PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) 2015/171
ze dne 4. února 2015
o některých aspektech postupu vydávání licencí železničním podnikům
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2012/34/EU ze dne 21. listopadu 2012 o vytvoření jednotného evropského železničního prostoru (1), a zejména na čl. 17 odst. 5 uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Doporučení Komise ze dne 7. dubna 2004 o používání společného evropského vzoru pro licenční doklady vydané v souladu se směrnicí Rady 95/18/ES o vydávání licencí železničním podnikům (2) doporučilo používání standardního vzoru pro licenční doklady vydávané vnitrostátními orgány vydávajícími licence.
(2)
Podle článku 23 směrnice 2012/34/EU platí licence vydané vnitrostátními orgány vydávajícími licence na celém území Unie. Vnitrostátní orgány vydávající licence by měly informovat Evropskou agenturu pro železnice o licencích, které byly vydány, pozastaveny, odebrány nebo změněny a ta by měla v souladu s tím informovat ostatní členské státy. Společná šablona pro licence by usnadnila práci vnitrostátním orgánům vydávajícím licence a Evropské agentuře pro železnice a zajistila by snazší přístup k informacím o licencích všem zúčastněným stranám, zejména orgánům vydávajícím licence z ostatních členských států a provozovatelům infrastruktury.
(3)
Všechny nezbytné informace, které potvrzují, že danému železničnímu podniku je pravidelně vydávána licence pro určitý druh železničních dopravních služeb, mohou být obsaženy ve standardizovaném dokladu. Standardní šablona pro licenční doklad by usnadnila zveřejňování všech důležitých informací o licencích na internetové stránce Evropské agentury pro železnice. Standardní vzor by mohl být v budoucnu měněn v závislosti na zkušenostech s jeho používáním a na vývoji potřeb dalších informací o licencích.
(4)
Podmínky, za kterých mohou být splněny požadavky uvedené v článku 22 směrnice 2012/34/EU týkající se pokrytí občanskoprávní odpovědnosti, se mohou mezi členskými státy lišit v závislosti na vnitrostátních právních předpisech. Důkaz, že železniční podnik splňuje tyto vnitrostátní požadavky by měl být uveden v příloze licenčního dokladu. Za tímto účelem by měla být pro tuto přílohu použita standardní šablona. V případě, že železniční podnik hodlá provozovat své činnosti ve dvou nebo více členských státech, pokrytí občanskoprávní odpovědnosti pro každý z těchto členských států by mělo být uvedeno v další příloze, kterou by měl poskytnout orgán vydávající licence v dalším členském státě, ve kterém železniční podnik hodlá své činnosti provozovat.
(5)
Orgány vydávající licence mohou snížit své administrativní náklady, úroveň licenčních poplatků a zkrátit dobu pro přijetí rozhodnutí o žádosti o licenci, pokud si budou rychle vyměňovat potřebné údaje s ostatními orgány a jinými veřejnými či soukromými subjekty.
(6)
Kvůli malému pohybu na trhu nejsou v některých členských státech po dobu jednoho roku nebo více po sobě jdoucích let přijímána žádná rozhodnutí o vydání licence. Vysoké poplatky zároveň mohou pro železniční podniky představovat překážku vstupu na trh.
(7)
Na železniční podniky, které žádají o novou licenci, by se neměly vztahovat méně příznivé podmínky pro vydávání licencí než na železniční podniky, které již na trhu provozují činnost.
(8)
Zbytečná administrativní zátěž orgánů vydávajících licence a podniků by měla být snížena přísným omezením požadavků na podmínky stanovené ve směrnici 2012/34/EU.
(9)
Orgány vydávající licence nemají povinnost vyžadovat od železničního podniku licenční poplatek. Členské státy však mohou rozhodnout o zavedení takového poplatku za činnost prováděnou orgány vydávajícími licence při posuzování žádosti. V takovém případě by licenční poplatek měl být nediskriminační, měl by být skutečně vybírán od všech podniků žádajících o licenci a vycházet ze skutečné pracovní zátěže orgánu vydávajícího licence. Jestliže licenční poplatek překročí částku 5 000 EUR, orgán vydávající licence by měl v potvrzení o zaplacení poplatku uvést počet vynaložených člověkohodin a výdaje.
