PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ RADY (EU) č. 461/2013
ze dne 21. května 2013,
kterým se ukládá konečné vyrovnávací clo na dovoz některých polyetylentereftalátů (PET) pocházejících z Indie po přezkumu před pozbytím platnosti podle článku 18 nařízení (ES) č. 597/2009
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 597/2009 ze dne 11. června 2009 o ochraně před dovozem subvencovaných výrobků ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1) (dále jen „základní nařízení“), a zejména na článek 18 uvedeného nařízení,
s ohledem na návrh předložený Evropskou komisí po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
A. POSTUP
1. Platná opatření
(1)
Nařízením (ES) č. 2603/2000 (2) uložila Rada konečné vyrovnávací clo z dovozu polyetylentereftalátů (dále jen „PET“) pocházejících mimo jiné z Indie. Nařízením (ES) č. 1645/2005 (3) změnila Rada míru platných vyrovnávacích opatření proti dovozu PET z Indie. Změny byly důsledkem zrychleného přezkumu zahájeného podle článku 20 základního nařízení. Po přezkumu před pozbytím platnosti uložila Rada nařízením (ES) č. 193/2007 (4) konečné vyrovnávací clo na dalších pět let. Vyrovnávací opatření byla po částečných prozatímních přezkumech následně změněna nařízením (ES) č. 1286/2008 (5) a prováděcím nařízením (EU) č. 906/2011 (6). Druhý částečný prozatímní přezkum byl ukončen beze změny platných opatření prováděcím nařízením (EU) č. 559/2012 (7). Rozhodnutím 2000/745/ES (8) přijala Komise závazky nabídnuté třemi vyvážejícími výrobci v Indii, které stanoví minimální dovozní cenu.
(2)
Vyrovnávací opatření mají podobu zvláštního cla. Celní sazba se pohybuje v rozmezí od 0 EUR do 106,5 EUR za tunu pro jednotlivě vyjmenované indické výrobce se zbytkovou sazbou 69,4 EUR za tunu uloženou na dovoz od všech ostatních výrobců.
2. Stávající antidumpingová opatření
(3)
Nařízením (ES) č. 2604/2000 (9) uložila Rada konečné antidumpingové clo z dovozu PET pocházejících mimo jiné z Indie. Po přezkumu před pozbytím platnosti uložila Rada nařízením (ES) č. 192/2007 (10) konečné antidumpingové clo na dalších pět let.
3. Žádost o přezkum před pozbytím platnosti
(4)
Po zveřejnění oznámení o nadcházejícím skončení platnosti (11) konečných vyrovnávacích opatření obdržela Komise dne 25. listopadu 2011 žádost o zahájení přezkumu podle článku 18 základního nařízení (dále jen „přezkum před pozbytím platnosti“). Tuto žádost podal výbor výrobců polyetylentereftalátů v Evropě (Committee of Polyethylene Terephthalate Manufacturers in Europe (CPME), dále jen „žadatel“) jménem výrobců, kteří představují téměř 95 % výroby polyetylentereftalátů v Unii.
(5)
Žádost byla odůvodněna tím, že by skončení platnosti stávajících opatření pravděpodobně vedlo k přetrvávání nebo obnovení subvencování a újmy pro výrobní odvětví Unie.
(6)
Před zahájením přezkumu před pozbytím platnosti a v souladu s čl. 22 odst. 1 a čl. 10 odst. 7 základního nařízení oznámila Komise indické vládě, že obdržela řádně doloženou žádost o přezkum, a vyzvala ji ke konzultacím zaměřeným na vyjasnění situace, pokud jde o obsah žádosti o přezkum a dosažení vzájemně přijatelného řešení. Komise však na svou nabídku konzultace od indické vlády neobdržela žádnou odpověď.
4. Zahájení přezkumu před pozbytím platnosti
(7)
Po konzultaci s poradním výborem byl vyvozen závěr, že pro zahájení přezkumu před pozbytím platnosti existují dostatečné důkazy, a Komise dne 24. února 2012 oznámila zveřejněním oznámení v Úředním věstníku Evropské unie (12) (dále jen „oznámení o zahájení přezkumu“) zahájení přezkumu před pozbytím platnosti v souladu s článkem 18 základního nařízení.
5. Souběžné šetření
(8)
Dne 24. února 2012 Komise rovněž zahájila přezkum podle čl. 11 odst. 2 nařízení (ES) č. 1225/2009 týkající se platných antidumpingových opatření uložených na dovoz PET pocházejících z Indie, Indonésie, Malajsie, Tchaj-wanu a Thajska (13).
6. Šetření
6.1. Období přezkumného šetření a posuzované období
(9)
Šetření pravděpodobnosti přetrvávání nebo obnovení subvencování se týkalo období od 1. ledna 2011 do 31. prosince 2011 (dále jen „období přezkumného šetření“). Zkoumání trendů, které mají význam pro posouzení pravděpodobnosti přetrvávání nebo obnovení újmy, se týkalo období od 1. ledna 2008 do konce období přezkumného šetření (dále jen „posuzované období“).
6.2. Strany dotčené šetřením
(10)
O zahájení přezkumu před pozbytím platnosti Komise oficiálně vyrozuměla žadatele, vyvážející výrobce v dotčené zemi, dovozce a uživatele, o nichž bylo známo, že se jich šetření týká, jakož i zástupce dotčené země.
(11)
Zúčastněným stranám byla poskytnuta příležitost, aby ve lhůtě stanovené v oznámení o zahájení přezkumu předložily písemně svá stanoviska a požádaly o slyšení. Všechny zúčastněné strany, které o to požádaly a prokázaly, že mají zvláštní důvody ke slyšení, byly vyslechnuty.
(12)
Vzhledem k zjevně velkému počtu indických vyvážejících výrobců a výrobců a dovozců v Unii se považovalo za vhodné prověřit, zda by měl být proveden výběr vzorku v souladu s článkem 27 základního nařízení. Aby Komise mohla rozhodnout, zda bude zapotřebí vybrat vzorek, a pokud ano, tento výběr provést, byli vyvážející výrobci a dovozci, kteří nejsou ve spojení, vyzváni, aby se přihlásili do patnácti dnů ode dne zahájení přezkumu a poskytli Komisi informace stanovené v oznámení o zahájení přezkumu.
(13)
Sedm vyvážejících výrobců odpovědělo na dotazník ohledně výběru vzorku a projevili ochotu spolupracovat při přezkumném šetření. Na základě toho byl vybrán vzorek tří vyvážejících výrobců na základě objemu vývozu do Unie. Samotní výrobci zařazení do vzorku, výrobci nezařazení do vzorku ani příslušné indické orgány k tomuto vzorku nevznesli žádné námitky.
(14)
Třem vyvážejícím výrobcům zařazeným do vzorku byly řádným způsobem zaslány dotazníky k vyplnění a všichni poskytli své odpovědi. Odpovědi na dotazník jednoho indického výrobce zařazeného do vzorku však odhalily, že během období přezkumného šetření vyvezl jen nevýznamné množství dotčeného výrobku, a proto pro výpočet sazby subvence pro uvedenou společnost nebyly relevantní. Byly dokončeny inspekce na místě u dvou zbývajících vyvážejících výrobců, kteří společně představovali 99 % celkového objemu dovozu z Indie do Unie v období přezkumného šetření.
(15)
Po zveřejnění zásadních skutečností a úvah (dále jen „zveřejnění informací“) požádal jeden indický spolupracující výrobce o výpočet rozpětí subvencí. V tomto ohledu bylo znovu potvrzeno, že vývoz této společnosti byl nevýznamný, a proto neměl v tomto přezkumu před pozbytím platnosti žádný dopad na určení pravděpodobnosti přetrvávání nebo obnovení subvencování. Tato žádost byla tedy odmítnuta.
(16)
Komise v oznámení o zahájení přezkumu uvedla, že předběžně vybrala vzorek výrobců v Unii. Tento vzorek sestává ze čtyř společností z celkem třináct výrobců v Unii známých před zahájením šetření, které byly vybrány na základě největšího reprezentativního objemu výroby a prodeje, který může být ve stanovené lhůtě přiměřeně přezkoumán. Vzorek představoval více než 50 % celkové odhadované výroby a celkového odhadovaného prodeje v Unii v období přezkumného šetření. Zúčastněné strany byly vyzvány, aby nahlédly do spisu a aby se do 15 dnů ode dne zveřejnění oznámení o zahájení přezkumu vyjádřily k vhodnosti tohoto výběru. Všechny zúčastněné strany, které o to požádaly a prokázaly, že mají zvláštní důvody ke slyšení, byly vyslechnuty.
(17)
Některé zúčastněné strany vznesly připomínky k výběru vzorku výrobců v Unii. Tvrdily, že: i) Komise by neměla provádět výběr vzorku, zejména z toho důvodu, že v předchozím šetření také nebyl použit výběr vzorku; ii) byla napadnuta metoda použitá pro výběr vzorku z toho důvodu, že „směšuje tři různé kroky“, tj. ověření postavení, definici výrobního odvětví Unie a výběr vzorku; iii) prozatímní vzorek byl stanoven na základě nesprávných a neúplných informací; iv) vybraný prozatímní vzorek není reprezentativní, protože zahrnuje subjekty a nikoli skupiny; rovněž byl vznesen argument, že zahrnutí společností, které v jednom případě prošly nedávným odprodejem nebo v jiném případě mají přidružené prodeje, snižuje reprezentativnost vzorku.
(18)
Reakce na argumenty vznesené těmito stranami byly tyto:
-
O použití vzorku výrobců v Unii se rozhoduje nezávisle v případě každého šetření v závislosti na konkrétních okolnostech každého případu a čl. 22 odst. 6 základního nařízení se nevztahuje na použití takového vzorku pro zjištění újmy v souvislosti s přezkumem před pozbytím platnosti. Narozdíl od předchozích šetření, kdy šetření všech společností, jež se přihlásily a spolupracovaly, bylo proveditelné, Komise při tomto přezkumu dospěla k závěru, že v době, která je k dispozici, nelze vzhledem ke značnému počtu výrobců v Unii přiměřeně přezkoumat všechny, a že proto byly splněny podmínky článku 27.
-
Komise „nesmísila“ určení postavení, určení výrobního odvětví Unie a výběr prozatímního vzorku, jelikož tyto tři kroky byly provedeny nezávisle na sobě a bylo o nich rozhodnuto odděleně. Nebylo prokázáno, do jaké míry ovlivnilo použití údajů o výrobě a prodeji, které poskytly výrobci v Unii v souvislosti s ověřením postavení, reprezentativnost vzorku.
-
Vzorek byl určen na základě informací dostupných v době výběru v souladu s článkem 27 základního nařízení. Reprezentativnost vzorku byla přezkoumána v návaznosti na připomínky stran ohledně údajů o konkrétních společnostech. Žádná z těchto připomínek nebyla shledána odůvodněnou.
-
Jak požaduje článek 27 základního nařízení, byl vzorek určen tak, aby představoval největší reprezentativní objem výroby a prodeje, který může být ve stanovené lhůtě přiměřeně přezkoumán. Subjekty, které patří k větším skupinám, u nichž bylo zjištěno, že fungují nezávisle na ostatních dceřiných společnostech téže skupiny, byly považovány za reprezentativní pro výrobní odvětví Unie, a proto nebylo třeba zkoumat skupinu jako celek. Zároveň byly tyto společnosti zařazeny do vzorku jako hospodářské subjekty, čímž je zajištěno, že všechny příslušné údaje mohly být ověřeny. Kromě toho odprodeje a existence přidružených prodejů byly součástí charakteristiky tohoto odvětví v posuzovaném období, a proto se žádný z těchto prvků nepovažoval za prvek, který by snižoval reprezentativnost vzorku.
(19)
Po zveřejnění informací zopakovaly strany výše uvedené argumenty, které již byly zodpovězeny.
(20)
Výběr vzorku dovozců, kteří nejsou ve spojení, byl plánován již v oznámení o zahájení přezkumu. Při tomto šetření nespolupracoval ani jeden z 24 oslovených dovozců, kteří nejsou ve spojení.
(21)
Všech pět známých dodavatelů surovin bylo kontaktováno při zahájení přezkumu a obdrželi příslušný dotazník. Dva dodavatelé se přihlásili a dotazník vyplnili.
(22)
Při zahájení přezkumu byli osloveni všichni známí uživatelé a sdružení uživatelů. Odpovědi na dotazník poskytlo 17 uživatelů. Přihlásilo se 20 sdružení uživatelů z 16 členských států a předložilo odpovědi na dotazník.
7. Ověření obdržených informací
(23)
Komise si opatřila a ověřila veškeré informace, které považovala za nezbytné pro účely stanovení pravděpodobnosti přetrvávání nebo obnovení subvencování a následné újmy a pro stanovení zájmu Unie. Inspekce na místě se uskutečnily na půdě indické vlády v Dillí a u těchto zúčastněných stran:
a)
Vyvážející výrobci
-
Dhunseri Petrochem and Tea Limited, Kalkata, Indie,
-
Reliance Industries Limited, Navi Mumbai, Indie.
b)
Výrobci v Unii
-
Indorama Polymers Europe, UAB, Nizozemsko,
-
Equipolymers, Itálie, Německo,
-
Neo Group, UAB, Litva,
-
Novapet SA, Španělsko.
c)
Uživatelé v Unii
-
Coca-Cola Europe, Belgie,
-
Nestle Waters France, Francie.
B. DOTČENÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
1. Dotčený výrobek
(24)
Výrobek dotčený tímto přezkumem je tentýž jako dotčený výrobek v původním šetření, tj. PET s viskozitním číslem nejméně 78 ml/g podle normy ISO 1628-5 pocházející z Indie. V současnosti spadá do kódu KN 3907 60 20.
2. Obdobný výrobek
(25)
Stejně jako v původním šetření a v přezkumných šetřeních bylo zjištěno, že dotčený výrobek, tedy PET vyráběné a prodávané na domácím trhu v dotčené zemi, i PET vyráběné a prodávané výrobci v Unii mají stejné základní fyzikální i chemické vlastnosti a použití. Tyto výrobky se proto považují za obdobné výrobky ve smyslu čl. 2 písm. c) základního nařízení.
C. PRAVDĚPODOBNOST PŘETRVÁVÁNÍ NEBO OBNOVENÍ SUBVENCOVÁNÍ
1. Úvod
(26)
Na základě informací obsažených v žádosti o přezkum a odpovědích na dotazník Komise byly prošetřovány následující režimy, které se údajně týkají poskytování subvencí.
Celostátní režimy
a)
režim „Duty Entitlement Passbook Scheme“ (dále jen „DEPBS“);
b)
režim navracení cla („Duty Drawback Scheme“, dále jen „DDS“);
c)
režim „Focus Market Scheme“ (dále jen „FMS“);
d)
režim „Focus Product Scheme“ (dále jen „FPS“);
e)
režim „Status Holder Incentive Scrip“ (dále jen „SHIS“);
f)
režim předběžného povolení („Advance Authorisation Scheme“, dále jen „AAS“);
g)
režim „Export Promotion Capital Goods Scheme“ (dále jen „EPCGS“);
h)
režim „Special Economic Zones/Export Oriented Units“ (zvláštní ekonomické zóny / jednotky orientované na vývoz, dále jen „SEZ/EOU“);
i)
režim vývozních úvěrů („Export Credit Scheme“, dále jen „ECS“);
j)
režim osvobození od daně z příjmu („Income Tax Exemption Scheme“, dále jen „ITES“).
Regionální režimy
k)
režim „West Bengal Incentive“ (dále jen „WBIS“);
l)
pobídkový režim vlády státu Gudžarát zaměřený na kapitálové investice;
m)
režim „Gujarat Sales Tax Incentive Scheme“ (dále jen „GSTIS“);
n)
režim „Gujarat Electricity Duty Exemption Scheme“ (dále jen „GEDES“);
o)
režim „Package Scheme of Incentives“ (dále jen „PSI“) vlády státu Maháráštra.
(27)
Režimy uvedené v 26. bodě odůvodnění písm. a) a c) až h) vycházejí ze zákona o rozvoji a regulaci zahraničního obchodu z roku 1992 (č. 22 z roku 1992), který vstoupil v platnost dne 7. srpna 1992 (dále jen „zákon o zahraničním obchodu“). Zákon o zahraničním obchodu indickou vládu opravňuje vydávat oznámení týkající se vývozní a dovozní politiky. Tato oznámení jsou shrnuta v dokumentech o politice zahraničního obchodu, které jsou každých pět let vydávány ministerstvem obchodu a pravidelně aktualizovány. Dokument o politice zahraničního obchodu, který se týká období přezkumného šetření v rámci tohoto šetření, je dokument „Foreign Trade Policy 2009-2014“ (dále jen „FTP 09-14“). Kromě toho indická vláda také stanoví postupy, jimiž se FTP 09-14 řídí, v publikaci „Příručka postupů, svazek I“ (dále jen „HOP I 09-14“). Příručka postupů je také pravidelně aktualizována.
(28)
Režim uvedený v 26. bodě odůvodnění písm. b) vychází z paragrafu 75 celního zákona z roku 1962, z paragrafu 37 zákona o spotřební dani z roku 1944, z paragrafů 93A a 94 finančního zákona z roku 1994 a z Pravidel pro výběr cel, spotřební daně a vracení daní za služby z roku 1995. Míry tohoto vracení jsou pravidelně zveřejňovány. Míry, které se vztahují na období přezkumného šetření, jsou ve výši všech uplatňovaných sazeb pro vracení cla za období 2011-2012, zveřejněné v oznámení č. 68 / 2011- Customs (N.T.) ze dne 22. září 2011. Režim navracení cla se v kapitole 4 dokumentu FTP 2009-2014 označuje rovněž jako režim promíjení cla.
(29)
Režim uvedený v 26. bodě odůvodnění písm. i) vychází z paragrafů 21 a 35A zákona o regulaci bankovnictví z roku 1949, který umožňuje Indické centrální bance dávat pokyny komerčním bankám v oblasti vývozních úvěrů.
(30)
Režim uvedený v 26. bodě odůvodnění písm. j) vychází ze zákona o dani z příjmu z roku 1961, který je každoročně novelizován finančním zákonem.
(31)
Režim uvedený v 26. bodě odůvodnění písm. k) je spravován vládou státu Západní Bengálsko a uveden v oznámení ministerstva obchodu a průmyslu vlády státu Západní Bengálsko č. 580-CI/H ze dne 22. června 1999, které bylo nahrazeno oznámením č. 134-CI/O/Incentive/17/03/I ze dne 24. března 2004.
(32)
Režim uvedený v 26. bodě odůvodnění písm. l) je spravován vládou státu Gudžarát a vychází z politiky státu Gudžarát týkající se průmyslových pobídek.
(33)
Režim uvedený v 26. bodě odůvodnění písm. m) je spravován vládou státu Gudžarát a vychází z jeho politiky týkající se průmyslových pobídek.
(34)
Režim uvedený v 26. bodě odůvodnění písm. n) vychází ze zákona o bombayské dani z elektřiny (Bombay Electricity Duty Act) z roku 1958.
(35)
Režim uvedený v 26. bodě odůvodnění písm. o) je spravován státem Maháráštra a vychází z rozhodnutí ministerstva průmyslu, energetiky a práce státu Maháráštra.
(36)
Šetřením bylo zjištěno, že během období přezkumného šetření poskytovaly výhody, pokud jde o dotčený výrobek, vyvážejícím výrobcům zařazeným do vzorku tyto režimy:
Celostátní režimy
a)
režim „Duty Entitlement Passbook Scheme“ („DEPBS“);
b)
režim navracení cla („DDS“);
c)
režim „Focus Market Scheme“ („FMS“);
d)
režim „Status Holder Incentive Scrip“ („SHIS“);
e)
režim předběžného povolení („AAS“).
Regionální režimy
f)
režim „West Bengal Incentive“ („WBIS“).
2. Režim „Duty Entitlement Passbook Scheme“ („DEPBS“)
a) Právní základ
(37)
Podrobný popis režimu DEPBS je uveden v kapitole 4.3 dokumentu FTP 09-14 a v kapitole 4 příručky HOP I 09-14.
b) Způsobilost
(38)
Pro tento režim jsou způsobilí všichni výrobci-vývozci a obchodníci-vývozci.
c) Provádění v praxi
(39)
Vývozce může zažádat o úvěry v rámci režimu DEPBS, které jsou vypočteny jako procento hodnoty výrobků vyvezených v rámci tohoto režimu. Tyto sazby režimu DEPBS byly stanoveny indickými orgány pro většinu výrobků včetně dotčeného výrobku. Jsou stanoveny na základě standardních norem vstupů a výstupů a berou v úvahu předpokládaný dovozní podíl ve vyváženém výrobku a daňové zatížení předpokládaného dovozního podílu bez ohledu na to, zda bylo dovozní clo skutečně zaplaceno, či nikoli. Sazba DEPBS pro dotčený výrobek během období přezkumného šetření v rámci stávajícího šetření činila 8 % s maximální hodnotou 58 INR/kg.
(40)
Aby mohla společnost využívat výhod tohoto režimu, musí vyvážet. V době uskutečnění vývozní transakce musí vývozce předložit indickým orgánům prohlášení, v němž uvede, že se vývoz uskutečňuje v rámci režimu DEPBS. Aby mohlo být zboží vyvezeno, vydají indické celní úřady během odeslání vývozní přepravní doklad. Ten obsahuje mimo jiné výši úvěru v rámci režimu DEPBS, který má být poskytnut pro danou vývozní transakci. V tomto okamžiku zná vývozce výši výhody, kterou obdrží. Jakmile celní úřady vydají vývozní přepravní doklad, je indická vláda povinna poskytnout úvěr DEPBS. Příslušná sazba režimu DEPBS pro výpočet výše výhody je sazba, která je použita v okamžiku podání vývozního prohlášení.
(41)
Bylo zjištěno, že v souladu s indickými účetními standardy mohou být úvěry DEPBS při splnění vývozní povinnosti zaúčtovány do komerčních účtů na základě časového rozlišení jako příjem. Tyto úvěry mohou být použity k zaplacení cla z následného dovozu jakéhokoliv zboží s výjimkou kapitálového zboží a zboží, pro něž existují dovozní omezení. Zboží dovezené na základě takových úvěrů může být prodáno na domácím trhu (přičemž podléhá dani z prodeje), nebo použito jinak. Úvěry v rámci režimu DEPBS jsou volně přenositelné a jsou platné po dobu 24 měsíců ode dne vydání.
(42)
Žádost o úvěry v rámci režimu DEPBS se vyplňují elektronicky a mohou se vztahovat na neomezený počet vývozních transakcí. Lhůta pro podání žádostí činí tři měsíce po vývozu, avšak, jak je jasně stanoveno v odstavci 9.3 příručky HOP I 09-14, žádosti obdržené po uplynutí lhůt pro podávání lze vždy přijmout a přitom uložit drobnou pokutu (tj. 10 % z nároku).
(43)
Bylo zjištěno, že obě společnosti zařazené do vzorku tohoto režimu využívaly v prvních třech čtvrtinách období přezkumného šetření.
d) Závěr k režimu DEPBS
(44)
Režim DEPBS poskytuje subvence ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a odst. 2 základního nařízení. Úvěr v rámci režimu DEPBS je finančním příspěvkem indické vlády, protože bude nakonec použit ke kompenzaci dovozního cla, a sníží tak příjmy indické vlády z cla, které by bylo jinak splatné. Nadto úvěr v rámci režimu DEPBS poskytuje vývozci výhodu, protože zlepšuje jeho likviditu.
(45)
Režim DEPBS je kromě toho právně závislý na vývozní výkonnosti, a proto je považován za specifický a napadnutelný podle čl. 4 odst. 4 prvního pododstavce písm. a) základního nařízení.
