NAŘÍZENÍ KOMISE V PŘENESENÉ PRAVOMOCI (EU) č. 1254/2014
ze dne 11. července 2014,
kterým se doplňuje směrnice Evropského parlamentu a Rady 2010/30/EU, pokud jde o uvádění spotřeby energie na energetických štítcích větracích jednotek pro obytné budovy
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2010/30/EU ze dne 19. května 2010 o uvádění spotřeby energie a jiných zdrojů na energetických štítcích výrobků spojených se spotřebou energie a v normalizovaných informacích o výrobku (1), a zejména na článek 10 uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Směrnice 2010/30/EU požaduje, aby Komise přijímala akty v přenesené pravomoci pro označování výrobků spojených se spotřebou energie energetickými štítky. Akty v přenesené pravomoci mají být přijímány v případě, že výrobky mají významný potenciál k úspoře energie a existují velké rozdíly v úrovních funkčnosti, ačkoli mají rovnocenné použití, a nelze-li předpokládat, že jiné právní předpisy Unie nebo samoregulace dosáhnou cílů politiky rychleji nebo méně nákladným způsobem než závaznými požadavky.
(2)
Komise posoudila technické, environmentální a ekonomické aspekty větracích jednotek pro obytné budovy. Z posouzení vyplynulo, že na energii spotřebovanou větracími jednotkami pro obytné budovy připadá významná část celkové poptávky domácností v Unii po energii. V oblasti energetické účinnosti těchto výrobků již bylo dosaženo zlepšení, ale existuje ještě značný prostor pro další snižování spotřeby energie těchto jednotek. Posouzení rovněž potvrdilo velké rozdíly v úrovni funkčnosti a nezjistilo žádnou samoregulaci ani dobrovolné dohody, které by mohly vést k dosažení cílů politiky. Z oblasti působnosti tohoto nařízení by měly být vyňaty malé větrací jednotky s elektrickým příkonem nižším než 30 W na jeden proud vzduchu. Tyto jednotky jsou určeny pro řadu různých použití, fungují většinou přerušovaně a pouze s doplňkovými funkcemi, například v koupelně. Zahrnutí těchto větracích jednotek by vzhledem k velkému objemu prodeje představovalo značnou administrativní zátěž z hlediska dozoru nad trhem, ale jen malý podíl na potenciálu úspor energie. Nicméně vzhledem k tomu, že mají funkce podobné funkcím jiných větracích jednotek, jejich možné zahrnutí by mělo být při přezkumu tohoto nařízení rovněž zohledněno. Větrací jednotky pro jiné než obytné budovy by měly být z požadavků na označování energetickými štítky vyňaty vzhledem k tomu, že tyto výrobky jsou vybírány projektanty a architekty a jsou do značné míry nezávislé na chování spotřebitelů a trhu. Vyňaty by měly být rovněž větrací jednotky určené speciálně k provozování výlučně pro nouzové účely nebo ve výjimečných nebo nebezpečných prostředích, protože jsou využívány jen výjimečně a po krátkou dobu.
(3)
Výjimky rovněž objasňují, že jsou vyloučeny multifunkční jednotky, které převážně vytápějí nebo chladí, a kuchyňské sporákové odsavače par. Pokud jde o specifickou spotřebu energie větracích jednotek pro obytné budovy, měly by být stanoveny harmonizované předpisy pro označování energetickými štítky a pro normalizované informace o výrobku, a to s cílem vytvořit pobídky pro výrobce ke zvyšování energetické účinnosti těchto jednotek, povzbudit koncové uživatele k nákupu energeticky účinných výrobků a přispět k fungování vnitřního trhu.
(4)
Vzhledem k tomu, že pro spotřebitele může být důležitým aspektem hladina akustického výkonu větrací jednotky pro obytné budovy, měl by energetický štítek obsahovat i tuto informaci.
