista tai toiminnoista;
42)
’kolmannen maan yrityksellä’ direktiivin 2014/65/EU 4 artiklan 1 kohdan 57 alakohdassa määriteltyä kolmannen maan yritystä;
43)
’tukkutason energiatuotteella’ Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1227/2011 (25) 2 artiklan 4 kohdassa määriteltyä tukkutason energiatuotetta;
44)
’maatalousalan hyödykejohdannaisilla’ johdannaissopimuksia, jotka liittyvät Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1308/2013 (26) 1 artiklassa ja liitteessä I olevassa I-XX ja XXIV/1 osassa lueteltuihin tuotteisiin;
45)
’likviditeetin hajaantumisella’ tilannetta, jossa:
a)
osapuolet jossakin kauppapaikassa eivät kykene toteuttamaan liiketointa yhden tai useamman osapuolen kanssa kyseisessä kauppapaikassa sellaisten määritysmenettelyjen puuttumisen vuoksi, joihin kaikilla osapuolilla on pääsy; tai
b)
määritysosapuoli tai sen asiakkaat joutuisivat pitämään jotakin rahoitusvälinettä koskevat positionsa useammassa kuin yhdessä keskusvastapuolessa, mikä rajoittaisi rahoitusvastuiden nettoutusmahdollisuutta;
46)
’valtionlainalla’ direktiivin 2014/65/EU 4 artiklan 1 kohdan 61 alakohdassa määriteltyä valtionlainaa;
47)
’sijoitussalkun tiivistämisellä’ riskinvähennyspalvelua, jossa kaksi tai useampia vastapuolia päättää kokonaan tai osittain jotkin tai kaikki sijoitussalkun tiivistämistä varten esittämänsä johdannaissopimukset ja korvaa päätetyt johdannaissopimukset toisella johdannaissopimuksella, jonka yhdistetty nimellisarvo on alempi kuin päätettyjen johdannaissopimusten yhdistetty nimellisarvo.
2. Siirretään komissiolle valta antaa 50 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä, joilla täsmennetään tiettyjen teknisten seikkojen osalta 1 kohdassa säädettyjä määritelmiä niiden mukauttamiseksi markkinoiden kehitykseen.
II OSASTO
KAUPPAPAIKKOJEN AVOIMUUS
1 LUKU
Oman pääoman ehtoisia rahoitusvälineitä koskeva avoimuus
3 artikla
Kauppapaikkojen kauppaa edeltävät avoimuusvaatimukset osakkeiden, talletustodistusten, pörssilistattujen rahastojen, todistusten ja muiden samankaltaisten rahoitusvälineiden osalta
1. Kauppapaikkaa ylläpitävien markkinoiden ylläpitäjien ja sijoituspalveluyritysten on julkistettava järjestelmissään vallitsevat osto- ja myyntihinnat sekä kyseisillä hinnoilla ilmenevä kaupankäyntihalukkuus osakkeille, talletustodistuksille, pörssilistatuille rahastoille, todistuksille ja muille samankaltaisille rahoitusvälineille, joilla käydään kauppaa kauppapaikassa. Tätä vaatimusta on sovellettava myös toteutuskelpoisiin kiinnostuksen ilmauksiin. Kauppapaikkaa ylläpitävien markkinoiden ylläpitäjien ja sijoituspalveluyritysten on asetettava nämä tiedot jatkuvasti yleisön saataville tavanomaisena kaupankäyntiaikana.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetut avoimuusvaatimukset on mitoitettava kaupankäyntityypeittäin, joihin kuuluvat tarjouskirjahuutokauppa, hintanoteerauksiin perustuvat kaupankäyntijärjestelmät, hybridijärjestelmät ja määräajoin toistuvaan huutokauppaan perustuvat kaupankäyntijärjestelmät.
3. Kauppapaikkaa ylläpitävien markkinoiden ylläpitäjien ja sijoituspalveluyritysten on asetettava kohtuullisin kaupallisin ehdoin ja syrjimättömästi 1 kohdassa tarkoitettujen tietojen julkistamiseen käyttämänsä järjestelyt niiden sijoituspalveluyritysten saataville, joiden on julkistettava osakkeita, talletustodistuksia, pörssilistattuja rahastoja, todistuksia ja muita samankaltaisia rahoitusvälineitä koskevat hintatarjouksensa 14 artiklan mukaisesti.
4 artikla
Oman pääoman ehtoisia rahoitusvälineitä koskevat vapautukset
1. Toimivaltaisten viranomaisten on voitava vapauttaa kauppapaikkaa ylläpitävät markkinoiden ylläpitäjät ja sijoituspalveluyritykset velvollisuudesta julkistaa 3 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut tiedot
a)
järjestelmistä, jotka täsmäyttävät toimeksiantoja kaupankäyntimenetelmin, joiden mukaan 3 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun rahoitusvälineen hinta muodostuu kauppapaikassa, jossa rahoitusväline otettiin ensimmäisen kerran kaupankäynnin kohteeksi, tai rahoitusvälineen merkittävimmällä markkinalla likviditeetillä mitattuna, jossa kyseinen viitehinta julkistetaan laajalti ja markkinaosapuolet pitävät sitä yleisesti luotettavana viitehintana. Tämän vapautuksen käytön jatkamiseen sovelletaan 5 artiklassa säädettyjä edellytyksiä;
b)
järjestelmistä, joissa virallistetaan sopimuskauppoja,
i)
jotka toteutetaan volyymipainotetun osto- ja myyntihintojen vaihtelualueen rajoissa kyseistä järjestelmää ylläpitävän kauppapaikan tarjouskirjan tai markkinatakaajien hintatarjousten mukaisesti 5 artiklassa säädettyjä edellytyksiä soveltaen;
ii)
jotka koskevat epälikvidejä osakkeita, talletustodistuksia, pörssilistattuja rahastoja, todistuksia tai muita samankaltaisia rahoitusvälineitä, jotka eivät kuulu likvideihin markkinoihin ja joilla käydään kauppaa tietyn prosenttiosuuden rajoissa asianmukaisesta viitehinnasta siten, että järjestelmän ylläpitäjä määrittää prosenttiosuuden ja viitehinnan etukäteen; tai
iii)
joihin sovelletaan muita ehtoja kuin kyseisen rahoitusvälineen markkinahintaa;
c)
toimeksiannoista, jotka ovat kooltaan suuria tavanomaiseen markkinakokoon verrattuna;
d)
toimeksiannoista, joita säilytetään kauppapaikan ylläpitämässä toimeksiantojen hallinnointijärjestelmässä ennen tietojen julkistamista.
2. Edellä 1 kohdan a alakohdassa tarkoitettu viitehinta vahvistetaan käyttämällä perusteena
a)
vallitsevan osto- ja/tai myyntihinnan keskipistettä kauppapaikassa, jossa kyseinen rahoitusväline otettiin ensimmäisen kerran kaupankäynnin kohteeksi, tai rahoitusvälineen merkittävimmällä markkinalla likviditeetillä mitattuna; tai
b)
jos a alakohdassa tarkoitettu hinta ei ole saatavilla, asiaankuuluvan pörssipäivän avaus- tai sulkemishintaa.
Toimeksiannoissa voidaan viitata b alakohdassa tarkoitettuihin hintoihin ainoastaan asiaankuuluvan pörssipäivän jatkuvan kaupankäyntivaiheen ulkopuolella.
3. Kauppapaikan ylläpitäessä järjestelmiä, joissa virallistetaan sopimuskauppoja 1 kohdan b alakohdan i alakohdan mukaisesti,
a)
liiketoimet toteutetaan kyseisen kauppapaikan sääntöjen mukaisesti;
b)
kauppapaikan on varmistettava, että käytössä on järjestelyt, järjestelmät ja menettelyt, joilla estetään ja havaitaan markkinoiden väärinkäyttö tai markkinoiden väärinkäytön yritykset tällaisten sopimuskauppojen osalta asetuksen (EU) N:o 596/2014 16 artiklan mukaisesti;
c)
kauppapaikan on perustettava, pantava täytäntöön ja ylläpidettävä järjestelmiä, joilla havaitaan yritykset käyttää vapautusta muiden tässä asetuksessa tai direktiivissä 2014/65/EU säädettyjen vaatimusten kiertämiseksi.
Kun toimivaltainen viranomainen myöntää vapautuksen 1 kohdan b alakohdan i tai iii alakohdan mukaisesti, kyseisen toimivaltaisen viranomaisen on valvottava vapautuksen käyttöä kauppapaikassa varmistaakseen, että vapautuksen käytön edellytyksiä noudatetaan.
4. Ennen vapautuksen myöntämistä 1 kohdan mukaisesti toimivaltaisten viranomaisten on ilmoitettava arvopaperimarkkinaviranomaiselle ja muille toimivaltaisille viranomaisille kunkin yksittäisen vapautuksen suunniteltu käyttötarkoitus sekä annettava sen toimintaa koskeva selvitys, johon sisältyvät yksityiskohtaiset tiedot kauppapaikasta, jossa viitehinta muodostuu 1 kohdan a alakohdan mukaisesti. Aikomuksesta myöntää vapautus on annettava ilmoitus vähintään neljä kuukautta ennen kuin vapautuksen on määrä tulla voimaan. Arvopaperimarkkinaviranomainen antaa kahden kuukauden kuluessa ilmoituksen vastaanottamisesta kyseiselle toimivaltaiselle viranomaiselle lausunnon, joka ei ole sitova ja jossa arvioidaan, onko kukin vapautus 1 kohdassa säädettyjen ja 6 kohdan mukaisesti hyväksytyissä teknisissä sääntelystandardeissa määritettyjen vaatimusten mukainen. Jos kyseinen toimivaltainen viranomainen myöntää vapautuksen ja toisen jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen on eri mieltä, jälkimmäinen toimivaltainen viranomainen voi saattaa asian toistamiseen arvopaperimarkkinaviranomaisen käsiteltäväksi, ja tämä voi käyttää sille asetuksen (EU) N:o 1095/2010 19 artiklan mukaisesti siirrettyä toimivaltaa. Arvopaperimarkkinaviranomainen seuraa vapautusten soveltamista ja antaa komissiolle vuosittain kertomuksen siitä, kuinka niitä sovelletaan käytännössä.
5. Toimivaltainen viranomainen voi omasta aloitteestaan tai toisen toimivaltaisen viranomaisen pyynnöstä peruuttaa 1 kohdan nojalla ja 6 kohdassa tarkoitetulla tavalla myönnetyn vapautuksen, jos se toteaa vapautusta käytettävän alkuperäisestä käyttötarkoituksestaan poikkeavalla tavalla tai jos se katsoo, että vapautusta käytetään tässä artiklassa säädettyjen vaatimusten kiertämiseen.
Toimivaltaisten viranomaisten on ilmoitettava arvopaperimarkkinaviranomaiselle ja muille toimivaltaisille viranomaisille tällaisesta peruutuksesta ja perusteltava päätöksensä.
6. Arvopaperimarkkinaviranomainen laatii luonnokset teknisiksi sääntelystandardeiksi, joissa määritetään seuraavat seikat:
a)
kunkin rahoitusvälinelajin osalta, millä vaihteluvälillä osto- ja myyntihinnat tai nimettyjen markkinatakaajien noteeraukset sekä kyseisillä hinnoilla ilmenevä kaupankäyntihalukkuus julkistetaan 3 artiklan 1 kohdan mukaisesti, ottaen huomioon 3 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu tarvittava mitoittaminen kaupankäyntityypeittäin;
b)
rahoitusvälineen merkittävin markkinalikviditeetillä mitattuna 1 kohdan a alakohdan mukaisesti;
c)
sopimuskaupan erityisominaisuudet suhteessa eri tapoihin, joilla kauppapaikan jäsen tai osapuoli voi toteuttaa tällaisen liiketoimen;
d)
sopimuskaupat, jotka eivät vaikuta hinnanmuodostukseen ja joihin sovelletaan 1 kohdan b alakohdan iii alakohdan mukaista vapautusta;
e)
kunkin rahoitusvälinelajin osalta sellaisten kooltaan suurten toimeksiantojen koko sekä kauppapaikan toimeksiantojen hallintajärjestelmässä ennen tietojen julkistamista säilytettävien toimeksiantojen tyyppi ja vähimmäiskoko, jotka voidaan 1 kohdan mukaisesti vapauttaa velvollisuudesta julkistaa tiedot ennen kaupantekoa.
Arvopaperimarkkinaviranomainen toimittaa nämä teknisten sääntelystandardien luonnokset komissiolle viimeistään 3 päivänä heinäkuuta 2015.
Siirretään komissiolle valta hyväksyä ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut tekniset sääntelystandardit asetuksen (EU) N:o 1095/2010 10-14 artiklan mukaisesti.
7. Arvopaperimarkkinaviranomainen tarkastelee uudelleen vapautuksia, jotka toimivaltaiset viranomaiset ovat myöntäneet direktiivin 2004/39/EY 29 artiklan 2 kohdan ja 44 artiklan 2 kohdan mukaisesti sekä asetuksen (EY) N:o 1287/2006 18, 19 ja 20 artiklan mukaisesti ennen 3 päivää tammikuuta 2017, viimeistään 3 päivänä tammikuuta 2019. Arvopaperimarkkinaviranomainen antaa kyseiselle toimivaltaiselle viranomaiselle lausunnon, jossa arvioidaan, onko kukin vapautus edelleen tässä asetuksessa säädettyjen vaatimusten ja tämän asetuksen nojalla annettujen delegoitujen säädösten ja teknisten sääntelystandardien mukainen.
5 artikla
Volyymin ylärajaa koskeva mekanismi
1. Sen varmistamiseksi, että 4 artiklan 1 kohdan a alakohdassa ja 4 artiklan 1 kohdan b alakohdan i alakohdassa säädettyjen vapautusten käyttö ei tarpeettomasti haittaa hinnanmuodostusta, kaupankäyntiä näiden vapautusten puitteissa rajoitetaan seuraavasti:
a)
rahoitusvälineellä näiden vapautusten puitteissa kauppapaikassa käydyn kaupan prosenttiosuus rajoitetaan 4 prosenttiin kyseisellä rahoitusvälineellä käydyn kaupan kokonaisvolyymistä kaikissa unionin kauppapaikoissa edeltävän 12 kuukauden aikana;
b)
rahoitusvälineellä näiden vapautusten puitteissa koko unionissa käydyn kaupan prosenttiosuus rajoitetaan 8 prosenttiin kyseisellä rahoitusvälineellä käydyn kaupan kokonaisvolyymistä kaikissa unionin kauppapaikoissa edeltävän 12 kuukauden aikana.
Tätä volyymin ylärajaa koskeva mekanismia ei sovelleta sopimuskauppoihin, jotka koskevat osakkeita, talletustodistuksia, pörssilistattuja rahastoja, todistuksia tai muita samankaltaisia rahoitusvälineitä, joille ei ole 2 artiklan 1 kohdan 17 alakohdan b alakohdan määritelmän mukaisia likvidejä markkinoita ja joilla käydään kauppaa tietyn prosenttiosuuden puitteissa asianmukaisesta viitehinnasta 4 artiklan 1 kohdan b alakohdan ii alakohdassa tarkoitetulla tavalla, eikä sopimuskauppoihin, joihin sovelletaan muita ehtoja kuin kyseisen rahoitusvälineen markkinahintaa 4 artiklan 1 kohdan b alakohdan iii alakohdassa tarkoitetulla tavalla.
2. Kun rahoitusvälineellä näiden vapautusten puitteissa kauppapaikassa käydyn kaupan prosenttiosuus on ylittänyt 1 kohdan a alakohdassa tarkoitetun raja-arvon, sen toimivaltaisen viranomaisen, joka antoi luvan näiden vapautusten käyttämiseen kyseisessä kauppapaikassa, on kahden työpäivän kuluessa keskeytettävä niiden käyttö kyseisen rahoitusvälineen osalta kyseisessä kauppapaikassa kuudeksi kuukaudeksi arvopaperimarkkinaviranomaisen julkistamien, 4 kohdassa tarkoitettujen tietojen perusteella.
3. Kun rahoitusvälineellä näiden vapautusten puitteissa koko unionissa käydyn kaupan prosenttiosuus on ylittänyt 1 kohdan b alakohdassa tarkoitetun raja-arvon, kaikkien toimivaltaisten viranomaisten on kahden työpäivän kuluessa keskeytettävä näiden vapautusten käyttö koko unionissa kuudeksi kuukaudeksi.
4. Arvopaperimarkkinaviranomainen julkaisee viiden työpäivän kuluessa kunkin kalenterikuukauden päättymisestä kullakin rahoitusvälineellä unionissa käydyn kaupan kokonaisvolyymin edeltäviltä 12 kuukaudelta, rahoitusvälineellä näiden vapautusten puitteissa koko unionissa ja kussakin kauppapaikassa käydyn kaupan prosenttiosuuden edeltäviltä 12 kuukaudelta sekä prosenttiosuuksien laskemisessa käytettävät menetelmät.
5. Jos 4 kohdassa tarkoitetussa kertomuksessa todetaan, että kaupankäynti jollain rahoitusvälineellä näiden vapautusten puitteissa jossain kauppapaikassa on ylittänyt 3,75 prosenttia kyseisellä rahoitusvälineellä käydyn kaupan kokonaisvolyymistä unionissa edeltävien 12 kuukauden kaupankäynnin perusteella, arvopaperimarkkinaviranomainen julkaisee täydentävän kertomuksen viiden työpäivän kuluessa sen kalenterikuukauden viidennestätoista päivästä, jona 4 kohdassa tarkoitettu kertomus julkaistaan. Kertomuksessa on oltava 4 kohdassa tarkoitetut tiedot rahoitusvälineistä, joiden osalta 3,75 prosentin osuus on ylitetty.
6. Jos 4 kohdassa tarkoitetussa kertomuksessa todetaan, että kaupankäynti jollain rahoitusvälineellä näiden vapautusten puitteissa koko unionissa on ylittänyt 7,75 prosenttia kyseisellä rahoitusvälineellä käydyn kaupan kokonaisvolyymistä kaikissa unionin kauppapaikoissa edeltävien 12 kuukauden kaupankäynnin perusteella, arvopaperimarkkinaviranomainen julkaisee täydentävän kertomuksen viiden työpäivän kuluessa sen kalenterikuukauden viidennestätoista päivästä, jona 4 kohdassa tarkoitettu kertomus julkaistaan. Kertomuksessa on oltava 4 kohdassa tarkoitetut tiedot rahoitusvälineistä, joiden osalta 7,75 prosentin osuus on ylitetty.
7. Jotta voidaan luotettavasti seurata näiden vapautusten puitteissa käytävää kauppaa ja määrittää, onko 1 kohdassa tarkoitetut raja-arvot ylitetty, kauppapaikkojen ylläpitäjillä on oltava käytössään järjestelmät ja menettelyt, joiden avulla voidaan
a)
tunnistaa kaikki kaupat, jotka on tehty näiden vapautusten puitteissa kyseisessä kauppapaikassa; ja
b)
varmistaa, ettei kauppapaikka missään olosuhteissa ylitä 1 kohdan a alakohdassa tarkoitettua näiden vapautusten puitteissa sallitun kaupankäynnin prosenttiosuutta.
8. Ajanjakso, jonka aikana arvopaperimarkkinaviranomainen julkistaa kaupankäyntitiedot ja jonka aikana rahoitusvälineellä näiden vapautusten puitteissa käytävää kauppaa seurataan, alkaa 3 päivänä tammikuuta 2016. Rajoittamatta 4 artiklan 5 kohdan soveltamista toimivaltaisilla viranomaisilla on toimivalta keskeyttää näiden vapautusten käyttö tämän asetuksen soveltamispäivästä lähtien kuukausittain.
9. Arvopaperimarkkinaviranomainen laatii luonnokset teknisiksi sääntelystandardeiksi, joissa määritetään menetelmä, liiketoimien tunnusmerkinnät mukaan lukien, jolla se kerää, laskee ja julkistaa liiketoimia koskevat tiedot 4 kohdan mukaisesti, jotta kullakin rahoitusvälineellä käydyn kaupan kokonaisvolyymi sekä näiden vapautusten puitteissa koko unionissa ja kussakin kauppapaikassa käytävän kaupan prosenttiosuudet saadaan mitattua tarkasti.
Arvopaperimarkkinaviranomainen toimittaa nämä teknisten sääntelystandardien luonnokset komissiolle viimeistään 3 päivänä heinäkuuta 2015.
Siirretään komissiolle valta hyväksyä ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut tekniset sääntelystandardit asetuksen (EU) N:o 1095/2010 10-14 artiklan mukaisesti.
6 artikla
Kauppapaikkojen kaupan jälkeiset avoimuusvaatimukset osakkeiden, talletustodistusten, pörssilistattujen rahastojen, todistusten ja muiden samankaltaisten rahoitusvälineiden osalta
1. Kauppapaikkaa ylläpitävien markkinoiden ylläpitäjien ja sijoituspalveluyritysten on julkistettava toteutettujen liiketoimien hinta, volyymi ja ajankohta sellaisten osakkeiden, talletustodistusten, pörssilistattujen rahastojen, todistusten ja muiden samankaltaisten rahoitusvälineiden osalta, joilla käydään kauppaa kauppapaikassa. Kauppapaikkaa ylläpitävien markkinoiden ylläpitäjien ja sijoituspalveluyritysten on julkistettava yksityiskohtaiset tiedot näistä liiketoimista niin reaaliaikaisesti kuin on teknisesti mahdollista.
2. Kauppapaikkaa ylläpitävien markkinoiden ylläpitäjien ja sijoituspalveluyritysten on asetettava kohtuullisin kaupallisin ehdoin ja syrjimättömästi tämän artiklan 1 kohdan mukaisesti annettavien tietojen julkistamiseen käyttämänsä järjestelyt niiden sijoituspalveluyritysten saataville, joiden on julkistettava yksityiskohtaiset tiedot osakkeita, talletustodistuksia, pörssilistattuja rahastoja, todistuksia ja muita samankaltaisia rahoitusvälineitä koskevista liiketoimistaan 20 artiklan mukaisesti.
7 artikla
Lupa tietojen julkistamisen lykkäämiseen
1. Toimivaltaisten viranomaisten on voitava antaa kauppapaikkaa ylläpitäville markkinoiden ylläpitäjille ja sijoituspalveluyrityksille lupa lykätä liiketoimia koskevien yksityiskohtaisten tietojen julkistamista liiketoimien tyypin tai koon perusteella.
Toimivaltaiset viranomaiset voivat erityisesti antaa luvan lykätä sellaisia liiketoimia koskevien tietojen julkistamista, jotka ovat kooltaan suuria kyseisen osakkeen, talletustodistuksen, pörssilistatun rahaston, todistuksen tai muun samankaltaisen rahoitusvälineen taikka osake-, talletustodistus- tai todistuslajin tai pörssilistatun rahaston tai muun samankaltaisen rahoitusvälineen lajin tavanomaiseen markkinakokoon verrattuna.
Kauppapaikkaa ylläpitävien markkinoiden ylläpitäjien ja sijoituspalveluyritysten on saatava toimivaltaisen viranomaisen ennakkohyväksyntä ehdotetuille järjestelyille, jotka koskevat kauppatietojen julkistamisen lykkäämistä, ja annettava nämä järjestelyt selkeästi tiedoksi markkinaosapuolille ja sijoittajille. Arvopaperimarkkinaviranomainen seuraa kauppatietojen julkistamisen lykkäämistä koskevien järjestelyiden soveltamista ja antaa komissiolle vuosittain kertomuksen siitä, kuinka niitä sovelletaan käytännössä.
Jos toimivaltainen viranomainen antaa luvan lykätä tietojen julkistamista ja toisen jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen on lykkäämisestä tai myönnetyn luvan tosiasiallisesta soveltamisesta eri mieltä, jälkimmäinen toimivaltainen viranomainen voi saattaa asian toistamiseen arvopaperimarkkinaviranomaisen käsiteltäväksi, ja tämä voi käyttää sille asetuksen (EU) N:o 1095/2010 19 artiklan mukaisesti siirrettyä toimivaltaa.
2. Arvopaperimarkkinaviranomainen laatii luonnokset teknisiksi sääntelystandardeiksi, joissa määritetään direktiivin 2014/65/EU 64 artiklassa säädetyn tietojen julkistamisen mahdollistamiseksi seuraavat seikat:
a)
kunkin rahoitusvälinelajin osalta liiketoimien yksityiskohdat, jotka sijoituspalveluyritysten, kauppojen sisäiset toteuttajat mukaan lukien, ja kauppapaikkaa ylläpitävien markkinoiden ylläpitäjien ja sijoituspalveluyritysten on julkistettava 6 artiklan 1 kohdan mukaisesti, mukaan lukien 6 artiklan 1 kohdan ja 20 artiklan mukaisesti julkistettujen erityyppisten liiketoimien tunnisteet, jotka jaotellaan pääasiassa rahoitusvälineiden arvostamiseen liittyvien seikkojen ja muiden seikkojen perusteella määräytyviin tunnisteisiin;
b)
määräaika, jonka katsotaan vastaavan vaatimusta julkistaa tiedot mahdollisimman reaaliaikaisesti myös tapauksissa, joissa kaupat toteutetaan muulloin kuin tavanomaisena kaupankäyntiaikana;
c)
kunkin rahoitusvälinelajin osalta edellytykset, joiden täyttyessä sijoituspalveluyrityksille, kauppojen sisäiset toteuttajat mukaan lukien, ja kauppapaikkaa ylläpitäville markkinoiden ylläpitäjille ja sijoituspalveluyrityksille voidaan antaa lupa lykätä liiketoimia koskevien yksityiskohtien julkistamista tämän artiklan 1 kohdan ja 20 artiklan 1 kohdan mukaisesti;
d)
kunkin rahoitusvälinelajin osalta perusteet, joita sovelletaan päätettäessä, mitä liiketoimia koskevien tietojen julkistamista voidaan lykätä niiden koon tai tyypin, myös osakkeen, talletustodistuksen, pörssilistatun rahaston, todistuksen tai muun samankaltaisen rahoitusvälineen likviditeettiprofiilin, vuoksi.
Arvopaperimarkkinaviranomainen toimittaa nämä teknisten sääntelystandardien luonnokset komissiolle viimeistään 3 päivänä heinäkuuta 2015.
Siirretään komissiolle valta hyväksyä ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut tekniset sääntelystandardit asetuksen (EU) N:o 1095/2010 10-14 artiklan mukaisesti.
2 LUKU
Muita kuin oman pääoman ehtoisia rahoitusvälineitä koskeva avoimuus
8 artikla
Kauppapaikkojen kauppaa edeltävät avoimuusvaatimukset joukkovelkakirjojen, strukturoitujen rahoitustuotteiden, päästöoikeuksien ja johdannaisten osalta
1. Kauppapaikkaa ylläpitävien markkinoiden ylläpitäjien ja sijoituspalveluyritysten on julkistettava järjestelmissään vallitsevat osto- ja myyntihinnat sekä kyseisillä hinnoilla ilmenevä kaupankäyntihalukkuus joukkovelkakirjoille, strukturoiduille rahoitustuotteille, päästöoikeuksille ja johdannaisille, joilla käydään kauppaa kauppapaikassa. Tätä vaatimusta on sovellettava myös toteutuskelpoisiin kiinnostuksen ilmauksiin. Kauppapaikkaa ylläpitävien markkinoiden ylläpitäjien ja sijoituspalveluyritysten on asetettava nämä tiedot jatkuvasti yleisön saataville tavanomaisena kaupankäyntiaikana. Tätä julkistamisvelvollisuutta ei sovelleta finanssialan ulkopuolisten vastapuolien johdannaisliiketoimiin, jotka vähentävät suoraan finanssialan ulkopuolisen vastapuolen tai kyseisen ryhmän liiketoimintaan tai rahoitustoimintaan liittyviä riskejä objektiivisesti mitattavissa olevalla tavalla.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetut avoimuusvaatimukset olisi mitoitettava kaupankäyntityypeittäin, joihin kuuluvat tarjouskirjahuutokauppa, hintanoteerauksiin perustuvat kaupankäyntijärjestelmät, hybridijärjestelmät, määräajoin toistuvaan huutokauppaan perustuvat kaupankäyntijärjestelmät ja huutokauppajärjestelmät.
