PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ RADY (EU) č. 157/2013
ze dne 18. února 2013
o uložení konečného antidumpingového cla na dovoz bioethanolu pocházejícího ze Spojených států amerických
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1) (dále jen „základní nařízení“), a zejména na čl. 9 odst. 4 uvedeného nařízení,
s ohledem na návrh předložený Evropskou komisí po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
1. POSTUP
1.1 Zahájení řízení
(1)
Dne 25. listopadu 2011 Evropská komise (dále jen „Komise“) prostřednictvím oznámení zveřejněného v Úředním věstníku Evropské unie (2) oznámila, že zahajuje antidumpingové řízení (dále též „řízení“), pokud jde o dovoz bioethanolu pocházejícího ze Spojených států amerických (dále též „USA“ nebo „dotčená země“) do Unie.
(2)
Téhož dne Komise prostřednictvím oznámení zveřejněného v Úředním věstníku Evropské unie (3) oznámila, že zahajuje antisubvenční řízení, pokud jde o dovoz bioethanolu pocházejícího z USA do Unie, a zahájila samostatné šetření (dále jen „antisubvenční řízení“). Toto řízení bylo ukončeno dne 21. prosince 2012 bez uložení vyrovnávacích opatření.
(3)
Antidumpingové řízení bylo zahájeno na základě podnětu podaného dne 12. října 2011 Sdružením evropských výrobců obnovitelného ethanolu (ePURE) (dále jen „žadatel“) jménem výrobců představujících více než 25 % celkové výroby bioethanolu v Unii. Podnět obsahoval důkazy prima facie o dumpingu uvedeného výrobku a o podstatné újmě z něj vyplývající, což bylo považováno za dostačující pro zahájení šetření.
1.2 Strany dotčené řízením
(4)
Komise o zahájení řízení oficiálně informovala žadatele, další známé výrobce v Unii, vývozce/výrobce v USA, dovozce a další strany, o nichž bylo známo, že se jich záležitost týká, jakož i orgány USA. Zúčastněné strany dostaly možnost, aby ve lhůtě stanovené v oznámení o zahájení řízení písemně sdělily svá stanoviska a požádaly o slyšení.
(5)
Všechny zúčastněné strany, které o to požádaly a prokázaly, že mají zvláštní důvody ke slyšení, byly vyslechnuty.
1.2.1 Výběr vzorku vývozců/výrobců v USA
(6)
Vzhledem k možnému vysokému počtu vývozců/výrobců v USA se v oznámení o zahájení řízení počítalo s výběrem vzorku podle článku 17 základního nařízení.
(7)
Aby Komise mohla rozhodnout, zda je výběr vzorku nezbytný, a pokud ano, vzorek vybrat, byli všichni vývozci/výrobci v USA požádáni, aby se do 15 dnů od zahájení šetření přihlásili a aby v souladu s oznámením o zahájení řízení vyplnili formulář pro výběr vzorku, v němž uvedou základní údaje o svých činnostech souvisejících s výrobou a prodejem bioethanolu v období od 1. října 2010 do 30. září 2011 (dále jen „období šetření“ nebo „OŠ“).
(8)
Výběr reprezentativního vzorku byl rovněž konzultován s příslušnými orgány USA.
(9)
V 15denní lhůtě se přihlásilo více než 60 vývozců/výrobců, kteří poskytli požadované informace.
(10)
V souladu s článkem 17 základního nařízení Komise vybrala vzorek na základě největšího reprezentativního množství vývozu bioethanolu do Unie, které může být ve stanovené lhůtě přiměřeně přezkoumáno. Vybraný vzorek tvořilo šest výrobců bioethanolu v USA (dále jen „vzorek za USA“).
(11)
Během šetření bylo zjištěno, že výroba jednoho výrobce zařazeného do vzorku za USA nebyla během období šetření vyvážena do Unie. Tato společnost byla tudíž ze vzorku vyloučena.
(12)
Navzdory skutečnosti, že další výrobci zařazení do vzorku uvedli ve formuláři pro výběr vzorku vývoz bioethanolu do Unie, šetření prokázalo, že žádný z nich bioethanol na trh Unie nevyvážel. Ve skutečnosti jej prodávali obchodníkům/výrobcům směsí na domácím trhu, kteří nejsou ve spojení, a ti jej poté smíchali s benzinem a znovu prodávali, a to jak na domácím trhu, tak na vývoz, zejména do Unie. V průběhu šetření na místě se ukázalo, a to navzdory dojmu vyplývajícímu z informací poskytnutých výrobci v USA zařazenými do vzorku prostřednictvím formulářů pro výběr vzorku, že si tito výrobci nebyli ve všech případech vědomi toho, zda je jejich výroba určena pro trh Unie či pro jinou destinaci, včetně trhu USA, a neměli představu o prodejních cenách účtovaných obchodníky/výrobci směsí. To tudíž znamená, že výrobci bioethanolu v USA nejsou vývozci dotčeného výrobku do Unie. Skutečnými vývozci jsou obchodníci/výrobci směsí. Na základě údajů shromážděných a ověřených na úrovni vzorku za USA v předběžné fázi tudíž nebylo možné stanovit, zda byl bioethanol pocházející z USA během období šetření vyvážen do Unie za dumpingové ceny.
(13)
Žádné antidumpingové opatření tedy v té době nemohlo být uloženo.
(14)
Pro účely zjištění vývozu bioethanolu do Unie se v rámci vzorku za USA vycházelo zejména z údajů, které poskytli výrobci směsí/obchodníci, kteří nejsou ve spojení, již nebyli v předběžné fázi zahrnuti do šetření. Přestože v předběžné fázi jeden obchodník při šetření spolupracoval a poskytl doplňující údaje, nebyly tyto údaje dostačující k tomu, aby bylo možné přesně a spolehlivě stanovit údaje potřebné k výpočtu dumpingových rozpětí.
(15)
V zájmu dokončení šetření dumpingu bylo tedy považováno za nutné vycházet spíše z údajů obchodníků a výrobců směsí, kteří dotčený výrobek do Unie ve skutečnosti vyváželi.
(16)
Dotazníky týkající se dumpingu byly tedy zaslány osmi největším obchodníkům/výrobcům směsí v USA, kteří byli identifikováni během šetření v rámci vzorku za USA. Tito obchodníci/výrobci směsí představují více než 90 % celkového vývozu bioethanolu do Unie. Dva z nich se spoluprací při šetření souhlasili a jejich vývoz představuje přibližně 51 % celkového vývozu bioethanolu do Unie během období šetření.
1.2.2 Výběr vzorku výrobců v Unii
(17)
Vzhledem k možnému vysokému počtu výrobců v Unii se v oznámení o zahájení řízení počítalo s výběrem vzorku podle článku 17 základního nařízení.
(18)
V oznámení o zahájení řízení Komise uvedla, že prozatímně vybrala vzorek výrobců v Unii (dále jen „vzorek za EU“). Tento vzorek tvořilo pět společností a skupin z 19 výrobců v Unii, kteří byli známí před zahájením šetření. Vzorek byl vybrán na základě objemu výroby bioethanolu během období šetření a polohy známých výrobců. Tento vzorek představoval 48 % celkové odhadované výroby v Unii během období šetření.
(19)
Během šetření se však ukázalo, že skupiny zařazené do vzorku za EU tvoří vysoký počet společností či jednotlivých subjektů vyrábějících a prodávajících obdobný výrobek. To by znamenalo provést šetření ve 13 společnostech, což nebylo vzhledem k času, který byl na šetření vyčleněn, možné. Bylo tedy rozhodnuto znovu přezkoumat údaje, které byly k dispozici pro výběr reprezentativního vzorku. Vycházelo se z toho, že vzorek by měl být založen na největších jednotlivých výrobních subjektech v Unii a v rámci skupin a při výběru by mělo být zohledněno také určité geografické rozložení výrobců v Unii.
(20)
Proto byl nakonec vybrán konečný vzorek za EU složený z šesti jednotlivých výrobců zvolených na základě reprezentativnosti z hlediska výroby a objemu prodeje bioethanolu v období šetření a geografické polohy výrobce. Tito výrobci, kteří se nacházejí v Belgii, Nizozemsku, Francii, Spojeném království, Švédsku a Německu, představují 36 % celkové odhadované výroby v Unii a 44 % celkové výroby uvedené společnostmi, které poskytly údaje pro účely výběru vzorku. Tento vzorek byl považován za reprezentativní pro účely posouzení možné újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie.
(21)
Zúčastněné strany dostaly možnost vyjádřit připomínky ke vhodnosti výběru vzorku.
(22)
Některé strany tvrdily, že vzorek za EU je méně reprezentativní než vzorek původní, který obsahoval celé skupiny společností. Podle jejich názoru by objektivní analýzu situace ve výrobním odvětví Unie bylo možné provést pouze začleněním všech společností, které jsou součástí skupin ve vzorku. Uvedly zejména, že náklady a příjmy mohou být přiděleny určitým společnostem ve skupině, v nichž se neuskuteční návštěva, a tudíž nemusí být zohledněny při analýze újmy.
(23)
V tomto ohledu je třeba podotknout, že Komise náležitě zvážila a přezkoumala údaje poskytnuté všemi společnostmi, a to těmi, které byly zařazeny do vzorku, i těmi, které zařazeny nebyly, a zejména společnostmi patřícími do skupin, aby se ujistila, že veškeré náklady a příjmy spojené s výrobou a prodejem u společností zařazených do vzorku byly při analýze újmy v plném rozsahu a správně zohledněny.
(24)
Některé strany napadly skutečnost, že do vzorku za EU byli zařazeni výrobci v Unii, kteří se nacházeli ve fázi rozběhu činnosti. Rovněž tvrdily, že by do vzorku neměla být zařazena jedna společnost, která měla v roce 2011 významnou volnou kapacitu, nacházející se v členském státě, který neprovedl směrnici o energii z obnovitelných zdrojů (4). Rovněž zaznělo, že pokud by tyto společnosti do vzorku nakonec zařazeny byly, měla by Komise údaje o nich upravit tak, aby byly tyto mimořádné okolnosti zohledněny.
(25)
Má se za to, že skutečnost, že společnosti v nedávné době rozběhly nebo obnovily provoz, není důvodem k tomu, aby byly vyloučeny ze vzorku. Zařazení takovýchto společností do vzorku není v rozporu s kritérii pro výběr vzorku, která jsou stanovena v článku 17 základního nařízení. Pokud jde o úpravu údajů, strany neposkytly žádný konkrétní materiál nebo podložené důkazy, kterými by své tvrzení podpořily, ani podklady pro to, jak by se měla požadovaná úprava provést.
(26)
Kromě toho nebyly při šetření zjištěny žádné náklady, například zrychlené odpisy, které by měly být upraveny, aby se napravilo zkreslení způsobené rozběhem činnosti. Tento požadavek se proto zamítá.
(27)
Některé strany rovněž vznesly námitky proti tomu, že součástí vzorku za EU již není společnost, která do něj byla prozatímně vybrána a nachází se v členském státě s vysokou spotřebou a výrobou bioethanolu. Tvrdily, že ekonomická situace této společnosti je dobrá, a naznačily, že právě to bylo důvodem k jejímu vyloučení ze vzorku. Dále tvrdily, že výběr vzorku byl zkreslen tak, aby byla zjištěna újma. Podle těchto stran měla Komise rozeslat tzv. minidotazníky všem výrobcům, aby shromáždila patřičné údaje pro výběr vzorku.
(28)
Pokud jde o rozesílání minidotazníků, je třeba poznamenat, že před výběrem vzorku si Komise vyžádala informace od všech výrobců v Unii, o nichž bylo známo, že jsou záležitostí dotčeni, aby shromáždila příslušné údaje pro výběr vzorku. Jak je uvedeno v bodě 5.2.1 oznámení o zahájení řízení, tyto informace byly k dispozici ode dne zahájení šetření v dokumentu „For inspection by interested parties“ a nebyly takové povahy, aby z nich byla zřejmá ekonomická situace respondentů. Komise tedy měla k dispozici dostatek informací k tomu, aby mohla vybrat reprezentativní vzorek v souladu s kritérii uvedenými v článku 17 základního nařízení, ale nemohla společnosti vybírat tak, aby bylo dosaženo určitého výsledku. Výše uvedená tvrzení byla proto zamítnuta.
(29)
Na závěr bylo vzneseno tvrzení, že vzorek měl obsahovat společnosti vyrábějící bioethanol z cukrové řepy, jelikož výroba z této suroviny může být mnohem ziskovější než výroba například z pšenice. Třebaže toto tvrzení nebylo podložené, z dostupných informací vyplývá, že bioethanol vyráběný z cukrové řepy představuje pouze malou část celkové výroby v Unii, v roce 2011 přibližně 12 %, a že dvě ze společností zařazených do vzorku cukrovou řepu jako vstupní surovinu k výrobě bioethanolu zčásti používají. Toto tvrzení se proto zamítá.
(30)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem se má za to, že vzorek vybraný výše popsaným způsobem pro účely analýzy újmy je pro výrobní odvětví Unie reprezentativní.
1.2.3 Výběr vzorku dovozců, kteří nejsou ve spojení
(31)
Vzhledem k možnému vysokému počtu dovozců zapojených do řízení se v oznámení o zahájení řízení počítalo s výběrem vzorku dovozců podle článku 17 základního nařízení.
(32)
Pouze tři dovozci poskytli ve lhůtě stanovené v oznámení o zahájení řízení požadované informace a souhlasili se zařazením do vzorku. Vzhledem k omezenému počtu spolupracujících dovozců nebyl výběr vzorku považován za nutný.
1.2.4 Odpovědi na dotazník a ověřování
(33)
Komise rozeslala dotazníky všem stranám, o nichž bylo známo, že se jich záležitost týká. Dotazníky byly tedy zaslány vývozcům/výrobcům v USA zařazeným do vzorku, výrobcům v Unii zařazeným do vzorku, třem spolupracujícím dovozcům v Unii, kteří nejsou ve spojení, a všem uživatelům, o nichž bylo známo, že se jich šetření týká.
(34)
Odpovědi zaslali vývozci/výrobci v USA zařazení do vzorku, výrobci v Unii zařazení do vzorku, dva dovozci, kteří nejsou ve spojení, a čtyři uživatelé.
(35)
Komise si vyžádala a ověřila veškeré informace, které poskytly zúčastněné strany a které považovala za nezbytné pro účely konečného stanovení dumpingu, výsledné újmy a zájmu Unie.
(36)
Inspekce na místě se uskutečnily v prostorách těchto společností:
Vývozci/výrobci v USA
-
Marquis Energy LLC, Hennepin, Illinois
-
Patriot Renewable Fuels LLC, Annawan, Illinois
-
Platinum Ethanol LLC, Arthur, Iowa
-
Plymouth Energy Company LLC, Merrill, Iowa
-
POET LLC, Wichita, Kansas a Sioux Falls, Jižní Dakota
Obchodník v USA, který není ve spojení
-
Bio Urja Trading LLC, Houston, Texas
Obchodník ve Švýcarsku, který je ve spojení
-
Cargill International SA, Ženeva
Výrobci v Unii
-
Abengoa Energy Netherlands B.V., Rotterdam, Nizozemsko
-
BioWanze S.A., Wanze, Belgie
-
Crop Energies Bioethanol GmbH, Mannheim, Německo
-
Ensus, Yarm, Spojené království
-
Lantmännen Energi/Agroetanol, Norrköping, Švédsko
-
Tereos BENP, Lillebonne, Francie
Dovozci v Unii, kteří nejsou ve spojení
-
Shell Trading Rotterdam B.V., Rotterdam, Nizozemsko
-
Greenergy Fuels Limited, Londýn, Spojené království
Uživatelé v Unii
-
Shell Nederland Verkoopmaatschappij B.V. Rotterdam, Nizozemsko
1.3 Období šetření a posuzované období
(37)
Šetření dumpingu a újmy se týkalo období od 1. října 2010 do 30. září 2011. Analýza tendencí významných pro posouzení újmy se týkala období od ledna 2008 do konce období šetření (dále jen „posuzované období“).
2. DOTČENÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
2.1 Dotčený výrobek
(38)
Dotčeným výrobkem je bioethanol, někdy označovaný jako „palivo ethanol“, tj. ethylalkohol vyráběný ze zemědělských produktů (jak jsou uvedeny v seznamu v příloze I Smlouvy o fungování Evropské unie), denaturovaný či nedenaturovaný, s výjimkou produktů s obsahem vody převyšujícím 0,3 % (m/m) měřeno v souladu s normou EN 15376, avšak včetně ethylalkoholu vyráběného ze zemědělských produktů (jak jsou uvedeny v seznamu v příloze I Smlouvy o fungování Evropské unie) ve směsi s benzinem o obsahu ethylalkoholu převyšujícím 10 % (v/v), pocházející z USA, v současnosti kódů KN ex 2207 10 00, ex 2207 20 00, ex 2208 90 99, ex 2710 12 21, ex 2710 12 25, ex 2710 12 31, ex 2710 12 41, ex 2710 12 45, ex 2710 12 49, ex 2710 12 51, ex 2710 12 59, ex 2710 12 70, ex 2710 12 90, ex 3814 00 10, ex 3814 00 90, ex 3820 00 00 a ex 3824 90 97.
(39)
Bioethanol lze vyrábět z různých zemědělských vstupních surovin, např. cukrové třtiny, cukrové řepy, brambor, manioku a kukuřice. V USA se bioethanol rozlišuje podle různých vstupních surovin, jak je popsáno níže:
a)
Konvenční biopalivo (vyráběné především ze vstupní suroviny kukuřice a běžně nazývané kukuřicový ethanol), které je definováno jako obnovitelné palivo získávané z kukuřičného škrobu a vyráběno v zařízeních, jejichž výstavba byla zahájena po datu uzákonění zákona o energetické nezávislosti a bezpečnosti v prosinci 2007 (5), a které musí v budoucnosti dosáhnout 20 % snížení emisí skleníkových plynů ve srovnání se základními emisemi skleníkových plynů z benzinu a nafty v průběhu životního cyklu.
b)
Vyspělé biopalivo, definované jako obnovitelné palivo jiné než ethanol získaný z kukuřičného škrobu, které je získáváno z obnovitelné biomasy a jehož emise skleníkových plynů v průběhu životního cyklu, určené správcem podle zákona o energetické politice (Energy Policy Act, EPA), jsou alespoň o 50 % nižší než základní emise skleníkových plynů. Tento pojem zahrnuje „celulózová biopaliva“ jako bioethanol a „naftu z biomasy“. Soupis pro vyspělá biopaliva zahrnuje soupis pro celulózová biopaliva, naftu z biomasy a nerozlišená vyspělá biopaliva.
(40)
Konkrétněji je celulózové biopalivo (6) definováno jako obnovitelné palivo získané z jakékoli celulózy, hemicelulózy nebo ligninu získaných z obnovitelné biomasy, jehož emise skleníkových plynů v průběhu životního cyklu, určené správcem podle zákona o energetické politice, jsou alespoň o 60 % nižší než základní emise skleníkových plynů v průběhu životního cyklu. Celulózová biopaliva zahrnují celulózový bioethanol. Federální vláda Spojených států ve značné míře podporuje výzkum a pilotní projekty zabývající se výrobou vyspělých biopaliv, a zejména celulózového bioethanolu vyráběného především z odpadu ze zemědělství a lesnictví. Podle činitelů USA a veřejně dostupných údajů (7) dosáhne výroba tohoto typu bioethanolu v roce 2014 přibližně 4 miliard litrů a do roku 2021 přesáhne 50 miliard litrů. Výroba celulózového bioethanolu byla během období šetření zanedbatelná.
(41)
Během období šetření a až do současnosti byla hlavní vstupní surovinou používanou v USA kukuřice, zatímco hlavní vstupní surovinou používanou v Unii je pšenice.
(42)
Z šetření vyplynulo, že bioethanol se obecně prodává v čisté formě výrobcům směsí/obchodníkům, kteří jej smísí (8) s benzinem především s cílem vyrobit směsi s vysokým obsahem bioethanolu, které se vyvážejí nebo prodávají na domácím trhu k dalšímu mísení a používají jako palivo ke spotřebě. Mísení není příliš složité a lze je provést smísením výrobků ve zvláštních nádržích, do nichž se přidají požadované procentní podíly bioethanolu a benzinu.
(43)
Aby bylo možné určit různé druhy bioethanolu a směsi bioethanolu používané na celém světě, jsou směsi paliva ethanolu značeny tzv. čísly „E“, která popisují procentní podíl objemu paliva ethanolu ve směsi. Například E85 znamená, že směs obsahuje 85 % bezvodného ethanolu a 15 % benzinu. Směsi s nízkým obsahem ethanolu v rozmezí od E5 do E25 jsou rovněž známé jako gasohol, ačkoli mezinárodně pojem gasohol nejčastěji označuje směs E10. Směsi E10 nebo směsi slabší se do roku 2011 používaly ve více než dvaceti zemích světa a vedoucí příčku zaujímaly Spojené státy americké, kde byl téměř všechen maloobchodní benzin v roce 2010 smíšen s 10 % bioethanolu.
(44)
Z šetření vyšlo najevo, že podle stávajícího programu pro národní normu pro obnovitelná paliva (National Renewable Fuel Standard program, RFS1) zřízeného v rámci zákona o energetické politice z roku 2005, jímž se změnil zákon o ochraně ovzduší (Clean Air Act) a který stanovil první národní normu pro obnovitelná paliva, jsou všechny druhy bioethanolu považovány za biopaliva. Odpovědnost za koordinaci činností s ministerstvem energetiky Spojených států, ministerstvem zemědělství Spojených států a zúčastěnými subjekty za účelem koncipování a provádění tohoto programu přidělil Kongres Spojených států Úřadu pro ochranu životního prostředí Spojených států (US Environmental Protection Agency, EPA).
(45)
V důsledku své politiky v oblasti energetiky jsou Spojené státy od roku 2005 největším světovým výrobcem bioethanolu a připadá na ně 57,5 % světové produkce. Požadavky EPA zaručily, že v roce 2009 bylo vyrobeno nejméně 11 miliard amerických galonů obnovitelných paliv, a to zejména za účelem splnění cílů stanovených zákonem o energetické nezávislosti a bezpečnosti z roku 2007. Výroba v tak velkém měřítku rovněž umožnila výrobcům v USA vyvážet bioethanol i na jiné trhy, včetně Unie.
(46)
Podle úředních zdrojů, informací o trhu a veřejně dostupných informací (9) jsou všechny druhy bioethanolu a bioethanolu ve směsích, zejména směsích bioethanolu a minerálního benzinu, jak je vysvětleno ve 43. bodě odůvodnění výše, které se vyrábějí v USA a prodávají se buď v USA, nebo na vývoz, považovány za paliva z bioethanolu a jsou součástí legislativního balíčku týkajícího se energetické účinnosti a obnovitelné energie a náhradních paliv v USA.
(47)
Bylo zjištěno, že všechny druhy bioethanolu a bioethanolu ve směsích, kterých se týká toto šetření, mají navzdory možným rozdílům, pokud jde o vstupní suroviny použité pro jejich výrobu, nebo odlišnostem ve výrobním postupu tytéž nebo velmi podobné základní fyzikální, chemické a technické vlastnosti a používají se ke stejným účelům. Malé odlišnosti, které dotčený výrobek může vykazovat, nemění jeho základní definici, jeho vlastnosti ani to, jak ho různé strany vnímají.
(48)
Některé strany tvrdily, že definice dotčeného výrobku není jasná, zejména proto, že neumožňuje rozlišovat mezi bioethanolem pro použití v palivu a bioethanolem pro jiná použití. Z toho důvodu prohlásily, že by se šetření mělo vztahovat na ethanol určený pro všechna použití a ethanol ze všech zdrojů včetně syntetického ethanolu, který konkuruje bioethanolu pro průmyslové použití.
(49)
Další strana tvrdila opak, konkrétně že šetření by se mělo vztahovat pouze na bioethanol pro použití v palivu, a že bioethanol pro průmyslové použití by tím pádem měl být vyloučen.
(50)
V této souvislosti je třeba poznamenat, že dotčený výrobek by měl být definován především podle základních fyzikálních, technických a chemických vlastností, nikoli podle použití či uplatnění. Výrobek, který má různá uplatnění, může mít samozřejmě tytéž nebo obdobné základní vlastnosti bez ohledu na další použití a za určitých okolností může být nutné prohloubit analýzu definice výrobku s ohledem na specifické rysy výrobního odvětví a trhu.
