NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 231/2014
ze dne 11. března 2014,
kterým se zřizuje nástroj předvstupní pomoci (NPP II)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 212 odst. 2 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
s ohledem na stanovisko Výboru regionů (2),
v souladu s řádným legislativním postupem (3),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Komise ve svém sdělení ze dne 29. června 2011 nazvaném „Rozpočet - Evropa 2020“ vymezuje rámec pro nástroje Unie pro financování vnější činnosti, včetně nástroje předvstupní pomoci (dále jen „NPP II“).
(2)
Jelikož nařízení Rady (ES) č. 1085/2006 (4) pozbylo dne 31. prosince 2013 platnosti, měl by být v zájmu vyšší účinnosti vnější činnosti Unie zachován na období 2014-2020 rámec pro plánování a poskytování vnější pomoci. Politika Unie v oblasti rozšíření by měla být i nadále podporována zvláštním nástrojem pro financování vnější činnosti. Je proto třeba zřídit NPP II.
(3)
Článek 49 Smlouvy o Evropské unii stanoví, že každý evropský stát, který uznává hodnoty úcty k lidské důstojnosti, svobody, demokracie, rovnosti, právního státu a dodržování lidských práv, včetně práv osob patřících k menšinám, může požádat o členství v Unii. Evropský stát, který požádal o přistoupení k Unii, se může členem stát pouze tehdy, pokud bylo potvrzeno, že splňuje kritéria členství stanovená na zasedání Evropské rady v Kodani v červnu 1993 (dále jen „kodaňská kritéria“), a za předpokladu, že přistoupení nepřesáhne schopnost Unie integrovat nového člena. Tato kritéria se týkají stability institucí zaručujících demokracii, právní stát, lidská práva a respektování a ochranu menšin, existence fungujícího tržního hospodářství a schopnosti vyrovnat se s konkurenčním tlakem a tržními silami v rámci Unie a schopnosti převzít nejen práva, nýbrž rovněž povinnosti podle Smluv, včetně dodržování cílů politické, hospodářské a měnové unie.
(4)
Základem obnovené shody o rozšíření je nadále strategie rozšíření založená na konsolidaci, podmíněnosti a komunikaci spolu se schopností Unie integrovat nové členy. Přístupový proces je založen na objektivních kritériích a použití zásady rovného zacházení se všemi žadateli, přičemž každý z nich je posuzován na základě svých vlastních výsledků. Pokrok na cestě k přistoupení závisí v případě každého žadatele na dodržování hodnot Unie a na jeho schopnosti provést potřebné reformy s cílem přizpůsobit svůj politický, institucionální, právní, správní a hospodářský systém pravidlům, standardům, politikám a postupům v Unii.
(5)
Proces rozšíření posiluje mír, demokracii a stabilitu v Evropě a Unie může být díky němu lépe připravena řešit globální výzvy. Transformační síla procesu rozšíření s sebou přináší v zemích zapojených procesu rozšíření dalekosáhlou politickou a hospodářskou reformu, z níž má prospěch i Unie jako celek.
(6)
Evropská rada udělila status kandidátské země Černé Hoře, Islandu, Bývalé jugoslávské republice Makedonii, Srbsku a Turecku. Potvrdila evropskou perspektivu západního Balkánu. Aniž jsou dotčeny postoje k otázce statusu nebo jakákoli budoucí rozhodnutí přijatá Evropskou radou či Radou, ti s evropskou perspektivou, kterým dosud nebyl udělen status kandidátské země, mohou být výhradně pro účely tohoto nařízení považovány za potenciální kandidáty. Finanční pomoc podle tohoto rozhodnutí by měla být poskytována všem příjemcům uvedeným v příloze I.
(7)
Pomoc podle tohoto nařízení by měla být poskytována v souladu s rámcem politiky rozšíření, který stanoví Evropská rada a Rada, a s řádným zohledněním sdělení o strategii rozšíření a zpráv o pokroku, které jsou součástí každoročního balíčku Komise týkajícího se rozšíření, a příslušných usnesení Evropského parlamentu. Pomoc by měla být také poskytována v souladu s dohodami, které Unie uzavřela s příjemci uvedenými v příloze I, a v souladu s evropskými a přístupovými partnerstvími. Pomoc by se měla zaměřit především na vybraný počet oblastí politiky, jež příjemcům uvedeným v příloze I pomohou posílit demokratické instituce a právní stát, reformovat soudnictví a veřejnou správu, dodržovat základní práva a prosazovat rovnost žen a mužů, toleranci, sociální začleňování a zákaz diskriminace. Pomoc by měla i nadále podporovat jejich úsilí o posílení regionální, makroregionální a přeshraniční spolupráce, jakož i územního rozvoje, mimo jiné prováděním makroregionálních strategií Unie. Měla by zlepšit rovněž jejich hospodářský a sociální rozvoj, který je základem programu inteligentního a udržitelného růstu podporujícího začlenění, se zvláštním zřetelem na malé a střední podniky, a to za účelem dosažení cílů strategie pro inteligentní a udržitelný růst podporující začlenění Evropa 2020 (dále jen „strategie Evropa 2020“) a zajištění postupného souladu s kodaňskými kritérii. Provázanost mezi finanční pomocí a celkovým pokrokem dosaženým při naplňování předvstupní strategie by měla být posílena.
(8)
V zájmu zohlednění změn rámce politiky rozšíření nebo významných změn týkajících se příjemců uvedených na seznamu v příloze I by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování Evropské unie, pokud jde o přizpůsobení a aktualizaci tematických priorit pro poskytování pomoci uvedených v příloze II. Je obzvláště důležité, aby Komise v rámci přípravné činnosti vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni. Při přípravě a vypracovávání aktů v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předány současně, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě.
(9)
Pro většinu příjemců uvedených v příloze I zůstávají klíčovými výzvami posílení právního státu, včetně boje proti korupci a organizované trestné činnosti, a řádná správa věcí veřejných, včetně reformy veřejné správy; tyto aspekty mají zásadní význam, aby se tito příjemci přiblížili Unii a později v plném rozsahu převzali povinnosti vyplývající z členství v Unii. Vzhledem k dlouhodobější povaze reforem prováděných v těchto oblastech a k potřebě dosahovat lepších výsledků by finanční pomoc podle tohoto nařízení měla co nejdříve řešit požadavky kladené na příjemce uvedené v příloze I.
(10)
Příjemci uvedení v příloze I musí být lépe připraveni na řešení globálních výzev, jako je udržitelný rozvoj a změna klimatu, a zajistit soulad s úsilím Unie při řešení těchto záležitostí. Pomoc Unie podle tohoto nařízení by měla přispět rovněž k dosažení cíle, jenž spočívá ve zvýšení části rozpočtu Unie související s oblastí klimatu nejméně o 20 %.
(11)
Na základě zkušeností členských států by Unie měla rovněž poskytnout podporu pro transformaci na cestě k přistoupení ve prospěch všech příjemců uvedených v příloze I. Tato spolupráce by se měla zaměřit zejména na výměnu zkušeností, které členské státy získaly v procesu reforem.
(12)
Komise a členské státy by měly zajistit soulad, soudržnost a doplňkovost své pomoci, zejména prostřednictvím pravidelných konzultací a častých výměn informací v průběhu různých fází cyklu pomoci. Dále je třeba podniknout kroky nezbytné k zajištění lepší koordinace a doplňkovosti s dalšími dárci, a to i prostřednictvím pravidelných konzultací. Úloha občanské společnosti jak v programech prováděných vládními orgány, tak i jako přímého příjemce pomoci Unie by měla být posílena.
(13)
Priority činnosti zaměřené na dosažení cílů v příslušných oblastech politik, jež budou podporovány na základě tohoto nařízení, by měly být stanoveny v orientačních strategických dokumentech, jež vypracuje Komise na dobu trvání víceletého finančního rámce Unie na období 2014-2020 za partnerského přispění příjemců uvedených v příloze I na základě jejich konkrétních potřeb a na základě agendy rozšíření v souladu s obecnými a specifickými cíli vymezenými tímto nařízením a s řádným ohledem na příslušné vnitrostátní strategie. Strategické dokumenty by měly rovněž určovat oblasti politiky, jež je třeba poskytnutím pomoci podporovat, a měly by stanovit, aniž by byly dotčeny výsady Evropského parlamentu a Rady, orientační příděly finančních prostředků Unie podle jednotlivých oblastí politiky rozepsané na jednotlivé roky, včetně odhadu výdajů souvisejících s oblastí klimatu. Měla by být zajištěna dostatečná pružnost, aby bylo možné zohlednit nově vznikající potřeby a poskytnout pobídky ke zvýšení výkonnosti. Strategické dokumenty by měly zajistit soudržnost a soulad s úsilím příjemců uvedených v příloze I, jež se odráží v jejich státním rozpočtu, a měly by zohledňovat podporu poskytnutou ostatními dárci. V zájmu zohlednění vnitřního a vnějšího vývoje by měly být strategické dokumenty v případě potřeby přezkoumány a revidovány.
(14)
Je v zájmu Unie napomáhat příjemcům uvedeným v příloze I v reformním úsilí zaměřeném na členství v Unii. Pomoc by měla být řízena s důrazným zaměřením na výsledky a pomocí pobídek pro příjemce, kteří účinným prováděním předvstupní pomoci a pokrokem při plnění kritérií pro členství prokáží odhodlání k reformě.
(15)
Pomoc by měla i nadále využívat struktury a nástroje, které se osvědčily v předvstupním procesu. Přechod od přímého řízení prostředků předvstupní pomoci ze strany Komise k nepřímému řízení příjemci uvedenými v příloze I by měl být postupný a měl by být v souladu s kapacitami těchto příjemců. Komise by v souladu se zásadou participativní demokracie měla u každého příjemce uvedeného v příloze I podporovat parlamentní dohled nad pomocí mu poskytovanou.
