PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) 2015/460
ze dne 19. března 2015,
kterým se stanoví prováděcí technické normy, pokud jde o postup pro schvalování interního modelu v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2009/138/ES
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2009/138/ES ze dne 25. listopadu 2009 o přístupu k pojišťovací a zajišťovací činnosti a jejím výkonu (Solventnost II) (1), a zejména na čl. 114 odst. 2 uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Pojišťovny a zajišťovny musí splňovat požadavky směrnice 2009/138/ES pro interní modely. Mohou svůj interní model změnit v souladu se schválenou koncepcí změn modelu podle článku 115 směrnice 2009/138/ES.
(2)
Větší změny interního modelu, několik současných menších změn, které se považují za větší změnu, a změny koncepce změn podléhají předchozímu schválení orgány dohledu. Pravidla pro postup schvalování interních modelů by se měla uplatňovat jednotným způsobem na schvalování větších změn interního modelu a veškerých změn koncepce změn modelu.
(3)
Zahrnutí nových prvků do interního modelu, např. zařazení dalších rizik, jež zatím nebyla v působnosti interního modelu, nebo obchodních útvarů, podléhá schválení orgány dohledu podle ustanovení článku 112 směrnice 2009/138/ES.
(4)
Vzhledem k vzájemné provázanosti různých žádostí o schválení podle směrnice 2009/138/ES by pojišťovna nebo zajišťovna měla při podání žádosti o schválení interního modelu orgán dohledu informovat o jiných žádostech o schválení záležitostí uvedených v čl. 308a odst. 1 směrnice 2009/138/ES, které jsou v řízení nebo jsou plánovány v nadcházejících šesti měsících. Tento požadavek je nezbytný, neboť zajišťuje, aby posouzení orgánů dohledu bylo založeno na transparentních a objektivních informacích.
(5)
Postup, který je třeba dodržovat při schvalování interního modelu a jeho větších změn, by měl být doplněn průběžnou komunikací mezi orgány dohledu a pojišťovnou nebo zajišťovnou. Je vhodné zahájit komunikaci ještě před samotným podáním oficiální žádosti orgánům dohledu. Komunikace by měla pokračovat i po schválení interního modelu nebo jeho větší změny v rámci procesu kontroly orgánem dohledu.
(6)
Během procesu schvalování by orgány dohledu měly mít možnost vyžádat si úpravy interního modelu nebo přechodový plán uvedený v článku 113 směrnice 2009/138/ES.
(7)
Ustanovení tohoto nařízení týkající se postupů při schvalování interního modelu používaného na individuální úrovni a při schvalování jeho změn a koncepce změn by se měla uplatňovat obdobně na postupy pro interní modely pro výpočet konsolidovaného skupinového solventnostního kapitálového požadavku a pro skupinové interní modely.
(8)
Toto nařízení vychází z návrhů prováděcích technických norem, které Evropské komisi předložil Evropský orgán pro pojišťovnictví a zaměstnanecké penzijní pojištění.
(9)
Evropský orgán pro pojišťovnictví a zaměstnanecké penzijní pojištění uskutečnil otevřené veřejné konzultace o návrzích prováděcích technických norem, z nichž toto nařízení vychází, analyzoval potenciální související náklady a přínosy a požádal o stanovisko skupinu subjektů zřízenou podle článku 37 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1094/2010 (2).
(10)
V zájmu posílení právní jistoty ohledně režimu dohledu během zaváděcího období stanoveného v článku 308a směrnice 2009/138/ES, které započne dne 1. dubna 2015, je třeba, aby toto nařízení vstoupilo v platnost co nejdříve, a to prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Předmět
Toto nařízení stanoví:
a)
postup uvedený v článku 112 směrnice 2009/138/ES týkající se schvalování žádostí předkládaných pojišťovnami a zajišťovnami, pokud jde o použití úplných a částečných interních modelů pro výpočet solventnostního kapitálového požadavku;
b)
postup schvalování žádostí předkládaných pojišťovnami a zajišťovnami, pokud jde o větší změny interního modelu a změny koncepce změn interního modelu podle článku 115 směrnice 2009/138/ES.
Článek 2
Žádost o výpočet solventnostního kapitálového požadavku pomocí interního modelu
1. Pojišťovna nebo zajišťovna předloží orgánu dohledu písemnou žádost o povolení výpočtu solventnostního kapitálového požadavku pomocí interního modelu.
2. Žádost se podává v jednom z úředních jazyků členského státu, ve kterém má pojišťovna nebo zajišťovna své sídlo, nebo v jazyce, na němž se dohodla s orgány dohledu.
3. Při podání žádosti o používání interního modelu k výpočtu solventnostního kapitálového požadavku předloží pojišťovny a zajišťovny dokumenty dokládající, jak interní model splňuje požadavky článků 101 a 120 až 125 směrnice 2009/138/ES a v případě částečného interního modelu též článku 113 směrnice 2009/138/ES. Orgán dohledu může požadovat doplňující informace podle článku 3.