(51)
V tomto případě bylo jasné, že oznámení o zahájení řízení neobsahovalo záměr zahrnout do definice výrobků také syntetický ethanol. Syntetický ethanol má jiné vlastnosti než bioethanol a neodpovídá výše popsaným kritériím týkajícím se definice dotčeného výrobku. Do šetření se nezapojil žádný výrobce, který se soustředí na výrobu uvedeného výrobku. Z toho důvodu nelze syntetický ethanol zařadit do definice dotčeného výrobku a spadá mimo rámec šetření. V rozporu s názorem některých stran toto upřesnění nevede ke změně rámce šetření ani definice dotčeného výrobku a nemělo dopad na kvalitu použitých údajů.
(52)
Bioethanol pro použití v palivu a bioethanol pro jiná použití mohou mít obdobné vlastnosti. Šetření se však věnovalo dumpingu na úrovni hospodářských subjektů v USA, které vyráběly nebo míchaly bioethanol pro použití v palivu, zejména bioethanol určený pro palivové směsi. I šetření výrobců v Unii se zaměřilo na bioethanol určený pro použití v palivu, a nikoli pro jiné účely. Na bioethanol pro jiná použití, než je použití v palivu, by se tudíž rámec tohoto šetření neměl vztahovat.
(53)
Dovozci, kteří nebudou využívat bioethanol pro použití v palivu dovážený z USA, mohou podat prohlášení, podle ustanovení týkajících se konečného použití stanovených prováděcími pravidly obsaženými v článcích 291 až 300 celního kodexu Unie (10).
2.2 Obdobný výrobek
(54)
Bylo zjištěno, že bioethanol vyráběný výrobním odvětvím Unie a prodávaný na trhu Unie má obdobné základní fyzikální, chemické a technické vlastnosti jako bioethanol vyvážený do Unie z USA.
(55)
Jak je popsáno ve 39. bodě odůvodnění výše, bioethanol lze vyrábět z různých vstupních surovin. Šetření však nepoukázalo na skutečnost, že by použitá vstupní surovina vedla k jakýmkoli rozdílům, pokud jde o vlastnosti konečného výrobku. Bylo zjištěno, že dotčený výrobek vyráběný v USA, zejména z kukuřice, a vyvážený na trh Unie je vzájemně zaměnitelný s dotčeným výrobkem, zejména ze pšenice, vyráběným a prodávaným v Unii tamními výrobci. Pokud jde o bioethanol, neexistují kromě toho žádné významné rozdíly, jsou-li vůbec nějaké, v používání a přístupu ze strany hospodářských subjektů a uživatelů na trhu.
(56)
Je tedy potvrzeno, že bioethanol vyráběný a prodávaný v Unii a dotčený výrobek vyvážený z USA by měly být považovány za obdobné výrobky ve smyslu čl. 1 odst. 4 základního nařízení.
(57)
Někteří výrobci v USA zařazení do vzorku tvrdili, že bioethanol vyráběný a prodávaný na trhu USA není jako dotčený výrobek, protože striktně neodpovídá znění popisu výrobku uvedenému v oznámení o zahájení řízení. Druhy bioethanolu prodávané na trhu USA skutečně odpovídají normě uplatňované ve Spojených státech (ASTM) spíše než EN 15376 a obsah vody u nich přesahuje hranici 0,3 %.
(58)
Šetření však ukázalo, že bioethanol vyráběný k prodeji na trhu USA má ve značné míře stejné základní fyzikální, chemické a technické vlastnosti jako dotčený výrobek. Čl. 1 odst. 4 základního nařízení stanoví, že obdobný výrobek nemusí být nezbytně podobný ve všech ohledech s dotčeným výrobkem, ale může se jednat o výrobek, který ačkoliv není podobný ve všech ohledech, má vlastnosti úzce se podobající vlastnostem dotčeného výrobku. To je případ bioethanolu prodávaného na trhu USA a bioethanolu vyváženého do Unie. Existují precedenty, kdy se výrobky považovaly za obdobné jako dotčený výrobek i navzdory určitým rozdílům (11).
(59)
Proto bylo rozhodnuto prozatímní zjištění zvrátit a považovat bioethanol odpovídající normě ASTM a prodávaný na trhu USA za výrobek obdobný dotčenému výrobku ve smyslu čl. 1 odst. 4 základního nařízení.
3. DUMPING
3.1 Úvod
(60)
Jak je vysvětleno v 6. až 16. bodě odůvodnění výše, šetření se za účelem prošetření možného dumpingu týkalo jak výrobců bioethanolu, tak obchodníků/výrobců směsí, kteří vyváželi dotčený výrobek na trh Unie.
(61)
Podle čl. 9 odst. 5 základního nařízení se v nařízení o uložení cla stanoví clo pro každého dodavatele, nebo není-li to proveditelné, pro danou dodavatelskou zemi.
(62)
Někteří výrobci tvrdili, že bylo možné identifikovat a sledovat jejich výrobky prodané hospodářským subjektům v USA za účelem vývozu, zejména do Unie. Odvolávali se na certifikační postup, který stanoví směrnice o energii z obnovitelných zdrojů, ale nedokázali najít konkrétní vazbu mezi jejich prodejem na trhu USA a vývozem uskutečňovaným jinými hospodářskými subjekty do EU. Jak je uvedeno ve 12. bodě odůvodnění výše a 63. bodě odůvodnění níže, tito výrobci rovněž neměli představu o úrovni vývozních cen do Unie.
(63)
V tomto případě bylo zjištěno, že vzhledem ke struktuře odvětví bioethanolu a způsobu výroby a prodeje dotčeného výrobku na trhu USA a způsobu jeho vývozu do Unie není proveditelné stanovit individuální dumpingová rozpětí pro výrobce v USA. Přesněji, výrobci zařazení do vzorku za USA dotčený výrobek do Unie nevyváželi a obchodníci/výrobci směsí, kteří byli zahrnuti do šetření, získávali bioethanol od různých výrobců, míchali jej a prodávali zejména na vývoz do Unie, tudíž navzdory tvrzením výše uvedených stran nebylo možné všechny jednotlivé nákupy vysledovat a srovnat běžné hodnoty s příslušnými vývozními cenami a nelze určit výrobce v okamžiku vývozu do Unie. Jinými slovy, každá dodávka odeslaná do EU obsahuje bioethanol vyrobený v USA různými výrobci v USA, ne pouze těmi, kteří jsou zařazeni do vzorku za USA. Šetření také ukázalo, že úroveň cen, které účtovali výrobci ve vzorku za USA svým odběratelům v USA, nebyla v souladu s cenou skutečně zaplacenou nebo splatnou za dotčený výrobek v případě vývozu do Unie.
(64)
Z toho důvodu se má za to, že by mělo být stanoveno celostátní dumpingové rozpětí.
3.2 Běžná hodnota
(65)
Pro stanovení běžné hodnoty v souladu s čl. 2 odst. 2 základního nařízení Komise nejprve zjišťovala, zda byl dotčený výrobek prodáván dvěma spolupracujícími obchodníky/výrobci směsí nezávislým odběratelům na domácím trhu v reprezentativním objemu, tj. zda celkový objem takového prodeje představoval během období šetření nejméně 5 % celkového objemu vývozu do Unie.
(66)
Jelikož byl obdobný výrobek prodáván na domácím trhu v dostatečném množství, byla běžná hodnota určena na základě ceny zaplacené nebo splatné dvěma výše uvedeným obchodníkům/výrobcům směsí v běžném obchodním styku nezávislými odběrateli v USA.
3.3 Vývozní cena
(67)
Spolupracující obchodníci/výrobci směsí poskytli údaje, které umožnily stanovit vývozní cenu na základě jejich cen, které jsou skutečně zaplacené nebo které je třeba zaplatit, podle čl. 2 odst. 8 základního nařízení. U transakcí, při nichž se dovoz do Unie uskutečnil prostřednictvím obchodní společnosti ve spojení, byla vývozní cena určena početně podle čl. 2 odst. 9 základního nařízení na základě ceny obchodníka ve spojení, za kterou byl výrobek poprvé znovu prodán nezávislým odběratelům v Unii.
(68)
Pokud jde o prodej uskutečněný prostřednictvím obchodníka ve spojení se sídlem ve Švýcarsku, nebyly od vývozní ceny odečteny prodejní, správní a režijní náklady a zisk, jelikož nebyly považovány za náklady v období mezi dovozem a novým prodejem do Unie. Šetření ukázalo, že hlavní činnost obchodníka ve spojení představovalo řízení peněžních prostředků jednotky pro obchod v oblasti „cukru“, do níž biopaliva patří, a zajišťování rizik spojených s obchodem v zemědělském odvětví uzavíráním derivátových smluv, a to jak v rámci mimoburzovního trhu, tak i organizovaného finančního trhu.
(69)
Někteří výrobci ve Spojených státech tvrdili, že běžnou praxí orgánů je považovat prodejní cenu účtovanou vývozcem prvnímu nezávislému odběrateli za vývozní cenu, která slouží k výpočtu dumpingu. V tomto případě by touto cenou byla prodejní cena účtovaná výrobci ve Spojených státech obchodníkům/výrobcům směsí ve Spojených státech, kteří nejsou ve spojení. Jak je však uvedeno v 62. a 63. bodě odůvodnění výše, žádný z výrobců bioethanolu ve Spojených státech dotčený výrobek do Unie nevyvážel a neměl představu o úrovni vývozních cen do EU. Jejich cenu účtovanou na domácím trhu tedy použít nelze, protože se nejedná o vývozní cenu zaplacenou nebo splatnou za dotčený výrobek v Unii. Jejich tvrzení tudíž nelze přijmout.
3.4 Srovnání
(70)
Srovnání mezi váženým průměrem běžné hodnoty a váženým průměrem vývozní ceny podle druhu výrobku stanovenými pro spolupracující obchodníky/výrobce směsí bylo provedeno na základě ceny ze závodu a v souladu s čl. 2 odst. 10 při něm byly zohledněny rozdíly u činitelů, které prokazatelně ovlivnily ceny a srovnatelnost cen. Jeden obchodník/výrobce směsí tvrdí, že údaje o prodeji na domácím trhu nebyly reprezentativní. Jelikož daný obchodník/výrobce směsí však nebyl schopen údaje o veškerém prodeji na domácím trhu poskytnout, vychází výpočet z údajů získaných z dotazníku a inspekce na místě.
(71)
Jeden obchodník/výrobce směsí uvádí, že výpočet prodejní ceny na domácím trhu by měl vycházet z údajů burzy NYMEX o spotovém trhu. Komise má za to, že spolehlivější jsou ověřené údaje od dvou obchodníků/výrobců směsí.
(72)
Za tímto účelem byly v příslušných a odůvodněných případech provedeny náležité úpravy o rozdíly u nákladů na dopravu, pojištění, manipulaci a nakládku a vedlejších nákladů.
(73)
Zvláštností u dotčeného výrobku a obdobného výrobku je skutečnost, že obchodníci/výrobci směsí získali během období šetření subvenci, zejména formou slev na spotřební dani u jejich prodeje směsí bioethanolu. K určení běžné hodnoty a vývozní ceny se použije metoda, při níž jsou plně zohledněny skutečné prodejní ceny uvedených obchodníků/výrobců směsí, a to jak pro prodej na domácím trhu, tak na vývoz. Srovnání prodeje uskutečněného obchodníky/výrobci směsí na trhu USA a vývozních cen obchodníků/výrobců směsí uplatňovaných pro EU tak za účelem vypočítání úrovně dumpingu u dotčeného výrobku eliminuje případný dopad subvence na ceny, neboť tato subvence během období šetření ovlivnila stejnou měrou jak prodej na domácím trhu, tak prodej na vývoz. Jeden obchodník/výrobce směsí uvedl, že subvenci na prodej na domácím trhu nedostal. Své tvrzení však není schopen prokázat; tvrzení je rovněž obtížně porovnatelné s informacemi, které o použití subvence poskytly orgány USA.
3.5 Dumping
(74)
V souladu s čl. 2 odst. 11 základního nařízení bylo provedeno srovnání váženého průměru běžné hodnoty podle druhu výrobku a váženého průměru vývozní ceny odpovídajícího druhu dotčeného výrobku. Na základě tohoto srovnání bylo zjištěno, že se spolupracující obchodníci/výrobci směsí, kteří nejsou ve spojení, podíleli na dumpingových praktikách.
(75)
Vážené průměrné dumpingové rozpětí bylo stanoveno ve výši 9,5 % na základě souhrnných údajů od spolupracujících obchodníků/výrobců směsí a představuje celostátní dumpingové rozpětí pro USA.
(76)
Někteří z výrobců ve Spojených státech zařazení do vzorku uvedli, že budou-li uložena konečná antidumpingová opatření, očekávají, že jim bude uděleno individuální celní rozpětí. Vzhledem k obsahu 6. až 16. bodu odůvodnění a argumentaci uvedené v 60. až 64. bodě odůvodnění nelze toto tvrzení přijmout, neboť šetření potvrdilo, že v případě těchto hospodářských subjektů, konkrétně proto, že během období šetření neuskutečnily žádný vývoz do Unie, nebylo možné jejich výrobky při vývozu do Unie sledovat a ony samy obecně neměly informace o časovém plánu vývozu ani o cenách zaplacených nebo splatných dovozci v Unii, a tudíž pro tyto výrobce nebylo možné vývozní cenu a dumpingové rozpětí spolehlivě stanovit.
(77)
Někteří výrobci požádali o více podrobností o výpočtu dumpingu stanoveného pro dva spolupracující obchodníky/výrobce směsí. Je však třeba mít na paměti, že požadované informace obsahují obchodní tajemství, a nelze je tedy zpřístupnit jiné straně, než je strana dotčená. Na druhou stranu je běžné, že orgány zpřístupní obecnou metodu použitou k určení dumpingu všem stranám, u nichž nebyly pro výpočty použity žádné jednotlivé údaje. Tato metoda byla popsána v obecném informačním dokumentu, který byl rozeslán všem stranám.
4. ÚJMA
4.1 Výroba v Unii a výrobní odvětví Unie
(78)
Výroba v Unii byla stanovena na základě zprávy o trhu, kterou během šetření poskytl žadatel. Celková výroba obdobného výrobku v Unii, uvedená v této zprávě, byla srovnána s údaji poskytnutými 17 spolupracujícími výrobci v Unii. Mezi těmito dvěma soubory údajů byl zjištěn drobný rozdíl o přibližně 5 %. Důvodem je skutečnost, že údaje o výrobě neposkytli někteří relativně malí nespolupracující výrobci v Unii. Podle těchto podkladů byla celková výroba v Unii v období šetření stanovena na 3,42 milionu tun. Výrobci v Unii, kteří představují celkovou výrobu v Unii, tvoří výrobní odvětví Unie ve smyslu čl. 4 odst. 1 a čl. 5 odst. 4 základního nařízení, a budou proto uváděni jako „výrobní odvětví Unie“.
4.2 Spotřeba v Unii
(79)
Spotřeba v Unii byla stanovena na základě celkové výroby v Unii uskutečněné výrobním odvětvím Unie po přičtení objemu dovozu z třetích zemí, který byl stanoven na základě nejlepších dostupných statistik, a odečtení změny zásob a vývozu uskutečněného výrobním odvětvím Unie podle údajů poskytnutých výrobním odvětvím Unie. Některé strany tvrdily, že statistiky použité ke stanovení spotřeby nebyly kompletní, neboť nezohledňovaly významný dovoz bioethanolu z dalších třetích zemí, a to zejména v období šetření. Dále se domnívaly, že Komise nadhodnotila objem dovozu ze Spojených států, a údaje o spotřebě a podílu na trhu tudíž nejsou spolehlivé.
(80)
Tato tvrzení byla analyzována a porovnána s dostupnými informacemi. Ve věci dovozu z dalších zemí strany neposkytly žádné důkazy o objemech dovozu dotčeného výrobku. Dovoz z dalších zemí byl nicméně v rámci odhadu dovozu zohledněn. Pokud jde o objem dovozu ze Spojených států, byla v odhadu dovozu z USA během období šetření zjištěna administrativní chyba. Objem dovozu byl tedy znovu posouzen a podle potřeby upraven. Tato skutečnost však nemá žádný dopad na závěry týkající se posouzení újmy a příčinné souvislosti.
(81)
V souvislosti s dovozem dotčeného výrobku je třeba zdůraznit, že pro dotčený výrobek neexistují žádné zvláštní celní kódy kombinované nomenklatury. Kódy kombinované nomenklatury, pod nimiž lze dotčený výrobek celním orgánům oznámit, zahrnují navíc vedle dotčeného výrobku i jiné výrobky.
(82)
Co se týče dovozu směsí bioethanolu, z ověřených odpovědí na dotazník poskytnutých dovozci, kteří nejsou ve spojení, se ukázalo, že se většina dovozu celním orgánům oznamuje pod kódem TARIC 3824909799. Objem dovozu však nelze získat přímo od Eurostatu, protože tento kód TARIC zahrnuje vedle dotčeného výrobku i různé další chemické výrobky.
(83)
Co se týče dovozu deklarovaného pod kódy 2207 10 00 a 2207 20 00 kombinované nomenklatury, nebylo možné rozlišovat mezi dotčeným výrobkem a jinými výrobky, které nebyly předmětem šetření, vzhledem k nedostatku informací o dováženém výrobku.
(84)
Jelikož údaje získané od Eurostatu neposkytovaly ucelený obrázek o dovozu, bylo za účelem stanovení dovozu dotčeného výrobku na trh Unie rozhodnuto, že se použijí také další zdroje informací.
(85)
V zájmu dosažení nejpřesnějšího odhadu dovozu dotčeného výrobku pocházejícího z USA se za nejspolehlivější podklady považovaly statistiky, které poskytla americká komise pro mezinárodní obchod (International Trade Commission, ITC). Uvedené objemy vývozu odpovídají kódům celního sazebníku Spojených států 22071060 a 22072000.
(86)
K odhadu tohoto dovozu se přistoupilo racionálně a při stanovení dovozu z USA na trh Unie byla zohledněna všechna množství, která uvedla americká komise pro mezinárodní obchod.
(87)
Podklady pro odhad dovozu pocházejícího z Brazílie do Unie představovaly tyto zdroje: zprávy o dovozu do Spojeného království vydané agenturou pro obnovitelná paliva Spojeného království, výpisy z podrobné celní databáze dovozu, které poskytlo Nizozemsko, Švédsko a Finsko, a Eurostat. V případě Nizozemska, Švédska a Finska byl objem dovozu odhadován podle názvů dovozců a vývozců a popisu výrobku, byl-li k dispozici. K odhadu tohoto dovozu se použil konzervativní přístup. Při výpočtu dovozu se zohlednila veškerá uvedená množství.
(88)
Pro odhad zbytkového dovozu do Unie za ostatní členské státy, vyjma členských států uvedených v 87. bodě odůvodnění výše, byly použity údaje Eurostatu. Objem dovozu byl upraven na základě procenta bioethanolu použitého v Unii jako palivo. Podklady pro tuto úpravu lze najít v podnětu. Uvedené procento bylo získáno z roční bilance pro ethanol zveřejňované Evropskou komisí (12). Procento bioethanolu pro použití v palivu činilo v Unii 54 % v roce 2008, 66 % v roce 2009 a 68 % v roce 2010. Pro účely odhadu příslušného dovozu, který byl uskutečněn během období šetření, bylo pro období šetření použito procento za rok 2010.
(89)
Pro odhad dovozu jiného původu se vycházelo z údajů Eurostatu a z výpisů z podrobné celní databáze dovozu poskytnutých Nizozemskem, Švédskem a Finskem. Použila se stejná metodika jako v případě stanovení dovozu pocházejícího z Brazílie.
(90)
Jako zdroj údajů pro výpočet průměrné jednotkové ceny CIF pro dovoz z USA a Brazílie sloužily výpisy z podrobné celní databáze dovozu poskytnuté Nizozemskem, Švédskem a Finskem. V případě USA byly použity i ověřené údaje uvedené v dotazníku dovozci, kteří nejsou ve spojení. Pro USA byly průměrné ceny CIF pro roky 2008 a 2009 odhadnuty na základě průměrné ceny, kterou pro tyto roky uvedla americká komise pro mezinárodní obchod, vyjádřené ve vztahu k průměrné jednotkové ceně CIF získané za rok 2010.
(91)
Změna zásob byla stanovena na základě údajů o výrobním odvětví Unie, které poskytl žadatel.
(92)
Podle těchto podkladů se spotřeba v Unii vyvíjela takto:
2008
2009
2010
OŠ
Celková výroba v Unii (v tunách) (A)
2 153 118
2 797 948
3 274 665
3 389 503
Celkový dovoz ze třetích zemí včetně dotčené země (v tunách) (B)
1 252 705
1 130 703
859 605
1 031 226
Celkový vývoz výrobního odvětví Unie do zemí, které nejsou členy EU (v tunách) (C)
26 263
41 023
53 085
59 633
Změna zásob (13) (v tunách) (C)
0
4 730
-8 415
-5 458
Spotřeba v Unii (v tunách)
3 379 559
3 882 897
4 089 600
4 366 554
Index: 2008 = 100
100
115
121
129
Zdroj:
(A) zpráva o trhu; (B) Eurostat, americká komise pro mezinárodní obchod, agentura pro obnovitelná paliva Spojeného království a celní databáze dovozu poskytnutá Nizozemskem, Švédskem a Finskem; (C) podnět, odpovědi na dotazník od výrobců v Unii zařazených do vzorku, údaje o výrobním odvětví Unie uvedené v podnětu.
(93)
Během posuzovaného období spotřeba v Unii výrazně vzrostla o 29 %. Tento nárůst podnítilo provádění směrnice o energii z obnovitelných zdrojů v členských státech, která stanovila cíle pro růst spotřeby energie z obnovitelných zdrojů.
4.3 Dovoz z dotčené země do Unie
4.3.1 Objem, podíl na trhu a cena dovozu z dotčené země
(94)
Z hlediska objemu, podílu na trhu a ceny se dovoz z USA do Unie během posuzovaného období vyvíjel takto:
2008
2009
2010
OŠ
Objem dovozu z USA (v tunách) (A)
63 406
53 332
348 868
686 185
Index: 2008 = 100
100
84
550
1 082
Podíl na trhu (v %)
1,9
1,4
8,5
15,7
Index: 2008 = 100
100
73
454
837
Průměrná cena v EUR/t (B)
590,6
552,5
542,5
626,7
Index: 2008 = 100
100
94
92
106
Zdroj:
(A) objem vývozu deklarovaný americkou komisí pro mezinárodní obchod; (B) celní databáze dovozu poskytnutá Nizozemskem, Švédskem a Finskem a ověřené odpovědi na dotazník od dovozců, kteří nejsou ve spojení.
(95)
Objem dovozu z USA během posuzovaného období významně vzrostl z 63 406 tun na 686 185 tun. Ve stejném období podobně vzrostl také podíl vývozců z USA na trhu Unie, a to z 1,9 % na 15,7 %.
(96)
Ačkoliv průměrné ceny dovozu z USA vzrostly během posuzovaného období o 6 %, byly ceny účtované vývozci z USA trvale nižší než průměrné ceny výrobců v Unii, jak se uvádí ve 117. bodě odůvodnění níže. Toto systematické cenové podbízení praktikované vývozci z USA vysvětluje významný nárůst podílu na trhu, jehož během posuzovaného období dosáhli.
4.3.2 Cenové podbízení dovozu z dotčené země
(97)
Pro účely posouzení případného cenového podbízení během období šetření byly vážené průměrné prodejní ceny jednotlivých druhů výrobku účtované výrobci v Unii zařazenými do vzorku odběratelům na trhu Unie, kteří nejsou ve spojení, upravené na úroveň cen ze závodu, porovnány s odpovídajícími váženými průměrnými cenami jednotlivých druhů výrobku účtovanými vývozci z USA prvnímu nezávislému odběrateli na trhu Unie, stanovenými na základě cen CIF. V zájmu spravedlivého srovnání cen byly u ceny týkající se USA provedeny příslušné úpravy o stávající celní poplatky a náklady po dovozu.
(98)
Výsledky tohoto srovnání, vyjádřené jako procentní podíl prodejních cen výrobců v Unii zařazených do vzorku během období šetření, prokázaly trvalé cenového podbízení dosahující v průměru 5,6 %. Toto cenové podbízení naznačuje cenový tlak, který dovoz z dotčené země vyvíjel na trh Unie, a to zejména během období šetření.