3. Kauppapaikkaa ylläpitävien markkinoiden ylläpitäjien ja sijoituspalveluyritysten on asetettava kohtuullisin kaupallisin ehdoin ja syrjimättömästi 1 kohdassa tarkoitettujen tietojen julkistamiseen käyttämänsä järjestelyt niiden sijoituspalveluyritysten saataville, joiden on julkistettava joukkovelkakirjoja, strukturoituja rahoitustuotteita, päästöoikeuksia ja johdannaisia koskevat hintatarjouksensa 18 artiklan mukaisesti.
4. Jos myönnetään vapautus 9 artiklan 1 kohdan b alakohdan mukaisesti, kauppapaikkaa ylläpitävien markkinoiden ylläpitäjien ja sijoituspalveluyritysten on julkistettava ainakin kauppaa edeltävät viitteelliset osto- ja myyntihinnat, jotka ovat lähellä hintoja, joilla ilmenee kaupankäyntihalukkuutta niiden järjestelmissä ilmoitetuille joukkovelkakirjoille, strukturoiduille rahoitustuotteille, päästöoikeuksille ja johdannaisille, joilla käydään kauppaa kauppapaikassa. Kauppapaikkaa ylläpitävien markkinoiden ylläpitäjien ja sijoituspalveluyritysten on asetettava nämä tiedot soveltuvin sähköisin välinein jatkuvasti yleisön saataville tavanomaisena kaupankäyntiaikana. Näillä järjestelyillä varmistetaan, että tiedot annetaan kohtuullisin kaupallisin ehdoin ja syrjimättömästi.
9 artikla
Muita kuin oman pääoman ehtoisia rahoitusvälineitä koskevat vapautukset
1. Toimivaltaisten viranomaisten on voitava vapauttaa kauppapaikkaa ylläpitävät markkinoiden ylläpitäjät ja sijoituspalveluyritykset velvollisuudesta julkistaa 8 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut tiedot
a)
toimeksiannoista, jotka ovat kooltaan suuria tavanomaiseen markkinakokoon verrattuna, ja toimeksiannoista, joita säilytetään kauppapaikan ylläpitämässä toimeksiantojen hallinnointijärjestelmässä ennen tietojen julkistamista;
b)
sellaisista tarjouspyyntö- ja huutokauppajärjestelmiin kirjatuista toteutuskelpoisista kiinnostuksen ilmauksista, jotka ovat rahoitusvälineelle määritettyä ominaiskokoa suurempia, jolloin likviditeetintarjoajille aiheutuisi tarpeeton riski ja jolloin otetaan huomioon, ovatko asiaankuuluvat markkinaosapuolet yksityis- vai suursijoittajia;
c)
johdannaisista, jotka eivät kuulu 28 artiklassa säädetyn kaupankäyntivelvollisuuden piiriin, ja muista sellaisista rahoitusvälineistä, joille ei ole likvidejä markkinoita.
2. Ennen vapautuksen myöntämistä 1 kohdan mukaisesti toimivaltaisten viranomaisten on ilmoitettava arvopaperimarkkinaviranomaiselle ja muille toimivaltaisille viranomaisille kunkin yksittäisen vapautuksen suunniteltu käyttötarkoitus sekä annettava selvitys vapautusten toiminnasta. Aikomuksesta myöntää vapautus on annettava ilmoitus vähintään neljä kuukautta ennen kuin vapautuksen on määrä tulla voimaan. Arvopaperimarkkinaviranomainen antaa kahden kuukauden kuluessa ilmoituksen vastaanottamisesta kyseiselle toimivaltaiselle viranomaiselle lausunnon, jossa arvioidaan, onko vapautus 1 kohdassa säädettyjen ja 5 kohdan mukaisesti hyväksytyissä teknisissä sääntelystandardeissa määritettyjen vaatimusten mukainen. Jos kyseinen toimivaltainen viranomainen myöntää vapautuksen ja toisen jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen on eri mieltä, jälkimmäinen toimivaltainen viranomainen voi saattaa asian toistamiseen arvopaperimarkkinaviranomaisen käsiteltäväksi, ja tämä voi toimia sille asetuksen (EU) N:o 1095/2010 19 artiklan mukaisesti siirretyn toimivallan mukaisesti. Arvopaperimarkkinaviranomainen seuraa vapautusten soveltamista ja antaa komissiolle vuosittain kertomuksen siitä, kuinka niitä sovelletaan käytännössä.
3. Toimivaltaiset viranomaiset voivat omasta aloitteestaan tai muiden toimivaltaisten viranomaisten pyynnöstä peruuttaa 1 kohdan nojalla myönnetyn vapautuksen, jos ne toteavat vapautusta käytettävän alkuperäisestä käyttötarkoituksestaan poikkeavalla tavalla tai jos ne katsovat, että vapautusta käytetään tässä artiklassa säädettyjen vaatimusten kiertämiseen.
Toimivaltaisten viranomaisten on viipymättä ilmoitettava arvopaperimarkkinaviranomaiselle ja muille toimivaltaisille viranomaisille tällaisesta peruutuksesta ja perusteltava päätöksensä.
4. Toimivaltainen viranomainen, joka vastaa yhden tai useamman sellaisen kauppapaikan valvonnasta, jossa käydään kauppaa jollakin joukkovelkakirjan, strukturoidun rahoitustuotteen, päästöoikeuden tai johdannaisen lajilla, voi tilapäisesti keskeyttää 8 artiklassa tarkoitettujen vaatimusten soveltamisen, jos kyseisen rahoitusvälinelajin likviditeetti laskee alle erityisen kynnysarvon. Tämä erityinen kynnysarvo määritetään kyseisen rahoitusvälineen markkinoille ominaisten objektiivisten kriteerien pohjalta. Tilapäisestä keskeyttämisestä on ilmoitettava asiaankuuluvan toimivaltaisen viranomaisen verkkosivustolla.
Tilapäinen keskeyttäminen on ensivaiheessa voimassa enintään kolme kuukautta päivästä, jona keskeyttämisestä ilmoitetaan asiaankuuluvan toimivaltaisen viranomaisen verkkosivustolla. Tilapäistä keskeyttämistä voidaan jatkaa enintään kolme kuukautta kerrallaan, jos sille on edelleen olemassa perusteet. Jos tilapäistä keskeyttämistä ei jatketa kyseisen kolmen kuukauden jakson jälkeen, se päättyy ilman eri toimenpiteitä.
Ennen kuin 8 artiklassa säädettyjen vaatimusten soveltaminen keskeytetään tai tilapäistä keskeyttämistä jatketaan tämän kohdan nojalla, asiaankuuluvan toimivaltaisen viranomaisen on ilmoitettava arvopaperimarkkinaviranomaiselle aikomuksestaan ja perusteltava se. Arvopaperimarkkinaviranomainen antaa toimivaltaiselle viranomaiselle mahdollisimman nopeasti lausunnon siitä, onko keskeyttäminen tai tilapäisen keskeyttämisen jatkaminen sen mielestä perusteltua ensimmäinen ja toinen alakohta huomioon ottaen.
5. Arvopaperimarkkinaviranomainen laatii luonnokset teknisiksi sääntelystandardeiksi, joissa määritetään seuraavat seikat:
a)
parametrit ja menetelmät 4 kohdassa tarkoitetun rahoitusvälineen likviditeetin kynnysarvon laskentaa varten. Jäsenvaltioiden kynnysarvon laskemisessa soveltamat parametrit ja menetelmät on asetettava siten, että kynnysarvon saavuttaminen merkitsee likviditeetin merkittävää alenemista kyseisen rahoitusvälineen osalta kaikissa unionin kauppapaikoissa 2 artiklan 1 kohdan 17 alakohdassa käytetyin perustein arvioituna;
b)
kunkin rahoitusvälinelajin osalta se, millä vaihteluvälillä osto- ja myyntihinnat tai hintatarjoukset, kyseisillä hinnoilla ilmenevä kaupankäyntihalukkuus tai kauppaa edeltävät viitteelliset osto- ja myyntihinnat, jotka ovat lähellä hintoja, joilla ilmenee kaupankäyntihalukkuutta, julkistetaan 8 artiklan 1 ja 4 kohdan mukaisesti, ottaen huomioon 8 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu tarvittava mitoittaminen eri kaupankäyntityypeittäin;
c)
kunkin rahoitusvälinelajin osalta sellaisten kooltaan suurten toimeksiantojen koko ja toimeksiantojen hallinnointijärjestelmässä ennen tietojen julkistamista säilytettävien toimeksiantojen tyyppi ja vähimmäiskoko, jotka voidaan 1 kohdan mukaisesti vapauttaa velvollisuudesta julkistaa tiedot ennen kaupantekoa;
d)
edellä 1 kohdan b alakohdassa tarkoitettu rahoitusvälineen ominaiskoko sekä niiden tarjouspyyntö- ja huutokauppajärjestelmien määritelmä, jotka voidaan 1 kohdan mukaisesti vapauttaa velvollisuudesta julkistaa tiedot ennen kaupantekoa;
Määrittäessään 1 kohdan b alakohdan mukaista rahoitusvälineen kokoa, joka aiheuttaisi likviditeetintarjoajille tarpeettoman riskin ja jossa otetaan huomioon, ovatko asiaankuuluvat markkinaosapuolet yksityis- vai suursijoittajia, arvopaperimarkkinaviranomainen ottaa huomioon seuraavat tekijät:
i)
voivatko likviditeetintarjoajat suojata riskinsä, jos rahoitusväline on tämän kokoinen;
ii)
jos rahoitusvälineen tai rahoitusvälinelajin markkinat koostuvat osittain yksityissijoittajista, näiden sijoittajien toteuttamien liiketoimien keskimääräinen arvo;
e)
rahoitusvälineet tai rahoitusvälinelajit, joille ei ole likvidejä markkinoita, jotka voidaan 1 kohdan mukaisesti vapauttaa velvollisuudesta julkistaa tiedot ennen kaupantekoa.
Arvopaperimarkkinaviranomainen toimittaa nämä teknisten sääntelystandardien luonnokset komissiolle viimeistään 3 päivänä heinäkuuta 2015.
Siirretään komissiolle valta hyväksyä ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut tekniset sääntelystandardit asetuksen (EU) N:o 1095/2010 10-14 artiklan mukaisesti.
10 artikla
Kauppapaikkojen kaupan jälkeiset avoimuusvaatimukset joukkovelkakirjojen, strukturoitujen rahoitustuotteiden, päästöoikeuksien ja johdannaisten osalta
1. Kauppapaikkaa ylläpitävien markkinoiden ylläpitäjien ja sijoituspalveluyritysten on julkistettava toteutettujen liiketoimien hinta, volyymi ja ajankohta sellaisten joukkovelkakirjojen, strukturoitujen rahoitustuotteiden, päästöoikeuksien ja johdannaisten osalta, joilla käydään kauppaa kauppapaikassa. Kauppapaikkaa ylläpitävien markkinoiden ylläpitäjien ja sijoituspalveluyritysten on julkistettava yksityiskohtaiset tiedot näistä liiketoimista niin reaaliaikaisesti kuin on teknisesti mahdollista.
2. Kauppapaikkaa ylläpitävien markkinoiden ylläpitäjien ja sijoituspalveluyritysten on asetettava kohtuullisin kaupallisin ehdoin ja syrjimättömästi 1 kohdan mukaisesti annettavien tietojen julkistamiseen käyttämänsä järjestelyt niiden sijoituspalveluyritysten saataville, joiden on julkistettava yksityiskohtaiset tiedot joukkovelkakirjoja, strukturoituja rahoitustuotteita, päästöoikeuksia ja johdannaisia koskevista liiketoimistaan 21 artiklan mukaisesti.
11 artikla
Lupa tietojen julkistamisen lykkäämiseen
1. Toimivaltaisten viranomaisten on voitava antaa kauppapaikkaa ylläpitäville markkinoiden ylläpitäjille ja sijoituspalveluyrityksille lupa lykätä liiketoimia koskevien yksityiskohtaisten tietojen julkistamista liiketoimien koon tai tyypin perusteella.
Toimivaltaiset viranomaiset voivat erityisesti antaa luvan lykätä sellaisia liiketoimia koskevien tietojen julkistamista, jotka
a)
ovat kooltaan suuria kyseisen joukkovelkakirjan, strukturoidun rahoitustuotteen, päästöoikeuden tai johdannaisen, jolla käydään kauppaa kauppapaikassa, taikka kyseisen joukkovelkakirjan, strukturoidun rahoitustuotteen, päästöoikeuden tai johdannaisen lajin, jolla käydään kauppaa kauppapaikassa, tavanomaiseen markkinakokoon verrattuna; tai
b)
liittyvät sellaiseen joukkovelkakirjaan, strukturoituun rahoitustuotteeseen, päästöoikeuteen tai johdannaiseen, jolla käydään kauppaa kauppapaikassa, tai joukkovelkakirjan, strukturoidun rahoitustuotteen, päästöoikeuden tai johdannaisen lajiin, jolla käydään kauppaa kauppapaikassa, jolle ei ole likvidejä markkinoita;
c)
ovat kyseisen joukkovelkakirjan, strukturoidun rahoitustuotteen, päästöoikeuden tai johdannaisen, jolla käydään kauppaa kauppapaikassa, tai kyseisen joukkovelkakirjan, strukturoidun rahoitustuotteen, päästöoikeuden tai johdannaisen lajin, jolla käydään kauppaa kauppapaikassa, ominaiskokoa suurempia, jolloin likviditeetintarjoajille aiheutuisi tarpeeton riski ja jolloin otetaan huomioon, ovatko asiaankuuluvat markkinaosapuolet yksityis- vai suursijoittajia.
Kauppapaikkaa ylläpitävien markkinoiden ylläpitäjien ja sijoituspalveluyritysten on saatava toimivaltaisen viranomaisen ennakkohyväksyntä ehdotetuille järjestelyille, jotka koskevat kauppatietojen julkistamisen lykkäämistä, ja annettava nämä järjestelyt selkeästi tiedoksi markkinaosapuolille ja sijoittajille. Arvopaperimarkkinaviranomainen seuraa kauppatietojen julkistamisen lykkäämistä koskevien järjestelyiden soveltamista ja antaa komissiolle vuosittain kertomuksen siitä, kuinka niitä sovelletaan käytännössä.
2. Toimivaltainen viranomainen, joka vastaa yhden tai useamman sellaisen kauppapaikan valvonnasta, jossa käydään kauppaa jollakin joukkovelkakirjan, strukturoidun rahoitustuotteen, päästöoikeuden tai johdannaisen lajilla, voi tilapäisesti keskeyttää 10 artiklassa tarkoitettujen vaatimusten soveltamisen, jos kyseisen rahoitusvälinelajin likviditeetti laskee alle 9 artiklan 5 kohdan a alakohdassa tarkoitetulla menetelmällä määritetyn kynnysarvon. Tämä kynnysarvo määritetään kyseisen rahoitusvälineen markkinoille ominaisten objektiivisten kriteerien pohjalta. Tilapäisestä keskeyttämisestä on ilmoitettava asiaankuuluvan toimivaltaisen viranomaisen verkkosivustolla.
Tilapäinen keskeyttäminen on ensivaiheessa voimassa enintään kolme kuukautta päivästä, jona keskeyttämisestä ilmoitetaan asiaankuuluvan toimivaltaisen viranomaisen verkkosivustolla. Tilapäistä keskeyttämistä voidaan jatkaa enintään kolme kuukautta kerrallaan, jos sille on edelleen olemassa perusteet. Jos tilapäistä keskeyttämistä ei jatketa kyseisen kolmen kuukauden jakson jälkeen, se päättyy ilman eri toimenpiteitä.
Ennen kuin 10 artiklassa säädettyjen vaatimusten soveltaminen keskeytetään tai tilapäistä keskeyttämistä jatketaan, asiaankuuluvan toimivaltaisen viranomaisen on ilmoitettava arvopaperimarkkinaviranomaiselle aikomuksestaan ja perusteltava se. Arvopaperimarkkinaviranomainen antaa toimivaltaiselle viranomaiselle mahdollisimman nopeasti lausunnon siitä, onko keskeyttäminen tai tilapäisen keskeyttämisen jatkaminen sen mielestä perusteltua ensimmäinen ja toinen alakohta huomioon ottaen.
3. Myöntäessään luvan lykätä tietojen julkistamista toimivaltaiset viranomaiset voivat
a)
pyytää julkistamaan yksittäisistä liiketoimista rajoitetut yksityiskohtaiset tiedot tai useista liiketoimista koostetut yksityiskohtaiset tiedot taikka näiden yhdistelmän lykkäämisen soveltamiskautena;
b)
antaa luvan jättää julkistamatta yksittäisen liiketoimen volyymi lykkäämisen jatkettuna soveltamiskautena;
c)
antaa sellaisten muiden kuin oman pääoman ehtoisten rahoitusvälineiden osalta, jotka eivät ole valtion velkaa, luvan julkistaa koostetut tiedot useista liiketoimista lykkäämisen jatkettuna soveltamiskautena;
d)
antaa valtion velkainstrumenttien osalta toistaiseksi luvan julkistaa koostetut tiedot useista liiketoimista.
Valtion velkainstrumenttien osalta b ja d alakohtaa voidaan soveltaa joko erikseen tai peräkkäin, jolloin volyymitiedot voidaan julkistaa koosteena sen jatketun kauden päätyttyä, jona volyymiä ei tarvinnut julkistaa.
Kaikkien muiden rahoitusvälineiden osalta yksittäisistä liiketoimista julkistetaan loput yksityiskohtaiset tiedot ja useista liiketoimista julkistetaan kaikki yksityiskohtaiset tiedot liiketoimikohtaisesti, kun lykkäämisen soveltamiskausi päättyy.
4. Arvopaperimarkkinaviranomainen laatii luonnokset teknisiksi sääntelystandardeiksi siten, että mahdollistetaan direktiivin 2014/65/EU 64 artiklassa säädetty tietojen julkistaminen seuraavien seikkojen määrittämiseksi:
a)
kunkin rahoitusvälinelajin osalta liiketoimien yksityiskohdat, jotka sijoituspalveluyritysten, kauppojen sisäiset toteuttajat mukaan lukien, ja kauppapaikkaa ylläpitävien markkinoiden ylläpitäjien ja sijoituspalveluyritysten on julkistettava 10 artiklan 1 kohdan mukaisesti, mukaan lukien 10 artiklan 1 kohdan ja 21 artiklan 1 kohdan mukaisesti julkistettujen erityyppisten liiketoimien tunnisteet, jotka jaotellaan pääasiassa rahoitusvälineiden arvostamiseen liittyvien seikkojen ja muiden seikkojen perusteella määräytyviin tunnisteisiin;
b)
määräaika, jonka katsotaan vastaavan vaatimusta julkistaa tiedot mahdollisimman reaaliaikaisesti myös tapauksissa, joissa kaupat toteutetaan muulloin kuin tavanomaisena kaupankäyntiaikana;
c)
kunkin rahoitusvälinelajin osalta edellytykset, joiden täyttyessä sijoituspalveluyrityksille, kauppojen sisäiset toteuttajat mukaan lukien, ja kauppapaikkaa ylläpitäville markkinoiden ylläpitäjille ja sijoituspalveluyrityksille voidaan antaa lupa lykätä liiketoimia koskevien tietojen julkistamista tämän artiklan 1 kohdan ja 21 artiklan 4 kohdan mukaisesti;
d)
perusteet, joita sovelletaan määritettäessä niiden liiketoimien koko tai tyyppi, joiden osalta voidaan antaa 3 kohdan nojalla lupa lykätä tietojen julkistamista ja julkistaa yksittäisistä liiketoimista rajoitetut yksityiskohtaiset tiedot tai julkistaa useista liiketoimista koostetut yksityiskohtaiset tiedot tai jättää julkistamatta yksittäisen liiketoimen volyymi, ja joissa on viitattava erityisesti mahdollisuuteen jatkaa lykkäämisen soveltamiskautta tiettyjen rahoitusvälineiden osalta niiden likviditeettiprofiilin vuoksi.
Arvopaperimarkkinaviranomainen toimittaa nämä teknisten sääntelystandardien luonnokset komissiolle viimeistään 3 päivänä heinäkuuta 2015.
Siirretään komissiolle valta hyväksyä ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut tekniset sääntelystandardit asetuksen (EU) N:o 1095/2010 10-14 artiklan mukaisesti.
3 LUKU
Velvollisuus kauppatietojen antamiseen erikseen ja kohtuullisin kaupallisin ehdoin
12 artikla
Velvollisuus asettaa kauppaa edeltävät ja kaupan jälkeiset tiedot saataville erillään toisistaan
1. Kauppapaikkaa ylläpitävien markkinoiden ylläpitäjien ja sijoituspalveluyritysten on asetettava 3 ja 4 artiklan sekä 6-11 artiklan mukaisesti julkistettavat tiedot saataville siten, että avoimuusvaatimusten mukaiset kauppaa edeltävät ja kaupan jälkeiset tiedot asetetaan saataville erillään toisistaan.
2. Arvopaperimarkkinaviranomainen laatii luonnokset teknisiksi sääntelystandardeiksi, joissa määritetään, miten avoimuusvaatimusten mukaiset kauppaa edeltävät ja kaupan jälkeiset tiedot asetetaan saataville, mukaan lukien se, missä määrin 1 kohdassa tarkoitetut saataville asetettavat tiedot on jaoteltava.
Arvopaperimarkkinaviranomainen toimittaa nämä teknisten sääntelystandardien luonnokset komissiolle viimeistään 3 päivänä heinäkuuta 2015.
Siirretään komissiolle valta hyväksyä ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut tekniset sääntelystandardit asetuksen (EU) N:o 1095/2010 10-14 artiklan mukaisesti.
13 artikla
Velvollisuus asettaa kauppaa edeltävät ja kaupan jälkeiset tiedot saataville kohtuullisin kaupallisin ehdoin
1. Kauppapaikkaa ylläpitävien markkinoiden ylläpitäjien ja sijoituspalveluyritysten on asetettava 3 ja 4 artiklan sekä 6-11 artiklan mukaisesti julkistettavat tiedot saataville kohtuullisin kaupallisin ehdoin ja varmistettava näiden tietojen syrjimätön saatavuus. Nämä tiedot on annettava saataville maksutta 15 minuutin kuluttua julkistamisesta.
2. Komissio antaa 50 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä, joissa täsmennetään, mitä pidetään kohtuullisina kaupallisina ehtoina, kun tietoja asetetaan saataville 1 kohdan mukaisesti.
III OSASTO
OTC-KAUPANKÄYNTIÄ HARJOITTAVIEN KAUPPOJEN SISÄISTEN TOTEUTTAJIEN JA SIJOITUSPALVELUYRITYSTEN AVOIMUUS
14 artikla
Kauppojen sisäisten toteuttajien velvollisuus julkistaa osakkeita, talletustodistuksia, pörssilistattuja rahastoja, todistuksia ja muita samankaltaisia rahoitusvälineitä koskevat sitovat hintatarjoukset
1. Sijoituspalveluyritysten on julkistettava sellaisia osakkeita, talletustodistuksia, pörssilistattuja rahastoja, todistuksia ja muita samankaltaisia rahoitusvälineitä koskevat sitovat hintatarjoukset, joilla käydään kauppaa kauppapaikassa, joiden sisäisiä toteuttajia ne ovat ja joille on likvidit markkinat.
Jos ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetuille rahoitusvälineille ei ole likvidejä markkinoita, kauppojen sisäisten toteuttajien on pyynnöstä ilmoitettava hintatarjoukset asiakkailleen.
2. Tätä artiklaa sekä 15, 16 ja 17 artiklaa sovelletaan kauppojen sisäisiin toteuttajiin, kun niiden liiketoimet ovat enintään tavanomaisen markkinakoon suuruisia. Tätä artiklaa sekä 15, 16 ja 17 artiklaa ei sovelleta kauppojen sisäisiin toteuttajiin, kun niiden liiketoimet ovat tavanomaista markkinakokoa suurempia.
3. Kauppojen sisäiset toteuttajat voivat päättää koon tai koot, jolla tai joilla ne tekevät hintatarjouksen. Hintatarjouksen on oltava kooltaan vähintään 10 prosenttia osakkeen, talletustodistuksen, pörssilistatun rahaston, todistuksen tai muun samankaltaisen rahoitusvälineen, jolla käydään kauppaa kauppapaikassa, tavanomaisesta markkinakoosta. Kunkin sellaista osaketta, talletustodistusta, pörssilistattua rahastoa, todistusta tai muuta samankaltaista rahoitusvälinettä, jolla käydään kauppaa kauppapaikassa, koskevan hintatarjouksen on sisällettävä sitova osto- ja myyntihinta tai sitovat osto- ja myyntihinnat tietylle koolle tai ko’oille, joka tai jotka voivat vastata enintään sen osake-, talletustodistus- tai todistuslajin taikka pörssilistatun rahaston tai muun samankaltaisen rahoitusvälineen lajin tavanomaista markkinakokoa, johon rahoitusväline kuuluu. Hinnan tai hintojen on heijastettava kyseisen osakkeen, talletustodistuksen, pörssilistatun rahaston, todistuksen tai muun samankaltaisen rahoitusvälineen markkinoilla vallitsevia olosuhteita.
4. Osakkeet, talletustodistukset, pörssilistatut rahastot, todistukset ja muut samankaltaiset rahoitusvälineet on ryhmiteltävä lajeihin sen mukaan, mikä on kyseisen rahoitusvälineen markkinoilla toteutettujen toimeksiantojen keskimääräinen aritmeettinen arvo. Kunkin osake-, talletustodistus- tai todistuslajin taikka pörssilistatun rahaston tai muun samankaltaisen rahoitusvälineen lajin tavanomainen markkinakoko on koko, joka edustaa markkinoilla toteutettujen toimeksiantojen keskimääräistä aritmeettista arvoa kuhunkin lajiin kuuluvien rahoitusvälineiden osalta.
5. Kunkin osakkeen, talletustodistuksen, pörssilistatun rahaston, todistuksen tai muun samankaltaisen rahoitusvälineen markkinat muodostuvat kaikista kyseisen rahoitusvälineen osalta unionissa toteutetuista toimeksiannoista lukuun ottamatta toimeksiantoja, jotka ovat kooltaan suuria tavanomaiseen markkinakokoon verrattuna.
6. Jäljempänä 26 artiklassa tarkoitetun, kunkin osakkeen, talletustodistuksen, pörssilistatun rahaston, todistuksen tai muun samankaltaisen rahoitusvälineen likviditeetillä mitattuna merkittävimmän markkinan osalta toimivaltaisen viranomaisen on määritettävä vähintään vuosittain laji, johon kyseinen rahoitusväline kuuluu, kyseisen rahoitusvälineen markkinoilla toteutettujen toimeksiantojen keskimääräisen aritmeettisen arvon perusteella. Nämä tiedot on julkistettava kaikille markkinaosapuolille, ja ne on toimitettava arvopaperimarkkinaviranomaiselle, joka julkaisee ne verkkosivustollaan.
7. Jotta varmistetaan osakkeiden, talletustodistusten, pörssilistattujen rahastojen, todistusten ja muiden samankaltaisten rahoitusvälineiden tehokas hinnanmuodostus ja annetaan sijoituspalveluyrityksille parhaat mahdollisuudet toteuttaa kaupat asiakkaan kannalta edullisimmalla tavalla, arvopaperimarkkinaviranomainen laatii luonnokset teknisiksi sääntelystandardeiksi, joissa täsmennetään järjestelyt, jotka koskevat 1 kohdassa tarkoitettujen sitovien hintatarjousten julkistamista, sen määrittämistä, heijastavatko hinnat vallitsevia markkinaolosuhteita 3 kohdan mukaisesti, sekä 2 ja 4 kohdassa tarkoitettua tavanomaista markkinakokoa.
Arvopaperimarkkinaviranomainen toimittaa nämä teknisten sääntelystandardien luonnokset komissiolle viimeistään 3 päivänä heinäkuuta 2015.