4. Dokumenty uvedené v odstavci 3 zahrnují alespoň:
a)
průvodní dopis, jehož součástí je:
i)
žádost o povolení používat k výpočtu solventnostního kapitálového požadavku od uvedeného data interní model a obecné vysvětlení interního modelu včetně stručného popisu jeho struktury a působnosti;
ii)
potvrzení o době před podáním žádosti, během níž byl interní model používán v rámci systému řízení rizik a rozhodovacích procesů v souladu s požadavky uvedenými v článku 120 směrnice 2009/138/ES;
iii)
potvrzení, že žádost je úplná a obsahuje přesný popis interního modelu a že nebyly vynechány žádné podstatné skutečnosti;
iv)
potvrzení o tom, zda je pojišťovna nebo zajišťovna součástí skupiny používající interní model k výpočtu konsolidovaného skupinového solventnostního kapitálového požadavku nebo zda byla podána žádost o povolení používat interní model k výpočtu konsolidovaného skupinového solventnostního kapitálového požadavku a zatím nebylo přijato oznámení o rozhodnutí;
v)
seznam jiných žádostí o schválení záležitostí uvedených v čl. 308a odst. 1 směrnice 2009/138/ES pojišťovnou nebo zajišťovnou již podaných nebo plánovaných v nadcházejících šesti měsících, spolu s příslušnými daty podání;
vi)
kontaktní údaje příslušných pracovníků pojišťovny a zajišťovny, kteří se podílejí na činnostech souvisejících s interním modelem, jakož i pracovníků, kterým lze adresovat žádost o doplňující informace;
b)
vysvětlení, jak interní model pokrývá všechna podstatná a kvantifikovatelná rizika dané pojišťovny nebo zajišťovny. Pokud se žádost o schválení týká částečného interního modelu, omezí se vysvětlení na podstatná a kvantifikovatelná rizika v působnosti částečného interního modelu a pojišťovna nebo zajišťovna poskytne navíc vysvětlení, jakým způsobem byly splněny dodatečné podmínky uvedené v článku 113 směrnice 2009/138/ES;
c)
vysvětlení adekvátnosti a účinnosti integrace interního modelu do systému řízení rizik a úlohy, kterou hraje v řídícím a kontrolním systému, včetně toho, jak interní model pojišťovně nebo zajišťovně umožňuje neustále zjišťovat, měřit, sledovat, řídit a oznamovat rizika; za tímto účelem musí žádost obsahovat relevantní výňatky z koncepce řízení rizik uvedené v čl. 41 odst. 3 směrnice 2009/138/ES;
d)
posouzení a odůvodnění pojišťovny nebo zajišťovny, pokud jde o podstatné silné a slabé stránky a omezení interního modelu, včetně vlastního posouzení dodržování požadavků uvedených v odstavci 2; pojišťovna nebo zajišťovna rovněž nastíní svůj plán dalšího zlepšování interního modelu, podle kterého napraví zjištěné nedostatky nebo omezení nebo bude interní model dále rozvíjet či rozšiřovat;
e)
pokud je pojišťovna nebo zajišťovna součástí skupiny používající k výpočtu solventnostního kapitálového požadavku interní model nebo pokud byla podána žádost o povolení používat interní model k výpočtu konsolidovaného skupinového solventnostního kapitálového požadavku, aniž by již bylo přijato oznámení o rozhodnutí, odůvodnění, proč interní model skupiny není vhodný pro rizikový profil pojišťovny nebo zajišťovny, s uvedením rozdílů mezi interním modelem, který se má používat na individuální úrovni, a skupinovým interním modelem;
f)
technické specifikace interního modelu včetně podrobného popisu struktury interního modelu společně se seznamem a odůvodněním předpokladů, na nichž je interní model postaven, pokud by úprava těchto předpokladů měla značný dopad na solventnostní kapitálový požadavek;
g)
vysvětlení přiměřenosti systému vnitřní kontroly pojišťovny nebo zajišťovny s ohledem na strukturu a pokrytí modelu;
h)
vysvětlení přiměřenosti zdrojů, dovedností a objektivity pracovníků odpovědných za rozvoj a validaci interního modelu;
i)
koncepci změn interního modelu podle článku 115 směrnice 2009/138/ES;
j)
popis procesu, kterým je zajišťován soulad mezi metodami výpočtu prognózy rozdělení pravděpodobnosti a metodami používanými pro výpočet technických rezerv v souladu s čl. 121 odst. 2 směrnice 2009/138/ES;
k)
seznam údajů používaných v interním modelu s uvedením jejich zdroje, vlastností a použití a popis procesu, kterým je zajišťováno, aby údaje byly přesné, úplné a vhodné;
l)
výsledky posledního připisování zisků a ztrát a specifikace připisování zisků a ztrát podle článku 123 směrnice 2009/138/ES s uvedením zisků a ztrát, větších obchodních útvarů pojišťovny nebo zajišťovny a připsání celkového zisku nebo ztráty kategoriím rizik a větším obchodním útvarům;
m)
popis nezávislého procesu ověřování platnosti interního modelu a zprávu o výsledcích posledního ověření platnosti v souladu s článkem 124 směrnice 2009/138/ES včetně informací o tom, jaká byla podána doporučení a jakým způsobem byla uplatněna;
n)
seznam dokumentů, které tvoří součást dokumentace interního modelu podle článku 125 směrnice 2009/138/ES;
o)
pokud pojišťovna nebo zajišťovna používá model nebo údaje získané od třetí strany, jak uvádí článek 126 směrnice 2009/138/ES, důkaz o tom, že použití takového externího modelu nebo údajů nesnižuje schopnost pojišťovny nebo zajišťovny splnit požadavky stanovené v článcích 101 a 120 až 125 uvedené směrnice a v případě částečného interního modelu v článku 113 uvedené směrnice a že používání tohoto modelu nebo údajů v rámci interního modelu je vhodné, a vysvětlení důvodů upřednostnění externích modelů nebo údajů před interními modely nebo údaji;
p)
odhad solventnostního kapitálového požadavku vypočítaného pomocí interního modelu na nejvíce rozčleněné úrovni podle kategorizace rizik dané pojišťovny nebo zajišťovny a odhad solventnostního kapitálového požadavku vypočítaného podle standardního vzorce na nejvíce rozčleněné úrovni standardního vzorce k poslednímu časovému okamžiku před datem podání žádosti, pokud byl solventnostní kapitálový požadavek počítán podle standardního vzorce. Jestliže před podáním žádosti nebyl počítán žádný solventnostní kapitálový požadavek, vypočítá se odhad solventnostního kapitálového požadavku podle standardního vzorce s parametry standardního vzorce, nikoli s parametry specifickými pro danou pojišťovnu nebo zajišťovnu;
q)
určení těch částí činnosti pojišťovny nebo zajišťovny, které byly klasifikovány jako větší obchodní útvary a odůvodnění této klasifikace;
r)
v případě částečných interních modelů vysvětlení, jakým způsobem splňuje navržená integrační metoda požadavky stanovené v čl. 113 odst. 1 směrnice 2009/138/ES, a v případě metody odlišné od standardní integrační metody uvedené v čl. 239 odst. 1 nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2015/35 (3), odůvodnění navržené integrační metody.
