NAŘÍZENÍ KOMISE V PŘENESENÉ PRAVOMOCI (EU) č. 664/2014
ze dne 18. prosince 2013,
kterým se doplňuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1151/2012, pokud jde o stanovení symbolů Unie pro chráněná označení původu, chráněná zeměpisná označení a zaručené tradiční speciality a o některá pravidla pro původ, procesní pravidla a další přechodná pravidla
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1151/2012 ze dne 21. listopadu 2012 o režimech jakosti zemědělských produktů a potravin (1), a zejména na čl. 5 odst. 4 první a druhý pododstavec, čl. 12 odst. 7 první pododstavec, čl. 16 odst. 2, čl. 19 odst. 2 první pododstavec, čl. 23 odst. 4 první pododstavec, čl. 25 odst. 3, čl. 49 odst. 7 první pododstavec, čl. 51 odst. 6 první pododstavec, čl. 53 odst. 3 první pododstavec a čl. 54 odst. 2 první pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízením (EU) č. 1151/2012 byla zrušena a nahrazena nařízení Rady (ES) č. 509/2006 ze dne 20. března 2006 o zemědělských produktech a potravinách, jež představují zaručené tradiční speciality (2), a (ES) č. 510/2006 ze dne 20. března 2006 o ochraně zeměpisných označení a označení původu zemědělských produktů a potravin (3). Nařízením (EU) č. 1151/2012 se Komisi svěřuje pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci a prováděcí akty. Aby bylo zajištěno hladké fungování režimů jakosti zemědělských produktů a potravin v novém právním rámci, je třeba prostřednictvím takových aktů přijmout některá pravidla. Tato nová pravidla by měla nahradit prováděcí pravidla k nařízením (ES) č. 509/2006 a (ES) č. 510/2006, jež byla stanovena v nařízení Komise (ES) č. 1898/2006 ze dne 14. prosince 2006, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 510/2006 o ochraně zeměpisných označení a označení původu zemědělských produktů a potravin (4), a v nařízení Komise (ES) č. 1216/2007 ze dne 18. října 2007, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 509/2006 o zemědělských produktech a potravinách, jež představují zaručené tradiční speciality (5).
(2)
Za účelem zohlednění zvláštní povahy, a zejména fyzických a materiálních omezení produkce produktů živočišného původu, jejichž název je zapsán jako chráněné označení původu, by měly být ve specifikaci takových produktů povoleny odchylky, pokud jde o původ krmiva. Uvedené odchylky by neměly mít žádný vliv na souvislost mezi zeměpisným prostředím a zvláštní jakostí nebo vlastností produktu danou především nebo výhradně tímto prostředím.
(3)
Za účelem zohlednění zvláštní povahy některých produktů by měla být ve specifikaci takových produktů povolena omezení týkající se původu surovin v případě chráněných zeměpisných označení. Tato omezení by měla být odůvodněna na základě objektivních kritérií, která jsou v souladu s obecnými zásadami režimu chráněných zeměpisných označení a dále zlepšují soulad produktů s cíli tohoto režimu.
(4)
Aby bylo zajištěno, že spotřebiteli jsou sdělovány náležité informace, měly by být stanoveny symboly Unie navržené za účelem propagace chráněných označení původu, chráněných zeměpisných označení a zaručených tradičních specialit.
(5)
Aby se zajistilo, že specifikace produktu pro zaručené tradiční speciality poskytuje pouze relevantní a stručné informace, a aby se zabránilo příliš objemným žádostem o zápis nebo žádostem o schválení změny specifikace produktu pro zaručenou tradiční specialitu, měla by být stanovena maximální délka specifikací produktu.
(6)
Za účelem zjednodušení postupu podávání žádostí by měla být stanovena další pravidla pro vnitrostátní námitková řízení v případě společných žádostí týkajících se více než jednoho státního území. Vzhledem k tomu, že právo podat námitku by mělo být zaručeno na celém území Unie, měla by být stanovena povinnost provádět vnitrostátní námitková řízení ve všech členských státech, jichž se společné žádosti týkají.
(7)
Aby byly kroky v námitkovém řízení jasné, je třeba upřesnit procesní povinnosti žadatele v případě, že po náležitých konzultacích provedených po podání odůvodněného prohlášení o námitce bylo dosaženo dohody.
(8)
Aby se zjednodušilo zpracování žádostí o změnu specifikace produktu, měla by být stanovena doplňková pravidla týkající se podrobného prozkoumání žádostí o změnu a předkládání a posuzování změn menšího rozsahu. Vzhledem k naléhavé povaze dočasných změn by tyto změny neměly podléhat standardnímu řízení ani formálnímu schválení ze strany Komise. Komise by nicméně měla být plně informována o obsahu a odůvodnění takových změn.