Siirretään komissiolle valta hyväksyä ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut tekniset sääntelystandardit asetuksen (EU) N:o 1095/2010 10-14 artiklan mukaisesti.
15 artikla
Asiakastoimeksiantojen toteuttaminen
1. Kauppojen sisäisten toteuttajien on julkistettava hintatarjouksensa tavanomaisena kaupankäyntiaikana säännöllisesti ja jatkuvasti. Ne voivat milloin tahansa päivittää hintatarjouksensa. Poikkeuksellisissa markkinaolosuhteissa niillä on oltava oikeus perua hintatarjouksensa.
Jäsenvaltioiden on velvoitettava kauppojen sisäisen toteuttajan määritelmää vastaavat yritykset ilmoittamaan tästä toimivaltaiselle viranomaiselleen. Ilmoitus on toimitettava arvopaperimarkkinaviranomaiselle. Arvopaperimarkkinaviranomainen laatii luettelon kaikista unionissa olevista kauppojen sisäisistä toteuttajista.
Hintatarjoukset on julkistettava siten, että ne ovat helposti ja kohtuullisin kaupallisin ehdoin muiden markkinaosapuolten saatavilla.
2. Kauppojen sisäisten toteuttajien on direktiivin 2014/65/EU 27 artiklaa noudattaen toteutettava asiakkailtaan saamansa toimeksiannot, jotka koskevat osakkeita, talletustodistuksia, pörssilistattuja rahastoja, todistuksia ja muita samankaltaisia rahoitusvälineitä, joiden kauppojen sisäisiä toteuttajia ne ovat, toimeksiannon vastaanottamisen aikaan tarjoamaansa hintaan.
Perustelluissa tapauksissa ne voivat kuitenkin toteuttaa nämä toimeksiannot paremmalla hinnalla edellyttäen, että hinta on julkisten hintatarjousten rajoissa ja heijastaa markkinaolosuhteita.
3. Kauppojen sisäiset toteuttajat voivat toteuttaa ammattimaisilta asiakkailtaan saamansa toimeksiannot muilla kuin tarjoamillaan hinnoilla noudattamatta 2 kohdassa säädettyjä vaatimuksia, jos toimeksiannot ovat osa useilla arvopapereilla toteutettavaa yhtä liiketoimea tai niihin sovelletaan muita ehtoja kuin markkinahintaa.
4. Jos kauppojen sisäinen toteuttaja, joka tekee vain yhden hintatarjouksen tai jonka korkein hintatarjous on tavanomaista markkinakokoa pienempi, vastaanottaa asiakkaalta toimeksiannon, joka on kooltaan sen omaa hintatarjousta suurempi mutta tavanomaista markkinakokoa pienempi, se voi päättää toteuttaa toimeksiannosta oman hintatarjouksensa koon ylittävän osan edellyttäen, että toimeksianto toteutetaan tarjotulla hinnalla, jollei 2 ja 3 kohdassa säädetyistä ehdoista muuta johdu. Jos kauppojen sisäinen toteuttaja tekee hintatarjouksen eri ko’oilla ja saa näiden kokojen väliltä toimeksiannon, jonka se päättää toteuttaa, sen on toteutettava toimeksianto jollakin tarjotuista hinnoista direktiivin 2014/65/EU 28 artiklan mukaisesti, jollei tämän artiklan 2 ja 3 kohdasta muuta johdu.
5. Siirretään komissiolle valta antaa 50 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä, joissa selvennetään 1 kohdassa tarkoitetut kohtuulliset kaupalliset ehdot tietojen julkistamiseksi.
16 artikla
Toimivaltaisten viranomaisten velvollisuudet
Toimivaltaisten viranomaisten on tarkistettava, että
a)
sijoituspalveluyritykset päivittävät säännöllisesti osto- ja myyntihinnat, jotka julkistetaan14 artiklan mukaisesti, ja ylläpitävät hintoja, jotka heijastavat vallitsevia markkinaolosuhteita;
b)
sijoituspalveluyritykset noudattavat 15 artiklan 2 kohdassa säädettyjä edellytyksiä paremmasta hinnasta.
17 artikla
Pääsy hintatarjouksia koskeviin tietoihin
1. Kauppojen sisäisten toteuttajien on saatava päättää oman liiketoimintapolitiikkansa perusteella ja objektiivisella ja syrjimättömällä tavalla, mille asiakkaille ne myöntävät pääsyn hintatarjouksiaan koskeviin tietoihin. Tätä varten niillä on oltava selkeät säännöt, jotka koskevat oikeutta tutustua niiden hintatarjouksia koskeviin tietoihin. Kauppojen sisäiset toteuttajat voivat kieltäytyä ryhtymästä liikesuhteisiin asiakkaiden kanssa tai katkaista liikesuhteet asiakkaisiin taloudellisten näkökohtien, esimerkiksi asiakkaan luottokelpoisuuden, vastapuoliriskin ja liiketoimen lopullisen toimituksen, perusteella.
2. Saman asiakkaan kanssa tehtäviin monenkertaisiin liiketoimiin liittyvän riskin vähentämiseksi kauppojen sisäisille toteuttajille on annettava oikeus rajoittaa syrjimättömästi sitä saman asiakkaan liiketoimien määrää, jonka ne sitoutuvat toteuttamaan julkistetuin ehdoin. Ne voivat rajoittaa eri asiakkaiden samanaikaisten liiketoimien kokonaismäärää syrjimättömästi ja direktiivin 2014/65/EU 28 artiklaa noudattaen, kuitenkin vain silloin, kun asiakkaiden antamien toimeksiantojen lukumäärä ja volyymi on huomattavasti tavanomaista suurempi.
3. Jotta varmistetaan osakkeiden, talletustodistusten, pörssilistattujen rahastojen, todistusten ja muiden samankaltaisten rahoitusvälineiden tehokas hinnanmuodostus ja annetaan sijoituspalveluyrityksille parhaat mahdollisuudet toteuttaa kaupat asiakkaan kannalta edullisimmalla tavalla, komissio antaa 50 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä, joissa täsmennetään seuraavat:
a)
perusteet sen määrittämiseksi, onko hintatarjous julkistettu säännöllisesti ja jatkuvasti ja onko se helposti saatavissa 15 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla, sekä keinot, joita käyttäen sijoituspalveluyritykset voivat täyttää hintatarjousten julkistamisvelvoitteensa ja joihin kuuluvat seuraavat vaihtoehdot:
i)
sellaisen säännellyn markkinan järjestelmien välityksellä, jolla kyseinen rahoitusväline on otettu kaupankäynnin kohteeksi;
ii)
hyväksytyn julkistamisjärjestelyn välityksellä;
iii)
omilla järjestelyillä;
b)
perusteet niiden liiketoimien määrittämiseksi, jotka ovat osa useilla arvopapereilla toteutettavaa yhtä liiketoimea, tai niiden toimeksiantojen määrittämiseksi, joihin sovelletaan muita ehtoja kuin markkinahintaa 15 artiklan 3 kohdassa tarkoitetulla tavalla;
c)
perusteet sen määrittämiseksi, mitä voidaan pitää sellaisina poikkeuksellisina markkinaolosuhteina, jotka mahdollistavat hintatarjousten perumisen, sekä edellytykset hintatarjousten päivittämiselle 15 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla;
d)
perusteet sen määrittämiseksi, milloin asiakkaiden antamien toimeksiantojen lukumäärä ja/tai volyymi on huomattavasti tavanomaista suurempi 2 kohdassa tarkoitetulla tavalla;
e)
perusteet sen määrittämiseksi, onko hinta julkisten hintatarjousten rajoissa ja heijastaako se markkinaolosuhteita 15 artiklan 2 kohdassa tarkoitetulla tavalla.
18 artikla
Kauppojen sisäisten toteuttajien velvollisuus julkistaa joukkovelkakirjoja, strukturoituja rahoitustuotteita, päästöoikeuksia ja johdannaisia koskevat sitovat hintatarjoukset
1. Sijoituspalveluyritysten on julkistettava sitovat hintatarjoukset niistä joukkovelkakirjoista, strukturoiduista rahoitustuotteista, päästöoikeuksista ja johdannaisista, joilla käydään kauppaa kauppapaikassa, joiden kauppojen sisäisiä toteuttajia ne ovat ja joille on likvidit markkinat, kun seuraavat edellytykset täyttyvät:
a)
kauppojen sisäisen toteuttajan asiakas pyytää niiltä hintatarjousta;
b)
ne suostuvat antamaan hintatarjouksen.
2. Niiden joukkovelkakirjojen, strukturoitujen rahoitustuotteiden, päästöoikeuksien ja johdannaisten osalta, joilla käydään kauppaa kauppapaikassa ja joille ei ole likvidejä markkinoita, kauppojen sisäisten toteuttajien on pyynnöstä annettava hintatarjouksia koskevat tiedot asiakkailleen, jos ne suostuvat antamaan hintatarjouksen. Ne voidaan vapauttaa tästä velvollisuudesta, jos 9 artiklan 1 kohdassa säädetyt edellytykset täyttyvät.
3. Kauppojen sisäiset toteuttajat voivat milloin tahansa päivittää hintatarjouksensa. Poikkeuksellisissa markkinaolosuhteissa ne voivat perua hintatarjouksensa.
4. Jäsenvaltioiden on velvoitettava kauppojen sisäisen toteuttajan määritelmää vastaavat yritykset ilmoittamaan tästä toimivaltaiselle viranomaiselleen. Ilmoitus on toimitettava arvopaperimarkkinaviranomaiselle. Arvopaperimarkkinaviranomainen laatii luettelon kaikista unionissa olevista kauppojen sisäisistä toteuttajista.
5. Kauppojen sisäisten toteuttajien on asetettava 1 kohdan mukaisesti julkistetut sitovat hintatarjoukset muiden asiakkaidensa saataville. Niiden on kuitenkin saatava päättää oman liiketoimintapolitiikkansa perusteella ja objektiivisella ja syrjimättömällä tavalla, mille asiakkaille ne myöntävät pääsyn hintatarjouksiaan koskeviin tietoihin. Tätä varten kauppojen sisäisillä toteuttajilla on oltava selkeät säännöt, jotka koskevat oikeutta tutustua niiden hintatarjouksia koskeviin tietoihin. Kauppojen sisäiset toteuttajat voivat kieltäytyä ryhtymästä liikesuhteisiin asiakkaiden kanssa tai katkaista liikesuhteet asiakkaisiin taloudellisten näkökohtien, esimerkiksi asiakkaan luottokelpoisuuden, vastapuoliriskin ja liiketoimen lopullisen toimituksen, perusteella.
6. Kauppojen sisäisten toteuttajien on sitouduttava toteuttamaan liiketoimia julkistetuin ehdoin minkä tahansa muun sellaisen asiakkaan kanssa, jonka saataville hintatarjous on asetettu 5 kohdan mukaisesti, kun hintatarjouksen koko on yhtä suuri tai pienempi kuin kyseiselle rahoitusvälineelle 9 artiklan 5 kohdan d alakohdan mukaisesti määritetty koko.
Kauppojen sisäisillä toteuttajilla ei ole 1 kohdan mukaista velvollisuutta julkistaa sitovaa hintatarjousta rahoitusvälineistä, joiden likviditeetti jää alle 9 artiklan 4 kohdan mukaisesti määritettävän kynnysarvon.
7. Kauppojen sisäisten toteuttajien on voitava syrjimättömästi ja avoimesti rajoittaa niiden liiketoimien lukumäärää, jotka ne sitoutuvat toteuttamaan asiakkaiden kanssa tietyn hintatarjouksen perusteella.
8. Hintatarjoukset, jotka julkistetaan 1 ja 5 kohdan mukaisesti, ja hintatarjoukset, joiden koko on yhtä suuri tai pienempi kuin 6 kohdassa tarkoitettu koko, on julkistettava siten, että ne ovat helposti ja kohtuullisin kaupallisin ehdoin muiden markkinaosapuolten saatavilla.
9. Tarjotun hinnan tai tarjottujen hintojen on oltava sellaiset, että voidaan varmistaa kauppojen sisäisen toteuttajan noudattavan soveltuvin osin direktiivin 2014/65/EU 27 artiklan mukaisia velvollisuuksiaan, ja niiden on heijastettava vallitsevia markkinaolosuhteita suhteessa hintoihin, joilla samoja tai samankaltaisia rahoitusvälineitä koskevat liiketoimet toteutetaan kauppapaikassa.
Perustelluissa tapauksissa ne voivat kuitenkin toteuttaa toimeksiantoja paremmalla hinnalla edellyttäen, että hinta on julkisten hintatarjousten rajoissa ja heijastaa markkinaolosuhteita.
10. Tätä artiklaa ei sovelleta kauppojen sisäisiin toteuttajiin, kun niiden liiketoimet ovat rahoitusvälineelle 9 artiklan 5 kohdan d alakohdan mukaisesti määritettyä kokoa suurempia.
19 artikla
Arvopaperimarkkinaviranomaisen harjoittama valvonta
1. Toimivaltaiset viranomaiset ja arvopaperimarkkinaviranomainen seuraavat 18 artiklan soveltamista niiden kokojen osalta, joilla hintatarjoukset asetetaan sijoituspalveluyrityksen asiakkaiden ja yrityksen muuhun kaupankäyntitoimintaan liittyvien muiden markkinaosapuolten saataville, sekä sitä, missä määrin hintatarjoukset heijastavat vallitsevia markkinaolosuhteita suhteessa liiketoimiin, joita toteutetaan samoilla tai samankaltaisilla rahoitusvälineillä kauppapaikassa. Arvopaperimarkkinaviranomainen antaa viimeistään 3 päivänä tammikuuta 2019 komissiolle kertomuksen 18 artiklan soveltamisesta. Jos arvopaperimarkkinaviranomainen havaitsee merkittävää hintatarjous- ja kaupankäyntitoimintaa, joka ylittää hieman 18 artiklan 6 kohdassa tarkoitetun kynnysarvon tai tapahtuu vallitsevien markkinaolosuhteiden ulkopuolella, se antaa komissiolle kertomuksen ennen kyseistä päivää.
2. Komissio hyväksyy 50 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä, joissa täsmennetään 18 artiklan 6 kohdassa tarkoitetut koot, joilla yrityksen on toteutettava liiketoimia minkä tahansa muun sellaisen asiakkaan kanssa, jonka saataville hintatarjous on asetettu. Rahoitusvälineen ominaiskoko määritetään 9 artiklan 5 kohdan d alakohdassa asetetuin perustein.
3. Komissio antaa 50 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä, joissa täsmennetään, mitä pidetään kohtuullisina kaupallisina ehtoina, kun hintatarjouksia julkistetaan 18 artiklan 8 kohdan mukaisesti.
20 artikla
Sijoituspalveluyritysten, kauppojen sisäiset toteuttajat mukaan lukien, kaupan jälkeen antamat tiedot osakkeista, talletustodistuksista, pörssilistatuista rahastoista, todistuksista ja muista samankaltaisista rahoitusvälineistä
1. Sijoituspalveluyritysten, jotka toteuttavat joko omaan tai asiakkaiden lukuun liiketoimia osakkeilla, talletustodistuksilla, pörssilistatuilla rahastoilla, todistuksilla ja muilla samankaltaisilla rahoitusvälineillä, joilla käydään kauppaa kauppapaikassa, on julkistettava kyseisten liiketoimien volyymi ja hinta sekä ajankohta, jona ne toteutettiin. Kyseiset tiedot on julkistettava hyväksytyn julkistamisjärjestelyn välityksellä.
2. Tämän artiklan 1 kohdan mukaisesti julkistettavien tietojen ja julkistamisen määräaikojen on oltava 6 artiklassa säädettyjen vaatimusten, myös 7 artiklan 2 kohdan a alakohdan mukaisesti hyväksyttyjen teknisten sääntelystandardien, mukaiset. Jos 7 artiklan mukaisesti hyväksytyissä toimenpiteissä määrätään mahdollisuudesta lykätä tietojen julkistamista tietyntyyppisistä liiketoimista, jotka toteutetaan osakkeilla, talletustodistuksilla, pörssilistatuilla rahastoilla, todistuksilla ja muilla samankaltaisilla rahoitusvälineillä, joilla käydään kauppaa kauppapaikassa, tätä mahdollisuutta sovelletaan kyseisiin liiketoimiin myös silloin, kun ne toteutetaan kauppapaikkojen ulkopuolella.
3. Arvopaperimarkkinaviranomainen laatii luonnokset teknisiksi sääntelystandardeiksi, joissa määritetään seuraavat seikat:
a)
tämän artiklan mukaisesti julkistettujen erityyppisten liiketoimien tunnisteet, jotka jaotellaan pääasiassa rahoitusvälineiden arvostamiseen liittyvien seikkojen ja muiden seikkojen perusteella määräytyviin tunnisteisiin;
b)
edellä 1 kohdassa säädetyn velvollisuuden soveltaminen liiketoimiin, joissa rahoitusvälineitä käytetään vakuutena, lainanannossa tai muussa tarkoituksessa ja joissa rahoitusvälineiden osto ja myynti tapahtuvat muiden perusteiden kuin rahoitusvälineen markkina-arvon perusteella;
c)
kumman liiketoimen osapuolen on julkistettava liiketoimea koskevat tiedot 1 kohdan mukaisesti, jos liiketoimen molemmat osapuolet ovat sijoituspalveluyrityksiä.
Arvopaperimarkkinaviranomainen toimittaa nämä teknisten sääntelystandardien luonnokset komissiolle viimeistään 3 päivänä heinäkuuta 2015.
Siirretään komissiolle valta hyväksyä ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut tekniset sääntelystandardit asetuksen (EU) N:o 1095/2010 10-14 artiklan mukaisesti.
21 artikla
Sijoituspalveluyritysten, kauppojen sisäiset toteuttajat mukaan lukien, kaupan jälkeen antamat tiedot joukkovelkakirjoista, strukturoiduista rahoitustuotteista, päästöoikeuksista ja johdannaisista
1. Sijoituspalveluyritysten, jotka toteuttavat joko omaan tai asiakkaiden lukuun liiketoimia joukkovelkakirjoilla, strukturoiduilla rahoitustuotteilla, päästöoikeuksilla ja johdannaisilla, joilla käydään kauppaa kauppapaikassa, on julkistettava kyseisten liiketoimien volyymi ja hinta sekä ajankohta, jona ne toteutettiin. Kyseiset tiedot on julkistettava hyväksytyn julkistamisjärjestelyn välityksellä.
2. Kukin yksittäinen liiketoimi on julkistettava kerran yhden hyväksytyn julkistamisjärjestelyn välityksellä.
3. Edellä olevan 1 kohdan mukaisesti julkistettavien tietojen ja julkistamisen määräaikojen on oltava 10 artiklassa säädettyjen vaatimusten, myös 11 artiklan 4 kohdan a ja b alakohdan mukaisesti hyväksyttyjen teknisten sääntelystandardien, mukaiset.
4. Toimivaltaiset viranomaiset voivat antaa sijoituspalveluyrityksille luvan lykätä tietojen julkistamista, tai ne voivat pyytää julkistamaan yksittäisistä liiketoimista rajoitetut yksityiskohtaiset tiedot tai useista liiketoimista koostetut yksityiskohtaiset tiedot taikka näiden yhdistelmän lykkäämisen soveltamiskautena tai antaa luvan jättää julkistamatta yksittäisten liiketoimien volyymi lykkäämisen jatkettuna soveltamiskautena tai, kun on kyse muista kuin oman pääoman ehtoisista rahoitusvälineistä, jotka eivät ole valtion velkaa, antaa luvan julkistaa koostetut tiedot useista liiketoimista lykkäämisen jatkettuna soveltamiskautena tai, kun on kyse valtion velkainstrumenteista, antaa toistaiseksi luvan julkistaa koostetut tiedot useista liiketoimista, ja ne voivat tilapäisesti keskeyttää 1 kohdassa tarkoitettujen vaatimusten soveltamisen 11 artiklassa säädetyin edellytyksin.
Jos 11 artiklan mukaisesti hyväksytyissä toimenpiteissä määrätään mahdollisuudesta lykätä tietojen julkistamista tietyntyyppisistä liiketoimista, jotka toteutetaan joukkovelkakirjoilla, strukturoiduilla rahoitustuotteilla, päästöoikeuksilla ja johdannaisilla, joilla käydään kauppaa kauppapaikassa, sekä mahdollisuudesta julkistaa niistä rajoitetut yksityiskohtaiset tiedot tai koostetut yksityiskohtaiset tiedot taikka näiden yhdistelmä tai jättää niiden volyymi julkistamatta, tätä mahdollisuutta sovelletaan kyseisiin liiketoimiin myös silloin, kun ne toteutetaan kauppapaikkojen ulkopuolella.
5. Arvopaperimarkkinaviranomainen laatii luonnokset teknisiksi sääntelystandardeiksi siten, että mahdollistetaan direktiivin 2014/65/EU 64 artiklassa säädetty tietojen julkistaminen seuraavien seikkojen määrittämiseksi:
a)
tämän artiklan mukaisesti julkistettujen erityyppisten liiketoimien tunnisteet, jotka jaotellaan pääasiassa rahoitusvälineiden arvostamiseen liittyvien seikkojen ja muiden seikkojen perusteella määräytyviin tunnisteisiin;
b)
edellä 1 kohdassa säädetyn velvollisuuden soveltaminen liiketoimiin, joissa rahoitusvälineitä käytetään vakuutena, lainanannossa tai muussa tarkoituksessa ja joissa rahoitusvälineiden osto ja myynti tapahtuvat muiden perusteiden kuin rahoitusvälineen markkina-arvon perusteella;
c)
kumman liiketoimen osapuolen on julkistettava liiketoimea koskevat tiedot 1 kohdan mukaisesti, jos liiketoimen molemmat osapuolet ovat sijoituspalveluyrityksiä.
Arvopaperimarkkinaviranomainen toimittaa nämä teknisten sääntelystandardien luonnokset komissiolle viimeistään 3 päivänä heinäkuuta 2015.
Siirretään komissiolle valta hyväksyä ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut tekniset sääntelystandardit asetuksen (EU) N:o 1095/2010 10-14 artiklan mukaisesti.
22 artikla
Tietojen antaminen avoimuuden vuoksi tai laskelmia varten
1. Jotta voidaan suorittaa laskelmat, joilla määritetään rahoitusvälineisiin sovellettavat 3-11 artiklassa, 14-21 artiklassa ja 32 artiklassa säädetyt kauppaa edeltävät ja kaupan jälkeiset avoimuusvaatimukset sekä kaupankäyntivelvollisuudet ja joilla määritetään, onko sijoituspalveluyritys kauppojen sisäinen toteuttaja, toimivaltaiset viranomaiset voivat vaatia tietoja
a)
kauppapaikoilta;
b)
hyväksytyiltä julkistamisjärjestelyiltä; ja
c)
konsolidoitujen kauppatietojen tarjoajilta.
2. Kauppapaikkojen, hyväksyttyjen julkistamisjärjestelyiden ja konsolidoitujen kauppatietojen tarjoajien on säilytettävä tarvittavat tiedot riittävän pitkään.
3. Toimivaltaisten viranomaisten on toimitettava arvopaperimarkkinaviranomaiselle kaikki tiedot, joita se tarvitsee 5 artiklan 4, 5 ja 6 kohdassa tarkoitettujen kertomusten laatimiseksi.
4. Arvopaperimarkkinaviranomainen laatii luonnokset teknisiksi sääntelystandardeiksi, joissa määritetään tietopyyntöjen sisältö ja esittämistiheys sekä se, missä muodossa ja määräajassa kauppapaikkojen, hyväksyttyjen julkistamisjärjestelyiden ja konsolidoitujen kauppatietojen tarjoajien on vastattava tällaisiin pyyntöihin 1 kohdan mukaisesti, minkä tyyppisiä tietoja on säilytettävä ja kuinka kauan kauppapaikkojen, hyväksyttyjen julkistamisjärjestelyiden ja konsolidoitujen kauppatietojen tarjoajien on vähintään säilytettävä tietoja voidakseen vastata tällaisiin pyyntöihin 2 kohdan mukaisesti.
Arvopaperimarkkinaviranomainen toimittaa nämä teknisten sääntelystandardien luonnokset komissiolle viimeistään 3 päivänä heinäkuuta 2015.
Siirretään komissiolle valta hyväksyä tässä kohdassa tarkoitetut tekniset sääntelystandardit asetuksen (EU) N:o 1095/2010 10-14 artiklan mukaisesti.
23 artikla
Sijoituspalveluyritysten kaupankäyntivelvollisuus
1. Sijoituspalveluyrityksen on varmistettava, että kaupat, jotka se toteuttaa kaupankäynnin kohteeksi säännellyllä markkinalla otetuilla osakkeilla tai osakkeilla, joilla käydään kauppaa kauppapaikassa, toteutetaan tapauksen mukaan säännellyllä markkinalla, monenkeskisessä kaupankäyntijärjestelmässä tai kauppojen sisäisen toteuttajan välityksellä taikka direktiivin 2014/65/EU 25 artiklan 4 kohdan a alakohdan mukaisesti vastaavaksi arvioidussa kolmannen maan kauppapaikassa, paitsi jos kauppojen ominaispiirteisiin sisältyy se, että
a)
ne toteutetaan ad hoc -pohjalta satunnaisesti, epäsäännöllisesti ja harvoin; tai
b)
ne toteutetaan hyväksyttyjen ja/tai ammattimaisten vastapuolten kesken, eivätkä ne vaikuta hinnanmuodostusprosessiin.
2. Sijoituspalveluyrityksen, joka ylläpitää sisäistä täsmäytysjärjestelmää, jolla toteutetaan monenkeskisesti asiakastoimeksiantoja osakkeilla, talletustodistuksilla, pörssilistatuilla rahastoilla, todistuksilla ja muilla samankaltaisilla rahoitusvälineillä, on varmistettava, että se on saanut toimiluvan monenkeskisenä kaupankäyntijärjestelmänä direktiivin 2014/65/EU mukaisesti, ja sen on noudatettava kaikkia asiaankuuluvia tällaisia toimilupia koskevia säännöksiä.
3. Arvopaperimarkkinaviranomainen laatii luonnokset teknisiksi sääntelystandardeiksi, joissa määritetään sellaisten osakkeilla toteutettavien liiketoimien erityispiirteet, jotka eivät 1 kohdan mukaisesti vaikuta hinnanmuodostusprosessiin, ottaen huomioon muun muassa seuraavat tapaukset:
a)
kaupat, jotka eivät lisää likviditeetin saatavuutta; tai
b)
tapaukset, joissa tällaisten rahoitusvälineiden osto tai myynti tapahtuu muun tekijän kuin rahoitusvälineen markkina-arvon perusteella.
Arvopaperimarkkinaviranomainen toimittaa nämä teknisten sääntelystandardien luonnokset komissiolle viimeistään 3 päivänä heinäkuuta 2015.
Siirretään komissiolle valta hyväksyä ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut tekniset sääntelystandardit asetuksen (EU) N:o 1095/2010 10-14 artiklan mukaisesti.
IV OSASTO
LIIKETOIMISTA ILMOITETTAVAT TIEDOT
24 artikla
Velvollisuus ylläpitää markkinoiden eheyttä
Toimivaltaisten viranomaisten on arvopaperimarkkinaviranomaisen asetuksen (EU) N:o 1095/2010 31 artiklan mukaisesti suorittaman koordinoinnin avulla seurattava sijoituspalveluyritysten toimintaa varmistaakseen, että ne toimivat rehellisesti, tasapuolisesti ja ammattimaisesti sekä tavalla, joka edistää markkinoiden eheyttä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta asetuksen (EU) N:o 596/2014 täytäntöönpanoon liittyvää vastuunjakoa.