4.4 Hospodářská situace výrobního odvětví Unie
4.4.1 Předběžné poznámky
(99)
V souladu s čl. 3 odst. 5 základního nařízení zahrnovalo posouzení účinků dumpingového dovozu na výrobní odvětví Unie zhodnocení všech hospodářských ukazatelů pro posouzení stavu výrobního odvětví Unie během posuzovaného období.
(100)
Pokud jde o makroekonomické údaje, jako je výroba, výrobní kapacita, využití kapacity, objem prodeje, podíl na trhu, růst, stav zásob, zaměstnanost, produktivita a rozsah dumpingového rozpětí, vychází analýza újmy z údajů o výrobním odvětví Unie jako celku od sdružení ePURE.
(101)
Pokud jde o mikroekonomické údaje, jako jsou ceny, ziskovost, peněžní tok, investice, návratnost investic, schopnost získávat kapitál, mzdy a stav zásob, vychází analýza újmy z údajů, které poskytli výrobci v Unii zařazení do vzorku v ověřených odpovědích na dotazník.
(102)
Odvětví bioethanolu je v Unii stále v počáteční fázi. Společnosti v poslední době investovaly do nových výrobních zařízení nebo rozšiřovaly stávající kapacity, aby mohly uspokojit rostoucí poptávku v Unii. Skutečnost, že během posuzovaného období zahájili výrobu noví výrobci, kladně ovlivnila takové ukazatele, jako například výrobu, výrobní kapacitu, objem prodeje a zaměstnanost.
(103)
Šetření rovněž prokázalo, že tento typ výrobního odvětví potřebuje k tomu, aby dosáhl běžných úrovní výroby, určitou dobu, a to dva až tři roky od okamžiku zahájení činnosti.
4.4.2 Výroba, výrobní kapacita a využití kapacity
2008
2009
2010
OŠ
Objem výroby (v tunách)
2 153 118
2 797 948
3 274 665
3 389 503
Index: 2008 = 100
100
130
152
157
Výrobní kapacita (v tunách)
3 443 766
3 992 640
4 670 076
4 734 915
Index: 2008 = 100
100
116
136
137
Využití kapacity (v %)
63
70
70
72
Index: 2008 = 100
100
112
112
114
Zdroj:
založeno na údajích o výrobním odvětví Unie, které poskytl žadatel.
(104)
V důsledku směrnice o energii z obnovitelných zdrojů značně vzrostla v posuzovaném období výroba v Unii, a to o přibližně 57 %. V období 2008-2010 výroba v Unii vzrostla o 36 %, poté však míra růstu významně zpomalila a ve srovnání s rokem 2010 činila v období šetření pouze 3,5 %.
(105)
Výrobní kapacita vzrostla během posuzovaného období o 37 % a její vývoj sledoval podobný trend jako výroba.
(106)
Využití kapacity vzrostlo během posuzovaného období o 14 %, přičemž tohoto nárůstu bylo dosaženo na počátku posuzovaného období. Vzhledem k skutečnosti, že v roce 2009 se někteří výrobci v Unii nacházeli ve fázi rozběhu činnosti, předpokládalo se, že využití kapacity dále poroste, protože výrobci obvykle potřebují k dosažení běžných úrovní výroby po zahájení činnosti dva až tři roky, jak je vysvětleno ve 103. bodě odůvodnění výše. K tomu však nedošlo.
(107)
Šetření tak potvrdilo, že v souvislosti s očekávaným vyhlášením směrnice o energii z obnovitelných zdrojů několik společností v EU zahájilo na počátku posuzovaného období nebo v jeho průběhu svoji činnost. To vedlo ke kladnému vývoji, zejména pokud jde o výše uvedené činitele újmy, a to především v období do roku 2010. Situace na trhu Unie se však změnila souběžně s nárůstem dumpingového dovozu ze Spojených států v roce 2010 a předpokládaný růst se během období šetření nedostavil.
4.4.3 Objem prodeje a podíl na trhu
2008
2009
2010
OŠ
Objem prodeje (v tunách)
2 035 367
2 650 526
3 117 410
3 229 326
Index: 2008 = 100
100
130
152
159
Podíl na trhu (v %)
60,2
68,3
76,2
74,0
Index: 2008 = 100
100
113
126
122
Zdroj:
založeno na údajích o výrobním odvětví Unie, které poskytl žadatel.
(108)
Během posuzovaného období vzrostl objem prodeje výrobního odvětví Unie o 59 % a podíl na trhu si připsal 13,8 procentního bodu. V letech 2008 až 2010 rostl objem prodeje rovnoměrně, ale mezi rokem 2010 a obdobím šetření méně než spotřeba, která v uvedeném období vzrostla o 6,8 %.
(109)
Podobně se vedlo i podílu výrobního odvětví Unie na trhu, který do roku 2010 rostl, ale v období šetření pak klesal. Mezi rokem 2010 a obdobím šetření, kdy dovoz z USA svůj podíl na trhu téměř zdvojnásobil a připočítal si 7,2 procentního bodu, ztratilo výrobní odvětví Unie 2,2 procentního bodu.
4.4.4 Růst
(110)
V posuzovaném období spotřeba v Unii výrazně vzrostla o 29,2 %. Ačkoli objem prodeje a podíl na trhu v témže období rovněž vzrostly, výrobní odvětví Unie z tohoto růstu spotřeby plně neprofitovalo, zejména pak od roku 2010. Od roku 2010 do období šetření růst objemu prodeje výrobního odvětví Unie oproti předchozím letům zvolnil a podíl na trhu klesl.
(111)
Některé strany tvrdily, že trend růstu, který dokládaly určité ukazatele během posuzovaného období, neodráží situaci výrobního odvětví, jemuž byla působena újma. Jak je však vysvětleno výše, ze šetření je patrné, že zpomalení růstu výrobního odvětví Unie v roce 2010 a v období šetření koliduje s nárůstem levného dumpingového dovozu z USA.
4.4.5 Zaměstnanost a produktivita
2008
2009
2010
OŠ
Počet zaměstnanců
2 331
2 419
2 523
2 552
Index: 2008 = 100
100
104
108
109
Produktivita
(v jednotkách/zaměstnanec)
924
1 157
1 298
1 328
Index: 2008 = 100
100
125
141
144
Zdroj:
založeno na údajích o výrobním odvětví Unie, které poskytl žadatel.
(112)
Zaměstnanost vzrostla v posuzovaném období o 9 %. Přesněji, v letech 2008 až 2010 vzrostla o 8 %, ale během období šetření jen nepatrně - pouze o 1 %. Tento trend odráží tendence v oblasti kapacity a výroby v Unii.
(113)
Produktivita pracovní síly výrobního odvětví Unie se měřila jako výroba na jednoho zaměstnance za rok. V posuzovaném období prudce vzrostla o 44 %, což odráželo efekt učení a zvyšování efektivity během fáze rozběhu činnosti a po ní.
4.4.6 Rozsah skutečného dumpingového rozpětí
(114)
Vzhledem k objemu, podílu na trhu a cenám dumpingového dovozu z dotčené země nelze dopad dumpingových rozpětí stanovených během období šetření na výrobní odvětví Unie pokládat za zanedbatelný.
4.4.7 Překonávání účinků minulého dumpingu
(115)
V tomto případě není vzhledem k neexistenci účinků minulého dumpingu tento bod relevantní.
4.4.8 Průměrné jednotkové ceny výrobního odvětví Unie
2008
2009
2010
OŠ
Jednotkové ceny (v EUR/kg)
702,59
634,88
657,41
768,59
Index: 2008 = 100
100
90
94
109
Zdroj:
odpovědi výrobců v Unii zařazených do vzorku na dotazník.
(116)
Ceny výrobního odvětví Unie během posuzovaného období vzrostly celkově o 9 %. V roce 2009 oproti roku 2008 klesly, pak ale rovnoměrně do konce období šetření rostly. Ze šetření je patrné, že zvýšení cen však výrobnímu odvětví Unie nepostačovalo k pokrytí nákladů. Propast mezi prodejními cenami a náklady se dále prohlubovala, zejména během období šetření. Tato situace kolidovala se zvyšujícím se výskytem levného dumpingového dovozu z USA na trhu Unie.
(117)
Šetření ukázalo, že ceny výrobního odvětví Unie zůstaly v posuzovaném období vyšší (až o 23 %) než ceny dumpingového dovozu z USA.
4.4.9 Ziskovost, peněžní tok, investice, návratnost investic a schopnost získat kapitál
2008
2009
2010
OŠ
Čistý zisk před zdaněním (v EUR)
-33 305 225
1 343 823
-33 932 738
-82 070 168
Index: 2008 = -100
- 100
4
- 102
- 246
Ziskovost prodeje Unie (v % čistého prodeje)
-11,65
0,33
-5,72
-9,74
Index: 2008 = -100
- 100
3
-49
-84
Peněžní tok (v EUR)
-2 528 061
34 783 260
48 733 697
36 832 646
Index: 2008 = -100
- 100
1 376
1 928
1 457
Peněžní tok v % prodeje Unie stranám, které nejsou ve spojení
-0,9
8,7
8,2
4,4
Index: 2008 = -100
- 100
980
930
494
Investice (v EUR)
330 441 830
86 279 988
38 710 739
23 018 175
Index: 2008 = 100
100
26
12
7
Návratnost investic (v %)
-10
2
-88
- 357
Index: 2008 = -100
- 100
15
- 870
-3 538
Zdroj:
odpovědi výrobců v Unii zařazených do vzorku na dotazník.
(118)
Ziskovost výrobního odvětví Unie byla stanovena jak v absolutních hodnotách (čistý zisk před zdaněním), tak vyjádřením čistého zisku nebo ztráty před zdaněním procentem obratu prodeje obdobného výrobku. Ziskovost výrobního odvětví Unie byla během posuzovaného období negativní, s výjimkou roku 2009, kdy se společnostem ve vzorku podařilo dosáhnout nulové ztráty.
(119)
Návratnost investic sledovala podobný trend a zdaleka nedosahovala návratnosti, která by umožňovala výrobnímu odvětví Unie přežít.
(120)
Peněžní tok byl v roce 2008 negativní a v letech 2009 a 2010 došlo ke zlepšení. Během období šetření ale peněžní tok začal opět klesat, což odráželo zhoršující se schopnost výrobního odvětví Unie samofinancovat svoji činnost.
(121)
Vývoj ziskovosti, peněžního toku a návratnosti investic v posuzovaném období omezoval schopnost výrobního odvětví Unie investovat do své činnosti a podkopával jeho rozvoj, což jasně dokládá 93% pokles investic v tomto období.
4.4.10 Mzdy
2008
2009
2010
OŠ
Mzdy (v EUR)
45 066 253
57 253 228
68 711 959
76 030 008
Průměrné mzdové náklady na zaměstnance (v EUR)
75 691
81 233
88 638
99 646
Index: 2008 = 100
100
107
117
132
Zdroj:
odpovědi výrobců v Unii zařazených do vzorku na dotazník.
(122)
Mzdy v posuzovaném období vzrostly o 32 %, což odráželo zvýšení produktivity zaměstnanců.
4.4.11 Zásoby
2008
2009
2010
OŠ
Stav zásob na konci roku (v tunách)
34 585
24 022
38 649
31 408
Index: 2008 = 100
100
69
112
91
Stav zásob v poměru k výrobě (v %)
8,3
3,5
3,8
2,5
Zdroj:
odpovědi výrobců v Unii zařazených do vzorku na dotazník.
(123)
Stavy zásob během posuzovaného období mírně klesly.
4.5 Závěr ohledně újmy
(124)
Šetřením bylo prokázáno, že k nárůstu levného dumpingového dovozu do Unie došlo v roce 2010 a zejména během období šetření. V uvedeném období se některé ukazatele újmy pro hospodářskou situaci výrobního odvětví Unie zlepšily, růst však neodpovídal nárůstu spotřeby v posuzovaném období, a zlepšení tak výrobnímu odvětví Unie dostatečně neumožňovalo rozvíjet svoji činnost.
(125)
Jak tomu obvykle bývá u nové a rozvíjející se činnosti, určité ukazatele, jako například objem prodeje, výroba a využití kapacity, vykazovaly během posuzovaného období kladný trend. Důvodem je skutečnost, že na trh v daném období vstoupili noví výrobci v Unii. Šetření nicméně prokázalo, že situace na trhu Unie od roku 2010, kdy došlo k nárůstu levného dovozu, nedovolovala výrobcům v Unii dosáhnout takové úrovně činnosti a cen, která by byla dostatečná pro rozvoj a udržení významných investic, které byly uskutečněny v posuzovaném období.
(126)
Bylo zjištěno, že docházelo k neustálému cenovému podbízení levného dovozu ve vztahu k cenám výrobního odvětví Unie. Hladina cen uvedenému výrobnímu odvětví neumožňovala pokrýt své náklady a realizovat peněžní tok a zisk, které jsou nezbytné pro rozvoj činnosti.
(127)
Ukazatele újmy týkající se finanční výkonnosti výrobního odvětví Unie, jako je ziskovost, peněžní tok a návratnost investic, si pohoršily nebo zaostávaly daleko za běžnou úrovní. Tato skutečnost silně poškodila schopnost výrobního odvětví Unie získávat kapitál a dále investovat do činnosti.
(128)
Vzhledem k výše uvedenému se má za to, že výrobnímu odvětví Unie byla během období šetření způsobena podstatná újma ve smyslu čl. 3 odst. 5 základního nařízení.
5. PŘÍČINNÉ SOUVISLOSTI
5.1 Úvod
(129)
V souladu s čl. 3 odst. 5 a čl. 3 odst. 6 základního antidumpingového nařízení bylo posouzeno, zda dumpingový dovoz dotčeného výrobku pocházejícího z dotčené země působil újmu výrobnímu odvětví Unie; zkoumaly se rovněž jiné známé činitele než dumpingový dovoz, které mohly ve stejnou dobu působit újmu výrobnímu odvětví Unie, aby bylo zajištěno, že případná újma způsobená těmito jinými činiteli není přičítána dumpingovému dovozu.
5.2 Účinek dumpingového dovozu
(130)
Jak je uvedeno výše, spotřeba Unie během posuzovaného období významně vzrostla o 29,2 %. Objem dumpingového dovozu z dotčené země však významně vzrostl, tj. jeho podíl na trhu Unie činil na začátku posuzovaného období 1,9 % a během období šetření dosáhl 15,7 %. Tato situace jednoznačně vyvíjela tlak na výrobní odvětví Unie, a to především od roku 2010 do konce období šetření, kdy se tento dovoz více než zdvojnásobil. Od roku 2010, a zejména pak během období šetření, zaplavoval levný dovoz z USA trh Unie a ve vztahu k cenám výrobního odvětví Unie docházelo k cenovému podbízení. Tato situace výrobnímu odvětví neumožnila dosáhnout v období šetření předpokládaného rozvoje.
(131)
Některé strany tvrdí, že právě v období od roku 2010 do období šetření se situace výrobního odvětví Unie zlepšila, což koliduje se zdvojnásobením vývozu z USA. Jak je vysvětleno výše ve 102. a 107. bodě odůvodnění, vývoj určitých činitelů újmy, jako je například výroba a objem prodeje, kladně ovlivnila skutečnost, že během posuzovaného období začalo vstupovat na trh mnoho výrobců v Unii. Oproti roku 2010 však v období šetření přišlo výrobní odvětví Unie o podíl na trhu a ve stejné době trh Unie zaznamenal nejsilnější nárůst dumpingového dovozu z USA. Cenové podbízení a cenový tlak měly za následek zhoršení obecné finanční situace výrobního odvětví Unie, především pokud jde o ziskovost.
(132)
Levný dovoz se tudíž významně podílel na tom, že výrobní odvětví Unie během období šetření utrpělo podstatnou újmu.
5.3 Účinky jiných činitelů
(133)
Zkoumaly se tyto jiné známé činitele než dumpingový dovoz, které by mohly působit újmu výrobnímu odvětví Unie, aby bylo zajištěno, že případná újma způsobená těmito činiteli není přičítána dumpingovému dovozu: dovoz z jiných zemí, vývozní výkonnost výrobního odvětví Unie, dopad hospodářské krize a jiné činitele, například kolísání cen surovin, vývoj poptávky a údajné interní problémy společností v rámci výrobního odvětví Unie.
5.3.1 Dovoz z jiných zemí (Brazílie)
(134)
Podle dostupných informací do Unie v posuzovaném období nevyvážela významná množství dotčeného výrobku vedle Brazílie žádná další země. Pokud jde o ceny, pohybovaly se ceny brazilského dovozu hluboko pod úrovní cen výrobců v Unii. Dovoz z Brazílie však během posuzovaného období zaznamenal pokles objemu (-81 %) i podílu na trhu (-25,8 %). Jelikož objem dovozu klesl během období šetření na tak nízkou úroveň, nelze mít za to, že narušil příčinnou souvislost mezi levným dovozem z USA a újmou, která výrobnímu odvětví Unie během období šetření vznikla.
2008
2009
2010
OŠ
Objem dovozu pocházejícího z Brazílie (v tunách)
1 022 980
884 020
396 249
195 342
Index: 2008 = 100
100
86
39
19
Podíl dovozu z Brazílie na trhu (v %)
30,3
22,8
9,7
4,5
Průměrná jednotková cena CIF
(v EUR/t dovozu)
560,8
496,2
580,8
622,4
Index: 2008 = 100
100
88
104
111
Zdroj:
Eurostat, agentura pro obnovitelná paliva Spojeného království, celní databáze dovozu poskytnutá Nizozemskem, Švédskem a Finskem a podnět.
(135)
Strany uváděly, že dovoz z Brazílie přesahoval během celého posuzovaného období zanedbatelnou úroveň a docházelo k němu na trhu Unie za dumpingové ceny. Dále tvrdily, že dovoz z USA pouze zaplnil podíl na trhu, který uvolnil dovoz z Brazílie. Dovoz z USA tudíž údajně nelze považovat za příčinu podstatné újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie.
(136)
Jak bylo uvedeno výše, dovoz z Brazílie v posuzovaném období výrazně poklesl. Jeho podíl na trhu se v momentu, kdy spotřeba významně vzrostla, propadl z 30,3 % na 4,5 %. Vzhledem k cenám uplatňovaným brazilskými vývozci na trhu Unie nelze vyloučit, že přítomnost brazilského bioethanolu do určité míry přispěla k újmě způsobené výrobnímu odvětví Unie. Má se však za to, že tento dovoz klesl během období šetření natolik, že jej nelze vnímat jako významnou příčinu uvedené újmy. V době mezi rokem 2010 a obdobím šetření, kdy dovoz z Brazílie klesl o 200 000 tun, vzrostl dumpingový dovoz z USA o více než 330 000 tun. Proto se má za to, že přítomnost bioethanolu z Brazílie na trhu Unie, a to především během období šetření, není natolik významná, aby narušila příčinnou souvislost zjištěnou mezi dumpingovým dovozem z USA a újmou způsobenou v uvedeném období výrobnímu odvětví Unie.
5.3.2 Vývozní výkonnost výrobního odvětví Unie
2008
2009
2010
OŠ
Objem vývozu (v tunách)
26 263
41 023
53 085
59 633
Zdroj:
podnět a odpovědi výrobců v Unii zařazených do vzorku na dotazník.
(137)
Šetření ukázalo, že během období šetření výrobní odvětví Unie vyváželo bioethanol v malých objemech, a to za ceny znatelně převyšující ceny běžně účtované na trhu Unie. Z toho se usoudilo, že vývozní výkonnost není činitelem, který by narušil příčinnou souvislost mezi újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie a dumpingovým dovozem z dotčené země.
5.3.3 Dopad hospodářské krize
(138)
Bylo zjištěno, že hospodářská krize neměla na výrobní odvětví Unie negativní dopad. Růst spotřeby bioethanolu v Unii dosáhl maxima v roce 2009, tedy v roce, který je z pohledu hospodářské krize obecně považován za nejhorší. V téže době vzrostly i výroba a prodej výrobců v Unii.
(139)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem se má za to, že hospodářská krize nenarušila příčinnou souvislost mezi levným dovozem z dotčené země a podstatnou újmou, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie.
5.3.4 Jiné činitele
(140)
Strany uvedly i jiné činitele, které mohly narušit příčinnou souvislost, například kolísání cen surovin, vývoj poptávky, která byla nižší, než se očekávalo, právní rámec Unie, který údajně výrobce v Unii znevýhodňuje, a některé údajné interní problémy výrobců v Unii.
(141)
Pokud jde o kolísání cen surovin, bylo zjištěno, že během posuzovaného období kolísaly jak ceny kukuřice, tak pšenice. Šetření ukázalo, že většina výrobců toto riziko vyrovnává prostřednictvím zvláštního mechanismu stanovení cen, v němž jsou zapojeni jejich dodavatelé, nebo prostřednictvím finančních trhů. A tak ačkoli ceny vstupních surovin skutečně kolísaly, zejména v letech 2008-2010, kdy cena kukuřice byla nižší než cena pšenice, byly ceny vstupních surovin v druhé polovině období šetření prakticky stejné. Z toho je patrné, že případný cenový rozdíl je snížen na minimum a není trvalé povahy.
(142)
Některé strany tvrdily, že provádění směrnice o energii z obnovitelných zdrojů probíhalo v členských státech příliš pomalu a spotřeba pokulhávala za cíli, které uvedená směrnice stanovila. Přestože během posuzovaného období nebylo původních cílů zcela dosaženo, představoval významný nárůst spotřeby v daném období, konkrétně o 29,2 %, pozitivní vliv, který nelze při analýze ignorovat. V žádném případě nelze však údajným pomalým prováděním směrnice o energii z obnovitelných zdrojů odůvodnit výskyt vysokého objemu levného dovozu na trhu Unie, související cenové podbízení ve vztahu k cenám výrobního odvětví Unie a újmu, která byla tomuto výrobnímu odvětví způsobena. Toto tvrzení se proto zamítá.
(143)
Strany rovněž tvrdily, že vzhledem k právní nejistotě nebylo v silách samotného výrobního odvětví Unie uspokojit poptávku v Unii a že systém certifikace je velmi pomalý, čímž podkopává přínos pro certifikované výrobce v Unii. Některé strany rovněž tvrdily, že způsobenou újmu vysvětlují interní problémy, se kterými se mnoho výrobců v Unii během posuzovaného období potýkalo. Tato tvrzení však nebyla opodstatněná a šetření je nepotvrdilo. Je třeba nicméně zdůraznit, že šetření prokázalo, že hlavním důvodem pro případnou údajnou nízkou úroveň výroby v Unii byly nízké prodejní ceny na trhu Unie, na který dolehl příliv levného dumpingového dovozu z USA, který se vyznačoval cenovým podbízením ve vztahu k cenám výrobců v Unii, a to především během období šetření. Zdá se, že výrobci v EU neměli jinou možnost než výrobu zastavit, jelikož ceny jim ani neumožňovaly pokrýt náklady na suroviny, zejména pak během období šetření. Výše uvedená nepodložená tvrzení tedy nejsou takové povahy, aby narušila příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem a újmou, která byla během období šetření výrobnímu odvětví Unie způsobena.
(144)
Z toho tedy vyplývá závěr, že všechny výše uvedené činitele nemohly narušit příčinnou souvislost mezi újmou, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie, a dumpingovým dovozem z USA.
(145)
Strany zmiňují, že v průběhu období šetření bylo podstatné množství dovozu deklarováno pod číslem KN 3824, na které se vztahovalo nízké clo. Po konci období šetření bylo příslušné clo zvýšeno. Mají za to, že újmu způsobilo nízké clo, nikoli dumping. K této otázce stačí podotknout, že cla se mohou kdykoli měnit, a tento argument tudíž nemůže zpochybnit újmu, ke které během období šetření došlo.
5.4 Závěr týkající se příčinné souvislosti
(146)
Výše uvedená analýza prokázala, že se během posuzovaného období podstatně zvýšil objem levného dovozu pocházejícího z dotčené země i jeho podíl na trhu. Navíc bylo zjištěno, že ceny tohoto dovozu byly nižší než ceny účtované výrobním odvětvím Unie na trhu Unie.
(147)
Nárůst objemu levného dovozu z dotčené země a jeho podílu na trhu kolidoval s celkovým a průběžným nárůstem spotřeby v Unii a taktéž se zápornými výsledky výrobního odvětví Unie během posuzovaného období. Vývozcům z dotčené země se podařilo zvýšit podíl na trhu systematickým cenovým podbízením ve vztahu k cenám výrobního odvětví Unie. Výrobní odvětví Unie současně nebylo schopné dosáhnout stabilních kladných hodnot ziskovosti, a to navzdory zvýšení činnosti.