(9)
Aby byla všem zúčastněným stranám poskytnuta možnost hájit svá práva a oprávněné zájmy, měla by být stanovena doplňková pravidla týkající se postupu zrušení zápisu. Postup zrušení zápisu by měl být harmonizován se standardním postupem při zápisu, jenž je uveden v článcích 49 až 52 nařízení (EU) č. 1151/2012. Mělo by být rovněž objasněno, že členské státy patří mezi právnické osoby, které mohou mít oprávněný zájem na podání žádosti o zrušení zápisu podle čl. 54 odst. 1 prvního pododstavce uvedeného nařízení.
(10)
S cílem ochránit oprávněné zájmy dotčených producentů nebo zúčastněných stran by i nadále mělo být možné, aby jednotné dokumenty týkající se chráněných označení původu a chráněných zeměpisných označení zapsaných před 31. březnem 2006, pro které nebyl zveřejněn jednotný dokument, byly na základě žádosti dotčeného členského státu zveřejněny.
(11)
V čl. 12 odst. 3 a v čl. 23 odst. 3 prvním pododstavci nařízení (EU) č. 1151/2012 se uvádí, že v případě produktů pocházejících z Unie, které jsou uváděny na trh pod chráněným označením původu, chráněným zeměpisným označením nebo jako zaručená tradiční specialita, se na etiketě uvedou s nimi související symboly Unie, přičemž lze uvést rovněž příslušná označení a zkratky. V čl. 23 odst. 3 druhém pododstavci se uvádí, že v případě zaručených tradičních specialit produkovaných mimo Unii je použití symbolu na etiketě nepovinné. Uvedená ustanovení budou platná až od 4. ledna 2016. V nařízeních (ES) č. 509/2006 a (ES) č. 510/2006 zrušených nařízením (EU) č. 1151/2012 se nicméně stanovila povinnost uvést na etiketě produktů pocházejících z Unie symbol nebo úplné označení a byla uvedena možnost použít na etiketě zaručených tradičních specialit produkovaných mimo Unii označení „zaručená tradiční specialita“. V zájmu zachování kontinuity mezi uvedenými dvěma zrušenými nařízeními a nařízením (EU) č. 1151/2012 by povinnost uvést na etiketě produktů pocházejících z Unie buďto symboly Unie, nebo odpovídající označení a možnost použít na etiketě zaručených tradičních specialit produkovaných mimo Unii označení „zaručená tradiční specialita“ měly být považovány za nepřímo stanovené nařízením (EU) č. 1151/2012 a již použitelné. Aby byla zajištěna právní jistota a ochráněna práva a oprávněné zájmy dotčených producentů nebo zúčastněných stran, měly by podmínky používání symbolů a označení na etiketách stanovené v nařízeních (ES) č. 509/2006 a (ES) č. 510/2006 dále platit až do 3. ledna 2016.
(12)
V zájmu srozumitelnosti a právní jistoty by nařízení (ES) č. 1898/2006 a (ES) č. 1216/2007 měla být zrušena,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Zvláštní pravidla pro původ krmiva a surovin
1. Pro účely článku 5 nařízení (EU) č. 1151/2012 musí v případě živočišných produktů, jejichž název je zapsán jako chráněné označení původu, krmivo pocházet výhradně z vymezené zeměpisné oblasti.
Pokud získávání krmiva výhradně z vymezené zeměpisné oblasti není technicky proveditelné, lze přidávat krmivo pocházející z území mimo uvedenou oblast, a to za podmínky, že nedojde k ovlivnění jakosti nebo vlastností produktu daných zejména zeměpisným prostředím. Krmivo pocházející z území mimo vymezenou zeměpisnou oblast nesmí v žádném případě překročit 50 % sušiny ročně.
2. Jakékoliv omezení týkající se původu surovin uvedené ve specifikaci produktu, jehož název je zapsán jako chráněné zeměpisné označení, musí být odůvodněno ve vztahu k souvislosti podle čl. 7 odst. 1 písm. f) bodu ii) nařízení (EU) č. 1151/2012.
Článek 2
Symboly Unie
Symboly Unie podle čl. 12 odst. 2 a čl. 23 odst. 2 nařízení (EU) č. 1151/2012 se stanoví tak, jak je uvedeno v příloze tohoto nařízení.
Článek 3
Omezení délky specifikací produktu pro zaručené tradiční speciality
Specifikace produktu podle článku 19 nařízení (EU) č. 1151/2012 musí být stručná a až na řádně odůvodněné případy nesmí přesáhnout délku 5 000 slov.
Článek 4
Vnitrostátní námitková řízení v případě společných žádostí
V případě společných žádostí podle čl. 49 odst. 1 nařízení (EU) č. 1151/2012 se související vnitrostátní námitková řízení provedou ve všech dotčených členských státech.
Článek 5
Oznamovací povinnost týkající se dohody v námitkovém řízení
Dosáhnou-li zúčastněné strany po konzultacích podle čl. 51 odst. 3 nařízení (EU) č. 1151/2012 dohody, informují orgány členského státu nebo třetí země, z níž byla podána žádost, Komisi o všech faktorech, které dosažení této dohody umožnily, včetně stanovisek žadatele a orgánů členského státu nebo třetí země nebo dalších fyzických a právnických osob, které námitku podaly.