25 artikla
Velvollisuus säilyttää tiedot
1. Sijoituspalveluyritysten on pidettävä toimivaltaisen viranomaisen saatavilla viiden vuoden ajan merkitykselliset tiedot kaikista toimeksiannoista ja kaikista rahoitusvälineillä omaan lukuunsa tai asiakkaan lukuun toteuttamistaan liiketoimista. Asiakkaan lukuun toteutettavista liiketoimista on säilytettävä yksityiskohtaiset tiedot, joiden avulla asiakas voidaan yksilöidä, ja tiedot, jotka vaaditaan Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2005/60/EY (27) mukaisesti. Arvopaperimarkkinaviranomainen voi pyytää saada tutustua näihin tietoihin asetuksen (EU) N:o 1095/2010 35 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen ja siinä asetettujen edellytysten mukaisesti.
2. Kauppapaikan ylläpitäjän on pidettävä toimivaltaisen viranomaisen saatavilla vähintään viiden vuoden ajan merkitykselliset tiedot kaikista rahoitusvälineisiin liittyvistä toimeksiannoista, jotka ilmoitetaan niiden järjestelmissä. Säilytettäviin tietoihin kuuluvat kaikki merkitykselliset tiedot, jotka muodostavat toimeksiannon ominaispiirteet, mukaan lukien tiedot, jotka liittävät toimeksiannon sen johdosta toteutettuun liiketoimeen tai toteutettuihin liiketoimiin, ja joita koskevat yksityiskohdat on ilmoitettava 26 artiklan 1 ja 3 kohdan mukaisesti. Arvopaperimarkkinaviranomainen helpottaa ja koordinoi tietojen asettamista toimivaltaisten viranomaisten saataville tämän kohdan mukaisesti.
3. Arvopaperimarkkinaviranomainen laatii luonnokset teknisiksi sääntelystandardeiksi, joissa määritetään yksityiskohtaisesti, mitä sellaisia merkityksellisiä tietoja toimeksiannoista on säilytettävä tämän artiklan 2 kohdan mukaisesti, joihin ei viitata 26 artiklassa.
Näihin teknisten sääntelystandardien luonnoksiin sisältyvät toimeksiannon välittäneen jäsenen tai osapuolen yksilöintikoodi, toimeksiannon yksilöintikoodi, toimeksiannon välityspäivä ja -aika, toimeksiannon ominaispiirteet, mukaan lukien toimeksiannon tyyppi, tarvittaessa rajahinta, voimassaoloaika, toimeksiantoon liittyvät erityisohjeet, toimeksiannon mahdollisen muutoksen, peruutuksen tai osittaisen tai täydellisen toteuttamisen yksityiskohdat, edustaja tai päämies.
Arvopaperimarkkinaviranomainen toimittaa nämä teknisten sääntelystandardien luonnokset komissiolle viimeistään 3 päivänä heinäkuuta 2015.
Siirretään komissiolle valta hyväksyä ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut tekniset sääntelystandardit asetuksen (EU) N:o 1095/2010 10-14 artiklan mukaisesti.
26 artikla
Velvollisuus ilmoittaa liiketoimia koskevat tiedot
1. Sijoituspalveluyritysten, jotka toteuttavat liiketoimia rahoitusvälineillä, on ilmoitettava toimivaltaiselle viranomaiselle täydelliset ja täsmälliset yksityiskohtaiset tiedot tällaisista liiketoimista mahdollisimman nopeasti ja viimeistään seuraavan työpäivän aikana.
Toimivaltaisten viranomaisten on otettava direktiivin 2014/65/EU 85 artiklan mukaisesti käyttöön tarvittavat järjestelyt varmistaakseen, että myös kyseisen rahoitusvälineen likviditeetillä mitattuna merkittävimmän markkinan osalta toimivaltainen viranomainen saa edellä mainitut tiedot.
Toimivaltaisten viranomaisten on pyynnöstä asetettava arvopaperimarkkinaviranomaisen saataville mitkä tahansa tämän artiklan mukaisesti ilmoitettavat tiedot.
2. Edellä 1 kohdassa säädettyä velvollisuutta sovelletaan
a)
rahoitusvälineisiin, jotka otetaan kaupankäynnin kohteeksi tai joilla käydään kauppaa kauppapaikassa tai joiden osalta on tehty kaupankäynnin kohteeksi ottamista koskeva pyyntö;
b)
rahoitusvälineisiin, joiden kohde-etuutena olevalla rahoitusvälineellä käydään kauppaa kauppapaikassa; ja
c)
rahoitusvälineisiin, joiden kohde-etuutena on indeksi tai kori, joka koostuu rahoitusvälineistä, joilla käydään kauppaa kauppapaikassa.
Tätä velvollisuutta sovelletaan a-c alakohdassa tarkoitetuilla rahoitusvälineillä toteuttaviin liiketoimiin riippumatta siitä, toteutetaanko liiketoimet kauppapaikassa.
3. Ilmoituksissa on oltava erityisesti ostettujen tai myytyjen rahoitusvälineiden yksityiskohtaiset nimet ja numerot, määrä, toteutuspäivät ja -kellonajat ja hinnat sekä tiedot, joiden avulla voidaan yksilöidä asiakkaat, joiden lukuun sijoituspalveluyritys on toteuttanut kyseisen liiketoimen, tiedot, joiden avulla voidaan yksilöidä sijoituspäätöksestä ja liiketoimen toteuttamisesta vastuussa olevat henkilöt ja tietokonealgoritmit sijoituspalveluyrityksessä, tiedot, joiden avulla voidaan yksilöidä vapautus, jonka puitteissa kauppa on tehty, tiedot, joiden avulla voidaan yksilöidä kyseiset sijoituspalveluyritykset, ja tiedot, joiden avulla voidaan yksilöidä asetuksen (EU) N:o 236/2012 2 artiklan 1 kohdan b alakohdassa määritelty lyhyeksimyynti mainitun asetuksen 12, 13 ja 17 artiklan soveltamisalaan kuuluvien osakkeiden ja valtionlainan osalta. Kauppapaikan ulkopuolella toteutettuja liiketoimia koskevissa ilmoituksissa on oltava tiedot, joiden avulla voidaan yksilöidä liiketoimien tyypit 20 artiklan 3 kohdan a alakohdan ja 21 artiklan 5 kohdan a alakohdan mukaisesti hyväksyttävien toimenpiteiden mukaisesti. Hyödykejohdannaisista on ilmoitettava, vähentääkö liiketoimi riskejä objektiivisesti mitattavalla tavalla direktiivin 2014/65/EU 57 artiklan mukaisesti.
4. Sijoituspalveluyritysten, jotka välittävät toimeksiantoja, on toimeksiantoa välittäessään ilmoitettava kaikki 1 ja 3 kohdassa tarkoitetut tiedot. Sen sijaan, että se ilmoittaisi kyseiset tiedot toimeksiantoja välittäessään, sijoituspalveluyritys voi päättää ilmoittaa välitetyn toimeksiannon, jos se toteutetaan, 1 kohdassa säädettyjen vaatimusten mukaisesti liiketoimena. Tässä tapauksessa sijoituspalveluyrityksen liiketoimesta antamassa ilmoituksessa on todettava, että se koskee välitettyä toimeksiantoa.
5. Kauppapaikan ylläpitäjän on annettava yksityiskohtaiset tiedot sellaisen yrityksen sen järjestelmien välityksellä toteuttamista liiketoimista, joka ei kuulu tämän asetuksen soveltamisalaan 1 ja 3 kohdan mukaisesti, rahoitusvälineillä, joilla käydään kauppaa sen kauppapaikassa.
6. Ilmoittaessaan tiedot, joiden avulla asiakkaat voidaan yksilöidä 3 ja 4 kohdan mukaisesti, sijoituspalveluyritysten on käytettävä oikeushenkilötunnistetta, joka on otettu käyttöön niiden asiakkaiden tunnistamiseksi, jotka ovat oikeushenkilöitä.
Arvopaperimarkkinaviranomainen laatii 3 päivään tammikuuta 2016 mennessä asetuksen (EU) N:o 1095/2010 16 artiklan mukaisesti ohjeet, joilla varmistetaan, että oikeushenkilötunnisteen käyttö unionissa on kansainvälisten standardien ja erityisesti finanssimarkkinoiden vakauden valvontaryhmän vahvistamien standardien mukaista.
7. Ilmoitukset toimittaa 1, 3 ja 9 kohdan mukaisesti toimivaltaiselle viranomaiselle sijoituspalveluyritys itse tai sen puolesta toimiva hyväksytty ilmoitusjärjestelmä, tai ne toimitetaan kauppapaikasta, jonka järjestelmän välityksellä liiketoimi toteutettiin.
Sijoituspalveluyritykset ovat vastuussa toimivaltaiselle viranomaiselle toimitettavien ilmoitusten täydellisyydestä, oikeellisuudesta ja oikea-aikaisesta toimittamisesta.
Tästä vastuusta poiketen, kun sijoituspalveluyritys ilmoittaa yksityiskohtaiset tiedot liiketoimista sen puolesta toimivan hyväksytyn ilmoitusjärjestelmän tai kauppapaikan välityksellä, sijoituspalveluyritys ei ole vastuussa ilmoitusten täydellisyydessä, oikeellisuudessa tai oikea-aikaisessa toimittamisessa ilmenneistä puutteista, jotka johtuvat hyväksytyn ilmoitusjärjestelmän tai kauppapaikan toiminnasta. Tällaisissa tapauksissa ja jollei direktiivin 2014/65/EU 66 artiklan 4 kohdasta muuta johdu, hyväksytty ilmoitusjärjestelmä tai kauppapaikka on vastuussa kyseisistä puutteista.
Sijoituspalveluyritysten on kuitenkin toteuttava kohtuulliset toimenpiteet varmentaakseen, että niiden puolesta ilmoitetut liiketoimia koskevat tiedot ovat täydellisiä ja oikeellisia ja että ne on toimitettu oikea-aikaisesti.
Kotijäsenvaltion on edellytettävä, että kun kauppapaikka antaa ilmoituksia sijoituspalveluyrityksen puolesta, sillä on käytössä vakaat turvajärjestelmät, joiden avulla voidaan varmistaa tiedonsiirtovälineiden suojaus ja todentaminen, minimoida tiedon turmeltumisen ja luvattoman käytön riski ja estää tietojen vuotaminen ja jotka turvaavat tiedon luottamuksellisuuden kaikissa vaiheissa. Kotijäsenvaltion on edellytettävä, että kauppapaikalla on riittävät resurssit ja varmuusjärjestelyt palvelujensa tarjoamiseksi ja ylläpitämiseksi jatkuvasti.
Liiketoimia koskevien tietojen ilmoittamiseksi toimivaltaiselle viranomaiselle 1, 3 ja 9 kohdan mukaisesti toimivaltainen viranomainen voi hyväksyä hyväksytyksi ilmoitusjärjestelmäksi sellaiset kauppojen täsmäytys- tai ilmoitusjärjestelmät, mukaan lukien kauppatietorekisterit, jotka on rekisteröity tai tunnustettu asetuksen (EU) N:o 648/2012 VI osaston mukaisesti.
Jos tiedot liiketoimista on ilmoitettu kauppatietorekisteriin, joka on hyväksytty ilmoitusjärjestelmä, asetuksen (EU) N:o 648/2012 9 artiklan mukaisesti ja jos ilmoituksiin sisältyvät 1, 3 ja 9 kohdan mukaisesti vaadittavat yksityiskohtaiset tiedot ja kauppatietorekisteri toimittaa ne toimivaltaiselle viranomaiselle 1 kohdassa asetetussa määräajassa, sijoituspalveluyrityksen on katsottava täyttäneen 1 kohdassa säädetyn velvollisuutensa.
Jos liiketoimista annettavissa ilmoituksissa on virheitä tai puutteita, liiketoimesta ilmoittavan hyväksytyn ilmoitusjärjestelmän, sijoituspalveluyrityksen tai kauppapaikan on korjattava tiedot ja toimitettava korjattu ilmoitus toimivaltaiselle viranomaiselle.
8. Jos tässä artiklassa tarkoitetut ilmoitukset toimitetaan direktiivin 2014/65/EU 35 artiklan 8 kohdan mukaisesti vastaanottavan jäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle, tämän on toimitettava kyseiset tiedot sijoituspalveluyrityksen kotijäsenvaltion toimivaltaisille viranomaisille, paitsi jos kotijäsenvaltion toimivaltaiset viranomaiset päättävät, että tietoja ei ole tarpeen lähettää niille.
9. Arvopaperimarkkinaviranomainen laatii luonnokset teknisiksi sääntelystandardeiksi, joissa määritetään
a)
edellä olevien 1 ja 3 kohdan mukaisesti ilmoitettavia tietoja koskevat normit ja muodot, mukaan lukien menetelmät ja järjestelyt, joita sovelletaan rahoitusalan liiketoimista annettavien ilmoitusten antamisessa, ja ilmoitusten muoto ja sisältö;
b)
edellä olevan 1 kohdan mukaisten merkittävien markkinoiden määritysperusteet;
c)
ostettujen tai myytyjen rahoitusvälineiden viittaustiedot, määrä, toteutuspäivät ja -kellonajat ja hinnat sekä tiedot ja yksityiskohdat, joiden avulla asiakas voidaan yksilöidä, tiedot, joiden avulla voidaan yksilöidä asiakkaat, joiden lukuun sijoituspalveluyritys on toteuttanut kyseisen liiketoimen, tiedot, joiden avulla voidaan yksilöidä sijoituspäätöksestä ja liiketoimen toteuttamisesta vastuussa olevat henkilöt ja tietokonealgoritmit sijoituspalveluyrityksessä, tiedot, joiden avulla voidaan yksilöidä vapautus, jonka puitteissa kauppa on tehty, tiedot, joiden avulla voidaan yksilöidä kyseiset sijoituspalveluyritykset, liiketoimen toteutustapa, tietokentät, jotka tarvitaan liiketoimista ilmoitettavien tietojen käsittelemiseksi ja analysoimiseksi 3 kohdan mukaisesti; ja
d)
tiedot, joiden avulla voidaan yksilöidä osakkeiden ja valtionlainan lyhyeksimyynti 3 kohdassa tarkoitetulla tavalla;
e)
rahoitusvälinetyypit, joista on annettava tiedot 2 kohdan mukaisesti;
f)
ehdot, joiden mukaisesti jäsenvaltiot kehittävät, myöntävät ja ylläpitävät oikeushenkilötunnisteita 6 kohdan mukaisesti, sekä ehdot, joiden mukaisesti sijoituspalveluyritykset käyttävät näitä oikeushenkilötunnisteita, jotta niiden 1 kohdan mukaisesti antamissa liiketoimia koskevissa ilmoituksissa olisi 3, 4 ja 5 kohdan mukaisesti tiedot, joiden avulla asiakkaat voidaan yksilöidä;
g)
liiketoimia koskevien tietojen ilmoittamisvelvollisuuksien soveltaminen sijoituspalveluyritysten sivuliikkeisiin;
h)
mitä liiketoimella ja liiketoimen toteuttamisella tarkoitetaan tätä artiklaa sovellettaessa;
i)
milloin sijoituspalveluyrityksen katsotaan välittäneen toimeksiannon 4 kohtaa sovellettaessa.
Arvopaperimarkkinaviranomainen toimittaa nämä teknisten sääntelystandardien luonnokset komissiolle viimeistään 3 päivänä heinäkuuta 2015.
Siirretään komissiolle valta hyväksyä ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut tekniset sääntelystandardit asetuksen (EU) N:o 1095/2010 10-14 artiklan mukaisesti.
10. Arvopaperimarkkinaviranomainen antaa viimeistään 3 päivänä tammikuuta 2019 komissiolle tämän artiklan toiminnasta kertomuksen, jossa tarkastellaan myös tämän artiklan ja asetuksen (EU) N:o 648/2012 mukaisten ilmoitusvelvollisuuksien vuorovaikutusta ja sitä, onko toimivaltaisten viranomaisten vastaanottamien ja niiden välillä vaihdettavien liiketoimia koskevien ilmoitusten sisältö ja muoto sellainen, että niiden avulla voidaan seurata kattavasti sijoituspalveluyritysten toimintaa tämän asetuksen 24 artiklan mukaisesti. Komissio voi toteuttaa toimenpiteitä ehdottaakseen muutoksia, mukaan lukien määrätä, että liiketoimia koskevat tiedot on toimitettava toimivaltaisten viranomaisten sijaan ainoastaan yhdelle arvopaperimarkkinaviranomaisen nimittämälle järjestelmälle. Komissio toimittaa arvopaperimarkkinaviranomaisen kertomuksen Euroopan parlamentille ja neuvostolle.
27 artikla
Velvollisuus toimittaa rahoitusvälineen viitetiedot
1. Edellä 26 artiklassa tarkoitettua liiketoimia koskevien tietojen ilmoittamista varten kauppapaikkojen on toimitettava toimivaltaisille viranomaisille sellaisia rahoitusvälineitä koskevat viitetiedot, jotka on otettu kaupankäynnin kohteeksi säännellyillä markkinoilla tai joilla käydään kauppaa monenkeskisissä kaupankäyntijärjestelmissä tai organisoiduissa kaupankäyntijärjestelmissä.
Kunkin kauppojen sisäisen toteuttajan on annettava toimivaltaiselle viranomaiselleen viitetiedot muista 26 artiklan 2 kohdassa tarkoitetuista rahoitusvälineistä, joilla käydään kauppaa sen järjestelmässä.
Standardoidut yksilöivät viitetiedot on valmisteltava toimivaltaisille viranomaisille sähköisessä muodossa toimittamista varten ennen kuin kyseisellä rahoitusvälineellä aletaan käydä kauppaa. Viitetiedot on päivitettävä, kun jonkin rahoitusvälineen tiedot muuttuvat. Toimivaltaisten viranomaisten on toimitettava viitetiedot viipymättä arvopaperimarkkinaviranomaiselle, joka julkaisee ne välittömästi verkkosivustollaan. Arvopaperimarkkinaviranomainen antaa toimivaltaisille viranomaisille oikeuden tutustua viitetietoihin.
2. Jotta toimivaltaiset viranomaiset voivat 26 artiklan mukaisesti valvoa sijoituspalveluyritysten toimintaa ja varmistaa, että ne toimivat rehellisesti, tasapuolisesti, ammattimaisesti ja markkinoiden eheyttä edistävällä tavalla, arvopaperimarkkinaviranomaisen ja toimivaltaisten viranomaisten on perustettava tarvittavat järjestelyt varmistaakseen, että
a)
arvopaperimarkkinaviranomainen ja toimivaltaiset viranomaiset todella saavat 1 kohdassa tarkoitetut rahoitusvälineen viitetiedot;
b)
saadut viitetiedot ovat laadultaan sellaisia, että ne soveltuvat 26 artiklassa tarkoitettuun liiketoimia koskevien tietojen ilmoittamiseen;
c)
asianomaiset toimivaltaiset viranomaiset vaihtavat tehokkaasti 1 kohdan mukaisesti saamiaan rahoitusvälineen viitetietoja.
3. Arvopaperimarkkinaviranomainen laatii luonnokset teknisiksi sääntelystandardeiksi, joissa määritetään
a)
edellä 1 kohdassa tarkoitettuja rahoitusvälineen viitetietoja koskevat normit ja muodot, mukaan lukien menetelmät ja järjestelyt, joita sovelletaan tietojen ja päivitettyjen tietojen toimittamisessa toimivaltaisille viranomaisille ja edelleen arvopaperimarkkinaviranomaiselle 1 kohdan mukaisesti, sekä tällaisten tietojen muoto ja sisältö;
b)
arvopaperimarkkinaviranomaisen ja toimivaltaisten viranomaisten 2 kohdan mukaisesti perustamien järjestelyjen edellyttämät tekniset toimenpiteet.
Arvopaperimarkkinaviranomainen toimittaa nämä teknisten sääntelystandardien luonnokset komissiolle viimeistään 3 päivänä heinäkuuta 2015.
Siirretään komissiolle valta hyväksyä ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut tekniset sääntelystandardit asetuksen (EU) N:o 1095/2010 10-14 artiklan mukaisesti.
V OSASTO
JOHDANNAISET
28 artikla
Velvollisuus käydä kauppaa säännellyillä markkinoilla, monenkeskisissä kaupankäyntijärjestelmissä tai organisoiduissa kaupankäyntijärjestelmissä
1. Asetuksen (EU) N:o 648/2012 2 artiklan 8 kohdassa määriteltyjen finanssialan vastapuolten ja mainitun asetuksen 10 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitetut edellytykset täyttävien finanssialan ulkopuolisten vastapuolten on toteutettava liiketoimet, jotka eivät ole mainitun asetuksen 3 artiklassa määriteltyjä konsernin sisäisiä transaktioita eivätkä sen 89 artiklan siirtymäsäännösten kattamia liiketoimia, muiden mainitunkaltaisten finanssialan vastapuolten tai muiden asetuksen (EU) N:o 648/2012 10 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitetut edellytykset täyttävien finanssialan ulkopuolisten vastapuolten kanssa johdannaisilla, jotka kuuluvat johdannaislajiin, jonka on ilmoitettu kuuluvan 32 artiklassa säädetyn kaupankäyntivelvollisuusmenettelyn piiriin ja joka mainitaan 34 artiklassa tarkoitetussa rekisterissä, yksinomaan
a)
säännellyillä markkinoilla;
b)
monenkeskisissä kaupankäyntijärjestelmissä;
c)
organisoiduissa kaupankäyntijärjestelmissä; tai
d)
kolmansien maiden kauppapaikoissa edellyttäen, että komissio on hyväksynyt päätöksen 4 kohdan mukaisesti ja että kyseinen kolmas maa tarjoaa tehokkaan vastaavan järjestelmän sellaisten kauppapaikkojen tunnustamiseksi, joille on annettu direktiivin 2014/65/EU mukaisesti lupa ottaa johdannaisia kaupankäynnin kohteeksi tai käydä kauppaa johdannaisilla, joiden on ilmoitettu kuuluvan kaupankäyntivelvollisuuden piiriin kyseisessä kolmannessa maassa ilman yksinoikeutta.
2. Kaupankäyntivelvollisuutta on sovellettava myös 1 kohdassa tarkoitettuihin vastapuoliin, jotka toteuttavat liiketoimia johdannaislajilla, jonka on ilmoitettu kuuluvan kaupankäyntivelvollisuuden piiriin, sellaisten kolmansien maiden rahoituslaitosten tai muiden sellaisten kolmansien maiden yhteisöjen kanssa, jotka kuuluisivat määritysvelvollisuuden piiriin, jos ne olisivat sijoittautuneet unioniin. Kaupankäyntivelvollisuutta on sovellettava myös sellaisiin kolmansien maiden yhteisöihin, jotka kuuluisivat määritysvelvollisuuden piiriin, jos ne olisivat sijoittautuneet unioniin, ja jotka toteuttavat liiketoimia johdannaislajilla, jonka on ilmoitettu kuuluvan kaupankäyntivelvollisuuden piiriin, edellyttäen, että sopimuksella on suora, merkittävä ja ennakoitavissa oleva vaikutus unionissa tai tällainen velvollisuus on tarpeen tai asianmukainen tämän asetuksen säännösten kiertämisen estämiseksi.
Arvopaperimarkkinaviranomainen valvoo säännöllisesti sellaisilla johdannaisilla käytävää kauppaa, joiden ei ole ilmoitettu kuuluvan kaupankäyntivelvollisuuden piiriin 1 kohdan mukaisesti, tunnistaakseen tapaukset, joissa tietty sopimuslaji saattaa aiheuttaa järjestelmäriskin, ja estääkseen sääntelyn katvealueiden hyväksikäytön kaupankäyntivelvollisuuden piiriin kuuluvien ja kuulumattomien johdannaisten välillä.
3. Johdannaiset, joiden on ilmoitettu kuuluvan kaupankäyntivelvollisuuden piiriin 1 kohdan mukaisesti, on voitava ottaa kaupankäynnin kohteeksi säännellyillä markkinoilla tai niillä on voitava käydä kauppaa missä tahansa 1 kohdassa tarkoitetussa kauppapaikassa ilman yksinoikeutta ja syrjimättömästi.
4. Komissio voi hyväksyä 51 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen päätöksiä, joissa todetaan, että kolmannen maan lainsäädäntö- ja valvontakehys antaa varmuuden siitä, että maassa toimiluvan saanut kauppapaikka noudattaa oikeudellisesti sitovia vaatimuksia, jotka vastaavat tämän artiklan 1 kohdan a, b tai c alakohdassa tarkoitetuille kauppapaikoille asetettuja, tästä asetuksesta, direktiivistä 2014/65/EU ja asetuksesta (EU) N:o 596/2014 johtuvia vaatimuksia ja jotka pannaan täytäntöön ja joita valvotaan tehokkaasti kyseisessä kolmannessa maassa.
Näiden päätösten ainoana tarkoituksena on kauppapaikan määrittäminen kaupankäyntivelvollisuuden alaisten johdannaisten kauppapaikaksi.
Kolmannen maan lainsäädäntö- ja valvontakehystä pidetään vaikutukseltaan vastaavana, jos se täyttää kaikki seuraavat edellytykset:
a)
kolmannen maan kauppapaikoilla on oltava toimilupa, ja ne ovat jatkuvasti tehokkaan valvonnan ja täytäntöönpanon alaisia;
b)
kauppapaikoilla on selkeät ja avoimet säännöt rahoitusvälineiden ottamisesta kaupankäynnin kohteeksi, mikä takaa sen, että rahoitusvälineillä voidaan käydä kauppaa hyvää kauppatapaa noudattaen, asianmukaisesti ja tehokkaasti, sekä sen, että ne ovat vapaasti luovutettavissa;
c)
rahoitusvälineiden liikkeeseenlaskijoihin sovelletaan säännöllistä ja jatkuvaa tiedottamista koskevia vaatimuksia, joilla varmistetaan korkeatasoinen sijoittajansuoja;
d)
lainsäädäntö- ja valvontakehys varmistaa markkinoiden avoimuuden ja eheyden säännöillä, joilla torjutaan sisäpiirikauppoina ja markkinoiden manipulointina tapahtuvaa markkinoiden väärinkäyttöä.
Komission tämän kohdan mukainen päätös voidaan rajoittaa yhteen tai useampaan kauppapaikkatyyppiin. Tässä tapauksessa kolmannen maan kauppapaikka sisällytetään 1 kohdan d alakohdan soveltamisalaan vain jos se on komission päätöksen kattamaa tyyppiä.
5. Jotta voidaan varmistaa tämän artiklan yhdenmukainen soveltaminen, arvopaperimarkkinaviranomainen laatii luonnokset teknisiksi sääntelystandardeiksi, joissa täsmennetään 2 kohdassa tarkoitetut sopimuslajit, joilla on suora, merkittävä ja ennakoitavissa oleva vaikutus unionissa, sekä tapaukset, joissa kaupankäyntivelvollisuus on tarpeen tai asianmukainen tämän asetuksen säännösten kiertämisen estämiseksi.
Arvopaperimarkkinaviranomainen toimittaa nämä teknisten sääntelystandardien luonnokset komissiolle viimeistään 3 päivänä heinäkuuta 2015.
Siirretään komissiolle valta hyväksyä ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut tekniset sääntelystandardit asetuksen (EU) N:o 1095/2010 10-14 artiklan mukaisesti.
Tässä kohdassa tarkoitettujen teknisten sääntelystandardien on mahdollisuuksien mukaan ja kun se on tarkoituksenmukaista vastattava asetuksen (EU) N:o 648/2012 4 artiklan 4 kohdan mukaisesti hyväksyttyjä sääntelystandardeja.
29 artikla
Sellaisten johdannaisten määritysvelvollisuus, joilla käydään kauppaa säännellyillä markkinoilla, ja määritettäväksi hyväksymisen määräajat
1. Säänneltyjen markkinoiden ylläpitäjän on varmistettava, että kaikki säännellyillä markkinoilla johdannaisilla toteutettavat liiketoimet annetaan keskusvastapuolen määritettäviksi.
2. Asetuksen (EU) N:o 648/2012 2 artiklan 14 kohdan mukaisesti määritysosapuolina toimivilla keskusvastapuolilla, kauppapaikoilla ja sijoituspalveluyrityksillä on oltava käytössä tehokkaat järjestelmät, menettelyt ja järjestelyt määritettävien johdannaisten osalta sen varmistamiseksi, että määritettävillä johdannaisilla toteutettavat liiketoimet ilmoitetaan ja hyväksytään määritettäviksi niin pian kuin se on teknisesti mahdollista automatisoituja järjestelmiä käyttäen.