(148)
Při zkoumání jiných známých činitelů, které mohly výrobnímu odvětví Unie způsobit újmu, bylo zjištěno, že se nezdá, že by tyto činitele byly takové, aby narušily příčinnou souvislost, která byla zjištěna mezi dumpingovým dovozem z dotčené země a újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie.
(149)
Na základě výše provedené analýzy, v jejímž rámci byly účinky všech známých činitelů na situaci výrobního odvětví Unie náležitě odlišeny a odděleny od účinků dumpingového dovozu působících újmu, se vyvozuje závěr, že dumpingový dovoz z USA způsobil výrobnímu odvětví Unie podstatnou újmu ve smyslu čl. 3 odst. 5 základního nařízení.
6. ZÁJEM UNIE
6.1 Předběžná poznámka
(150)
V souladu s článkem 21 základního nařízení bylo zkoumáno, zda navzdory závěru o újmě způsobené dumpingovým dovozem z dotčené země neexistují přesvědčivé důvody pro závěr, že v tomto konkrétním případě není v zájmu Unie přijímat antidumpingová opatření. Analýza zájmu Unie vycházela z posouzení všech různých relevantních zájmů, včetně zájmů výrobního odvětví Unie, dovozců a uživatelů dotčeného výrobku.
6.2 Zájem výrobního odvětví Unie
(151)
Šetření ukázalo, že výrobnímu odvětví Unie byla dumpingovým dovozem z USA způsobena podstatná újma. Bez opatření, která by napravila nepříznivé účinky tohoto dovozu na obchod, je velmi pravděpodobné, že se bude hospodářská situace výrobního odvětví Unie dále zhoršovat.
(152)
Předpokládá se, že uložení antidumpingového cla obnoví účinné obchodní podmínky na trhu Unie a umožní, aby ceny výrobního odvětví Unie odrážely skutečné náklady na výrobu. Lze očekávat, že uložení opatření výrobnímu odvětví Unie rovněž umožní zvýšit objem prodeje, a tím i získat podíl na trhu, o který přišlo kvůli dumpingovému dovozu. To bude mít další pozitivní dopad na finanční situaci a ziskovost výrobního odvětví Unie.
(153)
Byl tudíž učiněn závěr, že uložení antidumpingových opatření na dovoz dotčeného výrobku pocházejícího z USA by nebylo v rozporu se zájmem výrobního odvětví Unie.
6.3 Zájem dovozců
(154)
Odpovědi na dotazník určený pro dovozce v Unii, kteří nejsou ve spojení, zaslaly dvě společnosti. V prostorách těchto spolupracujících dovozců se uskutečnily inspekce na místě. U obou navštívených společností představuje obchodování bioethanolem pouze malou část jejich celkového obratu (méně než 5 %). Obě rovněž uvedly, že by případné zvýšení cen mohly přenést na odběratele - uživatele.
(155)
Z dostupných informací bylo vyvozeno, že by uložení opatření nemělo na dovozce podstatný nepříznivý dopad.
6.4 Zájem uživatelů
(156)
Odpovědi na dotazník určený pro uživatele v Unii zaslaly čtyři společnosti. V prostorách jedné z nich se uskutečnily inspekce na místě.
(157)
U navštívené společnosti představuje obchodování bioethanolem malou část obratu - méně než 5 %. Společnost provedla posouzení dopadů, které se týkalo směsi E5, a výpočtem zjistila, že clo ve výši 100 EUR/m3 by vedlo ke zvýšení ceny na čerpací stanici o 0,005 EUR/litr.
(158)
Z údajů, které ve svých odpovědích na dotazník uvedli další tři uživatelé, je patrné, že i v jejich případě by byl dopad omezený. Jedna společnost nakupuje z dotčené země v poměrně omezeném objemu a uložení antidumpingového cla by mělo pouze minimální dopad na její ziskovost.
(159)
V dalších dvou případech se jedná o spolupracující uživatele, kteří jsou ve spojení, a oba uvedli, že případné uložení antidumpingového cla lze přenést na odběratele. Vysvětlili také, že mají dostatečný výběr, pokud jde o zdroje dodávek, a nejsou závislí na dovozu z USA.
(160)
Strany tvrdily, že Unie nedisponuje dostatečnou kapacitou, aby uspokojila celkovou poptávku, a že k tomu, aby zajistila své potřeby v oblasti bioethanolu, se Unie neobejde bez dovozu. Ověřené údaje o kapacitě ukazují, že v Unii byla volná kapacita, zejména vzhledem k nízké hladině prodejních cen. Z toho vyplývá, že výrobci v Unii by dokázali zvýšit výrobu, aby byla uspokojena rostoucí poptávka, a to zejména v případě, že z trhu zmizí narušení obchodu. V blízké budoucnosti se dále očekává výstavba a zahájení provozu nových zařízení, což snižuje případné údajné riziko nedostatku v Unii.
(161)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem byl učiněn závěr, že účinek antidumpingových opatření namířených proti dovozu bioethanolu z USA by na uživatele v Unii neměl významný nepříznivý dopad.
6.5 Závěr ohledně zájmu Unie
(162)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem bylo konstatováno, že na základě dostupných informací ohledně zájmu Unie celkově neexistují přesvědčivé důvody proti uložení antidumpingových opatření na dovoz bioethanolu pocházejícího z USA.
7. KONEČNÁ ANTIDUMPINGOVÁ OPATŘENÍ
7.1 Úroveň pro odstranění újmy
(163)
Vzhledem k dosaženým závěrům ohledně dumpingu, újmy, příčinných souvislostí a zájmu Unie by měla být uložena konečná antidumpingová opatření, aby se předešlo vzniku další újmy výrobnímu odvětví Unie způsobené dumpingovým dovozem.
(164)
Za účelem stanovení výše těchto opatření byla vzata v úvahu dumpingová rozpětí a výše cla nezbytná pro odstranění újmy, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie, aniž by přitom byla překročena zjištěná dumpingová rozpětí.
(165)
Při výpočtu výše cla nezbytného k odstranění účinků dumpingu působícího újmu se mělo za to, že by případná opatření měla výrobnímu odvětví Unie umožnit pokrýt výrobní náklady a dosáhnout zisku před zdaněním, kterého mohou přiměřeně dosáhnout výrobci ve výrobním odvětví tohoto typu za běžných podmínek hospodářské soutěže, tj. bez dumpingového dovozu, u prodeje obdobného výrobku v Unii.
(166)
V tomto případě se má vzhledem ke zjištěním uvedeným zejména ve 102. a 103. bodě odůvodnění výše za to, že cílový zisk výrobního odvětví Unie by měl vycházet ze zisku dosahovaného v době, kdy byl dovoz z USA zanedbatelný, tj. z průměrného ziskového rozpětí před zdaněním jednoho z výrobců v Unii zařazených do vzorku z let 2008 a 2009, přesněji výrobce, který v uvedené době nerozbíhal činnost. Má se tedy za to, že rozpětí 6,8 % z obratu je přiměřené a lze je chápat jako odpovídající minimum, kterého by mohlo výrobní odvětví Unie pravděpodobně dosáhnout za běžných obchodních podmínek, pokud by během období šetření neexistoval dumping působící újmu.
(167)
Na tomto základě byla vypočtena cena obdobného výrobku nepůsobící újmu výrobnímu odvětví Unie. K ceně nepůsobící újmu se dospělo úpravou prodejní ceny výrobců v Unii zařazených do vzorku o skutečné zisky/ztráty dosažené v průběhu období šetření a připočtením zmíněného ziskového rozpětí.
(168)
Nezbytné zvýšení ceny pak bylo určeno na základě porovnání vážené průměrné dovozní ceny spolupracujících vyvážejících výrobců v USA, jež byla stanovena pro účely výpočtů v souvislosti s cenovým podbízením, s cenou výrobků prodávaných výrobním odvětvím Unie na trhu Unie v období šetření nepůsobící újmu. Veškeré rozdíly, jež byly výsledkem tohoto srovnání, pak byly vyjádřeny jako procento průměrné celkové hodnoty CIF dovozu.
7.2 Forma a úroveň cel
(169)
Vzhledem k výše uvedenému se má za to, že by se v souladu s čl. 9 odst. 4 základního nařízení měla uložit konečná antidumpingová opatření na dovoz dotčeného výrobku, a to na úrovni nižší z hodnot odpovídajících dumpingovému rozpětí a rozpětí újmy podle pravidla nižšího cla. Je tudíž třeba stanovit všechny celní sazby na úrovni zjištěných dumpingových rozpětí.
(170)
Navrhované konečné antidumpingové clo je následující:
Dumpingové rozpětí
Rozpětí újmy
Konečné clo
Celostátní dumpingové rozpětí (v %)
9,5
31,1
9,5
(171)
Vzhledem ke skutečnosti, že se antidumpingové clo bude vztahovat i na směsi obsahující podle objemu více než 10 % (v/v) bioethanolu, a to úměrně jejich obsahu bioethanolu, pokládá se pro účely účinného provádění opatření celními orgány členských států za vhodné, aby bylo clo stanoveno jako paušální částka na základě obsahu čistého bioethanolu.
(172)
Sazba antidumpingového cla uvedená v tomto nařízení byla stanovena na základě nálezů tohoto šetření. Proto odráží situaci zjištěnou během uvedeného šetření. Toto celostátní clo platné pro všechny společnosti se použije na dovoz dotčeného výrobku pocházejícího z USA.
(173)
Ačkoliv původně měla být platnost opatření omezena na tři roky vzhledem k vývoji trhu s dotčeným výrobkem, který je vnímán jako dynamický, došlo na základě připomínek zúčastněných stran k přehodnocení tohoto pohledu. Žadatelé zejména uváděli, že v této fázi je příliš brzy na to předvídat významnou změnu struktury trhu, jelikož přechod na novou generaci bioethanolu s velkou pravděpodobností potrvá poměrně dlouho a nemělo by se k němu v rámci stávajícího návrhu přihlížet. Bylo by také předčasné předvídat, jaký výsledek a dopad budou mít některé návrhy právních předpisů, které jsou v současnosti předmětem jednání, pro všechny hospodářské subjekty na trhu. Po prošetření těchto argumentů bylo rozhodnuto, že není vhodné odklonit se od obvyklé doby platnosti opatření stanovené v čl. 11 odst. 2 základního nařízení. Tímto není dotčena možnost jakékoli ze zúčastněných stran požádat o přezkum podle čl. 11 odst. 3, budou-li to okolnosti vyžadovat.
8. CELNÍ EVIDENCE
(174)
Komise od žadatele obdržela žádost o celní evidenci dovozu bioethanolu pocházejícího z USA. Podle čl. 14 odst. 6 základního nařízení může Komise po konzultaci s poradním výborem vyzvat celní orgány, aby přijaly vhodná opatření k zavedení takové celní evidence dovozu, aby následně mohla být vůči takovému dovozu zavedena opatření ode dne celní evidence. Celní evidenci dovozu lze zavést na řádně odůvodněnou žádost výrobního odvětví Unie. Žadatel tvrdil, že jelikož byla celní evidence zavedena v rámci paralelního antisubvenčního řízení týkajícího se dovozu bioethanolu pocházejícího z USA (14), jsou tyto podmínky automaticky splněny.
(175)
Je však potřeba zdůraznit, že celní evidence byla v rámci paralelního antisubvenčního řízení zavedena za zcela jiných okolností. Jak se uvádí v 10. bodě odůvodnění nařízení (EU) č. 771/2012, navzdory kladným zjištěním, pokud jde o vyrovnávací subvencování a v důsledku toho podstatnou újmu způsobenou výrobnímu odvětví Unie během období šetření, se Komise rozhodla nepřijmout prozatímní vyrovnávací clo, protože bylo předběžně zjištěno, že hlavní program subvencování platný během období šetření byl ukončen a že v době, kdy by byla uložena předběžná opatření, by již neposkytoval zvýhodnění. Existovaly však důkazy, že USA mohou hlavní program subvencování, který byl shledán napadnutelným, v následujících měsících znovu zavést, a to se zpětným účinkem. V takovém případě se Komise domnívala, že by byla oprávněna přijmout (a případně vybírat) v rámci stávajícího šetření prozatímní vyrovnávací clo. V zájmu zachování práv Evropské unie se Komise za těchto zvláštních okolností tudíž rozhodla vyzvat celní orgány, aby zavedly celní evidenci dovozu. Tyto zvláštní okolnosti se na aktuální antidumpingové řízení nevztahují,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Ukládá se konečné antidumpingové clo na dovoz bioethanolu, označovaného jako „palivo ethanol“, tj. ethylalkoholu vyráběného ze zemědělských produktů (jak jsou uvedeny v seznamu v příloze I Smlouvy o fungování Evropské unie), denaturovaného či nedenaturovaného, s výjimkou produktů s obsahem vody převyšujícím 0,3 % (m/m) měřeno v souladu s normou EN 15376, avšak včetně ethylalkoholu vyráběného ze zemědělských produktů (jak jsou uvedeny v seznamu v příloze I Smlouvy o fungování Evropské unie) ve směsi s benzinem o obsahu ethylalkoholu převyšujícím 10 % (v/v) určeného pro použití v palivu, v současnosti kódů KN ex 2207 10 00, ex 2207 20 00, ex 2208 90 99, ex 2710 12 21, ex 2710 12 25, ex 2710 12 31, ex 2710 12 41, ex 2710 12 45, ex 2710 12 49, ex 2710 12 51, ex 2710 12 59, ex 2710 12 70, ex 2710 12 90, ex 3814 00 10, ex 3814 00 90, ex 3820 00 00 a ex 3824 90 97 (kódů TARIC 2207100012, 2207200012, 2208909912, 2710122111, 2710122592, 2710123111, 2710124111, 2710124511, 2710124911, 2710125111, 2710125911, 2710127011, 2710129011, 3814001011, 3814009071, 3820000011 a 3824909767), a pocházejícího ze Spojených států amerických.
2. Sazba konečného antidumpingového cla použitelná na výrobek popsaný v odstavci 1 činí 62,3 EUR/t netto. Antidumpingové clo se uplatní na hmotnostní podíl celkového obsahu čistého ethylalkoholu vyrobeného ze zemědělských produktů (jak jsou uvedeny v seznamu v příloze I Smlouvy o fungování Evropské unie) (obsah bioethanolu) ve výrobku.
3. Výrobky popsané v odstavci 1 jsou osvobozeny od konečného antidumpingového cla, pakliže jsou určeny k jiným účelům než pro použití v palivu. Na osvobození se vztahují podmínky stanovené příslušnými předpisy Evropské unie, jež se týkají celní kontroly použití tohoto zboží (viz články 291 až 300 nařízení Komise (EHS) č. 2454/93).
4. V případech, kdy dojde k poškození zboží před propuštěním do volného oběhu, a kdy je proto cena, která skutečně byla nebo má být zaplacena, poměrně rozdělena za účelem určení celní hodnoty podle článku 145 nařízení (EHS) č. 2454/93, se výše antidumpingového cla, vypočtená na základě výše stanovených částek, sníží o procento, které odpovídá poměrnému rozdělení ceny, která skutečně byla nebo má být zaplacena.
5. Není-li stanoveno jinak, použijí se platné celní předpisy.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 18. února 2013.
NEUVOSTON TÄYTÄNTÖÖNPANOASETUS (EU) N:o 157/2013,
annettu 18 päivänä helmikuuta 2013,
lopullisen polkumyyntitullin käyttöönotosta Amerikan yhdysvalloista peräisin olevan bioetanolin tuonnissa
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 30 päivänä marraskuuta 2009 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1225/2009 (1), jäljempänä ’perusasetus’, ja erityisesti sen 9 artiklan 4 kohdan,
ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen, jonka tämä on tehnyt neuvoa-antavaa komiteaa kuultuaan,
sekä katsoo seuraavaa:
1. MENETTELY
1.1 Vireillepano
(1)
Euroopan komissio, jäljempänä ’komissio’, julkaisi Euroopan unionin virallisessa lehdessä25 päivänä marraskuuta 2011 ilmoituksen (2) polkumyynnin vastaisen menettelyn aloittamisesta Amerikan yhdysvalloista, jäljempänä ’Yhdysvallat’ tai ’asianomainen maa’, peräisin olevan bioetanolin tuonnissa unioniin.
(2)
Samana päivänä komissio julkaisi Euroopan unionin virallisessa lehdessä ilmoituksen (3) tukien vastaisen menettelyn aloittamisesta Yhdysvalloista peräisin olevan bioetanolin tuonnissa unioniin ja pani vireille erillisen tutkimuksen (AS tutkimus). Tämä menettely päättyi 21 päivänä joulukuuta 2012 ilman tasoitustoimenpiteitä.
(3)
Polkumyynnin vastainen menettely pantiin vireille, kun eurooppalainen tuottajajärjestö European Producers Union of Renewable Ethanol Association (ePURE), jäljempänä ’valituksen tekijä’, oli 12 päivänä lokakuuta 2011 tehnyt valituksen sellaisten tuottajien puolesta, joiden tuotanto muodostaa yli 25 prosenttia bioetanolin kokonaistuotannosta unionissa. Valituksessa esitetty alustava näyttö kyseisen tuotteen polkumyynnistä ja siitä aiheutuneesta merkittävästä vahingosta katsottiin riittäväksi tutkimuksen vireillepanemiseksi.
1.2 Menettelyn osapuolet
(4)
Komissio ilmoitti virallisesti menettelyn vireillepanosta valituksen tekijälle, muille tiedossa oleville unionin tuottajille, yhdysvaltalaisille viejille/tuottajille, tuojille ja muille osapuolille, joita asian tiedettiin koskevan, sekä Yhdysvaltojen viranomaisille. Asianomaisille osapuolille annettiin tilaisuus esittää kantansa kirjallisesti ja pyytää saada tulla kuulluiksi vireillepanoilmoituksessa asetetussa määräajassa.
(5)
Kaikkia niitä asianomaisia osapuolia kuultiin, jotka olivat sitä pyytäneet ja osoittaneet, että niiden kuulemiseen oli olemassa erityisiä syitä.
1.2.1 Otanta yhdysvaltalaisista viejistä/tuottajista
(6)
Yhdysvaltalaisten viejien/tuottajien mahdollisen suuren määrän takia vireillepanoilmoituksessa esitettiin perusasetuksen 17 artiklan mukaisen otantamenettelyn käyttöä.
(7)
Jotta komissio voisi päättää otannan tarpeellisuudesta ja tarvittaessa valita otoksen, kaikkia yhdysvaltalaisia viejiä/tuottajia pyydettiin ilmoittautumaan 15 päivän kuluessa tutkimuksen vireillepanosta ja vastaamaan otantalomakkeeseen sekä toimittamaan vireillepanoilmoituksen mukaisesti perustiedot bioetanolin tuotantoon ja myyntiin liittyvästä liiketoiminnastaan 1 päivän lokakuuta 2010 ja 30 päivän syyskuuta 2011 väliseltä ajalta, jäljempänä ’tutkimusajanjakso’.
(8)
Myös asiaa hoitavia Yhdysvaltojen viranomaisia kuultiin edustavan otoksen valinnasta.
(9)
Yli 60 viejää/tuottajaa ilmoittautui ja toimitti otantaa varten pyydetyt tiedot 15 päivän määräajassa.
(10)
Komissio valitsi perusasetuksen 17 artiklan mukaisesti otoksen, joka perustui bioetanolin unioniin suuntautuneen viennin suurimpaan edustavaan määrään, joka voitiin kohtuudella tutkia käytettävissä olevassa ajassa. Otokseen sisältyi kuusi yhdysvaltalaista bioetanolin tuottajaa, jäljempänä ’Yhdysvaltoja koskeva otos’.
(11)
Tutkimuksen aikana havaittiin, että erään Yhdysvaltoja koskevaan otokseen valitun tuottajan tuotantoa ei viety unioniin tutkimusajanjaksolla. Sen vuoksi yritys poistettiin otoksesta.
(12)
Vaikka muut otokseen valitut tuottajat mainitsivat otantalomakkeessa vieneensä bioetanolia unioniin, tutkimuksen mukaan yksikään niistä ei vienyt bioetanolia unionin markkinoille. Itse asiassa ne myivät bioetanolia kotimaassaan etuyhteydettömille kauppiaille/sekoittajille, jotka sekoittivat bioetanolia bensiiniin ja myivät sen uudelleen Yhdysvaltojen markkinoilla tai vietäväksi erityisesti unioniin. Tutkimuksessa paikan päällä havaittiin, että toisin kuin otokseen valittujen yhdysvaltalaisten tuottajien otantalomakkeissaan esittämien tietojen perusteella vaikutti, kyseiset tuottajat eivät yleensä tienneet, oliko heidän tuotantonsa tarkoitettu unionin markkinoille tai muille tietyille markkinoille Yhdysvaltojen markkinat mukaan luettuina, eivätkä ne olleet tietoisia kauppiaiden/sekoittajien myyntihinnoista. Tämä tarkoittaa, että yhdysvaltalaiset bioetanolin tuottajat eivät vie kyseistä tuotetta unioniin. Sen sijaan tuotetta vievät kauppiaat/sekoittajat. Näin ollen Yhdysvaltoja koskevan otoksen perusteella kerättyjen ja tarkistettujen tietojen avulla ei alustavasti voitu päätellä, vietiinkö yhdysvaltalaista bioetanolia unioniin polkumyyntihinnoin tutkimusajanjaksolla.
(13)
Tuolloin ei siis voitu määrätä polkumyynnin vastaisia toimenpiteitä.
(14)
Yhdysvaltoja koskevassa otoksessa pyrittiin tunnistamaan bioetanolia unioniin vievät yritykset lähinnä niiden tietojen perusteella, joita oli saatu etuyhteydettömiltä sekoittajilta/kauppiailta, jotka eivät alustavassa vaiheessa olleet tutkimuksen kohteena. Vaikka eräs tällainen kauppias teki tutkimuksen alustavassa vaiheessa yhteistyötä ja toimitti lisätietoja, tiedot eivät riittäneet vahvistamaan tarkasti ja luotettavasti niitä tietoja, joita tarvittiin polkumyyntimarginaalien laskemiseen.
(15)
Polkumyyntiä koskevan tutkimuksen toteuttamiseksi katsottiin sen vuoksi tarpeelliseksi käyttää niiden kauppiaiden ja sekoittajien toimittamia tietoja, jotka todellisuudessa veivät kyseistä tuotetta unioniin.
(16)
Sen vuoksi polkumyyntiä koskevat lomakkeet lähetettiin kahdeksalle suurimmalle yhdysvaltalaiselle kauppiaalle/sekoittajalle, jotka saatiin selville Yhdysvaltoja koskevaa otosta tarkasteltaessa. Näiden kauppiaiden/sekoittajien osuus kaikesta bioetanolin viennistä unioniin on yli 90 prosenttia. Kaksi niistä suostui tekemään yhteistyötä tutkimuksen puitteissa. Niiden viennin osuus kaikesta bioetanolin viennistä unioniin tutkimusajanjaksolla on noin 51 prosenttia.
1.2.2 Otanta unionin tuottajista
(17)
Unionin tuottajien mahdollisen suuren määrän takia vireillepanoilmoituksessa esitettiin perusasetuksen 17 artiklan mukaisen otantamenettelyn käyttöä.
(18)
Komissio ilmoitti vireillepanoilmoituksessa, että se oli alustavasti valinnut otoksen unionin tuottajista, jäljempänä ’EU:n otos’. Otos käsitti viisi yritystä ja ryhmittymää niistä 19:stä unionin tuottajasta, jotka olivat tiedossa ennen tutkimuksen vireillepanoa. Yritykset valittiin otokseen tutkimusajanjaksolla tuotetun bioetanolin määrän sekä tiedossa olevien tuottajien sijainnin perusteella. Otokseen kuuluvien yritysten osuus unionin arvioidusta kokonaistuotannosta tutkimusajanjaksolla oli 48 prosenttia.
(19)
Tutkimuksen aikana kuitenkin selvisi, että EU:n otokseen sisältyvät ryhmittymät koostuivat joko useista yrityksistä tai yksittäisistä yhteisöistä, jotka tuottivat ja myivät samankaltaista tuotetta. Tässä tapauksessa olisi pitänyt tutkia 13:a yritystä. Tutkimukseen käytettävissä olleen ajan puitteissa ei kuitenkaan ollut mahdollista tutkia niitä kaikkia. Sen vuoksi päätettiin tutkia uudelleen edustavan otoksen valintaa varten käytettävissä olleet tiedot. Katsottiin, että otoksen olisi perustuttava suurimpiin yksittäisiin tuottajiin unionissa ja kyseisissä ryhmittymissä ottaen lisäksi huomioon unionin tuottajien maantieteellisen jakautumisen.