Článek 6
Změny specifikace produktu
1. Žádost o změnu specifikace produktu podle čl. 53 odst. 1 nařízení (EU) č. 1151/2012, která není menšího rozsahu, musí obsahovat vyčerpávající popis a konkrétní důvody každé změny. Popis u každé změny podrobně porovná původní specifikaci produktu a případně původní jednotný dokument s navrhovaným pozměněným zněním.
Žádost musí být vypracována tak, aby nevyžadovala žádné další vyjasnění. Musí obsahovat všechny změny specifikace produktu a případně jednotného dokumentu, pro něž je požadováno schválení.
Žádost o změnu, která není menšího rozsahu, jež není v souladu s prvním a druhým pododstavcem, není přípustná. Je-li žádost považována za nepřípustnou, Komise o tom informuje žadatele.
Schválení žádosti o změnu specifikace produktu, která není menšího rozsahu, ze strany Komise se vztahuje pouze na změny obsažené v samotné žádosti.
2. Žádosti o změnu menšího rozsahu, které se týkají specifikace produktu s chráněným označením původu nebo chráněným zeměpisným označením, se předkládají orgánům toho členského státu, v němž se nachází zeměpisná oblast chráněného označení. Žádosti o změnu menšího rozsahu, které se týkají specifikace produktu, jenž je zaručenou tradiční specialitou, se předkládají orgánům toho členského státu, v němž je seskupení usazeno. Pokud žádost o změnu menšího rozsahu, která se týká specifikace produktu, nepochází od seskupení, jež předložilo žádost o zapsání názvu nebo názvů, jichž se specifikace produktu týká, umožní členský stát tomuto seskupení v případě, že stále existuje, podat k žádosti připomínky. Je-li členský stát toho názoru, že požadavky nařízení (EU) č. 1151/2012 a předpisů přijatých na jeho základě jsou splněny, může Komisi předložit dokumentaci žádosti o změnu menšího rozsahu. Žádosti o změnu menšího rozsahu, které se týkají specifikací produktů pocházejících ze třetích zemí, mohou seskupení s oprávněným zájmem předkládat buďto přímo Komisi, nebo prostřednictvím orgánů uvedené třetí země.
V žádosti o změnu menšího rozsahu se navrhují pouze menší změny ve smyslu čl. 53 odst. 2 nařízení (EU) č. 1151/2012. Je třeba v ní tyto změny menšího rozsahu popsat, uvést souhrn důvodů, proč je změna potřebná, a prokázat, že navrhované změny lze považovat za změny menšího rozsahu v souladu s čl. 53 odst. 2 nařízení (EU) č. 1151/2012. Žádost u každé změny porovná původní specifikaci produktu a případně původní jednotný dokument s navrhovaným pozměněným zněním. Žádost musí být vypracována tak, aby nevyžadovala žádné další vyjasnění, a musí obsahovat všechny změny specifikace produktu a případně jednotného dokumentu, pro něž je požadováno schválení.
Neinformuje-li Komise žadatele do tří měsíců po doručení žádosti jinak, považují se změny menšího rozsahu uvedené v čl. 53 odst. 2 druhém pododstavci nařízení (EU) č. 1151/2012 za schválené.
Žádost o změnu menšího rozsahu, jež není v souladu s druhým pododstavcem tohoto odstavce, není přípustná. Automatické schválení podle třetího pododstavce tohoto odstavce se na takové žádosti nevztahuje. Je-li žádost považována za nepřípustnou, informuje o tom Komise žadatele do tří měsíců po jejím doručení.
Komise schválenou změnu specifikace produktu, která je menšího rozsahu a nepředstavuje úpravu prvků uvedených v čl. 50 odst. 2 nařízení (EU) č. 1151/2012, zveřejní.
3. Postup stanovený v článcích 49 až 52 nařízení (EU) č. 1151/2012 se neuplatní na dočasné změny specifikace produktu z důvodu povinných hygienických a rostlinolékařských opatření stanovených orgány veřejné moci nebo souvisejících s přírodními katastrofami nebo nepříznivými povětrnostními podmínkami, které byly formálně uznány příslušnými orgány.
Uvedené změny musí být nejpozději do dvou týdnů po jejich schválení oznámeny Komisi spolu s důvody, jež k nim vedly. Dočasné změny specifikace produktu s chráněným označením původu nebo chráněným zeměpisným označením oznámí Komisi orgány toho členského státu, v němž se nachází zeměpisná oblast chráněného označení. Dočasné změny specifikace produktu, jenž je zaručenou tradiční specialitou, oznámí Komisi orgány toho členského státu, v němž je seskupení usazeno. Dočasné změny, které se týkají produktů pocházejících ze třetích zemí, oznámí Komisi buďto seskupení s oprávněným zájmem nebo orgány uvedené třetí země. Členské státy dočasné změny specifikace produktu zveřejní. Ke sdělením týkajícím se dočasné změny specifikace produktu s chráněným označením původu nebo chráněným zeměpisným označením členské státy připojí pouze odkaz na zveřejnění. Ke sdělením týkajícím se dočasné změny specifikace produktu, který je zaručenou tradiční specialitou, členské státy připojí dočasnou změnu specifikace produktu, jak byla zveřejněna. V případě sdělení týkajících se produktů pocházejících ze třetích zemí se Komisi zašlou schválené dočasné změny specifikace produktu. V případě všech sdělení týkajících se dočasných změn zaslaných členskými státy a třetími zeměmi se poskytnou důkazy o hygienických a rostlinolékařských opatřeních a kopie aktu, v němž se potvrzuje, že došlo k přírodní katastrofě nebo k nepříznivým povětrnostním podmínkám. Komise takové změny zveřejní.