(16)
Za účelem zajištění jednotných podmínek k provedení tohoto nařízení by měly být Komisi svěřeny prováděcí pravomoci. Tyto pravomoci se týkají strategických dokumentů, programovacích dokumentů a zvláštních pravidel stanovících tyto jednotné podmínky a měly být vykonávány v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 (5). Při přijímání těchto prováděcích aktů by se s ohledem na jejich povahu, zejména jejich politické zaměření a finanční dopady, měl v zásadě použít přezkumný postup, s výjimkou opatření malého finančního rozsahu. Při stanovování jednotných podmínek k provedení tohoto nařízení by měly být zohledněny poznatky získané při řízení a provádění předchozí předvstupní pomoci. Bude-li to vyžadovat vývoj situace, měly by být tyto jednotné podmínky změněny.
(17)
Výbor zřízený tímto nařízením by měl být rovněž příslušný pro právní akty a závazky podle nařízení (ES) č. 1085/2006 a pro provádění článku 3 nařízení Rady (ES) č. 389/2006 (6).
(18)
Toto nařízení stanoví finanční krytí na celou dobu své použitelnosti, které představuje pro Evropský parlament a Radu při ročním rozpočtovém procesu hlavní referenční částku ve smyslu bodu 17 interinstitucionální dohody ze dne 2. prosince 2013 mezi Evropským parlamentem, Radou a Komisí o rozpočtové kázni, spolupráci v rozpočtových záležitostech a řádném finančním řízení (7).
(19)
Unie by měla usilovat o co nejúčinnější využití dostupných zdrojů k optimalizaci dopadu své vnější činnosti. Toho by mělo být dosahováno soudržností a doplňkovostí nástrojů Unie pro vnější činnost, jakož i vytvářením synergie mezi NPP II, ostatními Unie nástroji pro financování vnější činnosti a dalšími politikami Unie. To by mělo dále vést ke vzájemnému posílení programů navržených na základě nástrojů pro financování vnější činnosti.
(20)
Společná pravidla a postupy pro provádění nástrojů Unie pro financování vnější činnosti jsou stanoveny v nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 236/2014 (8).
(21)
Jelikož cíle tohoto nařízení nemůže být dosaženo uspokojivě členskými státy, ale spíše jej může být lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je nezbytné pro dosažení tohoto cíle.
(22)
Je vhodné zajistit plynulý a nepřerušený přechod mezi nástrojem předvstupní pomoci NPP) zřízeným nařízením (ES) č. 1085/2006 a NPP II a uvést dobu použitelnosti tohoto nařízení do souladu s dobou použitelnosti nařízení Rady (EU, Euratom) č. 1311/2013 (9). Proto by se toto nařízení mělo použít od 1. ledna 2014 do 31. prosince 2020,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
HLAVA I
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Obecný cíl
Nástroj předvstupní pomoci na období 2014-2020 (NPP II) podporuje příjemce uvedené v příloze I při přijímání a provádění politických, institucionálních, právních, správních, sociálních a hospodářských reforem, které jsou zapotřebí k tomu, aby tito příjemci dosáhli souladu s hodnotami Unie a postupného sblížení s pravidly, standardy, politikami a postupy Unie s ohledem na jejich budoucí členství v Unii.
Prostřednictvím této podpory přispívá NPP II ke stabilitě, bezpečnosti a prosperitě u příjemců uvedených v příloze I.
Článek 2
Specifické cíle
1. Pomoc podle tohoto nařízení sleduje dosažení následujících specifických cílů v souladu s potřebami každého příjemce uvedeného v příloze I a jeho individuální agendou rozšíření:
a)
podpora politických reforem, mimo jiné prostřednictvím:
i)
posílení demokracie a příslušných institucí, včetně nezávislého a efektivního soudnictví, a právního státu, včetně jeho prosazování;
ii)
prosazování a ochrany lidských práv a základních svobod, důslednějšího dodržování práv příslušníků menšin, včetně osob homosexuální, bisexuální, transsexuální a intersexuální orientace, prosazování rovnosti žen a mužů, nediskriminace a tolerance a svobody sdělovacích prostředků a respektování kulturní rozmanitosti;
iii)
regionální spolupráce a dobrých sousedských vztahů;
iv)
podpory usmíření, budování míru a opatření pro budování důvěry;
v)
boje proti korupci a organizované trestné činnosti;
vii)
posílení veřejné správy a řádné správy věcí veřejných na všech úrovních;
vii)
opatření pro budování kapacit v zájmu zlepšení vymáhání práva, správy hranic a provádění migrační politiky včetně řízení migračních toků;
viii)
rozvoje občanské společnosti;
ix)
zlepšení sociálního dialogu a posílení kapacit sociálních partnerů;
b)
podpora hospodářského, sociálního a územního rozvoje za účelem inteligentního a udržitelného růstu podporujícího začlenění, mimo jiné prostřednictvím:
i)
dosažení souladu s normami Unie v hospodářské oblasti, včetně fungující tržní ekonomiky, jakož i v daňovém řízení a správě ekonomických záležitostí;
ii)
hospodářských reforem nezbytných k vypořádání se s konkurenčními tlaky a tržními silami v Unii a současně přispívajících k dosažení sociálních a environmentálních cílů;
iii)
podpory zaměstnanosti a mobility pracovních sil, podpory vytváření kvalitních pracovních míst a rozvoje lidského kapitálu;
iv)
podpory sociálního a ekonomického začlenění, a to zejména menšin a zranitelných skupin obyvatelstva, včetně osob se zdravotním postižením, uprchlíků a vysídlených osob;
v)
prosazování integrovaných vzdělávacích systémů podporujících začlenění a ochrany a obnovy kulturního dědictví;
vi)
rozvoje fyzického kapitálu, včetně zlepšení infrastruktury, a lepšího propojení s unijními a regionálními sítěmi;
vii)
posílení kapacit v oblasti výzkumu, technologického rozvoje a inovací;
c)
posílení schopnosti příjemců uvedených v příloze I na všech úrovních plnit povinnosti vyplývající z členství v Unii podporou postupného sbližování s acquis Unie a jeho přijetí, provádění a vymáhání, včetně příprav na řízení strukturálních fondů, Fondu soudržnosti a Evropského fondu pro rozvoj venkova;
d)
posílení regionální integrace a územní spolupráce za účasti příjemců uvedených v příloze I, členských států a případně třetích zemí v rámci oblasti působnosti nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 232/2014 (10).
2. Pokrok v dosahování specifických cílů stanovených v odstavci 1 se sleduje a posuzuje na základě předem vymezených, jasných, transparentních a případně pro jednotlivé země uzpůsobených a měřitelných ukazatelů, mezi něž patří:
a)
pokrok v posilování demokracie, právního státu a nezávislého a efektivního systému soudnictví, dodržování lidských práv včetně práv příslušníků menšin a zranitelných skupin, základních svobod, rovnosti žen a mužů a práv žen, boji proti korupci a organizované trestné činnosti, usmíření, dobrých sousedských vztazích a navracení uprchlíků, a zejména přehled dosažených výsledků v těchto oblastech;
b)
pokrok v socioekonomických a fiskálních reformách zaměřených na strukturální a makroekonomické nerovnováhy; přiměřenost a účinnost strategií sociálního a hospodářského rozvoje, pokrok směrem k inteligentnímu a udržitelnému růstu podporujícímu začlenění a vytvoření otevřeného a integrovaného vzdělávání, kvalitní odborné přípravy a zaměstnání, mimo jiné prostřednictvím veřejných investic podporovaných z NPP II; pokrok při vytváření příznivého podnikatelského prostředí;
c)
pokrok při slaďování právního rámce s acquis Unie, včetně výsledků jeho provádění; pokrok v oblasti institucionální reformy související s Unií, včetně přechodu na nepřímé řízení pomoci poskytované podle tohoto nařízení;
d)
pokrok při rozvoji a posilování řádné správy věcí veřejných a správních, institucionálních a absorpčních kapacit na všech úrovních včetně dostatečných lidských zdrojů, jichž je třeba k přijetí a vymáhání právních předpisů souvisejících s acquis;
e)
iniciativy v oblasti regionální a územní spolupráce a vývoj obchodních toků.
3. Ukazatele uvedené v odstavci 2 se případně použijí k monitorování, posuzování a přezkumu výkonnosti. Jako referenční bod pro posuzování výsledků pomoci z NPP II se použijí každoroční zprávy Komise uvedené v článku 4. Příslušné ukazatele výkonnosti jsou uvedeny ve strategických dokumentech podle článku 6 a programech podle článku 7 a jsou stanoveny tak, aby dosažený pokrok mohl být objektivně posuzován průběžně a ve vhodných případech napříč programy.
Článek 3
Oblasti politiky
1. Pomoc podle tohoto nařízení se vztahuje především na tyto oblasti politiky:
a)
reformy při přípravě na členství v Unii a související budování institucí a kapacit;
b)
socioekonomický a regionální rozvoj;
c)
zaměstnanost, sociální politiky, vzdělávání, podpora rovnosti žen a mužů a rozvoj lidských zdrojů;
d)
zemědělství a rozvoj venkova;
e)
regionální a územní spolupráci.
2. Pomoc ve všech oblastech politiky uvedených v odstavci 1 tohoto článku podporuje příjemce uvedené v příloze I při plnění obecných a specifických cílů stanovených v článcích 1 a 2, zejména prostřednictvím politických reforem, sbližování právních předpisů, budování kapacit a investic.
Zvláštní pozornost je podle potřeby věnována řádné správě věcí veřejných, právnímu státu a boji proti korupci a organizované trestné činnosti.
3. Pomoc v oblastech politiky uvedených v odst. 1 písm. b) až e) může zahrnovat financování typu činností stanovených v nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1301/2013 (11), v nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1300/2013 (12), v nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1304/2013 (13), v nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1299/2013 (14) a v nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 13/2013 (15).
4. Pomoc v oblasti politiky uvedené v odst. 1 písm. e) může zejména financovat činnosti zahrnující více zemí nebo horizontální činnosti, jakož i činnosti v oblasti přeshraniční, nadnárodní a meziregionální spolupráce.
Článek 4
Rámec pro pomoc
1. Pomoc podle tohoto nařízení se poskytuje v souladu s rámcem politiky rozšíření, který stanoví Evropská rada a Rada, a náležitě zohledňuje sdělení o strategii rozšíření a zprávy o pokroku, které jsou součástí každoročního balíčku Komise týkajícího se rozšíření, a příslušná usnesení Evropského parlamentu. Komise zajistí soudržnost mezi pomocí a rámcem politiky rozšíření.