(5)
Očekává se, že souhrnný dopad tohoto nařízení a nařízení Komise (EU) č. 1253/2014 (2) povede ke zvýšení celkové úspory o 1 300 PJ (45 %) na 4 130 PJ v roce 2025.
(6)
Informace uvedené na energetickém štítku by měly být získány za použití spolehlivých, přesných a opakovatelných metod, které zohledňují uznávané nejnovější metody měření a výpočtů, včetně harmonizovaných norem, jsou-li k dispozici, přijatých evropskými normalizačními orgány v souladu s postupy stanovenými v nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1025/2012 (3).
(7)
Toto nařízení by mělo stanovit požadavky na jednotné provedení a obsah energetického štítku, technickou dokumentaci a informační listy. Mělo by rovněž stanovit požadavky na informace, které musí být poskytnuty při jakékoli formě prodeje na dálku a ve všech reklamách a propagačních materiálech technického charakteru týkajících se větracích jednotek, vzhledem k tomu, že vzrůstá význam informací poskytovaných konečným uživatelům prostřednictvím internetu,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Předmět a oblast působnosti
1. Toto nařízení stanoví požadavky na označování větracích jednotek pro obytné budovy energetickými štítky.
2. Toto nařízení se nevztahuje na větrací jednotky pro obytné budovy, které:
a)
jsou jednosměrné (odvádějí nebo přivádějí vzduch) s elektrickým příkonem menším než 30 W;
b)
jsou výlučně specifikovány jako provozované v prostředí s nebezpečím výbuchu ve smyslu směrnice 94/9/ES Evropského parlamentu a Rady (4);
c)
jsou výlučně specifikovány jako provozované pro nouzové použití, pro krátkodobý provoz, a jsou v souladu se základními požadavky na stavby s ohledem na požární bezpečnost podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 305/2011 (5);
d)
jsou výlučně specifikovány jako provozované:
i)
v prostředí, kde provozní teploty dopravovaného vzduchu přesahují 100 °C;
ii)
v prostředí, kde provozní teplota okolí motoru pohánějícího ventilátor přesahuje 65 °C v případě, že je umístěn mimo proudění vzduchu;
iii)
v prostředí, kde je teplota dopravovaného vzduchu nebo provozní teplota okolí motoru v případě, že je umístěn mimo proudění vzduchu, nižší než - 40 °C;
iv)
s napájecím střídavým napětím vyšším než 1 000 V nebo s napájecím stejnosměrným napětím vyšším než 1 500 V;
v)
v toxickém, vysoce korozním nebo hořlavém prostředí nebo v prostředí s abrazivními látkami;
e)
zahrnují výměník tepla a tepelné čerpadlo pro zpětné získávání tepla nebo umožňují, aby přenos nebo odvádění tepla doplňovaly systém zpětného získávání tepla, s výjimkou přenosu tepla pro ochranu před mrazem nebo odmrazování;
f)
jsou klasifikovány jako sporákové odsavače par, na něž se vztahuje nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 65/2014 (6).