Článek 7
Zrušení zápisu
1. Postup stanovený v článcích 49 až 52 nařízení (EU) č. 1151/2012 se použije obdobně na zrušení zápisu, jak je uvedeno v čl. 54 odst. 1 prvním a druhém pododstavci uvedeného nařízení.
2. Členské státy mohou z vlastního podnětu předložit žádost o zrušení zápisu podle čl. 54 odst. 1 prvního pododstavce nařízení (EU) č. 1151/2012.
3. Žádost o zrušení zápisu se zveřejní podle čl. 50 odst. 1 druhého pododstavce nařízení (EU) č. 1151/2012.
4. Odůvodněná prohlášení o námitkách týkající se zrušení zápisu jsou přípustná pouze tehdy, pokud prokazují, že zainteresovaná osoba na zapsaný název trvale komerčně spoléhá.
Článek 8
Přechodná pravidla
1. Pokud jde o chráněná označení původu a chráněná zeměpisná označení zapsaná před 31. březnem 2006, zveřejní Komise na žádost členského státu jednotný dokument, který tento členský stát předložil, v Úředním věstníku Evropské unie. V rámci tohoto zveřejnění se uvede odkaz na zveřejnění specifikace produktu.
2. Do 3. ledna 2016 platí tato pravidla:
a)
u produktů pocházejících z Unie, v jejichž případě se zapsaný název uvádí na etiketě, se spolu s názvem uvede buďto příslušný symbol Unie, nebo příslušné označení podle čl. 12 odst. 3 nebo čl. 23 odst. 3 nařízení (EU) č. 1151/2012;
b)
u produktů produkovaných mimo Unii je použití označení uvedeného v čl. 23 odst. 3 nařízení (EU) č. 1151/2012 na etiketě zaručených tradičních specialit nepovinné.
Článek 9
Zrušení
Nařízení (ES) č. 1898/2006 a (ES) č. 1216/2007 se zrušují.
Článek 10
Vstup v platnost a použitelnost
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 5 se vztahuje pouze na námitková řízení, u nichž tříměsíční lhůta stanovená v čl. 51 odst. 1 prvním pododstavci nařízení (EU) č. 1151/2012 ke dni vstupu v platnost tohoto nařízení ještě neuplynula.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 18. prosince 2013.
KOMISSION DELEGOITU ASETUS (EU) N:o 664/2014,
annettu 18 päivänä joulukuuta 2013,
Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1151/2012 täydentämisestä suojattuja alkuperänimityksiä, suojattuja maantieteellisiä merkintöjä ja aitoja perinteisiä tuotteita koskevien unionin tunnusten vahvistamisen sekä eräiden hankintaa koskevien sääntöjen, eräiden menettelysääntöjen ja eräiden täydentävien siirtymäsääntöjen osalta
EUROOPAN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden laatujärjestelmistä 21 päivänä marraskuuta 2012 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) No 1151/2012 (1) ja erityisesti sen 5 artiklan 4 kohdan ensimmäisen ja toisen alakohdan, 12 artiklan 7 kohdan ensimmäisen alakohdan, 16 artiklan 2 kohdan, 19 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan, 23 artiklan 4 kohdan ensimmäisen alakohdan, 25 artiklan 3 kohdan, 49 artiklan 7 kohdan ensimmäisen alakohdan, 51 artiklan 6 kohdan ensimmäisen alakohdan, 53 artiklan 3 kohdan ensimmäisen alakohdan ja 54 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Asetuksella (EU) No 1151/2012 kumotaan ja korvataan maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden rekisteröimisestä aidoiksi perinteisiksi tuotteiksi 20 päivänä maaliskuuta 2006 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 509/2006 (2) ja maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden maantieteellisten merkintöjen ja alkuperänimitysten suojasta 20 päivänä maaliskuuta 2006 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 510/2006 (3). Asetuksessa (EU) N:o 1151/2012 annetaan komissiolle valta antaa delegoituja ja täytäntöönpanosäädöksiä. Tällaisin säädöksin olisi vahvistettava eräitä sääntöjä sen varmistamiseksi, että maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden laatujärjestelmä toimii sujuvasti uusissa lainsäädäntöpuitteissa. Uusilla säännöillä olisi korvattava asetusten (EY) N:o 509/2006 ja (EY) N:o 510/2006 soveltamissäännöt, joista säädetään maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden maantieteellisten merkintöjen ja alkuperänimitysten suojasta annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 510/2006 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 14 päivänä joulukuuta 2006 annetussa komission asetuksessa (EY) N:o 1898/2006 (4) ja maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden rekisteröimisestä aidoiksi perinteisiksi tuotteiksi annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 509/2006 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 18 päivänä lokakuuta 2007 annetussa komission asetuksessa (EY) N:o 1216/2007 (5).