2. Pomoc je cílená a je uzpůsobena konkrétní situaci příjemců uvedených v příloze I, přičemž se bere v úvahu další úsilí potřebné ke splnění kritérií pro členství i kapacity těchto příjemců. Rozsah a intenzita pomoci závisí na potřebách, odhodlání provádět reformy a pokroku při provádění těchto reforem. Pomoc se soustřeďuje především na pomoc příjemcům uvedeným v příloze I při navrhování a provádění odvětvových reforem. Odvětvové politiky a strategie musí být ucelené a přispívat k dosahování specifických cílů uvedených v čl. 2 odst. 1.
3. Tematické priority pro poskytování pomoci podle potřeb a kapacit příjemců uvedených v příloze I jsou v souladu se specifickými cíli uvedenými v čl. 2 odst. 1 uvedeny v příloze II. Každá z těchto tematických priorit může přispívat k dosahování více než jednoho specifického cíle.
4. V souladu se specifickým cílem uvedeným v čl. 2 odst. 1 písm. d) pomoc podporuje přeshraniční spolupráci jak mezi příjemci uvedenými v příloze I, tak mezi těmito příjemci a členskými státy nebo zeměmi evropského nástroje sousedství, zřízeného nařízením (EU) č. 232/2014, a to za účelem podpory dobrých sousedských vztahů, posilování integrace Unie a podpory socio-ekonomického rozvoje. Tematické priority pro pomoc ve prospěch územní spolupráce jsou uvedeny v příloze III.
Článek 5
Soulad, soudržnost a doplňkovost
1. Finanční pomoc podle tohoto nařízení musí být v souladu s politikami Unie. Musí být v souladu s dohodami uzavřenými Unií s příjemci uvedenými v příloze I a musí dodržovat závazky vyplývající z mnohostranných dohod, jejichž je Unie smluvní stranou.
2. Komise ve spolupráci s členskými státy přispívá k plnění závazků Unie směřujících k větší transparentnosti a odpovědnosti při poskytování pomoci, mimo jiné zveřejňováním informací o objemu a přidělování pomoci, přičemž zajistí, aby údaje byly mezinárodně srovnatelné a snadno dostupné a aby bylo možné je sdílet a zveřejňovat.
3. Komise, členské státy a Evropská investiční banka (EIB) spolupracují, mimo jiné prostřednictvím pravidelných a otevřených zasedání věnovaných koordinaci pomoci, při zajišťování soudržnosti mezi pomocí poskytovanou podle tohoto nařízení a jinou pomocí poskytovanou Unií, členskými státy a EIB a usilují o to, aby se zabránilo zdvojování pomoci.
4. Komise, členské státy a EIB zajistí koordinaci svých programů pomoci, aby se zvýšila účinnost a efektivita při poskytování pomoci a předešlo dvojímu financování, v souladu se zavedenými zásadami pro posilování operativní koordinace v oblasti vnější pomoci a pro harmonizaci politik a postupů, zejména mezinárodními zásadami týkajícími se účinnosti pomoci. Koordinace zahrnuje pravidelné konzultace a časté výměny informací v jednotlivých fázích cyklu pomoci, zejména přímo na místě, a představuje klíčový krok v procesech programování členských států a Unie.
5. Za účelem zvýšení účinnosti a efektivity při poskytování pomoci a předcházení dvojímu financování přijme Komise ve spolupráci s členskými státy nezbytná opatření pro zajištění lepší koordinace a větší doplňkovosti s mnohostrannými a regionálními organizacemi a subjekty, jako jsou mezinárodní finanční instituce, agentury, fondy a programy OSN a dárci mimo Unii.
6. Při přípravě, provádění a monitorování pomoci podle tohoto nařízení Komise v zásadě jedná v partnerství s příjemci uvedenými v příloze I. Do partnerství jsou případně zapojeny příslušné státní a místní orgány, jakož i organizace občanské společnosti. Komise podporuje koordinaci mezi zúčastněnými stranami.
Kapacity organizací občanské společnosti musí být posilovány, a to případně i jejich zahrnutím mezi přímé příjemce pomoci.
HLAVA II
STRATEGICKÉ PLÁNOVÁNÍ
Článek 6
Strategické dokumenty
1. Pomoc podle tohoto nařízení je poskytována na základě orientačních strategických dokumentů pro jednotlivé země nebo více zemí (dále jen „strategické dokumenty“), které na dobu trvání víceletého finančního rámce Unie na období 2014-2020 vypracuje Komise v partnerství s příjemci uvedenými v příloze I.
2. Strategické dokumenty vymezují priority činnosti zaměřené na dosažení cílů v příslušných oblastech politiky uvedených v článku 3, jež jsou podporovány na základě tohoto nařízení v souladu s obecným cílem uvedeným v článku 1 a specifickými cíli uvedenými v článku 2. Strategické dokumenty se přijímají v souladu s rámcem pro pomoc stanoveným v článku 4 a náležitě zohledňují příslušné vnitrostátní strategie.
3. Strategické dokumenty obsahují orientační částku finančních prostředků Unie přidělenou na jednotlivé oblasti politiky a rozepsanou na jednotlivé roky a umožňují řešit nově vznikající potřeby, aniž je dotčena možnost kombinovat pomoc v různých oblastech politiky. Součástí strategických dokumentů jsou ukazatele pro posuzování pokroku při dosahování cílů, které jsou v nich stanoveny.
4. Komise každoročně posoudí provádění strategických dokumentů, přičemž rovněž posoudí, zda jsou nadále relevantní s ohledem na vývoj politického rámce uvedeného v článku 4. Komise informuje výbor podle čl. 13 odst. 1 o výsledcích tohoto posouzení a může případně navrhnout revizi strategických dokumentů podle tohoto článku nebo programů a opatření podle čl. 7 odst. 1. Tyto strategické dokumenty jsou také přezkoumány v polovině období a případně revidovány.
5. Komise přijímá strategické dokumenty uvedené v tomto článku a jejich případné revize přezkumným postupem podle čl. 16 odst. 3 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 236/2014.
HLAVA III
PROVÁDĚNÍ
Článek 7
Programování
1. Pomoc Unie podle tohoto nařízení je prováděna přímo, nepřímo nebo v rámci sdíleného řízení prostřednictvím programů a opatření uvedených v článcích 2 a 3 nařízení (EU) č. 236/2014 a v souladu se zvláštními pravidly, která stanoví jednotné podmínky k provedení tohoto nařízení, zejména pokud jde o řídící struktury a postupy, a která Komise přijme v souladu s článkem 13 tohoto nařízení. Provádění má zpravidla podobu ročních nebo víceletých programů pro jednotlivé země nebo pro více zemí a programů přeshraniční spolupráce, které vypracovávají příslušní příjemci uvedení v příloze I tohoto nařízení nebo případně Komise v souladu se strategickými dokumenty podle článku 6 tohoto nařízení.
2. Při tvorbě nebo přezkumech programů probíhajících po zveřejnění zprávy o přezkumu v polovině období podle článku 17 nařízení (EU) č. 236/2014 (dále jen „zpráva o přezkumu v polovině období“) se zohlední výsledky, zjištění a závěry této zprávy.
Článek 8
Rámcové a doplňkové dohody
1. Komise a příslušní příjemci uvedení v příloze I uzavřou rámcové dohody o provádění pomoci.
2. V případě potřeby mohou být mezi Komisí a příslušnými příjemci uvedenými v příloze I nebo jejich prováděcími orgány uzavřeny doplňkové dohody týkající se provádění pomoci.
Článek 9
Ustanovení o vztahu mezi nástroji
1. V řádně odůvodněných případech a k zajištění soudržnosti a účinnosti financování Unie nebo na podporu regionální spolupráce může Komise rozhodnout o rozšíření způsobilosti programů a opatření uvedených v čl. 7 odst. 1 na země, území a regiony, jež by jinak nebyly způsobilé pro financování podle článku 1, pokud má daný program nebo opatření globální, regionální nebo přeshraniční povahu.
2. Evropský fond pro regionální rozvoj (EFRR) přispěje na programy nebo opatření přeshraniční spolupráce mezi příjemci uvedenými v příloze I a členskými státy, které se zavedou podle tohoto nařízení. Výše příspěvku z EFRR se určí podle článku 4 nařízení (EU) č. 1299/2013. Na použití tohoto příspěvku se vztahuje toto nařízení.
3. NPP II může tam, kde je to vhodné, přispět na programy nebo opatření nadnárodní a meziregionální spolupráce zavedené a prováděné podle nařízení (EU) č. 1299/2014, jichž se účastní příjemci uvedení v příloze I tohoto nařízení.
4. NPP II může tam, kde je to vhodné, přispět na programy nebo opatření přeshraniční spolupráce zavedené a prováděné podle nařízení (EU) č. 232/2014, jichž se účastní příjemci uvedení v příloze I tohoto nařízení.
5. NPP II může tam, kde je to vhodné, přispět na programy nebo opatření zavedené v rámci makroregionální strategie, jichž se účastní příjemci uvedení v příloze I.
HLAVA IV
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 10
Přenesení pravomoci
Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 11 měnící přílohu II tohoto nařízení. Komise zejména do 31. března 2018 přijme akt v přenesené pravomoci, kterým se příloha II tohoto nařízení mění v návaznosti na zveřejnění zprávy o přezkumu v polovině období a na základě doporučení v ní obsažených.
Článek 11
Výkon přenesené pravomoci
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je svěřena Komisi za podmínek stanovených v tomto článku.
2. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci podle článku 10 je Komisi svěřena do 31. prosince 2020.
3. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci podle článku 10 kdykoli zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomoci v něm blíže určené. Rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.
4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
5. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle článku 10 vstoupí v platnost, pouze pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada nevysloví námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty informují Komisi o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.
Článek 12
Přijetí dalších prováděcích pravidel
Vedle pravidel stanovených v nařízení (EU) č. 236/2014 se přezkumným postupem podle čl. 16 odst. 3 nařízení (EU) č. 236/2014 přijmou zvláštní pravidla, jimiž se stanoví jednotné podmínky k provedení tohoto nařízení.
Článek 13
Postup projednávání ve výboru
1. Zřizuje se Výbor pro nástroj předvstupní pomoci (dále jen „Výbor pro NPP II“), který se skládá ze zástupců členských států a kterému předsedá zástupce Komise. Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011.