(20)
Lopulliseen EU:n otokseen valittiin siten kuusi yksittäistä tuottajaa niiden edustavuuden perusteella, jota mitattiin tutkimusajanjaksolla tuotetun ja myydyn bioetanolin määrän sekä tuottajien maantieteellisen sijainnin perusteella. Näiden Belgiassa, Alankomaissa, Ranskassa, Yhdistyneessä kuningaskunnassa, Ruotsissa ja Saksassa sijaitsevien tuottajien osuus on 36 prosenttia unionin arvioidusta kokonaistuotannosta ja 44 prosenttia niiden yritysten kokonaistuotannosta, jotka toimittivat tietoja otoksen valintaa varten. Tämän otoksen katsottiin olevan edustava unionin tuotannonalan mahdollisesti kärsimän vahingon tutkimisen kannalta.
(21)
Asianomaisille osapuolille annettiin mahdollisuus esittää huomioita tämän otoksen asianmukaisuudesta.
(22)
Eräät osapuolet väittivät, että EU:n otos oli vähemmän edustava kuin alkuperäinen otos, johon sisältyi kokonaisia yritysryhmiä. Niiden mukaan unionin tuotannonalan tilannetta voidaan analysoida puolueettomasti vain, jos otetaan huomioon kaikki yritykset, jotka kuuluvat otokseen valittuihin ryhmittymiin. Ne väittivät erityisesti, että ryhmittymät voivat ohjata kustannuksia ja tuloja sellaisille yrityksilleen, joihin ei ole tehty tarkastuksia ja jotka saattavat siten jäädä vahinkoanalyysin ulkopuolelle.
(23)
Tältä osin on todettava, että komissio on tarkastellut asianmukaisesti tietoja, jotka kaikki otokseen kuuluvat ja otoksen ulkopuoliset yritykset ja erityisesti ryhmittymiin kuuluvat yritykset ovat toimittaneet, varmistaakseen, että kaikki otokseen valittujen yritysten tuotantoon ja myyntiin liittyvät kustannukset ja tulot on otettu täysimääräisesti ja oikein huomioon vahinkoanalyysissa.
(24)
Eräät osapuolet arvostelivat sellaisten unionin tuottajien sisällyttämistä EU:n otokseen, jotka olivat vasta aloittelemassa toimintaansa. Lisäksi ne totesivat, että otokseen ei olisi pitänyt valita erästä yritystä, jolla oli vuonna 2011 merkittävästi käyttämätöntä kapasiteettia ja joka sijaitsi sellaisessa jäsenvaltiossa, joka ei ollut pannut täytäntöön uusiutuvaa energiaa koskevaa direktiiviä (4). Lisäksi ne väittivät, että jos kyseiset yritykset sisällytettäisiin otokseen, komission olisi mukautettava niitä koskevia tietoja poikkeuksellisten olosuhteiden huomioon ottamiseksi.
(25)
Komissio katsoo, että yritys voidaan valita otokseen, vaikka se olisi aloittanut toimintansa äskettäin tai käynnistänyt sen uudelleen. Näiden yritysten valinta otokseen ei ole vastoin perusasetuksen 17 artiklassa säädettyjä otoksen valintaa koskevia kriteerejä. Osapuolet eivät esittäneet tietojen mukauttamista koskevan väitteensä yhteydessä mitään erityisiä seikkoja eivätkä toimittaneet väitteensä tueksi todisteita. Ne eivät myöskään ehdottaneet, millä perusteella tietoja olisi pitänyt mukauttaa.
(26)
Tutkimuksessa ei havaittu sellaisia kustannuksia, kuten nopeutettuja poistoja, joita olisi pitänyt mukauttaa yrityksen alkuvaiheen toiminnasta mahdollisesti aiheutuvan vääristymän korjaamiseksi. Sen vuoksi tämä väite hylätään.
(27)
Eräät osapuolet arvostelivat sitä, että EU:n otoksesta jätettiin pois yritys, joka oli ensin valittu alustavasti ja joka sijaitsi sellaisessa jäsenvaltiossa, jossa kulutetaan ja tuotetaan paljon bioetanolia. Ne väittivät, että kyseisen yrityksen taloudellinen tilanne oli hyvä, ja vihjasivat, että se oli jätetty pois otoksesta juuri tämän takia. Ne väittivät lisäksi, että otos oli tarkoituksella valittu todistamaan vahingon aiheutuminen. Osapuolten mukaan komission olisi pitänyt lähettää kaikille tuottajille suppeat kyselylomakkeet, joiden avulla olisi voitu kerätä otoksen valinnassa tarvittavat tiedot.
(28)
Suppeiden kyselylomakkeiden osalta voidaan todeta, että komissio pyysi ennen otoksen valintaa kaikilta unionin tuottajilta, joita asian tiedettiin koskevan, tarpeellisia tietoja otoksen valintaa varten. Kuten ilmoituksen 5.2.1 kohdassa todetaan, nämä tiedot olivat menettelyn aloittamispäivästä saatavilla asianomaisten osapuolten tarkasteltavaksi tarkoitetusta asiakirjasta eikä vastaajien taloudellinen tilanne käynyt niistä ilmi. Komissiolla oli siis käytettävissään riittävästi asianmukaista tietoa edustavan otoksen valitsemiseen perusasetuksen 17 artiklassa vahvistettujen kriteerien mukaisesti, mutta se ei kyennyt suorittamaan yritysten valintaa tulospainotteisesti. Näin ollen edellä esitetyt väitteet hylättiin.
(29)
Lopuksi osapuolet väittivät, että otokseen olisi pitänyt valita yrityksiä, jotka valmistavat bioetanolia sokerijuurikkaasta, sillä tällainen tuotanto voi olla paljon kannattavampaa kuin bioetanolin valmistus esimerkiksi vehnästä. Vaikka tätä väitettä ei perusteltu, käytettävissä olevista tiedoista selviää, että sokerijuurikkaasta valmistettu bioetanoli muodostaa vain pienen osan unionin kokonaistuotannosta (noin 12 % vuonna 2011) ja että kaksi otokseen valituista yrityksistä käyttää bioetanolin tuotannossa raaka-aineena myös jonkin verran sokerijuurikasta. Sen vuoksi väite hylätään.
(30)
Edellä esitetyn perusteella katsotaan, että vahinkoanalyysia varten edellä kuvatulla tavalla valittu otos on unionin tuotannonalan osalta edustava.
1.2.3 Otanta etuyhteydettömistä tuojista
(31)
Menettelyn piiriin kuuluvien tuojien mahdollisen suuren määrän vuoksi vireillepanoilmoituksessa esitettiin perusasetuksen 17 artiklan mukaisen otantamenettelyn soveltamista tuojiin.
(32)
Vain kolme tuojaa toimitti pyydetyt tiedot ja suostui osallistumaan otokseen vireillepanoilmoituksessa asetetussa määräajassa. Yhteistyöhön suostuneiden tuojien vähäisen määrän vuoksi otantaa ei katsottu tarpeelliseksi.
1.2.4 Kyselylomakkeeseen annetut vastaukset ja tietojen tarkistaminen
(33)
Komissio lähetti kyselylomakkeet kaikille osapuolille, joita asian tiedettiin koskevan. Kyselylomakkeet lähetettiin otokseen valituille yhdysvaltalaisille viejille/tuottajille, otokseen valituille unionin tuottajille, yhteistyöhön osallistuville kolmelle etuyhteydettömälle tuojalle unionissa ja kaikille käyttäjille, joita tutkimuksen tiedettiin koskevan.
(34)
Vastaukset saatiin otokseen valituilta yhdysvaltalaisilta viejiltä/tuottajilta, otokseen valituilta unionin tuottajilta, kahdelta etuyhteydettömältä tuojalta ja neljältä käyttäjältä.
(35)
Komissio hankki ja tarkisti kaikki asianomaisten osapuolten toimittamat tiedot, joita se piti tarpeellisina polkumyynnin, siitä johtuvan vahingon ja unionin edun lopullista määrittämistä varten.
(36)
Tarkastuskäyntejä tehtiin seuraavien yritysten toimitiloihin:
Yhdysvaltalaiset viejät/tuottajat
-
Marquis Energy LLC, Hennepin, Illinois
-
Patriot Renewable Fuels LLC, Annawan, Illinois
-
Platinum Ethanol LLC, Arthur, Iowa
-
Plymouth Energy Company LLC, Merrill, Iowa
-
POET LLC, Wichita, Kansas and Sioux Falls, South Dakota
Etuyhteydetön yhdysvaltalainen kauppias
-
Bio Urja Trading LLC, Houston, Texas
Etuyhteydessä oleva kauppias Sveitsissä
-
Cargill International SA, Geneve
Unionin tuottajat
-
Abengoa Energy Netherlands B.V., Rotterdam, Alankomaat
-
BioWanze, SA Wanze, Belgia
-
Crop Energies Bioethanol GmbH, Mannheim, Saksa
-
Ensus, Yarm, Yhdistynyt kuningaskunta
-
Lantmännen Energi / Agroetanol, Norrköping, Ruotsi
-
Tereos BENP, Lillebonne, Ranska
Etuyhteydettömät unionin tuojat
-
Shell Trading Rotterdam B.V., Rotterdam, Alankomaat
-
Greenergy Fuels Limited, Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta
Unionin käyttäjät
-
Shell Nederland Verkoopmaatschappij B.V. Rotterdam, Alankomaat
1.3 Tutkimusajanjakso ja tarkastelujakso
(37)
Polkumyyntiä ja vahinkoa koskeva tutkimus kattoi 1 päivän lokakuuta 2010 ja 30 päivän syyskuuta 2011 välisen ajanjakson. Vahingon määrittämisen kannalta merkittävien kehityssuuntausten tarkastelu koski vuoden 2008 tammikuun ja tutkimusajanjakson päättymisen välistä aikaa, jäljempänä ’tarkastelujakso’.
2. TARKASTELTAVANA OLEVA TUOTE JA SAMANKALTAINEN TUOTE
2.1 Tarkasteltavana oleva tuote
(38)
Tarkasteltavana oleva tuote on Yhdysvalloista peräisin oleva bioetanoli, jota kutsutaan myös ”etanolipolttoaineeksi”, eli (Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen liitteessä I luetelluista) maataloustuotteista tuotettu denaturoitu tai denaturoimaton etyylialkoholi, lukuun ottamatta tuotteita, joiden vesipitoisuus on yli 0,3 prosenttia (m/m) mitattuna standardin EN 15376 mukaisesti, sekä (Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen liitteessä I luetelluista) maataloustuotteista tuotettu etyylialkoholi bensiinisekoituksissa, joiden etyylialkoholipitoisuus on yli 10 prosenttia (v/v), ja joka luokitellaan tällä hetkellä CN-koodeihin ex 2207 10 00, ex 2207 20 00, ex 2208 90 99, ex 2710 12 21, ex 2710 12 25, ex 2710 12 31, ex 2710 12 41, ex 2710 12 45, ex 2710 12 49, ex 2710 12 51, ex 2710 12 59, ex 2710 12 70, ex 2710 12 90, ex 3814 00 10, ex 3814 00 90, ex 3820 00 00 ja ex 3824 90 97.
(39)
Bioetanolia voidaan valmistaa useista maatalouden raaka-aineista, kuten sokeriruo’osta, sokerijuurikkaasta, perunasta, maniokista ja maissista. Yhdysvalloissa tehdään seuraava erottelu raaka-aineen perusteella:
a)
Perinteinen biopolttoaine (jota valmistetaan lähinnä maissista ja jota kutsutaan yleensä maissietanoliksi), joka määritellään maissitärkkelyksestä saatavaksi uusiutuvaksi polttoaineeksi, joka tuotetaan energiaomavaraisuutta ja energiavarmuutta koskevan vuoden 2007 lain (5) antamispäivämäärän jälkeen rakennetussa laitoksessa ja jonka avulla on tulevaisuudessa voitava vähentää kasvihuonekaasupäästöjä 20 prosenttia verrattuna bensiinistä ja dieselistä niiden elinkaaren aikana aiheutuviin kasvihuonekaasupäästöihin.
b)
Edistyksellinen biopolttoaine, jolla tarkoitetaan muuta uusiutuvaa polttoainetta kuin maissitärkkelyksestä valmistettua etanolia ja joka tuotetaan uusiutuvasta biomassasta ja jonka elinkaaren aikaiset kasvihuonekaasupäästöt energiapolitiikkalakia (Energy Policy Act) valvovan viranomaisen mukaisesti määritettyinä ovat vähintään 50 prosenttia pienemmät kuin vertailukohtana käytetyt kasvihuonekaasupäästöt. Tämä käsittää selluloosapohjaiset biopolttoaineet, kuten bioetanolin ja biomassapohjaisen dieselin. Edistyksellisten biopolttoaineiden ohjelma kattaa selluloosapohjaiset biopolttoaineet, biomassapohjaisen dieselin ja sekalaiset edistykselliset biopolttoaineet.
(40)
Selluloosapohjainen biopolttoaine (6) on uusiutuvasta biomassasta peräisin olevasta selluloosasta, hemiselluloosasta tai ligniinistä valmistettu uusiutuva polttoaine, jonka elinkaaren aikaiset kasvihuonekaasupäästöt energiapolitiikkalakia valvovan viranomaisen mukaisesti määritettyinä ovat vähintään 60 prosenttia pienemmät kuin vertailukohtana käytetyt elinkaaren aikaiset kasvihuonekaasupäästöt. Selluloosapohjaiset biopolttoaineet käsittävät selluloosapohjaisen bioetanolin. Yhdysvaltain liittovaltio on tukenut tutkimuksia ja pilottihankkeita, jotka koskevat edistyksellisten biopolttoaineiden ja erityisesti selluloosapohjaisen bioetanolin tuotantoa varsinkin maa- ja metsätalouden jätteistä. Yhdysvaltojen viranomaisten ja julkisesti saatavilla olevien tietojen (7) mukaan tällaista bioetanolia tuotetaan vuonna 2014 noin 4 miljardia litraa ja vuoteen 2021 mennessä jo yli 50 miljardia litraa. Selluloosapohjaisen bioetanolin tuotanto oli tutkimusajanjaksolla vähäistä.
(41)
Tutkimusajanjakson aikana ja nykyhetkeen asti tärkein raaka-aine Yhdysvalloissa on ollut maissi, kun taas unionissa käytetyin raaka-aine on vehnä.
(42)
Tutkimuksen mukaan bioetanolia myydään yleensä puhtaassa muodossa sekoittajille/kauppiaille, jotka sekoittavat (8) sitä bensiiniin erityisesti tuottaakseen korkealaatuisia sekoituksia, jotka viedään ulkomaille tai myydään kotimaan markkinoilla jatkosekoitusta varten tai käytetään polttoaineena. Sekoittaminen ei ole kovin monimutkaista, ja se voidaan suorittaa erityisissä säiliöissä, joihin lisätään haluttu prosenttimäärä bioetanolia ja bensiiniä.
(43)
Jotta eri puolilla maailmaa käytettävät erityyppiset bioetanolit ja bioetanolisekoitukset voitaisiin erottaa toisistaan, polttoaineena käytettäville etanoliseoksille annetaan E-numerot, jotka kuvaavat etanolin prosenttiosuutta seoksen tilavuudesta. Esimerkiksi E85 sisältää 85 prosenttia vedetöntä etanolia ja 15 prosenttia bensiiniä. Vähän etanolia sisältävät sekoitukset (E5-E25) tunnetaan myös ”gasoholin” nimellä, vaikka kansainvälisesti gasoholilla tarkoitetaan yleensä E10-sekoitusta. Sekoituksia, joissa on etanolia 10 prosenttia tai vähemmän, oli vuoteen 2011 mennessä käytössä yli 20 maassa. Kärjessä oli Yhdysvallat, missä lähes kaikkeen vähittäismyynnissä olevaan bensiiniin oli vuonna 2010 sekoitettu 10 prosenttia bioetanolia.
(44)
Tutkimuksen mukaan kaikki bioetanolityypit katsotaan vuoden 2005 energiapolitiikkalain (Energy Policy Act of 2005) mukaisesti vahvistetun uusiutuvia polttoaineita koskevaan standardiin (RFS1) perustuvan kansallisen ohjelman nojalla biopolttoaineeksi. Lailla muutettiin ilmansuojelulakia (Clean Air Act) vahvistamalla ensimmäinen kansallinen uusiutuvia polttoaineita koskeva standardi. Yhdysvaltojen kongressi antoi Yhdysvaltojen ympäristönsuojeluvirastolle tehtäväksi koordinoida Yhdysvaltojen energiaministeriön, Yhdysvaltojen maatalousministeriön ja sidosryhmien kanssa ohjelman suunnittelua ja täytäntöönpanoa.
(45)
Yhdysvallat on energiapolitiikkansa ansiosta ollut vuodesta 2005 alkaen maailman suurin bioetanolin tuottaja, jonka osuus kaikesta maailmassa tuotetusta bioetanolista on 57,5 prosenttia. Vuonna 2009 energiapolitiikkalain vaatimusten ansiosta Yhdysvalloissa tuotettiin vähintään 11 miljardia gallonaa uusiutuvia polttoaineita, jotta voitiin saavuttaa energiaomavaraisuutta ja energiavarmuutta koskevassa vuoden 2007 laissa asetetut tavoitteet. Suurimittaisen tuotannon ansiosta yhdysvaltalaiset tuottajat kykenivät viemään bioetanolia muille markkinoille, myös unioniin.
(46)
Virallisista lähteistä, markkinoilta ja julkisesti saatujen tietojen (9) perusteella kaikentyyppistä bioetanolia ja seoksiin sisältyvää bioetanolia eli bioetanolin ja mineraalibensiinin sekoituksia, kuten edellä johdanto-osan 43 kappaleessa esitetään, jotka tuotetaan Yhdysvalloissa ja myydään joko kotimaassa tai viedään ulkomaille, pidetään bioetanolipolttoaineina, ja ne kuuluvat Yhdysvaltojen lainsäädäntöpakettiin, joka koskee energiatehokkuutta, uusiutuvaa energiaa ja vaihtoehtoisia polttoaineita.
(47)
Tämän tutkimuksen piiriin kuuluvilla kaikentyyppisillä bioetanoleilla ja seoksiin sisältyvällä bioetanolilla havaittiin olevan samat tai hyvin samankaltaiset fyysiset, kemialliset ja tekniset perusominaisuudet ja käyttötarkoitukset tuotantoon mahdollisesti käytetyistä erilaisista raaka-aineista tai tuotantoprosessin eroista huolimatta. Tarkasteltavana olevan tuotteen mahdolliset pienet vaihtelut eivät muuta sen perusmääritelmää tai ominaisuuksia taikka käsitystä, joka eri osapuolilla siitä on.
(48)
Eräiden osapuolten mukaan tarkasteltavana olevaa tuotetta ei ollut määritelty selkeästi erityisesti sen takia, että määritelmän perusteella ei voitu erotella polttoaineena käytettävää bioetanolia muihin sovelluksiin tarkoitetusta bioetanolista. Sen vuoksi ne väittivät, että tutkimuksessa olisi tarkasteltava kaikkiin käyttötarkoituksiin tarkoitettua etanolia sekä kaikista raaka-aineista valmistettua etanolia, mukaan lukien synteettinen etanoli, joka kilpailee bioetanolin kanssa teollisuuskäytössä.
(49)
Eräs osapuoli väitti päinvastoin, että tutkimuksessa olisi tarkasteltava pelkästään polttoaineena käytettävää bioetanolia ja että teollisuuskäyttöön tarkoitettu bioetanoli olisi jätettävä sen ulkopuolelle.
(50)
Tältä osin olisi huomattava, että tarkasteltavana oleva tuote olisi ensisijaisesti määriteltävä fyysisten, teknisten ja kemiallisten perusominaisuuksien eikä käyttötarkoitusten tai sovellusten perusteella. Tuotteella, jolla on useita käyttötarkoituksia, voi olla samat tai samankaltaiset perusominaisuudet riippumatta sen myöhemmästä käytöstä. Eräissä tapauksissa voi olla tarpeen syventää tuotteen määritelmän ja soveltamisalan analyysia tuotannonalan ja markkinoiden erityispiirteet huomioon ottaen.
(51)
Tässä tapauksessa oli selvää, että vireillepanoilmoituksessa ei ollut tarkoitus sisällyttää synteettistä etanolia tuotteen määritelmään. Synteettinen etanoli poikkeaa ominaisuuksiltaan bioetanolista, eikä se vastaa edellä määriteltyjä tarkasteltavana olevan tuotteen määritelmään liittyviä kriteerejä. Tutkimukseen ei osallistunut yksikään sellainen tuottaja, joka tuotannossaan keskittyy kyseiseen tuotteeseen. Sen vuoksi synteettistä etanolia ei voida sisällyttää tarkasteltavana olevan tuotteen määritelmään, vaan se jää tutkimuksen soveltamisalan ulkopuolelle. Toisin kuin eräät osapuolet ovat esittäneet, tämä selvennys ei muuta tutkimuksen soveltamisalaa tai tarkasteltavana olevan tuotteen määritelmää eikä sillä ollut vaikutusta käytettyjen tietojen laatuun.
(52)
Polttoaineena käytettävällä bioetanolilla ja muihin sovelluksiin tarkoitetulla bioetanolilla saattaa olla samanlaisia ominaisuuksia. Polkumyyntiä tarkasteltiin tutkimuksen aikana kuitenkin niiden yhdysvaltalaisten toimijoiden tasolla, jotka tuottivat tai sekoittivat bioetanolia käytettäväksi polttoaineena eli polttoainesekoituksiin lisättävää bioetanolia. Vastaavasti unionin tuottajien tutkimuksessa keskityttiin bioetanoliin, joka oli tarkoitettu polttoainesovelluksiin eikä muihin käyttötarkoituksiin. Näin ollen muihin käyttötarkoituksiin kuin polttoaineeksi tarkoitettua bioetanolia ei sisällytetä tämän tutkimuksen soveltamisalaan.
(53)
Tuojat, jotka eivät käytä Yhdysvalloista tuotua bioetanolia polttoaineena, voivat antaa ilmoituksen tiettyä käyttötarkoitusta koskevien säännösten mukaisesti sellaisina kuin ne esitetään unionin tullikoodeksin (10) 291-300 artiklassa vahvistetuissa soveltamissäännöksissä.
2.2 Samankaltainen tuote
(54)
Tutkimuksessa havaittiin, että unionin tuotannonalalla valmistetulla ja unionin markkinoilla myydyllä bioetanolilla on samankaltaiset fyysiset, kemialliset ja tekniset perusominaisuudet kuin Yhdysvalloista unioniin tuodulla bioetanolilla.
(55)
Kuten edellä johdanto-osan 39 kappaleessa todetaan, bioetanolia voidaan valmistaa monenlaisista raaka-aineista. Tutkimuksen mukaan lopputuotteen ominaisuuksissa ei kuitenkaan ole käytetystä raaka-aineesta johtuvia eroja. Havaittiin, että tarkasteltavana oleva, Yhdysvalloissa erityisesti maissista tuotettu ja unioniin viety tuote on korvattavissa unionin tuottajien erityisesti vehnästä tuottamalla ja unionissa myymällä tuotteella. Myöskään tuotteen käyttötarkoituksissa tai bioetanolimarkkinoiden toimijoiden ja käyttäjien näkemyksissä ei ole merkittäviä tai lainkaan eroja.
(56)
Sen vuoksi unionissa tuotettu ja myyty bioetanoli ja Yhdysvalloista tuotu tarkasteltavana oleva tuote olisi katsottava perusasetuksen 1 artiklan 4 kohdan mukaisesti samankaltaisiksi.
(57)
Osa otokseen valituista yhdysvaltalaisista tuottajista katsoi, että Yhdysvaltojen markkinoilla tuotettu ja myyty bioetanoli ei ole samankaltainen kuin tarkasteltavana oleva tuote, sillä se ei vastaa tarkalleen vireillepanoilmoituksessa esitetyn tuotekuvauksen sanamuotoa. Yhdysvaltojen markkinoilla myytävien bioetanolityyppien vesipitoisuus on suurempi kuin 0,3 prosenttia ja se vastaa Yhdysvaltojen standardia (ASTM) eikä standardia EN 15376.