(2)
Jos eläinperäisillä tuotteilla on rekisteröity suojattu alkuperänimitys, niiden erityisluonteen sekä erityisesti fyysisten ja aineellisten rajoitusten huomioon ottamiseksi tällaisten tuotteiden eritelmissä olisi sallittava rehun hankintaan liittyviä poikkeuksia. Kyseiset poikkeukset eivät saa millään tavoin vaikuttaa yhteyteen maantieteelliseen alkuperään eivätkä tuotteen laatuun tai ominaisuuksiin, jotka johtuvat olennaisesti tai yksinomaan kyseisestä maantieteellisestä ympäristöstä.
(3)
Eräiden tuotteiden erityisominaisuuksien huomioon ottamiseksi tällaisten tuotteiden eritelmässä olisi sallittava rajoituksia rekisteröityjen suojattujen maantieteellisten merkintöjen raaka-aineiden hankinnan osalta. Rajoitusten olisi oltava perusteltuja sellaisten objektiivisten perusteiden suhteen, jotka ovat suojattujen maantieteellisten merkintöjen järjestelmän yleisperiaatteiden mukaisia ja parantavat tuotteiden vastaavuutta järjestelmän tavoitteiden kanssa.
(4)
Sen varmistamiseksi, että kuluttaja saa asianmukaiset tiedot, olisi otettava käyttöön unionin tunnukset, joilla tiedotetaan suojatuista alkuperänimityksistä, suojatuista maantieteellisistä merkinnöistä ja aidoista perinteisistä tuotteista.
(5)
Olisi vahvistettava eritelmän enimmäispituus sen varmistamiseksi, että aitojen perinteisten tuotteiden eritelmissä annetaan ytimekkäästi vain asiaankuuluvat tiedot ja että aidon perinteisen tuotteen eritelmän rekisteröimis- tai muutoshakemukset eivät olisi liian laajoja.
(6)
Hakemusprosessin helpottamiseksi olisi vahvistettava lisäsääntöjä, jotka koskevat kansallisia vastaväitemenettelyjä useampaa kuin yhtä kansallista aluetta koskevien yhteisten hakemusten osalta. Koska vastaväiteoikeus on varmistettava koko unionin alueella, olisi säädettävä velvollisuudesta toteuttaa kansalliset vastaväitemenettelyt kaikissa niissä jäsenvaltioissa, joita yhteiset hakemukset koskevat.
(7)
Jotta vastaväitemenettelyn vaiheet olisivat selkeät, on tarpeen täsmentää hakijan noudattamat menettelyvelvollisuudet silloin kun perustellun vastaväitteen esittämisen vuoksi käytävissä neuvotteluissa päästään sopimukseen.
(8)
Eritelmien muutoshakemusten käsittelyn helpottamiseksi olisi vahvistettava täydentäviä sääntöjä, jotka koskevat muutoshakemusten käsittelyä ja vähäisten muutosten ilmoittamista ja arviointia. Kiireellisesti tehdyt väliaikaiset muutokset olisi suljettava vakiomenettelyn ulkopuolelle, eikä niihin vaadita komission virallista hyväksyntää. Komissiolle olisi kuitenkin toimitettava kaikki tiedot tällaisten muutosten sisällöstä ja perusteluista.
(9)
Sen varmistamiseksi, että kaikilla osapuolilla on mahdollisuus puolustaa oikeuksiaan ja oikeutettuja etujaan, olisi vahvistettava peruuttamismenettelyä koskevat täydentävät säännöt. Peruuttamismenettely olisi saatettava asetuksen (EU) N:o 1151/2012 49-52 artiklassa säädetyn vakiomuotoisen rekisteröintimenettelyn mukaiseksi. Olisi myös täsmennettävä, että myös jäsenvaltiot ovat oikeushenkilöitä, joilla voi olla oikeutettu etu jättää peruuttamishakemus kyseisen asetuksen 54 artiklan 1 kohdan ensimmäisen alakohdan mukaisesti.
(10)
Asianomaisten tuottajien ja sidosryhmien oikeutettujen etujen suojaamiseksi ennen 31 päivää maaliskuuta 2006 rekisteröityjen suojattujen alkuperänimitysten ja suojattujen maantieteellisten merkintöjen yhtenäiset asiakirjat, joita ei ole vielä julkaistu, olisi vielä voitava julkaista asianomaisen jäsenvaltion pyynnöstä.