(46)
Tento režim nelze považovat za povolený systém navracení cla nebo systém navracení u náhradních vstupů ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Nevyhovuje přísným pravidlům uvedeným v příloze I písm. i), příloze II (definice a pravidla pro navracení) a příloze III (definice a pravidla pro navracení u náhradních vstupů) základního nařízení. Vývozce nemá žádnou povinnost skutečně spotřebovat bezcelně dovezené zboží ve výrobním procesu a částka úvěru není vypočtena ve vztahu ke skutečně využitým vstupům. Navíc neexistuje systém nebo zavedený postup pro potvrzení, jaké vstupní materiály jsou spotřebovány ve výrobním procesu vyváženého výrobku nebo zda došlo k nadměrné platbě dovozního cla ve smyslu přílohy I písm. i) a příloh II a III základního nařízení. V neposlední řadě má vývozce nárok čerpat výhody režimu DEPBS bez ohledu na to, zda vůbec nějaké vstupy doveze. Pro získání výhody stačí, aby vývozce prostě vyvezl zboží, aniž by prokazoval, že byl dovezen nějaký vstupní materiál. Dokonce i vývozci, kteří nakupují veškeré své vstupní materiály na místě a nedovážejí žádné zboží, které lze použít jako vstupy, mají tedy nárok na čerpání výhod v rámci režimu DEPBS.
e) Zrušení režimu DEPBS a přechod k DDS
(47)
Veřejným oznámením č. 54 (RE-2010)/2009-2014 ze dne 17. června 2011 byl režim DEPBS naposledy prodloužen o tři měsíce, čímž se jeho použitelnost prodloužila do 30. září 2011. Vzhledem k tomu, že následně nebylo zveřejněno žádné další jeho prodloužení, režim DEPBS počínaje dnem 30. září 2011 účinně skončil. Proto bylo nutné ověřit, zda by mohla být uložena opatření s ohledem na čl. 15 odst. 1 základního nařízení.
(48)
Indická vláda vysvětlila Komisi, že při ukončení režimu DEPBS si mohly společnosti vybrat jiné režimy navrácení nebo prominutí cla uvedené v kapitole 4 dokumentu FTP 09-14, tj. režim „Advance Authorisation Scheme (AAS)“ nebo režim navracení cla (DDS).
(49)
Šetřením bylo zjištěno, že obě společnosti zařazené do vzorku začaly ihned po ukončení režimu DEPBS využívat režim DDS. Je třeba uvést, že režim DDS byl zaveden v roce 1995 a fungoval zároveň s režimem DEPBS během prvních tří čtvrtin období přezkumného šetření a řadu let před obdobím přezkumného šetření. Vývozci však nemohli využít DDS a DEPBS současně pro týž vývoz. Během prvních tří čtvrtin období přezkumného šetření činila sazba DDS 2,2 % s maximální hodnotou 1,5 INR/kg, což znamenalo, že režim DDS byl méně velkorysý, a tedy méně atraktivní než DEPBS. Je třeba uvést, že indická vláda zajistila plynulý přechod z režimu DEPBS na režim DDS, jak je uvedeno v oběžníku č. - 42 /2011-Cla ze dne 22. září 2011. V tomto oběžníku je vysvětleno, že „plán navracení [cla] pro tento rok zahrnuje položky, které dosud patřily do režimu DEPBS“. V tomtéž oběžníku je uvedeno, že odvětvím, která fungují v rámci režimu DEPBS, „bylo rozhodnuto poskytnout hladký přechod pro položky v těchto odvětvích a začlenit je do plánu navracení. Jako přechodné opatření budou u těchto položek mírně sníženy jejich sazby DEPBS, a sice v rozmezí od 1 % do 3 % u většiny položek.“ Jinými slovy tento oběžník uvádí, že míry vracení cla platné od 1. října 2011 byly určeny tak, aby poskytovaly podobnou výhodu jako ukončený režim DEPBS.
(50)
Míry DDS použitelné na dotčený výrobek se od 1. října 2011 zvýšily z 2,2 % na 5,5 % hodnoty FOB a související maximální hodnota se zvýšila z 1,5 INR/kg na 5,5 INR/kg. U této nové míry bylo zjištěno, že poskytuje podobné míry subvencování, jako poskytoval DEPBS do 30. září 2011 s 8 % mírou a maximální hodnotou 58 INR/kg. Pokud jde o ceny PET převládající během období přezkumného šetření, byla obecně použitelná maximální hodnota DEPBS a jejím výsledkem byla teoretická výhoda ve výši 4,64 INR/kg neboli 5,8 %. V případě DDS nebyla maximální hodnota použitelná, a teoretická výhoda tedy činila 5,5 %.
(51)
Šetřením byly potvrzeny úvahy předchozího bodu odůvodnění. Průměrná roční subvenční rozpětí společností zařazených do vzorku činila 5,5 % pro DEPBS a 6 % pro DDS.
(52)
Srovnání obou režimů rovněž ukazuje, že mají společné mnohé charakteristiky uplatňování.
(53)
Ve 47. až 51. bodě odůvodnění je prokázáno, že i přes ukončení režimu DEPBS byly zásadní výhody nadále a bez přerušení poskytovány na téměř totožné úrovni tím, že byl zajištěn hladký přechod k režimu navracení cla. Z tohoto důvodu se dospělo k závěru, že subvence nebyly zrušeny ve smyslu čl. 15 odst. 1 a že režim DEPBS je napadnutelný.
(54)
Po zveřejnění zásadních skutečností a úvah tvrdil jeden vyvážející výrobce, že režim DEPBS byl ukončen, a proto by neměl být vyrovnán. Jako odpověď na toto tvrzení je třeba uvést, že režim DEPBS byl ukončen dne 30. září 2011, jak je popsáno rovněž ve 47. bodě odůvodnění. Subvencování však pokračovalo a vývozci měli možnost místo DEPBS požádat o výhody například v rámci DDS nebo AAS a tyto výhody získat. Toto tvrzení bylo tedy odmítnuto.
f) Výpočet výše subvence
(55)
V souladu s čl. 3 odst. 2 a článkem 5 základního nařízení byla výše napadnutelných subvencí vypočtena na základě výhody u příjemce, která byla zjištěna za období přezkumného šetření. V tomto ohledu se mělo zato, že výhodu příjemce získá v okamžiku, kdy dojde k vývozní transakci uskutečněné v rámci tohoto režimu. V uvedeném okamžiku se musí indická vláda vzdát cla, které představuje finanční příspěvek ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Jakmile celní úřady vydají vývozní přepravní doklad uvádějící mimo jiné výši úvěru v rámci režimu DEPBS, který má být poskytnut pro danou vývozní transakci, nemůže indická vláda rozhodnutí o udělení či neudělení subvence nikterak ovlivnit. Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem se považuje za odpovídající stanovit výši výhody vyplývající z režimu DEPBS jako součet úvěrů získaných za vývozní transakce uskutečněné v rámci tohoto režimu v období přezkumného šetření.
(56)
V případě, že byly předloženy oprávněné argumenty, byly podle čl. 7 odst. 1 písm. a) základního nařízení poplatky nezbytně vynaložené na získání subvence odečteny z takto zjištěných úvěrů a výsledná částka byla použita jako čitatel pro výpočet výše subvence. V souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení byla tato výše subvence přepočtena na celkový vývozní obrat dotčeného výrobku během období přezkumného šetření (jmenovatel), protože subvence závisí na vývozní výkonnosti a nebyla poskytnuta podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(57)
Na základě výše uvedených skutečností činí sazby subvence pro společnosti zařazené do vzorku zjištěné v souvislosti s tímto režimem 3,78 % a 4,42 %.
3. Režim navracení cla („Duty Drawback Scheme“, „DDS“)
a) Právní základ
(58)
Podrobný popis režimu DDS je obsažen v Pravidlech pro výběr cel a spotřební daně a vracení daní z roku 1995 ve znění následných oznámení.
b) Způsobilost
(59)
Pro tento režim jsou způsobilí všichni výrobci-vývozci a obchodníci-vývozci.
c) Provádění v praxi
(60)
Způsobilý vývozce může zažádat o navrácení částky, která je vypočtena jako procento hodnoty FOB výrobků vyvezených v rámci tohoto režimu. Tyto sazby navracení byly stanoveny indickou vládou pro řadu výrobků včetně dotčeného výrobku. Určují se na základě průměrného množství nebo průměrné hodnoty materiálů použitých jako vstupy při výrobě výrobku a na základě průměrné výše cla zaplaceného za vstupy. Jsou použitelné bez ohledu na to, zda bylo dovozní clo skutečně zaplaceno, či nikoli. Sazba DDS pro dotčený výrobek během období přezkumného šetření činila 5,5 % hodnoty FOB s maximální hodnotou 5,5 INR/kg.
(61)
Aby mohla společnost využívat výhod tohoto režimu, musí vyvážet. Jakmile jsou údaje o zásilce zaneseny na celní server (ICEGATE), je zde uvedeno, že vývoz probíhá v rámci režimu DDS a je neodvolatelně stanovena částka DDS. Předloží-li přepravní společnost obecné prohlášení o vývozu a celní úřad tento dokument srovná s údaji na přepravním dokladu s uspokojivým výsledkem, jsou splněny všechny podmínky pro povolení výplaty navráceného cla buď přímou platbou na bankovní účet vývozce, nebo příkazem k výplatě.
(62)
Vývozce musí rovněž prokázat, že k uskutečnění vývozu dochází prostřednictvím potvrzení banky o uskutečnění vývozu. Tento dokument může být poskytnut po vyplacení částky navráceného cla, ale indická vláda vyplacenou částku vymáhá zpět, pokud vývozce potvrzení banky o uskutečnění vývozu nepředloží ve stanovené lhůtě.
(63)
Částka navráceného cla může být použita pro jakékoli účely.
(64)
Bylo zjištěno, že v souladu s indickými účetními standardy může být částka navráceného cla při splnění vývozní povinnosti zaúčtována do komerčních účtů na základě časového rozlišení jako příjem.
(65)
Bylo zjištěno, že společnosti zařazené do vzorku využívaly režim DDS během poslední čtvrtiny období přezkumného šetření.
d) Závěr k režimu DDS
(66)
Režim DDS poskytuje subvence ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a odst. 2 základního nařízení. Částka navráceného cla je finančním příspěvkem indické vlády. Kromě toho částka navráceného cla poskytuje vývozci výhodu, protože zlepšuje jeho likviditu.
(67)
Režim DDS je kromě toho právně závislý na vývozní výkonnosti, a proto je považován za specifický a napadnutelný podle čl. 4 odst. 4 prvního pododstavce písm. a) základního nařízení.
(68)
Tento režim nelze považovat za povolený systém navracení cla nebo systém navracení u náhradních vstupů ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Nevyhovuje přísným pravidlům uvedeným v příloze I písm. i), příloze II (definice a pravidla pro navracení) a příloze III (definice a pravidla pro navracení u náhradních vstupů) základního nařízení.
(69)
Neexistuje žádný zavedený režim nebo postup pro potvrzení, jaké vstupní materiály jsou spotřebovány ve výrobním procesu vyváženého výrobku nebo zda došlo k nadměrné platbě dovozního cla ve smyslu přílohy I písm. i) a příloh II a III základního nařízení. V neposlední řadě má vývozce nárok čerpat výhody režimu DDS bez ohledu na to, zda vůbec nějaké vstupy doveze. Pro získání výhody stačí, aby vývozce prostě vyvezl zboží, aniž by prokazoval, že byl dovezen nějaký vstupní materiál. Dokonce i vývozci, kteří nakupují veškeré své vstupní materiály na místě a nedovážejí žádné zboží, které lze použít jako vstupy, mají tedy nárok na čerpání výhod v rámci režimu DDS.
(70)
To potvrzuje i oběžník indické vlády č. 24/2001, který jasně uvádí, že „[sazby navráceného cla] nijak nesouvisejí se skutečnou spotřebou vstupů a se skutečným dopadem na vstupy konkrétního vývozce nebo jednotlivých zásilek […]“ a regionálním orgánům ukládá, aby „se netrvalo na důkazech o skutečných clech u dovezených nebo domácích vstupů […] kromě [žádosti o navrácení cla] podané vývozci.“
(71)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem se dospělo k závěru, že režim DDS je napadnutelný.
e) Výpočet výše subvence
(72)
V souladu s čl. 3 odst. 2 a článkem 5 základního nařízení byla výše napadnutelných subvencí vypočtena na základě výhody u příjemce, která byla zjištěna za období přezkumného šetření. V tomto ohledu se mělo zato, že výhodu příjemce získá v okamžiku, kdy dojde k vývozní transakci uskutečněné v rámci tohoto režimu. V tomto okamžiku musí indická vláda zaplatit částku navráceného cla, která představuje finanční příspěvek ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Jakmile celní úřady vydají vývozní přepravní doklad uvádějící mimo jiné částku navráceného cla, která má být poskytnuta pro danou vývozní transakci, nemůže indická vláda rozhodnutí o udělení či neudělení subvence nikterak ovlivnit. Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem se považuje za odpovídající stanovit výši výhody vyplývající z režimu DDS jako součet částek navráceného cla získaných za vývozní transakce uskutečněné v rámci tohoto režimu v období přezkumného šetření.
(73)
V případě, že byly předloženy oprávněné argumenty, byly podle čl. 7 odst. 1 písm. a) základního nařízení poplatky nezbytně vynaložené na získání subvence odečteny z takto zjištěných úvěrů a výsledná částka byla použita jako čitatel pro výpočet výše subvence. V souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení byly tyto výše subvence přepočteny na celkový vývozní obrat dotčeného výrobku v průběhu období přezkumného šetření (jmenovatel), protože subvence závisí na vývozní výkonnosti a nebyla poskytnuta podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(74)
Na základě výše uvedených skutečností činí sazby subvence pro dotčené společnosti zařazené do vzorku zjištěné v souvislosti s tímto režimem 1,65 % a 1,32 %.
4. Režim „Focus Market Scheme“ („FMS“)
a) Právní základ
(75)
Podrobný popis režimu FMS je uveden v odstavci 3.14 dokumentu FTP 09-14 a v odstavci 3.8 příručky HOP I 09-14.
b) Způsobilost
(76)
Pro tento režim jsou způsobilí všichni výrobci-vývozci a obchodníci-vývozci.
c) Provádění v praxi
(77)
Vývoz všech výrobků v rámci tohoto režimu do zemí uvedených v tabulkách 1 a 2 dodatku 37(C) příručky HOP I 09-14 má nárok na úvěry na clo rovnající se 3 % hodnoty FOB. Od 1. dubna 2011 má vývoz všech výrobků do zemí uvedených v tabulce 3 dodatku 37(C) („Special Focus Markets“) nárok na úvěry na clo rovnající se 4 % hodnoty FOB. Na určité typy vývozních činností, například na vývoz dováženého či překládaného zboží, domnělý vývoz, vývoz služeb a vývozní obrat jednotek působících v rámci zvláštních ekonomických zón / jednotek orientovaných na vývoz, se tento režim nevztahuje. Nevztahuje se ani na určité typy výrobků, například na diamanty, vzácné kovy, rudy, obilí, cukr a ropné produkty.
(78)
Úvěry na clo v rámci FMS jsou volně přenositelné a platné po dobu 24 měsíců ode dne vydání příslušného osvědčení o nároku na úvěr. Mohou být použity k zaplacení cla u následného dovozu jakéhokoliv vstupního materiálu nebo zboží včetně kapitálového zboží.
(79)
Osvědčení o nároku na úvěr se vydává v přístavu, ze kterého se vývoz uskutečňuje, po uskutečnění vývozu nebo po odeslání zboží. Pokud žadatel předloží orgánům kopie všech příslušných vývozních dokumentů (například příkazu k vývozu, faktur, přepravních dokladů, potvrzení banky o uskutečnění vývozu), nemůže indická vláda poskytnutí úvěrů na clo nikterak ovlivnit.
(80)
Bylo zjištěno, že společnosti zařazené do vzorku tohoto režimu v období přezkumného šetření využívaly.
d) Závěr k režimu FMS
(81)
Režim FMS poskytuje subvence ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a odst. 2 základního nařízení. Úvěr na clo v rámci FMS je finančním příspěvkem indické vlády, protože bude nakonec použit ke kompenzaci dovozního cla, a bude tak snižovat výnosy indické vlády z cla, které by bylo jinak splatné. Nadto úvěr na clo v rámci FMS poskytuje vývozci výhodu, protože zlepšuje jeho likviditu.
(82)
Kromě toho FMS právně závisí na vývozní výkonnosti, a je proto považován za specifický a napadnutelný podle čl. 4 odst. 4 prvního pododstavce písm. a) základního nařízení.
(83)
Tento režim nelze považovat za povolený režim navracení cla nebo režim navracení u náhradních vstupů ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Nevyhovuje přísným pravidlům uvedeným v příloze I písm. i), příloze II (definice a pravidla pro navracení) a příloze III (definice a pravidla pro navracení u náhradních vstupů) základního nařízení. Vývozce nemá žádnou povinnost skutečně spotřebovat bezcelně dovezené zboží ve výrobním procesu a částka úvěru není vypočtena ve vztahu ke skutečně využitým vstupům. Neexistuje režim nebo zavedený postup pro potvrzení, jaké vstupní materiály jsou spotřebovány ve výrobním procesu vyváženého výrobku nebo zda došlo k nadměrné platbě dovozního cla ve smyslu přílohy I písm. i) a příloh II a III základního nařízení. Vývozce je způsobilý obdržet výhody FMS bez ohledu na to, zda vůbec nějaké vstupní materiály doveze. Pro získání výhody stačí, aby vývozce prostě vyvezl zboží, aniž by prokazoval, že byl dovezen nějaký vstupní materiál. Dokonce i vývozci, kteří nakupují veškeré své vstupní materiály v místě a nedovážejí žádné zboží, které lze použít jako vstupní materiál, mají tedy přesto nárok na výhodu z FMS. Kromě toho může vývozce využít úvěry na clo v rámci FMS k dovozu kapitálového zboží, ačkoliv kapitálové zboží nespadá do působnosti povolených režimů navracení cla, jak je uvedeno v příloze I písm. i) základního nařízení, protože není spotřebováno při výrobě vyvážených výrobků.
e) Výpočet výše subvence
(84)
Výše napadnutelných subvencí byla vypočtena na základě výhody, kterou získal příjemce a u které bylo zjištěno, že v období přezkumného šetření byla zaúčtována spolupracujícím vyvážejícím výrobcem na základě časového rozlišení jako příjem ve stadiu vývozní transakce. V souladu s čl. 7 odst. 2 a 3 základního nařízení byla tato výše subvence (čitatel) přepočtena na vývozní obrat v období přezkumného šetření (jmenovatel), protože subvence závisí na vývozní výkonnosti a nebyla poskytnuta podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(85)
Sazba subvence zjištěná pro tento režim v období přezkumného šetření pro společnosti zařazené do vzorku činí 0,19 % a 0,87 %.
5. Režim „Status Holder Incentive Scrip“ („SHIS“)
a) Právní základ
(86)
Podrobný popis režimu SHIS je uveden v kapitole 3.16 dokumentu FTP 09-14 a v odstavci 3.10 příručky HOP I 09-14. Podrobný popis kategorií statusu tohoto režimu je uveden v odstavcích 3.10.1 až 3.10.4 dokumentu FTP 09-14 a v odstavcích 3.1 až 3.5 příručky HOP I 09-14.
b) Způsobilost
(87)
Pro tento režim jsou způsobilí výrobci-vývozci a obchodníci-vývozci, kteří jsou uznaní jako tzv. „držitelé statusu“.
c) Provádění v praxi
(88)
Pro status jsou způsobilí obchodníci-vývozci i výrobci-vývozci. V závislosti na jejich vývozní výkonnosti během stávajícího roku a během několika předcházejících let je žadatelům udělen jeden z těchto statusů: Export House, Star Export House, Trading House, Star Trading House, Premier Trading House.
(89)
V rámci režimu SHIS mají držitelé statusu nárok na úvěr na clo ve výši 1 % hodnoty FOB vývozu v odvětvích uvedených v odstavci 3.16.4 dokumentu FTP 09-14, tj. kožedělné (kromě hotových usní) a textilní odvětví a odvětví juty, řemesla, strojní odvětví (vyjma některá pododvětví) a odvětví plastů a základních chemických látek (vyjma farmaceutické přípravky). Jelikož je dotčený výrobek druh plastu, tento režim se na něj vztahuje.
(90)
Úvěry na clo v rámci režimu SHIS nejsou přenositelné a musí být využity k zaplacení cla z dovozu kapitálového zboží použitého k výrobě výrobků, které spadají do jednoho z příslušných odvětví.
(91)
Pokud žadatel využil v průběhu roku nulovou sazbu v rámci EPCG, není způsobilý pro SHIS na vývoz uskutečněný v uvedeném roce.
(92)
Tento režim byl zaveden v roce 2009 pro vývoz uskutečněný v letech 2009-2010 a 2010-2011 a od té doby je každoročně prodlužován. Naposledy (viz oznámení č. 07/2012 - Cla ze dne 9. března 2012) byla platnost tohoto režimu prodloužena do 31. března 2013.
(93)
Bylo zjištěno, že v souladu s indickými účetními standardy může být úvěr na clo SHIS při splnění vývozní povinnosti zaúčtován do komerčních účtů na základě časového rozlišení jako příjem.
(94)
Šetřením bylo zjištěno, že jedna společnost zařazená do vzorku využívala tento režim během období přezkumného šetření a druhá nebyla způsobilá v důsledku ustanovení popsaného v 90. bodě odůvodnění.
d) Závěr k režimu SHIS
(95)
Režim SHIS poskytuje subvence ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a odst. 2 základního nařízení. Úvěr na clo v rámci SHIS je finančním příspěvkem indické vlády, protože bude nakonec použit ke kompenzaci dovozního cla, a bude tak snižovat výnosy indické vlády z cla, které by bylo jinak splatné. Nadto úvěr na clo v rámci SHIS poskytuje vývozci výhodu, protože zlepšuje jeho likviditu.
(96)
Kromě toho SHIS právně závisí na vývozní výkonnosti, a je proto považován za specifický a napadnutelný podle čl. 4 odst. 4 prvního pododstavce písm. a) základního nařízení.
(97)
Tento režim nelze považovat za povolený režim navracení cla nebo režim navracení u náhradních vstupů ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Nevyhovuje přísným pravidlům uvedeným v příloze I písm. i), příloze II (definice a pravidla pro navracení) a příloze III (definice a pravidla pro navracení u náhradních vstupů) základního nařízení. Úvěr na clo bude nakonec použit k zaplacení cla z dovozu kapitálového zboží, které nespadá do působnosti povolených režimů navracení cla, jak je uvedeno v příloze I písm. i) základního nařízení, protože není spotřebováno při výrobě vyvážených výrobků.
e) Výpočet výše subvence
(98)
Výše napadnutelných subvencí byla vypočtena na základě výhody, kterou získal příjemce a u které bylo zjištěno, že v období přezkumného šetření byla zaúčtována spolupracujícím vyvážejícím výrobcem na základě časového rozlišení jako příjem ve stadiu vývozní transakce. V souladu s čl. 7 odst. 2 a 3 základního nařízení byla tato výše subvence (čitatel) přepočtena na vývozní obrat v období přezkumného šetření (jmenovatel), protože subvence závisí na vývozní výkonnosti a nebyla poskytnuta podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(99)
Sazba subvence zjištěná pro tento režim v období přezkumného šetření pro jedinou společnost zařazenou do vzorku, která tento režim využívá, činí 1 %.
6. Režim Export Promotion Capital Goods („EPCGS“)
a) Právní základ
(100)
Podrobný popis režimu EPCGS je uveden v kapitole 5 dokumentu FTP 09-14 a v kapitole 5 příručky HOP I 09-14.
b) Způsobilost
(101)
Pro tento režim jsou způsobilí výrobci-vývozci a obchodníci-vývozci „vázaní“ na podpůrné výrobce a poskytovatele služeb.
c) Provádění v praxi
(102)
Pod podmínkou vývozní povinnosti je společnosti dovoleno dovážet kapitálové zboží (nové i použité kapitálové zboží až deset let staré) za sníženou celní sazbu. Za tímto účelem indická vláda vydá na požádání a po zaplacení poplatku licenci EPCGS. Tento režim zajišťuje sníženou sazbu dovozního cla ve výši 3 % použitelnou na veškeré kapitálové zboží dovezené v rámci tohoto režimu. Aby byla splněna vývozní povinnost, musí být dovezené kapitálové zboží v průběhu určitého období využito k výrobě určitého množství zboží na vývoz. Podle FTP 09-14 může být kapitálové zboží dováženo v rámci EPCGS při sazbě v nulové výši, avšak v takovém případě je lhůta pro splnění vývozní povinnosti kratší.
(103)
Držitel licence EPCGS může také pořídit kapitálové zboží z domácích zdrojů. V takovém případě může domácí výrobce kapitálového zboží využít výhody bezcelního dovozu dílů nutných pro výrobu tohoto kapitálového zboží. Alternativně může domácí výrobce požadovat výhodu domnělého vývozu pro dodávky kapitálového zboží držiteli licence EPCGS.
d) Závěr k režimu EPCGS
(104)
Režim EPCGS poskytuje subvence ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a odst. 2 základního nařízení. Snížení cla představuje finanční příspěvek indické vlády, neboť tato úleva snižuje příjmy indické vlády z cla, které by bylo jinak splatné. Nadto snížení cla poskytuje vývozci výhodu, protože ušetřením cla při dovozu se zvyšuje likvidita společnosti.