5. Pojišťovna nebo zajišťovna předloží doklad o schválení žádosti správními, řídícími nebo kontrolními orgány v souladu s článkem 116 směrnice 2009/138/ES.
6. Pojišťovna nebo zajišťovna předloží seznam všech dokumentů a souborů dokladů, které jsou součástí žádosti. Je-li obsah jednoho dokumentu relevantní pro jiné dokumenty, upozorní pojišťovna nebo zajišťovna na povahu relevance a doplní křížové odkazy.
Článek 3
Posouzení žádosti
1. Orgány dohledu potvrdí přijetí žádosti pojišťovny nebo zajišťovny.
2. Do 30 dnů od obdržení žádosti určí orgány dohledu, zda je žádost úplná. Žádost o schválení používání interního modelu pro výpočet solventnostního kapitálového požadavku se považuje za úplnou, pokud obsahuje všechny dokumenty uvedené v čl. 2 odst. 2.
3. Pokud orgány dohledu určí, že žádost není úplná, neprodleně informují pojišťovnu nebo zajišťovnu, která žádost podala, o tom, že šestiměsíční lhůta pro schválení nezačala běžet, a uvedou důvody, pro které žádost není úplná.
4. Pokud orgány dohledu určí, že žádost je úplná, informují pojišťovnu nebo zajišťovnu, která žádost podala, že je žádost úplná a od jakého data počíná běžet šestiměsíční lhůta pro schválení. Tímto datem je den přijetí úplné žádosti.
5. Skutečnost, že orgány dohledu měly za to, že žádost je úplná, nebrání tomu, aby požadovaly další informace nezbytné pro provedení vlastního posouzení. V žádosti je uvedeno, jaké další informace jsou požadovány, včetně odůvodnění.
6. Pojišťovna nebo zajišťovna zajistí, aby všechny dokumenty uvedené v článku 125 směrnice 2009/138/ES byly orgánům dohledu po celou dobu posuzování žádosti k dispozici, a to i v elektronické podobě, je-li to možné.
7. V rámci posouzení žádosti probíhá průběžná komunikace s pojišťovnou nebo zajišťovnou a mohou být požadovány úpravy interního modelu a v případě částečného interního modelu přechodový plán uvedený v článku 113 směrnice 2009/138/ES.
8. Pokud orgány dohledu rozhodnou, že by bylo možné schválit interní model s výhradou jeho úprav, mohou to dané pojišťovně nebo zajišťovně oznámit.
9. Pokud orgány dohledu požadují další informace nebo úpravy interního modelu, může pojišťovna nebo zajišťovna požádat o pozastavení šestiměsíční lhůty pro schválení uvedené v čl. 112 odst. 4 směrnice 2009/138/ES. Přerušení běhu lhůty skončí, jakmile pojišťovna nebo zajišťovna provede nezbytné úpravy a orgány dohledu obdrží pozměněnou žádost včetně dokladů o úpravách. Orgány dohledu následně informují pojišťovnu nebo zajišťovnu o novém konečném datu lhůty pro schválení.
Článek 4
Právo stáhnout žádost
Pojišťovna nebo zajišťovna, která podala žádost o povolení používat k výpočtu solventnostního kapitálového požadavku interní model, může svou žádost stáhnout písemným oznámením orgánu dohledu kdykoli před přijetím rozhodnutí o žádosti.
Článek 5
Rozhodnutí o žádosti
1. Orgán dohledu schválí žádost o používání interního modelu pouze tehdy, je-li přesvědčen, že systémy pojišťovny nebo zajišťovny pro zjišťování, měření, sledování, řízení a oznamování rizik jsou přiměřené, a zejména je-li přesvědčen, že interní model splňuje požadavky stanovené v článcích 101, 112 a 120 až 125 směrnice 2009/138/ES a v případě částečného interního modelu také v článku 113 uvedené směrnice.
2. Kromě toho orgán dohledu schválí žádost o používání interního modelu pouze tehdy, je-li přesvědčen, že koncepce změn modelu splňuje požadavky stanovené v článku 115 směrnice 2009/138/ES. Jakmile orgán dohledu přijme rozhodnutí o žádosti, neprodleně ho pojišťovně nebo zajišťovně písemně oznámí. Rozhodnutí obsahuje:
a)
pokud orgán dohledu žádost schválil, den, od kterého se model použije pro výpočet solventnostního kapitálového požadavku;
b)
pokud orgán dohledu žádost schválil, případné podmínky spojené s kladným rozhodnutím spolu s důvody pro tyto podmínky;
c)
pokud orgán dohledu žádost zamítl, důvody, na nichž je rozhodnutí založeno;
d)
pokud orgán dohledu požádal o přechodový plán v souladu s článkem 113 směrnice 2009/138/ES, rozhodnutí o schválení přechodového plánu podle článku 6.
3. Orgány dohledu nezveřejní, že pojišťovna nebo zajišťovna požádala o používání interního modelu pro výpočet solventnostního kapitálového požadavku a že žádost byla zamítnuta nebo stažena.
Článek 6
Přechodový plán na rozšíření působnosti modelu
1. V případě uvedeném v čl. 113 odst. 2 směrnice 2009/138/ES vysvětlí orgán dohledu důvody požadavku na přechodový plán a stanoví minimální působnost, kterou musí interní model po provedení přechodového plánu mít.
2. Přechodový plán musí být schválen správním, řídícím nebo kontrolním orgánem pojišťovny nebo zajišťovny a musí jasně stanovit lhůtu pro provedení plánu, rozšíření působnosti interního modelu a opatření a zdroje nezbytné pro toto rozšíření. Orgány dohledu plán předložený pojišťovnou nebo zajišťovnou vyhodnotí. V případě potřeby může orgán ohledu požadovat, aby byl ke schválení předložen pozměněný přechodový plán schválený správním, řídícím nebo kontrolním orgánem pojišťovny nebo zajišťovny.