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
1)
„větrací jednotkou“ elektricky poháněný spotřebič vybavený alespoň jedním oběžným kolem, jedním motorem a skříní určený k nahrazování použitého vzduchu v budově nebo v její části venkovním vzduchem;
2)
„větrací jednotkou pro obytné budovy“ větrací jednotka, jejíž:
a)
maximální průtok nepřesahuje 250 m3/h;
b)
maximální průtok se pohybuje mezi 250 a 1 000 m3/h a výrobce deklaruje její zamýšlené použití výhradně pro potřeby větrání v obytných budovách;
3)
„maximálním průtokem“ deklarovaný maximální objemový průtok vzduchu větrací jednotky, kterého lze dosáhnout s integrovanými nebo samostatnými společně dodávanými ovládacími prvky za standardních vlastností vzduchu (20 °C) a 101 325 Pa, je-li jednotka instalována kompletně (např. včetně čistých filtrů) a v souladu s pokyny výrobce, přičemž u větracích jednotek pro obytné budovy připojených k potrubí se maximální průtok vztahuje k průtoku vzduchu při 100 Pa rozdílu vnějšího statického tlaku a u bezpotrubních větracích jednotek pro obytné budovy se vztahuje k průtoku vzduchu při nejnižším dosažitelném rozdílu celkového tlaku, který bude vybrán ze souboru hodnot 10 (minimum)-20-50-100-150-200-250 Pa podle toho, která se rovná hodnotě naměřeného rozdílu tlaku nebo je bezprostředně nižší;
4)
„jednosměrnou větrací jednotkou“ větrací jednotka, která vytváří proud vzduchu pouze v jednom směru, a to buď z vnitřního do vnějšího prostoru (odvádění) nebo z vnějšího do vnitřního prostoru (přivádění), kde je mechanicky vytvářený proud vzduchu vyrovnáván opatřeními pro přirozené přivádění nebo odvádění vzduchu;
5)
„obousměrnou větrací jednotkou“ větrací jednotka, která vytváří proud vzduchu mezi vnitřním a vnějším prostorem a je vybavena ventilátory odvádějícími i přivádějícími vzduch;
6)
„rovnocenným modelem větrací jednotky“ větrací jednotka, která má podle platných požadavků na informace o výrobku tytéž technické vlastnosti, ale je uváděna na trh jako jiný model větrací jednotky týmž výrobcem, zplnomocněným zástupcem nebo dovozcem.
Další definice pro účely příloh II až IX jsou uvedeny v příloze I.
Článek 3
Povinnosti dodavatelů
1. Dodavatelé, kteří uvádějí větrací jednotky pro obytné budovy na trh, zajistí, aby byly od 1. ledna 2016 splněny následující požadavky:
a)
každá větrací jednotka pro obytné budovy je opatřena tištěným štítkem v provedení a s informacemi podle přílohy III; štítek musí být dodán alespoň v balení jednotky. U každého modelu větracích jednotek pro obytné budovy musí být prodejcům zpřístupněn elektronický štítek v provedení a s informacemi podle přílohy III;
b)
je zpřístupněn informační list v souladu s přílohou IV. Informační list musí být dodán alespoň v balení jednotky. U každého modelu větracích jednotek pro obytné budovy musí být prodejcům zpřístupněn elektronický informační list výrobku podle přílohy IV, který musí být dostupný i na volně přístupných internetových stránkách;
c)
orgánům členských států a Komisi je na vyžádání zpřístupněna technická dokumentace stanovená v příloze V;
d)
je k dispozici návod k použití;
e)
každá reklama na konkrétní model větracích jednotek pro obytné budovy, která uvádí informace související s energií nebo cenou, obsahuje třídu specifické spotřeby energie daného modelu;
f)
každý propagační materiál technického charakteru týkající se konkrétního modelu větrací jednotky pro obytné budovy, který popisuje její konkrétní technické parametry, udává třídu specifické spotřeby energie daného modelu.
2. Od 1. ledna 2016 musí být větrací jednotky pro obytné budovy uváděné na trh opatřeny energetickým štítkem ve formátu uvedeném v příloze III bodě 1, pokud se jedná o jednosměrné větrací jednotky pro obytné budovy, a energetickým štítkem ve formátu uvedeném v příloze III bodě 2, pokud se jedná o obousměrné větrací jednotky.