’Määritettävillä johdannaisilla’ tarkoitetaan tässä kohdassa
a)
kaikkia johdannaisia, jotka on määritettävä tämän artiklan 1 kohdan mukaisen määritysvelvollisuuden tai asetuksen (EU) N:o 648/2012 4 artiklan mukaisen määritysvelvollisuuden nojalla;
b)
kaikkia johdannaisia, jotka asiaan liittyvät osapuolet ovat muulla tavoin hyväksyneet määritettäviksi.
3. Arvopaperimarkkinaviranomainen laatii luonnokset teknisiksi sääntelystandardeiksi, joissa määritetään tässä artiklassa tarkoitettuja järjestelmiä, menettelyjä ja järjestelyjä koskevat vähimmäisvaatimukset, myös hyväksymisen määräajat, ottaen huomioon tarpeen varmistaa operatiivisten tai muiden riskien asianmukainen hallinta.
Arvopaperimarkkinaviranomaisella on pysyvä toimivalta laatia uusia teknisiä sääntelystandardeja voimassa olevien teknisten sääntelystandardien saattamiseksi ajan tasalle, jos se katsoo, että tämä on tarpeen alan standardien kehityksen perusteella.
Arvopaperimarkkinaviranomainen toimittaa ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut teknisten sääntelystandardien luonnokset komissiolle viimeistään 3 päivänä heinäkuuta 2015.
Siirretään komissiolle valta hyväksyä ensimmäisessä ja toisessa alakohdassa tarkoitetut tekniset sääntelystandardit asetuksen (EU) N:o 1095/2010 10-14 artiklan mukaisesti.
30 artikla
Epäsuorat määritysmenettelyt
1. Pörssilistattuja johdannaisia koskevat epäsuorat määritysmenettelyt voidaan sallia edellyttäen, että menettelyt eivät lisää vastapuoliriskiä ja niillä varmistetaan, että vastapuolen omaisuuseriin ja positioihin sovelletaan suojaa, joka vastaa vaikutukseltaan asetuksen (EU) N:o 648/2012 39 ja 48 artiklassa tarkoitettua suojaa.
2. Arvopaperimarkkinaviranomainen laatii luonnokset teknisiksi sääntelystandardeiksi, joissa määritetään niiden käyttöönotettujen epäsuorien määritysmenettelyjen tyypit, jotka täyttävät 1 kohdassa tarkoitetut edellytykset, varmistaen yhdenmukaisuuden asetuksen (EU) N:o 149/2013 (28) II luvun nojalla vahvistettujen OTC-johdannaisia koskevien säännösten kanssa.
Arvopaperimarkkinaviranomainen toimittaa nämä teknisten sääntelystandardien luonnokset komissiolle viimeistään 3 päivänä heinäkuuta 2015.
Siirretään komissiolle valta hyväksyä tässä kohdassa tarkoitetut tekniset sääntelystandardit asetuksen (EU) N:o 1095/2010 10-14 artiklan mukaisesti.
31 artikla
Sijoitussalkkujen tiivistäminen
1. Kun sijoituspalveluyritykset, markkinoiden ylläpitäjät, keskusvastapuolet ja kauppatietorekisterit suorittavat sijoitussalkkujen tiivistämistä, niihin ei sovelleta direktiivin 2014/65/EU 27 artiklassa säädettyä parasta toteutusta koskevaa velvoitetta, tämän asetuksen 8, 10, 18 ja 21 artiklan mukaisia avoimuusvaatimuksia eikä direktiivin 2014/65/EU 1 artiklan 6 kohdassa säädettyä velvollisuutta. Johdannaissopimusten päättämiseen tai korvaamiseen sijoitussalkun tiivistämiseksi ei sovelleta tämän asetuksen 28 artiklaa.
2. Sijoitussalkkujen tiivistämistä suorittavien sijoituspalveluyritysten ja markkinoiden ylläpitäjien on julkistettava hyväksytyn julkistamisjärjestelyn välityksellä niiden liiketoimien volyymi, joihin sovelletaan sijoitussalkkujen tiivistämistä, sekä niiden toteuttamisajankohdat 10 artiklassa säädettyjen määräaikojen puitteissa.
3. Sijoitussalkkujen tiivistämistä suorittavien sijoituspalveluyritysten ja markkinoiden ylläpitäjien on kirjattava täydelliset ja tarkat tiedot kaikista sijoitussalkkujen tiivistämisistä, joita ne järjestävät tai joihin ne osallistuvat. Nämä tiedot on pyynnöstä asetettava nopeasti asiaankuuluvan toimivaltaisen viranomaisen tai arvopaperimarkkinaviranomaisen saataville.
4. Komissio voi antaa 50 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä, joissa määritetään
a)
sijoitussalkkujen tiivistämisen osatekijät,
b)
edellä olevan 2 kohdan nojalla julkistettavat tiedot,
hyödyntäen mahdollisimman suuressa määrin voimassa olevia tietojen kirjaamista, ilmoittamista tai julkistamista koskevia vaatimuksia.
32 artikla
Kaupankäyntivelvollisuusmenettely
1. Arvopaperimarkkinaviranomainen laatii luonnokset teknisiksi sääntelystandardeiksi, joissa määritetään seuraavat seikat:
a)
millä niistä johdannaislajeista, joiden on ilmoitettu kuuluvan määritysvelvollisuuden piiriin asetuksen (EU) N:o 648/2012 5 artiklan 2 ja 4 kohdan mukaisesti, tai niiden alaryhmistä on käytävä kauppaa tämän asetuksen 28 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuissa kauppapaikoissa;
b)
päivämäärä tai päivämäärät, josta alkaen kaupankäyntivelvollisuus tulee voimaan, mukaan lukien mahdollinen siirtymäaika ja niiden vastapuolten ryhmät, joihin velvollisuutta sovelletaan, jos tällaisesta siirtymäajasta ja tällaisista vastapuolten ryhmistä on määrätty teknisissä sääntelystandardeissa asetuksen (EU) N:o 648/2012 5 artiklan 2 kohdan b alakohdan mukaisesti.
Arvopaperimarkkinaviranomainen toimittaa nämä teknisten sääntelystandardien luonnokset komissiolle kuuden kuukauden kuluessa siitä, kun komissio on hyväksynyt teknisten sääntelystandardien luonnokset asetuksen (EU) N:o 648/2012 5 artiklan 2 kohdan mukaisesti.
Ennen teknisten sääntelystandardien luonnosten toimittamista komission hyväksyttäviksi arvopaperimarkkinaviranomainen järjestää julkisen kuulemisen ja voi tarvittaessa kuulla kolmansien maiden toimivaltaisia viranomaisia.
Siirretään komissiolle valta hyväksyä ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut tekniset sääntelystandardit asetuksen (EU) N:o 1095/2010 10-14 artiklan mukaisesti.
2. Jotta kaupankäyntivelvollisuus tulisi voimaan,
a)
edellä 1 kohdan a alakohdassa tarkoitettu johdannaislaji tai sen alaryhmä on otettava kaupankäynnin kohteeksi tai sillä on käytävä kauppaa vähintään yhdessä 28 artiklan 1 kohdassa tarkoitetussa kauppapaikassa, ja
b)
johdannaislajin tai sen alaryhmän on oltava kolmansien osapuolten riittävän osto- ja myyntihalukkuuden kohteena, jotta tällainen johdannaislaji katsotaan riittävän likvidiksi kaupankäyntiin vain 28 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuissa kauppapaikoissa.
3. Laatiessaan 1 kohdassa tarkoitettuja teknisten sääntelystandardien luonnoksia arvopaperimarkkinaviranomainen katsoo johdannaislajin tai sen alaryhmän riittävän likvidiksi seuraavien perusteiden mukaisesti:
a)
kauppojen keskimääräinen toteutustiheys ja keskikoko eri markkinaehtojen vallitessa ja ottaen huomioon johdannaislajiin kuuluvien tuotteiden luonne ja elinkaari;
b)
aktiivisten markkinaosapuolten lukumäärä ja tyyppi, mukaan lukien markkinaosapuolten lukumäärä suhteessa tuotteiden/sopimusten lukumäärään tietyn tuotteen markkinoilla;
c)
osto- ja myyntihintojen keskimääräinen erotus.
Näitä teknisten sääntelystandardien luonnoksia laatiessaan arvopaperimarkkinaviranomainen ottaa huomioon tämän kaupankäyntivelvollisuuden ennakoidun mahdollisen vaikutuksen johdannaislajin tai sen alaryhmän likviditeettiin ja sellaisten loppukäyttäjien liiketoimintaan, jotka eivät ole rahoitusyhteisöjä.
Arvopaperimarkkinaviranomainen määrittelee, onko johdannaislaji tai sen alaryhmä riittävän likvidi ainoastaan tiettyä kokoa pienemmissä liiketoimissa.
4. Arvopaperimarkkinaviranomainen yksilöi ja ilmoittaa komissiolle omasta aloitteestaan 2 kohdassa vahvistettujen perusteiden mukaisesti ja järjestettyään julkisen kuulemisen johdannaislajit tai yksittäiset johdannaissopimukset, joihin olisi sovellettava velvollisuutta käydä kauppaa 28 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuissa kauppapaikoissa, mutta joita koskevaa toimilupaa mikään keskusvastapuoli ei ole vielä saanut asetuksen (EU) N:o 648/2012 14 tai 15 artiklan mukaisesti, taikka joita ei ole otettu kaupankäynnin kohteeksi tai joilla ei käydä kauppaa 28 artiklan 1 kohdassa tarkoitetussa kauppapaikassa.
Komissio voi ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetun arvopaperimarkkinaviranomaisen ilmoituksen jälkeen julkaista ehdotusten laatimista koskevan pyynnön, joka koskee kaupankäyntiä kyseisillä johdannaisilla 28 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuissa kauppapaikoissa.
5. Arvopaperimarkkinaviranomainen toimittaa komissiolle 1 kohdan mukaisesti teknisten sääntelystandardien luonnokset voimassa olevien teknisten sääntelystandardien muuttamiseksi, soveltamisen keskeyttämiseksi tai kumoamiseksi aina, kun 2 kohdassa säädettyjä perusteita muutetaan huomattavasti. Ennen kyseisten luonnosten toimittamista arvopaperimarkkinaviranomainen voi tarvittaessa kuulla kolmansien maiden toimivaltaisia viranomaisia.
Siirretään komissiolle valta hyväksyä tässä kohdassa tarkoitetut tekniset sääntelystandardit asetuksen (EU) N:o 1095/2010 10-14 artiklan mukaisesti.
6. Arvopaperimarkkinaviranomainen laatii luonnokset teknisiksi sääntelystandardeiksi, joissa määritetään 2 kohdan b alakohdassa tarkoitetut perusteet.
Arvopaperimarkkinaviranomainen toimittaa nämä teknisten sääntelystandardien luonnokset komissiolle viimeistään 3 päivänä heinäkuuta 2015.
Siirretään komissiolle valta hyväksyä ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut tekniset sääntelystandardit asetuksen (EU) N:o 1095/2010 10-14 artiklan mukaisesti.
33 artikla
Menettely päällekkäisten tai ristiriitaisten vaatimusten välttämiseksi
1. Arvopaperimarkkinaviranomaisen avustamana komissio seuraa 28 ja 29 artiklassa säädettyjen periaatteiden kansainvälistä soveltamista ja valmistelee asiaa koskevia, Euroopan parlamentille ja neuvostolle vähintään vuosittain annettavia kertomuksia, joissa käsitellään eritoten markkinaosapuolille asetettujen vaatimusten mahdollista päällekkäisyyttä tai ristiriitaisuutta, sekä suosittelee mahdollisia toimia.
2. Komissio voi antaa täytäntöönpanosäädöksiä, joissa todetaan kolmannen maan oikeudellisista, valvonta- ja täytäntöönpanojärjestelyistä seuraavaa:
a)
ne vastaavat tämän asetuksen 28 ja 29 artiklassa säädettyjä vaatimuksia;
b)
niillä taataan salassapitovelvollisuus, joka vastaa tämän asetuksen mukaista salassapitovelvollisuutta;
c)
niitä sovelletaan tehokkaasti ja ne pannaan täytäntöön yhdenvertaisella ja vääristämättömällä tavalla siten, että tehokas valvonta ja täytäntöönpano voidaan varmistaa asianomaisessa kolmannessa maassa.
Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 51 artiklassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.
3. Edellä 2 kohdassa tarkoitetun vastaavuutta koskevan täytäntöönpanosäädöksen vaikutuksesta vastapuolten, jotka toteuttavat tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvan liiketoimen, katsotaan täyttäneen 28 ja 29 artiklassa säädetyn velvollisuuden, jos ainakin yksi vastapuolista on sijoittautunut kyseiseen kolmanteen maahan ja vastapuolet noudattavat kyseisen kolmannen maan oikeudellisia, valvonta- ja täytäntöönpanojärjestelyjä.
4. Komissio seuraa yhteistyössä arvopaperimarkkinaviranomaisen kanssa, että 28 ja 29 artiklassa säädettyjä vaatimuksia vastaavat vaatimukset pannaan tosiasiallisesti täytäntöön niissä kolmansissa maissa, joiden osalta vastaavuutta koskeva täytäntöönpanosäädös on annettu, ja antaa säännöllisesti ja vähintään vuosittain Euroopan parlamentille ja neuvostolle kertomuksen.
Jos kertomuksesta ilmenee, että kolmannen maan viranomaiset soveltavat vastaavia vaatimuksia riittämättömästi tai epäyhtenäisesti, komissio peruuttaa kyseisen kolmannen maan lainsäädäntökehyksen vastaavuuden tunnustamisen 30 kalenteripäivän kuluessa kertomuksen antamisesta. Jos vastaavuutta koskeva täytäntöönpanosäädös kumotaan, vastapuolten liiketoimiin sovelletaan automaattisesti jälleen kaikkia tämän asetuksen 28 ja 29 artiklassa säädettyjä vaatimuksia.
34 artikla
Kaupankäyntivelvollisuuden piiriin kuuluvien johdannaisten rekisteri
Arvopaperimarkkinaviranomainen julkaisee ja ylläpitää verkkosivustollaan rekisteriä, jossa määritetään tyhjentävästi ja yksiselitteisesti johdannaiset, joihin sovelletaan velvollisuutta käydä kauppaa 28 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuissa kauppapaikoissa, kauppapaikat, joissa ne otetaan kaupankäynnin kohteeksi tai joissa niillä käydään kauppaa, sekä päivämäärät, joina kaupankäyntivelvollisuus tulee voimaan.
VI OSASTO
SYRJIMÄTÖN PÄÄSY RAHOITUSVÄLINEIDEN MÄÄRITYSJÄRJESTELMIIN
35 artikla
Syrjimätön pääsy keskusvastapuoleen
1. Rajoittamatta asetuksen (EU) N:o 648/2012 7 artiklan soveltamista keskusvastapuolen on suostuttava määrittämään rahoitusvälineitä syrjimättömästi ja avoimesti, myös suhteessa määrityspalvelujärjestelmään pääsyyn liittyviin vakuusvaatimuksiin ja siitä veloitettaviin maksuihin riippumatta siitä, missä kauppapaikassa liiketoimi toteutetaan. Tällä varmistetaan erityisesti se, että kauppapaikalla on oikeus niiden sopimusten syrjimättömään kohteluun, joilla käydään kauppaa kyseisessä kauppapaikassa, seuraavien seikkojen osalta:
a)
vakuusvaatimukset ja taloudellisesti vastaavien sopimusten nettoutus, kun tällaisten sopimusten sisällyttäminen keskusvastapuolen sulkeutuviin (close-out) ja muihin nettoutusmenettelyihin sovellettavan maksukyvyttömyyslainsäädännön nojalla ei vaaranna näiden menettelyjen moitteetonta ja asianmukaista toimintaa, pätevyyttä tai täytäntöönpanokelpoisuutta; ja
b)
samassa keskusvastapuolessa määritettävien sopimusten, joiden välillä on merkittävä korrelaatio, vakuuksien ristiinkäyttö asetuksen (EU) N:o 648/2012 41 artiklan säännösten mukaisen riskienhallintamallin puitteissa.
Keskusvastapuoli voi vaatia, että kauppapaikassa noudatetaan keskusvastapuolen vahvistamia toiminnallisia ja teknisiä vaatimuksia, riskienhallintavaatimukset mukaan lukien. Tässä kohdassa säädettyä vaatimusta ei sovelleta johdannaissopimuksiin, jotka kuuluvat jo pääsyä koskevien velvollisuuksien piiriin asetuksen (EU) N:o 648/2012 7 artiklan nojalla.
Tämän artiklan säännökset eivät sido keskusvastapuolta, jos sillä on läheiset sidokset 36 artiklan 5 kohdan mukaisen ilmoituksen antaneeseen kauppapaikkaan.
2. Kauppapaikan on toimitettava keskusvastapuoleen pääsyä koskeva pyyntö virallisesti keskusvastapuolelle, sen asiaankuuluvalle toimivaltaiselle viranomaiselle ja kauppapaikan toimivaltaiselle viranomaiselle. Pyynnössä on eriteltävä, minkä tyyppisten rahoitusvälineiden osalta pääsyä haetaan.
3. Keskusvastapuolen on annettava kauppapaikalle kolmen kuukauden kuluessa, kun on kyse siirtokelpoisista arvopapereista ja rahamarkkinavälineistä, ja kuuden kuukauden kuluessa, kun on kyse pörssilistatuista johdannaisista, kirjallinen vastaus, jossa se joko myöntää pääsyn edellyttäen, että asiaankuuluva toimivaltainen viranomainen on myöntänyt pääsyn 4 kohdan mukaisesti, tai epää pääsyn. Keskusvastapuoli voi evätä pääsyä koskevan pyynnön vain 6 kohdan a alakohdassa vahvistetuin edellytyksin. Jos keskusvastapuoli epää pääsyn, sen on esitettävä vastauksessaan kattavat perustelut päätökselleen ja ilmoitettava päätöksestä toimivaltaiselle viranomaiselleen kirjallisesti. Jos kauppapaikka on sijoittautunut eri jäsenvaltioon kuin keskusvastapuoli, keskusvastapuoli antaa tällaisen ilmoituksen perusteluineen myös kauppapaikan toimivaltaiselle viranomaiselle. Keskusvastapuolen on mahdollistettava pääsy järjestelmään kolmen kuukauden kuluessa siitä, kun se on antanut myönteisen vastauksen pääsyä koskevaan pyyntöön.
4. Keskusvastapuolen toimivaltainen viranomainen tai kauppapaikan toimivaltainen viranomainen myöntää kauppapaikalle pääsyn keskusvastapuoleen vain silloin, jos pääsy
a)
ei edellytä yhteentoimivuusjärjestelyä, kun on kyse johdannaisista, jotka eivät ole asetuksen (EU) N:o 648/2012 2 artiklan 7 kohdassa tarkoitettuja OTC-johdannaisia; tai
b)
ei uhkaa markkinoiden sujuvaa ja moitteetonta toimintaa erityisesti likviditeetin hajaantumisen johdosta eikä vaikuta kielteisesti järjestelmäriskiin.
Mikään ensimmäisen alakohdan a alakohdassa säädetystä ei estä pääsyn myöntämistä, kun 2 kohdassa tarkoitetussa pyynnössä edellytetään yhteentoimivuutta ja kauppapaikka ja kaikki ehdotetussa yhteentoimivuusjärjestelyssä osapuolina olevat keskusvastapuolet ovat antaneet suostumuksensa järjestelyyn ja niille riskeille, joille vakiintunut keskusvastapuoli altistuu keskusvastapuolten välisten positioiden johdosta, annetaan vakuudet kolmannessa osapuolessa.
Jos pyynnön epääminen perustuu tai osittain perustuu yhteentoimivuusjärjestelyn välttämättömyyteen, kauppapaikka antaa neuvoja keskusvastapuolelle ja ilmoittaa arvopaperimarkkinaviranomaiselle muut keskusvastapuolet, joilla on pääsy kauppapaikkaan, ja arvopaperimarkkinaviranomainen julkaisee nämä tiedot, jotta sijoituspalveluyritykset voivat valita, käyttävätkö ne direktiivin 2014/65/EU 37 artiklan mukaisia oikeuksiaan kyseisten keskusvastapuolten suhteen, helpottaakseen vaihtoehtoisia pääsyjärjestelyjä.
Jos toimivaltainen viranomainen epää pääsyn, sen on annettava päätöksensä kahden kuukauden kuluessa 2 kohdassa tarkoitetun pyynnön vastaanottamisesta ja esitettävä toiselle toimivaltaiselle viranomaiselle, keskusvastapuolelle ja kauppapaikalle yksityiskohtaiset perustelut, mukaan lukien näyttö, johon päätös perustuu.
5. Kun kyseessä ovat siirtokelpoiset arvopaperit ja rahamarkkinavälineet, vasta perustettu keskusvastapuoli, jolle on myönnetty lupa toimia asetuksen (EU) N:o 648/2012 2 artiklan 1 kohdassa määriteltynä keskusvastapuolena määritysten tekemiseksi asetuksen (EU) N:o 648/2012 17 artiklan nojalla, joka on tunnustettu asetuksen (EU) N:o 648/2012 25 artiklan nojalla tai jolle on myönnetty aiemman kansallisen lupajärjestelmän mukaisesti toimilupa, joka on 2 päivänä heinäkuuta 2014 voimassa alle kolme vuotta, voi ennen 3 päivää tammikuuta 2017 hakea toimivaltaiselta viranomaiseltaan lupaa soveltaa siirtymäjärjestelyä. Toimivaltainen viranomainen voi päättää, että tätä artiklaa ei sovelleta kyseiseen keskusvastapuoleen siirtokelpoisten arvopaperien ja rahamarkkinavälineiden osalta siirtymäkaudella, joka kestää 3 päivään heinäkuuta 2019.
Kun tällainen siirtymäkausi hyväksytään, keskusvastapuoli ei voi kyseisen siirtymäjärjestelyn aikana hyödyntää 36 artiklan tai tämän artiklan mukaisia pääsyoikeuksia siirtokelpoisten arvopaperien ja rahamarkkinavälineiden osalta. Toimivaltaisen viranomaisen on ilmoitettava keskusvastapuolen toimivaltaisten viranomaisten kollegion jäsenille ja arvopaperimarkkinaviranomaiselle siirtymäkauden hyväksymisestä. Arvopaperimarkkinaviranomainen julkaisee luettelon kaikista vastaanottamistaan ilmoituksista.
Jos keskusvastapuolella, jolle on hyväksytty tämän kohdan mukainen siirtymäjärjestely, on läheiset sidokset yhteen tai useampaan kauppapaikkaan, nämä kauppapaikat eivät voi kyseisen järjestelyn aikana hyödyntää 36 artiklan tai tämän artiklan mukaisia pääsyoikeuksia siirtokelpoisten arvopaperien ja rahamarkkinavälineiden osalta.
Keskusvastapuoli, jolle on myönnetty toimilupa voimaantuloa edeltävien kolmen vuoden aikana, mutta joka muodostetaan sellaisen sulautumisen tai hankinnan avulla, johon osallistuu vähintään yksi keskusvastapuoli, jolle on myönnetty toimilupa ennen tätä kautta, ei voi hakea tämän kohdan mukaista siirtymäjärjestelyä.
6. Arvopaperimarkkinaviranomainen laatii luonnokset teknisiksi sääntelystandardeiksi, joissa määritetään
a)
erityiset edellytykset, joiden täyttyessä keskusvastapuoli voi evätä pääsyä koskevan pyynnön, mukaan lukien odotettu liiketoimien volyymi, käyttäjien lukumäärä ja tyyppi, järjestelyt operatiivisten riskien ja monimutkaisuuden hallintaa varten tai muut seikat, jotka luovat huomattavia tarpeettomia riskejä;
b)
edellytykset, joiden täyttyessä pääsy keskusvastapuoleen on myönnettävä ja joihin kuuluvat rahoitusvälineistä niiden kehitysvaiheessa annettujen tietojen luottamuksellisuus sekä määritysmaksujen, vakuusvaatimusten ja vakuusmarginaalin laskemista koskevien toiminnallisten vaatimusten syrjimättömyys ja avoimuus;
c)
edellytykset, joiden täyttyessä pääsy uhkaisi markkinoiden sujuvaa ja moitteetonta toimintaa tai vaikuttaisi kielteisesti järjestelmäriskiin;
d)
edellä olevan 5 kohdan mukaisen ilmoituksen antamismenettely;
e)
edellytykset kauppapaikassa kaupan kohteena olevien sopimusten syrjimättömälle kohtelulle vakuusvaatimusten ja taloudellisesti vastaavien sopimusten nettoutuksen osalta sekä samassa keskusvastapuolessa määritettävien sopimusten, joiden välillä on merkittävä korrelaatio, vakuuksien ristiinkäytön osalta.
Arvopaperimarkkinaviranomainen toimittaa nämä teknisten sääntelystandardien luonnokset komissiolle viimeistään 3 päivänä heinäkuuta 2015.
Siirretään komissiolle valta hyväksyä ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut tekniset sääntelystandardit asetuksen (EU) N:o 1095/2010 10-14 artiklan mukaisesti.
36 artikla
Syrjimätön pääsy kauppapaikkaan
1. Rajoittamatta asetuksen (EU) N:o 648/2012 8 artiklan soveltamista kauppapaikan on annettava kauppatietoja syrjimättömästi ja avoimesti, mukaan lukien pääsystä veloitettavat maksut, minkä tahansa sellaisen keskusvastapuolen pyynnöstä, jolle on myönnetty toimilupa tai joka on tunnustettu asetuksella (EU) N:o 648/2012 ja joka on halukas määrittämään rahoitusvälineillä kyseisessä kauppapaikassa toteutettuja liiketoimia. Tätä vaatimusta ei sovelleta johdannaissopimuksiin, jotka kuuluvat jo pääsyä koskevien velvollisuuksien piiriin asetuksen (EU) N:o 648/2012 8 artiklan nojalla.
Tämä artikla ei sido kauppapaikkaa, jos sillä on läheiset sidokset keskusvastapuoleen, joka on ilmoittanut soveltavansa siirtymäjärjestelyä 35 artiklan 5 kohdan nojalla.
2. Keskusvastapuolen on toimitettava kauppapaikkaan pääsyä koskeva pyyntö virallisesti kauppapaikalle, sen asiaankuuluvalle toimivaltaiselle viranomaiselle ja keskusvastapuolen toimivaltaiselle viranomaiselle.
3. Kauppapaikan on annettava keskusvastapuolelle kolmen kuukauden kuluessa, kun on kyse siirtokelpoisista arvopapereista ja rahamarkkinavälineistä, ja kuuden kuukauden kuluessa, kun on kyse pörssilistatuista johdannaisista, kirjallinen vastaus, jossa se joko myöntää pääsyn edellyttäen, että asiaankuuluva toimivaltainen viranomainen on myöntänyt pääsyn 4 kohdan mukaisesti, tai epää pääsyn. Kauppapaikka voi evätä pääsyn vain 6 kohdan a alakohdassa vahvistetuin edellytyksin. Jos kauppapaikka epää pääsyn, sen on esitettävä antamassaan vastauksessa kattavat perustelut päätökselleen ja ilmoitettava päätöksestä kirjallisesti toimivaltaiselle viranomaiselleen. Jos keskusvastapuoli on sijoittautunut eri jäsenvaltioon kuin kauppapaikka, kauppapaikka antaa tällaisen ilmoituksen perusteluineen myös keskusvastapuolen toimivaltaiselle viranomaiselle. Kauppapaikan on mahdollistettava pääsy järjestelmään kolmen kuukauden kuluessa siitä, kun se on antanut myönteisen vastauksen pääsyä koskevaan pyyntöön.