3. Jestliže pojišťovna nebo zajišťovna přechodový plán na rozšíření působnosti modelu neprovede, může orgán dohledu - aniž jsou dotčena jakákoli jiná použitelná opatření dohledu - přijmout kterékoli z těchto patření:
a)
prodloužit lhůtu pro provedení plánu;
b)
prodloužit lhůtu pro provedení plánu s podmínkou jeho pozměnění;
c)
požadovat, aby pojišťovna nebo zajišťovna k výpočtu solventnostního kapitálového požadavku používala standardní vzorec stanovený v článcích 103 až 111 směrnice 2009/138/ES;
d)
povolit používání částečného interního modelu v omezenějším rozsahu, než je minimální působnost uvedená v odstavci 1.
Článek 7
Změny interního modelu
1. Pojišťovna nebo zajišťovna přiloží k žádosti o schválení větší změny interního modelu důkazy o tom, že po provedení větší změny interního modelu budou splněny požadavky stanovené v článcích 101, 112 a 120 až 126 směrnice 2009/138/ES a v případě částečného interního modelu také v článku 113 uvedené směrnice.
2. Pojišťovna nebo zajišťovna přiloží k žádosti dokumenty uvedené v článku 2, jejichž obsah by byl větší změnou interního modelu ovlivněn, upozorní na změny v nich provedené a podrobně popíše kvalitativní a kvantitativní dopady větší změny na schválený interní model a jeho výsledky.
Článek 8
Změny koncepce změn interního modelu
1. Pojišťovna nebo zajišťovna uvede v žádosti o schválení změny koncepce změn interního modelu důvod této změny a doloží, že po provedení změny budou dodrženy požadavky pro schválení koncepce změn.
2. Orgány dohledu schválí žádost o změnu koncepce změn interního modelu, pouze pokud jsou přesvědčeny, že působnost koncepce změn interního modelu je komplexní a že postupy v ní popsané zajišťují, že interní model trvale splňuje požadavky stanovené v článcích 101, 112 a 120 až 125 směrnice 2009/138/ES a v případě částečného interního modelu rovněž v článku 113 uvedené směrnice.
Článek 9
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 19. března 2015.
KOMISSION TÄYTÄNTÖÖNPANOASETUS (EU) 2015/460,
annettu 19 päivänä maaliskuuta 2015,
sisäisen mallin hyväksyntämenettelyä koskevista Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/138/EY mukaisista teknisistä täytäntöönpanostandardeista
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
EUROOPAN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon vakuutus- ja jälleenvakuutustoiminnan aloittamisesta ja harjoittamisesta (Solvenssi II) 25 päivänä marraskuuta 2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/138/EY (1) ja erityisesti sen 114 artiklan 2 kohdan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Vakuutus- ja jälleenvakuutusyritysten on noudatettava sisäisiä malleja koskevia direktiivin 2009/138/EY vaatimuksia. Ne voivat muuttaa sisäistä malliaan kyseisen mallin hyväksytyn muutosmenettelyn mukaisesti direktiivin 2009/138/EY 115 artiklan nojalla.
(2)
Sisäisen mallin suuriin muutoksiin ja sellaiseen pienten muutosten yhdistelmään, jota pidetään suurena muutoksena, sekä mallin muutosmenettelyn muutoksiin vaaditaan valvontaviranomaisen ennakkohyväksyntä. Sisäisten mallien hyväksyntämenettelyä koskevia sääntöjä olisi johdonmukaisesti sovellettava sisäisen mallin suurten muutosten sekä kaikkien mallin muutosmenettelyn muutosten hyväksymiseen.
(3)
Uusien osatekijöiden sisällyttäminen sisäiseen malliin, kuten sellaisten lisäriskien sisällyttäminen, jotka eivät kuulu sisäisen mallin tai liiketoimintayksiköiden soveltamisalaan, edellyttää direktiivin 2009/138/EY 112 artiklan mukaista valvontaviranomaisen hyväksyntää.
(4)
Direktiivin 2009/138/EY mukaisten erilaisten hyväksyntähakemusten keskinäisten riippuvuuksien vuoksi vakuutus- tai jälleenvakuutusyrityksen olisi hakiessaan sisäisen mallin hyväksyntää ilmoitettava valvontaviranomaiselle muista direktiivin 2009/138/EY 308 a artiklan 1 kohdassa lueteltuja seikkoja koskevista hakemuksista, jotka ovat jo vireillä tai jotka aiotaan tehdä kuuden seuraavan kuukauden aikana. Tämä vaatimus on tarpeen sen varmistamiseksi, että valvontaan liittyvät arvioinnit perustuvat avoimiin ja puolueettomiin tietoihin.
(5)
Sisäisen mallin ja sen suurten muutosten hyväksyntämenettelyssä olisi pyrittävä jatkuvaan yhteydenpitoon valvontaviranomaisten ja vakuutus- tai jälleenvakuutusyrityksen välillä. Yhteydenpito on asianmukaista käynnistää ennen kuin virallinen hakemus toimitetaan valvontaviranomaisille. Sen olisi jatkuttava sisäisen mallin tai suuren muutoksen hyväksymisen jälkeen valvojan tarkastusprosessin yhteydessä.
(6)
Hyväksyntämenettelyn aikana valvontaviranomaisilla olisi oltava mahdollisuus vaatia mukautuksia sisäiseen malliin tai vaatia siirtymäsuunnitelmaa direktiivin 2009/138/EY 113 artiklan mukaisesti.