(58)
Tutkimuksessa kuitenkin selvisi, että Yhdysvaltojen markkinoilla myyntiä varten tuotetun bioetanolin fyysiset, kemialliset ja tekniset perusominaisuudet ovat suurelta osin samat kuin tarkasteltavana olevan tuotteen. Perusasetuksen 1 artiklan 4 kohdan mukaan samankaltaisen tuotteen ei välttämättä tarvitse olla kaikilta osin identtinen, vaan se voi olla tuote, joka, vaikka se ei ole kaikissa suhteissa samanlainen, muistuttaa ominaispiirteiltään tarkasteltavana olevaa tuotetta. Tästä on kyse Yhdysvaltojen markkinoilla myydyn bioetanolin ja unioniin viedyn bioetanolin tapauksessa. Eräiden ennakkotapausten mukaan tuotteet on katsottu samankaltaisiksi huolimatta eräistä eroavuuksista (11).
(59)
Sen vuoksi päätettiin kumota alustava päätelmä ja katsoa, että Yhdysvaltojen markkinoilla myyty ASTM:n mukainen bioetanoli on perusasetuksen 1 artiklan 4 kohdan mukaisesti samankaltainen kuin tarkasteltavana oleva tuote.
3. POLKUMYYNTI
3.1 Johdanto
(60)
Kuten edellä johdanto-osan 6-16 kappaleessa todettiin, polkumyynnin olemassaolon tutkimiseksi tutkimuksessa käsiteltiin bioetanolin tuottajia ja toisaalta kauppiaita/sekoittajia, jotka veivät tarkasteltavana olevaa tuotetta unionin markkinoille.
(61)
Perusasetuksen 9 artiklan 5 kohdan mukaisesti tullin määräämisestä annettavassa asetuksessa on vahvistettava tulli kunkin toimittajan osalta, tai jos tämä on mahdotonta, koko tuotetta toimittavaan maahan sovellettava tulli.
(62)
Eräät tuottajat väittivät, että on mahdollista tunnistaa ja jäljittää niiden tuotteet, jotka myydään yhdysvaltalaisille toimijoille erityisesti unioniin suuntautuvaa vientiä varten. Ne viittasivat uusiutuvaa energiaa koskevassa direktiivissä esitettyyn hyväksymismenettelyyn, mutta ne eivät kyenneet perustelemaan yhteyttä niiden Yhdysvaltojen markkinoilla tapahtuvan myynnin ja muiden toimijoiden EU:hun suuntautuvan viennin välillä. Kuten edellä johdanto-osan 12 kappaleessa ja jäljempänä johdanto-osan 63 kappaleessa mainitaan, nämä tuottajat eivät myöskään tienneet, mikä oli vientihinta unioniin.
(63)
Tässä asiassa havaittiin, että yhdysvaltalaisille tuottajille ei voitu määrätä yksittäisiä polkumyyntimarginaaleja toisaalta bioetanolialan rakenteen ja toisaalta sen takia, miten tarkasteltavana olevaa tuotetta tuotettiin ja myytiin Yhdysvaltojen markkinoilla ja vietiin unioniin. Yhdysvaltoja koskevaan otokseen valitut tuottajat eivät vieneet tarkasteltavana olevaa tuotetta unioniin ja tutkimuksen kohteena olleet kauppiaat/sekoittajat hankkivat bioetanolia useilta tuottajilta, sekoittivat sitä ja myivät sitä erityisesti unioniin vietäväksi. Siten, toisin kuin edellä mainitut osapuolet ovat väittäneet, ei ollut mahdollista jäljittää kaikkia erillisiä hankintoja ja vertailla normaaliarvoja vientihintoihin eikä myöskään tunnistaa tuottajaa siinä vaiheessa, kun bioetanoli viedään unioniin. Toisin sanoen kukin lähetys EU:hun sisältää bioetanolia, jonka ovat tuottaneet useat yhdysvaltalaiset tuottajat Yhdysvalloissa eivätkä pelkästään Yhdysvaltoja koskevaan otokseen valitut tuottajat. Lisäksi tutkimuksessa ilmeni, että Yhdysvaltoja koskevaan otokseen valittujen tuottajien yhdysvaltalaisilta asiakkailtaan Yhdysvalloissa perimät hinnat eivät vastanneet hintaa, joka todellisuudessa maksettiin tai maksetaan tarkasteltavana olevasta tuotteesta unioniin vietynä.
(64)
Sen vuoksi katsotaan, että olisi vahvistettava koko maata koskeva polkumyyntimarginaali.
3.2 Normaaliarvo
(65)
Määrittäessään normaaliarvoa perusasetuksen 2 artiklan 2 kohdan mukaisesti komissio määritteli ensin, oliko kahden yhteistyössä toimineen kauppiaan/sekoittajan suorittama tarkasteltavana olevan tuotteen kotimarkkinamyynti riippumattomille asiakkaille edustavaa määrältään eli oliko tällaisen myynnin kokonaismäärän osuus vähintään 5 prosenttia unioniin suuntautuvan viennin kokonaismyyntimäärästä tutkimusajanjaksolla.
(66)
Koska samankaltaista tuotetta myytiin kotimarkkinoilla riittävä määrä, normaaliarvo määritettiin sen hinnan perusteella, jonka riippumattomat asiakkaat Yhdysvalloissa maksoivat tai maksavat kahdelle edellä mainitulle kauppiaalle/sekoittajalle tavanomaisessa kaupankäynnissä.
3.3 Vientihinta
(67)
Yhteistyötä tehneet kauppiaat/sekoittajat toimittivat tietoja, joiden pohjalta voitiin vahvistaa vientihinta perustuen niihin hintoihin, joita todellisuudessa maksettiin tai maksetaan perusasetuksen 2 artiklan 8 kohdan mukaisesti. Todettakoon, että kun tuotetta tuotiin unioniin etuyhteydessä olevan kauppayhtiön välityksellä, vientihinta määritettiin perusasetuksen 2 artiklan 9 kohdan mukaisesti sen jälleenmyyntihinnan perusteella, jonka kyseinen etuyhteydessä oleva kauppias veloitti ensimmäisiltä riippumattomilta asiakkailta unionissa.
(68)
Sveitsissä sijaitsevan etuyhteydessä olevan kauppiaan kautta suoritetun myynnin osalta vientihinnasta ei vähennetty myynti- tai hallintokustannuksia, yleisiä kustannuksia eikä tuottoa, sillä niiden ei katsottu liittyvän tuontiin ja jälleenmyyntiin unionissa. Tutkimuksen mukaan etuyhteydessä olevan kauppiaan päätoimintaa oli huolehtia kassanhallinnasta sokeria koskevassa liiketoimintayksikössä, johon myös biopolttoaineet kuuluvat, sekä suojautua maatalousalaan olennaisesti liittyviltä riskeiltä tekemällä johdannaissopimuksia sekä OTC-markkinoilla että järjestäytyneillä finanssimarkkinoilla.
(69)
Eräät yhdysvaltalaiset tuottajat väittivät, että toimielimet käyttävät järjestelmällisesti vientihintana viejän ensimmäiseltä riippumattomalta asiakkaalta perimää myyntihintaa tehdessään polkumyyntilaskelmia. Tässä asiassa kyseinen hinta olisi yhdysvaltalaisten tuottajien myyntihinta yhdysvaltalaisille etuyhteydettömille kauppiaille/sekoittajille. Kuten edellä johdanto-osan 62 ja 63 kappaleessa kuitenkin todetaan, yksikään yhdysvaltalaisista bioetanolin tuottajista ei vienyt tarkasteltavana olevaa tuotetta unioniin, eivätkä ne olleet tietoisia vientihinnasta EU:hun. Siten niiden kotimarkkinahintaa ei voida käyttää, koska se ei ole tarkasteltavana olevan tuotteen osalta vientihinta, joka olisi maksettu tai maksetaan unionissa. Sen vuoksi niiden väitettä ei voida hyväksyä.
3.4 Vertailu
(70)
Yhteistyössä toimineiden kauppiaiden/sekoittajien painotettua keskimääräistä normaaliarvoa ja painotettua keskimääräistä vientihintaa vertailtiin tuotetyypin mukaan noudettuna lähettäjältä -tasolla ottaen huomioon perussopimuksen 2 artiklan 10 kohdan mukaisesti sellaisten tekijöiden erot, joiden on osoitettu vaikuttavan hintoihin ja niiden vertailtavuuteen. Eräs kauppias/sekoittaja väittää, että kotimaan myyntiä koskevat tiedot eivät olleet edustavat. Koska kauppiaat/sekoittajat eivät toimittaneet tietoja kaikesta kotimaan myynnistä, laskelma perustuu niihin tietoihin, joita on saatu kyselylomakkeen avulla sekä paikalla tehdyn tarkastuksen aikana.
(71)
Eräs kauppias/sekoittaja väittää, että kotimarkkinahinta olisi laskettava NYMEX:stä saatujen, spot-markkinoita koskevien tietoja perusteella. Komissio pitää kahdelta kauppiaalta/sekoittajalta saatuja, tarkistettuja tietoja luotettavampina.
(72)
Sitä varten kuljetuksesta, vakuutuksesta, käsittelystä ja lastauksesta aiheutuneiden kustannusten sekä liitännäiskustannusten erot otettiin asianmukaisesti huomioon tekemällä oikaisuja tarvittaessa silloin, kun se oli mahdollista ja perusteltua.
(73)
Tarkasteltavana olevaan tuotteeseen ja samankaltaiseen tuotteeseen liittyy se erityispiirre, että kauppiaat/sekoittajat ovat saaneet tutkimusajanjaksolla tukea lähinnä valmisteverohyvityksen muodossa bioetanolisekoitusten myynnistä. Normaaliarvon ja vientihinnan määrittämisessä on sovellettu menetelmää, jossa on otettu täysimääräisesti huomioon kyseisten kauppiaiden/sekoittajien todelliset myyntihinnat kotimaan ja vientimarkkinoilla. Kun vertaillaan kauppiaiden/sekoittajien myyntiä Yhdysvaltojen markkinoilla niiden EU:hun suuntautuvaan vientiin soveltamiin hintoihin tarkasteltavana olevan tuotteen polkumyynnin tason laskemiseksi, havaitaan, ettei tuella ole voinut olla vaikutusta hintoihin, koska se vaikutti yhtä lailla kotimarkkinamyyntiin ja vientiin tutkimusajanjaksolla. Eräs kauppias/sekoittaja väitti, ettei se ollut saanut tukea kotimaan myyntiä varten. Se ei kuitenkaan ole kyennyt osoittamaan väitettään todeksi. Lisäksi väite sopii huonosti yhteen niiden tietojen kanssa, joita Yhdysvaltojen viranomaiset ovat esittäneet tuen käytöstä.
3.5 Polkumyynti
(74)
Tarkasteltavana olevan tuotteen kunkin tuotelajin painotettua keskimääräistä normaaliarvoa verrattiin perusasetuksen 2 artiklan 11 kohdan mukaisesti vastaavan tuotelajin painotettuun keskimääräiseen vientihintaan. Vertailun perusteella todettiin, että yhteistyössä toimineet etuyhteydettömät kauppiaat/sekoittajat harjoittivat polkumyyntiä.
(75)
Painotetuksi keskimääräiseksi polkumyyntimarginaaliksi vahvistettiin 9,5 prosenttia yhteistyössä toimineiden kauppiaiden/sekoittajien toimittamien koottujen tietojen perusteella. Kyseinen marginaali koskee koko Yhdysvaltoja.
(76)
Eräät otokseen valitut yhdysvaltalaiset tuottajat esittivät, että jos lopullisia polkumyyntitoimenpiteitä otetaan käyttöön, tuottajille olisi määritettävä yksilöllinen marginaali. Ottaen huomioon johdanto-osan 6-16 kappaleessa esitetyt seikat sekä johdanto-osan 60-64 kappaleen perustelut, tätä väitettä ei voida hyväksyä, sillä tutkimuksen mukaan kyseisten tuottajien osalta ei ollut mahdollista jäljittää niiden tuotteiden vientiä unioniin erityisesti sen vuoksi, ettei niillä ollut omaa vientiä unioniin tutkimusajanjaksolla, eivätkä ne yleensä tienneet mitään viennin ajankohdasta tai hinnasta, jonka unionin tuojat olivat maksaneet tai maksavat. Sen vuoksi kyseisiä tuottajia varten ei voitu luotettavasti määrittää vientihintaa eikä polkumyyntimarginaalia.
(77)
Eräät tuottajat pyysivät lisätietoja polkumyyntilaskelmista, jotka oli laadittu kahden yhteistyöhön suostuneen kauppiaan/sekoittajan osalta. On kuitenkin otettava huomioon, että pyydettyihin tietoihin sisältyy liikesalaisuuksia, eikä niitä voida sen vuoksi ilmoittaa muille osapuolille kuin sille, jota asia koskee. Toisaalta toimielimet yleensä ilmoittavat polkumyynnin vahvistamiseksi käytetyn yleisen menetelmän kaikille niille osapuolille, joita koskevia yksittäisiä tietoja ei ole käytetty polkumyyntilaskelmissa. Tämä menetelmä kuvattiin kaikille osapuolille toimitetussa yleisessä asiakirjassa.
4. VAHINKO
4.1 Unionin tuotanto ja unionin tuotannonala
(78)
Unionin tuotanto laskettiin valituksen tekijän tutkimuksen aikana toimittaman markkinaraportin perusteella. Raportissa ilmoitettua samankaltaisen tuotteen kokonaistuotantoa unionissa verrattiin yhteistyössä toimineiden 17 unionin tuottajan toimittamiin tietoihin. Tietojen havaittiin eroavan toisistaan hieman eli noin 5 prosenttia. Tämä johtuu siitä, että eräät melko pienet yhteistyöstä kieltäytyneet unionin tuottajat eivät toimittaneet tuotantotietoja. Sen perusteella unionin kokonaistuotannoksi tutkimusajanjaksolla arvioitiin 3,42 miljoonaa tonnia. Unionin tuottajat vastaavat unionin koko tuotannosta ja muodostavat perusasetuksen 4 artiklan 1 kohdassa ja 5 artiklan 4 kohdassa tarkoitetun unionin tuotannonalan, ja niistä käytetään sen vuoksi jäljempänä nimitystä ’unionin tuotannonala’.
4.2 Unionin kulutus
(79)
Unionin kulutus määritettiin unionin tuotannonalan kokonaistuotannon perusteella, johon lisättiin tarkimpien käytettävissä olevien tilastotietojen perusteella määritetty kolmansista maista peräisin olevan tuonnin määrä, ja tiedoista vähennettiin varastojen muutos ja unionin tuotannonalan suorittama vienti tuotannonalan itsensä ilmoittamana. Eräät osapuolet esittivät, että kulutuksen määrittämisessä käytetyt tilastot eivät olleet täydelliset, sillä erityisesti tutkimusajanjaksolla unioniin tuotiin bioetanolia huomattavasti myös muista kolmansista maista, eikä tätä ole otettu huomioon. Lisäksi ne katsoivat, että komissio oli yliarvioinut Yhdysvalloista peräisin olevan tuonnin määrän ja että kulutusta ja markkinaosuutta koskevat luvut eivät siten olleet luotettavia.
(80)
Väitteitä analysoitiin ja ne tarkistettiin käytettävissä olevien tietojen pohjalta. Muista maista tapahtuvan tuonnin osalta osapuolet eivät toimittaneet minkäänlaisia todisteita tarkasteltavana olevan tuotteen tuontimääristä. Tuonti muista maista otettiin kuitenkin huomioon tuonnin määrittelyssä. Tutkimusajanjaksolla Yhdysvalloista tapahtuneen tuonnin määrää koskevassa arviossa havaittiin virhe. Tuonnin määrä on siis arvioitu uudelleen, ja sitä on tarvittaessa muutettu. Tällä ei kuitenkaan ole vaikutusta vahinkoa ja syy-yhteyttä koskevien arviointien päätelmiin.
(81)
Tarkasteltavana olevan tuotteen tuonnin osalta on korostettava, ettei tuotteelle ole vahvistettu omaa yhdistetyn nimikkeistön koodia. Lisäksi yhdistetyn nimikkeistön koodit, joilla tarkasteltavana oleva tuote voidaan ilmoittaa tulliviranomaisille, kattavat myös muita tuotteita.
(82)
Bioetanolisekoitusten tuonnin osalta etuyhteydettömien tuojien kyselylomakkeeseen antamien tarkistettujen vastausten perusteella suurin osa tuonnista ilmoitettiin tullissa Taric-koodilla 3824909799. Tuonnin määrää ei kuitenkaan saada suoraan Eurostatilta, sillä kyseinen Taric-koodi kattaa tarkasteltavana olevan tuotteen lisäksi useita muitakin kemiallisia tuotteita.
(83)
Yhdistetyn nimikkeistön koodeilla 2207 10 00 ja 2207 20 00 ilmoitetun tuonnin osalta ei voitu erottaa toisistaan tarkasteltavana olevaa tuotetta ja muita tuotteita, jotka eivät kuuluneet tutkimuksen soveltamisalaan, sillä EU:n alueelle tuodusta tuotteesta ei ollut riittävästi tietoja.
(84)
Koska Eurostatilta ei saatu täydellisiä ja yksityiskohtaisia tuontitietoja, päätettiin käyttää myös muita tietolähteitä tarkasteltavana olevan tuotteen unionin markkinoille tapahtuneen tuonnin määrittämiseksi.
(85)
Yhdysvalloista peräisin olevan tarkasteltavana olevan tuotteen tuonnin arvioimiseksi mahdollisimman tarkasti katsottiin, että luotettavin lähde olivat Yhdysvaltojen kansainvälisen kaupan komission toimittamat tilastotiedot. Ilmoitetun viennin määrä vastaa Yhdysvaltojen tariffikoodeja 2207 10 60 ja 2207 20 00.
(86)
Kyseisen tuonnin arvioimiseksi sovellettiin kohtuullista lähestymistapaa, ja kaikki Yhdysvaltojen kansainvälisen kaupan komission ilmoittamat määrät otettiin huomioon määritettäessä Yhdysvalloista unionin markkinoille tapahtuvaa tuontia.
(87)
Brasiliasta unioniin tapahtuvaa tuontia koskeva arvio perustui seuraaviin tietolähteisiin: Yhdistyneen kuningaskunnan uusiutuvista polttoaineista vastaavan viraston raportit Yhdistyneeseen kuningaskuntaan tapahtuneen tuonnin osalta sekä Alankomaiden, Ruotsin, Suomen ja Eurostatin toimittamat otteet tullin yksityiskohtaisesta tuontitietokannasta. Alankomaihin, Ruotsiin ja Suomeen suuntautuneen tuonnin määrä arvioitiin tuojan ja viejän nimien sekä tuotekuvauksen perusteella, silloin kun nämä olivat saatavilla. Tämän tuonnin arviointiin sovellettiin varovaista lähestymistapaa. Kaikki ilmoitetut määrät otettiin huomioon tuonnin laskemisessa.
(88)
Lopuksi myös Eurostatilta saatiin apua unioniin tapahtuvan jäännöstuonnin arvioimiseksi muiden kuin edellä johdanto-osan 87 kappaleessa mainittujen jäsenvaltioiden osalta. Tuontimääriä mukautettiin unionissa polttoaineena käytettävän bioetanolin prosenttiosuuden perusteella. Mukautuksen perusteet esitetään valituksessa. Prosenttiosuus saatiin Euroopan komission vuosittain julkaisemasta etyylialkoholitilastosta (12). Polttoaineena käytettävän bioetanolin prosenttiosuus unionissa oli 54 prosenttia vuonna 2008, 66 prosenttia vuonna 2009 ja 68 prosenttia vuonna 2010. Tutkimusajanjakson osalta käytettiin vuoden 2010 prosenttilukua, kun arvioitiin tuonnin määrää tutkimusajanjaksolla.
(89)
Muista maista tapahtuvan tuonnin arvioimiseksi käytettiin lähteenä Eurostatia sekä Alankomaiden, Ruotsin ja Suomen toimittamia otteita tullin yksityiskohtaisesta tuontitietokannasta. Arvioinnissa sovellettiin samaa menetelmää, jota käytettiin Brasiliasta tapahtuvan tuonnin määrittämiseen.
(90)
Laskettaessa Yhdysvalloista ja Brasiliasta tapahtuvan tuonnin keskimääräistä CIF-yksikköhintaa tietolähteenä on käytetty Alankomaiden, Ruotsin ja Suomen toimittamia otteita tullin yksityiskohtaisesta tuontitietokannasta. Yhdysvaltojen osalta käytettiin lisäksi etuyhteydettömille tuojille toimitettuun kyselylomakkeeseen saatuja vastauksia, jotka tarkistettiin. Yhdysvaltojen osalta keskimääräiset CIF-hinnat vuosina 2008 ja 2009 arvioitiin käyttäen pohjana Yhdysvaltojen kansainvälisen kaupan komission kyseisten vuosien osalta ilmoittamaa keskimääräistä hintaa, joka ilmaistiin suhteessa keskimääräiseen CIF-yksikköhintaan vuodelta 2010.
(91)
Varastojen muutos määritettiin valituksen tekijän toimittamien unionin tuotannonalaa koskevien tietojen pohjalta.
(92)
Tämän perusteella unionin kulutuksen todettiin kehittyneen seuraavasti:
2008
2009
2010
Tutkimusajanjakso
Unionin kokonaistuotanto (tonnia) (A)
2 153 118
2 797 948
3 274 665
3 389 503
Kokonaistuonti kolmansista maista ml. asianomainen maa (tonnia) (B)
1 252 705
1 130 703
859 605
1 031 226
Vienti unionista sen ulkopuolelle (tonnia) (C)
26 263
41 023
53 085
59 633
Varastojen muutos (13) (tonnia) (C)
0
4 730
-8 415
-5 458
Unionin kulutus (tonnia)
3 379 559
3 882 897
4 089 600
4 366 554
Indeksi: 2008 = 100
100
115
121
129
Lähde:
(A) markkinaraportti; (B) Eurostat, Yhdysvaltojen kansainvälisen kaupan komissio, Yhdistyneen kuningaskunnan uusiutuvista polttoaineista vastaava virasto sekä Alankomaiden, Ruotsin ja Suomen toimittamat tiedot tullin tuontitietokannasta; (C) valitus, otokseen valittujen unionin tuottajien kyselylomakkeeseen antamat vastaukset, sekä unionin tuotannonalaa koskevat, valituksessa esitetyt tiedot.
(93)
Unionin kulutus kasvoi tarkastelujaksolla merkittävästi eli 29 prosenttia. Kulutuksen kasvua kiihdytti uusiutuvaa energiaa koskevan direktiivin täytäntöönpano jäsenvaltioissa, jolla vahvistettiin tavoitteet uusiutuvien energialähteiden kulutuksen lisäämiseksi.
4.3 Tuonti asianomaisesta maasta unioniin
4.3.1 Asianomaisesta maasta tulevan tuonnin määrä, markkinaosuus ja hinta
(94)
Yhdysvalloista unioniin suuntautuvan tuonnin määrä, markkinaosuus ja hinta kehittyivät tarkastelujaksolla seuraavasti:
2008
2009
2010
Tutkimusajanjakso
Yhdysvalloista peräisin olevan tuonnin määrä (tonnia) (A)
63 406
53 332
348 868
686 185
Indeksi: 2008 = 100
100
84
550
1 082
Markkinaosuus (%)
1,9
1,4
8,5
15,7
Indeksi: 2008 = 100
100
73
454
837
Keskimääräinen hinta (euroa/tonni) (B)
590,6
552,5
542,5
626,7
Indeksi: 2008 = 100
100
94
92
106
Lähde:
(A) Yhdysvaltojen kansainvälisen kaupan komission ilmoittama vientimäärä, (B) Alankomaiden, Ruotsin ja Suomen toimittamat tiedot tullin tuontitietokannasta sekä etuyhteydettömien tuojien kyselylomakkeeseen antamat vastaukset, jotka on tarkistettu.
(95)
Tuonti Yhdysvalloista kasvoi tarkastelujaksolla merkittävästi, 63 406 tonnista 686 185 tonniin. Vastaavasti yhdysvaltalaisten viejien markkinaosuus unionissa kasvoi tarkastelujaksolla 1,9 prosentista 15,7 prosenttiin.
(96)
Vaikka Yhdysvalloista tapahtuneen tuonnin keskimääräiset hinnat nousivat tarkastelujaksolla 6 prosenttia, yhdysvaltalaisten viejien käyttämät hinnat olivat jatkuvasti pienemmät kuin unionin tuottajien keskimääräiset hinnat, kuten jäljempänä johdanto-osan 117 kappaleessa kuvataan. Tämä yhdysvaltalaisten viejien harjoittama järjestelmällinen hintojen alittaminen selittää, miksi niiden markkinaosuus kasvoi merkittävästi tarkastelujaksolla.