(105)
Navíc EPCGS právně závisí na vývozní výkonnosti, protože takové licence nelze získat bez závazku vyvážet. Je proto považován za specifický a napadnutelný podle čl. 4 odst. 4 prvního pododstavce písm. a) základního nařízení.
(106)
Režim EPCGS nelze považovat za povolený režim navracení cla nebo režim navracení cla u náhradních vstupů ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení. Kapitálové zboží není zahrnuto do působnosti takových povolených režimů, jak je uvedeno v příloze I písm. i) základního nařízení, protože není spotřebováno při výrobě výrobků určených na vývoz.
e) Výpočet výše subvence
(107)
Výše subvence byla vypočtena v souladu s čl. 7 odst. 3 základního nařízení rozložením nezaplaceného cla z dováženého kapitálového zboží na dobu odpovídající běžné době amortizace takového kapitálového zboží v dotčeném výrobním odvětví. Takto vypočtená částka, která připadá na období přezkumného šetření, byla upravena připočtením úroku v průběhu tohoto období, aby se zohlednila úplná hodnota výhody v čase. Za vhodnou pro tento účel byla považována komerční úroková sazba v Indii v průběhu období šetření. V případě, že byly předloženy oprávněné argumenty, byly v souladu s čl. 7 odst. 1 písm. a) základního nařízení od této částky odečteny poplatky, které byly nezbytně vynaloženy za účelem získání subvence.
(108)
V souladu s čl. 7 odst. 2 a 3 základního nařízení byla tato výše subvence přepočtena na příslušný vývozní obrat v průběhu období přezkumného šetření (jmenovatel), protože subvence závisí na vývozní výkonnosti a nebyla poskytnuta podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků.
(109)
Sazba subvence zjištěná pro tento režim v období přezkumného šetření pro společnosti zařazené do vzorku činí 0,55 % a 0,56 %.
7. Režim předběžného povolení („AAS“)
(110)
Bylo zjištěno, že pouze jedna ze společností zařazených do vzorku tento režim během období přezkumného šetření využívala. Šetřením se však zjistilo, že výhody, které společnost získala, nebyly významné, a proto režim AAS není dále rozebírán.
8. Režim West Bengal Incentive 1999 („WBIS 1999“)
a) Právní základ
(111)
Podrobný popis tohoto režimu, jak je použit vládou státu Západní Bengálsko, je uveden v oznámení č. 580-CI/H ze dne 22. června 1999 ministerstva obchodu a průmyslu vlády státu Západní Bengálsko.
b) Způsobilost
(112)
Způsobilé pro využívání výhod v rámci tohoto režimu jsou společnosti zřizující nový průmyslový závod nebo provádějící rozsáhlé rozšíření již existujícího průmyslového závodu v zaostalých oblastech. Existují však kompletní seznamy nezpůsobilých výrobních odvětví (negativní seznam výrobních odvětví), které společnostem působícím v určitých hospodářských oblastech brání těchto pobídek využít.
c) Provádění v praxi
(113)
Stát Západní Bengálsko poskytuje způsobilým průmyslovým podnikům pobídky ve formě výhod, včetně osvobození od centrální daně z prodeje a prominutí centrální DPH uložené na prodej hotových výrobků, aby podpořil rozvoj průmyslu v hospodářsky zaostalých oblastech tohoto státu.
(114)
V rámci tohoto režimu musí společnosti investovat v zaostalých oblastech. Tyto oblasti, které reprezentují určité územní celky státu Západní Bengálsko, jsou rozděleny podle svého hospodářského rozvoje do různých kategorií, současně však existují rozvinuté oblasti, které jsou z využívání pobídkových režimů vyloučeny. Hlavními kritérii pro zjištění výše pobídek jsou velikost investice a oblast, ve které se podnik nachází nebo bude nacházet.
(115)
Bylo zjištěno, že jedna ze společností zařazených do vzorku tento režim během období přezkumného šetření využívala.
d) Závěr
(116)
Tento režim poskytuje subvence ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a odst. 2 základního nařízení. Tvoří finanční příspěvek vlády státu Západní Bengálsko, neboť poskytnuté pobídky, v tomto případě osvobození od centrální daně z prodeje a prominutí centrální DPH uložené na prodej hotových výrobků, snižují výnosy z daní, které by jinak byly splatné. Kromě toho tyto pobídky poskytují společnosti výhody, protože vylepšují její finanční situaci, neboť daň, která by jinak byla splatná, se neplatí.
(117)
Tento režim je dále regionálně specifický ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) a odst. 3 základního nařízení, protože je dostupný pouze jistým společnostem, které investovaly v určitých vymezených územních oblastech v působnosti dotčeného státu. Není dostupný společnostem majícím sídlo mimo tyto oblasti a kromě toho se míra výhody liší podle příslušné oblasti.
(118)
Režim WBIS 1999 je proto napadnutelný.
e) Výpočet výše subvence
(119)
Výše subvence byla vypočtena na základě částky daně z prodeje a centrální DPH uložené na prodej hotových výrobků běžně splatné v období přezkumného šetření, která však podle tohoto režimu zůstala nezaplacena. V souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení byla tato výše subvence (čitatel) přepočtena na celkový prodej v období přezkumného šetření (jmenovatel), neboť tato subvence není závislá na vývozu a nebyla poskytnuta podle množství zhotovených, vyrobených, vyvezených nebo přepravených výrobků. Získaná sazba subvence činila 1,36 %.
9. Výše napadnutelných subvencí
(120)
Výše napadnutelných subvencí v souladu s ustanoveními základního nařízení, vyjádřená podle hodnoty výrobku, činí u vyvážejících výrobců zařazených do vzorku 7,53 % a 8,17 %.
REŽIM
DEPB
DDS
FMS
SHIS
EPCGS
WBIS
Celkem
SPOLEČNOST
%
%
%
%
%
%
%
Dhunseri Petrochem & Tea Limited
3,78
1,65
0,19
nula
0,55
1,36
7,53
Reliance Industries Limited
4,42
1,32
0,87
1,0
0,56
nula
8,17
10. Závěry ohledně pravděpodobnosti přetrvávání nebo obnovení subvencování
(121)
V souladu s čl. 18 odst. 2 základního nařízení bylo zkoumáno, zda je pravděpodobné, že subvencování bude přetrvávat nebo se obnoví, pokud stávající opatření pozbudou platnosti.
(122)
Jak je uvedeno v 26. až 118. bodě odůvodnění, bylo zjištěno, že během období přezkumného šetření indičtí vývozci dotčeného výrobku nadále získávali výhody z napadnutelného subvencování od indických úřadů.
(123)
Režimy subvencí poskytují opakované výhody a neexistuje žádný náznak, že by tyto výhody měly být v blízké budoucnosti ukončeny. Každý vývozce je kromě toho způsobilý k využívání několika subvenčních režimů.
(124)
Rovněž se zkoumalo, zda by se v případě zrušení opatření uskutečňoval vývoz do Unie ve významném objemu.
(125)
Indie je významným výrobcem dotčeného výrobku. Na základě údajů shromážděných během šetření měla Indie během období přezkumného šetření výrobní kapacitu ve výši asi 700 000-900 000 tun a plánovala její rozšíření, jehož důsledkem by bylo dosažení celkové kapacity země ve výši 1 600 000-1 800 000 tun do roku 2014. Odhaduje se, že v důsledku toho by kapacita v roce 2014 přesáhla domácí poptávku o asi 600 000-700 000 tun, což by představovalo 21-25 % celkové spotřeby v Unii během období přezkumného šetření.
(126)
Za těchto okolností jsou indičtí výrobci dotčeného výrobku velmi závislí na prodeji na vývoz a existuje pravděpodobnost, že objem vývozu do Unie, který byl významný již během období přezkumného šetření, by v případě zrušení opatření ještě vzrostl.
(127)
Jeden vyvážející výrobce tvrdil, že se přebytečná kapacita po roce 2014 sníží, a proto situace týkající se přebytečné kapacity bude jen dočasná. Je třeba uvést, že bylo zjištěno, že údajný pokles přebytečné kapacity po roce 2014 je v souladu s výhledem vyplývajícím ze zprávy s informacemi o trhu. Proto se dospělo k závěru, že toto tvrzení nebylo takové povahy, aby změnilo analýzu, pokud jde o vývoj přebytečné kapacity.
(128)
Po zveřejnění informací tvrdil jeden vyvážející výrobce, že významné dočasné přebytečné kapacity byly nezbytné, jelikož nárůstu výrobní kapacity obecně může být dosaženo pouze velkými přírůstky, protože moderní výrobní závody pro PET mají určitou minimální velikost. Jako odpověď na toto tvrzení je třeba uvést, že během období přezkumného šetření a následujícího roku došlo k rozšíření výrobní kapacity v rozsahu nejméně 150 000-200 000 tun. Z toho vyplývá, že pouze uvedenými argumenty nelze odůvodnit přebytečnou kapacitu dostupnou pro vývoz uvedenou ve 125. bodě odůvodnění. V každém případě není v této souvislosti příčina přebytečné kapacity dostupné pro vývoz relevantní. Toto tvrzení bylo tedy odmítnuto.
(129)
Některé strany tvrdily, že přebytečná kapacita dostupná pro vývoz, která se vytváří v Indii, by mohla být absorbována i jinými třetími zeměmi, a že tedy tato přebytečná kapacita dostupná pro vývoz podle výpočtu Komise nebyla řádně posouzena. V žádném případě se nepředpokládalo, že celá přebytečná kapacita dostupná pro vývoz by byla směrována do Unie. Toto tvrzení bylo tedy odmítnuto.
(130)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem lze dospět k závěru, že přetrvávání subvencování je pravděpodobné.
D. DEFINICE VÝROBNÍHO ODVĚTVÍ UNIE
(131)
Obdobný výrobek vyrábí třináct známých výrobců v Unii. Představují výrobní odvětví Unie ve smyslu čl. 9 odst. 1 základního nařízení, a proto se na ně dále odkazuje jako na „výrobní odvětví Unie“.
(132)
Dvanáct známých výrobců v Unii, které v tomto případě zastupuje žadatel, spolupracovalo při šetření a poskytovalo podporu. Další jeden známý výrobce v Unii při tomto přezkumu nespolupracoval.
(133)
K určení celkové výroby v Unii za období přezkumného šetření byly použity veškeré dostupné informace o výrobním odvětví Unie, jako odpovědi na dotazníky, údaje z Eurostatu a žádost o přezkum.
(134)
Trh s PET v Evropské unii je charakterizován poměrně vysokým počtem výrobců, kteří obvykle patří do větších skupin se sídly mimo Unii. V letech 2000-2012 prošlo výrobní odvětví PET v Unii několika přechody. Trh prochází konsolidací s řadou nedávných případů akvizic a rušení podniků. Neustále se vyvíjejí nové výrobky, jako recyklované PET a bio PET, spolu s poměrně nedávným rozvojem odvětví recyklace.
(135)
Po zveřejnění informací některé strany tvrdily, že popis situace výrobního odvětví Unie nebyl přesný, jelikož pět výrobců ve skutečnosti patří do jedné velké nadnárodní skupiny a další tři výrobci jsou ve spojení se společnostmi vyrábějícími obaly z PET. Žádná z těchto skutečností není v rozporu s popisem poskytnutým ve 134. bodě odůvodnění, kde se výslovně uvádí, že výrobci v Unii obvykle patří do větších skupin, jak bylo zveřejněno. Dopad této koncentrace je rozebrán ve 207. bodě odůvodnění. Posouzení dopadu závislého trhu je analyzováno ve 202., 203. a 204. bodě odůvodnění.
(136)
Jak bylo uvedeno výše, byl vzhledem k poměrně vysokému počtu spolupracujících výrobců v Unii vybrán vzorek čtyř výrobců v Unii, kteří představují více než 50 % výroby a prodeje celkové výroby obdobného výrobku v Unii během období přezkumného šetření.
E. SITUACE NA TRHU UNIE
1. Spotřeba v Unii
(137)
Spotřeba v Unii byla stanovena na základě objemu prodeje výrobního odvětví Unie na trhu Unie, údajů o objemu dovozu získaných od Eurostatu, a pokud jde o nespolupracujícího výrobce v Unii, na základě odhadů založených na žádosti o přezkum.
(138)
Po počátečním nárůstu v letech 2009 a 2010 vykazovala spotřeba v období přezkumného šetření ve srovnání s rokem 2008 mírný pokles ve výši 2 %, celkem 2,802 milionu tun v období přezkumného šetření.
Tabulka 1
Spotřeba
2008
2009
2010
Období přezkumného šetření
Objem (v tunách)
Spotřeba
2 868 775
2 934 283
2 919 404
2 802 066
Index (2008 = 100)
100
102
102
98
Zdroj:
odpovědi na dotazník, Eurostat a žádost o přezkum.
2. Objem, podíl na trhu a ceny dovozu z Indie
(139)
I přes zavedená opatření se dovoz z Indie během posuzovaného období více než zdvojnásobil a z 46 313 tun v roce 2008 ze zvýšil na 96 678 v období přezkumného šetření.
(140)
Indický podíl na trhu se odpovídajícím způsobem zvýšil, a sice z 1,6 % v roce 2008 na 3,5 % v období přezkumného šetření, a dosáhl úrovně významně převyšující podíl na trhu, který byl zjištěn během posledního přezkumu před pozbytím platnosti (0,3 %).
(141)
Průměrná cena během období přezkumného šetření činila 1 285 EUR/tunu. To odráží 22 % nárůst ceny v posuzovaném období, ke kterému došlo v období přezkumného šetření po počátečním 21 % poklesu v roce 2009.
Tabulka 2
Dovoz z Indie
2008
2009
2010
Období přezkumného šetření
Objem dovozu (v tunách)
46 313
44 482
83 691
96 678
Index (2008 = 100)
100
96
181
209
Průměrná cena
1 054
834
1 031
1 285
Index (2008 = 100)
100
79
98
122
Podíl dovozu na trhu (v %)
1,6
1,5
2,9
3,5
Zdroj:
Eurostat
3. Dovoz z jiných třetích zemí
a) Dovoz z Thajska, Tchaj-wanu, Malajsie a Indonésie
(142)
Jak bylo uvedeno výše, byl zároveň s tímto šetřením proveden přezkum před pozbytím platnosti antidumpingových opatření, který se týkal dovozu z Indie, Indonésie, Malajsie, Tchaj-wanu a Thajska.
(143)
Dovoz z Indonésie, Malajsie, Tchaj-wanu a Thajska vzrostl během posuzovaného období o 56 %, i přes 59 % pokles do roku 2010. Celkový objem dovozu však zůstal pod zanedbatelnou úrovní.
(144)
Příslušný podíl na trhu se odpovídajícím způsobem zvýšil, a sice z 0,7 % v roce 2008 na 1,1 % v období přezkumného šetření.
(145)
Průměrná cena dosáhla 1 310 EUR/tunu v období přezkumného šetření, což je o 1,5 % pod průměrnou jednotkovou cenou výrobního odvětví Unie. To odráží 27 % nárůst ceny v posuzovaném období, ke kterému došlo v období přezkumného šetření po počátečním 18 % poklesu v roce 2009.
Tabulka 3
Dovoz z Indonésie, Malajsie, Tchaj-wanu a Thajska
2008
2009
2010
Období přezkumného šetření
Objem dovozu z Indonésie, Malajsie, Tchaj-wanu a Thajska (v tunách)
19 078
12 127
7 762
29 836
Index (2008 = 100)
100
64
41
156
Podíl dovozu z Indonésie, Malajsie, Tchaj-wanu a Thajska na trhu (v %)
0,7
0,4
0,3
1,1
Index (2008 = 100)
100
62
40
160
Cena dovozu (EUR/tunu)
1 030
843
1 055
1 310
Index (2008 = 100)
100
82
102
127
Zdroj:
Eurostat
b) Dovoz z Číny, Spojených arabských emirátů, Íránu a Pákistánu
(146)
Dovoz z jiných třetích zemí, pro něž byla zavedena antidumpingová opatření, se v posuzovaném období snížil o 69 % po 49 % nárůstu v roce 2009. Pouze dovoz z Číny zůstal na stejné úrovni.
(147)
Podíl na trhu v případě dotčených zemí se snížil z 8,2 % v roce 2008 na 2,6 % v období přezkumného šetření, zejména včetně Spojených arabských emirátů (1,7 % v období přezkumného šetření) a Číny (0,6 % v období přezkumného šetření).
(148)
Průměrná cena dosáhla v období přezkumného šetření 1 258 EUR/tunu, což je 5,5 % pod průměrnou jednotkovou cenou výrobního odvětví Unie. To odráží 24 % nárůst v posuzovaném období, ke kterému došlo v období přezkumného šetření po počátečním 22 % poklesu v roce 2009.
Tabulka 4
Dovoz z Číny, Spojených arabských emirátů, Íránu a Pákistánu
2008
2009
2010
Období přezkumného šetření
Objem dovozu z Číny, Spojených arabských emirátů, Íránu a Pákistánu (v tunách)
235 913
351 798
188 776
72 054
Index (2008 = 100)
100
149
80
31
Podíl dovozu z Číny, Spojených arabských emirátů, Íránu a Pákistánu na trhu (v %)
8,2
12,0
6,5
2,6
Index (2008 = 100)
100
146
79
31
Cena dovozu (EUR/tunu)
1 016
789
949
1 258
Index (2008 = 100)
100
78
93
124
Zdroj:
Eurostat
c) Dovoz z jiných třetích zemí, pro něž nebyla zavedena žádná opatření
(149)
Objem dovozu z jiných třetích zemí, pro něž nebyla zavedena žádná opatření, včetně Ománu, Jižní Korey, Ruska, Mexika a Saúdské Arábie, vzrostl během posuzovaného období o 59 % po 71 % nárůstu v roce 2009. Mezi rokem 2009 a obdobím přezkumného šetření se stal Omán nejvýznamnější zemí vyvážející do Unie.
(150)
Podíl na trhu v případě dotčených zemí se zvýšil z 9,7 % v roce 2008 na 15,8 % v období přezkumného šetření, zejména v důsledku nárůstu dovozu z Ománu ve výši 4,3 %. Podíl Jižní Korey na trhu činil v období přezkumného šetření 4 %, tj. 5 % pod jeho nejvyšší úrovní dosaženou v roce 2009.
(151)
Průměrná cena dosáhla 1 273 EUR/tunu, tj. 4,3 % pod průměrnou jednotkovou cenou výrobního odvětví Unie. To odráží 10 % nárůst v posuzovaném období, ke kterému došlo v roce 2010 a v období přezkumného šetření po počátečním 24 % poklesu v roce 2009. Průměrná cena dovozu z Ománu činila v období přezkumného šetření 1 310 EUR/tunu, tj. 1,5 % pod průměrnou jednotkovou cenou výrobního odvětví Unie. Průměrná cena dovozu z Jižní Korey činila 1 294 EUR/tunu, tj. 2,7 % pod průměrnou jednotkovou cenou výrobního odvětví Unie.
Tabulka 5
Dovoz z jiných třetích zemí
2008
2009
2010
Období přezkumného šetření
Objem dovozu z jiných třetích zemí (v tunách)
279 188
478 570
469 753
442 692
Index (2008 = 100)
100
171
168
159
Podíl dovozu z jiných třetích zemí na trhu (v %)
9,7
16,3
16,1
15,8
Index (2008 = 100)
100
168
165
162
Cena dovozu (EUR/tunu)
1 156
879
997
1 273
Index (2008 = 100)
100
76
86
110
Hlavní vývozci (v tunách)
Omán
0
52 632
95 646
120 286
Jižní Korea
177 341
254 451
183 801
114 346
Rusko
546
546
3
50 427
Mexiko
2 650
1 879
29 039
29 409
Saúdská Arábie
230
20 454
50 108
24 756
Ostatní
98 422
148 609
111 156
103 468
Zdroj:
Eurostat
4. Hospodářská situace výrobního odvětví Unie
(152)
Podle čl. 8 odst. 4 základního nařízení byly posuzovány všechny hospodářské faktory a ukazatele, které ovlivňovaly stav výrobního odvětví Unie během posuzovaného období.
(153)
Pro účely analýzy újmy byly stanoveny ukazatele újmy na těchto dvou úrovních:
-
makroekonomické ukazatele (výroba, výrobní kapacita, využití kapacity, objem prodeje, podíl na trhu, růst, zaměstnanost, produktivita, rozsah rozpětí subvencí, překonání účinků dřívějšího subvencování) byly posuzovány na úrovni celkové výroby v Unii pro všechny výrobce v Unii, a sice na základě informací získaných z výrobního odvětví Unie, žádosti o přezkum a veřejně dostupných statistik,
-
mikroekonomické ukazatele (zásoby, průměrné jednotkové ceny, mzdy, ziskovost, návratnost investic, peněžní tok, schopnost navýšit kapitál a investice) byly posuzovány u výrobců v Unii zařazených do vzorku na základě jimi dodaných informací.
(154)
Jeden výrobce v Unii zařazený do vzorku prodal v červnu 2010 svá výrobní zařízení. Tato zařízení získal jiný výrobce v Unii. Jelikož je analýza makroekonomických ukazatelů založena na údajích získaných ode všech výrobců v Unii, neměl tento prodej žádný dopad na rozsah nebo jednotlivé ukazatele analýzy újmy.
(155)
V úvodu této analýzy by mělo být vysvětleno, že určité celosvětové ekonomické události, ke kterým došlo na konci roku 2010 a na začátku roku 2011, měly dopad na situaci na trhu Unie, zejména na ceny a objem prodeje obdobného výrobku. V tomto období měl pokles nabídky bavlny na asijském trhu za následek zvýšení poptávky po polyesterovém vlákně. PET a polyesterové vlákno jsou na navazujícím trhu do značné míry závislé na téže surovině, tj. na přečištěné kyselině tereftalové (PTA). Zvýšená poptávka po polyesterovém vlákně způsobila nedostatečnou nabídku PTA, čímž se zvýšily ceny PET. Jelikož výrobci PET na Blízkém východě jsou rovněž závislí na PTA z Asie, došlo k náhlému snížení dovozu PET do Unie. Zároveň hlavní dodavatelé PTA v Unii prohlásili, že vyšší moc způsobila další omezení domácí výroby PET.
4.1 Připomínky zúčastněných stran
(156)
Některé strany zpochybnily platnost analýzy újmy z toho důvodu, že byla založena na neúplných informacích, což také mělo dopad na práva zúčastněných stran na obhajobu. Byly vzneseny zejména níže uvedené argumenty.
(157)
Některé strany tvrdily, že informace získané od výrobců v Unii nejsou v souladu s pokyny pro vyplnění dotazníku, který požadoval, aby údaje od různých společností nebyly sčítány. Proto byl vznesen argument, že shromážděné informace nebyly přesné ani úplné vzhledem k tomu, že vykázaná čísla byla sečtena pro každý subjekt zařazený do vzorku. Je třeba uvést, že informace byly shromážděny řádným způsobem a byly ověřeny na místě. Bylo shledáno, že shromážděné informace poskytují dostatečně přesný obrázek o výrobním odvětví Unie, a proto bylo nutné výše uvedené tvrzení odmítnout. Po zveřejnění informací strany své tvrzení zopakovaly. Nebyly předloženy žádné nové argumenty ani důkazy. Některé strany zopakovaly své tvrzení, že údaje poskytnuté jednou společností zařazenou do vzorku nebyly úplné, jelikož se netýkaly celé skupiny, ale jen vybraného subjektu v rámci skupiny. Tato připomínka byla rozebrána ve fázi výběru vzorku, jak je vysvětleno v 18. bodě odůvodnění.
(158)
Tytéž strany tvrdily, že se Komise pokoušela opravit údajné nedostatky ve shromážděných informacích tím, že zaslala dodatečné dotazníky. V tomto ohledu je třeba objasnit, že Komise skutečně zaslala dodatečné dotazníky, které však byly určeny pouze výrobcům v Unii nezařazeným do vzorku, aby shromáždila informace o makroekonomických ukazatelích, jež mají význam pro posouzení újmy, a tedy za účelem doplnění informací poskytnutých výrobci v Unii zařazenými do vzorku. Po zveřejnění informací některé strany toto tvrzení zopakovaly, aniž by předložily jakékoli nové argumenty nebo nové důkazy. Toto tvrzení uvedených stran tedy bylo nutné zamítnout.