(10)
Ve snaze vytvořit rovné podmínky mezi železničními podniky byly směrnicí 2012/34/EU zrušeny některé úpravy, které nejsou slučitelné se zlepšenými tržními podmínkami, kdy železniční podniky musí být pojištěny nebo mít odpovídající záruky za tržních podmínek. Orgány vydávající licence by měly být vyzvány, aby ověřily provádění revidovaných podmínek ve spolupráci s dalšími orgány členských států.
(11)
Udělení licence železničnímu podniku by nemělo být podmíněno tím, že je držitelem osvědčení o bezpečnosti podle čl. 10 směrnice 2004/49/ES Evropského parlamentu a Rady. (3)
(12)
Nové železniční podniky jsou pro hospodářskou soutěž velmi důležité, ale mohou mít praktické obtíže předložit záznamy o své finanční způsobilosti, která jim umožní realisticky odhadnout jejich závazky na dobu dvanácti měsíců v budoucnu podle čl. 20 odst. 1 a 2 směrnice 2012/34/EU. Zatímco zákonodárci EU vytvořili možnost zjednodušeného dokladu pro některé menší letecké dopravce podle čl. 5 odst. 3 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1008/2008 (4), postup získání licence může zohlednit tyto praktické obtíže zmírněním postupu k prokázání finanční způsobilosti pro železniční podniky, které žádají o licenci.
(13)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem výboru zřízeného podle čl. 62 odst. 1 směrnice 2012/34/EU,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Předmět
Toto nařízení stanoví podrobné náležitosti pro použití společné šablony pro licenční doklad. Rovněž stanoví některé aspekty postupu pro udělování licence.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se „licenčním dokladem“ rozumí vyplněná a řádně podepsaná společná šablona, jak je stanovena v příloze I a II tohoto nařízení, která má být předložena Evropské agentuře pro železnice.
Článek 3
Použití společné šablony pro licenční doklad
1. Licence vydané v souladu s kapitolou III směrnice 2012/34/EU mají standardní podobu podle vzoru stanoveného v příloze I a II tohoto nařízení.
V případě vydání nové licence orgán vydávající licence přidělí číslo oznámení licence ES podle harmonizovaného systému číslování, tzv. EU identifikační číslo (EIČ), jak je stanoveno v dodatku 2 rozhodnutí Komise 2007/756/ES (5).
Pokaždé, když je licence udělena, změněna způsobem relevantním vzhledem k licenčnímu dokladu, pozastavena, odebrána nebo nahrazena dočasnou licencí, vypracuje orgán vydávající licence licenční doklad na základě tohoto vzoru.
2. Orgány vydávající licence informují Evropskou agenturu pro železnice v souladu s čl. 24 odst. 8 směrnice 2012/34/EU a předají kopii licenčního dokladu, jak je stanoveno v komunikačním protokolu, který si mezi sebou dohodly.
3. Informace o finančním pokrytí občanskoprávní odpovědnosti uvedené v článku 22 směrnice 2012/34/EU musí být uvedeny v příloze licenčního dokladu s využitím standardního vzoru stanoveného v příloze II tohoto nařízení. Orgán vydávající licenci připojí přílohu k licenčnímu dokladu. Tato příloha musí být označena číslem jedna (1).
4. Na základě informací uvedených v přílohách týkajících se odpovědnosti,jak jsou stanoveny v příloze II tohoto nařízení, orgán vydávající licenci v určitém členském státě nebo provozovatel infrastruktury může zkontrolovat, zda je pokrytí občanskoprávní odpovědnosti přijaté železničním podnikem a schválené jinými orgány vydávajícími licence v tomto konkrétním členském státě dostatečné. Pokud orgán vydávající licence zjistí, že úroveň pokrytí je nedostatečná, může železniční podnik požádat, aby uzavřel dodatečné pokrytí. Železniční podnik musí orgánu vydávajícímu licence poskytnout požadované informace ohledně svého pokrytí.
5. Jakmile je orgán vydávající licence s pokrytím spokojen, uvědomí Evropskou agenturu pro železnice a aktualizuje stávající přílohu sdělenou orgánem vydávajícím licence téhož členského státu nebo přidá další přílohu k licenci s využitím standardního formátu stanoveného v této příloze II a této příloze přiřadí další číslo (2, 3, 4 atd.).