(11)
Asetuksen (EU) N:o 1151/2012 12 artiklan 3 kohdassa ja 23 artiklan 3 kohdan ensimmäisessä alakohdassa säädetään, että unionista peräisin olevien tuotteiden, joita pidetään kaupan suojattuina alkuperänimityksinä, suojattuina maantieteellisinä merkintöinä tai aitoina perinteisinä tuotteina, merkintöihin on liitettävä kyseisiin tuotteisiin liittyvät unionin tunnukset ja että merkinnöissä voi olla asiaan kuuluvat maininnat tai lyhenteet. Lisäksi 23 artiklan 3 kohdan toisessa alakohdassa säädetään, että tunnuksen käyttö merkinnöissä on vapaaehtoista, kun on kyse unionin ulkopuolella tuotetuista aidoista perinteisistä tuotteista. Kyseisiä säännöksiä sovelletaan vasta 4 päivästä tammikuuta 2016. Asetuksissa (EY) N:o 509/2006 ja (EY) N:o 510/2006, jotka on kumottu asetuksella (EU) N:o 1151/2012, säädetään kuitenkin velvollisuudesta liittää unionista peräisin oleviin tuotteisiin joko tunnus tai täydellinen maininta sekä mahdollisuudesta käyttää mainintaa ”aito perinteinen tuote” unionin ulkopuolella tuotettujen aitojen perinteisten tuotteiden merkinnöissä. Molempien kumottujen asetusten ja asetuksen (EU) N:o 1151/2012 välisen jatkuvuuden varmistamiseksi olisi katsottava, että velvollisuudesta liittää unionista peräisin oleviin tuotteisiin joko tunnus tai vastaava maininta sekä mahdollisuudesta käyttää mainintaa ”aito perinteinen tuote” unionin ulkopuolella tuotettujen aitojen perinteisten tuotteiden merkinnöissä, jo säädetään asetuksessa (EU) N:o 1151/2012 epäsuorasti, minkä vuoksi niitä olisi sovellettava. Oikeusvarmuuden vuoksi sekä asianomaisten tuottajien ja sidosryhmien oikeuksien ja oikeutettujen etujen suojaamiseksi asetuksissa (EY) N:o 509/2006 ja (EY) N:o 510/2006 säädettyjä tunnusten ja mainintojen käyttöedellytyksiä merkinnöissä olisi sovellettava edelleen 3 päivään tammikuuta 2016.
(12)
Selkeyden ja oikeusvarmuuden vuoksi asetukset (EY) N:o 1898/2006 ja (EY) N:o 1216/2007 olisi kumottava,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Rehun ja raaka-aineiden hankintaa koskevat erityiset säännöt
1. Asetuksen (EU) N:o 1151/2012 5 artiklan soveltamiseksi sellaisten eläinperäisten tuotteiden osalta, joilla on rekisteröity suojattu alkuperänimitys, rehu on hankittava kokonaan rajatulta maantieteelliseltä alueelta.
Jos rehun hankkiminen rajatulta maantieteelliseltä alueelta ei ole teknisesti mahdollista, voidaan lisätä kyseisen alueen ulkopuolelta hankittua rehua, edellyttäen ettei se vaikuta tuotteen laatuun tai ominaisuuksiin, jotka johtuvat olennaisesti tai yksinomaan kyseisestä maantieteellisestä ympäristöstä. Rajatun maantieteellisen alueen ulkopuolelta hankitun rehun osuus ei koskaan voi olla suurempi kuin 50 prosenttia kuiva-aineesta vuodessa.
2. Sellaisten tuotteiden, joilla on rekisteröity suojattu maantieteellinen merkintä, eritelmissä esitettyjen raaka-aineiden alkuperää koskevien rajoitusten on oltava perusteltuja asetuksen (EU) N:o 1151/2012 7 artiklan 1 kohdan f alakohdan ii alakohdassa tarkoitetun yhteyden suhteen.
2 artikla
Unionin tunnukset
Tämän asetuksen liitteessä otetaan käyttöön asetuksen (EU) N:o 1151/2012 12 artiklan 2 kohdassa ja 23 artiklan 2 kohdassa tarkoitetut unionin tunnukset.
3 artikla
Aitojen perinteisten tuotteiden eritelmien pituuden rajoittaminen
Asetuksen (EU) N:o 1151/2012 19 artiklassa tarkoitetun eritelmän on oltava ytimekäs, ja siinä saa asianmukaisesti perusteltuja tapauksia lukuun ottamatta olla enintään 5 000 sanaa.
4 artikla
Yhteisiä hakemuksia koskevat kansalliset vastaväitemenettelyt
Kun kyseessä on asetuksen (EU) N:o 1151/2012 49 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu yhteinen hakemus, kansalliset vastaväitemenettelyt on toteutettava kaikissa asiaankuuluvissa jäsenvaltioissa.