(159)
Kromě toho tytéž strany tvrdily, že informace poskytnuté výrobci zařazenými do vzorku byly v rozporu s povinnostmi, jež ukládá článek 29 základního nařízení, protože informace, které nebyly důvěrné povahy, byly poskytnuty jako důvěrné informace, a proto byly vyřazeny z dostupné dokumentace. V tomto ohledu je třeba uvést, že tyto informace byly klasifikovány jako „vyhrazené“ v souladu s žádostí strany, která je předložila. Na žádost uvedených stran byl status důvěrnosti předložených informací přehodnocen a ve vhodných případech byly informace po schválení dotčenými společnostmi překlasifikovány jako „dostupné k nahlédnutí zúčastněným stranám“. I toto tvrzení tedy bylo zamítnuto.
4.2 Makroekonomické ukazatele
a) Výroba
(160)
V souvislosti se ztrátou podílu výrobního odvětví Unie na trhu (jak je uvedeno ve 164. bodě odůvodnění) se mezi rokem 2008 a obdobím přezkumného šetření snížila o 11 % i výroba v Unii. Pokles výroby v Unii byl přerušen pouze v roce 2010, kdy se výroba ve srovnání s rokem 2009 zvýšila, ale přesto zůstala na úrovni o 4 % pod úrovní z roku 2008. V období přezkumného šetření pak dále klesala.
Tabulka 6
Celková výroba v Unii
2008
2009
2010
Období přezkumného šetření
Výroba (v tunách)
2 327 169
2 107 792
2 239 313
2 068 717
Index (2008 = 100)
100
91
96
89
Zdroj:
odpovědi na dotazník, žádost o přezkum
b) Výrobní kapacita a využití kapacity
(161)
Výrobní kapacita výrobního odvětví Unie se mezi rokem 2008 a obdobím přezkumného šetření snížila o 23 %. Tento trend souvisí s uzavřením několika výrobních závodů, jež bylo částečně kompenzováno otevřením nových továren.
(162)
Využití kapacity se zvýšilo ze 75 % v roce 2008 na 86 % v období přezkumného šetření. Na toto zvýšené využití kapacity je třeba pohlížet v souvislosti s restrukturalizačním úsilím výrobního odvětví Unie, jak bylo vysvětleno ve 134. bodě odůvodnění.
Tabulka 7
Výrobní kapacita a využití kapacity
2008
2009
2010
Období přezkumného šetření
Výrobní kapacita (v tunách)
3 118 060
2 720 326
2 625 244
2 393 516
Index (2008 = 100)
100
87
84
77
Využití kapacity (v %)
75
77
85
86
Index (2008 = 100)
100
104
114
116
Zdroj:
odpovědi na dotazník, žádost o přezkum
c) Objem prodeje
(163)
Objem prodeje výrobního odvětví Unie na trhu Unie vykazoval tentýž vývoj jako výroba a během posuzovaného období se snížil o 6 %.
Tabulka 8
Celkový prodej výrobního odvětví Unie v Unii
2008
2009
2010
Období přezkumného šetření
Prodej (v tunách)
2 288 283
2 047 305
2 169 423
2 160 807
Index (2008 = 100)
100
89
95
94
Zdroj:
odpovědi na dotazník, žádost o přezkum.
d) Podíl na trhu
(164)
Po počátečním 13 % poklesu v roce 2009 získalo výrobní odvětví Unie zpět část svého podílu na trhu, o který přišly Spojené arabské emiráty, Jižní Korea, Írán a Pákistán, a to i přes zvyšující se objem dovozu z Indie, Ománu a jiných třetích zemí (Rusko, Mexiko a Saúdská Arábie) v témže období. Celkově se podíl výrobního odvětví Unie na trhu během posuzovaného období snížil o 3 %.
Tabulka 9
Podíl výrobního odvětví Unie na trhu
2008
2009
2010
Období přezkumného šetření
Podíl výrobního odvětví Unie na trhu (v %)
80
70
74
77
Index (2008 = 100)
100
87
93
97
Zdroj:
odpovědi na dotazník, žádost o přezkum a Eurostat.
e) Růst
(165)
Během posuzovaného období trh stagnoval. Výrobní odvětví Unie netěžilo z žádného růstu, naopak i přes restrukturalizační úsilí přišlo o další podíl na trhu v důsledku rostoucího dovozu, zejména ze zemí, pro něž nebyla zavedena žádná opatření. Na mírný pokles spotřeby v období přezkumného šetření je třeba pohlížet v souvislosti s dočasným nedostatkem suroviny (PTA) v Unii i na celosvětovém trhu.
f) Zaměstnanost a produktivita
(166)
Míra zaměstnanosti výrobního odvětví Unie vykázala mezi rokem 2008 a obdobím přezkumného šetření pokles o 41 %. Tento pokles byl konstantní během posuzovaného období, včetně roku 2010, kdy vzrostla výroba (viz 160. bod odůvodnění). Vzhledem ke zvýšené produktivitě je tento pokles odrazem restrukturalizačního úsilí řady výrobců v Unii.
(167)
Produktivita práce výrobního odvětví Unie, měřená jako objem výroby (v tunách) na zaměstnance a rok, vzrostla v posuzovaném období o 50 %. Promítá se v tom skutečnost, že výroba klesala pomalejším tempem než míra zaměstnanosti, a svědčí o zvýšené účinnosti výrobního odvětví Unie. To je obzvlášť patrné v roce 2010, kdy výroba vzrostla, míra zaměstnanosti poklesla a produktivita byla o 37 % vyšší než v roce 2008.
Tabulka 10
Zaměstnanost a produktivita
2008
2009
2010
Období přezkumného šetření
Počet zaměstnanců
2 060
1 629
1 449
1 218
Index (2008 = 100)
100
79
70
59
Produktivita (tuny/zaměstnanec)
1 130
1 294
1 545
1 698
Index (2008 = 100)
100
115
137
150
Zdroj:
odpovědi na dotazník, žádost o přezkum.
g) Rozsah skutečného rozpětí subvencí
(168)
Dopad skutečného rozpětí subvencí u dovozu z Indie na výrobní odvětví Unie nelze, s ohledem na cenovou citlivost trhu s tímto výrobkem, považovat za zanedbatelný. Je potřeba uvést, že tento ukazatel má větší význam v souvislosti s analýzou pravděpodobnosti obnovení újmy. Kdyby opatření pozbyla platnosti, je pravděpodobné, že by subvencovaný dovoz byl obnoven v takovém objemu a za takové ceny, že by dopad rozpětí subvencí byl značný.
h) Překonání účinků dřívějšího subvencování
(169)
Přestože ukazatele posuzované výše svědčí o tom, že po uložení konečných vyrovnávacích opatření v roce 2001 došlo k určitému zlepšení některých ekonomických ukazatelů výrobního odvětví Unie, dokazují rovněž, že výrobní odvětví Unie je stále citlivé.
4.3 Mikroekonomické ukazatele
a) Stav zásob
(170)
Úroveň zásob byla během období přezkumného šetření o 24 % vyšší ve srovnání s jejich úrovní v roce 2008. Ve srovnání s výkonem však zásoby zůstaly na dříve zjištěných úrovních, tj. mezi 5 a 6 %.
Tabulka 11
Stav zásob
2008
2009
2010
Období přezkumného šetření
Konečné zásoby
51 495
54 808
54 314
64 069
Index (2008 = 100)
100
106
105
124
Zdroj:
odpovědi na dotazník.
b) Vývoj cen
(171)
Pokud jde o vývoj cen, po počátečním poklesu v roce 2009 (- 16 %), který byl způsoben zejména hospodářskou krizí, se ceny v roce 2010 přiblížily k úrovni z roku 2008. Následovalo prudké zvýšení průměrné jednotkové ceny v období přezkumného šetření, které vedlo ke zvýšení o 25 % během posuzovaného období.
(172)
Na tento prudký nárůst cen v období přezkumného šetření je třeba pohlížet v souvislosti s neočekávaným vývojem na trhu s bavlnou na konci roku 2010 a v prvním čtvrtletí roku 2011. Jak je uvedeno ve 155. bodě odůvodnění, rekordní ceny bavlny způsobily přechod na polyesterové vlákno, které využívá stejnou surovinu jako PET. Zvýšená poptávka po této surovině, tj. po PTA, zvýšila ceny PET v Asii a na Blízkém východě, což mělo vedlejší účinek na ceny PET v Unii. Ke zvýšení cen v Unii v té době přispěl i krátkodobý nedostatek PTA v Unii v důsledku „vyšší moci“ deklarované jedním z výrobců PTA v Unii.
Tabulka 12
Jednotková prodejní cena v Unii
2008
2009
2010
Období přezkumného šetření
Jednotková prodejní cena v Unii (EUR/tunu)
1 066
891
1 045
1 330
Index (2008 = 100)
100
84
98
125
Zdroj:
odpovědi na dotazník.
c) Faktory ovlivňující prodejní ceny
(173)
Prodejní ceny PET obvykle sledují cenové tendence u jejich hlavních surovin (zejména PTA a monoethylenglykolu - MEG), jelikož ty tvoří až 90 % celkových nákladů PET. PTA je ropný derivát, jehož cena kolísá v závislosti na ceně ropy. To způsobuje velké kolísání cen PET.
(174)
Kromě toho PET využívá stejnou surovinu jako polyesterové vlákno, jehož výroba závisí na dostupnosti PTA ve stejné míře jako u PET. Jelikož je polyesterové vlákno pro textilní odvětví alternativou bavlny, je cena PET citlivá rovněž na vývoj na trhu s bavlnou.
d) Mzdy
(175)
Průměrná mzda se v posuzovaném období snížila o 7 %. K tomuto snížení došlo v období přezkumného šetření a přispělo ke zvýšení produktivity popsanému výše (viz 167. bod odůvodnění).
Tabulka 13
Mzdy
2008
2009
2010
Období přezkumného šetření
Mzdy (průměr na osobu)
54 512
56 014
54 876
50 784
Index (2008 = 100)
100
103
101
93
Zdroj:
odpovědi na dotazník.
e) Ziskovost a návratnost investic
(176)
Ziskovost a návratnost investic se mezi rokem 2008 a obdobím přezkumného šetření významně zlepšily. Zisk z prodeje na trhu Unie vzrostl z - 7,9 % v roce 2008 na 5,3 % v období přezkumného šetření a návratnost investic se zlepšila z - 9,6 % na 10,6 %. V roce 2008 byla výkonnost jednoho výrobce v Unii obzvlášť slabá. Zlepšení finanční situace výrobního odvětví Unie v letech 2009 a 2010, kdy ceny byly pod úrovní z roku 2008, však dokládá, že vztah mezi cenami a ziskovostí je jen volný. Naopak v případě zlepšení ziskovosti se zdá, že úzce souvisí se zlepšením využití kapacity a se zvýšením produktivity popsaným výše.
(177)
Díky vývoji na celosvětovém trhu na přelomu let 2010-2011 spolu s restrukturalizačním úsilím a zlepšením účinnosti popsaným výše bylo výrobní odvětví Unie schopné zlepšit v roce 2010 svou ziskovost a v období přezkumného šetření dosáhnout úrovně 5,3 %.
(178)
Jedna zúčastněná strana tvrdila, že tento vývoj byl neočekávaný a mimořádný a nelze jej považovat za reprezentativní pro celkovou situaci výrobního odvětví Unie.
(179)
V tomto ohledu je třeba uvést, že výrobní odvětví Unie mohlo využít nárůstu cen PET na konci roku 2011 a na začátku roku 2012, jelikož ustálilo cenu PTA ještě předtím, než došlo k popsaným událostem na trhu. Na základě statistických zdrojů týkajících se vývoje po období přezkumného šetření, které předložily zúčastněné strany, se ziskové rozpětí výrobců PET v roce 2012 podstatně snížilo. Tím se potvrzuje, že ziskovost v roce 2011 (období přezkumného šetření) byla opravdu do značné míry ovlivněna neočekávanými a dočasnými celosvětovými ekonomickými událostmi (155. bod odůvodnění), ke kterým pravděpodobně již znovu nedojde a nelze je považovat za trvalé a reprezentativní pro situaci výrobního odvětví Unie.
Tabulka 14
Ziskovost a návratnost investic
2008
2009
2010
Období přezkumného šetření
Ziskovost prodeje Unie (v %)
-7,9
1,6
4,8
5,3
Index (2008 = 100)
100
221
261
267
Návratnost investic (v %)
-9,6
2,3
8,9
10,6
Index (2008 = 100)
100
224
292
310
Zdroj:
odpovědi na dotazník.
f) Peněžní tok a schopnost získat kapitál
(180)
Peněžní tok se v posuzovaném období významně zlepšil a odrážel nedávné zlepšení ziskovosti výrobního odvětví Unie.
Tabulka 15
Peněžní tok
2008
2009
2010
Období přezkumného šetření
Peněžní tok (v EUR)
-59 419 394
40 940 883
96 614 649
103 761 169
Index (2008 = 100)
100
269
363
375
V % obratu
-5,9
4,5
8,3
7,5
Index (2008 = 100)
100
176
242
229
Zdroj:
odpovědi na dotazník.
(181)
Neexistovaly žádné konkrétní náznaky toho, že by se výrobní odvětví Unie potýkalo s potížemi při získávání kapitálu, zejména proto, že výrobci v Unii jsou organizováni ve větších skupinách.
g) Investice
(182)
Úroveň investic se v posuzovaném období celkově snížila o 35 %. Původní investice provedené v roce 2008 byly v roce 2009 prudce omezeny a od té doby ještě nebyly plně obnoveny.
Tabulka 16
Investice
2008
2009
2010
Období přezkumného šetření
Investice (v tis. EUR)
72 341 598
5 404 705
15 994 659
47 217 003
Index (2008 = 100)
100
7
22
65
Zdroj:
odpovědi na dotazník.
5. Závěr k situaci výrobního odvětví Unie
(183)
Z analýzy makroekonomických údajů vyplynulo, že výrobní odvětví Unie během posuzovaného období snížilo objem výroby a prodeje. Podíl výrobního odvětví Unie na trhu se po počátečním poklesu v roce 2009 ještě plně neobnovil a v posuzovaném období vykazoval celkový pokles o 3 procentní body (na 77 % v období přezkumného šetření). Pokles zaměstnanosti a kapacity je výsledkem probíhající restrukturalizace a je třeba na něj pohlížet v souvislosti se zvyšujícím se využitím kapacity a zvyšující se produktivitou.
(184)
Zároveň vykazovala většina příslušných mikroekonomických ukazatelů známky zlepšení. Ziskovost, návratnost investic a peněžní tok výrazně vzrostly, zejména v roce 2010 a v období přezkumného šetření. Naopak investice v roce 2009 prudce poklesly a od té doby se ještě neobnovily.
(185)
Celkově se hospodářská situace výrobního odvětví zlepšila. K tomuto zlepšení však došlo poměrně nedávno a je do určité míry založeno na neočekávaném a dočasném vývoji na trhu na přelomu let 2010-2011 (viz 155. bod odůvodnění). Zdá se, že tento závěr podporují také dostupné informace o vývoji rozpětí výrobního odvětví Unie v roce 2012 (viz 179. bod odůvodnění), které ve srovnání s obdobím přezkumného šetření vykazuje pokles.
(186)
Podle výše uvedené analýzy se situace výrobního odvětví Unie zlepšila a zdá se, že nedochází k žádné podstatné újmě. Situace výrobního odvětví Unie je však (navzdory zjevným pozitivním trendům a významnému restrukturalizačnímu úsilí) stále ještě nestabilní.
(187)
Po zveřejnění informací některé strany zpochybnily závěr, že výrobní odvětví Unie je stále ještě nestabilní, a tvrdily, že výrobní odvětví Unie je v dobrém stavu a od roku 1999 se významně transformovalo. Je třeba uvést, že, jak je vysvětleno ve 184. bodě odůvodnění, i přes celkové zlepšení a konsolidaci se ne všechny ekonomické ukazatele v posuzovaném období vyvíjely pozitivně. Například objem výroby a prodeje a rovněž podíl na trhu se snížily. Kromě toho došlo ke zlepšení poměrně nedávno a zdá se, že v důsledku propadu ziskovosti v roce 2012 mělo jen krátké trvání. Na tomto základě se dospělo k závěru, že v období přezkumného šetření sice nebyla prokázána žádná podstatná újma, ale výrobní odvětví Unie bylo stále v nestabilní situaci. Tento argument byl proto zamítnut.
(188)
Po zveřejnění informací některé strany zpochybnily použití údajů vztahujících se k době po období přezkumného šetření pro účely analýzy hospodářské situace výrobního odvětví Unie. Jako reakce na toto tvrzení se potvrzuje, že situace výrobního odvětví Unie se posuzovala za posuzované období a na tomto základě nebyla zjištěna žádná podstatná újma. Vývoj ziskovosti výrobního odvětví Unie po období přezkumného šetření je však v tomto případě relevantní, zejména v souvislosti s mimořádným vývojem na celosvětovém trhu na přelomu let 2010 a 2011. Ilustruje také kolísavost, která je pro toto odvětví typická. Tento argument se proto zamítá.
F. PRAVDĚPODOBNOST OBNOVENÍ ÚJMY
1. Dopad předpokládaného objemu dovozu a vliv na ceny v případě zrušení opatření
(189)
Šetřením se ukázalo, že dovoz z Indie je nadále subvencován a že neexistují žádné náznaky toho, že subvencování by se v budoucnu omezilo nebo zrušilo.
(190)
Výhledová analýza pravděpodobného objemu dovozu do Unie z Indie odhalila, že kdyby byla opatření zrušena, dovoz z Indie by se vzhledem k přebytečné kapacitě dostupné pro vývoz (viz 125. bod odůvodnění), cenám v Unii a atraktivitě trhu Unie pravděpodobně zvýšil na úroveň vyšší, než byly úrovně dosažené v období přezkumného šetření. Odhaduje se, že v důsledku plánovaného rozšíření kapacity by přebytečná kapacita dostupná pro vývoz v blízké budoucnosti dosáhla asi 600 000-700 000 tun, což by představovalo 21-25 % celkové spotřeby v Unii v období přezkumného šetření.
(191)
Vzhledem k přetrvávání subvencování se očekává, že by se ceny dovozu z Indie dále snižovaly, kdyby byla opatření proti ní zrušena. Jelikož vývozci budou muset také soutěžit s levným dovozem z jiných zemí, pravděpodobně budou své ceny dále snižovat, aby zvýšili svůj podíl na trhu Unie.
(192)
Na základě toho bude výrobní odvětví Unie pravděpodobně vystaveno významnému objemu dovozu z Indie za subvencované ceny nižší, než jsou průměrné ceny výrobního odvětví Unie, což by poškodilo jeho hospodářskou situaci, která se nedávno zlepšila. V důsledku toho by se pravděpodobně obnovila podstatná újma, kdyby opatření proti Indii byla zrušena.
2. Výrobní kapacita a přebytečná kapacita dostupná pro vývoz
(193)
Jak bylo uvedeno ve 125. bodě odůvodnění, jsou vyvážející výrobci v Indii schopni zvýšit svůj objem vývozu na trh Unie. Indie zaznamenala v posuzovaném období významný nárůst své výrobní kapacity (viz 125. bod odůvodnění). Podle dostupných informací se očekává, že svou kapacitu bude dále zvyšovat, čímž by v blízké budoucnosti vznikl rozdíl mezi domácí spotřebou a výrobní kapacitou dostupnou pro vývoz o velikosti 600 000-700 000 tun. Tuto přebytečnou kapacitu dostupnou pro vývoz je třeba považovat za významnou, jelikož představuje asi 21-25 % stávající spotřeby Unie v období přezkumného šetření.
(194)
I když byl tedy dovoz do Unie poměrně omezený, v posuzovaném období se více než zdvojnásobil a hrozí riziko, že by do Unie mohl být přesměrován významný objem vývozu z Indie.
3. Ztráta vývozních trhů
(195)
Opatření na ochranu obchodu zaměřená proti dovozu z Indie jsou v současnosti zavedena v Turecku a v Jižní Africe. Následná možná ztráta těchto vývozních trhů pro Indii je dalším ukazatelem toho, že kdyby opatření pozbyla platnosti, cílem by se pravděpodobně stal trh Unie.
(196)
Po zveřejnění informací některé strany zpochybnily závěry ohledně ztráty vývozních trhů pro Indii. Tvrdily, že oba trhy jsou jen okrajovými vývozními trhy, a že tedy z těchto trhů nelze přesměrovat žádný významný objem dovozu do Unie, kdyby opatření byla zrušena. Je třeba uvést, že pouhá existence opatření na ochranu obchodu na některých trzích vylučuje smysluplné srovnání relativního významu trhů s opatřeními a trhů bez opatření pro danou zemi. Kromě toho se v rozporu s uvedeným tvrzením nedospělo k závěru, že by objem vývozu z Indie určený pro tyto trhy byl přesměrován na trh Unie. Místo toho se dospělo k závěru, že existence opatření na ochranu obchodu na trzích jiných třetích zemí omezuje absorpční kapacitu trhů třetích zemí, pokud jde o předpokládaný nárůst přebytečné kapacity dostupné pro vývoz v Indii. Tento argument byl proto zamítnut.
(197)
Existence opatření na ochranu obchodu ve třetích zemích je také ukazatelem toho, že počínání při tvorbě cen indického vývozu se pravděpodobně bude opakovat na trhu Unie.
4. Atraktivita trhu Unie
(198)
Trh Unie s PET je atraktivní svou velikostí a cenami, jelikož se jedná o třetí největší trh na světě a má strukturální potřebu dovozu a vyšší ceny než ostatní trhy. V případě Indie bývají dovozní ceny pro Unii vyšší než ceny pro jiné třetí země, což svědčí o atraktivitě trhu Unie pro indický vývoz. To dobře dokládá skutečnost, že dovoz z Indie se v posuzovaném období zdvojnásobil, a to i přes zavedená opatření.
(199)
Atraktivitu trhu Unie pro dovozce potvrzuje i skutečnost, že výrobní odvětví Unie nadále ztrácelo podíl na trhu ve prospěch vzrůstajícího dovozu ze zemí, pro něž nebyla zavedena žádná opatření. Platí to zejména v případě Jižní Korey, která významně zvýšila svůj vývoz na trh Unie v roce 2012 poté, co opatření proti této zemi pozbyla platnosti.
5. Další faktory
(200)
Dopad dovozu z jiných třetích zemí, pro něž byla zavedena opatření, na situaci výrobního odvětví Unie se nepovažoval za významný, jelikož objem příslušného dovozu byl nízký a jejich podíl na trhu v období přezkumného šetření se významně snížil.
(201)
Objem dovozu z jiných třetích zemí, pro něž nebyla zavedena žádná opatření, se během posuzovaného období zvýšil, avšak průměrná dovozní cena zůstala na podobné úrovni jako průměrná cena výrobního odvětví Unie. Dopad dovozu z těchto zemí na situaci výrobního odvětví Unie se proto považuje pouze za omezený.
6. Závislý trh
(202)
Po zveřejnění informací některé strany tvrdily, že v důsledku vertikální integrace mezi výrobci a zpracovateli PET se významná část PET prodávala pro závislé využití, které není konkurencí pro dovoz. Rovněž tvrdily, že podíl závislého trhu byl významný a že ovlivnil výsledky analýzy.
(203)
Na základě informací shromážděných na úrovni výrobců v Unii zařazených do vzorku bylo zjištěno, že podíl závislého prodeje nebyl významný (méně než 10 %). Je třeba zdůraznit, že dané strany vyjádřily přítomnost výrobců PET v odvětví výroby obalů jako instalovanou výrobní kapacitu PET, a nikoli jako jejich podíl na trhu v odvětví výroby obalů. Bylo tedy zjištěno, že tvrzení o významném podílu závislého využití je neopodstatněné. Pokud jde o ceny, bylo zjištěno, že se ceny závislého a nesouvisejícího prodeje pohybovaly na stejných úrovních.
(204)
Na základě toho se dospělo k závěru, že rozlišovací analýza dopadu závislého prodeje není nutná, a tato tvrzení stran byla odmítnuta.
7. Připomínky zúčastněných stran
(205)
Některé zúčastněné strany tvrdily, že během období přezkumného šetření nedocházelo k újmě způsobené dovozem z Indie, což potvrzuje relativní hospodářská životaschopnost a zisk výrobního odvětví Unie. Je třeba uvést, že v tomto případě opravdu nebylo zjištěno žádné přetrvávání újmy, a tvrzení těchto stran tedy odpovídá zjištěním šetření.