6. V každé příloze týkající se odpovědnosti musí být uvedena částka, rozsah, jako je místní oblast působnosti nebo druhy služeb, a datum zahájení a případně ukončení platnosti pokrytí. Číslo oznámení licence musí být uvedeno v každé příloze, aby byla zřejmá jasná souvislost s železničním podnikem, kterému byla vydána licence. Pokud je orgán vydávající licenci informován o změně v pokrytí občanskoprávní odpovědnosti, sestaví aktualizovanou přílohu a předá ji Evropské agentuře pro železnice.
Článek 4
Licenční poplatky
Členské státy mohou za posouzení každé žádosti požadovat licenční poplatek. Licenční poplatky musí být uplatňovány nediskriminačním způsobem.
Článek 5
Některé aspekty týkající se požadavků na pokrytí občanskoprávní odpovědnosti a přiměřené záruky
1. Orgán vydávající licence zveřejní minimální požadované úrovně pokrytí, včetně případů, kdy je částka takového pokrytí stanovena vnitrostátními právními předpisy.
2. Orgán vydávající licence nesmí požadovat, aby pokrytí nabylo účinku předtím, než železniční podnik zahájí svůj provoz vlaků.
3. Nejpozději do 25. srpna 2015 orgán vydávající licence, který licenci vydal, požádá všechny licencované železniční podniky o předložení důkazů o úrovni a rozsahu jejich stávajícího pokrytí odpovědnosti v případě nehody s výjimkou případů, kdy tyto podniky již uzavřely smlouvu o pojištění nebo pokud orgán již tyto informace má k dispozici. Orgán může takový důkaz od železničních podniků požadovat také v případě, že má pochybnosti, zda jejich pokrytí splňuje požadavky uvedené v článku 22 směrnice 2012/34/EU.
4. V případě, že podnik neprokáže, že je přiměřeně pojištěn, avšak má přiměřené záruky pokrytí, orgán vydávající licence, případně po konzultaci s regulačním subjektem, prověří, zda podmínky, za kterých podnik uvedené záruky získal, odpovídají tržním podmínkám, které by získal jakýkoli jiný podnik při stejné úrovni finanční způsobilosti a expozice.
5. Pokud orgán vydávající licence pozastaví licenci v souladu s čl. 24 odst. 1 směrnice 2012/34/EU, nebo vydá dočasnou licenci v souladu s čl. 24 odst. 3 uvedené směrnice, informuje o tom všechny ostatní příslušné orgány uvedené v nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1370/2007 (6), o kterých ví, že s nimi železniční podnik uzavřel smlouvy na poskytování služeb. Pokud má orgán vydávající licence pochybnosti ohledně slučitelnosti záruk pro pokrytí odpovědnosti s pravidly Unie v oblasti státní podpory, může předat nezbytné informace orgánům odpovědným za kontrolu těchto pravidel státní podpory.
Článek 6
Vztah k osvědčením o bezpečnosti
1. Udělení licence podniku nesmí být podmíněno tím, aby podnik byl držitelem osvědčení o bezpečnosti podle článku 10 směrnice 2004/49/ES.
2. Pokud podnik držitelem osvědčení o bezpečnosti je, orgán vydávající licence při udělování licence nekontroluje požadavky na osvědčení o bezpečnosti.
Článek 7
Některé aspekty postupu vydávání licence
1. Orgán vydávající licence do jednoho měsíce od obdržení žádosti informuje podnik, že spis je úplný, nebo požádá o doplňující informace. Tato lhůta může být za výjimečných okolností prodloužena o dva týdny, o čemž je podnik informován. Po obdržení doplňujících informací orgán vydávající licence nejpozději do jednoho měsíce informuje podnik, zda je spis úplný.
2. Orgán vydávající licence může vyžadovat pouze doklady uvedené v kapitole III směrnice 2012/34/EU nebo doklady vyžadované vnitrostátními právními předpisy. Orgán vydávající licence zveřejní seznam všech dokladů a jejich obsahu a od podniků nesmí žádné další doklady požadovat. Jestliže je seznam aktualizován a zveřejněn, podniky se mohou i nadále odvolávat na dřívější seznam, pokud jde o žádosti podané před jeho aktualizací.