(7)
Tämän asetuksen säännöksiä, jotka koskevat yksittäisen yrityksen tasolla käytettävien sisäisten mallien, niiden muutosten ja muutosmenettelyjen hyväksyntämenettelyjä, olisi sovellettava yhdenmukaisesti sellaisia sisäisiä malleja koskevien menettelyjen kanssa, joita käytetään laskettaessa ryhmän konsolidoitua vakavaraisuuspääomavaatimusta, sekä ryhmän sisäisiä malleja koskevien menettelyjen kanssa.
(8)
Tämä asetus perustuu teknisten täytäntöönpanostandardien luonnoksiin, jotka Euroopan vakuutus- ja lisäeläkeviranomainen on toimittanut komissiolle.
(9)
Euroopan vakuutus- ja lisäeläkeviranomainen on järjestänyt avoimet julkiset kuulemiset tämän asetuksen perustana olevista teknisten täytäntöönpanostandardien luonnoksista, analysoinut niihin mahdollisesti liittyviä kustannuksia ja hyötyjä sekä pyytänyt lausunnon Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1094/2010 (2) 37 artiklan mukaisesti perustetulta vakuutus- ja jälleenvakuutusalan osallisryhmältä.
(10)
Jotta parannettaisiin valvontajärjestelmään liittyvää oikeusvarmuutta direktiivin 2009/138/EY 308 a artiklassa säädetyn vaiheistusjakson aikana, joka alkaa 1 päivänä huhtikuuta 2015, on tärkeää varmistaa, että tämä asetus tulee voimaan mahdollisimman pian eli seuraavana päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Kohde
Tässä asetuksessa vahvistetaan
a)
direktiivin 2009/138/EY 112 artiklassa tarkoitettu menettely, jolla hyväksytään vakuutus- ja jälleenvakuutusyritysten toimittamia hakemuksia, jotka koskevat kokonaisten tai osittaisten sisäisten mallien käyttöä vakavaraisuuspääomavaatimuksen laskemiseen;
b)
menettely, jolla hyväksytään vakuutus- ja jälleenvakuutusyritysten toimittamia hakemuksia, jotka koskevat direktiivin 2009/138/EY 115 artiklan mukaisia sisäisen mallin suuria muutoksia ja sisäisen mallin muutosmenettelyn muutoksia.
2 artikla
Hakemus vakavaraisuuspääomanvaatimuksen laskemisesta sisäisen mallin avulla
1. Vakuutus- tai jälleenvakuutusyrityksen on toimitettava valvontaviranomaisen hyväksyttäväksi kirjallinen hakemus vakavaraisuuspääomavaatimuksen laskemisesta sisäisen mallin avulla.
2. Hakemus on laadittava jollakin sen jäsenvaltion virallisista kielistä, jossa vakuutus- tai jälleenvakuutusyrityksellä on kotipaikka, tai kielellä, josta on sovittu valvontaviranomaisten kanssa.
3. Hakiessaan lupaa käyttää sisäistä mallia vakavaraisuuspääomavaatimuksen laskemiseen vakuutus- ja jälleenvakuutusyritysten on toimitettava asiakirjatodisteet, jotka osoittavat, millä tavoin sisäinen malli täyttää direktiivin 2009/138/EY 101 ja 120-125 artiklan vaatimukset ja osittaisen sisäisen mallin osalta myös kyseisen direktiivin 113 artiklan vaatimukset. Valvontaviranomainen voi pyytää lisätietoja 3 artiklan mukaisesti.
4. Edellä 3 kohdassa tarkoitettuihin asiakirjatodisteisiin on sisällyttävä ainakin seuraavat:
a)
saatekirje, joka sisältää seuraavat:
i)
hyväksynnän pyytäminen sille, että sisäistä mallia käytetään vakavaraisuuspääoman laskemiseen tietystä päivästä alkaen, sekä sisäisen mallin yleisluonteinen selitys, joka sisältää lyhyen kuvauksen mallin rakenteesta ja soveltamisalasta;
ii)
sen hakemusta edeltäneen ajanjakson vahvistaminen direktiivin 2009/138/EY 120 artiklan mukaisesti, jonka aikana sisäistä mallia on käytetty riskienhallintajärjestelmässä ja päätöksentekomenettelyissä;
iii)
sen seikan vahvistaminen, että hakemus on täydellinen ja sisältää tarkan kuvauksen sisäisestä mallista ja ettei mitään merkityksellisiä tosiseikkoja ole jätetty pois;
iv)
sen seikan vahvistaminen, kuuluuko vakuutus- tai jälleenvakuutusyritys ryhmään, joka käyttää sisäistä mallia ryhmän konsolidoidun vakavaraisuuspääomavaatimuksen laskemiseen, vai onko toimitettu hakemus jonkin sisäisen mallin käytöstä ryhmän konsolidoidun vakavaraisuuspääomavaatimuksen laskemiseen mutta asiasta ei ole saatu päätöstä;
v)
luettelo muista hakemuksista, jotka vakuutus- tai jälleenvakuutusyritys on toimittanut tai aikoo toimittaa kuuden seuraavan kuukauden aikana jonkin direktiivin 2009/138/EY 308 a artiklan 1 kohdassa mainitun seikan hyväksymiseksi, sekä vastaavat hakupäivät;
vi)
yhteystiedot vakuutus- tai jälleenvakuutusyrityksen henkilöstön jäsenistä, jotka osallistuvat sisäiseen malliin liittyviin toimintoihin, sekä kyseisen yrityksen henkilöstön jäsenistä, joille voidaan toimittaa lisätietopyynnöt;
b)
selvitys siitä, miten sisäinen malli kattaa vakuutus- tai jälleenvakuutusyrityksen kaikki olennaiset ja kvantifioitavissa olevat riskit. Jos hakemus koskee osittaisen sisäisen mallin hyväksyntää, selvitys on rajattava osittaisen sisäisen mallin soveltamisalaan kuuluviin olennaisiin ja kvantifioitavissa oleviin riskeihin, ja vakuutus- tai jälleenvakuutusyrityksen on myös annettava selvitys siitä, miten direktiivin 2009/138/EY 113 artiklassa tarkoitetut lisäedellytykset on täytetty;
c)