(206)
Některé strany tvrdily, že dopad na situaci výrobního odvětví Unie mohly mít jiné faktory, jako jsou strukturální nedostatky výrobního odvětví Unie a nedostatečné investice a rovněž sezónní a konjunkturální faktory (například špatné počasí a hospodářské krize). Pokud jde o první uvedený bod, je třeba uvést, že restrukturalizace výrobního odvětví Unie již probíhá a dosažené zlepšení účinnosti naznačuje, že toto tvrzení stran je nepodložené. Pokud jde o konjunkturální faktory, zdá se, že přestože hospodářské krize měly dopad na situaci výrobního odvětví Unie v roce 2009, jak je uvedeno ve 171. bodě odůvodnění, tyto účinky již v současnosti nejsou přítomné. Pokud jde o účinek špatného počasí, tím lze částečně vysvětlit klesající spotřebu v období přezkumného šetření, avšak jeho údajný dopad na situaci výrobního odvětví Unie jednak nebyl doložen a také se zdá, že mírný pokles v roce 2011 souvisel spíše s dočasným nedostatkem surovin v důsledku vývoje na celosvětovém trhu v roce 2011. Proto není žádné z těchto tvrzení vzhledem k zjištění šetření opodstatněné.
(207)
Kromě toho některé strany tvrdily, že kdyby opatření pozbyla platnosti, není obnovení újmy v tomto případě pravděpodobné, jelikož výrobní odvětví Unie je díky své struktuře (koncentrace a vertikální integrace) chráněno před účinky dovozu. Kromě toho byl vznesen argument, že přechod na dovážené PET není v blízké budoucnosti žádoucí ani možný, zejména proto, že smlouvy a strategie týkající se odběru a rovněž proces homologace velkých vlastníků značek (následných uživatelů) činí změny dodavatelů PET problematickými. Je třeba uvést, že na základě zjištění tohoto šetření ztrácelo výrobní odvětví Unie nadále svůj podíl na trhu ve prospěch dovozu během posuzovaného období. To dokládá, že výrobní odvětví Unie jednak není chráněno před účinky dovozu a také že přechod na dovoz není hypotetický, ale již k němu skutečně dochází. Tyto argumenty proto musely být zamítnuty.
(208)
Po zveřejnění informací zopakovaly některé strany tvrzení, že výrobní odvětví Unie je díky své struktuře chráněno před potenciální konkurencí dovozu. Zaprvé, pokud jde o tvrzení o dominantním postavení jedné z výrobních skupin na trhu Unie, která kontroluje pět výrobců, je třeba uvést, že trh Unie je otevřený trh s dalšími osmi výrobci, kteří působí mimo tuto skupinu, na němž narůstá konkurence dovozu ze třetích zemí, ať už se zavedenými opatřeními, nebo bez nich. Zadruhé, koncentrace je typická pro tento druh obchodu, který je založen na komoditě a jehož konkurenceschopnost závisí na úsporách z rozsahu. Zatřetí nebylo zjištěno, že by na trhu Unie existoval nějaký subjekt určující ceny. Kromě toho strany znovu zopakovaly, že nebyl analyzován dopad dovozu z dotčených tří zemí v souvislosti s vertikální integrací některých výrobců v Unii s odvětvím vyrábějícím obaly nebo s výrobci PTA. Jak bylo uvedeno ve 205. bodě odůvodnění, tyto aspekty byly analyzovány a byly shledány neopodstatněnými. Kromě toho ověření společností dotčených vertikální integrací s výrobci surovin potvrdilo, že neexistovala žádná komparativní výhoda, jelikož převody se uskutečňovaly za tržní cenu. Na základě výše uvedených skutečností bylo tvrzení, že výrobní odvětví Unie je chráněno před konkurencí, odmítnuto.
(209)
Kromě toho některé strany tvrdily, že žádné prvky nepodporují závěr, že indická vývozní kapacita se může zaměřit na trh Unie za „nízké ceny“, jelikož i) domácí poptávka v Indii roste a očekává se, že bude růst i nadále; ii) vzhledem k domácí spotřebě sice existuje přebytek PET, ale soutěž na vývozních trzích nezpůsobila abnormálně levný vývoz; iii) nárůst výrobní kapacity v Asii odpovídá očekávanému celosvětovému nárůstu poptávky. Je třeba uvést, že zjištění tohoto šetření prokazují, že předpokládaný růst kapacity ukazuje na vzrůstající přebytek výrobní kapacity nad domácí poptávkou. Kromě toho byly indické ceny na třetích trzích nižší než indické dovozní ceny pro Unii. Na základě zjištění popsaných ve 189. až 199. bodě odůvodnění je pravděpodobné, že pokud vyrovnávací opatření pozbudou platnosti, subvencovaný indický dovoz se zaměří na trh Unie ve významném objemu a za ceny nižší, než je průměrná cena výrobního odvětví Unie. Z těchto důvodů se tyto argumenty stran zamítají.
8. Závěr k obnovení újmy
(210)
Na základě výše uvedených skutečností se dospělo k závěru, že pokud vyrovnávací opatření budou zrušena, je pravděpodobné, že podstatný objem subvencovaného dovozu z Indie bude přesměrován do Unie. Díky pokračujícímu subvencování by ceny dovozu pravděpodobně představovaly cenové podbízení vůči cenám výrobního odvětví Unie. Kdyby se indičtí vyvážející výrobci pokoušeli zvýšit svůj podíl na trhu, ceny tohoto dovozu by se pravděpodobně snížily ještě více. Se vší pravděpodobností by to vedlo k dalšímu zesílení tlaku na snížení cen výrobního odvětví Unie, které by podle předpokladů nepříznivě ovlivnilo jeho situaci.
(211)
Během posuzovaného období se situace výrobního odvětví Unie zlepšila, zejména pokud jde o produktivitu a využití kapacity a také ziskové rozpětí, které v období přezkumného šetření dosáhlo úrovně, jež se blíží cílovému zisku určenému v původním šetření. Proto lze dospět k závěru, že výrobní odvětví Unie, třebaže je jeho situace stále nestabilní, během období přezkumného šetření neutrpělo podstatnou újmu. Vzhledem k pravděpodobnému podstatnému nárůstu subvencovaného dovozu z Indie, který pravděpodobně bude představovat cenové podbízení vůči prodejním cenám výrobního odvětví Unie, se však dospělo k závěru, že kdyby opatření pozbyla platnosti, situace by se velmi pravděpodobně zhoršila a podstatná újma by se obnovila.
G. ZÁJEM UNIE
(212)
V souladu s článkem 31 základního nařízení se ověřovalo, zda by zachování stávajících vyrovnávacích opatření bylo v rozporu se zájmem Unie jako celku. Určení zájmu Unie vycházelo ze zhodnocení jednotlivých dotčených zájmů. Všem zúčastněným stranám byla poskytnuta příležitost, aby předložily svá stanoviska podle čl. 31 odst. 2 základního nařízení.
(213)
Je třeba připomenout, že ani v původním šetření, ani v posledním přezkumu před pozbytím platnosti se nedospělo k závěru, že přijetí opatření by bylo v rozporu se zájmem Unie. Kromě toho byla analýza při posledním přezkumu před pozbytím platnosti provedena v situaci, kdy opatření byla již zavedena, a při posouzení se proto přihlíželo k jakémukoli nežádoucímu nepříznivému dopadu na strany dotčené danými opatřeními.
(214)
Na tomto základě se posuzovalo, zda i přes závěry o přetrvávání subvencování a pravděpodobnosti obnovení újmy neexistují přesvědčivé důkazy, které by vedly k závěru, že zachování opatření není v tomto konkrétním případě v zájmu Unie.
1. Zájem výrobního odvětví Unie
(215)
Zachování vyrovnávacích opatření uložených na dovoz z Indie by pomohlo výrobnímu odvětví Unie pokračovat s probíhající restrukturalizací a dále zlepšovat svou hospodářskou situaci, která se zlepšila teprve nedávno, jelikož by se tím zabránilo tomu, aby výrobní odvětví Unie bylo vystaveno významnému objemu subvencovaného dovozu z Indie, jemuž by nemohlo odolávat. Výrobní odvětví Unie by proto nadále mělo užitek ze zachování stávajících vyrovnávacích opatření.
(216)
Proto se dospělo k závěru, že zachování vyrovnávacích opatření proti Indii by bylo v zájmu výrobního odvětví Unie.
2. Zájem dovozců v Unii, kteří nejsou ve spojení
(217)
Žádný z dovozců, kteří nejsou ve spojení, při tomto přezkumu nespolupracoval. I přes platná opatření dovoz z Indie pokračoval a v posuzovaném období se téměř zdvojnásobil.
(218)
Docházelo rovněž k dovozu z jiných třetích zemí, pro něž nebyla zavedena žádná opatření, a tento dovoz dosáhl v období přezkumného šetření významného podílu na trhu (viz 149. bod odůvodnění). I přes zavedená opatření tedy měli dovozci přístup k alternativním zdrojům dodávek.
(219)
Vzhledem k tomu, že nebylo prokázáno, že by platná opatření dovozce značně postihla, má se za to, že zachování opatření nebude v rozporu se zájmy dovozců v Unii.
3. Zájem dodavatelů surovin v Unii
(220)
Surovinou pro výrobu dotčeného výrobku je PTA/MEG. Dva z pěti známých dodavatelů surovin (jeden dodavatel PTA a jeden dodavatel MEG) spolupracovali při šetření tím, že poskytli své odpovědi na dotazník. Oba dodavatelé surovin vyjádřili svou podporu pro zachování opatření.
(221)
Šetřením se ukázalo, že spolupracující výrobce PTA představoval během období přezkumného šetření mezi výrobci v Unii zařazenými do vzorku podstatnou část nákupů PTA. Vzhledem k tomu, že PTA nemá v Unii žádné jiné využití, než je výroba PET, je rozumné předpokládat, že výrobci PTA jsou do značné míry závislí na výrobním odvětví PET.
(222)
Pokud jde o spolupracujícího dodavatele MEG, MEG představoval v období přezkumného šetření jen poměrně malou část jeho celkového obratu. Pokud jde o MEG, nepředstavují PET jeho jediné ani nejdůležitější možné uplatnění a výrobci MEG jsou méně závislí na situaci výrobního odvětví PET. Proto se dospělo k závěru, že zachování opatření proti subvencovanému dovozu PET z Indie by mělo pozitivní, i když pravděpodobně omezený, dopad na dodavatele MEG.
(223)
Bylo vzneseno tvrzení, že dodavatelé surovin nejsou závislí na výrobcích PET v Unii. Zejména se tvrdilo, že dva ze čtyř výrobců v Unii zařazených do vzorku ve skutečnosti dováželi suroviny.
(224)
Pokud jde o toto tvrzení, šetřením se ukázalo, že dovezeným materiálem byl převážně MEG, jenž může být použit i pro jiné účely než pro PET. Nebyly zjištěny žádné náznaky, které by svědčily o více než zanedbatelném dovozu PTA do Unie. Proto tímto tvrzením nejsou dotčeny závěry přijaté v souvislosti se závislostí výrobců PTA na výrobě PET v Unii.
(225)
Proto se dospělo k závěru, že ze zachování opatření proti subvencovanému dovozu PET z Indie by měli prospěch výrobci PTA a rovněž, i když v menší míře, i dodavatelé MEG. Proto by zachování opatření proti dovozu z Indie nebylo v rozporu se zájmy dodavatelů surovin.
(226)
Po zveřejnění informací některé strany tvrdily, že docházelo k vývozu PTA, a proto výrobci PTA údajně nebyli závislí na výrobním odvětví Unie. Na podporu tohoto tvrzení nebyly předloženy žádné důkazy. Proto byl tento argument stran odmítnut jako neodůvodněný.
(227)
Kromě toho tytéž strany tvrdily, že zrušení opatření nebude mít žádný dopad na výrobce PTA, jelikož spolupracující uživatelé údajně nepřejdou na dovoz a budou nadále odebírat PET od výrobního odvětví Unie. Úroveň spotřeby PTA v Unii tedy zůstane tatáž. Na základě zjištění tohoto šetření ztrácelo výrobní odvětví Unie během posuzovaného období nadále svůj podíl na trhu ve prospěch dovozu. To ukazuje, že přechod na dovoz není hypotetický (viz 164. bod odůvodnění). Tento argument uvedených stran byl tedy zamítnut.
4. Zájem odvětví recyklace PET
(228)
Výrobní odvětví Unie tvrdilo, že situace odvětví recyklace závisí na udržitelné ceně prvotních PET (nerecyklovaných PET) na trhu Unie. Toto tvrzení bylo podloženo tiskovou zprávou sdružení podniků recyklujících plasty v Evropě, podle níž by potenciální zrušení opatření u prvotních PET mohlo ještě více zhoršit situaci odvětví recyklace.
(229)
Některé zúčastněné strany zpochybňovaly, že by situace odvětví recyklace závisela na udržitelné ceně prvotních PET na trhu Unie, a tvrdily, že ceny prvotních PET a recyklovaných PET spolu nesouvisejí. Tvrdily, že recyklované PET se převážně používají k výrobě polyesterového vlákna, a proto je nelze spojovat s vývojem cen prvotních PET. Kromě toho bylo uvedeno, že recyklované PET zcela podporují plnírny, a proto toto odvětví není závislé na výrobcích PET. Kromě toho bylo rovněž uvedeno, že odvětví recyklace se nepřihlásilo jako zúčastněná strana v tomto šetření.
(230)
Jelikož se odvětví recyklace v tomto šetření nepřihlásilo, nebylo možné žádné z výše uvedených tvrzení ověřit srovnáním se skutečnými čísly. Proto se dospělo k závěru, že obecně by platná opatření nebyla v rozporu se zájmem odvětví recyklace v Unii.
5. Zájem uživatelů
(231)
Dotčený výrobek se používá převážně k výrobě lahví na vodu a jiné nealkoholické nápoje. Jeho použití pro výrobu jiných obalů (pro potraviny, fólie atd.) zůstává poměrně omezené. Lahve z PET se vyrábějí ve dvou fázích: i) nejprve se vyrobí předtvarovaný polotovar vstřikem PET do šablony a ii) předtvarovaný polotovar se zahřeje a vyfoukne do tvaru lahve. Výroba lahví může být integrovaným procesem (tj. stejná společnost nakupuje PET, vyrábí předtvarované polotovary a foukáním je tvaruje na láhve), nebo omezena na druhou fázi (vyfukování předtvarovaných polotovarů do tvaru láhve). Předtvarované polotovary mohou být poměrně snadno přepravovány, neboť jsou malé a kompaktní, zatímco prázdné lahve jsou nestabilní a kvůli jejich velikosti je jejich přeprava finančně velmi náročná.
(232)
Na tomto základě byly určeny dvě hlavní skupiny následných uživatelů pro zjištění dopadu platných opatření: i) zpracovatelé nebo výrobci lahví, kteří transformují PET granule na předtvarované polotovary (nebo lahve) a prodávají je k následnému zpracování; a ii) stáčírny, které plní (a vyfukují) předtvarované polotovary do lahví; tato skupina zastupuje zejména výrobce minerálních vod a nealkoholických nápojů. Stáčírny se často účastní podnikání s PET buď pomocí integrovaných operací výroby lahví, nebo prostřednictvím dohod o zpracování s najatými zpracovateli nebo výrobci lahví, pro které vyjednávají cenu PET s výrobcem (měkké poplatky (soft tolling)), nebo dokonce kupují PET pro své vlastní lahve (tvrdé poplatky (hard tolling)).
(233)
Při šetření spolupracovalo a informace požadované v dotazníku poskytlo 17 uživatelů (pět zpracovatelů a dvanáct stáčíren). Spolupracující zpracovatelé představovali 22,7 % a stáčírny 13 % celkové spotřeby PET v Unii. Odpovědi od stáčíren pocházejí z různých poboček nadnárodních společností (známých jako vlastníci značek).
(234)
Bylo zjištěno, že spolupracující uživatelé získávali PET zejména od výrobců v Unii a pouze malá část byla získána z dovozu. Dovoz z Indie představoval asi polovinu tohoto dovozu, a tedy jen minimální podíl použitých PET. Docházelo však rovněž k dovozu z jiných třetích zemí, pro něž nebyla zavedena žádná opatření, a tento dovoz dosáhl v období přezkumného šetření významného podílu na trhu (viz 149. bod odůvodnění). I přes zavedená opatření tedy měli uživatelé přístup k alternativním zdrojům dodávek.
6. Připomínky uživatelského odvětví
(235)
Uživatelé tvrdili, že je významným způsobem ovlivnil podstatný nárůst ceny PET v posledních letech, který nemůže být za současné hospodářské situace přenesen na maloobchodníky a spotřebitele. Tvrdili, že tento nárůst cen způsobila akumulace mnohaletého používání opatření na ochranu obchodu, která chránila výrobce v Unii před konkurencí dovozu v době, kdy se výrobní odvětví PET v Unii stalo koncentrovanějším a integrovanějším. V důsledku toho uživatelé tvrdili, že jsou zavedená opatření kvůli jejich údajnému dopadu na cenu PET odpovědná za zhoršení zaměstnanosti v následných odvětvích, výzkumu a vývoje a konkurenceschopnosti na vývozních trzích, přičemž tento dopad je ještě citelnější pro malé a střední podniky. Rovněž se tvrdilo, že ztráta pracovních míst v důsledku zavedených opatření přesáhla počet osob, které jsou v současnosti zaměstnávány výrobním odvětvím PET v Unii.
6.1 Cenová citlivost a nákladová struktura uživatelů
(236)
Pokud jde o cenovou citlivost PET u zpracovatelů, bylo zjištěno, že PET představuje asi 80 % celkových nákladů. Proto se PET považuje při tomto typu činnosti za nejdůležitější složku nákladů. Kromě toho bylo zjištěno, že zpracovatelské odvětví je spíše fragmentované a má poměrně slabou vyjednávací pozici vůči velkým stáčírnám a potýká se s podstatnými strukturálními problémy, jež jsou typické pro odvětví založené na komoditách. V důsledku toho vykazovalo toto odvětví vzrůstající tendenci k vertikální integraci se stáčírnami a k používání dohod o zpracování, na jejichž základě jsou zaručeny poplatky za zpracování a cena PET je dojednána a zaplacena stáčírnami. Odhaduje se, že podstatnou část nákupů PET na trhu Unie kontrolují přímo velké stáčírny. Jelikož smlouvy na předtvarované polotovary často zahrnují mechanismus, který odráží kolísání cen PET, jsou zpracovatelé čím dál neutrálnější vůči vývoji cen PET.
(237)
Po zveřejnění informací zpochybnili někteří uživatelé závěr o nárůstu používání dohod o zpracování a cenových vzorců. Informace v dokumentaci existenci tohoto trendu potvrdily. Toto tvrzení bylo tedy odmítnuto.
(238)
Tvrdilo se, že zavedená opatření by zpracovatelům nezpůsobila žádnou škodu, kdyby se podobná opatření uplatnila i na dovoz předtvarovaných polotovarů do Unie. Tvrdilo se, že v oblastech blízko hranic Unie se třetími zeměmi, v nichž nejsou zavedena žádná opatření proti dovozu PET z Indie, existují podněty k přemístění výroby předtvarovaných polotovarů a k jejich dovozu bez vyrovnávacích opatření na PET do Unie. Uznává se, že do určité míry existuje ekonomické opodstatnění tohoto procesu. Avšak vzhledem k nákladům na dopravu k takovému přemístění pravděpodobně dojde jen na omezenou vzdálenost. Celkově se proto údajný negativní dopad daných opatření na některé zpracovatele považuje pouze za okrajový.
(239)
Pokud jde o dopad cen PET na stáčírny, podle vykázaných čísel se odhaduje, že PET představují na základě váženého průměru 9 % celkových nákladů u balených nealkoholických nápojů a 12 % celkových nákladů u balené minerální vody. To dokládá, že PET nejsou hlavní nákladovou složkou pro odvětví balíren.
(240)
Kromě toho šetření zjistilo, že PET byly pro stáčírny upřednostňovaným, ale nikoli jediným balicím materiálem. Výrobky z PET představovaly 75 % obratu stáčíren vod a 50 % obratu výrobců nealkoholických nápojů. Kromě toho se šetřením ukázalo, že smlouvy mezi mnoha velkými stáčírnami (vlastníky značek) a výrobci PET byly založeny na vzorci, kdy cena byla upravena tak, aby odrážela kolísání cen surovin pro PET. Tím se potvrzuje existence vyjednávací pozice velkých, a tedy nejreprezentativnějších stáčíren nad rozpětím konverze výrobců PET.
(241)
Po zveřejnění informací zopakovali někteří uživatelé svůj argument, že PET jsou základní složkou nákladů pro zpracovatele a odvětví nealkoholických nápojů a vody v lahvích a že zjištění v tomto ohledu byla nepřesná a nebyla založena na poskytnutých údajích. Je třeba uvést, že situace zpracovatelů se analyzovala odděleně a tato připomínka je v jejich případě neopodstatněná (viz 236. bod odůvodnění). Pokud jde o posouzení situace stáčíren, potvrzuje se, že poměr nákladů zjištěný během šetření je založen na číslech, která poskytly spolupracující stáčírny podle metodologie dostupné všem stranám. Zjištěný poměr nákladů byl v souladu se zjištěními předchozích šetření týkajících se téhož dotčeného výrobku (14). Tato tvrzení stran se proto považují za neodůvodněná.
(242)
Po zveřejnění informací někteří uživatelé tvrdili, že podstata údajů týkajících se jednotlivých společností a informace, které poskytli, nebyly při analýze zájmu Unie zohledněny. Potvrzuje se, že údaje byly použity v podobě, v jaké byly poskytnuty uživateli v jejich odpovědích na dotazník. Metodologie výpočtu byla zpřístupněna všem dotčeným stranám. Z tohoto důvodu bylo toto tvrzení odmítnuto.
(243)
Šetřením bylo rovněž zjištěno, že na základě očekávaného nebo žádoucího snížení cen PET by podle odhadu samotných ověřených stáčíren bylo výsledkem opatření jen zanedbatelné snížení nákladů pro stáčírny. Na základě těchto odhadů snížení cen PET a zjištěných poměrů nákladů bylo vypočteno, že odpovídající snížení nákladů je v rozmezí 0,3-0,7 % celkových nákladů stáčíren na jejich činnosti související s PET.
(244)
Po zveřejnění informací zpochybnili někteří uživatelé tento závěr a tvrdili, že jakékoli úspory nákladů by byly významné. Někteří uživatelé předložili ve svých podáních nové odhady, aniž však poskytli nějaké nové důkazy. Zdůrazňuje se, že výhledové úspory jsou hypotetické, jak připustili rovněž samotní uživatelé. Pokud jde o zpracovatele, nebyla pro toto odvětví předložena žádná kvantifikace výhledových úspor. Pokud jde o stáčírny, dospělo se k závěru, že kdyby opravdu došlo k údajnému snížení ceny PET, nelze vzhledem k nákladové struktuře stáčíren považovat úspory ve výši 0,3-0,7 % celkových nákladů za „významné“. Jelikož nebyly poskytnuty žádné nové důkazy, bylo toto tvrzení odmítnuto jakožto neopodstatněné.
(245)
Tvrdilo se, že někteří výrobci balené vody jsou významně zranitelní v důsledku právních požadavků uložených na zdroje vody, která má být balena u zdroje, a omezeného objemu čerpání. V tomto odvětví působí převážně malé a střední podniky, což má dopad na nákladovou strukturu daných společností. Byly rovněž pozorovány odchylky v cenách konečných výrobků v různých členských státech v závislosti na kupní síle místního obyvatelstva. Na základě toho se dospělo k závěru, že dopad případného snížení cen PET v případě zrušení opatření by byl výraznější u této části odvětví balíren.
6.2. Údajné prémiové ceny a zisk výrobního odvětví Unie
(246)
Některé strany tvrdily, že výrobci PET v Unii uplatňují prémiové ceny a prémiová rozpětí, které údajně způsobily nárůst cen v roce 2011. Toto tvrzení bylo také podpořeno srovnáním cen PET a rozložení surovin v Unii se situací na asijském trhu a v USA. Tvrdilo se, že tato situace je důsledkem akumulace nápravných opatření v oblasti obchodu.