3. Vůči podnikům, jejichž roční příjem z činností v železniční přepravě je nižší než 5 milionů EUR, může orgán vydávající licence považovat požadavek týkající se jejich schopnosti plnit současné i možné budoucí závazky po dobu 12 měsíců od začátku provozu v souladu s čl. 20 odst. 1 směrnice 2012/34/EU za splněný, pokud podnik může prokázat, že jeho vlastní čistý kapitál činí nejméně 100 000 EUR, nebo částku dohodnutou s regulačním subjektem. Orgán vydávající licence tuto částku zveřejní.
Článek 8
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení se použije ode dne 16. června 2015.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 4. února 2015.
KOMISSION TÄYTÄNTÖÖNPANOASETUS (EU) 2015/171,
annettu 4 päivänä helmikuuta 2015,
rautatieyritysten toimilupamenettelyn tietyistä näkökohdista
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
EUROOPAN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon yhtenäisestä eurooppalaisesta rautatiealueesta 21 päivänä marraskuuta 2012 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2012/34/EU (1) ja erityisesti sen 17 artiklan 5 kohdan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Yhteisen eurooppalaisen mallin käyttämisestä rautatieyritysten toimiluvista annetun neuvoston direktiivin 95/18/EY mukaisesti myönnetyissä toimiluvissa 7 päivänä huhtikuuta 2004 annetussa komission suosituksessa (2) suositettiin, että kansalliset toimilupaviranomaiset myöntäisivät toimilupa-asiakirjat vakiomuotoisina.
(2)
Direktiivin 2012/34/EU 23 artiklan nojalla kansallisten toimilupaviranomaisten myöntämät toimiluvat ovat voimassa koko unionin alueella. Kansallisten toimilupaviranomaisten olisi ilmoitettava myönnetyt, määräaikaisesti tai kokonaan peruutetut ja muutetut toimiluvat Euroopan rautatievirastolle, joka ilmoittaa asiasta muille jäsenvaltioille. Jos toimiluville olisi yhteinen malli, kansallisten toimilupaviranomaisten ja Euroopan rautatieviraston työ helpottuisi ja kaikki asianomaiset osapuolet, erityisesti muiden jäsenvaltioiden toimilupaviranomaiset ja rataverkon haltijat, voisivat helpommin tutustua toimilupia koskeviin tietoihin.
(3)
Kaikki tarvittavat tiedot, joissa vahvistetaan, että tietty rautatieyritys on saanut säännöllisesti toimiluvan tietyntyyppistä rautatieliikennepalvelua varten, mahtuvat vakiomuotoiseen asiakirjaan. Toimilupa-asiakirjan vakiomalli helpottaisi kaikkien toimilupia koskevien asiaankuuluvien tietojen julkaisemista Euroopan rautatieviraston verkkosivustolla. Vakiomallia voitaisiin muuttaa myöhemmin sen käytöstä saadun kokemuksen perusteella ja riippuen siitä, miten toimilupaan lisättävien tietojen tarve kehittyy.
(4)
Direktiivin 2012/34/EU 22 artiklassa tarkoitetut korvausvelvollisuuden kattamista koskevien vaatimusten täyttämisedellytykset saattavat vaihdella eri jäsenvaltioissa kansallisesta lainsäädännöstä riippuen. Näyttö siitä, että rautatieyritykset täyttävät nämä kansalliset vaatimukset, olisi annettava toimilupa-asiakirjan liitteessä. Kyseisen liitteen vakiomallia olisi käytettävä tätä tarkoitusta varten. Jos rautatieyritykset haluavat harjoittaa toimintaansa kahdessa tai useammassa jäsenvaltiossa, niiden korvausvelvollisuuden kattavuus kussakin näissä jäsenvaltioissa olisi mainittava toisessa liitteessä, jonka toimittaa sen jäsenvaltion toimilupaviranomainen, jossa rautatieyritys haluaa harjoittaa toimintaa.
(5)
Toimilupaviranomaiset voisivat alentaa hallintokustannuksiaan ja toimilupamaksujen tasoa sekä lyhentää toimilupahakemusta koskevan päätöksen tekemiseen kuluvaa aikaa, jos ne vaihtavat tarvittavat tiedot nopeasti muiden viranomaisten ja muiden julkisten ja yksityisten tahojen kanssa.