selvitys siitä, miten asianmukaisesti ja tehokkaasti sisäinen malli on integroitu riskienhallintajärjestelmään ja mikä on sen tehtävä hallintojärjestelmässä, mukaan luettuna selvitys siitä, miten vakuutus- tai jälleenvakuutusyritys voi sisäisen mallin avulla jatkuvasti tunnistaa, mitata, seurata ja hallita riskejä ja raportoida niistä; tätä varten hakemukseen on liitettävä merkitykselliset otteet direktiivin 2009/138/EY 41 artiklan 3 kohdassa tarkoitetuista riskienhallintaperiaatteista;
d)
vakuutus- tai jälleenvakuutusyrityksen tekemä arviointi sisäisen mallin vahvuuksista, puutteista ja rajoituksista perusteluineen, mukaan luettuna itsearviointi 2 kohdassa tarkoitettujen vaatimusten noudattamisesta; vakuutus- tai jälleenvakuutusyrityksen on myös esitettävä suunnitelmansa siitä, miten sisäistä mallia aiotaan parantaa tulevaisuudessa, jotta havaitut puutteet tai rajoitukset voidaan korjata tai jotta sisäistä mallia voidaan kehittää tai laajentaa;
e)
jos vakuutus- tai jälleenvakuutusyritys kuuluu ryhmään, joka käyttää sisäistä mallia ryhmän konsolidoidun vakavaraisuuspääomavaatimuksen laskemiseen, tai jos on toimitettu hakemus jonkin sisäisen mallin käytöstä ryhmän konsolidoidun vakavaraisuuspääomavaatimuksen laskemiseen mutta asiasta ei ole saatu päätöstä, perustelut sille, miksi ryhmän sisäinen malli ei sovi yrityksen riskiprofiiliin, sekä tiedot yrityksen tasolla käytettävän sisäisen mallin ja ryhmän sisäisen mallin välisistä eroista;
f)
sisäisen mallin tekniset eritelmät, joihin sisältyy yksityiskohtainen kuvaus sisäisen mallin rakenteesta, sekä luettelo sisäisen mallin perusoletuksista perusteluineen, jos kyseisten oletusten mukauttamisella olisi huomattava vaikutus vakavaraisuuspääomavaatimukseen;
g)
selvitys vakuutus- tai jälleenvakuutusyrityksen sisäisen valvonnan järjestelmän riittävyydestä ottaen huomioon mallin rakenne ja kattavuus;
h)
selvitys sisäisen mallin kehittämisestä ja validoinnista vastaavan henkilöstön resurssien, taitojen ja objektiivisuuden riittävyydestä;
i)
direktiivin 2009/138/EY 115 artiklassa tarkoitettu sisäisen mallin muutosmenettely;
j)
kuvaus menettelystä, jolla varmistetaan ennustetun todennäköisyysjakauman laskentamenetelmien yhdenmukaisuus vakuutusteknisen vastuuvelan laskentamenetelmien kanssa direktiivin 2009/138/EY 121 artiklan 2 kohdan mukaisesti;
k)
sisäisessä mallissa käytetty tietohakemisto, jossa eritellään tietojen lähde, ominaisuudet ja käyttö ja kuvataan menettely, jolla varmistetaan tietojen tarkkuus, täydellisyys ja asianmukaisuus;
l)
voittojen ja tappioiden tuoreimman tarkastelun tulokset ja kyseisen tarkastelun erittely direktiivin 2009/138/EY 123 artiklan mukaisesti, mukaan luettuina voitto ja tappio, yrityksen suurimmat liiketoimintayksiköt sekä kokonaisvoiton tai -tappion tarkastelu riskiluokkien ja suurimpien liiketoimintayksiköiden näkökulmasta;
m)
kuvaus sisäisen mallin riippumattomasta validointimenettelystä ja kertomus tuoreimman validoinnin tuloksista direktiivin 2009/138/EY 124 artiklan mukaisesti, mukaan luettuina tiedot siitä, mitä suosituksia on annettu ja miten niihin on reagoitu;
n)
luettelo kaikista sisäisen mallin dokumentoinnin muodostavista asiakirjoista direktiivin 2009/138/EY 125 artiklan mukaisesti;
o)
jos vakuutus- tai jälleenvakuutusyritys käyttää direktiivin 2009/138/EY 126 artiklassa tarkoitettuja kolmannelta osapuolelta saatua mallia tai saatuja tietoja, sen osoittaminen, ettei ulkoisen mallin tai ulkoisten tietojen käyttö heikennä vakuutus- tai jälleenvakuutusyrityksen kykyä täyttää mainitun direktiivin 101 ja 120-125 artiklan vaatimukset ja, jos on kyse mainitun direktiivin 113 artiklan mukaisesta osittaisesta sisäisestä mallista, kyseisen mallin tai kyseisten tietojen soveltuvuus käytettäviksi sisäisessä mallissa sekä selvitys siitä, minkä vuoksi sisäisen mallin ja sisäisten tietojen sijasta käytetään mieluummin ulkoisia malleja ja tietoja;
p)
vakavaraisuuspääomavaatimusta koskeva arvio, joka on laskettu sisäisen mallin avulla hienojakoisimmalla tasolla vakuutus- tai jälleenvakuutusyrityksen riskiluokituksen mukaisesti, sekä vakavaraisuuspääomavaatimusta koskeva arvio, joka on laskettu standardikaavan avulla kyseisen kaavan hienojakoisimmalla tasolla viimeisenä mahdollisena ajankohtana ennen sen hakemuksen toimittamista, jossa vakavaraisuuspääomavaatimus on laskettu standardikaavan avulla. Jos vakavaraisuuspääomavaatimusta ei ole laskettu ennen hakemuksen toimittamista, standardikaavan mukainen vakavaraisuuspääomavaatimusta koskeva arvio on laskettava standardikaavan parametreilla eikä vakuutus- tai jälleenvakuutusyrityksen erityisillä parametreilla;
q)
vakuutus- tai jälleenvakuutusyrityksen liiketoiminnan sellaisten osien yksilöinti, jotka on luokiteltu suureksi liiketoimintayksiköksi, sekä perustelut tälle luokitukselle;
r)
jos on kyse osittaisista sisäisistä malleista, selvitys siitä, miten ehdotettu yhdistelytekniikka täyttää direktiivin 2009/138/EY 113 artiklan 1 kohdan vaatimukset, ja, jos on kyse tekniikasta, joka eroaa komission delegoidun asetuksen (EU) 2015/35 (3) 239 artiklan 1 kohdassa tarkoitetusta ensisijaisesta yhdistelytekniikasta, ehdotetun yhdistelytekniikan perustelut.