Článek 4
Povinnosti obchodníků
Obchodníci zajistí, aby:
a)
každá větrací jednotka pro obytné budovy byla v místě prodeje opatřena energetickým štítkem poskytnutým dodavatelem podle čl. 3 odst. 1 písm. a) umístěným na vnější straně přední nebo horní části spotřebiče tak, aby byl zřetelně viditelný;
b)
větrací jednotky pro obytné budovy nabízené k prodeji, k pronájmu nebo ke koupi na splátky, kde nelze předpokládat, že konečný uživatel uvidí vystavený výrobek, byly uváděny na trh s informacemi poskytnutými dodavateli v souladu s přílohou VI, s výjimkou případů, kdy je výrobek nabízen na internetu; v takovém případě se použijí ustanovení přílohy VII;
c)
každá reklama na konkrétní model větrací jednotky pro obytné budovy, která uvádí informace související s energií nebo cenou, obsahuje odkaz na třídu specifické spotřeby energie dané jednotky;
d)
každý propagační materiál technického charakteru týkající se určitého modelu, který popisuje technické parametry větrací jednotky pro obytné budovy, uváděl třídu specifické spotřeby energie daného modelu a návod k použití poskytnutý dodavatelem.
Článek 5
Metody měření
Pro účely poskytování informací podle článků 3 a 4 se třída specifické spotřeby energie určí v souladu s tabulkou uvedenou v příloze II. Specifická spotřeba energie, roční spotřeba elektrické energie, roční úspora tepla, maximální průtok a hladina akustického výkonu se určí v souladu s metodami měření a výpočtu uvedenými v příloze VIII při zohlednění obecně uznávaných nejmodernějších metod měření a výpočtu.
Článek 6
Postup ověřování pro účely dohledu nad trhem
Při posuzování shody větrací jednotky použijí členské státy postup stanovený v příloze IX.
Článek 7
Přezkum
Komise přezkoumá toto nařízení s ohledem na technický pokrok a výsledky tohoto přezkumu předloží konzultačnímu fóru do 1. ledna 2020.
Přezkum posoudí zejména možné zařazení dalších větracích jednotek do působnosti tohoto nařízení, konkrétně jednotek pro jiné než obytné budovy, jednotek s celkovým elektrickým příkonem nižším než 30 W, a výpočet specifické spotřeby energie a třídy jednosměrných a obousměrných větracích jednotek řízených podle potřeby.
Článek 8
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 11. července 2014.
KOMISSION DELEGOITU ASETUS (EU) N:o 1254/2014,
annettu 11 päivänä heinäkuuta 2014,
Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2010/30/EU täydentämisestä asuinrakennuksiin tarkoitettujen ilmanvaihtokoneiden energiamerkinnän osalta
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
EUROOPAN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon energiaan liittyvien tuotteiden energian ja muiden voimavarojen kulutuksen osoittamisesta merkinnöin ja yhdenmukaisin tuotetiedoin 19 päivänä toukokuuta 2010 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2010/30/EU (1) ja erityisesti sen 10 artiklan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Direktiivin 2010/30/EU mukaan komission on annettava delegoituja säädöksiä energiaan liittyvien tuotteiden merkinnöistä. Delegoituja säädöksiä on annettava, jos tuotteisiin liittyy merkittäviä energiansäästömahdollisuuksia, niiden suoritustasoissa on huomattavia eroja, vaikka ne ovat toiminnoiltaan samankaltaisia, ja muulla unionin lainsäädännöllä tai itsesääntelyllä ei odoteta saavutettavan toiminnan tavoitteita nopeammin tai pienemmin kustannuksin kuin pakottavilla vaatimuksilla.
(2)
Komissio on arvioinut asuinrakennuksiin tarkoitettujen ilmanvaihtokoneiden teknisiä, taloudellisia ja ympäristönäkökohtia. Arvioinnissa ilmeni, että asuinrakennuksiin tarkoitettujen ilmanvaihtokoneiden käyttämä energia muodostaa merkittävän osan kotitalouksien kokonaisenergiantarpeesta unionissa. Parannuksia on jo saavutettu kyseisten tuotteiden energiatehokkuudessa, mutta on mahdollista vähentää vielä huomattavasti niiden energiankulutusta. Arvioinnissa myös todettiin huomattavia eroja suoritustasoissa ja se, ettei ollut olemassa itsesääntelyä tai vapaaehtoisia sopimuksia, joilla voitaisiin saavuttaa toiminnan tavoitteet.