(6)
Koska markkinat eivät ole kovinkaan vilkkaita, eräissä jäsenvaltioissa ei tehdä toimilupapäätöksiä yhtenä vuotena tai useampana peräkkäisenä vuotena. Samalla korkeat maksut voivat estää uusien rautatieyritysten pääsyä markkinoille.
(7)
Uutta toimilupaa hakevien rautatieyritysten toimilupaedellytysten ei tulisi olla vähemmän suotuisia kuin markkinoilla jo toimivilla rautatieyrityksillä.
(8)
Toimilupaviranomaisiin ja yrityksiin kohdistuvaa tarpeetonta hallinnollista taakkaa olisi vähennettävä rajoittamalla vaatimukset koskemaan pelkästään direktiivissä 2012/34/EU säädettyjä edellytyksiä.
(9)
Toimilupaviranomaisten ei ole pakko periä toimilupamaksua rautatieyritykseltä. Jäsenvaltiot voivat kuitenkin kantaa tällaisen maksun työstä, jonka toimilupaviranomaiset tekevät hakemuksen tutkimiseksi. Tällaisessa tapauksessa toimilupamaksun olisi oltava syrjimätön, se olisi tosiasiallisesti kannettava kaikilta toimilupaa hakevilta yrityksiltä ja sen olisi perustuttava toimilupaviranomaisen todelliseen työtaakkaan. Jos toimilupamaksu on yli 5 000 euroa, toimilupaviranomaisen olisi ilmoitettava käytetyt henkilötyötunnit ja kustannukset toimiluvan maksuilmoituksessa.
(10)
Direktiivillä 2012/34/EU pyritään luomaan rautatieyrityksille tasavertaiset toimintaolosuhteet kumoamalla tietyt parantuviin markkinaolosuhteisiin soveltumattomat järjestelyt ja edellyttämällä, että rautatieyrityksillä on riittävät vakuutukset tai riittävät markkinaehtoiset takuut. Toimilupaviranomaisia olisi kehotettava varmentamaan tarkistettujen edellytysten täytäntöönpano yhteistyössä jäsenvaltioiden muiden viranomaisten kanssa.
(11)
Toimiluvan myöntäminen ei saisi olla riippuvainen siitä, onko rautatieyrityksellä Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/49/EY (3) 10 artiklassa tarkoitettu turvallisuustodistus.
(12)
Uudet rautatieyritykset ovat erittäin tärkeitä kilpailun syntymiseksi, mutta niillä voi olla käytännön vaikeuksia esittää todisteita taloudellisesta vakavaraisuudestaan ja osoittaa siten, että ne kykenevät määrittelemään realistisia oletuksia tulevalle 12 kuukauden ajanjaksolle direktiivin 2012/34/EU 20 artiklan 1 ja 2 kohdan mukaisesti. EU:n lainsäätäjät ovat Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1008/2008 (4) 5 artiklan 3 kohdassa säätäneet tietyille pienille lentoyhtiöille annettavasta mahdollisuudesta yksinkertaistettuun todistamiseen, joten samaan tapaan toimilupamenettelyssä voidaan ottaa huomioon nämä käytännön vaikeudet keventämällä menettelyä, jolla toimilupaa hakevien rautatieyritysten on osoitettava taloudellinen vakavaraisuutensa.
(13)
Tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat direktiivin 2012/34/EU 62 artiklan 1 kohdalla perustetun komitean lausunnon mukaiset,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Kohde
Tässä asetuksessa vahvistetaan toimilupa-asiakirjan yhteisen mallin käyttöä koskevat yksityiskohdat. Siinä säädetään myös toimilupamenettelyn tietyistä näkökohdista.
2 artikla
Määritelmät
Tässä asetuksessa ’toimilupa-asiakirjalla’ tarkoitetaan tämän asetuksen liitteiden I ja II mukaista täytettyä ja asianmukaisesti allekirjoitettua yhteistä mallia, joka on toimitettava Euroopan rautatievirastolle.
3 artikla
Toimilupa-asiakirjan yhteisen mallin käyttö
1. Direktiivin 2012/34/EU III luvun mukaisesti myönnettävissä luvissa on käytettävä tämän asetuksen liitteissä I ja II vahvistettua vakiomuotoa.