5. Vakuutus- tai jälleenvakuutusyrityksen on toimitettava asiakirjatodisteet siitä, että hallinto-, johto- tai valvontaelimet ovat direktiivin 2009/138/EY 116 artiklan mukaisesti hyväksyneet kyseisen hakemuksen.
6. Vakuutus- tai jälleenvakuutusyrityksen on toimitettava luettelo kaikista hakemukseen sisältyvistä asiakirjoista ja todisteista. Jos jonkin asiakirjan sisältö on merkityksellinen muiden asiakirjojen kannalta, vakuutus- tai jälleenvakuutusyrityksen on ilmoitettava, millä tavoin se on merkityksellinen, sekä esitettävä ristiviittaukset.
3 artikla
Hakemuksen arviointi
1. Valvontaviranomaisen on vahvistettava vakuutus- tai jälleenvakuutusyrityksen hakemuksen vastaanottaminen.
2. Valvontaviranomaisten on vahvistettava 30 päivän kuluessa hakemuksen vastaanottamisesta, onko hakemus täydellinen. Hakemus, joka koskee sisäisen mallin käyttöä vakavaraisuuspääomavaatimuksen laskemiseen, on katsottava täydelliseksi, jos se sisältää kaikki 2 artiklan 2 kohdassa tarkoitetut asiakirjatodisteet.
3. Jos valvontaviranomaiset katsovat, ettei hakemus ole täydellinen, niiden on välittömästi ilmoitettava hakemuksen toimittaneelle vakuutus- tai jälleenvakuutusyritykselle, ettei kuuden kuukauden pituinen hyväksyntäaika ole alkanut, ja täsmennettävä, minkä vuoksi hakemusta ei katsota täydelliseksi.
4. Jos valvontaviranomaiset katsovat, että hakemus on täydellinen, niiden on ilmoitettava hakemuksen toimittaneelle vakuutus- tai jälleenvakuutusyritykselle, että hakemus on täydellinen, sekä päivä, josta kuuden kuukauden pituinen hyväksyntäaika alkaa. Kyseinen päivä on täydellisen hakemuksen vastaanottopäivä.
5. Jos valvontaviranomaiset ovat katsoneet, että hakemus on täydellinen, tämä ei estä valvontaviranomaista pyytämästä lisätietoja, jotka se tarvitsee arviointinsa suorittamiseen. Pyynnössä on täsmennettävä vaaditut lisätiedot sekä syyt pyynnön esittämiseen.
6. Vakuutus- tai jälleenvakuutusyrityksen on varmistettava, että kaikki direktiivin 2009/138/EY 125 artiklassa tarkoitetut asiakirjat ovat hakemuksen koko arvioinnin ajan valvontaviranomaisten saatavilla, mahdollisuuksien mukaan myös sähköisessä muodossa.
7. Hakemuksen arviointiin on kuuluttava jatkuva yhteydenpito vakuutus- tai jälleenvakuutusyrityksen kanssa, ja arvioinnin aikana voidaan pyytää mukautuksia sisäiseen malliin sekä direktiivin 2009/138/EY 113 artiklan mukaista siirtymäsuunnitelmaa, jos on kyse osittaisesta sisäisestä mallista.
8. Jos valvontaviranomaiset katsovat, että sisäinen malli voitaisiin hyväksyä, jos siihen tehtäisiin mukautuksia, ne voivat ilmoittaa asiasta vakuutus- tai jälleenvakuutusyritykselle.
9. Kun valvontaviranomainen pyytää lisätietoja tai sisäiseen malliin tehtäviä mukautuksia, vakuutus- tai jälleenvakuutusyritys voi pyytää direktiivin 2009/138/EY 112 artiklan 4 kohdassa tarkoitetun hyväksyntäajan keskeyttämistä. Keskeytys päättyy, kun vakuutus- tai jälleenvakuutusyritys on tehnyt tarvittavat mukautukset ja valvontaviranomaiset ovat vastaanottaneet muutetun hakemuksen, joka sisältää mukautuksia koskevat asiakirjatodisteet. Sen jälkeen valvontaviranomaisten on annettava vakuutus- tai jälleenvakuutusyritykselle tiedoksi hyväksyntäajan uusi päättymispäivä.
4 artikla
Yrityksen oikeus hakemuksen peruuttaminen
Vakuutus- tai jälleenvakuutusyritys, joka on toimittanut hakemuksen sisäisen mallin käytöstä vakavaraisuuspääomavaatimuksen laskemiseen, voi peruuttaa hakemuksensa kirjallisesti ilmoittamalla asiasta valvontaviranomaiselle milloin tahansa ennen hakemusta koskevan päätöksen tekoa.
5 artikla
Hakemusta koskeva päätös
1. Valvontaviranomainen saa hyväksyä sisäisen mallin käyttöä koskevan hakemuksen vain, jos se on vakuuttunut siitä, että vakuutus- tai jälleenvakuutusyrityksen riskientunnistus-, riskienmittaus-, riskienvalvonta-, riskienhallinta- ja riskienraportointijärjestelmät ovat riittävät, ja erityisesti siitä, että sisäinen malli täyttää direktiivin 2009/138/EY 101, 112 ja 120-125 artiklan vaatimukset ja osittaisen sisäisen mallin osalta myös kyseisen direktiivin 113 artiklan vaatimukset.