(3)
Pienet ilmanvaihtokoneet, joiden sähkön ottoteho on alle 30 wattia yhtä ilmavirtaa kohden, olisi jätettävä tämän asetuksen soveltamisalan ulkopuolelle. Kyseiset ilmanvaihtokoneet on suunniteltu useita erilaisia käyttötarkoituksia varten pääasiassa toimimaan jaksoittaisesti ja ainoastaan yhdessä muiden lisätoimintojen kanssa, esimerkiksi kylpyhuoneissa. Tällaisten ilmanvaihtokoneiden sisällyttäminen asetuksen soveltamisalaan aiheuttaisi huomattavaa hallinnollista rasitusta markkinavalvonnan alalla, koska niiden myyntimäärät ovat suuret, mutta niiden tarjoamat energiansäästömahdollisuudet ovat vain vähäiset. Koska niissä on kuitenkin samanlaisia toimintoja kuin muissa ilmanvaihtokoneissa, niiden mahdollista sisällyttämistä asetuksen soveltamisalaan olisi käsiteltävä tämän asetuksen uudelleentarkastelun yhteydessä. Muihin kuin asuinrakennuksiin tarkoitetut ilmanvaihtokoneet olisi jätettävä energiamerkinnän ulkopuolelle, koska suunnittelijat ja arkkitehdit valitsevat kyseiset tuotteet ja ne ovat pitkälti riippumattomia kuluttaja- ja markkinakäyttäytymisestä. Ilmanvaihtokoneet, jotka on nimenomaisesti suunniteltu toimimaan ainoastaan hätätapauksissa tai poikkeuksellisissa tai vaarallisissa ympäristöissä, olisi myös jätettävä asetuksen soveltamisalan ulkopuolelle, sillä niitä käytetään harvoin ja lyhyen aikaa. Lisäksi selvennetään, että sellaiset monitoimintoiset ilmanvaihtokoneet, joiden pääasiallinen toiminto on lämmittäminen tai jäähdyttäminen, ja liesituulettimet jätetään tämän asetuksen soveltamisalan ulkopuolelle. Olisi annettava yhdenmukaistetut säännökset asuinrakennuksiin tarkoitettujen ilmanvaihtokoneiden ominaisenergiankulutusta koskevista merkinnöistä ja vakiomuotoisista tuotetiedoista, jotta voitaisiin kannustaa valmistajia parantamaan tällaisten ilmanvaihtokoneiden energiatehokkuutta ja loppukäyttäjiä ostamaan energiatehokkaita tuotteita sekä edistää sisämarkkinoiden toimintaa.
(4)
Koska asuinrakennuksiin tarkoitetun ilmanvaihtokoneen melutaso voi olla tärkeä tekijä kuluttajille, tätä koskevat tiedot olisi lisättävä energiamerkkiin.
(5)
Tämä asetuksen ja komission asetuksen (EU) N:o 1253/2014 (2) yhteisvaikutuksella energiansäästön odotetaan kasvavan 1 300 petajoulella (45 prosenttia) 4 130 petajouleen vuoteen 2025 mennessä.
(6)
Energiamerkissä esitettävät tiedot olisi saatava käyttäen luotettavia, tarkkoja ja toistettavissa olevia menetelmiä, joissa otetaan huomioon yleisesti parhaana pidetyt mittaus- ja laskentamenetelmät, mukaan lukien, jos niitä on saatavilla, eurooppalaisten standardointielinten hyväksymät yhdenmukaistetut standardit, jotka on laadittu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) N:o 1025/2012 (3) säädettyjä menettelyjä noudattaen.