4.3.2 Asianomaisesta maasta tapahtuvan tuonnin hintojen alittavuus
(97)
Tutkimusajanjakson aikaisen hinnan alittavuuden määrittämiseksi verrattiin otokseen valittujen unionin tuottajien unionin markkinoilla etuyhteydettömiltä asiakkailta veloittamia tuotelajikohtaisia painotettuja keskimääräisiä myyntihintoja, jotka oli oikaistu noudettuna lähettäjältä -tasolle, vastaaviin yhdysvaltalaisten viejien ensimmäiseltä riippumattomalta asiakkaalta unionin markkinoilla veloittamiin painotettuihin keskimääräisiin tuotelajikohtaisiin hintoihin, jotka oli määritetty CIF-tasolla. Tasapuolisen hintavertailun toteuttamiseksi yhdysvaltalaisten viejien hintaan sovellettiin asianmukaisia oikaisuja voimassa olevien tullien ja tuonnin jälkeisten kustannusten huomioon ottamiseksi.
(98)
Vertailun tulokset - ilmaistuina prosentteina otokseen valittujen unionin tuottajien tutkimusajanjakson aikaisista myyntihinnoista - osoittivat, että hintojen alittavuus oli jatkuvaa (keskimäärin 5,6 %). Hintojen alittavuus osoittaa, että asianomaisesta maasta tapahtunut tuonti aiheutti unionin markkinoille hintapainetta erityisesti tutkimusajanjaksolla.
4.4 Unionin tuotannonalan taloudellinen tilanne
4.4.1 Alustavat huomautukset
(99)
Tutkittaessa polkumyyntituonnin vaikutuksia unionin tuotannonalaan arvioitiin perusasetuksen 3 artiklan 5 kohdan mukaisesti kaikki taloudelliset tekijät, jotka oli vahvistettu unionin tuotannonalalle tarkastelujaksolla.
(100)
Siltä osin kuin vahinkoanalyysissä tarkastellaan makrotaloudellisia tietoja, kuten tuotantoa, tuotantokapasiteettia ja sen käyttöastetta, myynnin määrää, markkinaosuutta, kasvua, varastoja, työllisyyttä, tuottavuutta ja polkumyyntimarginaalia, perustana ovat unionin koko tuotannonalaa koskevat tiedot, jotka on saatu ePURElta.
(101)
Mikrotaloudellisiin tietoihin (hinnat, kannattavuus, kassavirta, investoinnit, investointien tuotto, pääoman saanti, palkat ja varastot) perustuva vahinkoanalyysi on tehty otokseen valituilta unionin tuottajilta kyselylomakkeiden avulla kerättyjen tietojen pohjalta, jotka on myöhemmin tarkistettu.
(102)
Bioetanoliala on unionissa vasta käynnistysvaiheessa. Yritykset ovat hiljattain investoineet uusiin tuotantolaitoksiin tai laajentaneet olemassa olevaa kapasiteettia täyttääkseen unionin kasvavan kysynnän. Uusien tuottajien tuotannon käynnistyminen tarkastelujaksolla vaikutti positiivisesti esimerkiksi tuotannon, tuotantokapasiteetin, myynnin määrän ja työllisyyden kehittymiseen.
(103)
Tutkimuksessa selvisi myös, että tällaisella tuotannonalalla kestää kahdesta kolmeen vuotta käynnistymisestä, ennen kuin päästään tavanomaiseen tuotantotasoon.
4.4.2 Tuotanto, tuotantokapasiteetti ja kapasiteetin käyttöaste
2008
2009
2010
Tutkimusajanjakso
Tuotantomäärä (tonnia)
2 153 118
2 797 948
3 274 665
3 389 503
Indeksi: 2008 = 100
100
130
152
157
Tuotantokapasiteetti (tonnia)
3 443 766
3 992 640
4 670 076
4 734 915
Indeksi: 2008 = 100
100
116
136
137
Kapasiteetin käyttöaste (%)
63
70
70
72
Indeksi: 2008 = 100
100
112
112
114
Lähde:
valituksen tekijän toimittamat tiedot unionin tuotannonalasta.
(104)
Uusiutuvaa energiaa koskevan direktiivin johdosta unionin tuotanto kasvoi tarkastelujaksolla peräti noin 57 prosenttia. Vuosina 2008-2010 unionin tuotanto kasvoi 36 prosenttia, mutta sen jälkeen kasvuvauhti hidastui merkittävästi ja oli tutkimusajanjaksolla vain 3,5 prosenttia vuoteen 2010 verrattuna.
(105)
Tuotantokapasiteetti kasvoi 37 prosenttia tarkastelujaksolla, ja sen kehitys vastasi tuotannon kehitystä.
(106)
Kapasiteetin käyttöaste kasvoi 14 prosenttia tarkastelujakson alussa. Koska eräät unionin tuottajat olivat vuonna 2009 käynnistysvaiheessa, kapasiteetin käyttöasteen odotettiin kasvavan edelleen, sillä yleensä tuottajilla kestää kahdesta kolmeen vuotta päästä tavanomaiseen tuotantotasoon, kuten edellä johdanto-osan 103 kappaleessa esitetään. Näin ei kuitenkaan ole käynyt.
(107)
Tutkimuksessa vahvistui, että useat EU:n yritykset aloittivat toimintansa tarkastelujakson alussa tai sen aikana odotettavissa olleen uusiutuvaa energiaa koskevan direktiivin antamisen takia. Tämä edisti erityisesti edellä mainittujen vahinkotekijöiden osalta myönteistä kehitystä varsinkin ennen vuotta 2010. Tilanne unionin markkinoilla kuitenkin muuttui polkumyynnillä Yhdysvalloista tapahtuneen tuonnin lisäyksen takia vuonna 2010, eikä tutkimusajanjaksolla odotettu toiminnan kasvu toteutunut.
4.4.3 Myyntimäärä ja markkinaosuus
2008
2009
2010
Tutkimusajanjakso
Myyntimäärä (tonnia)
2 035 367
2 650 526
3 117 410
3 229 326
Indeksi: 2008 = 100
100
130
152
159
Markkinaosuus (%)
60,2
68,3
76,2
74,0
Indeksi: 2008 = 100
100
113
126
122
Lähde:
valituksen tekijän toimittamat tiedot unionin tuotannonalasta.
(108)
Unionin tuotannonalan myyntimäärä kasvoi 59 prosenttia ja markkinaosuus kasvoi 13,8 prosenttiyksikköä tarkastelujaksolla. Myynnin määrä kasvoi tasaisesti vuosina 2008-2010, mutta vuoden 2010 ja tutkimusajanjakson välillä myynnin määrä kasvoi vähemmän kuin kulutus, joka kasvoi samalla ajanjaksolla 6,8 prosenttia.
(109)
Vastaavasti unionin tuotannonalan markkinaosuus kasvoi vuoteen 2010, mutta alkoi pienentyä tutkimusajanjaksolla. Vuoden 2010 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana, kun Yhdysvalloista tapahtuneen tuonnin markkinaosuus lähes kaksinkertaistui ja kasvoi 7,2 prosenttiyksikköä, unionin tuotannonalan markkinaosuus supistui 2,2 prosenttiyksikköä.
4.4.4 Kasvu
(110)
Unionin kulutus kasvoi tarkastelujaksolla merkittävät 29,2 prosenttia. Vaikka myös myyntimäärä ja markkinaosuus kasvoivat kyseisellä ajanjaksolla, unionin tuotannonala ei täysin hyötynyt kulutuksen kasvusta etenkään vuodesta 2010 lähtien. Vuodesta 2010 tutkimusajanjaksoon asti unionin tuotannonalan myyntimäärä kasvoi aiempaa hitaammin ja markkinaosuus pieneni aiempiin vuosiin verrattuna.
(111)
Joidenkin osapuolten mukaan eräisiin indikaattoreihin perustuva kasvumalli ei tarkastelujaksolla vastaa vahinkoa kärsineen tuotannonalan todellista tilannetta. Kuten edellä esitettiin, tutkimuksessa kuitenkin ilmeni, että unionin tuotannonalan kasvun hidastuminen vuonna 2010 ja tutkimusajanjaksolla osui samaan aikaan kuin Yhdysvalloista polkumyynnillä tapahtuneen matalahintaisen tuonnin kasvu.
4.4.5 Työllisyys ja tuottavuus
2008
2009
2010
Tutkimusajanjakso
Työntekijöiden lukumäärä
2 331
2 419
2 523
2 552
Indeksi: 2008 = 100
100
104
108
109
Tuottavuus
(yksikköä/työntekijä)
924
1 157
1 298
1 328
Indeksi: 2008 = 100
100
125
141
144
Lähde:
valituksen tekijän toimittamat tiedot unionin tuotannonalasta.
(112)
Työllisyys kasvoi tarkastelujaksolla 9 prosenttia. Työllisyys kasvoi 8 prosenttia vuosina 2008-2010 mutta vain 1 prosentin tutkimusajanjaksolla. Tämä vastaa kapasiteetin ja tuotannon kehitystä unionissa.
(113)
Unionin tuotannonalan työvoiman tuottavuutta mitattiin tuotantomääränä työntekijää kohti vuodessa. Tuottavuus kasvoi tarkastelujaksolla merkittävästi eli 44 prosenttia, mikä kuvastaa oppimisvaikutusta sekä tehokkuuden paranemista yritysten käynnistysvaiheessa ja sen jälkeen.
4.4.6 Tosiasiallisen polkumyyntimarginaalin suuruus
(114)
Asianomaisesta maasta polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin määrä, markkinaosuus ja hinnat huomioon ottaen tutkimusajanjaksolla vahvistettujen polkumyyntimarginaalien vaikutusta unionin tuotannonalaan ei voida pitää vähäpätöisenä.
4.4.7 Aiemman polkumyynnin vaikutuksista toipuminen
(115)
Tämä ei koske nyt tarkasteltavana olevaa asiaa, sillä polkumyynnillä ei ollut aiemmin vaikutusta.
4.4.8 Unionin tuotannonalan keskimääräiset yksikköhinnat
2008
2009
2010
Tutkimusajanjakso
Yksikköhinnat (euroa)
702,59
634,88
657,41
768,59
Indeksi: 2008 = 100
100
90
94
109
Lähde:
otokseen valittujen unionin tuottajien kyselylomakkeeseen antamat vastaukset.
(116)
Unionin tuotannonalan hinnat nousivat 9 prosenttia tarkastelujakson aikana. Ne laskivat vuonna 2009 vuoteen 2008 verrattuna, mutta sen jälkeen ne nousivat tasaisesti tutkimusajanjakson loppuun. Tutkimuksessa kuitenkin ilmeni, että hinnannousu ei ollut riittävä, jotta unionin tuotannonala olisi kyennyt kattamaan kustannuksensa. Myyntihintojen ja kustannusten ero kasvoi edelleen varsinkin tutkimusajanjaksolla. Samanaikaisesti polkumyynnillä tapahtunut matalahintainen tuonti Yhdysvalloista unionin markkinoille lisääntyi.
(117)
Tutkimuksen mukaan unionin tuotannonalan hinnat olivat (jopa 23 %) suuremmat kuin Yhdysvalloista tarkastelujaksolla polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin hinnat.
4.4.9 Kannattavuus, kassavirta, investoinnit, investointien tuotto ja pääoman saanti
2008
2009
2010
Tutkimusajanjakso
Nettovoitto ennen veroja (euroa)
-33 305 225
1 343 823
-33 932 738
-82 070 168
Indeksi: 2008 = - 100
- 100
4
- 102
- 246
Unionin myynnin kannattavuus (% nettomyynnistä)
-11,65
0,33
-5,72
-9,74
Indeksi: 2008 = - 100
- 100
3
-49
-84
Kassavirta (EUR)
-2 528 061
34 783 260
48 733 697
36 832 646
Indeksi: 2008 = - 100
- 100
1 376
1 928
1 457
Kassavirta (% unionin myynnistä etuyhteydettömille osapuolille)
-0,9
8,7
8,2
4,4
Indeksi: 2008 = - 100
- 100
980
930
494
Investoinnit (euroa)
330 441 830
86 279 988
38 710 739
23 018 175
Indeksi: 2008 = 100
100
26
12
7
Investointien tuotto (%)
-10
2
-88
- 357
Indeksi: 2008 = - 100
- 100
15
- 870
-3 538
Lähde:
otokseen valittujen unionin tuottajien kyselylomakkeeseen antamat vastaukset.
(118)
Unionin tuotannonalan kannattavuus laskettiin sekä absoluuttisina lukuina (nettovoitto ennen veroja) että ilmoittamalla nettovoitto tai -tappio ennen veroja prosenttiosuutena samankaltaisen tuotteen myynnin liikevaihdosta. Unionin tuotannonalan kannattavuus on ollut negatiivinen tarkastelujaksolla lukuun ottamatta vuotta 2009, jolloin otokseen valitut yritykset ylittivät kannattavuusrajan.
(119)
Investointien tuotto kehittyi samalla tavalla eikä yltänyt lähellekään sitä tuottorajaa, joka olisi ollut tarpeen unionin tuotannonalan turvaamiseksi.
(120)
Kassavirta oli miinuksella vuonna 2008 ja parani vuosina 2009 ja 2010. Tutkimusajanjaksolla kassavirta alkoi kuitenkin jälleen supistua, mikä johtui unionin tuotannonalan heikkenevästä kyvystä rahoittaa itse toimintaansa.
(121)
Kannattavuuden, kassavirran ja investointien tuoton kehitys tarkastelujaksolla rajoitti unionin tuotannonalan kykyä investoida omaan toimintaansa ja heikensi sen edistymistä. Tätä kuvastaa selkeästi se, että investoinnit vähenivät kyseisellä ajanjaksolla 93 prosenttia.
4.4.10 Palkat
2008
2009
2010
Tutkimusajanjakso
Palkat (euroa)
45 066 253
57 253 228
68 711 959
76 030 008
Keskimääräiset työvoimakustannukset työntekijää kohti (euroa)
75 691
81 233
88 638
99 646
Indeksi: 2008 = 100
100
107
117
132
Lähde:
otokseen valittujen unionin tuottajien kyselylomakkeeseen antamat vastaukset.
(122)
Palkat kasvoivat tarkastelujaksolla 32 prosenttia, mikä johtui työntekijöiden tuottavuuden paranemisesta.
4.4.11 Varastot
2008
2009
2010
Tutkimusajanjakso
Loppuvarastot (tonnia)
34 585
24 022
38 649
31 408
Indeksi: 2008 = 100
100
69
112
91
Varastot suhteessa tuotantoon (%)
8,3
3,5
3,8
2,5
Lähde:
otokseen valittujen unionin tuottajien kyselylomakkeeseen antamat vastaukset.
(123)
Varastot pienenivät hiukan tarkastelujaksolla.
4.5 Vahinkoa koskevat päätelmät
(124)
Tutkimuksen mukaan polkumyynnillä unioniin tapahtunut matalahintainen tuonti lisääntyi vuonna 2010 ja erityisesti tutkimusajanjaksolla. Eräät unionin tuotannonalan taloudellista tilannetta koskevat vahinkoindikaattorit paranivat kyseisellä ajanjaksolla, mutta kasvu ei vastannut kulutuksen lisääntymistä tarkastelujaksolla, eikä paraneminen ollut riittävää, jotta unionin tuotannonala olisi voinut kehittää toimintaansa.
(125)
Kuten yleensä uudella ja kasvavalla toimialalla, eräät indikaattorit, kuten myynnin määrä, tuotanto ja kapasiteetin käyttöaste, kehittyivät positiivisesti tarkastelujaksolla. Tätä selittää se, että unionin markkinoille tuli kyseisellä ajanjaksolla uusia tuottajia. Tutkimuksessa kuitenkin selvisi, että unionin markkinoiden tilanne vuodesta 2010, jolloin matalahintainen tuonti lisääntyi huomattavasti, ei antanut unionin tuottajille mahdollisuutta päästä riittävälle toiminnan ja hintatasolle, jotta ne olisivat voineet kehittää ja ylläpitää merkittäviä sijoituksia tarkastelujaksolla.
(126)
Tutkimuksessa havaittiin, että matalahintainen tuonti alitti jatkuvasti unionin tuotannonalan hinnat. Hintataso ei antanut tuotannonalalle mahdollisuutta kattaa kustannuksiaan ja saavuttaa toiminnan kehittämisen kannalta tarvittavaa kassavirtaa ja tuottoa.
(127)
Unionin tuotannonalan taloudelliseen tilanteeseen liittyvät vahinkoindikaattorit, kuten kannattavuus, kassavirta ja investointien tuotto, heikkenivät tai jäivät selvästi alle normaalitason. Tämä heikensi huomattavasti unionin tuotannonalan valmiuksia kerätä pääomaa ja investoida edelleen toimintaansa.
(128)
Edellä esitetyn perusteella komissio katsoi, että unionin tuotannonalalle on aiheutunut perusasetuksen 3 artiklan 5 kohdassa tarkoitettua merkittävää vahinkoa tutkimusajanjaksolla.
5. SYY-YHTEYS
5.1 Johdanto
(129)
Polkumyyntiä koskevan perusasetuksen 3 artiklan 5 ja 6 kohdan mukaisesti tarkasteltiin, aiheuttiko tarkasteltavana olevan tuotteen tuonti polkumyynnillä asianomaisesta maasta vahinkoa unionin tuotannonalalle. Komissio tarkasteli polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin lisäksi myös muita tiedossa olleita tekijöitä, jotka olisivat saattaneet samanaikaisesti vahingoittaa unionin tuotannonalaa, varmistaakseen, ettei niiden mahdollisesti aiheuttamaa vahinkoa katsottaisi polkumyyntituonnin aiheuttamaksi.
5.2 Polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin vaikutus
(130)
Kuten edellä todettiin, unionin kulutus kasvoi tarkastelujaksolla huomattavasti eli 29,2 prosenttia. Asianomaisesta maasta polkumyynnillä tapahtunut tuonti kuitenkin lisääntyi merkittävästi määrältään: sen osuus unionin markkinoista oli tarkastelujakson alussa 1,9 prosenttia ja tutkimusajanjaksolla 15,7 prosenttia. Tästä aiheutui selvästi painetta unionin tuotannonalalle erityisesti vuodesta 2010 tutkimusajanjakson loppuun, jolloin kyseinen tuonti enemmän kuin kaksinkertaistui. Vuodesta 2010 ja erityisesti tutkimusajanjaksolla Yhdysvalloista tuli unionin markkinoille suuret määrät matalahintaista tuontia, jonka hinnat olivat unionin tuotannonalan hintoja alhaisemmat. Tämän tilanteen takia unionin tuotannonala ei kyennyt kehittymään odotetulla tavalla tutkimusajanjaksolla.
(131)
Eräät osapuolet ovat esittäneet, että unionin tuotannonalan tilanne nimenomaan parani vuoden 2010 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana, jolloin tuonti Yhdysvalloista kaksinkertaistui. Kuten edellä johdanto-osan 102 ja 107 kappaleessa esitetään, useita unionin tuottajia tuli markkinoille tarkastelujaksolla, mikä aikaansai eräiden vahinkoindikaattoreiden myönteisen kehityksen, kuten tuotanto ja myynnin määrä. Unionin tuotannonalan markkinaosuus kuitenkin pieneni tutkimusajanjaksolla verrattuna vuoteen 2010, ja samaan aikaan polkumyynnillä Yhdysvalloista tapahtunut tuonti unionin markkinoille lisääntyi eniten. Hintojen alittavuus ja hintapaineet heikensivät unionin tuotannonalan yleistä taloudellista tilannetta ja erityisesti kannattavuutta.
(132)
Matalahintaisella tuonnilla oli siis merkittävä rooli unionin tuotannonalalle tutkimusajanjaksolla aiheutuneessa merkittävässä vahingossa.
5.3 Muiden tekijöiden vaikutus
(133)
Komissio tarkasteli polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin lisäksi seuraavia tiedossa olleita tekijöitä, jotka olisivat saattaneet vahingoittaa unionin tuotannonalaa, varmistaakseen, ettei niiden aiheuttamaa vahinkoa katsottaisi polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin aiheuttamaksi: tuonti muita maista, unionin tuotannonalan vientisaavutukset, talouskriisin ja muiden seikkojen vaikutus, kuten raaka-aineiden hintojen vaihtelu, kysynnän muutokset sekä unionin tuotannonalalla toimivien yritysten väitetyt sisäiset ongelmat.
5.3.1 Tuonti muista maista (Brasilia)
(134)
Käytettävissä olevien tietojen mukaan Brasiliaa lukuun ottamatta mistään muusta maasta ei viety tarkasteltavana olevaa tuotetta unioniin merkittäviä määriä tarkastelujaksolla. Brasilian tuontihinnat ovat olleet selvästi unionin tuottajien hintoja alhaisemmat. Tuonti Brasiliasta kuitenkin väheni selvästi sekä määrällisesti (-81 %) että markkinaosuudella mitattuna (-25,8 %) tarkastelujaksolla. Koska tuontimäärät pienenivät siinä määrin tutkimusajanjaksolla, niiden ei voida katsoa poistaneen syy-yhteyttä Yhdysvalloista tapahtuneen matalahintaisen tuonnin ja unionin tuotannonalalle tutkimusajanjaksolla aiheutuneen vahingon välillä.
2008
2009
2010
Tutkimusajanjakso
Tuonnin määrä Brasiliasta (tonnia)
1 022 980
884 020
396 249
195 342
Indeksi: 2008 = 100
100
86
39
19
Brasiliasta peräisin olevan tuonnin markkinaosuus (%)
30,3
22,8
9,7
4,5
Keskimääräinen CIF-yksikköhinta
(euroa/tuotu tonni)
560,8
496,2
580,8
622,4
Indeksi: 2008 = 100
100
88
104
111
Lähde:
Eurostat, Yhdistyneen kuningaskunnan uusiutuvista polttoaineista vastaava virasto, Alankomaiden, Ruotsin ja Suomen toimittamat tiedot tullin tuontitietokannasta sekä valitus.
(135)
Osapuolet väittivät, että tuonti Brasiliasta ylitti vähimmäistason koko tarkastelujakson ajan ja että tuonti unionin markkinoille tapahtui polkumyyntihinnoin. Lisäksi ne esittivät, että tuonti Yhdysvalloista pelkästään korvasi Brasiliasta tapahtuneen tuonnin jättämän markkinaosuuden. Sen vuoksi Yhdysvalloista tapahtunutta tuontia ei niiden mukaan voida pitää syynä unionin tuotannonalan kärsimään merkittävään vahinkoon.
(136)
Kuten edellä todettiin, tuonti Brasiliasta väheni merkittävästi tarkastelujaksolla. Kyseisen tuonnin markkinaosuus laski 30,3 prosentista 4,5 prosenttiin samalla kun kulutus kasvoi merkittävästi. Ottaen huomioon brasilialaisten viejien unionin markkinoilla soveltamat hinnat, ei voida sulkea pois sitä, että brasilialaisen bioetanolin tulo EU:n markkinoille edisti jossain määrin unionin tuotannonalalle aiheutunutta vahinkoa. Komissio kuitenkin katsoo, että kyseisen tuonnin määrä tutkimusajanjaksolla oli niin vähäinen, ettei sitä voida pitää keskeisenä syynä unionin tuotannonalalle aiheutuneeseen vahinkoon. Vuoden 2010 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana tuonti Brasiliasta väheni noin 200 000 tonnilla, kun taas polkumyynnillä tapahtunut tuonti Yhdysvalloista kasvoi yli 330 000 tonnia. Sen vuoksi katsotaan, että brasilialaisen bioetanolin läsnäolo unionin markkinoilla erityisesti tutkimusajanjaksolla ei kyennyt poistamaan syy-yhteyttä Yhdysvalloista polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin ja unionin tuotannonalalle kyseisellä ajanjaksolla aiheutuneen vahingon välillä.
5.3.2 Unionin tuotannonalan vientisaavutukset
2008
2009
2010
Tutkimusajanjakso
Viennin myyntimäärä (tonnia)
26 263
41 023
53 085
59 633
Lähde:
valitus sekä otokseen valittujen unionin tuottajien kyselylomakkeeseen antamat vastaukset.
(137)
Tutkimuksessa ilmeni, että unionin tuotannonala vei pieniä määriä bioetanolia tutkimusajanjaksolla hinnoin, jotka ylittivät suurelta osin unionin markkinoilla käytetyt hinnat. Sen vuoksi katsottiin, että vientitulos ei ole sellainen tekijä, joka olisi poistanut syy-yhteyden unionin tuotannonalalle aiheutuneen vahingon ja asianomaisesta maasta polkumyyntihinnoin tapahtuneen tuonnin välillä.