4. Kauppapaikan toimivaltainen viranomainen tai keskusvastapuolen toimivaltainen viranomainen myöntää keskusvastapuolelle pääsyn kauppapaikkaan vain silloin, jos pääsy
a)
ei edellytä yhteentoimivuusjärjestelyä, kun on kyse johdannaisista, jotka eivät ole asetuksen (EU) N:o 648/2012 2 artiklan 7 kohdassa tarkoitettuja OTC-johdannaisia; tai
b)
ei uhkaa markkinoiden sujuvaa ja moitteetonta toimintaa likviditeetin hajaantumisen johdosta ja kauppapaikalla on käytettävissään asiaankuuluvat mekanismit tällaisen hajaantumisen estämiseksi, eikä pääsy vaikuta kielteisesti järjestelmäriskiin.
Mikään ensimmäisen alakohdan a alakohdassa säädetystä ei estä pääsyn myöntämistä, jos 2 kohdassa tarkoitetussa pyynnössä edellytetään yhteentoimivuutta ja kauppapaikka ja kaikki ehdotetussa yhteentoimivuusjärjestelyssä osapuolina olevat keskusvastapuolet ovat antaneet suostumuksensa järjestelyyn ja niille riskeille, joille vakiintunut keskusvastapuoli altistuu keskusvastapuolten välisten positioiden johdosta, annetaan vakuudet kolmannessa osapuolessa.
Jos pyynnön epääminen perustuu tai osittain perustuu yhteentoimivuusjärjestelyn välttämättömyyteen, kauppapaikka antaa neuvoja keskusvastapuolelle ja ilmoittaa arvopaperimarkkinaviranomaiselle muut keskusvastapuolet, joilla on pääsy kauppapaikkaan, ja arvopaperimarkkinaviranomainen julkaisee nämä tiedot, jotta sijoituspalveluyritykset voivat valita, käyttävätkö ne direktiivin 2014/65/EU 37 artiklan mukaisia oikeuksiaan kyseisten keskusvastapuolten suhteen, helpottaakseen vaihtoehtoisia pääsyjärjestelyjä.
Jos toimivaltainen viranomainen epää pääsyn, sen on annettava päätöksensä kahden kuukauden kuluessa 2 kohdassa tarkoitetun pyynnön vastaanottamisesta ja esitettävä toiselle toimivaltaiselle viranomaiselle, kauppapaikalle ja keskusvastapuolelle yksityiskohtaiset perustelut, mukaan lukien näyttö, johon päätös perustuu.
5. Kun kyseessä ovat pörssilistatut johdannaiset, kauppapaikka, joka jää asiaankuuluvan kynnysarvon alapuolelle tämän asetuksen soveltamisajankohtaa edeltävänä kalenterivuonna, voi ennen tämän asetuksen soveltamisajankohtaa ilmoittaa arvopaperimarkkinaviranomaiselle ja toimivaltaiselle viranomaiselleen haluavansa, että tätä artiklaa ei sovelleta siihen kyseiseen kynnysarvoon sisältyvien pörssilistattujen johdannaisten osalta 30 kuukauden ajan tämän asetuksen soveltamisajankohdasta. Kauppapaikka, joka jää asiaankuuluvan kynnysarvon alapuolelle jokaisena vuonna tuon 30 kuukauden jakson tai seuraavien 30 kuukauden jaksojen aikana, voi jakson päättyessä ilmoittaa arvopaperimarkkinaviranomaiselle ja toimivaltaiselle viranomaiselleen haluavansa, että tätä artiklaa ei edelleenkään sovelleta siihen seuraavien 30 kuukauden aikana. Kun kauppapaikka on antanut tällaisen ilmoituksen, se ei voi sinä aikana, joksi se jättäytyy soveltamisalan ulkopuolelle, hyödyntää 35 artiklan tai tämän artiklan mukaisia pääsyoikeuksia asiaankuuluvaan kynnysarvoon sisältyvien pörssilistattujen johdannaisten osalta. Arvopaperimarkkinaviranomainen julkaisee luettelon kaikista vastaanottamistaan ilmoituksista.
Soveltamisalan ulkopuolelle jättäytymisen kynnysarvona on 1 000 000 miljoonan euron kaupankäynnin vuotuinen nimellismäärä. Nimellismäärä ilmoitetaan yhden kerran, ja siihen sisältyvät kaikki pörssilistattuja johdannaisia koskevat liiketoimet, jotka tehdään kauppapaikan sääntöjen mukaisesti.
Jos kauppapaikka on osa ryhmää, johon kuuluvilla on läheiset sidokset toisiinsa, kynnysarvo lasketaan laskemalla yhteen ryhmän kaikkien unioniin sijoittautuneiden kauppapaikkojen kaupankäynnin vuotuinen nimellismäärä.
Jos tämän kohdan mukaisen ilmoituksen antaneella kauppapaikalla on läheiset sidokset yhteen tai useampaan keskusvastapuoleen, nämä keskusvastapuolet eivät voi sinä aikana, joksi kauppapaikka jättäytyy soveltamisalan ulkopuolelle, hyödyntää 35 artiklan tai tämän artiklan mukaisia pääsyoikeuksia asiaankuuluvaan kynnysarvoon sisältyvien pörssilistattujen johdannaisten osalta.
6. Arvopaperimarkkinaviranomainen laatii luonnokset teknisiksi sääntelystandardeiksi, joissa määritetään
a)
erityiset edellytykset, joiden täyttyessä kauppapaikka voi evätä pääsyn, mukaan lukien odotettu liiketoimien määrä, käyttäjien lukumäärä, järjestelyt operatiivisten riskien ja monimutkaisuuden hallintaa varten tai muut seikat, jotka luovat huomattavia tarpeettomia riskejä;
b)
edellytykset, joiden täyttyessä pääsy on myönnettävä ja joihin kuuluvat rahoitusvälineistä niiden kehitysvaiheessa annettujen tietojen luottamuksellisuus sekä pääsystä veloitettavien maksujen syrjimättömyys ja avoimuus;
c)
edellytykset, joiden täyttyessä pääsy uhkaa markkinoiden sujuvaa ja moitteetonta toimintaa tai vaikuttaisi kielteisesti järjestelmäriskiin;
d)
edellä olevan 5 kohdan mukaisen ilmoituksen antamismenettely, mukaan lukien lisätiedot nimellismäärän laskemiseksi ja menetelmä, jolla arvopaperimarkkinaviranomainen voi tarkistaa volyymien laskemisen ja hyväksyä soveltamisalan ulkopuolelle jättäytymisen.
Arvopaperimarkkinaviranomainen toimittaa nämä teknisten sääntelystandardien luonnokset komissiolle viimeistään 3 päivänä heinäkuuta 2015.
Siirretään komissiolle valta hyväksyä ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut tekniset sääntelystandardit asetuksen (EU) N:o 1095/2010 10-14 artiklan mukaisesti.
37 artikla
Syrjimätön pääsy viitearvoihin ja velvollisuus myöntää viitearvojen käyttöoikeus
1. Jos rahoitusvälineen arvo lasketaan viitearvoa käyttäen, henkilön, jolla on omistusoikeuksia viitearvoon, on varmistettava, että keskusvastapuolilla ja kauppapaikoilla on kaupankäyntiä ja määrittämistä varten syrjimätön mahdollisuus saada
a)
asiaankuuluvat hintatiedot ja muut kauppatiedot sekä tiedot kyseisen viitearvon koostumuksesta, laatimismenetelmistä ja hinnoittelusta määrittämistä ja kaupankäyntiä varten; ja
b)
käyttöoikeudet.
Käyttöoikeus, johon sisältyy pääsy tietoihin, on myönnettävä tasapuolisin, kohtuullisin ja syrjimättömin perustein kolmen kuukauden kuluessa keskusvastapuolen tai kauppapaikan pyynnön esittämisestä.
Pääsy on annettava kohtuulliseen kaupalliseen hintaan ottaen huomioon hinta, jolla pääsy viitearvoihin tai immateriaalioikeuksien käyttöoikeus myönnetään, vastaavin ehdoin toiselle keskusvastapuolelle, kauppapaikoille tai muille asianomaisille henkilöille määrittämistä ja kaupankäyntiä varten. Eri keskusvastapuolilta, kauppapaikoilta tai muilta asianomaisilta henkilöiltä voidaan periä eri hintoja ainoastaan, jos se on objektiivisesti perusteltua ottaen huomioon kohtuulliset kaupalliset perusteet, kuten pyydetty määrä, soveltamisala tai käyttöalue.
2. Jos 3 päivän tammikuuta 2017 jälkeen laaditaan uusi viitearvo, velvollisuus myöntää käyttöoikeus alkaa viimeistään 30 kuukauden kuluttua siitä, kun rahoitusvälineellä, jonka arvon laskemisessa viitearvoa käytetään, alettiin tehdä kauppaa tai kun se otettiin kaupankäynnin kohteeksi. Kun henkilö, jolla on omistusoikeuksia uuteen viitearvoon, omistaa olemassa olevan viitearvon, kyseisen henkilön on osoitettava uuden viitearvon täyttävän kaikki seuraavat perusteet olemassa oleviin viitearvoihin verrattuna:
a)
uusi viitearvo ei ole pelkkä kopio tai mukaelma jostain olemassa olevasta viitearvosta, ja uutta viitearvoa laadittaessa on käytetty merkittävässä määrin erilaisia menetelmiä ja tietoja kuin olemassa olevia viitearvoja laadittaessa; ja
b)
uudella viitearvolla ei korvata olemassa olevaa viitearvoa.
Tällä kohdalla ei rajoiteta kilpailusääntöjen eikä etenkään Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 101 ja 102 artiklan soveltamista.
3. Yksikään keskusvastapuoli, kauppapaikka tai muu asianomainen yhteisö ei saa tehdä viitearvon tarjoajan kanssa sopimusta, joka
a)
estäisi toista keskusvastapuolta tai kauppapaikkaa saamasta pääsyä 1 kohdassa tarkoitettuihin tietoihin tai oikeuksiin; tai
b)
estäisi toista keskusvastapuolta tai kauppapaikkaa saamasta käyttöoikeuksia 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla.
4. Arvopaperimarkkinaviranomainen laatii luonnokset teknisiksi sääntelystandardeiksi, joissa määritetään
a)
käyttöoikeuden perusteella annettavat tiedot, jotka asetetaan saataville 1 kohdan a alakohdan nojalla keskusvastapuolen tai kauppapaikan yksinomaista käyttöä varten;
b)
muut edellytykset, joiden täyttyessä pääsy myönnetään, mukaan lukien annettavien tietojen luottamuksellisuus;
c)
ohjeet viitearvon uutuuden osoittamisesta 2 kohdan a ja b alakohdan mukaisesti.
Arvopaperimarkkinaviranomainen toimittaa nämä teknisten sääntelystandardien luonnokset komissiolle viimeistään 3 päivänä heinäkuuta 2015.
Siirretään komissiolle valta hyväksyä ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut tekniset sääntelystandardit asetuksen (EU) N:o 1095/2010 10-14 artiklan mukaisesti.
38 artikla
Kolmannen maan keskusvastapuolien ja kauppapaikkojen pääsyoikeudet
1. Kolmanteen maahan sijoittautunut kauppapaikka voi pyytää pääsyä unioniin sijoittautuneeseen keskusvastapuoleen vain silloin, jos komissio on hyväksynyt 28 artiklan 4 kohdan mukaisesti päätöksen, joka koskee kyseistä kolmatta maata. Kolmanteen maahan sijoittautunut keskusvastapuoli voi pyytää pääsyä unionin kauppapaikkaan edellyttäen, että kyseinen keskusvastapuoli tunnustetaan asetuksen (EU) N:o 648/2012 25 artiklan nojalla. Kolmanteen maahan sijoittautuneet keskusvastapuolet ja kauppapaikat voivat hyödyntää 35 ja 36 artiklan mukaisia pääsyoikeuksia vain silloin, jos komissio on hyväksynyt 3 kohdan mukaisesti päätöksen, jonka mukaan kolmannen maan lainsäädäntö- ja valvontakehyksen katsotaan tarjoavan tehokkaan vastaavan järjestelmän, jolla ulkomaisten järjestelmien mukaisesti toimiluvan saaneille keskusvastapuolille ja kauppapaikoille myönnetään pääsy kyseiseen kolmanteen maahan sijoittautuneisiin keskusvastapuoliin ja kauppapaikkoihin.
2. Kolmanteen maahan sijoittautuneet keskusvastapuolet ja kauppapaikat voivat pyytää 37 artiklan mukaisia käyttö- ja pääsyoikeuksia vain silloin, jos komissio on hyväksynyt tämän artiklan 3 kohdan mukaisesti päätöksen, jonka mukaan kyseisen kolmannen maan lainsäädäntö- ja valvontakehyksen katsotaan tarjoavan tehokkaan vastaavan järjestelmän, jonka mukaan ulkomaisella lainkäyttöalueella toimiluvan saaneille keskusvastapuolille ja kauppapaikoille annetaan tasapuolisin, kohtuullisin ja syrjimättömin perustein mahdollisuus saada
a)
asiaankuuluvat hintatiedot ja muut kauppatiedot sekä tiedot viitearvojen koostumuksesta, laatimismenetelmistä ja hinnoittelusta määrittämistä ja kaupankäyntiä varten; ja
b)
käyttöoikeudet
henkilöiltä, joilla on omistusoikeuksia kyseisessä kolmannessa maassa vahvistettuun viitearvoon.
3. Komissio voi hyväksyä 51 artiklassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen vastaavuuspäätöksiä, joissa todetaan, että kolmannen maan lainsäädäntö- ja valvontakehys antaa varmuuden siitä, että maassa toimiluvan saanut kauppapaikka tai keskusvastapuoli noudattaa oikeudellisesti sitovia vaatimuksia, jotka vastaavat tämän artiklan 2 kohdassa säädettyjä vaatimuksia ja jotka pannaan täytäntöön ja joita valvotaan tehokkaasti kyseisessä kolmannessa maassa.
Kolmannen maan lainsäädäntö- ja valvontakehys katsotaan vastaavaksi, jos se täyttää kaikki seuraavat edellytykset:
a)
kolmannen maan kauppapaikoilla on oltava toimilupa, ja ne ovat jatkuvasti tehokkaan valvonnan ja täytäntöönpanon alaisia;
b)
lainsäädäntö- ja valvontakehys tarjoaa tehokkaan vastaavan järjestelmän, jolla ulkomaisten järjestelmien mukaisesti toimiluvan saaneille keskusvastapuolille ja kauppapaikoille myönnetään pääsy kyseiseen kolmanteen maahan sijoittautuneisiin keskusvastapuoliin ja kauppapaikkoihin;
c)
lainsäädäntö- ja valvontakehys tarjoaa tehokkaan vastaavan järjestelmän, jonka mukaan ulkomaisella lainkäyttöalueella toimiluvan saaneille keskusvastapuolille ja kauppapaikoille annetaan tasapuolisin, kohtuullisin ja syrjimättömin perustein mahdollisuus saada
i)
asiaankuuluvat hintatiedot ja muut kauppatiedot sekä tiedot viitearvojen koostumuksesta, laatimismenetelmistä ja hinnoittelusta määrittämistä ja kaupankäyntiä varten; ja
ii)
käyttöoikeudet
henkilöiltä, joilla on omistusoikeuksia kyseisessä kolmannessa maassa vahvistettuun viitearvoon.
VII OSASTO
TUOTTEITA KOSKEVIEN INTERVENTIOTOIMIEN JA POSITIOIDEN VALVONTATOIMENPITEET
1 LUKU
Tuotteita koskevat valvonta- ja interventiotoimet
39 artikla
Markkinoiden valvonta
1. Asetuksen (EU) N:o 1095/2010 9 artiklan 2 kohdan mukaisesti arvopaperimarkkinaviranomainen valvoo unionissa markkinoitavien, jaeltavien tai myytävien rahoitusvälineiden markkinoita.
2. Asetuksen (EU) N:o 1093/2010 9 artiklan 2 kohdan mukaisesti pankkiviranomainen valvoo unionissa markkinoitavien, jaeltavien tai myytävien strukturoitujen talletusten markkinoita.
3. Toimivaltaisten viranomaisten on valvottava jäsenvaltioissaan tai niistä käsin markkinoitavien, jaeltavien tai myytävien rahoitusvälineiden ja strukturoitujen talletusten markkinoita.
40 artikla
Arvopaperimarkkinaviranomaisen valtuudet toteuttaa väliaikaisia interventiotoimia
1. Asetuksen (EU) N:o 1095/2010 9 artiklan 5 kohdan mukaisesti arvopaperimarkkinaviranomainen voi 2 ja 3 kohdan mukaisten edellytysten täyttyessä asettaa unionissa väliaikaisen kiellon tai rajoituksen seuraaville:
a)
tiettyjen rahoitusvälineiden tai ominaisuuksiltaan määrätynlaisten rahoitusvälineiden markkinointi, jakelu tai myynti; tai
b)
tietyntyyppinen finanssialan toiminta tai käytäntö.
Kieltoa tai rajoitusta voidaan soveltaa arvopaperimarkkinaviranomaisen vahvistamissa olosuhteissa, tai siitä voidaan myöntää arvopaperimarkkinaviranomaisen vahvistamia poikkeuksia.
2. Arvopaperimarkkinaviranomainen tekee päätöksen 1 kohdan nojalla vain silloin, jos kaikki seuraavat edellytykset täyttyvät:
a)
ehdotetulla toimella ratkaistaan merkittävä sijoittajansuojaa koskeva ongelma tai torjutaan uhka finanssi- tai hyödykemarkkinoiden moitteettomalle toiminnalle ja eheydelle taikka koko finanssijärjestelmän tai sen osan vakaudelle unionissa;
b)
uhkaa ei torjuta unionin oikeuden mukaisilla sääntelyvaatimuksilla, joita sovelletaan kyseiseen rahoitusvälineeseen tai toimintaan;
c)
toimivaltainen viranomainen tai toimivaltaiset viranomaiset eivät ole toteuttaneet toimenpiteitä uhan torjumiseksi, tai toteutetut toimenpiteet eivät ole riittäviä uhan torjumiseksi.
Ensimmäisen alakohdan mukaisten edellytysten täyttyessä arvopaperimarkkinaviranomainen voi varotoimenpiteenä asettaa 1 kohdassa tarkoitetun kiellon tai rajoituksen ennen rahoitusvälineen markkinointia, jakelua tai myyntiä asiakkaille.
3. Toteuttaessaan toimenpiteitä tämän artiklan nojalla arvopaperimarkkinaviranomainen varmistaa, että toimi
a)
ei vaikuta sillä saavutettaviin etuihin nähden kohtuuttoman haitallisesti finanssimarkkinoiden tehokkuuteen tai sijoittajiin;
b)
ei aiheuta riskiä sääntelyn katvealueiden hyväksikäytöstä; ja
c)
on toteutettu vasta, kun on kuultu asetuksen (EY) N:o 1234/2007 nojalla fyysisten maatalousmarkkinoiden valvonnasta, hallinnoinnista ja sääntelystä vastaavia julkisia elimiä, jos toimi liittyy maatalousalan hyödykejohdannaisiin.
Jos toimivaltainen viranomainen tai toimivaltaiset viranomaiset ovat toteuttaneet toimenpiteen 42 artiklan nojalla, arvopaperimarkkinaviranomainen voi toteuttaa minkä tahansa 1 kohdassa tarkoitetuista toimenpiteistä antamatta 43 artiklassa säädettyä lausuntoa.
4. Ennen kuin arvopaperimarkkinaviranomainen päättää toteuttaa toimenpiteitä tämän artiklan nojalla, se ilmoittaa toimivaltaisille viranomaisille toimesta, jota se ehdottaa.
5. Arvopaperimarkkinaviranomainen julkaisee verkkosivustollaan tiedonannon kaikista päätöksistään toteuttaa toimenpiteitä tämän artiklan nojalla. Tiedonannossa on oltava yksityiskohtaiset tiedot kiellosta tai rajoituksesta ja ilmoitettava tiedonannon julkaisupäivän jälkeinen ajankohta, jona toimenpiteet tulevat voimaan. Kieltoa tai rajoitusta sovelletaan vain toimenpiteiden voimaantulon jälkeen toteutettaviin toimiin.
6. Arvopaperimarkkinaviranomainen tarkastelee 1 kohdan nojalla asetettua kieltoa tai rajoitusta sopivin väliajoin ja vähintään joka kolmas kuukausi. Jos kiellon tai rajoituksen voimassaoloa ei jatketa tämän kolmen kuukauden ajanjakson jälkeen, sen voimassaolo lakkaa.
7. Toimenpide, jonka arvopaperimarkkinaviranomainen on toteuttanut tämän artiklan nojalla, on etusijalla suhteessa mahdolliseen aiempaan toimenpiteeseen, jonka toimivaltainen viranomainen on toteuttanut.
8. Komissio antaa 50 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä, joissa määritetään perusteet ja seikat, jotka arvopaperimarkkinaviranomainen ottaa huomioon määrittäessään, milloin on olemassa 2 kohdan a alakohdassa tarkoitettu merkittävä sijoittajansuojaa koskeva ongelma tai uhka finanssi- tai hyödykemarkkinoiden moitteettomalle toiminnalle ja eheydelle tai koko finanssijärjestelmän tai sen osan vakaudelle unionissa.
Näihin perusteisiin ja seikkoihin kuuluvat
a)
rahoitusvälineen monimutkaisuuden aste ja suhde asiakastyyppiin, jolle sitä markkinoidaan ja myydään;
b)
rahoitusvälineiden liikkeeseenlaskun suuruus tai nimellisarvo;
c)
rahoitusvälineen, toiminnan tai käytännön innovaatioaste;
d)
rahoitusvälineen tai käytännön vipuvaikutus.
41 artikla
Pankkiviranomaisen valtuudet toteuttaa väliaikaisia interventiotoimia
1. Asetuksen (EU) N:o 1093/2010 9 artiklan 5 kohdan mukaisesti pankkiviranomainen voi 2 ja 3 kohdan mukaisten edellytysten täyttyessä asettaa unionissa väliaikaisen kiellon tai rajoituksen seuraaville:
a)
tiettyjen strukturoitujen talletusten tai ominaisuuksiltaan määrätynlaisten strukturoitujen talletusten markkinointi, jakelu tai myynti; tai
b)
tietyntyyppinen finanssialan toiminta tai käytäntö.
Kieltoa tai rajoitusta voidaan soveltaa pankkiviranomaisen vahvistamissa olosuhteissa, tai siitä voidaan myöntää pankkiviranomaisen vahvistamia poikkeuksia.
2. Pankkiviranomainen tekee päätöksen 1 kohdan nojalla vain jos kaikki seuraavat edellytykset täyttyvät:
a)
ehdotetulla toimella ratkaistaan merkittävä sijoittajansuojaa koskeva ongelma tai torjutaan uhka finanssimarkkinoiden moitteettomalle toiminnalle ja eheydelle taikka koko finanssijärjestelmän tai sen osan vakaudelle unionissa;
b)
uhkaa ei torjuta unionin oikeuden mukaisilla sääntelyvaatimuksilla, joita sovelletaan kyseiseen strukturoituun talletukseen tai toimintaan;
c)
toimivaltainen viranomainen tai toimivaltaiset viranomaiset eivät ole toteuttaneet toimenpiteitä uhan torjumiseksi, tai toteutetut toimenpiteet eivät ole riittäviä uhan torjumiseksi.
Ensimmäisen alakohdan mukaisten edellytysten täyttyessä pankkiviranomainen voi varotoimenpiteenä asettaa 1 kohdassa tarkoitetun kiellon tai rajoituksen ennen strukturoidun talletuksen markkinointia, jakelua tai myyntiä asiakkaille.
3. Toteuttaessaan toimenpiteitä tämän artiklan nojalla pankkiviranomainen varmistaa, että toimi
a)
ei vaikuta sillä saavutettaviin etuihin nähden kohtuuttoman haitallisesti finanssimarkkinoiden tehokkuuteen tai sijoittajiin; ja
b)
ei aiheuta riskiä sääntelyn katvealueiden hyväksikäytöstä.
Jos toimivaltainen viranomainen tai toimivaltaiset viranomaiset ovat toteuttaneet toimenpiteen 42 artiklan nojalla, pankkiviranomainen voi toteuttaa minkä tahansa 1 kohdassa tarkoitetuista toimenpiteistä antamatta 43 artiklassa säädettyä lausuntoa.
4. Ennen kuin pankkiviranomainen päättää toteuttaa toimenpiteitä tämän artiklan nojalla, se ilmoittaa toimivaltaisille viranomaisille toimesta, jota se ehdottaa.
5. Pankkiviranomainen julkaisee verkkosivustollaan tiedonannon kaikista päätöksistään toteuttaa toimenpiteitä tämän artiklan nojalla. Tiedonannossa on oltava yksityiskohtaiset tiedot kiellosta tai rajoituksesta ja ilmoitettava tiedonannon julkaisupäivän jälkeinen ajankohta, jona toimenpiteet tulevat voimaan. Kieltoa tai rajoitusta sovelletaan vain toimenpiteiden voimaantulon jälkeen toteutettaviin toimiin.
6. Pankkiviranomainen tarkastelee 1 kohdan nojalla asetettua kieltoa tai rajoitusta sopivin väliajoin ja vähintään joka kolmas kuukausi. Jos kiellon tai rajoituksen voimassaoloa ei jatketa tämän kolmen kuukauden ajanjakson jälkeen, sen voimassaolo lakkaa.
7. Toimenpide, jonka pankkiviranomainen on toteuttanut tämän artiklan nojalla, on etusijalla suhteessa mahdolliseen aiempaan toimenpiteeseen, jonka toimivaltainen viranomainen on toteuttanut.
8. Komissio antaa 50 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä niiden perusteiden ja seikkojen määrittämiseksi, jotka pankkiviranomainen ottaa huomioon määrittäessään, milloin on olemassa 2 kohdan a alakohdassa tarkoitettu merkittävä sijoittajansuojaa koskeva ongelma tai uhka finanssimarkkinoiden moitteettomalle toiminnalle ja eheydelle sekä koko finanssijärjestelmän tai sen osan vakaudelle unionissa.
Näihin perusteisiin ja seikkoihin kuuluvat
a)
strukturoidun talletuksen monimutkaisuuden aste ja suhde asiakastyyppiin, jolle sitä markkinoidaan ja myydään;
b)
strukturoitujen talletusten liikkeeseenlaskun suuruus tai nimellisarvo;
c)
strukturoidun talletuksen, toiminnan tai käytännön innovaatioaste;
d)
strukturoidun talletuksen tai käytännön vipuvaikutus.
42 artikla
Toimivaltaisten viranomaisten toteuttamat tuotteita koskevat interventiotoimet
1. Toimivaltainen viranomainen voi asettaa kiellon tai rajoituksen seuraavien toimintojen harjoittamiselle jäsenvaltiossa tai jäsenvaltiosta käsin:
a)
tiettyjen rahoitusvälineiden tai strukturoitujen talletusten taikka ominaisuuksiltaan määrätynlaisten rahoitusvälineiden tai strukturoitujen talletusten markkinointi, jakelu tai myynti; tai
b)
tietyntyyppinen finanssialan toiminta tai käytäntö.