2. Výbor pro NPP II je nápomocen Komisi ve všech oblastech politiky uvedených v článku 3. Je rovněž příslušný pro právní akty a závazky podle nařízení (ES) č. 1085/2006 a pro provádění článku 3 nařízení Rady (ES) č. 389/2006.
Článek 14
Odměňování výkonnosti
1. Strategické dokumenty podle článku 6 stanoví, že přiměřená výše pomoci zůstává k dispozici za účelem odměnění konkrétního příjemce uvedeného v příloze I za:
a)
zvláštní pokrok při plnění kritérií pro členství nebo
b)
účinné uplatňování předvstupní pomoci, přičemž je dosahováno zvláště dobrých výsledků v souvislosti se specifickými cíli stanovenými v příslušném strategickém dokumentu.
2. Pokud pokrok dosažený příjemcem uvedeným v příloze I nebo jeho výsledky výrazným způsobem nedosahují úrovně stanovené ve strategických dokumentech, Komise přezkumným postupem podle čl. 16 odst. 3 nařízení (EU) č. 236/2014 výši přidělených prostředků přiměřeně upraví.
3. Za účelem odměn uvedených v odstavci 1 tohoto článku se vyčlení přiměřená částka a přidělí se na základě hodnocení výkonnosti a pokroku za období několika let, nejpozději však v roce 2017 v případě hodnocení výkonnosti a v roce 2020 v případě hodnocení pokroku. Zohlední se přitom ukazatele výkonnosti podle čl. 2 odst. 2 vymezené ve strategických dokumentech.
4. Orientační částka finančních prostředků Unie obsažená ve strategických dokumentech podle článku 6 zohlední možnost přidělit příslušné dodatečné finanční prostředky na základě výkonnosti nebo pokroku.
Článek 15
Finanční krytí
1. Finanční krytí pro provádění tohoto nařízení na období 2014-2020 činí 11 698 668 000 EUR v běžných cenách. Až 4 % finančního krytí se přidělí na programy přeshraniční spolupráce mezi příjemci uvedenými v příloze I a členskými státy na základě jejich potřeb a priorit.
2. Roční rozpočtové prostředky schvaluje Evropský parlament a Rada v mezích víceletého finančního rámce na období 2014-2020.
3. V souladu s čl. 18 odst. 4 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1288/2013 (16) se z různých nástrojů pro financování vnější činnosti, totiž nástroje pro rozvojovou spolupráci, zřízeného nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 233/2014 (17), evropského nástroje sousedství, NPP II a nástroje partnerství, zřízeného nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 234/2014 (18), přiděluje orientační částka ve výši 1 680 000 000 EUR na opatření v oblasti mobility ve vzdělávání do partnerských zemí nebo z partnerských zemí ve smyslu nařízení (EU) č. 1288/2013 a na spolupráci a politický dialog s orgány, institucemi a organizacemi z těchto zemí. Použití těchto finančních prostředků se řídí nařízením (EU) č. 1288/2013.
Finanční prostředky se poskytnou ve dvou víceletých přídělech, z nichž první se bude vztahovat na první čtyři roky, druhý pak na zbývající tři roky. S přidělením těchto finančních prostředků počítá programování stanovené v tomto nařízení v souladu se zjištěnými potřebami a prioritami dotčených zemí. V případě závažných nepředvídaných okolností nebo významných politických změn mohou být tyto příděly přehodnoceny v souladu s prioritami vnější činnosti Unie.
Článek 16
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. ledna 2014 do dne 31. prosince 2020.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Ve Štrasburku dne 11. března 2014.
EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS (EU) N:o 231/2014,
annettu 11 päivänä maaliskuuta 2014,
liittymistä valmistelevan tukivälineen (IPA II) perustamisesta
EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka
ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 212 artiklan 2 kohdan,
ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
sen jälkeen kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille,
ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (1),
ottavat huomioon alueiden komitean lausunnon (2),
noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä (3),
sekä katsovat seuraavaa:
(1)
Komissio on 29 päivänä kesäkuuta 2011 antamassaan tiedonannossa ”Eurooppa 2020 -strategiaa tukeva talousarvio” vahvistanut kehyksen unionin ulkoisen toiminnan rahoitusvälineille, liittymistä valmisteleva tukiväline (IPA II) mukaan lukien.
(2)
Koska neuvoston asetuksen (EY) N:o 1085/2006 (4) voimassaolo päättyi 31 päivänä joulukuuta 2013, ulkoisen avun suunnittelua ja toimittamista koskevaa sääntelykehyksen voimassaoloa olisi jatkettava kaudella 2014-2020, jotta unionin ulkoista toimintaa voidaan tehostaa. Unionin laajentumispolitiikkaa olisi edelleen tuettava erityisellä ulkoisen toiminnan rahoitusvälineellä. Tämän vuoksi olisi perustettava liittymistä valmisteleva tukiväline (IPA II).
(3)
Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 49 artiklan mukaan unionin jäsenyyttä voi hakea jokainen Euroopan valtio, joka noudattaa ihmisarvon kunnioittamisen, vapauden, demokratian, tasa-arvon, oikeusvaltion ja ihmisoikeuksien, vähemmistöihin kuuluvien henkilöiden oikeudet mukaan luettuina, kunnioittamisen periaatteita. Unionin jäsenyyttä hakeneesta Euroopan valtiosta voi tulla jäsen vain silloin, kun sen on vahvistettu täyttävän Eurooppa-neuvoston Kööpenhaminan kokouksessa kesäkuussa 1993 vahvistetut liittymisperusteet, jäljempänä ”Kööpenhaminan perusteet”, ja liittyminen tapahtuu siten, että unioni pystyy integroimaan uuden jäsenvaltion. Nämä liittymisperusteet liittyvät demokratian turvaavien instituutioiden vakauteen, oikeusvaltioperiaatteeseen, ihmisoikeuksiin, vähemmistöjen kunnioittamiseen ja suojeluun, toimivan markkinatalouden olemassaoloon sekä kykyyn selviytyä unionissa kilpailupaineiden ja markkinavoimien olosuhteissa sekä valmiuteen omaksua perussopimuksista johtuvien oikeuksien lisäksi myös niistä johtuvat velvollisuudet, joihin kuuluu myös poliittisen unionin sekä talous- ja rahaliiton tavoitteiden noudattaminen.
(4)
Sitoumusten vahvistamiseen, ehdollisuuteen ja tiedottamiseen perustuva laajentumisstrategia yhdistettynä unionin kykyyn integroida uusia jäseniä luo edelleen perustan uudelle laajentumista koskevalle yksimielisyydelle. Liittymisprosessi perustuu objektiivisiin arviointiperusteisiin ja kaikkien hakijoiden tasapuolisen kohtelun periaatteen soveltamiseen siten, että kutakin arvioidaan omien ansioidensa perusteella. Liittymisen eteneminen riippuu siitä, miten kukin hakija kunnioittaa unionin arvoja, ja hakijan valmiudesta toteuttaa tarvittavat uudistukset, joilla sen poliittinen, institutionaalinen, oikeudellinen, hallinnollinen ja taloudellinen järjestelmä saatetaan vastaamaan unionin sääntöjä, normeja, politiikkoja ja menettelytapoja.
(5)
Laajentumisprosessilla vahvistetaan rauhaa, demokratiaa ja vakautta Euroopassa, ja se antaa unionille paremman lähtökohdan vastata maailmanlaajuisiin haasteisiin. Laajentumisprosessin muutosvoima käynnistää laajentumisessa mukana olevissa maissa kauaskantoisia poliittisia ja taloudellisia uudistuksia, jotka hyödyttävät myös koko unionia.
(6)
Eurooppa-neuvosto on myöntänyt ehdokasmaan aseman Islannille, Montenegrolle, entiselle Jugoslavian tasavallalle Makedonialle, Turkille ja Serbialle. Se on myös vahvistanut Länsi-Balkanin maiden eurooppalaiset näkymät. Tällaiset unioniin lähentyvät maat, joille ei ole myönnetty ehdokasmaan asemaa, voidaan tässä asetuksessa katsoa siinä tarkoitetuiksi mahdollisiksi ehdokasmaiksi, sanotun kuitenkaan rajoittamatta näiden maiden asemaa koskevia Eurooppa-neuvoston tai neuvoston kantoja tai niiden tulevia päätöksiä. Tämän asetuksen mukaista rahoitustukea olisi myönnettävä kaikille liitteessä I luetelluille edunsaajille.
(7)
Tämän asetuksen mukaista tukea olisi annettava Eurooppa-neuvoston ja neuvoston määrittelemän laajentumispolitiikan viitekehyksen mukaisesti ja ottaen asianmukaisesti huomioon komission vuosittaiseen laajentumispakettiin sisältyvä laajentumisstrategiaa koskeva tiedonanto ja edistymiskertomukset sekä Euroopan parlamentin asiaan liittyvät päätöslauselmat. Tukea olisi annettava myös unionin ja liitteessä I lueteltujen edunsaajien välillä tehtyjen sopimusten sekä Eurooppa-kumppanuuksien ja liittymiskumppanuuksien mukaisesti. Tuki olisi keskitettävä pääasiassa muutamalle politiikan alalle, jotka auttavat liitteessä I lueteltuja edunsaajia vahvistamaan demokraattisia instituutioita ja oikeusvaltioperiaatteen soveltamista, uudistamaan oikeuslaitosta ja julkishallintoa, kunnioittamaan perusoikeuksia sekä edistämään sukupuolten tasa-arvoa, suvaitsevaisuutta, sosiaalista osallisuutta ja syrjimättömyyttä. Sillä olisi edelleen tuettava edunsaajien pyrkimyksiä edistää alueellista, alueiden välistä ja rajatylittävää yhteistyötä sekä alueellista kehitystä muun muassa unionin makroaluestrategioiden täytäntöönpanolla. Tuella olisi myös edistettävä edunsaajien taloudellista ja sosiaalista kehitystä, joka tähtää älykkääseen, kestävään ja osallistavaan kasvuun, ja se olisi kohdistettava erityisesti pieniin ja keskisuuriin yrityksiin, jotta voidaan saavuttaa älykkääseen, kestävään ja osallistavaan kasvuun tähtäävän Eurooppa 2020 -strategian tavoitteet ja saattaa maat vähitellen vastaamaan Kööpenhaminan arviointiperusteita. Rahoitustuen ja liittymistä valmistelevan strategian täytäntöönpanon yleisen edistymisen välistä johdonmukaisuutta olisi parannettava.