(247)
Je třeba uvést, že nárůst cen PET v roce 2011 i jeho pokles v roce 2009 byly celosvětovým fenoménem, k němuž došlo v důsledku vývoje nákladů na suroviny (viz 155. bod odůvodnění). Údaje předložené stranami systematicky ukazovaly na těsnou souvislost mezi vývojem cen PET v Evropě, Asii a v USA. Existují však opravdu rozdíly v cenách PET ve světě, které souvisejí s různými důvody, zejména se specifickou nákladovou strukturou v každém regionu. Pokud jde o argument týkající se prémiových rozpětí v Unii, je třeba uvést, že i za výjimečných okolností na konci roku 2010 a na začátku roku 2011 výrobní odvětví Unie téměř dosáhlo ziskovosti, která se pro tento typ odvětví považuje za přiměřenou. Nebyly zjištěny žádné důkazy existence prémiových zisků. Proto bylo nutné argument o existenci „prémiových“ cen a „prémiových“ rozpětí u PET v Unii, k nimž došlo v důsledku existence daných opatření, odmítnout.
(248)
Po zveřejnění informací zopakovaly některé strany svůj argument, že ceny v Unii byly neodůvodněně vysoké a odrážely dopad akumulace antidumpingových opatření zavedených na trhu, kde existuje koncentrace mezi výrobci v Unii, vertikální integrace a omezená výroba, která nemůže uspokojit spotřebu. Tvrdily rovněž, že údaje o cenách také prokazují, že vyšší ceny v Unii neodrážejí vyšší náklady na suroviny. Je třeba uvést, že argumenty o koncentraci, vertikální integraci a výrobní kapacitě výrobního odvětví Unie byly projednány ve 207. a 259. bodě odůvodnění. Pokud jde o údajný dopad těchto faktorů na cenu PET v Unii, je třeba uvést, že vývoj ceny PET se řídí cenou surovin, která představuje až 90 % nákladů na PET (viz 173. bod odůvodnění). Nárůst cen PET v letech 2010-2011 byl také celosvětovým fenoménem (viz 172. bod odůvodnění). Tato tvrzení stran proto byla neodůvodněná.
(249)
Pokud jde o argument týkající se rozdílu mezi cenou PET v Unii a cenami v Asii a USA, bylo kromě zjištění uvedených ve 244. bodě odůvodnění zjištěno, že rozdíl v cenách na trhu USA a na trhu Unie byl kolísavý, ale mírný. Ceny v Unii nebyly systematicky vyšší, jak se tvrdí. Bylo zjištěno, že trh Unie a asijský trh jsou velmi rozdílné, pokud jde o nákladovou strukturu, zejména v souvislosti s velikostí trhu a s úsporami z rozsahu, s přístupem k surovinám a kapacitou. Srovnání průměrných cen mezi těmito dvěma trhy tedy nemělo smysl. Tento argument stran se tedy považuje za neopodstatněný.
(250)
Některé strany rovněž tvrdily, že ceny v Unii odrážejí ve srovnání s USA nebo Asií větší rozložení nákladů na suroviny. Srovnání rozložení se provádí podle stejné logiky jako srovnání cen na různých regionálních trzích s tím rozdílem, že se zohledňuje kolísání cen surovin mezi různými regionálními trhy. Avšak stávající strukturální rozdíly mezi trhy mohou odůvodnit rozdíly v poplatcích za zpracování. Mimořádný zisk, kterého dosáhlo výrobní odvětví Unie na přelomu let 2010 a 2011, byl vysvětlen ve 179. bodě odůvodnění. Bylo zjištěno, že v žádné z těchto situací nehrála opatření žádnou roli. Proto byl tento argument stran odmítnut.
(251)
Tytéž strany rovněž tvrdily, že největší výrobce v Unii si účtoval vyšší ceny v Unii než na jiných trzích a zaznamenal v roce 2010 v Unii vyšší příjmy než jinde. V této souvislosti se dospělo k závěru, že je z ekonomického hlediska odůvodnitelné, že nadnárodní společnost může mít rozdílnou nákladovou strukturu, a tedy rozdílné ceny na různých regionálních trzích. Výjimečné úrovně ziskovosti na přelomu let 2010 a 2011 byly vysvětleny ve 179. bodě odůvodnění. Z tohoto důvodu byl tento argument odmítnut.
6.3 Hospodářská situace uživatelů a údajný dopad opatření
(252)
Další tvrzení byla vznesena v souvislosti se zhoršující se hospodářskou situací uživatelského odvětví, jako je uzavírání zařízení a snižování zaměstnanosti. Tvrdilo se, že k tomu došlo v důsledku zvýšení cen PET. Kromě toho se tvrdilo, že konkurenceschopnost evropských předních značek byla oslabena, jelikož jejich vývoz do třetích zemí přímo konkuroval baleným výrobkům, jež využívají PET za mezinárodní ceny.
(253)
Je třeba uvést, že na základě informací poskytnutých spolupracujícími uživateli nebylo zjištěno, že by uživatelské odvětví bylo ztrátové, i když v období přezkumného šetření došlo k poklesu celkové úrovně ziskovosti. Podle metodologie, která byla zpřístupněna všem stranám, bylo zjištěno, že ziskové rozpětí uživatelského odvětví zjištěné na základě odpovědí na dotazník bylo na podobné úrovni jako ziskovost zjištěná u výrobního odvětví Unie v období přezkumného šetření. Dvě ověřené společnosti (stáčírny) oznámily v posuzovaném období další rozšíření objemu výroby a zvýšenou ziskovost. Bylo zjištěno, že někteří zpracovatelé pracují s velmi nízkým rozpětím a v některých případech se potýkají se strukturálními a finančními problémy. Nebylo však možné v tomto ohledu zjistit přímou souvislost se zavedenými opatřeními. Podobně souviselo určité zhoršení hospodářské situace stáčíren se stlačením způsobeným v roce 2011 náhlým nárůstem ceny PET, který nemohl být za stávajícího hospodářského útlumu přenesen na maloobchodníky. Bylo sice zjištěno, že situace uživatelského odvětví se v roce 2011 do určité míry zhoršila, avšak souvislost mezi poklesem a existencí opatření nebyla doložena, zejména vzhledem k tomu, že opatření byla zavedena od roku 2000.
(254)
Po zveřejnění informací nesouhlasily některé strany se závěrem, že uživatelské odvětví nebylo ztrátové. Tyto strany rovněž tvrdily, že zisková rozpětí uživatelů byla nižší než zisková rozpětí výrobního odvětví Unie. Pokud jde o posouzení ziskovosti uživatelského odvětví, informace získané od spolupracujících uživatelů tomuto tvrzení odporují. Metodologie byla zpřístupněna všem stranám. I když někteří spolupracující uživatelé mohli utrpět ztráty, bylo zjištěno, že uživatelské odvětví obecně bylo ziskové. V každém případě, i kdyby bylo zjištěno, že nárůst cen PET byl prvkem ovlivňujícím ziskovost uživatelů, nebyla prokázána žádná souvislost mezi opatřeními a ziskovostí daných společností. Pokud jde o srovnání ziskových rozpětí uživatelů a výrobního odvětví Unie, nebylo toto tvrzení opodstatněné. V důsledku kolísání ziskovosti výrobního odvětví Unie (viz 176. až 179. bod odůvodnění) se srovnání mezi těmito dvěma segmenty nepovažuje za přesvědčivé. V každém případě oba tyto segmenty vykazovaly v období přezkumného šetření podobné úrovně ziskovosti (viz 253. bod odůvodnění). Vzhledem k tomu byly tyto připomínky stran odmítnuty jako neopodstatněné.
(255)
Pokud jde o údajné oslabení konkurenceschopnosti vývozu výrobců balené minerální vody nebo nealkoholických nápojů v Unii, nebylo toto tvrzení doloženo ani nebyla prokázána souvislost s existencí zavedených opatření.
(256)
Po zveřejnění informací strany zopakovaly, že zvýšení cen PET mělo negativní dopad na konkurenceschopnost vývozu vody v lahvích. Uznává se, že nárůst cen PET mimo jiné může mít negativní dopad na konkurenceschopnost vývozu vody v lahvích. Jelikož však nebyla zjištěna žádná souvislost mezi nárůstem cen PET a danými opatřeními, jelikož se ceny PET odvozují především z cen surovin, údajný dopad opatření na slabší konkurenceschopnost byl odmítnut.
(257)
Kromě toho, pokud jde o údajný účinek těchto opatření na zaměstnanost, šetření prokázalo, že ověřená ztráta pracovních míst v uživatelském odvětví souvisela převážně se zlepšením produktivity a účinnosti a částečně s omezením počtu dočasných zaměstnanců.
(258)
Po zveřejnění informací některé strany zpochybnily toto zjištění z toho důvodu, že nebyla zohledněna situace celého odvětví. Kromě zjištění popsaných ve 254. bodě odůvodnění je třeba uvést, že se celkový počet pracovních míst podle údajů zpracovatelů významně zvýšil a žádný z nich neinformoval o ztrátách pracovních míst. Stáčírny tvrdily, že ztráta pracovních míst byla důsledkem zvýšení ceny PET. Jelikož však zvýšení ceny PET bylo celosvětovým fenoménem, nebyla zjištěna žádná souvislost mezi ztrátou pracovních míst a opatřeními. Kromě toho se podle údajů z odpovědí uživatelů na dotazník koncentrovalo 90 % ztrát pracovních míst u tří společností. Jedna z nich, ověřený uživatel, který představuje zásadní podíl hlášených ztracených pracovních míst, v posuzovaném období významně zvýšila svůj objem, a proto jsou tyto ztráty spojovány se zvýšením produktivity. Pokud jde o zbývající dvě společnosti, bylo zjištěno, že jejich rozpětí ziskovosti byla mezi nejvyššími u spolupracujících stran v jejich segmentu a nacházela se v tomto případě nad cílovým ziskem výrobního odvětví Unie. Tato tvrzení byla tedy odmítnuta.
6.4 Jiné argumenty
(259)
Po zveřejnění informací některé strany tvrdily, že výrobci v Unii neměli dostatečnou kapacitu pro uspokojení stávající poptávky. Je třeba uvést, že výrobní odvětví Unie pracovalo v období přezkumného šetření na 86 % své výrobní kapacity a mělo dostatečnou volnou kapacitu, aby pokrylo celou domácí spotřebu PET. Kromě toho nadále existoval dovoz z jiných zemí, pro něž byla zavedena opatření i pro něž nebyla zavedena žádná opatření, a projevoval vzrůstající tendenci. Kromě toho v případě Jižní Korey stávající opatření pozbyla platnosti a byla zrušena v případě dovozu dotčeného výrobku z Malajsie a Indonésie. Kromě toho může další zdroj PET pro pokrytí poptávky po PET v Unii představovat odvětví recyklace PET. Z těchto důvodů se problémy, se kterými se údajně potýkali uživatelé v důsledku údajně nedostatečné výroby v Unii, nepovažují za podložené.
(260)
Po zveřejnění informací tvrdili někteří uživatelé, že analýza se nezabývala údajným nepříznivým dopadem akumulace opatření uložených na dotčený výrobek v rámci tohoto přezkumu. Jako odpověď na tento argument je třeba uvést, že vyrovnávací opatření pouze odstraňují škodlivý účinek zjištěného subvencování. Existence údajného „akumulovaného“ účinku nebyla prokázána. Naopak, i přes zavedená opatření dovoz ze zemí, pro něž byla zavedena opatření, pokračuje a jeho objem se v posuzovaném období dokonce zvýšil. Také je k dispozici dovoz ze zemí, pro něž nebyla zavedena žádná opatření, a to se vzrůstající tendencí a ve významném objemu. Tento argument stran byl proto odmítnut.
7. Závěr ohledně zájmu Unie
(261)
Závěrem je třeba uvést, že se očekává, že rozšíření vyrovnávacích opatření na dovoz z Indie by poskytlo výrobnímu odvětví Unie příležitost zlepšit a stabilizovat svou hospodářskou situaci díky investicím a konsolidaci, jež byly provedeny v posledních letech.
(262)
Rovněž se dospělo k závěru, že lepší hospodářská situace výrobního odvětví Unie může být i v zájmu výrobců PTA a, v omezenější míře, výrobců MEG v Unii.
(263)
Hospodářská situace některých uživatelů se od posledního přezkumu zhoršila a bylo zjištěno, že zejména menší výrobci balené vody byli, zdá se, negativně ovlivněni mimo jiné nedávným nárůstem ceny PET, jelikož nebyli schopni přenést jej za stávající hospodářské situace na maloobchodníky. Bylo však zjištěno, že výjimečný vývoj cen a rozpětí výrobního odvětví Unie v roce 2011 byl celosvětovým fenoménem, k němuž došlo převážně v důsledku nárůstu cen surovin. Proto bylo shledáno, že tvrzení o existenci „prémiových“ cen a „prémiových“ rozpětí spojovaných s existencí daných opatření jsou neodůvodněná. Kromě toho je trh Unie nadále otevřeným trhem, na němž jsou k dispozici alternativní zdroje dodávek z jiných třetích zemí, pro něž nebyla zavedena žádná opatření.
(264)
V této souvislosti nebyla prokázána žádná souvislost mezi nárůstem ceny PET a stávajícími opatřeními. Bylo zjištěno, že hospodářská situace zpracovatelů je stabilní i přes platná opatření. Bylo zjištěno, že význam PET pro celkové náklady stáčíren je omezený. Kromě toho nebyla prokázána žádná souvislost mezi kolísáním ceny PET a opatřeními. Na základě toho bylo zjištěno, že opatření nemají na uživatele neúměrný účinek.
(265)
S přihlédnutím ke všem výše uvedeným faktorům nelze jasně vyvodit závěr, že není v zájmu Unie zachovat stávající vyrovnávací opatření.
H. VYROVNÁVACÍ OPATŘENÍ
(266)
Všechny strany byly informovány o podstatných skutečnostech a úvahách, na jejichž základě bylo rozhodnuto doporučit, aby byla současná opatření zachována. Byla jim rovněž poskytnuta lhůta, během níž mohly k těmto poskytnutým informacím vznést námitky. Podání a připomínky byly v odůvodněných případech náležitě vzaty v úvahu.
(267)
Na základě výše uvedených analýz by měla být vyrovnávací opatření použitelná na dovoz PET pocházejících z Indie zachována v souladu s čl. 18 odst. 1 základního nařízení. Jedná se o opatření spočívající ve zvláštních clech.
(268)
Sazby vyrovnávacího cla stanovené v tomto nařízení pro jednotlivé společnosti jsou použitelné výhradně na dovoz dotčeného výrobku vyráběného těmito společnostmi, a tedy konkrétně uvedenými právnickými osobami. Na dovoz dotčeného výrobku vyrobeného jakoukoli jinou společností, která není konkrétně uvedena v čl. 1 odst. 2 tohoto nařízení spolu s názvem a adresou, včetně subjektů ve spojení se společnostmi konkrétně uvedenými, se tyto sazby nevztahují a tento dovoz podléhá celní sazbě použitelné pro „všechny ostatní společnosti“.
(269)
Všechny žádosti o uplatňování těchto sazeb vyrovnávacích cel pro jednotlivé společnosti (například po změně názvu subjektu nebo po založení nových výrobních nebo prodejních subjektů) by měly být neprodleně zaslány Komisi se všemi náležitými údaji, zejména s údaji o jakýchkoli změnách činnosti společnosti, které se týkají výroby, domácího a vývozního prodeje a které souvisejí například s uvedenou změnou názvu nebo změnou výrobních a prodejních subjektů. V případě potřeby bude poté nařízení příslušným způsobem změněno a bude aktualizován seznam společností, na něž se vztahují individuální celní sazby.
(270)
Aby bylo zajištěno řádné vymáhání vyrovnávacího cla, platí zbytková celní sazba nejen pro nespolupracující vývozce, ale rovněž pro společnosti, které v období přezkumného šetření neuskutečnily žádný vývoz. Pokud však posledně jmenované společnosti splní požadavky stanovené v článku 20 základního nařízení, mohou podle tohoto článku předložit žádost o přezkum, aby byla jejich situace posouzena zvlášť,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Ukládá se konečné vyrovnávací clo na dovoz polyetylentereftalátů s viskozitou 78 ml/g nebo vyšší, podle normy ISO 1628-5, v současnosti kódu KN 3907 60 20 pocházejících z Indie.
2. Sazba konečného vyrovnávacího cla použitelná na výrobek popsaný v odstavci 1 a vyráběný níže uvedenými společnostmi se stanoví takto:
Země
Společnost
Vyrovnávací clo
(EUR/tunu)
Doplňkový kód TARIC
Indie
Reliance Industries Ltd
90,4
A181
Indie
Pearl Engineering Polymers Ltd
74,6
A182
Indie
Senpet Ltd
22,0
A183
Indie
Futura Polyesters Ltd
0
A184
Indie
Dhunseri Petrochem & Tea Limited
106,5
A585
Indie
Všechny ostatní společnosti
69,4
A999
3. V případech, kdy zboží bylo poškozeno před vstupem do volného oběhu a kdy je z tohoto důvodu skutečně zaplacená nebo splatná cena poměrně upravena za účelem určení celní hodnoty podle článku 145 nařízení Komise (EHS) č. 2454/93 ze dne 2. července 1993, kterým se provádí nařízení Rady (EHS) č. 2913/92, kterým se vydává celní kodex Společenství (15), se výše vyrovnávacího cla vypočtená na základě výše uvedených částek snižuje o procentní podíl odpovídající poměrné úpravě skutečně zaplacené nebo splatné ceny.
4. Aniž jsou dotčeny odstavce 1 a 2, nepoužije se konečné vyrovnávací clo na dovoz zboží propuštěného do volného oběhu v souladu s článkem 2.
5. Není-li stanoveno jinak, použijí se platné celní předpisy.
Článek 2
1. Dovoz je osvobozen od vyrovnávacího cla uloženého podle článku 1, pokud bylo dané zboží společnostmi, jejichž jména jsou uvedena v rozhodnutí 2000/745/ES ve znění pozdějších předpisů, vyrobeno a přímo vyvezeno (tj. fakturováno a zasláno) společnosti, která působí jako dovozce v Unii, je deklarován pod příslušným doplňkovým kódem TARIC a jsou splněny podmínky stanovené v odstavci 2.
2. Při podání žádosti o propuštění do volného oběhu je osvobození od cla podmíněno předložením platné „závazkové faktury“ vydané vyvážejícími společnostmi, jejichž závazky byly přijaty, a obsahující podstatné prvky uvedené v příloze celním orgánům dotčeného členského státu. Osvobození od cla je dále podmíněno prohlášením a předložením zboží přesně odpovídajícího popisu v „závazkové faktuře“ celním orgánům.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 21. května 2013.
NEUVOSTON TÄYTÄNTÖÖNPANOASETUS (EU) N:o 461/2013,
annettu 21 päivänä toukokuuta 2013,
lopullisen tasoitustullin käyttöönotosta Intiasta peräisin olevan tietynlaisen polyeteenitereftalaatin tuonnissa asetuksen (EY) N:o 597/2009 18 artiklan mukaisen toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevan tarkastelun jälkeen
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuetulta tuonnilta suojautumisesta 11 päivänä kesäkuuta 2009 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 597/2009 (1), jäljempänä ‧perusasetus‧, ja erityisesti sen 18 artiklan,
ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen, jonka tämä on tehnyt neuvoa-antavaa komiteaa kuultuaan,
sekä katsoo seuraavaa:
A. MENETTELY
1. Voimassa olevat toimenpiteet
(1)
Neuvosto otti asetuksella (EY) N:o 2603/2000 (2) käyttöön lopullisen tasoitustullin muun muassa Intiasta peräisin olevan tietynlaisen polyeteenitereftalaatin, jäljempänä ‧PET‧, tuonnissa. Neuvosto muutti asetuksella (EY) N:o 1645/2005 (3) Intiasta peräisin olevan PET:n tuontiin sovellettavien tasoitustoimenpiteiden tasoa. Muutokset tehtiin perusasetuksen 20 artiklan mukaisesti käynnistetyn nopeutetun tarkastelun seurauksena. Toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevan tarkastelun jälkeen neuvosto jatkoi asetuksella (EY) N:o 193/2007 (4) lopullisen tasoitustullin voimassaoloa viidellä vuodella. Tasoitustoimenpiteitä muutettiin myöhemmin osittaisten välivaiheen tarkastelujen jälkeen asetuksella (EY) N:o 1286/2008 (5) ja täytäntöönpanoasetuksella (EU) N:o 906/2011 (6). Myöhempi osittainen välivaiheen tarkastelu päätettiin neuvoston täytäntöönpanoasetuksella (EU) N:o 559/2012 (7) muuttamatta voimassa olevia toimenpiteitä. komissio hyväksyi päätöksellä 2000/745/EY (8) kolmen intialaisen vientiä harjoittavan tuottajan tarjoamat sitoumukset, joissa asetettiin vähimmäistuontihinta.
(2)
Tasoitustoimenpiteet muodostuvat erityistullista. Tullin määrä on 0-106,5 euroa tonnilta tiettyjen nimeltä mainittujen intialaisten tuottajien osalta, ja muiden tuottajien tuontiin sovelletaan jäännöstullia, joka on 69,4 euroa tonnilta.
2. Voimassa olevat polkumyyntitoimenpiteet
(3)
Neuvosto otti asetuksella (EY) N:o 2604/2000 (9) käyttöön lopullisen polkumyyntitullin muun muassa Intiasta peräisin olevan polyeteenitereftalaatin tuonnissa. Toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevan tarkastelun jälkeen neuvosto otti asetuksella (EY) N:o 192/2007 (10) käyttöön lopullisen polkumyyntitullin vielä viideksi vuodeksi.
3. Toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskeva tarkastelupyyntö
(4)
Lopullisten tasoitustoimenpiteiden voimassaolon lähestyvää päättymistä koskevan ilmoituksen (11) julkaisemisen johdosta komissiota pyydettiin 25 päivänä marraskuuta 2011 panemaan vireille perusasetuksen 18 artiklan mukainen kyseisten toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskeva tarkastelu, jäljempänä ‧voimassaolon päättymistä koskeva tarkastelu‧. Pyynnön esitti Committee of Polyethylene Terephthalate Manufacturers in Europe (CPME), jäljempänä ‧pyynnön esittäjä‧, sellaisten tuottajien puolesta, joiden tuotanto muodostaa lähes 95 prosenttia tietynlaisen polyeteenitereftalaatin tuotannosta unionissa.
(5)
Pyyntö perustui siihen, että toimenpiteiden voimassaolon päättyminen johtaisi todennäköisesti tuetun tuonnin ja unionin tuotannonalalle aiheutuneen vahingon jatkumiseen tai toistumiseen.
(6)
Ennen toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevan tarkastelun vireillepanoa komissio ilmoitti perusasetuksen 22 artiklan 1 kohdan ja 10 artiklan 7 kohdan mukaisesti Intian viranomaisille vastaanottaneensa asianmukaisesti asiakirjanäyttöön perustuvan tarkastelupyynnön ja kutsui Intian viranomaiset neuvotteluihin tilanteen selkiyttämiseksi tarkastelupyynnön sisällön osalta ja molempia tyydyttävän ratkaisun löytämiseksi. Intian viranomaiset eivät kuitenkaan vastanneet neuvottelutarjoukseen.
4. Voimassaolon päättymistä koskevan tarkastelun vireillepano
(7)
Kun komissio oli neuvoa-antavaa komiteaa kuultuaan todennut, että on olemassa riittävä näyttö toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevan tarkastelun panemiseksi vireille, se ilmoitti 24 päivänä helmikuuta 2012 perusasetuksen 18 artiklan mukaisen tarkastelun vireillepanosta julkaisemalla asiaa koskevan ilmoituksen, jäljempänä ‧vireillepanoilmoitus‧, Euroopan unionin virallisessa lehdessä (12).
5. Rinnakkainen tutkimus
(8)
Komissio käynnisti 24 päivänä helmikuuta 2012 asetuksen (EY) N:o 1225/2009 11 artiklan 2 kohdan nojalla Intiasta, Indonesiasta, Malesiasta, Taiwanista ja Thaimaasta peräisin olevan tietynlaisen polyeteenitereftalaatin tuonnissa sovellettavien polkumyynnin vastaisten toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevan tarkastelun (13).
6. Tutkimus
6.1 Tarkastelua koskeva tutkimusajanjakso ja tarkastelujakso
(9)
Tuetun tuonnin jatkumisen tai toistumisen todennäköisyyttä koskeva tutkimus kattoi 1 päivän tammikuuta 2011 ja 31 päivän joulukuuta 2011 välisen ajanjakson, jäljempänä ‧tarkastelua koskeva tutkimusajanjakso‧. Vahingon jatkumisen tai toistumisen todennäköisyyden arvioinnin kannalta merkittävien kehityssuuntien tarkastelu kattoi ajanjakson 1 päivästä tammikuuta 2008 tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson loppuun, jäljempänä ‧tarkastelujakso‧.