2. Toimivaltainen viranomainen voi toteuttaa 1 kohdassa tarkoitetun toimen, jos se on kohtuullisin perustein varma siitä, että
a)
joko
i)
rahoitusväline, strukturoitu talletus, toiminta tai käytäntö aiheuttaa merkittäviä sijoittajansuojaa koskevia ongelmia tai uhan finanssi- tai hyödykemarkkinoiden moitteettomalle toiminnalle ja eheydelle taikka koko finanssijärjestelmän tai sen osan vakaudelle ainakin yhdessä jäsenvaltiossa; tai
ii)
johdannainen vaikuttaa haitallisesti hinnanmuodostusmekanismiin kohde-etuuksien markkinoilla;
b)
unionin oikeuden mukaiset nykyiset sääntelyvaatimukset, joita sovelletaan kyseiseen rahoitusvälineeseen, strukturoituun talletukseen, toimintaan tai käytäntöön, eivät ole riittäviä a alakohdassa tarkoitettujen riskien poistamiseksi, eikä ongelmaa voida ratkaista paremmin parantamalla nykyisten vaatimusten tai niiden täytäntöönpanon valvontaa;
c)
toimi on oikeassa suhteessa havaittujen riskien luonteeseen, asianomaisten sijoittajien tai markkinaosapuolten kehittyneisyyteen sekä vaikutuksiin, joita toimella todennäköisesti on sijoittajiin ja markkinaosapuoliin, jotka saattavat pitää hallussaan tai käyttää rahoitusvälinettä tai strukturoitua talletusta taikka saada hyötyä siitä taikka toiminnasta tai käytännöstä;
d)
toimivaltainen viranomainen on kuullut asianmukaisesti muiden jäsenvaltioiden toimivaltaisia viranomaisia, joihin toimella voi olla merkittävä vaikutus;
e)
toimella ei ole syrjivää vaikutusta toisesta jäsenvaltiosta käsin tarjottuihin palveluihin tai toimintoihin; ja
f)
toimivaltainen viranomainen on asianmukaisesti kuullut asetuksen (EY) N:o 1234/2007 nojalla fyysisten maatalousmarkkinoiden valvonnasta, hallinnoinnista ja sääntelystä vastaavia julkisia elimiä, jos rahoitusväline, toiminta tai käytäntö aiheuttaa vakavan uhan fyysisten maatalousmarkkinoiden moitteettomalle toiminnalle ja eheydelle.
Ensimmäisen alakohdan mukaisten edellytysten täyttyessä toimivaltainen viranomainen voi varotoimenpiteenä asettaa 1 kohdassa tarkoitetun kiellon tai rajoituksen ennen rahoitusvälineen tai strukturoidun talletuksen markkinointia, jakelua tai myyntiä asiakkaille.
Kieltoa tai rajoitusta voidaan soveltaa toimivaltaisen viranomaisen vahvistamissa olosuhteissa, tai siitä voidaan myöntää toimivaltaisen viranomaisen vahvistamia poikkeuksia.
3. Toimivaltainen viranomainen ei saa asettaa kieltoa tai rajoitusta tämän artiklan nojalla, jollei se ole toimittanut kaikille muille toimivaltaisille viranomaisille ja arvopaperimarkkinaviranomaiselle vähintään kuukautta ennen kuin toimenpiteen on määrä tulla voimaan seuraavia yksityiskohtaisia tietoja kirjallisesti tai muussa viranomaisten keskenään sopimassa muodossa:
a)
rahoitusväline taikka toiminta tai käytäntö, johon ehdotettu toimi liittyy;
b)
ehdotetun kiellon tai rajoituksen täsmällinen luonne ja ajankohta, jolloin sen on määrä tulla voimaan; ja
c)
näyttö, jonka perusteella viranomainen on tehnyt päätöksensä ja saanut varmuuden siitä, että kukin 2 kohdan mukaisista edellytyksistä täyttyy.
4. Poikkeustapauksissa, joissa toimivaltainen viranomainen pitää tarpeellisena ryhtyä tämän artiklan nojalla kiireellisiin toimiin 1 kohdassa tarkoitettujen rahoitusvälineiden, strukturoitujen talletusten, käytäntöjen tai toimintojen haitallisten vaikutusten estämiseksi, se voi toteuttaa tilapäisiä toimia edellyttäen, että se antaa vähintään 24 tuntia ennen toimenpiteen suunniteltua voimaantuloa kaikille muille toimivaltaisille viranomaisille ja arvopaperimarkkinaviranomaiselle, tai strukturoitujen talletusten tapauksessa pankkiviranomaiselle, asiaa koskevan kirjallisen ilmoituksen, että kaikki tässä artiklassa säädetyt edellytykset täyttyvät ja että sen lisäksi on selvää, että kuukauden ennakkoilmoitusaika ei ole tarkoituksenmukainen erityisen ongelman tai uhan torjumiseksi. Toimivaltainen viranomainen ei saa toteuttaa tilapäisiä toimia pidempään kuin kolmen kuukauden ajan.
5. Toimivaltaisen viranomaisen on julkaistava verkkosivustollaan tiedonanto kaikista päätöksistä asettaa 1 kohdassa tarkoitettu kielto tai rajoitus. Tiedonannossa on oltava yksityiskohtaiset tiedot kiellosta tai rajoituksesta, ilmoitettava tiedonannon julkaisupäivän jälkeinen ajankohta, jona toimenpiteet tulevat voimaan, ja esitettävä näyttö, jonka perusteella viranomainen on saanut varmuuden 2 kohdan mukaisten edellytysten täyttymisestä. Kieltoa tai rajoitusta sovelletaan vain tiedonannon julkaisemisen jälkeen toteutettaviin toimiin.
6. Toimivaltaisen viranomaisen on peruutettava kielto tai rajoitus, jos 2 kohdassa säädetyt edellytykset eivät enää täyty.
7. Komissio antaa 50 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä, joissa määritetään perusteet ja seikat, jotka toimivaltaisten viranomaisten on otettava huomioon määrittäessään, milloin on olemassa 2 kohdan a alakohdassa tarkoitettu merkittävä sijoittajansuojaa koskeva ongelma tai uhka finanssi- tai hyödykemarkkinoiden moitteettomalle toiminnalle ja eheydelle taikka finanssijärjestelmän vakaudelle ainakin yhdessä jäsenvaltiossa.
Näihin perusteisiin ja seikkoihin kuuluvat
a)
rahoitusvälineen tai strukturoidun talletuksen monimutkaisuuden aste ja suhde asiakastyyppiin, jolle sitä markkinoidaan, jaellaan ja myydään;
b)
rahoitusvälineen, strukturoidun talletuksen, toiminnan tai käytännön innovaatioaste;
c)
rahoitusvälineen taikka strukturoidun talletuksen tai käytännön vipuvaikutus;
d)
finanssi- tai hyödykemarkkinoiden moitteettomaan toimintaan ja eheyteen liittyvä rahoitusvälineiden tai strukturoitujen talletusten liikkeeseenlaskun suuruus tai nimellisarvo.
43 artikla
Arvopaperimarkkinaviranomaisen ja pankkiviranomaisen harjoittama koordinointi
1. Arvopaperimarkkinaviranomainen, tai strukturoitujen talletusten tapauksessa pankkiviranomainen, helpottaa ja koordinoi toimenpiteitä, joita toimivaltaiset viranomaiset toteuttavat 42 artiklan nojalla. Arvopaperimarkkinaviranomainen, tai strukturoitujen talletusten tapauksessa pankkiviranomainen, varmistaa erityisesti, että toimivaltaisen viranomainen toteuttama toimi on perusteltu ja oikeasuhteinen ja että toimivaltaiset viranomaiset noudattavat tarvittaessa johdonmukaista lähestymistapaa.
2. Saatuaan 42 artiklan nojalla ilmoituksen toimesta, joka on määrättävä kyseisen artiklan nojalla, arvopaperimarkkinaviranomainen, tai strukturoitujen talletusten tapauksessa pankkiviranomainen, antaa lausunnon siitä, onko kielto tai rajoitus perusteltu ja oikeasuhteinen. Jos arvopaperimarkkinaviranomainen, tai strukturoitujen talletusten tapauksessa pankkiviranomainen, katsoo, että riskin poistaminen edellyttää muiden toimivaltaisten viranomaisten toimenpidettä, se ilmoittaa tästä lausunnossaan. Lausunto julkaistaan arvopaperimarkkinaviranomaisen, tai strukturoitujen talletusten tapauksessa pankkiviranomaisen, verkkosivustolla.
3. Jos toimivaltainen viranomainen ehdottaa sellaisen toimen toteuttamista tai toteuttaa sellaisen toimen, joka on arvopaperimarkkinaviranomaisen, tai strukturoitujen talletusten tapauksessa pankkiviranomaisen, 2 kohdan mukaisesti antaman lausunnon vastainen, tai kieltäytyy toteuttamasta toimea mainitun lausunnon vastaisesti, sen on viipymättä julkaistava verkkosivustollaan tiedonanto, jossa se esittää kattavat perusteet toiminnalleen.
2 LUKU
Positiot
44 artikla
Arvopaperimarkkinaviranomaisen harjoittama kansallisten positioiden hallintatoimenpiteiden ja positiolimiittien koordinointi
1. Arvopaperimarkkinaviranomainen helpottaa ja koordinoi toimenpiteitä, joita toimivaltaiset viranomaiset toteuttavat direktiivin 2014/65/EU 69 artiklan 2 kohdan o ja p alakohdan mukaisesti. Arvopaperimarkkinaviranomainen varmistaa erityisesti, että toimivaltaiset viranomaiset noudattavat johdonmukaista lähestymistapaa suhteessa siihen, milloin kyseisiä valtuuksia käytetään, määrättyjen toimenpiteiden luonteeseen ja soveltamisalaan sekä toimenpiteiden kestoon ja seurantaan.
2. Saatuaan ilmoituksen direktiivin 2014/65/EU 79 artiklan 5 kohdan mukaisista toimenpiteistä arvopaperimarkkinaviranomainen kirjaa toimenpiteen ja sen perusteet. Arvopaperimarkkinaviranomainen ylläpitää ja julkaisee verkkosivustollaan direktiivin 2014/65/EU 69 artiklan 2 kohdan o tai p alakohdan mukaisesti toteutettuja toimenpiteitä koskevaa tietokantaa, joka sisältää tiivistelmät voimassa olevista toimenpiteistä, mukaan lukien tiedot asianomaisesta henkilöstä, sovellettavista rahoitusvälineistä, mahdollisista niiden positioiden kokoa koskevista rajoituksista, jotka henkilöllä voi kaikkina aikoina olla, tästä direktiivin 2014/65/EU 57 artiklan mukaisesti mahdollisesti myönnettävistä vapautuksista sekä niiden perusteista.
45 artikla
Arvopaperimarkkinaviranomaisen positionhallintavaltuudet
1. Molempien 2 kohdan mukaisten edellytysten täyttyessä arvopaperimarkkinaviranomainen toteuttaa asetuksen (EU) N:o 1095/2010 9 artiklan 5 kohdan mukaisesti yhden tai useamman seuraavista toimenpiteistä:
a)
pyytää keneltä tahansa henkilöltä kaikki asiaankuuluvat tiedot, jotka koskevat johdannaissopimuksen muodostaman position tai vastuun kokoa ja käyttötarkoitusta;
b)
analysoituaan a alakohdan mukaisesti saamansa tiedot pyytää kyseisiä henkilöitä pienentämään position tai vastuun kokoa tai sulkemaan sen 10 kohdan b alakohdassa tarkoitetun delegoidun säädöksen mukaisesti;
c)
viimeisenä keinona rajoittaa henkilön mahdollisuutta tehdä hyödykejohdannaissopimuksia.
2. Arvopaperimarkkinaviranomainen voi tehdä päätöksen 1 kohdan nojalla vain jos molemmat seuraavista edellytyksistä täyttyvät:
a)
edellä 1 kohdassa luetelluilla toimenpiteillä torjutaan uhka, joka kohdistuu finanssimarkkinoiden moitteettomaan toimintaan ja eheyteen, myös hyödykejohdannaismarkkinoiden moitteettomaan toimintaan ja eheyteen direktiivin 2014/65/EU 57 artiklan 1 kohdassa lueteltujen tavoitteiden mukaisesti sekä fyysisten hyödykkeiden toimitusjärjestelyihin, taikka koko finanssijärjestelmän tai sen osan vakauteen unionissa;
b)
toimivaltainen viranomainen tai toimivaltaiset viranomaiset eivät ole toteuttaneet toimenpiteitä uhan torjumiseksi, tai toteutetut toimenpiteet eivät ole riittäviä uhan torjumiseksi.
Arvopaperimarkkinaviranomainen arvioi tämän kohdan ensimmäisen alakohdan a ja b alakohdassa tarkoitettujen edellytysten täyttymistä tämän artiklan 10 kohdan a alakohdassa tarkoitetussa delegoidussa säädöksessä säädettyjen perusteiden ja seikkojen mukaisesti.
3. Toteuttaessaan 1 kohdassa tarkoitettuja toimenpiteitä arvopaperimarkkinaviranomainen varmistaa, että toimenpide
a)
poistaa merkittävän osan uhasta, joka kohdistuu finanssimarkkinoiden moitteettomaan toimintaan ja eheyteen, myös hyödykejohdannaismarkkinoiden moitteettomaan toimintaan ja eheyteen direktiivin 2014/65/EU 57 artiklan 1 kohdassa lueteltujen tavoitteiden mukaisesti sekä fyysisten hyödykkeiden toimitusjärjestelyihin, taikka koko finanssijärjestelmän tai sen osan vakauteen unionissa, tai parantaa merkittävästi toimivaltaisten viranomaisten kykyä valvoa tämän artiklan 10 kohdan a alakohdassa tarkoitetussa delegoidussa säädöksessä säädettyjen perusteiden ja seikkojen mukaisesti arvioitua uhkaa;
b)
ei aiheuta riskiä sääntelyn katvealueiden hyväksikäytöstä, mitä arvioidaan tämän artiklan 10 kohdan c alakohdan mukaisesti;
c)
ei vaikuta sillä saavutettaviin etuihin nähden kohtuuttoman haitallisesti finanssimarkkinoiden tehokkuuteen siten, että se heikentäisi näiden markkinoiden likviditeettiä, rajoittaisi edellytyksiä vähentää finanssialan ulkopuolisen vastapuolen liiketoimintaan suoraan liittyviä riskejä tai aiheuttaisi epävarmuutta markkinaosapuolten keskuudessa.
Ennen kuin arvopaperimarkkinaviranomainen toteuttaa tukkutason energiatuotteisiin liittyviä toimenpiteitä, se kuulee Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 713/2009 (29) perustettua energia-alan sääntelyviranomaisten yhteistyövirastoa.
Ennen kuin arvopaperimarkkinaviranomainen toteuttaa maatalousalan hyödykejohdannaisiin liittyviä toimenpiteitä, se kuulee asetuksen (EY) N:o 1234/2007 nojalla fyysisten maatalousmarkkinoiden valvonnasta, hallinnoinnista ja sääntelystä vastaavia julkisia elimiä.
4. Ennen kuin arvopaperimarkkinaviranomainen tekee päätöksen minkä tahansa 1 kohdassa tarkoitetun toimenpiteen toteuttamisesta tai jatkamisesta, se ilmoittaa asiaankuuluville toimivaltaisille viranomaisille toimenpiteestä, jota se ehdottaa. Jos on kyse 1 kohdan a tai b alakohdan mukaisesta pyynnöstä, ilmoituksessa on oltava tiedot henkilöstä tai henkilöistä, joille pyyntö osoitettiin, sekä pyyntöä koskevat yksityiskohtaiset tiedot ja perustelut. Jos on kyse 1 kohdan c alakohdan mukaisesta toimenpiteestä, ilmoituksessa on oltava tiedot asianomaisesta henkilöstä, sovellettavista rahoitusvälineistä, asianomaisista määrällisistä toimenpiteistä, kuten siitä, minkäkokoinen positio kyseisellä henkilöllä voi enintään olla, sekä tämän perustelut.
5. Ilmoitus on annettava vähintään 24 tuntia ennen kuin toimenpiteen on määrä tulla voimaan tai sen soveltamista on määrä jatkaa. Poikkeuksellisissa tilanteissa arvopaperimarkkinaviranomainen voi antaa ilmoituksen vähemmän kuin 24 tuntia ennen toimenpiteen suunniteltua voimaantuloa, jos ilmoitusta ei ole mahdollista antaa vähintään 24 tuntia ennen.
6. Arvopaperimarkkinaviranomainen julkaisee verkkosivustollaan tiedonannon kaikista päätöksistä, jotka koskevat 1 kohdan c alakohdassa tarkoitetun toimenpiteen määräämistä tai jatkamista. Tiedonannossa on oltava tiedot asianomaisesta henkilöstä, sovellettavista rahoitusvälineistä, asianomaisista määrällisistä toimenpiteistä, kuten siitä, minkäkokoinen positio kyseisellä henkilöllä voi enintään olla, sekä tämän perustelut.
7. Edellä 1 kohdan c alakohdassa tarkoitettu toimenpide tulee voimaan tiedonannon julkaisupäivänä tai jonakin myöhempänä, kyseisessä tiedonannossa mainittuna ajankohtana, ja sitä sovelletaan vain sen voimaantulon jälkeen toteutettaviin liiketoimiin.
8. Arvopaperimarkkinaviranomainen tarkastelee 1 kohdan c alakohdassa tarkoitettuja toimenpiteitään sopivin väliajoin ja vähintään joka kolmas kuukausi. Jos toimenpiteen voimassaoloa ei jatketa tämän kolmen kuukauden ajanjakson jälkeen, sen voimassaolo lakkaa ilman eri toimenpiteitä. Tämän artiklan 2-8 kohtaa sovelletaan myös toimenpiteiden jatkamiseen.
9. Toimenpide, jonka arvopaperimarkkinaviranomainen on toteuttanut tämän artiklan nojalla, on etusijalla suhteessa mahdolliseen aiempaan toimenpiteeseen, jonka toimivaltainen viranomainen on toteuttanut direktiivin 2014/65/EU 69 artiklan 2 kohdan o tai p alakohdan nojalla.
10. Komissio antaa 50 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä, joissa määritetään perusteet ja seikat, joiden pohjalta määritetään
a)
milloin on olemassa 2 kohdan a alakohdassa tarkoitettu uhka, joka kohdistuu finanssimarkkinoiden moitteettomaan toimintaan ja eheyteen, myös hyödykejohdannaismarkkinoiden moitteettomaan toimintaan ja eheyteen direktiivin 2014/65/EU 57 artiklan 1 kohdassa lueteltujen tavoitteiden mukaisesti sekä fyysisten hyödykkeiden toimitusjärjestelyihin, taikka koko finanssijärjestelmän tai sen osan vakauteen unionissa, ottaen huomioon sen, missä määrin positioita käytetään fyysisiä hyödykkeitä tai hyödykesopimuksia koskevien positioiden suojaamiseen, sekä sen, missä määrin hinnat kohde-etuuden markkinoilla määritetään hyödykejohdannaisten hintojen perusteella;
b)
kuinka paljon johdannaissopimuksen muodostamaa positiota tai vastuuta on pienennettävä tämän artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitetulla tavalla;
c)
missä tilanteissa voi olla vaarana, että sääntelyn katvealueita käytetään hyväksi tämän artiklan 3 kohdan b alakohdassa tarkoitetulla tavalla.
Näissä perusteissa ja seikoissa on otettava huomioon direktiivin 2014/65/EU 57 artiklan 3 kohdassa tarkoitetut tekniset sääntelystandardit, ja niissä on erotettava toisistaan tilanteet, joissa arvopaperimarkkinaviranomainen toteuttaa toimenpiteitä, koska toimivaltainen viranomainen ei ole toteuttanut toimenpiteitä, ja tilanteet, joissa arvopaperimarkkinaviranomainen pyrkii torjumaan sellaisen lisäriskin, jota toimivaltainen viranomainen ei voi riittävästi torjua direktiivin 2014/65/EU 69 artiklan 2 kohdan j tai o alakohdan nojalla.
VIII OSASTO
KOLMANSIEN MAIDEN YRITYSTEN VASTAAVUUSPÄÄTÖKSEN NOJALLA SIVULIIKKEEN VÄLITYKSELLÄ TAI SIVULIIKETTÄ PERUSTAMATTA HARJOITTAMA PALVELUTARJONTA JA TOIMINTA
46 artikla
Yleiset säännökset
1 Kolmannen maan yritys voi oheispalveluin tai ilman niitä tarjota sijoituspalveluja tai harjoittaa sijoitustoimintaa, jotka on suunnattu mihin tahansa unioniin sijoittautuneille hyväksyttäville vastapuolille ja direktiivin 2014/65/EU liitteessä II olevassa I osassa tarkoitetuille ammattimaisille asiakkaille sivuliikettä perustamatta, jos se on rekisteröity 47 artiklan mukaisesti rekisteriin, jota arvopaperimarkkinaviranomainen pitää kolmansien maiden yrityksistä.
2. Arvopaperimarkkinaviranomainen rekisteröi kolmannen maan yrityksen, joka on hakenut lupaa tarjota sijoituspalveluja tai harjoittaa sijoitustoimintaa kaikkialla unionissa 1 kohdan mukaisesti, vain seuraavien edellytysten täyttyessä:
a)
komissio on hyväksynyt päätöksen 47 artiklan 1 kohdan mukaisesti;
b)
yritys on saanut lainkäyttöalueella, jolla sen päätoimipaikka sijaitsee, luvan tarjota sijoituspalveluita tai harjoittaa sijoitustoimintaa, joita se aikoo tarjota tai harjoittaa unionissa, ja se on tehokkaan valvonnan ja täytäntöönpanon alainen, jotta voidaan varmistaa, että se noudattaa kyseisessä kolmannessa maassa sovellettavia vaatimuksia;
c)
yhteistyöjärjestelyt on otettu käyttöön 47 artiklan 2 kohdan mukaisesti.
3. Kun kolmannen maan yritys on rekisteröity tämän artiklan mukaisesti, jäsenvaltiot eivät saa asettaa sille lisävaatimuksia tämän asetuksen tai direktiivin 2014/65/EU soveltamisalaan kuuluvissa asioissa eivätkä ne saa kohdella kolmansien maiden yrityksiä suotuisammin kuin unionin yrityksiä.
4. Edellä 1 kohdassa tarkoitetun kolmannen maan yrityksen on toimitettava hakemuksensa arvopaperimarkkinaviranomaiselle komission hyväksyttyä 47 artiklassa tarkoitetun päätöksen, jossa todetaan, että sen kolmannen maan lainsäädäntö- ja valvontakehys, jossa kolmannen maan yritykselle on myönnetty toimilupa, vastaa 47 artiklan 1 kohdassa säädettyjä vaatimuksia.
Hakemuksen esittävän kolmannen maan yrityksen on toimitettava arvopaperimarkkinaviranomaiselle kaikki rekisteröinnin kannalta tarpeelliset tiedot. Arvopaperimarkkinaviranomainen arvioi 30 työpäivän kuluessa hakemuksen vastaanottamisesta, sisältääkö se kaikki tarvittavat tiedot. Jos hakemus on puutteellinen, arvopaperimarkkinaviranomainen asettaa määräajan, jossa hakemuksen esittäneen kolmannen maan yrityksen on annettava lisätietoja.
Rekisteröintipäätöksen on perustuttava 2 kohdassa vahvistettuihin edellytyksiin.
Arvopaperimarkkinaviranomainen antaa hakemuksen jättäneelle kolmannen maan yritykselle 180 työpäivän kuluessa täydellisen hakemuksen jättämisestä perustellun kirjallisen selvityksen siitä, onko rekisteröinti myönnetty vai evätty.
Jäsenvaltiot voivat antaa kolmannen maan yrityksille omalla alueellaan luvan sijoituspalvelujen tarjoamiseen tai sijoitustoiminnan harjoittamiseen sekä oheispalvelujen tarjoamiseen hyväksyttäville vastapuolille ja direktiivin 2014/65/EU liitteessä II olevassa I osassa tarkoitetuille ammattimaisille asiakkaille kansallisten järjestelmiensä mukaisesti, jos komissio ei ole hyväksynyt päätöstä 47 artiklan 1 kohdan mukaisesti tai jos sen hyväksymä päätös ei ole enää voimassa.
5. Tämän artiklan mukaisesti palveluja tarjoavien kolmansien maiden yritysten on ilmoitettava unioniin sijoittautuneille asiakkaille ennen sijoituspalveluiden tarjoamista, että niillä ei ole lupa tarjota palveluja muille asiakkaille kuin hyväksyttäville vastapuolille ja direktiivin 2014/65/EU liitteessä II olevassa I osassa tarkoitetuille ammattimaisille asiakkaille ja että niitä ei valvota unionissa. Niiden on ilmoitettava sen toimivaltaisen viranomainen nimi ja osoite, joka vastaa valvonnasta kolmannessa maassa.
Ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut tiedot on toimitettava kirjallisesti ja näkyvästi.
Jäsenvaltioiden on varmistettava, että kun kolmannen maan yritys tarjoaa sijoituspalvelua tai -toimintaa unioniin sijoittautuneelle tai unionissa sijaitsevalle hyväksyttävälle vastapuolelle tai direktiivin 2014/65/EU liitteessä II olevassa I osassa tarkoitetulle ammattimaiselle asiakkaalle tämän omasta yksinomaisesta aloitteesta, tätä artiklaa ei sovelleta kyseisen palvelun tai toiminnan tarjoamiseen kyseiselle vastapuolelle tai asiakkaalle eikä myöskään kyseisen palvelun tai toiminnan tarjoamiseen nimenomaisesti liittyvään suhteeseen. Asiakkaan tekemä aloite ei anna kolmannen maan yritykselle oikeutta markkinoida tälle uusia investointituotteiden tai sijoituspalvelujen ryhmiä.
6. Tämän artiklan mukaisesti palveluita tarjoavien tai toimintaa harjoittavien kolmannen maan yritysten on ennen palvelun tai toiminnan tarjoamista unioniin sijoittautuneelle asiakkaalle tarjouduttava saattamaan kyseisiin palveluihin tai kyseiseen toimintaan liittyvät mahdolliset riidat jäsenvaltion tuomioistuimen tai välimiesoikeuden käsiteltäviksi.
7. Arvopaperimarkkinaviranomainen laatii luonnokset teknisiksi sääntelystandardeiksi niiden tietojen määrittämiseksi, jotka hakemuksen esittävän kolmannen maan yrityksen on annettava arvopaperimarkkinaviranomaiselle 4 kohdan mukaisessa rekisteröintihakemuksessaan, ja 5 kohdan mukaisesti annettavien tietojen muodon määrittämiseksi.
Arvopaperimarkkinaviranomainen toimittaa nämä teknisten sääntelystandardien luonnokset komissiolle viimeistään 3 päivänä heinäkuuta 2015.
Siirretään komissiolle valta hyväksyä ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut tekniset sääntelystandardit asetuksen (EU) N:o 1095/2010 10-14 artiklan mukaisesti.
47 artikla
Vastaavuuspäätös
1. Komissio voi hyväksyä 51 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen kolmatta maata koskevan päätöksen, jossa todetaan, että kyseisen kolmannen maan lainsäädäntö- ja valvontajärjestelyillä varmistetaan, että maassa toimiluvan saaneet yritykset noudattavat oikeudellisesti sitovia liiketoiminta- ja vakavaraisuusvaatimuksia, jotka vastaavat vaikutukseltaan tässä asetuksessa, direktiivissä 2013/36/EU ja direktiivissä 2014/65/EU sekä tämän asetuksen ja mainittujen direktiivien nojalla hyväksytyissä täytäntöönpanotoimenpiteissä vahvistettuja vaatimuksia, ja että kyseisen kolmannen maan lainsäädäntökehys tarjoaa tehokkaan vastaavan järjestelmän sellaisten sijoituspalveluyritysten tunnustamiseksi, jotka ovat saaneet toimiluvan kolmannen maan oikeusjärjestyksen nojalla.
Kolmannen maan vakavaraisuuden ja liiketoiminnan menettelytapojen valvontakehystä voidaan pitää vaikutukseltaan vastaavana, jos se täyttää seuraavat edellytykset:
a)
yrityksillä, jotka tarjoavat sijoituspalveluja ja harjoittajat sijoitustoimintaa kyseisessä kolmannessa maassa, on oltava toimilupa, ja ne ovat jatkuvasti tehokkaan valvonnan ja täytäntöönpanon alaisia;
b)
yrityksiin, jotka tarjoavat sijoituspalveluja ja harjoittavat sijoitustoimintaa kyseisessä kolmannessa maassa, sovelletaan pääoman riittävyyttä koskevia vaatimuksia, ja niiden osakkeenomistajiin sekä ylimmän hallintoelimen jäseniin sovelletaan tarkoituksenmukaisia vaatimuksia;
c)
yrityksiin, jotka tarjoavat sijoituspalveluja ja harjoittavat sijoitustoimintaa, sovelletaan asianmukaisia toiminnan järjestämistä koskevia vaatimuksia sisäisten valvontatoimintojen alalla;
d)
yrityksiin, jotka tarjoavat sijoituspalveluja ja harjoittavat sijoitustoimintaa, sovelletaan asianmukaisia liiketoiminnan menettelytapasääntöjä;
e)
valvontakehyksellä varmistetaan markkinoiden avoimuus ja eheys, koska sillä estetään markkinoiden väärinkäyttö sisäpiirikauppojen ja markkinoiden manipuloinnin muodossa.