(8)
Laajentumispolitiikan viitekehyksen muutosten tai liitteessä I lueteltuja edunsaajia koskevien merkittävien muutosten huomioon ottamiseksi komissiolle olisi siirrettävä valta hyväksyä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 290 artiklan mukaisesti säädösvallan siirron nojalla annettavia delegoituja säädöksiä, jotka koskevat liitteessä II lueteltujen aihekohtaisten painopistealojen mukauttamista ja ajantasaistamista. On erityisen tärkeää, että komissio asiaa valmistellessaan toteuttaa asianmukaiset kuulemiset, myös asiantuntijatasolla. Komission olisi delegoituja säädöksiä valmistellessaan ja laatiessaan varmistettava, että asianomaiset asiakirjat toimitetaan Euroopan parlamentille ja neuvostolle yhtäaikaisesti, hyvissä ajoin ja asianmukaisesti.
(9)
Oikeusvaltioperiaatteen soveltamisen lujittaminen, korruption ja järjestäytyneen rikollisuuden torjunta mukaan luettuna, ja hyvä hallintotapa, myös julkishallinnon uudistaminen, ovat edelleen useimpien liitteessä I lueteltujen edunsaajien keskeisiä haasteita ja hyvin tärkeitä, jotta nämä edunsaajat voivat lähentyä unionia ja täyttää myöhemmin täysin unionin jäsenyyden velvoitteet. Ottaen huomioon näillä aloilla toteutettavien uudistusten pitkäaikainen luonne ja tarve saada tuloksia, tämän asetuksen mukaisella rahoitustuella olisi vastattava liitteessä I luetelluille edunsaajille asetettuihin vaatimuksiin mahdollisimman varhaisessa vaiheessa.
(10)
Liitteessä I lueteltujen edunsaajien on oltava valmiita vastaamaan paremmin kestävän kehityksen ja ilmastonmuutoksen kaltaisiin maailmanlaajuisiin haasteisiin ja toimimaan unionin pyrkimysten mukaisesti näiden kysymysten ratkaisemiseksi. Tämän asetuksen mukaisella unionin tuella olisi myös myötävaikutettava siihen, että saavutetaan tavoite, jonka mukaan ilmastotoimien osuus korotetaan vähintään 20 prosenttiin unionin talousarviosta.
(11)
Unionin olisi myös annettava jäsenvaltioille karttuneeseen kokemukseen perustuen tukea kaikkien liitteessä I lueteltujen edunsaajien liittymiseen tähtääviin valmisteluihin. Tässä yhteistyössä olisi keskityttävä erityisesti jäsenvaltioiden uudistusprosessissa saamien kokemusten jakamiseen.
(12)
Komission ja jäsenvaltioiden olisi varmistettava antamansa tuen koordinointi, johdonmukaisuus ja keskinäinen täydentävyys erityisesti säännöllisillä neuvotteluilla ja tietojenvaihdolla tukiprosessin eri vaiheissa. Olisi myös toteutettava tarvittavat toimenpiteet koordinoinnin ja täydentävyyden parantamiseksi, myös kuulemalla säännöllisesti muita avunantajia. Kansalaisyhteiskunnan asemaa olisi tehostettava sekä valtiovallan elinten toteuttamien ohjelmien puitteissa että unionin suoran tuen vastaanottajana.
(13)
Toiminnan painopisteet, joilla pyritään saavuttamaan tämän asetuksen mukaista tukea saavien politiikan alojen tavoitteet, olisi määriteltävä suuntaa-antavissa strategia-asiakirjoissa, jotka komissio laatii unionin monivuotisen rahoituskehyksen voimassaolon ajaksi kaudelle 2014-2020 yhteistyössä liitteessä I lueteltujen edunsaajien kanssa niiden erityistarpeiden ja liittymisohjelmien pohjalta tässä asetuksessa määriteltyjen yleis- ja erityistavoitteiden mukaisesti ja ottaen asiaankuuluvat kansalliset strategiat asianmukaisesti huomioon. Strategia-asiakirjoissa olisi myös määritettävä tuettavat politiikan alat ja esitettävä unionin varojen ohjeellinen jakautuminen politiikan aloille vuositasolla eriteltynä, mukaan lukien arvio ilmastoon liittyvistä menoista. Tämä ei kuitenkaan rajoita Euroopan parlamentin ja neuvoston oikeuksia. Tukivälineen olisi oltava riittävän joustava, jotta voidaan vastata äkillisiin tarpeisiin ja kannustaa suoritustason parantamiseen. Strategia-asiakirjoissa olisi varmistettava johdonmukaisuus ja yhtenäisyys liitteessä I lueteltujen edunsaajien kansallisiin talousarvioihin perustuvien toimenpiteiden kanssa ja otettava huomioon muiden tuenantajien myöntämä tuki. Jotta voidaan ottaa huomioon sisäinen ja ulkoinen kehitys, strategia-asiakirjoja olisi tarkasteltava uudelleen ja tarkistettava tarpeen mukaan.
(14)
On unionin edun mukaista avustaa liitteessä I lueteltuja edunsaajia näiden pyrkiessä uudistuksiin tavoitteenaan unionin jäsenyys. Tuen hallinnoinnissa olisi voimakkaasti keskityttävä tuloksiin ja kannustimien luomiseen niille, jotka osoittavat sitoutuneensa uudistuksiin panemalla tehokkaasti täytäntöön liittymistä valmistelevan tuen ja edistymällä jäsenyysvaatimusten täyttämisessä.
(15)
Tuen myöntämisessä olisi edelleen hyödynnettävä rakenteita ja välineitä, jotka ovat osoittautuneet toimiviksi liittymistä valmistelevassa prosessissa. Siirtyminen komission suorittamasta liittymistä valmistelevien varojen suorasta hallinnoinnista liitteessä I lueteltujen edunsaajien toteuttamaan välilliseen hallinnointiin olisi toteutettava asteittain ja kunkin liitteessä luetellun edunsaajan valmiuksien mukaisesti. Osallistuvan demokratian periaatteen mukaisesti komission olisi kannustettava kunkin liitteessä I luetellun edunsaajan suorittamaa parlamentaarista valvontaa, joka kohdistuu asianomaiselle tuensaajalle myönnettyyn tukeen.
(16)
Jotta voidaan varmistaa tämän asetuksen yhdenmukaisen täytäntöönpanon edellytykset, komissiolle olisi siirrettävä täytäntöönpanovaltaa. Tämä täytäntöönpanovalta koskee strategia-asiakirjoja, ohjelmasuunnitteluasiakirjoja ja erityisiä sääntöjä, joilla vahvistetaan tällaiset yhdenmukaiset edellytykset, ja sitä olisi käytettävä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 182/2011 (5) mukaisesti. Ottaen huomioon näiden täytäntöönpanosäädösten luonne, erityisesti niiden politiikkaa ohjaava luonne ja taloudelliset vaikutukset, niiden hyväksymiseen olisi periaatteessa sovellettava tarkastelumenettelyä, lukuun ottamatta taloudellisilta vaikutuksiltaan vähäisiä teknisiä täytäntöönpanotoimenpiteitä. Vahvistettaessa yhdenmukaiset edellytykset tämän asetuksen täytäntöönpanemiseksi olisi otettava huomioon aiemman liittymistä valmistelevan tuen hallinnoinnista ja täytäntöönpanosta saadut kokemukset. Näitä yhdenmukaisia edellytyksiä olisi muutettava tilanteen niin vaatiessa.
(17)
Tällä asetuksella perustetulla komitealla olisi oltava toimivalta myös asetuksen (EY) N:o 1085/2006 mukaisten säädösten ja sitoumusten sekä neuvoston asetuksen (EY) N:o 389/2006 (6) 3 artiklan täytäntöönpanon osalta.
(18)
Tällä asetuksella vahvistetaan sen koko soveltamiskauden ajaksi rahoituspuitteet, jotka ovat talousarviota koskevasta kurinalaisuudesta, talousarvioyhteistyöstä ja moitteettomasta varainhoidosta 2 päivänä joulukuuta 2013 tehdyn Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission välisen toimielinten sopimuksen (7) 17 kohdan mukaisesti Euroopan parlamentin ja neuvoston ensisijaisena rahoitusohjeena vuosittaisessa talousarviomenettelyssä.
(19)
Unionin olisi pyrittävä hyödyntämään käytettävissä olevia resursseja mahdollisimman tehokkaasti optimoidakseen ulkoisen toimintansa vaikutukset. Tähän olisi päästävä unionin ulkoisen toiminnan välineiden keskinäisellä johdonmukaisuudella ja täydentävyydellä sekä luomalla yhteisvaikutuksia IPA II:n, muiden unionin ulkoisen toiminnan rahoitusvälineiden ja unionin muiden politiikkojen välillä. Tällä tavoin näihin ulkoisen toiminnan rahoitusvälineisiin perustuvat ohjelmat vahvistaisivat edelleen toinen toisiaan.
(20)
Unionin ulkoisen toiminnan rahoitusvälineiden täytäntöönpanoa koskevat yhteiset säännöt ja menettelyt on annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) N:o 236/2014 (8).
(21)
Jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla saavuttaa tämän asetuksen tavoitetta, vaan se voidaan saavuttaa paremmin unionin tasolla. Sen vuoksi unioni voi toteuttaa toimenpiteitä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Mainitussa artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä asetuksessa ei ylitetä sitä, mikä on tarpeen tämän tavoitteen saavuttamiseksi.