2. Lisäksi valvontaviranomainen saa hyväksyä sisäisen mallin käyttöä koskevan hakemuksen vain, jos se on vakuuttunut siitä, että mallin muutosmenettely täyttää direktiivin 2009/138/EY 115 artiklan vaatimukset. Kun valvontaviranomainen on tehnyt hakemusta koskevan päätöksen, sen on viipymättä annettava päätöksensä vakuutus- tai jälleenvakuutusyritykselle kirjallisesti tiedoksi. Päätökseen on sisällyttävä seuraavat tiedot:
a)
jos valvontaviranomainen hyväksyy hakemuksen, päivä, josta alkaen mallia on käytettävä vakavaraisuuspääomavaatimuksen laskemiseen;
b)
jos valvontaviranomainen hyväksyy hakemuksen, kaikki hyväksyntäpäätökseen liittyvät ehdot ja edellytykset sekä niiden perustelut;
c)
jos valvontaviranomainen hylkää hakemuksen, päätöksen perusteet;
d)
jos valvontaviranomainen on pyytänyt direktiivin 2009/138/EY 113 artiklan mukaisesti siirtymäsuunnitelmaa, päätös 6 artiklassa tarkoitetun siirtymäsuunnitelman hyväksymisestä.
3. Valvontaviranomaiset eivät saa julkistaa sitä, että vakuutus- tai jälleenvakuutusyritys on hakenut hyväksyntää sisäisen mallin käytölle vakavaraisuuspääomavaatimuksen laskemiseen, ja että hakemus on hylätty tai peruutettu.
6 artikla
Siirtymäsuunnitelma mallin soveltamisalan laajentamiseksi
1. Direktiivin 2009/138/EY 113 artiklan 2 kohdassa tarkoitetussa tapauksessa valvontaviranomaisen on selvitettävä syyt, joiden vuoksi siirtymäsuunnitelmaa pyydetään, ja vahvistettava suppein soveltamisala, jonka sisäisen mallin on katettava siirtymäsuunnitelman täytäntöönpanon jälkeen.
2. Siirtymäsuunnitelmaan on saatava vakuutus- tai jälleenvakuutusyrityksen hallinto-, johto- tai valvontaelimen hyväksyntä, ja suunnitelmassa on ilmoitettava selkeästi sen täytäntöönpanoaika, soveltamisalan laajentaminen sekä toimenpiteet ja voimavarat, jotka tarvitaan sisäisen mallin soveltamisalan laajentamiseksi. Valvontaviranomaisten on arvioitava yrityksen esittämä suunnitelma. Valvontaviranomainen voi tarvittaessa vaatia, että sen hyväksyttäväksi toimitetaan hallinto-, johto- tai valvontaelimen hyväksymä muutettu siirtymäsuunnitelma.
3. Jos yritys ei pane siirtymäsuunnitelmaa täytäntöön laajentaakseen mallin soveltamisalaa, valvontaviranomainen voi, sanotun kuitenkaan rajoittamatta muita käytettävissä olevia valvontatoimenpiteitä, toteuttaa jonkin seuraavista toimenpiteistä:
a)
pidentää suunnitelman täytäntöönpanoaikaa;
b)
pidentää suunnitelman täytäntöönpanoaikaa edellyttäen, että suunnitelmaan tehdään muutoksia;
c)
vaatia vakuutus- tai jälleenvakuutusyritystä laskemaan vakavaraisuuspääomavaatimuksen direktiivin 2009/138/EY 103-111 artiklassa säädetyn standardikaavan mukaisesti;
d)
sallia, että osittaista sisäistä mallia käytetään rajoitetummalla soveltamisalalla kuin 1 kohdassa tarkoitetulla suppeimmalla soveltamisalalla.
7 artikla
Sisäisen mallin muutokset
1. Vakuutus- tai jälleenvakuutusyrityksen on sisällytettävä hakemukseen, joka koskee sisäiseen malliin tehtävän suuren muutoksen hyväksyntää, asiakirjatodisteet siitä, että direktiivin 2009/138/EY 101, 112 ja 120-126 artiklan vaatimukset ja osittaisen sisäisen mallin osalta myös kyseisen direktiivin 113 artiklan vaatimukset täytetään sen jälkeen, kun sisäiseen malliin on sovellettu suuria muutoksia.
2. Vakuutus- tai jälleenvakuutusyrityksen on sisällytettävä hakemukseen 2 artiklassa mainitut asiakirjat, jos sisäiseen malliin tehtävä suuri muutos vaikuttaisi niiden sisältöön, ja tiedot niihin tehdyistä muutoksista sekä yksityiskohtainen kuvaus hyväksyttyyn sisäiseen malliin tehtävän suuren muutoksen määrällisistä ja laadullisista vaikutuksista ja sen tuloksista.
8 artikla
Muutokset sisäisen mallin muutosmenettelyyn
1. Vakuutus- tai jälleenvakuutusyrityksen on sisällytettävä hakemukseen, joka koskee sisäisen mallin muutosmenettelyn muutosta, kyseisen muutoksen perusteet sekä todisteet siitä, että muutosmenettelyn hyväksyntää koskevia vaatimuksia noudatetaan kyseisten muutosten soveltamisen jälkeen.
2. Valvontaviranomaiset saavat hyväksyä sisäisen mallin muutosmenettelyn muuttamista koskevan hakemuksen ainoastaan, jos ne ovat vakuuttuneita siitä, että muutosmenettelyn soveltamisala on kattava ja että siinä kuvatuilla menettelyillä varmistetaan, että sisäinen malli täyttää jatkuvasti direktiivin 2009/138/EY 101, 112 ja 120-125 artiklan vaatimukset ja osittaisen sisäisen mallin osalta myös kyseisen direktiivin 113 artiklan vaatimukset.
9 artikla
Voimaantulo
Tämä asetus tulee voimaan seuraavana päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 19 päivänä maaliskuuta 2015.