5.3.3 Talouskriisin vaikutukset
(138)
Talouskriisin ei havaittu vaikuttaneen kielteisesti unionin tuotannonalaan. Bioetanolin kulutus unionissa kasvoi eniten vuonna 2009, jota pidetään yleisesti talouskriisin pahimpana vuonna. Samalla ajanjaksolla kasvoivat myös unionin tuottajien tuotanto ja myynti.
(139)
Edellä esitetyn perusteella katsotaan, että talouskriisi ei poistanut syy-yhteyttä asianomaisesta maasta tapahtuneen matalahintaisen tuonnin ja unionin tuotannonalalle aiheutuneen merkittävän vahingon välillä.
5.3.4 Muut tekijät
(140)
Osapuolet ovat lisäksi maininneet muita seikkoja, jotka olisivat saattaneet rikkoa syy-yhteyden, kuten raaka-aineiden hintojen vaihtelu, kysynnän odotettua huonompi kehitys, unionin sääntelykehys, jonka väitettiin olleen epäedullinen unionin tuottajien kannalta, sekä eräät unionin tuottajien väitetyt sisäiset ongelmat.
(141)
Raaka-aineiden hintojen vaihtelun osalta todettiin, että maissin ja vehnän hinnat olivat epävakaat tarkastelujaksolla. Tutkimuksen mukaan useimmat tuottajat kuitenkin suojautuvat tältä riskiltä erityisellä hinnanmuodostusmekanismilla toimittajiensa kanssa tai rahoitusmarkkinoiden kautta. Vaikka raaka-aineiden hinnat vaihtelivat erityisesti vuodesta 2008 vuoteen 2010, jolloin maissin hinta oli pienempi kuin vehnän hinta, raaka-aineiden hinnat pysyivät tutkimusajanjakson toisella puoliskolla suunnilleen samoina. Tämä osoittaa, että mahdollinen hintaero on erittäin pieni eikä se ole pysyvä.
(142)
Eräät osapuolet ovat väittäneet, että uusiutuvaa energiaa koskeva direktiivi on pantu täytäntöön jäsenvaltioissa liian hitaasti ja että kulutus ei ole lisääntynyt direktiivissä asetettujen tavoitteiden mukaisesti. Vaikka alkuperäisiä tavoitteita ei täysin saavutettu tarkastelujaksolla, kulutuksen merkittävä kasvu (29,2 %) on myönteinen tekijä, joka on otettava huomioon analyysissa. Joka tapauksessa väitetty direktiivin hidas täytäntöönpano ei riitä selittämään unionin markkinoille polkumyynnillä tapahtunutta suurimittaista tuontia hinnoilla, jotka alittivat unionin tuotannonalan hinnat, mistä aiheutui vahinkoa unionin tuotannonalalle. Sen vuoksi tämä väite hylätään.
(143)
Osapuolet ovat myös esittäneet, että unionin tuotannonala ei voinut yksin vastata unionin kysyntään sääntelyn epävarmuuden takia ja että hyväksymisjärjestelmä on hyvin hidas ja siten estää hyväksynnän saaneita unionin tuottajia hyötymästä järjestelmästä. Eräät osapuolet esittivät lopuksi, että useiden unionin tuottajien sisäiset ongelmat tarkastelujaksolla selittävät niille mahdollisesti aiheutuneen vahingon. Näille väitteille ei kuitenkaan löytynyt perusteita eikä tutkimus vahvistanut väitteiden todenperäisyyttä. On kuitenkin todettava, että tutkimuksen mukaan unionin tuotannon väitetty alhainen taso perustui lähinnä alhaisiin myyntihintoihin unionin markkinoilla. Nämä puolestaan johtuivat suurelta osin siitä, että tuonti Yhdysvalloista polkumyynnillä unionin tuottajien hinnat alittavilla hinnoilla lisääntyi äkillisesti erityisesti tutkimusajanjaksolla. Vaikutti siltä, että EU:n tuottajilla ei ollut muuta vaihtoehtoa kuin lopettaa tuotanto, sillä hinnat olivat niin alhaiset, etteivät tuottajat kyenneet kattamaan edes raaka-aineiden kustannuksia erityisesti tutkimusajanjaksolla. Sen vuoksi edellä esitetyt perusteettomat väitteet eivät poista syy-yhteyttä polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin ja unionin tuotannonalalle tutkimusajanjaksolla aiheutuneen vahingon välillä.
(144)
Komissio katsoo, että edellä mainitut seikat eivät voi poistaa syy-yhteyttä unionin tuotannonalalle aiheutuneen vahingon ja Yhdysvalloista polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin välillä.
(145)
Osapuolet mainitsevat lopuksi, että tutkimusajanjaksolla ilmoitettiin merkittävä määrä tuontia CN-koodilla 3824, ja kyseisestä tuonnista maksettiin alhaista tullimaksua. Kyseistä tullimaksua korotettiin tutkimusajanjakson lopussa. Osapuolten mukaan vahingon aiheutti alhainen tullimaksu eikä polkumyynti. Tältä osin on riittävää todeta, että tullimaksut voivat muuttua milloin tahansa ja että tällä väitteellä ei voida sen vuoksi kyseenalaistaa vahingon olemassaoloa tutkimusajanjaksolla.
5.4 Syy-yhteyttä koskevat päätelmät
(146)
Edellä esitetty analyysi osoitti, että asianomaisesta maasta tulevan matalahintaisen tuonnin määrä ja markkinaosuus kasvoivat merkittävästi tarkastelujaksolla. Lisäksi todettiin, että kyseisen tuonnin hinnat alittivat unionin tuotannonalan hinnat unionin markkinoilla.
(147)
Asianomaisesta maasta tapahtuneen matalahintaisen tuonnin määrän ja markkinaosuuden kasvu esiintyi samanaikaisesti unionin kulutuksen yleisen ja jatkuvan kasvun sekä unionin tuotannonalan negatiivisten tulosten kanssa tarkastelujaksolla. Asianomaisen maan viejät onnistuivat lisäämään markkinaosuuttaan soveltamalla järjestelmällisesti unionin tuotannonalan hintoja halvempia hintoja. Samanaikaisesti unionin tuotannonala ei kyennyt toimimaan kannattavasti toiminnan lisääntymisestä huolimatta.
(148)
Tarkasteltaessa muita tiedossa olleita tekijöitä, jotka olisivat saattaneet aiheuttaa vahinkoa unionin tuotannonalalle, kävi ilmi, että tekijät eivät näytä olleen sellaisia, että ne olisivat poistaneet syy-yhteyden asianomaisesta maasta polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin ja unionin tuotannonalalle aiheutuneen vahingon välillä.
(149)
Edellä esitetyn analyysin perusteella, jossa on asianmukaisesti erotettu toisistaan yhtäältä kaikkien tiedossa olevien tekijöiden vaikutukset unionin tuotannonalan tilanteeseen ja toisaalta polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin vahingolliset vaikutukset, pääteltiin, että Yhdysvalloista polkumyynnillä tapahtunut tuonti on aiheuttanut unionin tuotannonalalle perusasetuksen 3 artiklan 5 kohdassa tarkoitettua merkittävää vahinkoa.
6. UNIONIN ETU
6.1 Alustavat huomautukset
(150)
Perusasetuksen 21 artiklan mukaisesti tutkittiin, olisiko asianomaisesta maasta polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin aiheuttamaa vahinkoa koskevista päätelmistä huolimatta olemassa pakottavia syitä, joiden perusteella olisi pääteltävä, että polkumyynnin vastaisten toimenpiteiden käyttöönotto ei tässä tapauksessa olisi unionin edun mukaista. Unionin etua määritettäessä arvioitiin kaikki asiaan liittyvät etunäkökohdat, kuten unionin tuotannonalan sekä tarkasteltavana olevan tuotteen tuojien ja käyttäjien edut.
6.2 Unionin tuotannonalan etu
(151)
Tutkimuksen mukaan unionin tuotannonalalle on aiheutunut merkittävää vahinkoa Yhdysvalloista polkumyynnillä tapahtuneesta tuonnista. Ellei kyseisen tuonnin kauppaa vääristäviä vaikutuksia korjata eräillä toimenpiteillä, on erittäin todennäköistä, että unionin tuotannonalan taloudellinen tilanne heikkenee edelleen.
(152)
Polkumyyntitullin käyttöönoton odotetaan palauttavan unionin markkinoille tehokkaat kilpailuedellytykset, jolloin unionin tuotannonala voi mukauttaa hinnat vastaamaan tuotantokustannuksia. Lisäksi voidaan olettaa, että toimenpiteiden käyttöönotto tarjoaisi unionin tuotannonalalle tilaisuuden lisätä myynnin määrää ja siten saada takaisin polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin takia menetetty markkinaosuus. Tällä puolestaan voisi olla muita myönteisiä vaikutuksia unionin tuotannonalan taloudelliseen tilanteeseen ja kannattavuuteen.
(153)
Sen vuoksi katsottiin, että polkumyynnin vastaisten toimenpiteiden käyttöönotto Yhdysvalloista peräisin olevan, tarkasteltavana olevan tuotteen tuonnissa ei olisi vastoin unionin tuotannonalan etua.
6.3 Tuojien etu
(154)
Kaksi yritystä vastasi kyselylomakkeeseen, joka oli tarkoitettu tuontia harjoittaville etuyhteydettömille yrityksille unionissa. Tarkastuskäyntejä tehtiin kyseisten yritysten toimitiloihin. Bioetanoliliiketoiminta muodostaa vain pienen osan kummankin yrityksen kokonaisliikevaihdosta (alle 5 %). Lisäksi kumpikin niistä ilmoitti, että ne voisivat siirtää mahdolliset hinnankorotukset asiakkailleen eli käyttäjille.
(155)
Saatavilla olleiden tietojen perusteella katsottiin, että toimenpiteiden käyttöönotolla ei olisi merkittäviä kielteisiä vaikutuksia tuojiin.
6.4 Käyttäjien etu
(156)
Neljä yritystä vastasi kyselylomakkeeseen, joka oli tarkoitettu unionin käyttäjille. Tarkastuskäyntejä tehtiin yhden yrityksen toimitiloihin.
(157)
Bioetanoliliiketoiminta muodostaa vain pienen osan kyseisen yrityksen liikevaihdosta (alle 5 %). Yritys on laatinut vaikutustenarvioinnin, joka koskee E5:n sekoitusta. Arvioinnissa todettiin, että jos tarkasteltavana olevalle tuotteelle määrätään tullia 100 euroa kuutiometriä kohti, kuluttajahintaa on kasvatettava 0,005 euroa litralta.
(158)
Kolmen muun käyttäjän kyselylomakkeeseen antamien vastausten perusteella on selvää, että vaikutus olisi rajallinen. Yhden yrityksen asianomaisesta maasta ostamat määrät ovat aika pienet, ja polkumyyntitullin käyttöönotto vaikuttaisi sen kannattavuuteen vain vähän.
(159)
Kaksi muuta yhteistyöhön suostunutta käyttäjää ovat etuyhteydessä. Ne ilmoittivat, että ne voivat siirtää polkumyyntitullit asiakkaidensa maksettavaksi. Lisäksi ne totesivat selvästi, että niillä on riittävästi valinnanvaraa tuotteiden hankkimiseksi ja että ne eivät ole riippuvaisia Yhdysvalloista peräisin olevasta tuonnista.
(160)
Osapuolet ovat esittäneet, että unionissa ei ole riittävästi kapasiteettia koko kysynnän täyttämiseksi ja että unioni tarvitsee tuontia täyttääkseen bioetanolin tarpeensa. Kapasiteettia koskevien tarkistettujen lukujen mukaan unionissa oli käyttämätöntä kapasiteettia erityisesti, kun otetaan huomioon alhaiset myyntihinnat. Unionin tuottajat voisivat siis lisätä tuotantoaan vastatakseen kasvavaan kysyntään erityisesti, jos markkinoilta poistetaan kaupan vääristymät. Lisäksi on odotettavissa, että unionin alueelle rakennetaan uusia laitoksia, jotka aloittavat toimintansa lähitulevaisuudessa, joten väitetty riittämättömän tuotannon riski pienenee.
(161)
Edellä esitetyn perusteella katsottiin, että Yhdysvalloista peräisin olevan bioetanolin tuontiin kohdistetuilla polkumyynnin vastaisilla toimenpiteillä ei olisi merkittävää haittavaikutusta unionin käyttäjiin.
6.5 Unionin etua koskevat päätelmät
(162)
Edellä esitetyn perusteella katsottiin, että unionin edusta saatavilla olevien tietojen perusteella ei ole pakottavia syitä olla ottamatta käyttöön polkumyynnin vastaisia toimenpiteitä Yhdysvalloista peräisin olevan bioetanolin tuonnissa.
7. LOPULLISET POLKUMYYNNIN VASTAISET TOIMENPITEET
7.1 Vahingon korjaava taso
(163)
Polkumyyntiä, vahinkoa, syy-yhteyttä ja unionin etua koskevien päätelmien perusteella olisi otettava käyttöön lopulliset polkumyynnin vastaiset toimenpiteet, jotta polkumyynnillä tapahtuvasta tuonnista ei aiheutuisi unionin tuotannonalalle enempää vahinkoa.
(164)
Näiden toimenpiteiden suuruutta määritettäessä otettiin huomioon todetut polkumyyntimarginaalit ja unionin tuotannonalalle aiheutuneen vahingon korjaamiseksi tarvittavan tullin määrä niin, ettei ylitetä todettuja polkumyyntimarginaaleja.
(165)
Vahingollisen polkumyynnin vaikutukset poistavan tullin määrää laskettaessa katsottiin, että toimenpiteiden olisi oltava sellaisia, että unionin tuotannonala voi kattaa tuotantokustannuksensa ja saada sellaisen myyntivoiton (ennen veroja), joka voitaisiin kohtuudella saada tällaisella tuotannonalalla samankaltaisen tuotteen myynnistä unionissa tavanomaisissa kilpailuolosuhteissa eli ilman polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin vaikutusta.
(166)
Ottaen huomioon erityisesti johdanto-osan 102 ja 103 kappaleessa esitetyt huomautukset, komissio katsoo tässä asiassa, että unionin tuotannonalan tavoitetuoton olisi perustuttava tuottoon, joka saatiin silloin kun tuonti Yhdysvalloista oli vähäistä, eli jonkin otokseen valitun sellaisen unionin tuottajan keskimääräiseen tuottomarginaaliin ennen veroja vuonna 2008 ja 2009, joka ei ollut tuolloin käynnistysvaiheessa. Näin ollen katsotaan, että 6,8 prosentin osuutta liikevaihdosta edustava marginaali on kohtuullinen ja sitä voidaan pitää sellaisena sopivana vähimmäismääränä, jonka unionin tuotannonalan voitiin odottaa saavuttavan tavanomaisissa kilpailuolosuhteissa tutkimusajanjaksolla ilman vahingollista polkumyyntiä.
(167)
Tämän perusteella unionin tuotannonalalle laskettiin samankaltaisen tuotteen vahinkoa aiheuttamaton hinta. Vahinkoa aiheuttamaton hinta saatiin oikaisemalla otokseen valittujen unionin tuottajien myyntihinnat tutkimusajanjakson tosiasiallisella voitolla/tappiolla sekä lisäämällä edellä mainittu voittomarginaali.
(168)
Tarvittava hinnankorotus määritettiin vertaamalla hinnan alittavuuden laskemisessa määritettyä yhdysvaltalaisten yhteistyössä toimineiden vientiä harjoittavien tuottajien painotettua keskimääräistä tuontihintaa unionin tuotannonalan unionin markkinoilla tutkimusajanjaksolla myymien tuotteiden vahinkoa aiheuttamattomaan hintaan. Tästä vertailusta johtuvat mahdolliset erot ilmaistiin tämän jälkeen prosentteina tuonnin keskimääräisestä CIF-kokonaisarvosta.
7.2 Tullien laji ja taso
(169)
Edellä esitetyn perusteella katsotaan, että tarkasteltavana olevan tuotteen tuontia koskevat lopulliset polkumyyntitoimenpiteet olisi otettava perusasetuksen 9 artiklan 4 kohdan mukaisesti käyttöön polkumyynti- ja vahinkomarginaaleista alemman suuruisina alhaisemman tullin säännön mukaisesti. Kaikki tullit olisi näin ollen määrättävä todettujen polkumyyntimarginaalien suuruisiksi.
(170)
Ehdotetut lopulliset polkumyyntitullit ovat seuraavat:
Polkumyyntimarginaali
Vahinkomarginaali
Lopullinen tulli (%)
Koko maata koskeva polkumyyntimarginaali (%)
9,5
31,1
9,5
(171)
Ottaen huomioon, että polkumyyntitullia sovelletaan myös enemmän kuin 10 painoprosenttia bioetanolia sisältäviin sekoituksiin suhteessa niiden bioetanolisisältöön, pidetään aiheellisena määrittää tullit kiinteinä määrinä puhtaan bioetanolisisällön perusteella, jotta jäsenvaltioiden tulliviranomaiset voivat panna toimenpiteet tehokkaasti täytäntöön.
(172)
Tässä asetuksessa vahvistettava polkumyyntitulli määritettiin tämän tutkimuksen päätelmien perusteella. Näin ollen ne kuvastavat kyseisen tutkimuksen aikaista tilannetta. Tätä kaikkia yrityksiä koskevaa maanlaajuista tullia sovelletaan Yhdysvalloista peräisin olevan tarkasteltavana olevan tuotteen tuontiin.
(173)
Vaikka toimenpiteiden kesto oli alun perin tarkoitus rajata kolmeen vuoteen tarkasteltavana olevan tuotteen dynaamisen markkinakehityksen perusteella, asiaa arvioitiin uudelleen asianomaisten osapuolten esittämien huomautusten jälkeen. Valituksen tekijät väittivät erityisesti, että tässä vaiheessa olisi liian aikaista olettaa markkinoiden muuttuvan radikaalisti, sillä siirtyminen uuden sukupolven bioetanoliin saattaa hyvin todennäköisesti viedä huomattavasti aikaa eikä sitä pitäisi ottaa huomioon tässä ehdotuksessa. Lisäksi olisi liian varhaista olettaa, millainen vaikutus eräillä käsiteltävänä olevilla sääntelyehdotuksilla olisi kaikkiin markkinatoimijoihin. Komissio katsoi näitä väitteitä tarkasteltuaan, ettei ole asianmukaista poiketa perusasetuksen 11 artiklan 2 kohdassa tarkoitetusta toimenpiteiden tavanomaisesta voimassaoloajasta. Tämä ei vaikuta asianomaisten osapuolten mahdollisuuteen pyytää tarkistamista, jos tämä on olosuhteiden nojalla perusteltua 11 artiklan 3 kohdan mukaisesti.
8. KIRJAAMINEN
(174)
Komissio on vastaanottanut valituksen tekijän pyynnön Yhdysvalloista peräisin olevan bioetanolin tuonnin kirjaamisesta. Perusasetuksen 14 artiklan 6 kohdan mukaan komissio voi neuvoa-antavaa komiteaa kuultuaan määrätä tulliviranomaiset toteuttamaan aiheelliset toimenpiteet tuonnin kirjaamiseksi siten, että tätä tuontia vastaan voidaan myöhemmin soveltaa toimenpiteitä kirjaamispäivästä alkaen. Tuonnin kirjaaminen voidaan tehdä pakolliseksi unionin tuotannonalan asianmukaisesti perustellusta pyynnöstä. Valituksen tekijä katsoi, että koska kirjaaminen tehtiin pakolliseksi rinnakkaisessa, Yhdysvalloista peräisin olevan bioetanolin tuontia koskevassa tukien vastaisessa menettelyssä (14), edellytykset täyttyivät automaattisesti.
(175)
On kuitenkin tarpeen korostaa, että kirjaaminen perustuu rinnakkaisessa tukien vastaisessa menettelyssä aivan toisenlaisiin olosuhteisiin. Kuten asetuksen (EU) N:o 771/2012 johdanto-osan 10 kappaleessa todetaan, vaikka tasoitustoimenpiteiden alaista tukea ja sen unionin tuotannonalalle aiheuttamaa merkittävää vahinkoa koskevat päätelmät katsottiin tutkimusajanjakson osalta hyväksytyiksi, komissio päätti olla soveltamatta väliaikaisia tasoitustulleja, koska alustavasti katsottiin, että tutkimusajanjaksolla voimassa ollut merkittävin tukijärjestelmä oli päättynyt eikä siitä enää koitunut hyötyä ajanjaksona, johon väliaikaiset toimenpiteet olisivat kohdistuneet. Oli kuitenkin näyttöä siitä, että Yhdysvallat saattaisi ottaa merkittävimmän tasoitustoimenpiteiden alaiseksi todetun tukijärjestelmänsä uudelleen käyttöön lähikuukausina ja toteuttaa sitä takautuvasti. Siinä tapauksessa komissio olisi katsonut olevansa oikeutettu ottamaan käyttöön (ja myöhemmin kantamaan) väliaikaiset tasoitustullit nykyisessä tutkimuksessa. Euroopan unionin oikeuksien säilyttämiseksi näissä erityisolosuhteissa komissio on siksi päättänyt ohjeistaa tulliviranomaisia kirjaamaan tuonnin. Nämä erityisolosuhteet eivät koske tätä polkumyynnin vastaista menettelyä,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
1. Otetaan käyttöön lopullinen polkumyyntitulli Amerikan yhdysvalloista peräisin olevan polttoaineena käytettävän bioetanolin, jota kutsutaan ”etanolipolttoaineeksi”, eli (Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen liitteessä I luetelluista) maataloustuotteista tuotetun denaturoidun tai denaturoimattoman etyylialkoholin, lukuun ottamatta tuotteita, joiden vesipitoisuus on yli 0,3 prosenttia (m/m), mitattuna standardin EN 15376 mukaisesti, sekä sellaisissa bensiinisekoituksissa esiintyvän, (Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen liitteessä I luetelluista) maataloustuotteista tuotetun etyylialkoholin, joiden etyylialkoholipitoisuus on yli 10 prosenttia (v/v), ja joka luokitellaan tällä hetkellä CN-koodeihin ex 2207 10 00, ex 2207 20 00, ex 2208 90 99, ex 2710 12 21, ex 2710 12 25, ex 2710 12 31, ex 2710 12 41, ex 2710 12 45, ex 2710 12 49, ex 2710 12 51, ex 2710 12 59, ex 2710 12 70, ex 2710 12 90, ex 3814 00 10, ex 3814 00 90, ex 3820 00 00 ja ex 3824 90 97 (Taric-koodit 2207100012, 2207200012, 2208909912, 2710122111, 2710122592, 2710123111, 2710124111, 2710124511, 2710124911, 2710125111, 2710125911, 2710127011, 2710129011, 3814001011, 3814009071, 3820000011 ja 3824909767), tuonnissa.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettuun tuotteeseen sovellettavan lopullisen polkumyyntitullin määrä on 62,3 euroa nettotonnilta. Polkumyyntitulli riippuu (Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen liitteessä I luetelluista) maataloustuotteista tuotetun puhtaan etyylialkoholin kokonaispitoisuudesta painon mukaan laskettuna (bioetanolipitoisuus).
3. Edellä 1 kohdassa tarkoitettuihin tuotteisiin ei sovelleta lopullista polkumyyntitullia, jos niitä käytetään muihin tarkoituksiin kuin polttoaineena. Vapauttamisessa on sovellettava asiaa koskevissa Euroopan unionin säännöksissä vahvistettuja edellytyksiä, jotka koskevat kyseisten tavaroiden käytön tullivalvontaa (ks. komission asetuksen (ETY) N:o 2454/93 291-300 artikla).
4. Jos tavarat ovat vahingoittuneet ennen niiden luovutusta vapaaseen liikkeeseen, mistä syystä niistä tosiasiallisesti maksettua tai maksettavaa hintaa on suhteutettu tullausarvon määrittämiseksi asetuksen (ETY) N:o 2454/93 145 artiklan mukaisesti, polkumyyntitullia, joka lasketaan edellä vahvistettujen määrien perusteella, alennetaan prosenttimäärällä, joka vastaa tosiasiallisesti maksetun tai maksettavan hinnan suhteutusta.
5. Jollei toisin säädetä, sovelletaan tulleja koskevia voimassa olevia säännöksiä ja määräyksiä.
2 artikla
Tämä asetus tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 18 päivänä helmikuuta 2013.