(22)
On asianmukaista varmistaa sujuva ja keskeytymätön siirtymä asetuksella (EY) N:o 1085/2006 perustetun liittymistä valmistelevan välineen (IPA) ja IPA II:n välillä ja yhdenmukaistaa tämän asetuksen voimassaoloaika neuvoston asetuksen (EU, Euratom) N:o 1311/2013 (9) soveltamisajan kanssa. Sen vuoksi tätä asetusta olisi sovellettava 1 päivästä tammikuuta 2014 alkaen 31 päivään joulukuuta 2020,
OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN ASETUKSEN:
I OSASTO
YLEISET SÄÄNNÖKSET
1 artikla
Yleinen tavoite
Liittymistä valmistelevalla, kautta 2014-2020 koskevalla tukivälineellä, jäljempänä ”IPA II”, tuetaan liitteessä I lueteltuja edunsaajia niiden hyväksyessä ja toteuttaessa unioniin liittymistä varten poliittisia, institutionaalisia, oikeudellisia, hallinnollisia, sosiaalisia ja taloudellisia uudistuksia, jotka ovat tarpeen, jotta kyseiset edunsaajat voivat noudattaa unionin arvoja ja mukautua asteittain unionin sääntöihin, normeihin, politiikkoihin ja menettelytapoihin.
Tällaisen tuen avulla IPA II edistää liitteessä I lueteltujen edunsaajien vakautta, turvallisuutta ja vaurautta.
2 artikla
Erityistavoitteet
1. Tämän asetuksen mukaisella tuella on pyrittävä saavuttamaan seuraavat erityistavoitteet kunkin liitteessä I luetellun edunsaajan tarpeet ja yksilölliset liittymisohjelmat huomioon ottaen:
a)
poliittisten uudistusten tukeminen muun muassa seuraavin keinoin:
i)
demokratian ja demokraattisten instituutioiden, myös riippumattoman ja tehokkaan oikeuslaitoksen, ja oikeusvaltioperiaatteen, myös sen täytäntöönpanon, lujittaminen;
ii)
ihmisoikeuksien ja perusvapauksien edistäminen ja suojelu, vähemmistöihin kuuluvien henkilöiden, muun muassa homo- ja biseksuaalien sekä transihmisten ja interseksuaalisten ihmisten, oikeuksien entistä parempi kunnioittaminen, sukupuolten tasa-arvon edistäminen, syrjimättömyys ja suvaitsevaisuus ja tiedotusvälineiden vapaus sekä kulttuurien monimuotoisuuden kunnioittaminen;
iii)
alueellinen yhteistyö ja hyvät naapuruussuhteet;
iv)
sovinnon, rauhan rakentamisen ja luottamusta lisäävien toimenpiteiden edistäminen;
v)
korruption ja järjestäytyneen rikollisuuden torjunta;
vi)
julkishallinnon ja hyvän hallintotavan lujittaminen kaikilla tasoilla;
vii)
valmiuksien kehittämistoimenpiteet, joilla parannetaan lainvalvontaa, rajaturvallisuutta ja muuttoliikepolitiikan täytäntöönpanoa, muuttovirtojen hallinta mukaan lukien;
viii)
kansalaisyhteiskunnan kehittäminen;
ix)
sosiaalisen vuoropuhelun parantaminen ja työmarkkinaosapuolten valmiuksien parantaminen;
b)
taloudellisen, sosiaalisen ja alueellisen kehityksen tukeminen älykkään, kestävän ja osallistavan kasvun aikaansaamiseksi muun muassa seuraavin keinoin:
i)
unionin normien saavuttaminen talouden, toimiva markkinatalous mukaan luettuna, sekä finanssipolitiikan ja talouden ohjauksen ja hallinnan osalta;
ii)
taloudelliset uudistukset, joita tarvitaan selviytymiseksi unionissa kilpailupaineiden ja markkinavoimien olosuhteissa, samalla kun edistetään sosiaalisten ja ympäristöön liittyvien tavoitteiden saavuttamista;
iii)
työllisyyden ja työvoiman liikkuvuuden sekä laadukkaiden työpaikkojen luomisen edistäminen ja inhimillisen pääoman kehittäminen;
iv)
erityisesti vähemmistöjen ja heikossa asemassa olevien väestöryhmien, muun muassa vammaisten, pakolaisten ja siirtymään joutuneiden henkilöiden, sosiaalisen ja taloudellisen osallistamisen edistäminen;
v)
osallistavan ja integroidun koulutusjärjestelmän edistäminen sekä kulttuuriperinnön säilyttäminen ja entisöinti;
vi)
aineellisen pääoman kehittäminen, mukaan lukien infrastruktuurin parantaminen, sekä yhteyksien parantaminen unioniin ja alueellisiin verkkoihin;
vii)
tutkimukseen, teknologiseen kehittämiseen ja innovointiin liittyvien valmiuksien vahvistaminen;
c)
liitteessä I lueteltujen edunsaajien valmiuksien parantaminen kaikilla tasoilla, jotta ne voivat täyttää unionin jäsenyysvelvoitteet tukemalla lainsäädännön asteittaista mukauttamista unionin säännöstöön ja tämän säännöstön käyttöönottoa, täytäntöönpanoa ja noudattamisen valvontaa, mukaan lukien valmistautuminen unionin rakennerahastojen, koheesiorahaston sekä Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahaston hallinnointiin;
d)
sellaisen alueellisen yhdentymisen ja alueellisen yhteistyön tehostaminen, jossa ovat mukana liitteessä I luetellut edunsaajat, jäsenvaltiot sekä soveltuvin osin Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 232/2014 (10) soveltamisalaan kuuluvia kolmansia maita.
2. Edellä 1 kohdassa esitettyjen erityistavoitteiden saavuttamisessa tapahtunutta edistystä seurataan ja arvioidaan ennalta määriteltyjen, selkeiden, avoimien ja tarvittaessa maakohtaisten ja mitattavissa olevien indikaattorien pohjalta, jotka koskevat muun muassa seuraavia:
a)
edistyminen demokratian lujittamisen, oikeusvaltioperiaatteen ja riippumattoman ja tehokkaan oikeusjärjestelmän, ihmisoikeuksien ja perusvapauksien kunnioittamisen, mukaan lukien vähemmistöihin ja heikossa asemassa oleviin ryhmiin kuuluvien henkilöiden oikeudet, sukupuolten tasa-arvon ja naisten oikeuksien, korruption ja järjestäytyneen rikollisuuden torjunnan sekä sovinnon, hyvien naapuruussuhteiden ja pakolaisten paluun aloilla ja erityisesti näitä aloja koskevien tulosten osoittamisessa;
b)
edistyminen sosioekonomisissa ja finanssipoliittisissa uudistuksissa puuttumalla rakenteelliseen ja makrotalouden epätasapainoon; sosiaalisten ja taloudellisten kehitysstrategioiden vakaus ja tuloksellisuus, edistyminen älykkään, kestävän ja osallistavan kasvun saavuttamisessa sekä osallistavan ja integroidun koulutuksen, laadukkaan ammatillisen koulutuksen ja työllisyyden edistäminen, mukaan lukien IPA II:n tukemin julkisin investoinnein, sekä edistyminen suotuisan liiketoimintaympäristön luomisessa;
c)
edistyminen lainsäädännön mukauttamisessa unionin säännöstöön, mukaan lukien säännöstön täytäntöönpanossa saavutettujen tulosten osoittaminen; edistyminen unionin jäsenyyden edellyttämissä institutionaalisissa uudistuksissa, joihin kuuluu myös siirtyminen tämän asetuksen mukaisen tuen välilliseen hallinnointiin;
d)
edistyminen hyvän hallinnon sekä hallinnollisten ja institutionaalisten valmiuksien ja vastaanottokyvyn luomisessa ja vahvistamisessa kaikilla tasoilla, mukaan lukien unionin säännöstöön liittyvän lainsäädännön hyväksymiseen ja täytäntöönpanoon tarvittavat henkilöresurssit;
e)
alueellista yhteistyötä koskevat aloitteet ja kauppavirtojen kehitys.
3. Edellä 2 kohdassa tarkoitettuja indikaattoreita on käytettävä tarpeen mukaan suoritustason seurantaan, arviointiin ja uudelleentarkasteluun. Jäljempänä 4 artiklassa tarkoitetut komission vuosikertomukset ovat lähtökohtana arvioitaessa IPA II -tuen tuloksia. Asiaankuuluvat suoritusindikaattorit määritellään ja sisällytetään 6 ja 7 artiklassa tarkoitettuihin strategia-asiakirjoihin ja ohjelmiin, ja ne määritetään siten, että edistymistä on mahdollista arvioida objektiivisesti ajallisesti ja tarvittaessa eri ohjelmien osalta.
3 artikla
Politiikan alat
1. Tämän asetuksen mukaista tukea myönnetään pääasiassa seuraaville politiikan aloille:
a)
unionin jäsenyyteen valmistauduttaessa toteutettavat uudistukset ja niihin liittyvä instituutioiden ja valmiuksien kehittäminen;
b)
sosioekonominen ja alueellinen kehitys;
c)
työllisyys, sosiaalipolitiikka, koulutus, sukupuolten tasa-arvon edistäminen ja henkilöresurssien kehittäminen;
d)
maatalous ja maaseudun kehittäminen;
e)
alueellinen yhteistyö.
2. Kaikille tämän artiklan 1 kohdassa tarkoitetuille politiikan aloille myönnetyllä tuella tuetaan liitteessä I lueteltuja edunsaajia 1 ja 2 artiklassa asetettujen yleis- ja erityistavoitteiden saavuttamisessa erityisesti politiikan uudistusten, lainsäädännön lähentämisen, valmiuksien kehittämisen ja investointien avulla.
Erityistä huomiota kiinnitetään tarpeen mukaan hyvään hallintoon, oikeusvaltioon sekä korruption ja järjestäytyneen rikollisuuden torjuntaan.
3. Edellä 1 kohdan b-e alakohdassa tarkoitetuille politiikan aloille myönnetty tuki voi sisältää rahoitusta sen tyyppisille toimille, joista säädetään Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) N:o 1301/2013 (11), Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) N:o 1300/2013 (12), Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) N:o 1304/2013 (13), Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) N:o 1299/2013 (14) ja Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) N:o 1305/2013 (15).
4. Edellä 1 kohdan e alakohdassa tarkoitetulle politiikan aloille annettavalla tuella voidaan rahoittaa erityisesti useita maita koskevia tai monialaisia toimia sekä valtioiden rajat ylittäviä, valtioiden välisiä ja alueiden välisiä yhteistyötoimia.