(7)
Tässä asetuksessa olisi määriteltävä energiamerkin, teknisen dokumentaation ja tuoteselosteen yhdenmukaista ulkoasua ja sisältöä koskevat vaatimukset. Vaatimukset olisi myös vahvistettava niiden tietojen osalta, jotka on annettava kaikentyyppisessä etämyynnissä, mainonnassa ja teknisessä myynninedistämismateriaalissa, koska loppukäyttäjille internetissä esitettävien tietojen merkitys on kasvussa,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Kohde ja soveltamisala
1. Tässä asetuksessa vahvistetaan asuinrakennuksiin tarkoitettujen ilmanvaihtokoneiden energiamerkintävaatimukset.
2. Tätä asetusta ei sovelleta asuinrakennuksiin tarkoitettuihin ilmanvaihtokoneisiin, jotka
a)
ovat yksi-ilmavirtaisia (poisto tai tulo) ja joiden sähkön ottoteho on alle 30 wattia;
b)
ovat yksinomaan tarkoitettu toimimaan Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 94/9/EY (4) määritellyissä räjähdysvaarallisissa tiloissa;
c)
ovat yksinomaan tarkoitettu käytettäviksi hätätilanteissa lyhyitä aikoja ja jotka täyttävät Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) N:o 305/2011 (5) säädetyt rakennuskohteen paloturvallisuutta koskevat perusvaatimukset;
d)
on määritelty toimimaan yksinomaan
i)
siirrettävän ilman käyttölämpötilojen ollessa yli 100 °C;
ii)
puhallinta käyttävän moottorin toimintaympäristön lämpötilan ollessa yli 65 °C, jos moottori sijaitsee virtaavan ilman ulkopuolella;
iii)
siirrettävän ilman lämpötilan tai moottorin toimintaympäristön lämpötilan ollessa alle - 40 °C, jos moottori sijaitsee virtaavan ilman ulkopuolella;
iv)
syöttöjännitteen ylittäessä 1 000 volttia (vaihtojännite) tai 1 500 volttia (tasajännite);
v)
myrkyllisissä, voimakkaasti syövyttävissä tai helposti syttyvissä ympäristöissä taikka ympäristöissä, joissa on hankaavaa ainesta;
e)
ovat koneita, joissa on lämmönsiirrin ja lämpöpumppu lämmöntalteenottoa varten tai jotka mahdollistavat lämmön siirtämisen tai poistamisen lämmöntalteenottojärjestelmän lisänä, lukuun ottamatta lämmönsiirtoa jäätymisenesto- tai sulatustarkoituksessa;
f)
luokitellaan komission delegoidun asetuksen (EU) N:o 65/2014 (6) soveltamisalaan kuuluviksi liesituulettimiksi.
2 artikla
Määritelmät
Tässä asetuksessa tarkoitetaan
1)
’ilmanvaihtokoneella’ sähkölaitetta, joka on varustettu vähintään yhdellä siipipyörällä, yhdellä moottorilla ja vaipalla ja joka on tarkoitettu korvaamaan käytetty ilma ulkoilmalla rakennuksessa tai rakennuksen osassa;
2)
’asuinrakennuksiin tarkoitetulla ilmanvaihtokoneella’ ilmanvaihtokonetta, jonka
a)
maksimi-ilmavirta ei ylitä arvoa 250 m3/h;
b)
maksimi-ilmavirta on 250-1 000 m3/h ja jonka valmistaja on ilmoittanut, että ilmanvaihtokone on yksinomaan tarkoitettu asuinrakennusten ilmanvaihtoon;
3)