5 artikla
Vastaväitemenettelyssä saavutettua sopimusta koskeva ilmoitusvelvoite
Kun osapuolet pääsevät asetuksen (EU) N:o 1151/2012 51 artiklan 3 kohdassa tarkoitetuissa neuvotteluissa sopimukseen, jäsenvaltion tai kolmannen maan, josta hakemus jätettiin, viranomaisten on ilmoitettava komissiolle kaikki sopimukseen johtaneet osatekijät, mukana lukien hakijoiden ja jäsenvaltion tai kolmannen maan viranomaisten mielipiteet tai muiden vastaväitteen esittäneiden luonnollisten ja oikeushenkilöiden mielipiteet.
6 artikla
Eritelmän muutokset
1. Jos eritelmään haetaan asetuksen (EU) N:o 1151/2012 53 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua muutosta, joka ei ole vähäinen, hakemuksessa on jokainen muutos kuvattava kattavasti ja perusteltava. Kuvauksessa on jokaisen muutoksen osalta verrattava yksityiskohtaisesti alkuperäistä eritelmää ja tarvittaessa alkuperäistä yhtenäistä asiakirjaa ehdotettuun muutettuun versioon.
Hakemus on toimittava itsenäisenä asiakirjana. Siinä on oltava kaikki eritelmän ja tapauksen mukaan yhtenäisen asiakirjan muutokset, joille haetaan hyväksyntää.
Muuta kuin vähäistä muutosta koskevaa hakemusta, joka ei ole ensimmäisen ja toisen alakohdan mukainen, ei oteta käsiteltäväksi. Komissio ilmoittaa hakijalle, jos hakemusta ei voida ottaa käsiteltäväksi.
Kun komissio hyväksyy eritelmän muutosta, joka ei ole vähäinen, koskevan hakemuksen, hyväksyntä koskee ainoastaan hakemuksessa olevia muutoksia.
2. Suojatun alkuperänimityksen tai suojatun maantieteellisen merkinnän eritelmän vähäistä muutosta koskeva hakemus on jätettävä sen jäsenvaltion viranomaisille, joiden maantieteelliseen alueeseen kyseinen nimitys tai merkintä liittyy. Aidon perinteisen tuotteen eritelmän vähäistä muutosta koskeva hakemus on jätettävä sen jäsenvaltion viranomaisille, johon ryhmä on sijoittunut. Jos eritelmän vähäistä muutosta koskevan hakemuksen jättää muu taho kuin sitä nimeä tai niitä nimiä, joita eritelmä koskee, koskevan rekisteröintihakemuksen jättänyt ryhmä, jäsenvaltio antaa kyseiselle ryhmälle mahdollisuuden esittää huomautuksensa, jos kyseinen ryhmä on vielä olemassa. Jos jäsenvaltio katsoo, että asetuksen (EU) N:o 1151/2012 ja sen nojalla annettujen säännösten vaatimukset täyttyvät, se voi esittää komissiolle vähäistä muutosta koskevat hakemusasiakirjat. Ryhmä, jonka oikeutettua etua asia koskee, voi jättää eritelmän vähäistä muutosta koskevan hakemuksen, joka liittyy kolmannesta maasta peräisin olevaan tuotteeseen, suoraan komissiolle tai kyseisen kolmannen maan viranomaisten välityksellä.
Vähäistä muutosta koskevassa hakemuksessa voidaan ehdottaa vain asetuksen (EU) N:o 1151/2012 53 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuja vähäisiä muutoksia. Siinä on kuvattava kyseiset vähäiset muutokset, esitettävä yhteenveto muutostarpeen perusteluista ja osoitettava, että ehdotettuja muutoksia voidaan pitää asetuksen (EU) N:o 1151/2012 53 artiklan 2 kohdan mukaisesti vähäisinä. Siinä on jokaisen muutoksen osalta verrattava yksityiskohtaisesti alkuperäistä eritelmää ja tarvittaessa alkuperäistä yhtenäistä asiakirjaa ehdotettuun muutettuun versioon. Hakemus on toimittava itsenäisenä asiakirjana, ja siinä on oltava kaikki eritelmän ja tapauksen mukaan yhtenäisen asiakirjan muutokset, joille haetaan hyväksyntää.
Asetuksen (EU) N:o 1151/2012 53 artiklan 2 kohdan toisessa alakohdassa tarkoitettuja vähäisiä muutoksia pidetään hyväksyttyinä, jos komissio ei toisin ilmoita hakijalle kolmen kuukauden kuluessa hakemuksen vastaanottamisesta.
Vähäistä muutosta koskevaa hakemusta, joka ei ole tämän kohdan toisen alakohdan mukainen, ei oteta käsiteltäväksi. Tällaisiin hakemuksiin ei sovelleta tämän kohdan kolmannessa alakohdassa tarkoitettua hiljaista hyväksyntää. Komissio ilmoittaa hakijalle kolmen kuukauden kuluessa hakemuksen vastaanottamisesta, jos hakemusta ei voida ottaa käsiteltäväksi.
Komissio julkistaa eritelmän vähäisen muutoksen, joka on hyväksytty ja joka ei merkitse asetuksen (EU) N:o 1151/2012 50 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen tietojen muuttumista.