Kun uusi toimilupa myönnetään, toimilupaviranomaisen on annettava sille EY:n toimilupailmoitusnumero komission päätöksen 2007/756/EY (5) lisäyksessä 2 säädetyn EU:n tunnistusnumerojärjestelmäksi (EIN) kutsutun yhdenmukaistetun numerointijärjestelmän mukaisesti.
Aina kun toimilupa myönnetään, peruutetaan määräajaksi tai kokonaan, korvataan väliaikaisella toimiluvalla tai kun sitä muutetaan toimilupa-asiakirjan kannalta merkittävällä tavalla, toimilupaviranomaisen on annettava toimilupa-asiakirja kyseistä muotoa noudattaen.
2. Toimilupaviranomaisten on ilmoitettava asiasta direktiivin 2012/34/EU 24 artiklan 8 kohdan mukaisesti Euroopan rautatievirastolle antamalla sille toimilupa-asiakirjan jäljennös niiden välillä sovittua yhteyskäytäntöä noudattaen.
3. Direktiivin 2012/34/EU 22 artiklassa tarkoitettua korvausvelvollisuuden kattamista koskevat tiedot on mainittava toimilupa-asiakirjan liitteessä tämän asetuksen liitteessä II vahvistettua vakiomuotoa noudattaen. Toimiluvan myöntävän viranomaisen on oheistettava liite toimilupa-asiakirjaan. Kyseisen liitteen numeron on oltava 1.
4. Jäsenvaltion toimilupaviranomainen tai rataverkon haltija voi tämän asetuksen liitteen II mukaisissa korvausvelvollisuusliitteissä olevia tietoja käyttäen tarkastaa, onko rautatieyrityksen korvausvelvollisuuden kattavuus, jonka muut toimilupaviranomaiset ovat hyväksyneet, riittävä kyseisessä jäsenvaltiossa. Jos toimilupaviranomainen toteaa, ettei kattavuus ole riittävä, se voi pyytää rautatieyritystä lisäämään kattavuutta. Rautatieyrityksen on annettava toimilupaviranomaiselle tämän pyytämät kattavuutta koskevat tiedot.
5. Kun toimilupaviranomainen pitää kattavuutta riittävänä, sen on ilmoitettava asiasta Euroopan rautatievirastolle ja päivitettävä saman jäsenvaltion toimilupaviranomaisen toimittama liite tai lisättävä toimilupaan uusi liite, joka laaditaan liitteessä II vahvistettua vakiomuotoa noudattaen ja jolle annetaan järjestyksessä seuraava numero (2, 3, 4 jne.).
6. Kussakin korvausvastuuliitteessä on mainittava kattavuuden määrä, soveltamisala, kuten maantieteellinen laajuus tai palvelujen tyyppi, sekä alkamispäivä ja soveltuvin osin päättymispäivä. Kussakin liitteessä on mainittava toimilupailmoitusnumero, jotta toimiluvan saaneeseen rautatieyritykseen on selkeä yhteys. Toimilupaviranomaisen on päivitettävä liite, kun sille ilmoitetaan korvausvastuun kattavuuden muuttumisesta, ja toimitettava se Euroopan rautatievirastolle.
4 artikla
Toimilupamaksut
Jäsenvaltiot voivat periä toimilupamaksun kunkin hakemuksen tutkimisesta. Toimilupamaksuja on sovellettava syrjimättömästi.
5 artikla
Korvausvastuun kattavuutta ja riittäviä takeita koskeviin vaatimuksiin liittyvät tietyt näkökohdat
1. Toimilupaviranomaisen on julkaistava vaadittava kattavuuden vähimmäistaso, mukaan lukien silloin, kun tämä taso on vahvistettu kansallisessa lainsäädännössä.
2. Toimilupaviranomainen ei voi edellyttää, että kattavuuden on oltava riittävä ennen kuin rautatieyritys aloittaa junaliikenteen harjoittamisen.