4 artikla
Tuen puitteet
1. Tämän asetuksen mukaista tukea annetaan Eurooppa-neuvoston ja neuvoston määrittelemän laajentumispolitiikan viitekehyksen mukaisesti ja siinä otetaan asianmukaisesti huomioon komission vuosittaiseen laajentumispakettiin sisältyvä laajentumisstrategiaa koskeva tiedonanto ja edistymiskertomukset sekä Euroopan parlamentin asiaan liittyvät päätöslauselmat. Komissio varmistaa tuen ja laajentumispolitiikan viitekehyksen välisen johdonmukaisuuden.
2. Tuki kohdistetaan ja mukautetaan liitteessä I lueteltujen edunsaajien erityistilanteeseen ottamalla huomioon jäsenyysvaatimusten täyttämisen edellyttämät lisätoimet ja asianomaisten edunsaajien valmiudet. Tuen laajuus ja intensiteetti eriytetään tarpeiden, uudistuksiin sitoutumisen ja näiden uudistusten täytäntöönpanossa edistymisen mukaan. Tuki suunnataan pääosin liitteessä I lueteltujen edunsaajien avustamiseen niiden suunnitellessa ja pannessa täytäntöön alakohtaisia uudistuksia. Alakohtaisten politiikkojen ja strategioiden on oltava kokonaisvaltaisia, ja niillä on edistettävä 2 artiklan 1 kohdassa asetettujen erityistavoitteiden saavuttamista.
3. Liitteessä I lueteltujen edunsaajien tarpeiden ja valmiuksien mukaan annettavan tuen aihekohtaiset painopistealat esitetään 2 artiklan 1 kohdassa asetettujen erityistavoitteiden mukaisesti liitteessä II. Kullakin aihekohtaisella painopistealalla voidaan edistää useamman kuin yhden erityistavoitteen saavuttamista.
4. Edellä 2 artiklan 1 kohdan d alakohdassa asetetun erityistavoitteen mukaisesti tuella edistetään rajatylittävää yhteistyötä sekä liitteessä I lueteltujen edunsaajien välillä että edunsaajien ja jäsenvaltioiden tai asetuksella (EU) N:o 232/2014 perustetun Euroopan naapuruusvälineen piiriin kuuluvien maiden välillä hyvien naapuruussuhteiden edistämiseksi, unionin yhdentymisen tehostamiseksi ja sosioekonomisen kehityksen edistämiseksi. Alueelliseen yhteistyöhön tarkoitetun tuen aihekohtaiset painopistealueet esitetään liitteessä III.
5 artikla
Yhdenmukaisuus, johdonmukaisuus ja täydentävyys
1. Tämän asetuksen mukaisen rahoitustuen on oltava unionin politiikkojen mukaista. Siinä on noudatettava sopimuksia, jotka unioni on tehnyt liitteessä I lueteltujen edunsaajien kanssa, ja sellaisissa monenvälisissä sopimuksissa asetettuja sitoumuksia, joiden sopimuspuoli unioni on.
2. Komissio edistää yhteistoiminnassa jäsenvaltioiden kanssa niiden sitoumusten täytäntöönpanoa, jotka unioni on tehnyt lisätäkseen avoimuutta ja tilivelvollisuutta tuen toimittamisessa. Tähän kuuluu tuen määrää ja kohdentamista koskevien tietojen julkistaminen ja sen varmistaminen, että tiedot ovat kansainvälisesti vertailukelpoisia ja helposti saatavilla, jaettavissa ja julkaistavissa.
3. Komissio, jäsenvaltiot ja Euroopan investointipankki (EIP) toimivat yhteistyössä varmistaakseen tämän asetuksen mukaisen tuen sekä unionin, jäsenvaltioiden ja EIP:n myöntämän muun tuen keskinäisen johdonmukaisuuden. Lisäksi ne pyrkivät välttämään tämän asetuksen nojalla myönnettävän ja muun unionin tarjoaman tuen välistä päällekkäisyyttä, muun ohessa järjestämällä säännöllisesti eri tuet kattavia kokouksia avun koordinoimiseksi.
4. Komissio, jäsenvaltiot ja EIP huolehtivat tukiohjelmiensa keskinäisestä koordinoinnista tuen toimittamisen tuloksellisuuden ja tehokkuuden parantamiseksi ja päällekkäisen rahoituksen estämiseksi, noudattaen ulkoisen avun operatiivisen koordinoinnin tehostamista sekä toimintapolitiikkojen ja menettelyjen yhdenmukaistamista koskevia vakiintuneita periaatteita, erityisesti avun tuloksellisuutta koskevia kansainvälisiä periaatteita. Koordinointiin kuuluu tukiprosessin eri vaiheissa säännöllistä neuvonpitoa ja toistuvaa tietojenvaihtoa erityisesti paikan päällä siellä, missä tukea annetaan, ja se on jäsenvaltioiden ja unionin ohjelmasuunnittelun keskeinen vaihe.
5. Jotta tuen toimittamisen tuloksellisuutta ja tehokkuutta voidaan lisätä ja välttää päällekkäinen rahoitus, komissio toteuttaa yhdessä jäsenvaltioiden kanssa tarpeelliset toimenpiteet paremman koordinoinnin ja keskinäisen täydentävyyden varmistamiseksi monenvälisten ja alueellisten järjestöjen ja yhteisöjen, kuten kansainvälisten rahoituslaitosten ja Yhdistyneiden kansakuntien erityisjärjestöjen, rahastojen ja ohjelmien, sekä unionin ulkopuolisten tuenantajien kanssa.
6. Kun komissio valmistelee, panee täytäntöön ja seuraa tämän asetuksen mukaista tukea, se toimii periaatteessa kumppanuudessa liitteessä I lueteltujen edunsaajien kanssa. Kumppanuuteen osallistuu tapauksesta riippuen toimivaltaisia kansallisia ja paikallisia viranomaisia sekä kansalaisjärjestöjä. Komissio rohkaisee asiaankuuluvien sidosryhmien keskinäistä koordinointia.
Kansalaisjärjestöjen valmiuksia vahvistetaan muun muassa niin, että ne voivat tarvittaessa olla suoria edunsaajia.
II OSASTO
STRATEGINEN SUUNNITTELU
6 artikla
Strategia-asiakirjat
1. Tämän asetuksen mukaista tukea myönnetään maakohtaisten tai useita maita koskevien suuntaa-antavien strategia-asiakirjojen, jäljempänä ”strategia-asiakirjat”, perusteella. Komissio laatii strategia-asiakirjat kautta 2014-2020 koskevan unionin monivuotisen rahoituskehyksen voimassaoloajaksi yhteistyössä liitteessä I lueteltujen edunsaajien kanssa.
2. Strategia-asiakirjoissa määritellään niiden toimien painopisteet, joita toteutetaan 3 artiklassa tarkoitettujen politiikan aloja koskevien tavoitteiden saavuttamiseksi, ja joille myönnetään tämän asetuksen mukaista tukea 1 ja 2 artiklassa tarkoitettujen yleisten ja erityisten tavoitteiden mukaisesti. Strategia-asiakirjat hyväksytään 4 artiklassa säädettyjen tuen puitteiden mukaisesti ja niissä otetaan asianmukaisesti huomioon asiaan liittyvät kansalliset strategiat.
3. Strategia-asiakirjoissa esitetään myönnettävien unionin varojen suuntaa-antava kohdistaminen tarvittaessa politiikan aloille vuositasolla eriteltynä, ja niiden perusteella on voitava ottaa huomioon tulevat tarpeet, rajoittamatta mahdollisuutta yhdistää eri politiikan alojen tukea. Strategia-asiakirjoissa esitetään indikaattorit, joilla arvioidaan niissä asetettujen tavoitteiden saavuttamiseen liittyvää edistymistä.
4. Komissio tekee vuosittaisen arvioinnin strategia-asiakirjojen täytäntöönpanosta ja niiden jatkuvasta merkityksellisyydestä 4 artiklassa tarkoitetun politiikan viitekehyksen kehittymisen pohjalta. Komissio tiedottaa 13 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulle komitealle tämän arvioinnin tuloksista ja voi tarvittaessa ehdottaa tässä artiklassa tarkoitettujen strategia-asiakirjojen ja/tai 7 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen ohjelmien ja toimenpiteiden tarkistuksia. Strategia-asiakirjoja tarkastellaan myös uudelleen niiden voimassaoloajan puolivälissä ja niitä tarkistetaan tarpeen mukaan.
5. Komissio hyväksyy tässä artiklassa tarkoitetut strategia-asiakirjat ja niiden mahdolliset tarkistukset asetuksen (EU) N:o 236/2014 16 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.
III OSASTO
TÄYTÄNTÖÖNPANO
7 artikla
Ohjelmasuunnittelu
1. Tämän asetuksen mukainen unionin tuki pannaan täytäntöön suoraan, välillisesti tai yhteistyössä toteutettavana hallinnointina asetuksen (EU) N:o 236/2014 2 ja 3 artiklassa tarkoitettujen ohjelmien ja toimenpiteiden avulla ja noudattaen erityisiä sääntöjä, joilla vahvistetaan yhdenmukaiset edellytykset tämän asetuksen täytäntöönpanemiseksi erityisesti hallinnointirakenteiden ja -menettelyjen osalta, jotka komissio hyväksyy tämän asetuksen 13 artiklan mukaisesti. Täytäntöönpano tapahtuu pääsääntöisesti vuosittaisilla tai monivuotisilla, maakohtaisilla tai useita maita koskevilla ohjelmilla sekä valtioiden rajat ylittävillä yhteistyöohjelmilla, jotka on perustettu 6 artiklassa tarkoitettujen strategia-asiakirjojen mukaisesti ja jotka, tapauksen mukaan, tämän asetuksen liitteessä I luetellut asianomaiset edunsaajat ja/tai komissio laativat.
2. Kaikessa asetuksen (EU) N:o 236/2014 17 artiklassa tarkoitetun väliarviointia koskevan kertomuksen, jäljempänä ”väliarviointikertomus”, julkaisemisen jälkeisessä ohjelmasuunnittelussa tai ohjelmien uudelleentarkastelussa on otettava huomioon mainitussa kertomuksessa esitetyt tulokset, havainnot ja päätelmät.