’maksimi-ilmavirralla’ ilmanvaihtokoneen ilmoitettua suurinta ilmavirtaa, joka voidaan saavuttaa ilmanvaihtokoneeseen sisältyvillä tai sen mukana erikseen toimitetuilla säätimillä standardin mukaisissa ilmaolosuhteissa (20 °C) ja 101 325 pascalin paineessa, kun ilmanvaihtokone on valmistajan ohjeiden mukaisesti valmiiksi asennettuna (esim. siinä on puhtaat suodattimet); kanavaliitäntäisten asuinrakennuksiin tarkoitettujen ilmanvaihtokoneiden maksimi-ilmavirta mitataan ilmavirrasta ulkoisen paineenkorotuksen ollessa 100 pascalia ja muiden kuin kanavaliitäntäisten asuinrakennuksiin tarkoitettujen ilmanvaihtokoneiden maksimi-ilmavirta mitataan ilmavirrasta kokonaispaineenkorotuksen ollessa pienin saavutettavissa oleva valittuna arvoista 10 (pienin), 20, 50, 100, 150, 200, 250 pascalia sen mukaan, mikä arvoista on yhtä suuri tai hieman pienempi kuin mitatun paine-eron arvo;
4)
’yksi-ilmavirtaisella ilmanvaihtokoneella’ ilmanvaihtokonetta, joka tuottaa ilmavirran ainoastaan yhteen suuntaan joko sisätiloista ulos (poisto) ja ulkoa sisätiloihin (tulo) ja jossa koneellisesti tuotettua ilmavirtaa tasapainotetaan painovoimaisella ilmantulolla tai -poistolla;
5)
’kaksi-ilmavirtaisella ilmanvaihtokoneella’ ilmanvaihtokonetta, joka tuottaa ilmavirran sisä- ja ulkotilojen välillä ja joka on varustettu sekä poisto- että tulopuhaltimella tai -puhaltimilla;
6)
’vastaavalla ilmanvaihtokonemallilla’ ilmanvaihtokonetta, jolla on samat sovellettavien tuotetietovaatimusten mukaiset tekniset ominaisuudet, mutta jonka sama valmistaja, valtuutettu edustaja tai tuoja on saattanut markkinoille eri ilmanvaihtokonemallina.
Liitteiden II-IX soveltamiseksi liitteessä I annetaan lisämääritelmiä.
3 artikla
Tavarantoimittajien velvollisuudet
1. Tavarantoimittajien, jotka saattavat asuinrakennuksiin tarkoitettuja ilmanvaihtokoneita markkinoille, on varmistettava, että 1 päivästä tammikuuta 2016 seuraavat vaatimukset täyttyvät:
a)
kukin asuinrakennuksiin tarkoitettu ilmanvaihtokone on varustettu painetulla merkillä, joka on ulkoasultaan ja sisällöltään liitteen III mukainen, ja merkki on ainakin ilmanvaihtokoneen pakkauksessa. Jokaisesta asuinrakennuksiin tarkoitetun ilmanvaihtokoneen mallista asetetaan jälleenmyyjien saataville ulkoasultaan ja sisällöltään liitteen III mukainen sähköinen merkki, jossa esitetään mainitun liitteen mukaiset tiedot;
b)
saataville asetetaan liitteen IV mukainen tuoteseloste. Tuoteseloste toimitetaan vähintään ilmanvaihtokoneen pakkauksessa. Jokaisesta asuinrakennuksiin tarkoitetun ilmanvaihtokoneen mallista asetetaan jälleenmyyjien saataville ja vapaassa käytössä oleville internetsivustoille liitteen IV mukainen sähköinen tuoteseloste;
c)
liitteessä V määritelty tekninen dokumentaatio asetetaan pyynnöstä jäsenvaltioiden viranomaisten ja komission saataville;
d)
saataville asetetaan käyttöohjeet;
e)
tiettyä asuinrakennuksiin tarkoitetun ilmanvaihtokoneen mallia koskevassa mainonnassa, jossa annetaan energiaan liittyviä tai hintatietoja, mainitaan kyseisen mallin ominaisenergiankulutusluokka;
f)
tiettyä asuinrakennuksiin tarkoitetun ilmanvaihtokoneen mallia koskevassa teknisessä myynninedistämismateriaalissa, jossa kuvataan mallin erityisiä teknisiä ominaisuuksia, mainitaan kyseisen mallin ominaisenergiankulutusluokka.