6.2 Tutkimuksen osapuolet
(10)
Komissio ilmoitti toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevan tarkastelun vireillepanosta virallisesti pyynnön esittäjälle sekä asianomaisen maan vientiä harjoittaville tuottajille, tuojille ja käyttäjille, joita asian tiedettiin koskevan, sekä asianomaisen maan edustajille.
(11)
Asianomaisille osapuolille annettiin tilaisuus esittää näkökantansa kirjallisesti ja pyytää saada tulla kuulluiksi vireillepanoilmoituksessa asetetussa määräajassa. Kaikkia niitä asianomaisia osapuolia kuultiin, jotka olivat sitä pyytäneet ja osoittaneet, että niiden kuulemiseen oli olemassa erityisiä syitä.
(12)
Koska Intiassa toimii ilmeisen suuri määrä vientiä harjoittavia tuottajia ja unionissa tuottajia ja tuojia, katsottiin asianmukaiseksi tutkia, olisiko syytä käyttää otantamenetelmää perusasetuksen 27 artiklan mukaisesti. Pystyäkseen päättämään otannan tarpeellisuudesta ja tarvittaessa valitsemaan otoksen komissio pyysi vientiä harjoittavia tuottajia ja etuyhteydettömiä tuojia ilmoittautumaan 15 päivän kuluessa tarkastelun vireillepanosta ja toimittamaan komissiolle vireillepanoilmoituksessa pyydetyt tiedot.
(13)
Seitsemän vientiä harjoittavaa tuottaja vastasi otantapyyntöön ja ilmoitti halukkuudestaan toimia yhteistyössä tarkastelua koskevassa tutkimuksessa. Otokseen valittiin kolme vientiä harjoittavaa tuottajaa unioniin suuntautuvan viennin määrän perusteella. Otokseen valitut tuottajat, otoksen ulkopuoliset tuottajat tai Intian viranomaiset eivät vastustaneet tätä otosta.
(14)
Kolmelle otokseen valitulle vientiä harjoittavalle tuottajalle lähetettiin kyselylomakkeet täytettäväksi, ja niiltä kaikilta saatiin vastaukset. Yhden intialaisen otokseen valitun tuottajan kyselyvastauksesta kävi ilmi, että se vei tarkasteltavana olevaa tuotetta tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla vain vähäpätöisiä määriä, minkä vuoksi tälle yritykselle ei ollut aiheellista laskea tukiprosentteja. Tarkastuskäynnit tehtiin lopulta kahden jäljellä olevan vientiä harjoittavan tuottajan toimitiloihin; näiden tuottajien osuus Intiasta unioniin suuntautuvan kokonaistuonnin määrästä oli yhteensä 99 prosenttia.
(15)
Olennaisten tosiseikkojen ja huomioiden ilmoittamisen jälkeen, jäljempänä ‧ilmoittaminen‧, eräs intialainen yhteistyössä toiminut tuottaja pyysi, että sen tukimarginaali laskettaisiin. Tältä osin vahvistettiin, että tämän yrityksen vienti oli mitättömän vähäistä, eikä sillä näin ollen ollut mitään vaikutusta tuetun tuonnin jatkumisen tai toistumisen todennäköisyyden määrittämiseen tässä toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevassa tarkastelussa. Näin ollen tämä pyyntö hylättiin.
(16)
Komissio ilmoitti vireillepanoilmoituksessa, että se oli alustavasti valinnut unionin tuottajia edustavan otoksen. Tämä otos koostui neljästä yrityksestä, jotka sisältyivät niihin 13:een unionin tuottajaan, jotka olivat tiedossa ennen tutkimuksen vireillepanoa; ne valittiin sellaisen suurimman edustavan tuotanto- ja myyntimäärän perusteella, joka voitiin kohtuudella tutkia käytettävissä olevassa ajassa. Otos edusti yli 50:tä prosenttia arvioidusta unionin kokonaistuotannosta ja -myynnistä tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla. Asianomaisia osapuolia pyydettiin tutustumaan asiakirjoihin ja esittämään valintaa koskevat huomautuksensa 15 päivän kuluessa vireillepanoilmoituksen julkaisemisesta. Kaikkia niitä asianomaisia osapuolia kuultiin, jotka olivat sitä pyytäneet ja osoittaneet, että niiden kuulemiseen oli olemassa erityisiä syitä.
(17)
Jotkin osapuolet esittivät vastalauseita unionin tuottajien otannasta. Ne väittivät, että i) komission ei pitäisi käyttää otantaa, koska sitä ei käytetty aiemmassa tutkimuksessa, ii) otoksen valintaan käytetty menetelmä kiistettiin sillä perusteella, että siinä sekoitettiin kolme eri vaihetta eli edustavuutta koskeva tutkimus, unionin tuotannonalan määrittely sekä otanta, iii) alustava otos valittiin virheellisten ja epätäydellisten tietojen perusteella, iv) valittu alustava otos ei ollut edustava, koska siihen kuului yrityksiä pikemminkin kuin ryhmiä; lisäksi väitettiin, että otoksen edustavuus heikentyi, kun siihen sisällytettiin yksi yritys, joka luopui hiljattain liiketoiminnasta, ja toinen yritys, jolla oli etuyhteydellistä myyntiä.
(18)
Osapuolten esiin ottamiin seikkoihin vastattiin seuraavasti:
-
Päätös otannan käyttämisestä unionin tuottajien osalta tehdään erikseen kussakin tutkimuksessa kunkin tapauksen erityisolosuhteista riippuen, eikä perusasetuksen 22 artiklan 6 kohtaa sovelleta otannan käyttöön määritettäessä vahinkoa voimassaolon päättymistä koskevan tarkastelun yhteydessä. Toisin kuin aiemmissa tutkimuksissa, joissa kaikkien ilmoittautuneiden ja yhteistyössä toimineiden yritysten tutkiminen oli toteutettavissa, komissio katsoi tässä tarkastelussa, että kaikkia unionin tuottajia ei voitaisi niiden suuren määrän vuoksi tutkia kohtuudella käytettävissä olevassa ajassa ja että näin ollen 27 artiklan edellytykset täyttyivät.
-
Komissio ei "sekoittanut" edustavuuden tutkimista, unionin tuotannonalan määrittelyä ja alustavan otoksen valintaa, koska nämä vaiheet olivat riippumattomia toisistaan ja niistä päätettiin erikseen. Ei osoitettu, missä määrin unionin tuottajien - edustavuuden tutkimisen yhteydessä - toimittamien tuotanto- ja myyntitietojen käyttö oli vaikuttanut otoksen edustavuuteen.
-
Otos valittiin valinnan aikana käytettävissä olevien tietojen perusteella perusasetuksen 27 artiklan mukaisesti. Otoksen edustavuutta tarkasteltiin uudelleen osapuolilta saatujen yritysten tietoja koskevien huomautusten jälkeen. Huomautusten ei katsottu olevan perusteltuja.
-
Perusasetuksen 27 artiklan vaatimusten mukaisesti otos vahvistettiin sellaisen suurimman edustavan tuotanto- ja myyntimäärän perusteella, joka voitiin kohtuudella tutkia käytettävissä olevassa ajassa. Suurempiin ryhmiin kuuluvien yritysten, joiden havaittiin toimivan riippumattomasti toisista samaan ryhmään kuuluvista tytäryhtiöistä, katsottiin edustavan unionin tuotannonalaa, minkä vuoksi ei ollut tarvetta tutkia koko ryhmää yhdessä. Yrityksiä käsiteltiin otannassa taloudellisina yksikköinä ja varmistettiin, että kaikki asiaan liittyvät tiedot voitiin varmentaa. Lisäksi liiketoiminnasta luopuminen ja etuyhteydellisen myynnin esiintyminen olivat ominaisia sektorille tarkastelujaksolla, minkä vuoksi näiden tekijöiden ei katsottu vähentäneen otoksen edustavuutta.
(19)
Ilmoittamisen jälkeen osapuolet toistivat edellä esitetyt väitteet, joita on jo käsitelty.
(20)
Vireillepanoilmoituksessa esitettiin etuyhteydettömien tuojien otantaa. Yksikään 24 etuyhteydettömästä tuojasta, joihin otettiin yhteyttä, ei toiminut yhteistyössä tässä tutkimuksessa.
(21)
Kaikkiin viiteen tiedossa olleeseen raaka-aineen toimittajaan otettiin yhteyttä vireillepanon yhteydessä ja niille toimitettiin asiaan liittyvät kyselylomakkeet. Kaksi toimittajayritystä ilmoittautui ja vastasi kyselylomakkeeseen.
(22)
Vireillepanon yhteydessä otettiin yhteyttä kaikkiin tiedossa olleisiin käyttäjiin ja käyttäjien järjestöihin. Käyttäjistä 17 toimitti vastauksen kyselylomakkeeseen. 20 käyttäjien järjestöä 16 jäsenvaltiosta ilmoittautui ja toimitti kannanottoja.
7. Saatujen tietojen tarkistaminen
(23)
Komissio pyysi ja tarkisti kaikki tarpeellisiksi katsomansa tiedot sen määrittämiseksi, onko tuetun tuonnin ja siitä aiheutuvan vahingon jatkuminen tai toistuminen todennäköistä ja mikä on unionin edun mukaista. Tarkastuskäyntejä tehtiin Intian viranomaisten tiloihin Delhissä ja seuraavien osapuolten tiloihin:
a)
Vientiä harjoittavat tuottajat
-
Dhunseri Petrochem and Tea Limited, Kolkata, Intia;
-
Reliance Industries Limited, Navi Mumbai, Intia;
b)
Unionin tuottajat
-
Indorama Polymers Europe, UAB, Alankomaat;
-
Equipolymers, Italia, Saksa;
-
Neo Group, UAB, Liettua;
-
Novapet SA, Espanja;
c)
Unionin käyttäjät:
-
Coca-Cola Europe, Belgia;
-
Nestle Waters France, Ranska.
B. TARKASTELTAVANA OLEVA TUOTE JA SAMANKALTAINEN TUOTE
1. Tarkasteltavana oleva tuote
(24)
Tarkasteltavana oleva tuote on sama kuin alkuperäisessä tutkimuksessa eli Intiasta peräisin oleva polyeteenitereftalaatti, jonka viskositeettiluku on ISO-standardin 1628-5 mukaan vähintään 78 ml/g. Tuote luokitellaan tällä hetkellä CN-koodiin 3907 60 20.
2. Samankaltainen tuote
(25)
Alkuperäisen tutkimuksen ja tarkastelua koskevien tutkimusten tavoin tässäkin havaittiin, että tarkasteltavana olevalla tuotteella eli asianomaisen maan kotimarkkinoilla tuotetulla ja myydyllä PET:llä sekä unionin tuottajien tuottamalla ja myymällä PET:llä on samat fysikaaliset ja kemialliset perusominaisuudet ja käyttötarkoitukset. Niitä pidettiin tästä syystä perusasetuksen 2 artiklan c alakohdan mukaisina samankaltaisina tuotteina.
C. TUETUN TUONNIN JATKUMISEN TAI TOISTUMISEN TODENNÄKÖISYYS
1. Johdanto
(26)
Komissio tutki tarkastelupyyntöön sisältyvien tietojen ja komission kyselylomakkeeseen saatujen vastausten perusteella seuraavia järjestelmiä, joissa oli esitettyjen väitteiden mukaan myönnetty vientitukea.
Kansalliset järjestelmät
a)
Tuontitullien hyvitysjärjestelmä (Duty Entitlement Passbook Scheme, DEPBS)
b)
Tullinpalautusjärjestelmä (Duty Drawback Scheme, DDS)
c)
Focus Market -järjestelmä (Focus Market Scheme, FMS)
d)
Focus Product -järjestelmä (Focus Product Scheme, FPS)
e)
Tietyn statuksen haltijan kannustinosinko (Status Holder Incentive Scrip, SHIS)
f)
Ennakkolupajärjestelmä (Advance Authorisation Scheme, AAS)
g)
Tuotantohyödykkeiden tuontia etuustullein koskeva järjestelmä (Export Promotion Capital Goods Scheme, EPCGS)
h)
Erityistalousalueiden/vientiin suuntautuneiden yksikköjen järjestelmä (Special Economic Zones, SEZ/Export Oriented Units Scheme, EOU)
i)
Vientiluottojärjestelmä (Export Credit Scheme, ECS).
j)
Tuloverosta vapauttamista koskeva järjestelmä (Income Tax Exemption Scheme, ITES)
Alueelliset järjestelmät
k)
Länsi-Bengalin kannustinjärjestelmä (West Bengal Incentive Scheme, WBIS).
l)
Gujaratin osavaltion pääomasijoitusten kannustinjärjestelmä (Capital Investment Incentive Scheme of the Government of Gujarat)
m)
Gujaratin osavaltion myyntiverokannustinjärjestelmä (Gujarat Sales Tax Incentive Scheme, GSTIS)
n)
Gujaratin osavaltion sähköverosta vapauttamisen järjestelmä (Gujarat Electricity Duty Exemption Scheme, GEDES)
o)
Maharashtran osavaltion kannustinjärjestelmä (Package Scheme of Incentives of the Government of Maharashtra, PSI).
(27)
Luettelon a-c ja h alakohdassa mainitut järjestelmät perustuvat 7 päivänä elokuuta 1992 voimaan tulleeseen ulkomaankaupan kehittämistä ja sääntelyä koskevaan lakiin (Foreign Trade Act 1992) nro 22/1992, jäljempänä ‧ulkomaankauppalaki‧. Ulkomaankauppalaissa Intian viranomaiset valtuutetaan antamaan vienti- ja tuontipolitiikkaa koskevia tiedonantoja. Nämä tiedonannot esitetään tiivistelmänä ulkomaankauppapolitiikkaa, jäljempänä ‧FT-policy‧, koskevissa asiakirjoissa, jotka kauppaministeriö julkaisee viiden vuoden välein ja joita päivitetään säännöllisesti. Tämän tutkimuksen tarkastelua koskevaan tutkimusajanjaksoon liittyvä ulkomaankauppa-asiakirja on "Foreign Trade Policy 2009-2014", jäljempänä ‧FTP 09-14‧. Lisäksi Intian viranomaiset esittelevät FTP 09-14 -asiakirjaan liittyviä menettelyjä käsikirjassa "Handbook of Procedures, Volume I", jäljempänä ‧HOP I 09-14‧. Myös tämä menettelykäsikirja saatetaan ajan tasalle säännöllisesti.
(28)
Edellä olevan luettelon b alakohdassa esitetty järjestelmä perustuu vuoden 1962 tullilain 75 §:ään, vuoden 1944 keskusvalmisteverolain (Central Excise Act) 37 §:ään, vuoden 1994 rahoituslain 93A ja 94 §:ään sekä vuoden 1995 tullien, valmisteverojen ja palveluverojen palautusjärjestelmää koskeviin sääntöihin. Palautustasot julkaistaan säännöllisesti; tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla sovelletut tasot olivat koko toimialaan sovellettavat tullinpalautustasot 2011-2012, jotka julkaistiin 22 päivänä syyskuuta 2011 päivätyssä tiedonannossa nro 68 / 2011- Customs (N.T.). Tullinpalautusjärjestelmästä ("duty drawback scheme") käytetään myös nimitystä tullinperuutusjärjestelmä ("duty remission scheme") FTP 2009-2014:n luvussa 4.
(29)
Luettelon i alakohdassa mainittu järjestelmä perustuu vuoden 1949 pankkivalvontalain (Banking Regulation Act 1949) 21 ja 35A §:ään, joiden mukaan Intian keskuspankki (Reserve Bank of India, RBI) voi ohjata kaupallisten pankkien vientiluottotoimintaa.
(30)
Luettelon j alakohdassa mainittu järjestelmä perustuu vuoden 1961 tuloverolakiin (Income Tax Act), jota muutetaan vuosittain annettavalla varainhoitolailla (Finance Act).
(31)
Luettelon k alakohdassa tarkoitettua järjestelmää hallinnoi Länsi-Bengalin osavaltion hallitus, ja se on perustettu Länsi-Bengalin kauppa- ja teollisuusministeriön 22 päivänä kesäkuuta 1999 antamalla tiedonannolla nro 580-CI/H, joka on korvattu 24 päivänä maaliskuuta 2004 annetulla tiedonannolla nro 134-CI/O/Incentive/17/03/I.
(32)
Luettelon l alakohdassa tarkoitettua järjestelmää hallinnoi Gujaratin osavaltion hallitus, ja se perustuu teollisuuden kannustinpolitiikkaan.
(33)
Luettelon m alakohdassa tarkoitettua järjestelmää hallinnoi Gujaratin osavaltion hallitus, ja se perustuu teollisuuden kannustinpolitiikkaan.
(34)
Luettelon n alakohdassa tarkoitettu järjestelmä perustuu Bombayn vuoden 1958 sähköverolakiin (Bombay Electricity Duty Act of 1958).
(35)
Luettelon o alakohdassa tarkoitettua järjestelmää hallinnoi Maharashtran osavaltio, ja se perustuu Maharashtran osavaltion teollisuus-, energia- ja työministeriön päätöslauselmiin.
(36)
Tutkimuksessa kävi ilmi, että otokseen valitut vientiä harjoittavat tuottajat saivat tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla etuuksia tarkasteltavana olevan tuotteen osalta seuraavista järjestelmistä:
Kansalliset järjestelmät
a)
Tuontitullien hyvitysjärjestelmä (Duty Entitlement Passbook Scheme, DEPBS)
b)
Tullinpalautusjärjestelmä (Duty Drawback Scheme, DDS)
c)
Focus Market -järjestelmä (Focus Market Scheme, FMS)
d)
Tietyn statuksen haltijan kannustinosinko (Status Holder Incentive Scrip, SHIS)
e)
Ennakkolupajärjestelmä (Advance Authorisation Scheme, AAS)
Alueelliset järjestelmät
f)
Länsi-Bengalin kannustinjärjestelmä (West Bengal Incentive Scheme, WBIS).
2. Tuontitullien hyvitysjärjestelmä (Duty Entitlement Passbook Scheme, DEPBS)
a) Oikeusperusta
(37)
DEPBS:n yksityiskohtainen kuvaus sisältyy FTP 09-14:n lukuun 4.3 sekä HOP I 09-14:n lukuun 4.
b) Tukikelpoisuus
(38)
Tämän järjestelmän mukaista tukea voivat hakea kaikki valmistajaviejät ja kauppiasviejät.
c) Käytännön toteutus
(39)
Viejä voi hakea DEPBS-hyvityksiä, jotka lasketaan prosenttiosuutena järjestelmän mukaisesti vietyjen tuotteiden arvosta. Intian viranomaiset ovat vahvistaneet tällaiset DEPBS-prosenttiosuudet useimmille tuotteille, myös tarkasteltavana olevalle tuotteelle. Osuudet on määritetty tuotantopanoksia ja myyntiä koskevien vakionormien (Standard Input/Output Norms, SION) perusteella, ja niissä otetaan huomioon tuonnin oletettu osuus vientituotteeseen käytetyistä tuotantopanoksista ja tästä oletetusta tuonnista kannettu tulli riippumatta siitä, onko tuontitullit tosiasiallisesti maksettu vai ei. DEPBS-prosentti tarkasteltavana olevalle tuotteelle tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla oli 8 prosenttia ja enimmäisarvo 58 INR/kg.
(40)
Jotta yritys voi saada etuutta tästä järjestelmästä, sen on harjoitettava vientiä. Vientihetkellä viejän on ilmoitettava Intian viranomaisille, että vienti tapahtuu DEPBS-järjestelmän mukaisesti. Tavaroiden vientiä varten Intian tulliviranomaiset antavat lähetysmenettelyn aikana viennin lähetysasiakirjan. Asiakirjasta käy ilmi muun muassa asianomaiselle vientitapahtumalle myönnettävä DEPBS-hyvitys. Tässä vaiheessa viejä tietää, kuinka suuren edun se saa. Sen jälkeen kun tulliviranomaiset ovat antaneet tämän asiakirjan, Intian viranomaiset eivät voi enää vaikuttaa DEPBS-hyvityksen myöntämiseen. DEPBS-prosenteista sovelletaan etua laskettaessa sitä, joka oli voimassa vienti-ilmoituksen tekohetkellä.
(41)
Intian kirjanpitonormien mukaisesti DEPBS-hyvitykset on vientivelvoitteen täytyttyä mahdollista kirjata tileihin suoriteperusteella tulona. Näitä hyvityksiä voidaan käyttää minkä tahansa tavaroiden - tuotantohyödykkeitä ja tuontirajoitusten alaan kuuluvia tavaroita lukuun ottamatta - myöhemmin tapahtuvan tuonnin tullien maksamiseen. Hyvityksiä käyttäen tuodut tavarat voidaan myydä kotimarkkinoilla (jolloin niihin sovelletaan liikevaihtoveroa) tai käyttää muutoin. DEPBS-hyvitykset ovat vapaasti siirrettävissä ja voimassa 24 kuukauden ajan niiden myöntämisestä.
(42)
DEPBS-hyvitysten hakemukset tehdään sähköisesti, ja ne voivat kattaa rajoittamattoman määrän vientitapahtumia. Hakemukset on jätettävä viimeistään kolme kuukautta viennin jälkeen, mutta kuten HOP I 09-14 -käsikirjan kohdassa 9.3 selvästi todetaan, määräajan jälkeen jätetyt hakemukset voidaan aina hyväksyä pienellä sakkomaksulla (10 prosenttia hyvityksestä).
(43)
Molempien otokseen valittujen yritysten havaittiin käyttävän tätä järjestelmää tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson kolmella ensimmäisellä neljänneksellä.
d) DEPBS-järjestelmää koskevat päätelmät
(44)
DEPBS-järjestelmästä myönnetään perusasetuksen 3 artiklan 1 kohdan a alakohdan ii alakohdassa ja 3 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuja tukia. DEPBS-hyvityksissä on kyse Intian viranomaisten myöntämästä taloudellisesta tuesta, sillä hyvitystä käytetään aikanaan tuontitullien maksamiseen, mikä vähentää Intian valtion tuloja tulleista, jotka muutoin kannettaisiin. DEPBS-hyvityksestä koituu etua viejälle, koska se lisää tämän maksuvalmiutta.
(45)
Lisäksi DEPBS-järjestelmä on oikeudellisesti vientituloksesta riippuva, joten perusasetuksen 4 artiklan 4 kohdan ensimmäisen alakohdan a alakohdan mukaisesti se on erityistä ja tasoitustoimenpiteiden alaista.
(46)
Tätä järjestelmää ei voida pitää perusasetuksen 3 artiklan 1 kohdan a alakohdan ii alakohdassa tarkoitettuna sallittuna tullinpalautusjärjestelmänä tai korvaavien tuotantopanosten palautusjärjestelmänä. Se ei ole perusasetuksen liitteessä I olevan i alakohdan, liitteen II (palautuksen määrittely ja sitä koskevat säännöt) ja liitteen III (korvaavien tuotantopanosten palautuksen määrittely ja sitä koskevat säännöt) tarkkojen edellytysten mukainen. Viejää ei velvoiteta tosiasiallisesti käyttämään tullitta tuotuja tavaroita tuotantoprosessissa, eikä hyvityksen määrää lasketa tosiasiallisesti käytettyjen tuotantopanosten perusteella. Käytössä ei myöskään ole mitään järjestelmää tai menettelyä, jonka avulla voitaisiin tarkistaa, mitkä tuotantopanokset käytetään vientituotteen tuotannossa tai onko tuontitulleja palautettu liikaa perusasetuksen liitteessä I olevassa i alakohdassa ja liitteissä II ja III tarkoitetulla tavalla. Viejä voi saada DEPBS-järjestelmän edut, vaikkei se toisi maahan lainkaan tuotantopanoksia. Edun saamiseen riittää pelkästään se, että asianomainen viejä vie tavaroita, eikä sen tarvitse osoittaa, että tuotantopanoksia on tuotu maahan. Näin ollen myös viejät, jotka hankkivat kaikki tuotantopanoksensa kotimarkkinoilta eivätkä tuo maahan mitään tuotantopanoksina käytettäviksi kelpaavia tuotteita, voivat saada DEPBS-järjestelmän etuuksia.
e) Luopuminen DEPBS-järjestelmästä ja siirtyminen DDS-järjestelmään
(47)
DEPBS-järjestelmän soveltamista jatkettiin viimeisen kerran kolmella kuukaudella 30 päivään syyskuuta 2011 saakka julkisella ilmoituksella nro 54 (RE-2010)/2009-2014, joka julkaistiin 17 päivänä kesäkuuta 2011. Koska sen jälkeen ei julkaistu järjestelmän jatkamista koskevia ilmoituksia, DEPBS-järjestelmä on tosiasiallisesti peruutettu 30 päivästä syyskuuta 2011. Sen vuoksi oli tarpeen tarkistaa, voitaisiinko toimenpiteitä ottaa käyttöön perusasetuksen 15 artiklan 1 kohdan mukaisesti.