3. Asetuksen (EU) N:o 1151/2012 49-52 artiklassa säädettyä menettelyä ei sovelleta muutoksiin, jotka koskevat eritelmän väliaikaista muutosta, joka johtuu julkisten viranomaisten määräämistä pakollisista terveyden- tai kasvinsuojelutoimista tai liittyy toimivaltaisten viranomaisten virallisesti tunnustamiin luonnonmullistuksiin tai epäsuotuisiin sääoloihin.
Kyseiset muutokset perusteluineen on annettava tiedoksi komissiolle kahden viikon kuluessa niiden hyväksymisestä. Suojatun alkuperänimityksen tai suojatun maantieteellisen merkinnän eritelmään tehdyt väliaikaiset muutokset antavat tiedoksi komissiolle sen jäsenvaltion viranomaiset, johon nimitys tai merkintä liittyy. Aidon perinteisen tuotteen eritelmään tehdyt väliaikaiset muutokset antavat tiedoksi komissiolle sen jäsenvaltion viranomaiset, johon ryhmä on sijoittautunut. Kolmannesta maasta peräisin olevaa tuotetta koskevat väliaikaiset muutokset antavat tiedoksi komissiolle ryhmät, joilla on oikeutettu etu, tai kyseisen kolmannen maan viranomaiset. Jäsenvaltion on julkaistava eritelmän väliaikaiset muutokset. Jäsenvaltion on suojatun alkuperänimityksen tai suojatun maantieteellisen merkinnän eritelmän väliaikaisesta muutoksesta ilmoittaessaan toimitettava vain julkaisuviite. Kun kyseessä on aidon perinteisen tuotteen eritelmän väliaikainen muutos, niiden on sitä koskevassa viestinnässä toimitettava eritelmän väliaikainen muutos sellaisena kuin se on julkaistu. Kun kyseessä ovat kolmannesta maasta peräisin olevia tuotteita koskevat tiedonannot, eritelmän hyväksytyt väliaikaiset muutokset on annettava tiedoksi komissiolle. Sekä jäsenvaltion että kolmansien maiden on kaikissa väliaikaisia muutoksia koskevissa tiedoksiannoissa esitettävä todisteet terveyden- tai kasvinsuojelutoimista sekä jäljennös asiakirjasta, jossa tunnustetaan luonnonmullistukset tai epäsuotuisat sääolot. Komissio julkistaa tällaiset muutokset.
7 artikla
Peruuttaminen
1. Asetuksen (EU) N:o 1151/2012 49-52 artiklassa säädettyä menettelyä sovelletaan soveltuvin osin kyseisen asetuksen 54 artiklan 1 kohdan ensimmäisessä ja toisessa alakohdassa tarkoitettuun rekisteröinnin peruuttamiseen.
2. Jäsenvaltio voi jättää omasta aloitteestaan peruutuspyynnön asetuksen (EU) N:o 1151/2012 54 artiklan 1 kohdan ensimmäisen alakohdan mukaisesti.
3. Peruutuspyyntö julkaistaan asetuksen (EU) N:o 1151/2012 50 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan mukaisesti.
4. Peruuttamiseen liittyvät perustellut vastaväitteet otetaan käsiteltäviksi ainoastaan, jos niistä käy ilmi jonkin asianomaisen jatkuva kaupallinen riippuvuus rekisteröidystä nimestä.
8 artikla
Siirtymäsäännöt
1. Kun kyseessä on ennen 31 päivää maaliskuuta 2006 rekisteröity suojattu alkuperänimitys tai suojattu maantieteellinen merkintä, komissio julkaisee jäsenvaltion pyynnöstä kyseisen jäsenvaltion toimittaman yhtenäisen asiakirjan Euroopan unionin virallisessa lehdessä. Julkaisuun on liitettävä eritelmän julkaisutiedot.
2. Seuraavia sääntöjä sovelletaan 3 päivään tammikuuta 2016:
a)
unionista peräisin oleviin tuotteisiin, joiden merkinnöissä käytetään rekisteröityä nimeä, on liitettävä joko asianmukainen unionin tunnus tai asetuksen (EU) N:o 1151/2012 12 artiklan 3 kohdassa tai 23 artiklan 3 kohdassa tarkoitettu asianmukainen maininta;
b)
unionin ulkopuolella tuotetuissa tuotteissa asetuksen (EU) N:o 1151/2012 23 artiklan 3 kohdassa tarkoitettu maininta on aitojen perinteisten tuotteiden merkinnöissä vapaaehtoinen.
9 artikla
Kumoaminen
Kumotaan asetukset (EY) N:o 1898/2006 ja (EY) N:o 1216/2007.
10 artikla
Voimaantulo ja soveltaminen
Tämä asetus tulee voimaan kolmantena päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Asetuksen 5 artiklaa sovelletaan ainoastaan niihin vastaväitemenettelyihin, joiden osalta asetuksen (EU) N:o 1151/2012 51 artiklan 1 kohdan ensimmäisessä alakohdassa säädetty kolmen kuukauden määräaika ei ole tämän asetuksen voimaantulopäivänä päättynyt.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 18 päivänä joulukuuta 2013.