2. Markkinoille saatettavat asuinrakennuksiin tarkoitetut ilmanvaihtokoneet on 1 päivästä tammikuuta 2016 varustettava merkillä, joka on ulkoasultaan liitteessä III olevan 1 kohdan mukainen, jos kyseessä ovat yksi-ilmavirtaiset asuinrakennuksiin tarkoitetut ilmanvaihtokoneet, ja merkillä, joka on ulkoasultaan liitteessä III olevan 2 kohdan mukainen, jos kyseessä ovat kaksi-ilmavirtaiset ilmanvaihtokoneet.
4 artikla
Jälleenmyyjien velvollisuudet
Jälleenmyyjien on varmistettava, että
a)
kaikissa myyntipisteessä olevissa asuinrakennuksiin tarkoitetuissa ilmanvaihtokoneissa on laitteen ulkopinnalla etuosassa tai päällä selvästi näkyvillä tavarantoimittajan 3 artiklan 1 kohdan a alakohdan mukaisesti toimittama merkki;
b)
markkinoitaessa ostettaviksi, vuokrattaviksi tai osamaksukauppaan tarjottuja asuinrakennuksiin tarkoitettuja ilmanvaihtokoneita, joiden osalta loppukäyttäjän ei voida olettaa näkevän esiteltävää tuotetta, annetaan tiedot, jotka tavarantoimittajat ovat toimittaneet liitteen VI mukaisesti, paitsi kun tarjous tehdään internetin välityksellä, jolloin sovelletaan liitteessä VII olevia säännöksiä;
c)
tiettyä asuinrakennuksiin tarkoitetun ilmanvaihtokoneen mallia koskevassa mainonnassa, jossa annetaan energiaan liittyviä tai hintatietoja, mainitaan kyseisen mallin ominaisenergiankulutusluokka;
d)
tiettyä mallia koskevassa teknisessä myynninedistämismateriaalissa, jossa kuvataan asuinrakennuksiin tarkoitetun ilmanvaihtokoneen teknisiä ominaisuuksia, mainitaan kyseisen mallin ominaisenergiankulutusluokka ja materiaaliin sisältyvät tavarantoimittajan tarjoamat käyttöohjeet.
5 artikla
Mittausmenetelmät
Edellä olevien 3 ja 4 artiklan mukaisesti toimitettaviin tietoihin liittyvä ominaisenergiankulutusluokka on määritettävä liitteessä II olevan taulukon mukaisesti. Ominaisenergiankulutus, vuotuinen sähkönkulutus, vuotuinen lämmityssäästö, maksimi-ilmavirta ja äänitehotaso on määritettävä käyttäen liitteessä VIII vahvistettuja mittaus- ja laskentamenetelmiä ja ottaen huomioon yleisesti parhaana pidetyt mittaus- ja laskentamenetelmät.
6 artikla
Tarkastusmenettely markkinavalvontaa varten
Jäsenvaltioiden on noudatettava liitteessä IX säädettyä menettelyä arvioidessaan ilmanvaihtokoneen vaatimustenmukaisuutta.
7 artikla
Uudelleentarkastelu
Komissio tarkastelee tätä asetusta uudelleen tekniikan kehityksen valossa ja esittää uudelleentarkastelun tulokset kuulemisfoorumille viimeistään 1 päivänä tammikuuta 2020.
Tässä uudelleenarvioinnissa arvioidaan erityisesti muiden ilmanvaihtokoneiden, erityisesti muihin kuin asuinrakennuksiin tarkoitettujen ilmanvaihtokoneiden, joiden sähkön kokonaisottoteho on alle 30 wattia, mahdollista sisällyttämistä asetuksen soveltamisalaan sekä tarpeenmukaisella ohjauksella varustettujen yksi- ja kaksi-ilmavirtaisten ilmanvaihtokoneiden ominaisenergiankulutuksen laskentaa ja ominaisenergiankulutusluokkia.
8 artikla
Voimaantulo
Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 11 päivänä heinäkuuta 2014.