8 artikla
Puitesopimukset ja täydentävät sopimukset
1. Komissio ja asianomaiset liitteessä I luetellut edunsaajat tekevät tuen täytäntöönpanoa koskevia puitesopimuksia.
2. Komissio ja asianomaiset liitteessä luetellut edunsaajat tai niiden täytäntöönpanoviranomaiset voivat tarvittaessa tehdä tuen täytäntöönpanoa koskevia täydentäviä sopimuksia.
9 artikla
Eri rahoitusvälineiden suhteita koskevat säännökset
1. Komissio voi asianmukaisesti perustelluissa tapauksissa sekä unionin rahoituksen johdonmukaisuuden ja tuloksellisuuden varmistamiseksi tai alueellisen yhteistyön edistämiseksi päättää ulottaa 7 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen ohjelmien ja toimenpiteiden tukikelpoisuuden koskemaan maita ja alueita, jotka eivät muutoin olisi 1 artiklan mukaisesti tukikelpoisia, jos toteutettava ohjelma tai toimenpide on luonteeltaan maailmanlaajuinen, alueellinen tai valtioiden rajat ylittävä.
2. Euroopan aluekehitysrahastosta (EAKR) rahoitetaan tämän asetuksen mukaisesti käyttöön otettuja ohjelmia tai toimenpiteitä, jotka koskevat liitteessä I lueteltujen edunsaajien ja jäsenvaltioiden välistä rajatylittävää yhteistyötä. EAKR:n rahoitusosuuden suuruus määritetään asetuksen (EU) N:o 1299/2013 4 artiklan mukaisesti. Tuon rahoitusosuuden käyttöön sovelletaan tätä asetusta.
3. IPA II:sta voidaan tarvittaessa rahoittaa valtioiden välisiä ja alueiden välisiä yhteistyöohjelmia tai -toimenpiteitä, jotka otetaan käyttöön ja toteutetaan asetuksen (EU) N:o 1299/2013 mukaisesti ja joihin tämän asetuksen liitteessä I luetellut edunsaajat osallistuvat.
4. IPA II:sta voidaan tarvittaessa rahoittaa valtioiden rajat ylittäviä yhteistyöohjelmia tai toimenpiteitä, jotka otetaan käyttöön ja toteutetaan asetuksen (EU) N:o 232/2014 mukaisesti ja joihin tämän asetuksen tämän asetuksen liitteessä I luetellut edunsaajat osallistuvat.
5. IPA II:sta voidaan tarvittaessa rahoittaa ohjelmia tai toimenpiteitä, jotka otetaan käyttöön osana jotain makroaluestrategiaa ja joihin liitteessä I luetellut edunsaajat osallistuvat.
IV OSASTO
LOPPUSÄÄNNÖKSET
10 artikla
Säädösvallan siirto
Siirretään komissiolle valta antaa tämän asetuksen liitteen II muuttamiseksi delegoituja säädöksiä 11 artiklan mukaisesti. Erityisesti väliarviointikertomuksen julkaisemisen jälkeen ja siihen sisältyvien suositusten perusteella komissio antaa viimeistään 31 päivänä maaliskuuta 2018 delegoidun säädöksen, jolla muutetaan tämän asetuksen liitettä II.
11 artikla
Siirretyn säädösvallan käyttäminen
1. Komissiolle siirrettyä valtaa antaa delegoituja säädöksiä koskevat tässä artiklassa säädetyt edellytykset.
2. Siirretään komissiolle 31 päivään joulukuuta 2020 saakka 10 artiklassa tarkoitettu valta antaa delegoituja säädöksiä.
3. Euroopan parlamentti tai neuvosto voi milloin tahansa peruuttaa 10 artiklassa tarkoitetun säädösvallan siirron. Peruuttamispäätöksellä lopetetaan tuossa päätöksessä mainittu säädösvallan siirto. Peruuttaminen tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona sitä koskeva päätös julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä, tai jonakin myöhempänä, kyseisessä päätöksessä mainittuna päivänä. Peruuttamispäätös ei vaikuta jo voimassa olevien delegoitujen säädösten pätevyyteen.
4. Heti kun komissio on antanut delegoidun säädöksen, komissio antaa sen tiedoksi yhtäaikaisesti Euroopan parlamentille ja neuvostolle.
5. Edellä olevan 10 artiklan nojalla annettu delegoitu säädös tulee voimaan ainoastaan, jos Euroopan parlamentti tai neuvosto ei ole kahden kuukauden kuluessa siitä, kun asianomainen säädös on annettu tiedoksi Euroopan parlamentille ja neuvostolle, ilmaissut vastustavansa sitä tai jos sekä Euroopan parlamentti että neuvosto ovat ennen mainitun määräajan päättymistä ilmoittaneet komissiolle, että ne eivät vastusta säädöstä. Euroopan parlamentin tai neuvoston aloitteesta tätä määräaikaa jatketaan kahdella kuukaudella.
12 artikla
Täytäntöönpanoa koskevien lisäsääntöjen hyväksyminen
Asetuksessa (EU) N:o 236/2014 annettujen sääntöjen lisäksi hyväksytään yhdenmukaisten edellytysten vahvistamista tämän asetuksen täytäntöönpanoa varten koskevat erityiset säännöt asetuksen (EU) N:o 236/2014 16 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.
13 artikla
Komitea
1. Perustetaan liittymistä valmistelevaa tukivälinettä käsittelevä komitea, jäljempänä ”IPA II -komitea”, joka muodostuu jäsenvaltioiden edustajista ja jonka puheenjohtajana on komission edustaja. Tämä komitea on asetuksessa (EU) N:o 182/2011 tarkoitettu komitea.
2. IPA II -komitea avustaa komissiota kaikkien 3 artiklassa tarkoitettujen politiikan alojen osalta. IPA II -komitealla on myös toimivalta asetuksen (EY) N:o 1085/2006 nojalla annettujen säädösten ja sitoumusten sekä asetuksen (EY) N:o 389/2006 3 artiklan täytäntöönpanon osalta.
14 artikla
Palkitseminen suoritustason saavuttamisesta
1. Edellä 6 artiklassa tarkoitetuissa strategia-asiakirjoissa on määrättävä, että asianmukaisen määrän tukea on oltava käytettävissä liitteessä I luetellun yksittäisen edunsaajan palkitsemiseen seuraavin perustein:
a)
erityinen edistyminen jäsenyysvaatimusten täyttämisessä, ja/tai
b)
liittymistä valmistelevan tukivälineen tehokas täytäntöönpano, jolla saadaan aikaan erityisen hyviä tuloksia asianomaisessa strategia-asiakirjassa asetettujen erityistavoitteiden osalta.
2. Jos liitteessä I luetellun edunsaajan edistyminen ja/tai tulokset jäävät merkittävästi strategia-asiakirjoissa esitettyjen sovittujen tasojen alapuolelle, komissio mukauttaa määrärahoja suhteessa tähän asetuksen (EU) N:o 236/2014 16 artiklan 3 kohdassa tarkoitetun tarkastelumenettelyn mukaisesti.
3. Tämän artiklan 1 kohdassa tarkoitettua palkitsemista varten varataan asianmukainen määrä tukea, ja se myönnetään useita vuosia kattavan suoritustason ja edistymisen arvioinnin perusteella, mutta suoritustason arviointi on kuitenkin tehtävä viimeistään vuonna 2017 ja edistymisen arviointi viimeistään vuonna 2020. Edellä 2 artiklan 2 kohdassa tarkoitetut ja strategia-asiakirjoissa tarkennetut suoritusindikaattorit on tällöin otettava huomioon.
4. Edellä 6 artiklassa tarkoitetuissa strategia-asiakirjoissa esitetyissä myönnettävien unionin varojen suuntaa-antavassa kohdentamisessa otetaan huomioon mahdollisuus kohdentaa kyseiset lisävarat suoritustason ja/tai edistymisen perusteella.
15 artikla
Rahoituspuitteet
1. Rahoituspuitteet tämän asetuksen täytäntöönpanemiseksi kaudella 2014-2020 ovat 11 698 668 000 euroa (nykyhintoina). Rahoituspuitteista enintään 4 prosenttia kohdennetaan liitteessä I lueteltujen edunsaajien ja jäsenvaltioiden välisiin rajatylittäviin yhteistyöohjelmiin niiden tarpeiden ja painopisteiden mukaan.
2. Euroopan parlamentti ja neuvosto hyväksyvät vuotuiset määrärahat vuosia 2014-2020 koskevan monivuotisen rahoituskehyksen rajoissa.
3. Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1288/2013 (16) 18 artiklan 4 kohdan mukaisesti eri ulkoisen toiminnan rahoitusvälineistä eli Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) N:o 233/2014 (17) perustetusta kehitysyhteistyön rahoitusvälineestä, Euroopan naapuruuspolitiikan rahoitusvälineestä, IPA II:sta ja Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) N:o 234/2014 (18) perustetusta kumppanuusvälineestä, osoitetaan 1 680 000 000 euron ohjeellinen määrä toimiin, jotka koskevat oppimiseen liittyvää liikkuvuutta asetuksessa (EU) N:o 1288/2013 tarkoitettuihin kumppanuusmaihin tai tällaisista kumppanuusmaista, sekä yhteistyöhön tai poliittiseen vuoropuheluun näiden maiden viranomaisten, laitosten ja organisaatioiden kanssa. Näiden varojen käyttöön sovelletaan asetusta (EU) N:o 1288/2013.
Rahoitus asetetaan käyttöön kahtena monivuotisena määrärahana, joista ensimmäinen kattaa ensimmäiset neljä vuotta ja toinen loput kolme vuotta. Tämän rahoituksen kohdentaminen otetaan huomioon tässä asetuksessa säädetyssä ohjelmasuunnittelussa kyseisten maiden osalta kartoitettujen tarpeiden ja painopisteiden mukaan. Kohdentamista voidaan tarkistaa merkittävien ennakoimattomien olosuhteiden tai merkittävien poliittisten muutosten perusteella unionin ulkoisen toiminnan painopisteiden mukaisesti.
16 artikla
Voimaantulo
Tämä asetus tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Sitä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2014 alkaen 31 päivään joulukuuta 2020.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Strasbourgissa 11 päivänä maaliskuuta 2014.