3. Viimeistään 25 päivänä elokuuta 2015 toimiluvan myöntäneen toimilupaviranomaisen on pyydettävä kaikilta toimiluvan saaneilta rautatieyrityksiltä todisteet korvausvastuunsa kattavuuden tasosta ja soveltamisalasta onnettomuustapauksissa, paitsi jos ne ovat ottaneet vakuutuksen tai viranomaisilla on jo nämä tiedot. Se voi myös pyytää näitä todisteita rautatieyrityksiltä, jos se epäilee, täyttääkö niiden kattavuus direktiivin 2012/34/EU 22 artiklassa tarkoitetut vaatimukset.
4. Jos yritys ei osoita, että sillä on riittävä vakuutus, mutta sillä on riittävät takeet kattavuudesta, toimilupaviranomaisen on tarvittaessa sääntelyelintä kuultuaan tutkittava, vastaavatko edellytykset, joilla yritys on saanut tällaiset takeet, niitä markkinaedellytyksiä, jotka olisi saanut mikä tahansa toinen yritys, jonka taloudellinen valmius ja altistuminen riskille ovat samat.
5. Jos toimilupaviranomainen peruuttaa toimiluvan määräajaksi direktiivin 2012/34/EU 24 artiklan 1 kohdan mukaisesti tai myöntää väliaikaisen toimiluvan mainitun direktiivin 24 artiklan 3 kohdan mukaisesti, sen on ilmoitettava asiasta mahdollisille muille Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1370/2007 (6) tarkoitetuille toimivaltaisille viranomaisille, joiden kanssa rautatieyritys oli toimilupaviranomaisen tietojen mukaan tehnyt palvelusopimuksia. Jos toimilupaviranomaisella on epäilyjä siitä, ovatko korvausvastuun kattavuutta koskevat takeet unionin valtiontukisääntöjen mukaisia, se voi toimittaa tarvittavat tiedot tällaisten valtiontukisääntöjen valvonnasta vastaaville viranomaisille.
6 artikla
Yhteys turvallisuustodistuksiin
1. Toimiluvan myöntäminen ei saa olla riippuvainen siitä, onko yrityksellä direktiivin 2004/49/EY 10 artiklassa tarkoitettu turvallisuustodistus.
2. Jos yrityksellä on turvallisuustodistus, lupaviranomainen ei tarkasta turvallisuustodistusta koskevia vaatimuksia toimilupaa myöntäessään.
7 artikla
Toimilupamenettelyn tietyt näkökohdat
1. Toimilupaviranomaisen on kuukauden kuluessa hakemuksen vastaanottamisesta ilmoitettava yritykselle, että asiakirjat ovat täydelliset, tai pyydettävä lisätietoja. Tätä määräaikaa voidaan pidentää kahdella viikolla poikkeustapauksissa, ja yritykselle on ilmoitettava siitä. Kun lisätiedot on vastaanotettu, toimilupaviranomaisen on ilmoitettava yritykselle kuukauden kuluessa, ovatko asiakirjat täydelliset.
2. Toimilupaviranomainen voi pyytää ainoastaan direktiivin 2012/34/EU III luvussa tarkoitettuja tai kansallisessa lainsäädännössä vaadittuja asiakirjoja. Toimilupaviranomaisen on julkaistava luettelo kaikista asiakirjoista ja niiden sisällöstä eikä se saa pyytää yrityksiltä muita asiakirjoja. Jos listaa on päivitetty ja se on julkaistu, yritykset voivat silti käyttää aiempaa luetteloa ennen päivitystä jätetyissä hakemuksissa.
3. Toimilupaviranomainen voi katsoa, että yritykset, joiden rautatieliikenteestä saamat tulot ovat alle viisi miljoonaa euroa vuodessa, täyttävät vaatimuksen, joka koskee niiden valmiutta noudattaa olemassa olevia ja mahdollisesti syntyviä velvoitteita 12 kuukauden ajan toiminnan aloittamisesta alkaen direktiivin 2012/34/EU 20 artiklan 1 kohdan mukaisesti, jos yritys voi osoittaa, että sen nettopääoma on vähintään 100 000 euroa tai muu sääntelyelimen kanssa sovittu määrä. Toimilupaviranomaisen on julkaistava kyseinen määrä.
8 artikla
Voimaantulo
Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tätä asetusta sovelletaan 16 päivästä kesäkuuta 2015.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 4 päivänä helmikuuta 2015.