2. Arvopaperimarkkinaviranomainen perustaa yhteistyöjärjestelyitä niiden kolmansien maiden asiaankuuluvien toimivaltaisten viranomaisten kanssa, joiden lainsäädäntö- ja valvontakehykset on tunnustettu tosiasiassa vastaaviksi 1 kohdan mukaisesti. Järjestelyissä on määritettävä ainakin
a)
arvopaperimarkkinaviranomaisen ja kyseisten kolmansien maiden toimivaltaisten viranomaisten väliset tietojenvaihtojärjestelmät, mukaan lukien arvopaperimarkkinaviranomaisen oikeus saada kaikki pyytämänsä tiedot kolmansissa maissa toimiluvan saaneista unionin ulkopuolisista yrityksistä;
b)
järjestelmä, jota käytetään välittömän ilmoituksen antamiseen arvopaperimarkkinaviranomaiselle siinä tapauksessa, että kolmannen maan toimivaltainen viranomainen katsoo, että kolmannen maan yritys, jota se valvoo ja jonka arvopaperimarkkinaviranomainen on rekisteröinyt 48 artiklassa säädettyyn rekisteriin, rikkoo toimilupaansa koskevia edellytyksiä tai muuta lakia, jota sen on noudatettava;
c)
valvontatoimien koordinointimenettelyt, mukaan lukien tarvittaessa paikalla tehtävät tarkastukset.
3. Kolmannen maan yritys, joka on sijoittautunut maahan, jonka lainsäädäntö- ja valvontakehys on tunnustettu tosiasiassa vastaavaksi 1 kohdan mukaisesti, ja joka on saanut toimiluvan direktiivin 2014/65/EU 39 artiklan mukaisesti, voi tarjota toimilupansa mukaisia palveluja ja toimintoja hyväksyttäville vastapuolille ja direktiivin 2014/65/EU liitteessä II olevassa I osassa tarkoitetuille ammattimaisille asiakkaille unionin muissa jäsenvaltioissa sivuliikettä perustamatta. Tätä tarkoitusta varten sen on noudatettava direktiivin 2014/65/EU 34 artiklassa säädettyjä tiedonantovaatimuksia, jotka koskevat rajatylittävää sijoituspalvelujen tarjontaa ja sijoitustoiminnan harjoittamista.
Sivuliike on direktiivin 2014/65/EU 39 artiklan mukaisesti sen jäsenvaltion valvonnan alainen, johon se on sijoittautunut. Rajoittamatta direktiivissä 2014/65/EU säädettyjä yhteistyövelvoitteita sen jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen, johon sivuliike on sijoittautunut, ja vastaanottavan jäsenvaltion toimivaltainen viranomainen voivat kuitenkin ottaa käyttöön oikeasuhteisia yhteistyöjärjestelyjä, joilla varmistetaan, että unionissa sijoituspalveluja tarjoava kolmannen maan yrityksen sivuliike tarjoaa riittäväntasoisen sijoittajansuojan.
4. Kolmannen maan yritys ei saa enää hyödyntää 46 artiklan 1 kohtaan perustuvia oikeuksia komission hyväksyttyä 51 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen päätöksen, jolla peruutetaan tämän artiklan 1 kohdan nojalla hyväksytty kyseistä kolmatta maata koskeva päätös.
48 artikla
Rekisteri
Arvopaperimarkkinaviranomainen pitää rekisteriä kolmansien maiden yrityksistä, joiden sallitaan tarjota sijoituspalveluja tai harjoittaa sijoitustoimintaa unionissa 46 artiklan mukaisesti. Rekisteri on asetettava julkisesti saataville arvopaperimarkkinaviranomaisen verkkosivustolla, ja siinä on oltava tiedot palveluista tai toiminnoista, joita kolmansien maiden yritykset saavat tarjota ja harjoittaa, sekä toimivaltaisesta viranomaisesta, joka vastaa kyseisten yritysten valvonnasta kolmannessa maassa.
49 artikla
Rekisteröinnin peruuttaminen
1. Arvopaperimarkkinaviranomainen peruuttaa kolmannen maan yrityksen rekisteröinnin 48 artiklan mukaisesti perustettuun rekisteriin, kun
a)
arvopaperimarkkinaviranomaisella on dokumentoituun näyttöön pohjautuvia perusteltuja syitä uskoa, että tarjotessaan sijoituspalveluja tai harjoittaessaan sijoitustoimintaa unionissa kolmannen maan yritys toimii tavalla, joka on selvästi sijoittajien etujen vastainen tai haittaa markkinoiden moitteetonta toimintaa; tai
b)
arvopaperimarkkinaviranomaisella on dokumentoituun näyttöön pohjautuvia perusteltuja syitä uskoa, että tarjotessaan sijoituspalveluja tai harjoittaessaan sijoitustoimintaa unionissa kolmannen maan yritys on rikkonut vakavasti säännöksiä, joita siihen sovelletaan kolmannessa maassa ja joiden perusteella komissio on hyväksynyt päätöksen 47 artiklan 1 kohdan mukaisesti;
c)
arvopaperimarkkinaviranomainen on siirtänyt asian kolmannen maan toimivaltaisen viranomaisen käsiteltäväksi eikä kyseinen kolmannen maan toimivaltainen viranomainen ole toteuttanut aiheellisia toimenpiteitä, jotka ovat tarpeen sijoittajien suojaamiseksi ja markkinoiden moitteettoman toiminnan varmistamiseksi unionissa, tai pystynyt osoittamaan, että kyseinen kolmannen maan yritys noudattaa vaatimuksia, joita siihen sovelletaan kyseisessä kolmannessa maassa; ja
d)
arvopaperimarkkinaviranomainen on ilmoittanut kolmannen maan toimivaltaiselle viranomaiselle aikomuksestaan peruuttaa kolmannen maan yrityksen rekisteröinti vähintään 30 päivää ennen rekisteröinnin peruuttamista.
2. Arvopaperimarkkinaviranomainen ilmoittaa viipymättä komissiolle 1 kohdan mukaisesti toteutetuista toimenpiteistä ja julkaisee päätöksensä verkkosivustollaan.
3. Komissio arvioi, täyttyvätkö edellytykset, joiden perusteella 47 artiklan 1 kohdan mukainen päätös hyväksyttiin, edelleen suhteessa kyseiseen kolmanteen maahan.
IX OSASTO
DELEGOIDUT SÄÄDÖKSET JA TÄYTÄNTÖÖNPANOSÄÄDÖKSET
1 LUKU
Delegoidut säädökset
50 artikla
Siirretyn säädösvallan käyttäminen
1. Komissiolle siirrettyä valtaa antaa delegoituja säädöksiä koskevat tässä artiklassa säädetyt edellytykset.
2. Siirretään komissiolle 2 päivästä heinäkuuta 2014 määräämättömäksi ajaksi 1 artiklan 9 kohdassa, 2 artiklan 2 kohdassa, 13 artiklan 2 kohdassa, 15 artiklan 5 kohdassa, 17 artiklan 3 kohdassa, 19 artiklan 2 ja 3 kohdassa, 31 artiklan 4 kohdassa, 40 artiklan 8 kohdassa, 41 artiklan 8 kohdassa, 42 artiklan 7 kohdassa, 45 artiklan 10 kohdassa sekä 52 artiklan 10 ja 12 kohdassa tarkoitettu valta antaa delegoituja säädöksiä.
3. Euroopan parlamentti tai neuvosto voi milloin tahansa peruuttaa 1 artiklan 9 kohdassa, 2 artiklan 2 kohdassa, 13 artiklan 2 kohdassa, 15 artiklan 5 kohdassa, 17 artiklan 3 kohdassa, 19 artiklan 2 ja 3 kohdassa, 31 artiklan 4 kohdassa, 40 artiklan 8 kohdassa, 41 artiklan 8 kohdassa, 42 artiklan 7 kohdassa, 45 artiklan 10 kohdassa sekä 52 artiklan 10 ja 12 kohdassa tarkoitetun säädösvallan siirron. Peruuttamispäätöksellä lopetetaan tuossa päätöksessä mainittu säädösvallan siirto. Peruuttaminen tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona sitä koskeva päätös julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä, tai jonakin myöhempänä, kyseisessä päätöksessä mainittuna päivänä. Peruuttamispäätös ei vaikuta jo voimassa olevien delegoitujen säädösten pätevyyteen.
4. Heti kun komissio on antanut delegoidun säädöksen, komissio antaa sen tiedoksi yhtäaikaisesti Euroopan parlamentille ja neuvostolle.
5. Tämän asetuksen 1 artiklan 9 kohdan, 2 artiklan 2 kohdan, 13 artiklan 2 kohdan, 15 artiklan 5 kohdan, 17 artiklan 3 kohdan, 19 artiklan 2 ja 3 kohdan, 31 artiklan 4 kohdan, 40 artiklan 8 kohdan, 41 artiklan 8 kohdan, 42 artiklan 7 kohdan, 45 artiklan 10 kohdan sekä 52 artiklan 10 tai 12 kohdan nojalla annettu delegoitu säädös tulee voimaan ainoastaan, jos Euroopan parlamentti tai neuvosto ei ole kolmen kuukauden kuluessa siitä, kun asianomainen säädös on annettu tiedoksi Euroopan parlamentille ja neuvostolle, ilmaissut vastustavansa sitä tai jos sekä Euroopan parlamentti että neuvosto ovat ennen mainitun määräajan päättymistä ilmoittaneet komissiolle, että ne eivät vastusta säädöstä. Euroopan parlamentin tai neuvoston aloitteesta tätä määräaikaa jatketaan kolmella kuukaudella.
2 LUKU
Täytäntöönpanosäädökset
51 artikla
Komiteamenettely
1. Komissiota avustaa komission päätöksellä 2001/528/EY (30) perustettu Euroopan arvopaperikomitea. Tämä komitea on asetuksessa (EU) N:o 182/2011 tarkoitettu komitea.
2. Kun viitataan tähän kohtaan, sovelletaan asetuksen (EU) N:o 182/2011 5 artiklaa.
X OSASTO
LOPPUSÄÄNNÖKSET
52 artikla
Kertomukset ja uudelleentarkastelu
1. Komissio antaa viimeistään 3 päivänä maaliskuuta 2019 arvopaperimarkkinaviranomaista kuultuaan Euroopan parlamentille ja neuvostolle kertomuksen, jossa tarkastellaan 3-13 artiklan mukaisesti käyttöön otettujen avoimuusvaatimusten käytännön vaikutuksia ja etenkin 5 artiklassa esitetyn volyymin ylärajaa koskevan mekanismin vaikutuksia muun muassa hyväksyttäville vastapuolille ja ammattimaisille asiakkaille kaupankäynnistä aiheutuviin kustannuksiin sekä kaupankäyntiin markkina-arvoltaan pienten ja keskisuurten yritysten osakkeilla, sen tehokkuutta pyrittäessä varmistamaan, ettei asiaankuuluvien vapautusten käyttö haittaa hinnanmuodostusta, ja sitä, miten volyymin ylärajan rikkomisesta määrättäviä seuraamuksia koskeva mahdollinen järjestelmä voisi toimia, sekä 4 artiklan 2 ja 3 kohdan ja 9 artiklan 2-5 kohdan mukaisesti käyttöön otetuista kauppaa edeltävistä avoimuusvaatimuksista myönnettävien vapautusten soveltamista ja sitä, ovatko ne edelleen tarkoituksenmukaisia.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetussa kertomuksessa on lisäksi tarkasteltava 4 artiklan 1 kohdan a alakohdan ja b alakohdan i alakohdan mukaisen vapautuksen käytön sekä 5 artiklan mukaisen volyymin ylärajaa koskevan mekanismin vaikutusta Euroopan osakemarkkinoihin ja erityisesti seuraavia seikkoja:
a)
läpinäkymättömiin tarjouskirjoihin perustuvan kaupankäynnin taso ja suuntaukset unionissa tämän asetuksen käyttöönoton jälkeen;
b)
vaikutus kauppaa edeltävässä vaiheessa julkistettuihin hintaerotarjouksiin;
c)
vaikutus likviditeetin määrään näkyvissä tarjouskirjoissa;
d)
vaikutus kilpailuun ja sijoittajiin unionissa;
e)
vaikutus kaupankäyntiin markkina-arvoltaan pienten ja keskisuurten yritysten osakkeilla;
f)
kansainvälisen tason kehitys sekä kolmansien maiden ja kansainvälisten organisaatioiden kanssa käydyt keskustelut.
3. Jos kertomuksessa todetaan, että 4 artiklan 1 kohdan a alakohdan ja b alakohdan i alakohdan mukaisen vapautuksen käyttö haittaa hinnanmuodostusta tai kaupankäyntiä markkina-arvoltaan pienten ja keskisuurten yritysten osakkeilla, komissio tekee tarvittaessa ehdotuksia, mukaan lukien muutokset tähän asetukseen, näiden vapautusten käytöstä. Ehdotuksiin on liitettävä ehdotettujen muutosten vaikutustenarviointi, ja niissä on otettava huomioon tämän asetuksen tavoitteet sekä vaikutukset markkinahäiriöihin ja kilpailuun sekä mahdolliset vaikutukset sijoittajiin unionissa.
4. Komissio antaa viimeistään 3 päivänä maaliskuuta 2019 arvopaperimarkkinaviranomaista kuultuaan Euroopan parlamentille ja neuvostolle kertomuksen 26 artiklan toimivuudesta, mukaan lukien siitä, onko toimivaltaisten viranomaisten vastaanottamien ja niiden välillä vaihdettujen liiketoimista annettavien ilmoitusten sisältö ja muoto sellainen, että niiden avulla voidaan 26 artiklan 1 kohdan mukaisesti seurata kattavasti sijoituspalveluyritysten toimintaa. Komissio voi esittää aiheellisia ehdotuksia, mukaan lukien määrätä, että liiketoimista on ilmoitettava toimivaltaisten viranomaisten sijaan arvopaperimarkkinaviranomaisen nimittämälle järjestelmälle, jonka välityksellä asiaankuuluvat toimivaltaiset viranomaiset voivat saada kaikki tämän artiklan mukaisesti ilmoitettavat tiedot tämän asetuksen ja direktiivin 2014/65/EU soveltamiseksi sekä sisäpiirikauppojen ja markkinoiden manipuloinnin havaitsemiseksi asetuksen (EU) N:o 596/2014 mukaisesti.
5. Komissio antaa viimeistään 3 päivänä maaliskuuta 2019 arvopaperimarkkinaviranomaista kuultuaan Euroopan parlamentille ja neuvostolle kertomuksen asianmukaisista ratkaisuista, joilla vähennetään tiedon epäsymmetriaa markkinaosapuolten välillä ja joiden avulla sääntelyviranomaiset voivat tarkkailla tehokkaammin tarjoustoimintaa kauppapaikoissa. Kertomuksessa on ainakin arvioitava mahdollisuuksia kehittää eurooppalainen konsolidoituja hintatarjouksia koskeva parhaiden osto- ja myyntitarjouksien järjestelmä näiden tavoitteiden saavuttamiseksi.
6. Komissio antaa viimeistään 3 päivänä maaliskuuta 2019 arvopaperimarkkinaviranomaista kuultuaan Euroopan parlamentille ja neuvostolle kertomuksen edistymisestä vakioitujen OTC-johdannaisten kaupan siirtämisessä pörsseihin tai sähköisiin kaupankäyntijärjestelmiin 25 ja 28 artiklan mukaisesti.
7. Komissio antaa viimeistään 3 päivänä heinäkuuta 2019 arvopaperimarkkinaviranomaista kuultuaan Euroopan parlamentille ja neuvostolle kertomuksen säännellyiltä markkinoilta, monenkeskisiltä kaupankäyntijärjestelmiltä, organisoiduilta kaupankäyntijärjestelmiltä, hyväksytyiltä julkistamisjärjestelyiltä ja konsolidoitujen kauppatietojen tarjoajilta saatavien avoimuusvaatimusten mukaisten kauppaa edeltävien ja sen jälkeisten tietojen hintakehityksestä.
8. Komissio antaa viimeistään 3 päivänä heinäkuuta 2019 arvopaperimarkkinaviranomaista kuultuaan Euroopan parlamentille ja neuvostolle kertomuksen, jossa tarkastellaan uudelleen yhteentoimivuutta koskevia tämän asetuksen 36 artiklan ja asetuksen (EU) N:o 648/2012 8 artiklan säännöksiä.
9. Komissio antaa viimeistään 3 päivänä heinäkuuta 2019 arvopaperimarkkinaviranomaista kuultuaan Euroopan parlamentille ja neuvostolle kertomuksen tämän asetuksen 35 ja 36 artiklan sekä asetuksen (EU) N:o 648/2012 7 ja 8 artiklan soveltamisesta.
Komissio antaa viimeistään 3 päivänä heinäkuuta 2021 arvopaperimarkkinaviranomaista kuultuaan Euroopan parlamentille ja neuvostolle kertomuksen 37 artiklan soveltamisesta.
10. Komissio antaa viimeistään 3 päivänä heinäkuuta 2019 arvopaperimarkkinaviranomaista kuultuaan Euroopan parlamentille ja neuvostolle kertomuksen, jossa tarkastellaan tämän asetuksen 35 ja 36 artiklan vaikutusta 35 artiklan 5 kohdassa tarkoitettuihin vasta perustettuihin keskusvastapuoliin, joille on myönnetty toimilupa, ja kauppapaikkoihin, joilla on näihin keskusvastapuoliin läheiset sidokset, sekä mahdollista tarvetta jatkaa 35 artiklan 5 kohdassa säädettyä siirtymäjärjestelyä sekä vertaillaan kilpailun ja markkinaosapuolten valinnanvaran lisäämisestä kuluttajille mahdollisesti koituvia hyötyjä ja toisaalta näiden säännösten mahdollista suhteetonta vaikutusta vasta perustettuihin keskusvastapuoliin, joille on myönnetty toimilupa, paikallisten markkinaosapuolten maailmanlaajuisiin keskusvastapuoliin pääsyä rajoittavia tekijöitä ja markkinoiden moitteetonta toimintaa.
Komissio voi tämän kertomuksen päätelmien perusteella antaa 50 artiklan mukaisesti delegoidun säädöksen, jolla pidennetään 35 artiklan 5 kohdan mukaista siirtymäkautta enintään 30 kuukaudella.
11. Komissio antaa viimeistään 3 päivänä heinäkuuta 2019 arvopaperimarkkinaviranomaista kuultuaan Euroopan parlamentille ja neuvostolle kertomuksen siitä, onko 36 artiklan 5 kohdassa säädetty kynnysarvo edelleen asianmukainen ja onko pörssilistattujen johdannaisten osalta voitava edelleen jättäytyä säännösten soveltamisalan ulkopuolelle.
12. Komissio antaa viimeistään 3 päivänä heinäkuuta 2016 arvopaperimarkkinaviranomaisen Euroopan järjestelmäriskikomiteaa kuullen toteuttaman riskinarvioinnin pohjalta Euroopan parlamentille ja neuvostolle kertomuksen, jossa arvioidaan tarvetta jättää pörssilistatut johdannaiset väliaikaisesti 35 ja 36 artiklan soveltamisalan ulkopuolelle. Kertomuksessa otetaan huomioon riskit, joita pörssilistattuja johdannaisia koskevista avointa pääsyä koskevista säännöksistä saattaa aiheutua rahoitusmarkkinoiden yleiselle vakaudelle ja moitteettomalle toiminnalle kaikkialla unionissa.
Komissio voi tämän kertomuksen päätelmien perusteella antaa 50 artiklan mukaisesti delegoidun säädöksen, jolla pörssilistatut johdannaiset jätetään 35 ja 36 artiklan soveltamisalan ulkopuolelle enintään 30 kuukauden ajaksi 3 päivästä tammikuuta 2017.
53 artikla
Asetuksen (EU) N:o 648/2012 muuttaminen
Muutetaan asetus (EU) N:o 648/2012 seuraavasti:
1.
Lisätään 5 artiklan 2 kohtaan alakohta seuraavasti:
”Laatiessaan tämän kohdan nojalla luonnoksia teknisiksi sääntelystandardeiksi arvopaperimarkkinaviranomainen ei saa rajoittaa direktiivin 2014/65/EU (31) 95 artiklassa säädetyn, C osan 6 kohdan energiajohdannaissopimuksia koskevan siirtymäsäännöksen soveltamista.
(31) Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2014/65/EU, annettu 15 päivänä toukokuuta 2014, rahoitusvälineiden markkinoista sekä direktiivin 2002/92/EY ja direktiivin 2011/61/EU muuttamisesta (EUVL L 173, 12.6.2014, s. 349).”" 						
2.
Muutetaan 7 artikla seuraavasti:
a)
korvataan 1 kohta seuraavasti:
”1. Keskusvastapuolen, jolle on myönnetty toimilupa OTC-johdannaissopimusten määritystä varten, on kauppapaikasta riippumatta suostuttava määrittämään tällaisia sopimuksia syrjimättömästi ja avoimesti, myös mitä tulee määrityspalvelujärjestelmään pääsyyn liittyviin vakuusvaatimuksiin ja siitä veloitettaviin maksuihin. Näin on varmistettava erityisesti se, että kauppapaikalla on oikeus niiden sopimusten syrjimättömään kohteluun, joilla käydään kauppaa kyseisessä kauppapaikassa, seuraavien seikkojen osalta:
a)
vakuusvaatimukset ja taloudellisesti vastaavien sopimusten nettoutus, kun tällaisten sopimusten sisällyttäminen keskusvastapuolen sulkeutuviin (close-out) ja muihin nettoutusmenettelyihin sovellettavan maksukyvyttömyyslainsäädännön nojalla ei vaaranna näiden menettelyjen moitteetonta ja asianmukaista toimintaa, pätevyyttä tai täytäntöönpanokelpoisuutta; ja
b)
samassa keskusvastapuolessa määritettävien sopimusten, joiden välillä on merkittävä korrelaatio, vakuuksien ristiinkäyttö 41 artiklan mukaisen riskienhallintamallin puitteissa.
Keskusvastapuoli voi vaatia, että kauppapaikassa noudatetaan keskusvastapuolen vahvistamia toiminnallisia ja teknisiä vaatimuksia, riskienhallintavaatimukset mukaan lukien.”
b)
lisätään kohta seuraavasti:
”6. Edellä 1 kohdassa säädetyt edellytykset kauppapaikassa kaupan kohteena olevien sopimusten syrjimättömälle kohtelulle vakuusvaatimusten ja taloudellisesti vastaavien sopimusten nettoutuksen osalta sekä samassa keskusvastapuolessa määritettävien sopimusten, joiden välillä on merkittävä korrelaatio, vakuuksien ristiinkäytön osalta määritetään tarkemmin teknisissä sääntelystandardeissa, jotka hyväksytään asetuksen (EU) N:o 600/2014 (32) 35 artiklan 6 kohdan e alakohdan mukaisesti.”
3)
Lisätään 81 artiklan 3 kohtaan alakohta seuraavasti:
”Kauppatietorekisterin on toimitettava tiedot toimivaltaisille viranomaisille asetuksen (EU) No 600/2014 (32) 26 artiklassa säädettyjen vaatimusten mukaisesti.”
54 artikla
Siirtymäsäännökset
1. Kolmansien maiden yritykset voivat jatkaa palvelujen tarjoamista ja toiminnan harjoittamista jäsenvaltioissa kansallisten järjestelmien mukaisesti kolmen vuoden ajan siitä, kun komissio on hyväksynyt kyseistä kolmatta maata koskevan päätöksen 47 artiklan mukaisesti.
2. Jos komissio katsoo, että pörssilistattuja johdannaisia ei ole tarpeen jättää 35 ja 36 artiklan soveltamisalan ulkopuolelle 52 artiklan 12 kohdan mukaisesti, keskusvastapuoli tai kauppapaikka voi ennen tämän asetuksen soveltamisajankohtaa hakea toimivaltaiselta viranomaiseltaan lupaa soveltaa siirtymäjärjestelyä. Toimivaltainen viranomainen voi päättää ottaen huomioon riskit, joita 35 tai 36 artiklan mukaisten pääsyoikeuksien soveltamisesta pörssilistattujen johdannaisten osalta aiheutuu kyseisen keskusvastapuolen tai kauppapaikan moitteettomalle toiminnalle, että 35 tai 36 artiklaa ei sovelleta asiaankuuluvaan keskusvastapuoleen tai kauppapaikkaan pörssilistattujen johdannaisten osalta siirtymäkaudella, joka päättyy 3 päivänä heinäkuuta 2019. Kun tällainen siirtymäkausi hyväksytään, keskusvastapuoli tai kauppapaikka ei voi hyödyntää 35 tai 36 artiklan mukaisia pääsyoikeuksia pörssilistattujen johdannaisten osalta kyseisen siirtymäkauden aikana. Toimivaltaisen viranomaisen on ilmoitettava arvopaperimarkkinaviranomaiselle ja keskusvastapuolen tapauksessa kyseisen keskusvastapuolen toimivaltaisten viranomaisten kollegion jäsenille siirtymäkauden hyväksymisestä.
Jos keskusvastapuolella, jolle on hyväksytty siirtymäjärjestely, on läheiset sidokset yhteen tai useampaan kauppapaikkaan, nämä kauppapaikat eivät voi hyödyntää 35 tai 36 artiklan mukaisia pääsyoikeuksia pörssilistattujen johdannaisten osalta kyseisen siirtymäkauden aikana.
Jos kauppapaikalla, jolle on hyväksytty siirtymäjärjestely, on läheiset sidokset yhteen tai useampaan keskusvastapuoleen, nämä keskusvastapuolet eivät voi hyödyntää 35 tai 36 artiklan mukaisia pääsyoikeuksia pörssilistattujen johdannaisten osalta kyseisen siirtymäkauden aikana.
55 artikla
Voimaantulo ja soveltaminen
Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tätä asetusta sovelletaan 3 päivästä tammikuuta 2017.
Sen estämättä, mitä toisessa kohdassa säädetään, 1 artiklan 8 ja 9 kohtaa, 2 artiklan 2 kohtaa, 5 artiklan 6 ja 9 kohtaa, 7 artiklan 2 kohtaa, 9 artiklan 5 kohtaa, 11 artiklan 4 kohtaa, 12 artiklan 2 kohtaa, 13 artiklan 2 kohtaa, 14 artiklan 7 kohtaa, 15 artiklan 5 kohtaa, 17 artiklan 3 kohtaa, 19 artiklan 2 ja 3 kohtaa, 20 artiklan 3 kohtaa, 21 artiklan 5 kohtaa, 22 artiklan 4 kohtaa, 23 artiklan 3 kohtaa, 25 artiklan 3 kohtaa, 26 artiklan 9 kohtaa, 27 artiklan 3 kohtaa, 28 artiklan 4 ja 5 kohtaa, 29 artiklan 3 kohtaa, 30 artiklan 2 kohtaa, 31 artiklan 4 kohtaa, 32 artiklan 1, 5 ja 6 kohtaa, 33 artiklan 2 kohtaa, 35 artiklan 6 kohtaa, 36 artiklan 6 kohtaa, 37 artiklan 4 kohtaa, 38 artiklan 3 kohtaa, 40 artiklan 8 kohtaa, 41 artiklan 8 kohtaa, 42 artiklan 7 kohtaa, 45 artiklan 10 kohtaa, 46 artiklan 7 kohtaa, 47 artiklan 1 ja 4 kohtaa, 52 artiklan 10 ja 12 kohtaa sekä 54 artiklan 1 kohtaa sovelletaan välittömästi tämän asetuksen voimaantulon jälkeen.
Sen estämättä, mitä toisessa kohdassa säädetään, 37 artiklan 1, 2 ja 3 kohtaa sovelletaan 3 päivästä tammikuuta 2019.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 15 päivänä toukokuuta 2014.