(48)
Intian viranomaiset selittivät komissiolle, että DEPBS-järjestelmän peruuttamisen jälkeen yritykset voivat valita jonkin muun tullinvapautus-/tullinperuutusjärjestelmän, joka määritellään FTP 09-14 -käsikirjan luvussa 4 eli ennakkolupajärjestelmän (AAS) tai tullinpalautusjärjestelmän (DDS).
(49)
Tutkimuksessa kävi ilmi, että molemmat otokseen valitut yritykset ryhtyivät hyödyntämään DSS:ää heti kun DEPBS peruutettiin. On huomattava, että DDS otettiin käyttöön vuonna 1995 ja se oli käytössä rinnakkain DEPBS:n kanssa tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson kolmen ensimmäisen neljänneksen aikana ja useita vuosia ennen tarkastelua koskevaa tutkimusajanjaksoa. Viejät eivät kuitenkaan voineet hyödyntää samanaikaisesti DDS:ää ja DEPBS:ää saman viennin osalta. Tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson kolmen ensimmäisen neljänneksen aikana DDS-prosentti oli 2,2 prosenttia ja enimmäismäärä 1,5 INR/kg, joten DSS ei ollut niin avokätinen eikä näin ollen niin houkutteleva kuin DEPBS. On huomattava, että Intian viranomaiset toteuttivat toimia, jotta siirtyminen DEPBS:stä DDS:ään olisi sujuvaa, kuten käy ilmi 22 päivänä syyskuuta 2011 päivätystä yleiskirjeestä nro 42 /2011-Customs. Yleiskirjeessä selitetään, että "tämän vuoden tullinpalautusjärjestelmään sisältyy tuotantopanoksia, jotka kuuluivat aiemmin DEPB[S]-järjestelmään". Samassa yleiskirjeessä todetaan, että DEPBS-järjestelmän alaisuudessa toimivien sektoreiden osalta "on päätetty tarjota sujuva siirtymäkausi näiden sektoreiden tuotantopanoksille sisällytettäessä näitä palautusjärjestelmään. Siirtymäjärjestelynä näihin tuotantopanoksiin sovelletaan pientä vähennystä, useimpien osalta 1-3 prosenttia, verrattuna DEPBS-tasoon". Toisin sanoen yleiskirjeessä todetaan, että tullinpalautusprosentit, jotka olivat voimassa 1 päivästä lokakuuta 2011 lähtien, määritettiin niin, että etuus olisi sama kuin peruutetusta DEPBS-järjestelmästä saatava.
(50)
Lokakuun 1 päivästä 2011 tarkasteltavana olevaan tuotteeseen sovellettava DSS-prosentti korotettiin 2,2:sta 5,5 prosenttiin FOB-arvosta ja enimmäismäärä 1,5:stä 5,5:een INR/kg. Havaittiin, että tämä uusi prosentti tarjoaa saman tasoisen tuen kuin DEPBS 30 päivään syyskuuta 2011 asti (8 prosenttia ja enimmäismäärä 58 INR/kg). Kun otetaan huomioon tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla vallinneet PET-hinnat, DEPBS:n enimmäismäärää sovellettiin yleisesti, minkä tuloksena saatiin teoreettinen etuus 4,64 INR/kg tai 5,8 prosenttia. DDS:n tapauksessa enimmäismäärää ei sovellettu, joten teoreettinen etuus oli 5,5 prosenttia.
(51)
Tutkimuksessa vahvistettiin edellisessä kappaleessa esitetyt seikat. Otokseen valittujen yritysten vuotuinen keskimääräinen tukimarginaali oli DEPBS:n osalta 5,5 prosenttia ja DDS:n osalta 6 prosenttia.
(52)
Molempien järjestelmien vertailu osoittaa, että niillä oli useita yhteisiä täytäntöönpanoon liittyviä ominaisuuksia.
(53)
Edellä 47-51 kappaleessa esitetyt seikat osoittavat, että vaikka DEPBS-järjestelmä peruutettiin, siihen liittyviä etuuksia myönnettiin edelleen keskeytyksettä ja lähes saman tasoisina tarjoamalla saumaton siirtyminen tullinpalautusjärjestelmään. Tästä syystä päätellään, että tukia ei ole peruutettu perusasetuksen 15 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla ja että DEPBS-järjestelmä on tasoitustoimenpiteiden alainen.
(54)
Ilmoittamisen jälkeen eräs vientiä harjoittava tuottaja väitti, että DEPBS oli peruutettu, eikä sen näin ollen pitäisi olla tasoitustoimenpiteiden alainen. On huomattava, että DEPBS:n voimassaolo päättyi 30 päivänä syyskuuta 2011, kuten selitetään myös 47 kappaleessa. Tuen myöntäminen kuitenkin jatkui, ja viejillä on mahdollisuus DEPBS:n vaihtoehtona hakea ja saada etuuksia esimerkiksi DDS- tai AAS-järjestelmästä. Tästä syystä tämä väite hylättiin.
f) Tuen määrän laskeminen
(55)
Perusasetuksen 3 artiklan 2 kohdan ja 5 artiklan mukaisesti tasoitustoimenpiteiden käyttöönoton mahdollistavan tuen määrä laskettiin sen edun mukaan, joka vastaanottajalle todettiin koituneen tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson aikana. Tässä yhteydessä katsottiin, että etu koituu vastaanottajalle sillä hetkellä, kun vientitapahtuma suoritetaan järjestelmän mukaisesti. Kyseisellä hetkellä Intian viranomaisten on siis luovuttava tulleista, ja tämä luopuminen on perusasetuksen 3 artiklan 1 kohdan a alakohdan ii alakohdassa tarkoitettua taloudellista tukea. Intian viranomaiset eivät voi enää vaikuttaa tuen myöntämiseen sen jälkeen, kun tulliviranomaiset ovat antaneet viennin lähetysasiakirjan, josta muun muassa käy ilmi kyseiselle vientitapahtumalle myönnettävä DEPBS-hyvitys. Edellä mainitun perusteella on asianmukaista pitää DEPBS-järjestelmästä saatua etua järjestelmän mukaisista vientitapahtumista tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson aikana hankittujen hyvitysten summana.
(56)
Perusasetuksen 7 artiklan 1 kohdan a alakohdan mukaisesti tuen saamisesta väistämättä aiheutuvat kustannukset vähennettiin näin määritellyistä hyvityksistä, jos oli esitetty perusteltu pyyntö, ja näin saatiin tuen määrä (osoittaja). Tuen määrä on suhteutettu perusasetuksen 7 artiklan 2 kohdan mukaisesti tarkasteltavana olevan tuotteen viennin liikevaihtoon (nimittäjä) tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla, koska tuki on riippuvainen vientituloksesta eikä sitä ole myönnetty suhteessa valmistettuihin, tuotettuihin, vietyihin tai kuljetettuihin määriin.
(57)
Edellä esitetyn perusteella tämän järjestelmän osalta otokseen valituille yrityksille vahvistettu tukiprosentti oli tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla 3,78 ja 4,42 prosenttia.
3. Tullinpalautusjärjestelmä (Duty Drawback Scheme, DDS)
a) Oikeusperusta
(58)
DDS-järjestelmän yksityiskohtainen kuvaus sisältyy vuoden 1995 tullien ja valmisteverojen palautusjärjestelmää koskeviin sääntöihin, sellaisina kuin ne ovat muutettuna myöhemmillä tiedonannoilla.
b) Tukikelpoisuus
(59)
Tämän järjestelmän mukaista tukea voivat hakea kaikki valmistajaviejät ja kauppiasviejät.
c) Käytännön toteutus
(60)
Tukikelpoinen viejä voi hakea palautuksia, jotka lasketaan prosenttiosuutena järjestelmän mukaisesti vietyjen tuotteiden FOB-arvosta. Intian viranomaiset ovat vahvistaneet tällaiset palautusprosenttiosuudet useille tuotteille, myös tarkasteltavana olevalle tuotteelle. Ne määritetään tuotteen valmistuksessa tuotantopanoksina käytettyjen materiaalien keskimääräisen määrän tai arvon ja tuotantopanoksista maksettujen keskimääräisten tullien perusteella. Niitä sovelletaan riippumatta siitä, onko tuontitulleja tosiasiallisesti maksettu. DDS-prosentti tarkasteltavana olevalle tuotteelle tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla oli 5,5 prosenttia FOB-arvosta ja enimmäismäärä oli 5,5 INR/kg.
(61)
Jotta yritys voi saada etuutta tästä järjestelmästä, sen on harjoitettava vientiä. Kun lähetystä koskevat yksityiskohtaiset tiedot syötetään tullin serverille (ICEGATE), tämä tarkoittaa, että vienti tapahtuu DDS-järjestelmän mukaisesti, ja DDS-summa vahvistetaan peruuttamattomasti. Kun varustamo on tehnyt yleisen vienti-ilmoituksen (Export General Manifest, EGM) ja tulli on verrannut asiakirjaa lähetysasiakirjaan ja hyväksynyt sen, kaikki palautussumman maksun hyväksymisen edellytykset täyttyvät ja se voidaan maksaa joko suoraan viejän pankkitilille tai sekkinä.
(62)
Viejän on esitettävä näyttö viennin toteutumisesta pankkitositteella (Bank Realisation Certificate, BRC). Asiakirja voidaan antaa sen jälkeen kun palautussumma on maksettu, mutta Intian viranomaiset perivät maksetun summan takaisin, jos viejä ei toimita BRC-tositetta annetussa määräajassa.
(63)
Palautussumma voidaan käyttää mihin tarkoitukseen hyvänsä.
(64)
Intian kirjanpitonormien mukaisesti tullinpalautussummat on vientivelvoitteen täytyttyä mahdollista kirjata tileihin suoriteperusteella tulona.
(65)
Otokseen valittujen yritysten havaittiin hyödyntäneen DDS-järjestelmää tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson viimeisellä neljänneksellä.
d) DDS-järjestelmää koskevat päätelmät
(66)
DDS-järjestelmästä myönnetään perusasetuksen 3 artiklan 1 kohdan a alakohdan ii alakohdassa ja 3 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuja tukia. Tullipalautuksessa on kyse Intian viranomaisten taloudellisesta tuesta. Tullinpalautuksesta koituu myös etua viejälle, koska se lisää tämän maksuvalmiutta.
(67)
Lisäksi DDS-järjestelmä on oikeudellisesti vientituloksesta riippuva, joten perusasetuksen 4 artiklan 4 kohdan ensimmäisen alakohdan a alakohdan mukaisesti se on erityistä ja tasoitustoimenpiteiden alaista.
(68)
Tätä järjestelmää ei voida pitää perusasetuksen 3 artiklan 1 kohdan a alakohdan ii alakohdassa tarkoitettuna sallittuna tullinpalautusjärjestelmänä tai korvaavien tuotantopanosten palautusjärjestelmänä. Se ei ole perusasetuksen liitteessä I olevan i alakohdan, liitteen II (palautuksen määrittely ja sitä koskevat säännöt) ja liitteen III (korvaavien tuotantopanosten palautuksen määrittely ja sitä koskevat säännöt) tarkkojen edellytysten mukainen.
(69)
Käytössä ei ole mitään järjestelmää tai menettelyä, jonka avulla voitaisiin tarkistaa, mitkä tuotantopanokset käytetään vientituotteen tuotannossa tai onko tuontitulleja palautettu liikaa perusasetuksen liitteessä I olevassa i alakohdassa ja liitteissä II ja III tarkoitetulla tavalla. Viejä voi saada DDS-järjestelmän edut, vaikkei se toisi maahan lainkaan tuotantopanoksia. Edun saamiseen riittää pelkästään se, että asianomainen viejä vie tavaroita, eikä sen tarvitse osoittaa, että tuotantopanoksia on tuotu maahan. Näin ollen myös viejät, jotka hankkivat kaikki tuotantopanoksensa kotimarkkinoilta eivätkä tuo maahan mitään tuotantopanoksina käytettäviksi kelpaavia tuotteita, voivat saada DDS-järjestelmän etuuksia.
(70)
Tämä vahvistetaan Intian viranomaisten yleiskirjeessä nro 24/2001, jossa selvästi todetaan, että tullinpalautusprosentti ei liity tosiasialliseen tuotantopanosten käyttötapaan eikä tietyn viejän tai yksittäisten lähetysten tuotantopanoksiin kohdistuneisiin tosiasiallisiin kustannuksiin, ja ohjeistetaan alueviranomaisia, että toimivaltaisten paikallislaitosten ei pitäisi vaatia mitään näyttöä tuoduista tai kotimarkkinoilta hankituista tuotantopanoksista maksetuista tulleista viejien esittämän palautushakemuksen yhteydessä.
(71)
Edellä esitetyn perusteella päätellään, että DSS on tasoitustoimenpiteiden alainen.
e) Tuen määrän laskeminen
(72)
Perusasetuksen 3 artiklan 2 kohdan ja 5 artiklan mukaisesti tasoitustoimenpiteiden käyttöönoton mahdollistavan tuen määrä laskettiin sen edun mukaan, joka vastaanottajalle todettiin koituneen tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson aikana. Tässä yhteydessä katsottiin, että etu koituu vastaanottajalle sillä hetkellä, kun vientitapahtuma suoritetaan järjestelmän mukaisesti. Kyseisellä hetkellä Intian viranomaisten on siis maksettava palautussumma, mikä on perusasetuksen 3 artiklan 1 kohdan a alakohdan ii alakohdassa tarkoitettua taloudellista tukea. Intian viranomaiset eivät voi enää vaikuttaa tuen myöntämiseen sen jälkeen, kun tulliviranomaiset ovat antaneet viennin lähetysasiakirjan, josta muun muassa käy ilmi asianomaiselle vientitapahtumalle myönnettävä palautussumma. Edellä mainitun perusteella on asianmukaista pitää DDS-järjestelmästä saatua etua järjestelmän mukaisista vientitapahtumista tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson aikana saatujen palautusten summana.
(73)
Perusasetuksen 7 artiklan 1 kohdan a alakohdan mukaisesti tuen saamisesta väistämättä aiheutuvat kustannukset vähennettiin näin määritellyistä hyvityksistä, jos oli esitetty perusteltu pyyntö, ja näin saatiin tuen määrä (osoittaja). Tuen määrä on suhteutettu perusasetuksen 7 artiklan 2 kohdan mukaisesti tarkasteltavana olevan tuotteen viennin liikevaihtoon (nimittäjä) tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla, koska tuki on riippuvainen vientituloksesta eikä sitä ole myönnetty suhteessa valmistettuihin, tuotettuihin, vietyihin tai kuljetettuihin määriin.
(74)
Edellä esitetyn perusteella tämän järjestelmän osalta otokseen valituille yrityksille vahvistettu tukiprosentti oli tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla 1,65 ja 1,32 prosenttia.
4. Focus Market -järjestelmä (Focus Market Scheme, FMS)
a) Oikeusperusta
(75)
FMS:n yksityiskohtainen kuvaus sisältyy FTP 09-14:n kohtaan 3.14 sekä HOP I 09-14:n kohtaan 3.8.
b) Tukikelpoisuus
(76)
Tämän järjestelmän mukaista tukea voivat hakea kaikki valmistajaviejät ja kauppiasviejät.
c) Käytännön toteutus
(77)
Tässä järjestelmässä kaikkien tuotteiden vientiin HOP I 09-14 -käsikirjan liitteessä 37(C) olevissa taulukoissa 1 ja 2 mainittuihin maihin voidaan myöntää tullihyvitystä, jonka suuruus on 3 prosenttia tuotteiden FOB-arvosta. Kaikkien tuotteiden vientiin HOP I 09-14 -käsikirjan liitteessä 37(C) olevassa taulukossa 3 mainittuihin maihin voidaan myöntää 1 päivästä huhtikuuta 2011 tullihyvitystä, jonka suuruus on 4 prosenttia tuotteiden FOB-arvosta. Järjestelmään eivät sisälly tietyntyyppiset vientitapahtumat, esimerkiksi tuotujen tai kauttakuljetettujen tavaroiden vienti, vientiin rinnastettavat toimitukset, palvelujen vienti sekä erityistalousalueilla toimivien yksikköjen ja vientiin suuntautuneiden yksikköjen viennin liikevaihto. Järjestelmään eivät myöskään kuulu tietyntyyppiset tuotteet, esimerkiksi timantit, jalometallit, malmit, viljat, sokeri sekä öljytuotteet.
(78)
FMS-järjestelmän tullihyvitykset ovat vapaasti siirrettävissä, ja ne ovat voimassa 24 kuukautta hyvitykseen oikeuttavan todistuksen myöntämispäivästä. Niitä voidaan käyttää minkä tahansa myöhemmin tapahtuvan tuotantopanosten tai hyödykkeiden tuonnin tullien maksamiseen, tuotantohyödykkeet mukaan lukien.
(79)
Hyvitykseen oikeuttava todistus annetaan satamasta, josta tavarat on viety, sen jälkeen kun tavarat on lähetty. Intian viranomaiset eivät vaikuta tullihyvitysten myöntämiseen, kunhan hakija toimittaa viranomaisille kopiot kaikista asiaan liittyvistä vientiasiakirjoista (esim. vientitilauksesta, laskuista, lähetysasiakirjoista ja pankkitositteista).
(80)
Otokseen valittujen yritysten todettiin käyttäneen tätä järjestelmää tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla.
d) FMS-järjestelmää koskevat päätelmät
(81)
FMS-järjestelmästä myönnetään perusasetuksen 3 artiklan 1 kohdan a alakohdan ii alakohdassa ja 3 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuja tukia. FMS-tullihyvityksissä on kyse Intian viranomaisten antamasta taloudellisesta tuesta, sillä hyvitystä käytetään aikanaan tuontitullien maksamiseen, mikä vähentää Intian valtion tuloja tulleista, jotka muutoin kannettaisiin. Lisäksi FMS-tullihyvityksestä koituu etua viejälle, koska se lisää tämän maksuvalmiutta.
(82)
Lisäksi FMS-järjestelmä on oikeudellisesti vientituloksesta riippuvainen, joten perusasetuksen 4 artiklan 4 kohdan ensimmäisen alakohdan a alakohdan mukaisesti se on erityistä ja tasoitustoimenpiteiden alaista.
(83)
Järjestelmää ei voida pitää perusasetuksen 3 artiklan 1 kohdan a alakohdan ii alakohdassa tarkoitettuna sallittuna tullinpalautusjärjestelmänä tai korvaavien tuotantopanosten palautusjärjestelmänä. Se ei ole perusasetuksen liitteessä I olevan i alakohdan, liitteen II (palautuksen määrittely ja sitä koskevat säännöt) ja liitteen III (korvaavien tuotantopanosten palautuksen määrittely ja sitä koskevat säännöt) tarkkojen edellytysten mukainen. Viejää ei velvoiteta tosiasiallisesti käyttämään tullitta tuotuja tavaroita tuotantoprosessissa, eikä hyvityksen määrää lasketa tosiasiallisesti käytettyjen tuotantopanosten perusteella. Käytössä ei ole mitään järjestelmää tai menettelyä, jonka avulla voitaisiin tarkistaa, mitkä tuotantopanokset käytetään vientituotteen tuotannossa tai onko tuontitulleja palautettu liikaa perusasetuksen liitteessä I olevassa i alakohdassa ja liitteissä II ja III tarkoitetulla tavalla. Viejä voi saada FMS-järjestelmän edut, vaikkei se toisi maahan lainkaan tuotantopanoksia. Edun saamiseen riittää pelkästään se, että asianomainen viejä vie tavaroita, eikä sen tarvitse osoittaa, että tuotantopanoksia on tuotu maahan. Näin ollen myös viejät, jotka hankkivat kaikki tuotantopanoksensa kotimarkkinoilta eivätkä tuo maahan mitään tuotantopanoksina käytettäviksi kelpaavia tuotteita, voivat saada FMS-järjestelmän etuuksia. Viejä voi käyttää FMS-tullihyvityksiä tuodakseen tuotantohyödykkeitä, vaikkakaan tuotantohyödykkeet eivät kuulu tällaisten sallittujen tullinpalautusjärjestelmien piiriin, kuten perusasetuksen liitteessä I olevassa i alakohdassa säädetään, koska niitä ei kuluteta vientituotteiden tuotannossa.
e) Tuen määrän laskeminen
(84)
Tasoitustoimenpiteiden käyttöönoton mahdollistavan tuen määrä laskettiin sen edun perusteella, joka vastaanottajalle todettiin koituneen tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson aikana, siten kuin yhteistyössä toiminut vientiä harjoittava tuottaja oli sen kirjannut suoritusperusteella tulona tileihin vientihetkellä. Tuen määrä (osoittaja) on suhteutettu perusasetuksen 7 artiklan 2 ja 3 kohdan mukaisesti tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson viennin liikevaihtoon (nimittäjä), koska tuki on riippuvainen vientituloksesta eikä sitä ole myönnetty suhteessa valmistettuihin, tuotettuihin, vietyihin tai kuljetettuihin määriin.
(85)
Tämän järjestelmän osalta otokseen valituille yrityksille vahvistettu tukiprosentti tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla oli 0,19 ja 0,87 prosenttia.
5. Tietyn statuksen haltijan kannustinosinko (Status Holder Incentive Scrip, SHIS)
a) Oikeusperusta
(86)
SHIS:n yksityiskohtainen kuvaus sisältyy FTP 09-14:n kohtaan 3.16 sekä HOP I 09-14:n kohtaan 3.10. Statusluokkien yksityiskohtainen kuvaus sisältyy FTP 09-14:n kohtiin 3.10.1-3.10.4 ja HOP I 09-14:n kohtiin 3.1-3.5.
b) Tukikelpoisuus
(87)
Valmistajaviejät tai kauppiasviejät, jotka tunnustetaan statuksen haltijoiksi, ovat tukikelpoisia tässä järjestelmässä.
c) Käytännön toteutus
(88)
Sekä kauppiasviejät että valmistajaviejät voivat saada nk. statuksen. Riippuen siitä, mikä on niiden vientitulos kuluvana vuonna ja aiempina vuosina, hakijoille myönnetään jokin seuraavista statuksista: Export House, Star Export House, Trading House, Star Trading House tai Premier Trading House.
(89)
SHIS-järjestelmän mukaan statuksen haltijat voivat saada tullihyvitystä, jonka suuruus on 1 prosentti viennin FOB-arvosta sektoreilla, jotka on täsmennetty FTP 09-14:n kohdassa 3.16.4 ja jotka ovat nahkasektori (ei kuitenkaan viimeistelty nahka), tekstiili- ja juuttisektori, käsityöt, koneenrakennussektori (ei kuitenkaan jotkin alasektorit), muovit ja peruskemikaalit (ei kuitenkaan lääkkeet). Tarkasteltavana oleva tuote, joka on muovilaji, kuuluu järjestelmän piiriin.
(90)
SHIS-tullihyvitykset eivät ole siirrettävissä, ja niillä on maksettava tuontitullit tuotantohyödykkeistä, joita käytetään soveltamisalaan kuuluvien sektoreiden tuotteiden valmistukseen.
(91)
Jos hakija on hyödyntänyt EPCG-järjestelmän mukaista nollatullia jonakin vuotena, se ei voi hakea tukea SHIS-järjestelmästä kyseisenä vuonna tapahtuneesta viennistä.
(92)
Järjestelmä otettiin käyttöön vuonna 2009 vuosina 2009-2010 ja 2010-2011 harjoitetun viennin osalta, ja sitä on jatkettu vuosittain sen jälkeen. Viimeksi järjestelmän voimassaoloa pidennettiin 31 päivään maaliskuuta 2013 (ks. 9 päivänä maaliskuuta 2012 annettu tiedonanto nro 07/2012 - Customs).
(93)
Intian kirjanpitonormien mukaisesti SHIS-tullihyvitykset on vientivelvoitteen täytyttyä mahdollista kirjata tileihin suoriteperusteella tulona.
(94)
Tutkimuksessa kävi ilmi, että toinen otokseen valittu yritys hyödynsi tätä järjestelmää tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla mutta toinen ei ollut tukikelpoinen 90 kappaleessa kuvatun määräyksen vuoksi.
d) SHIS-järjestelmää koskevat päätelmät
(95)
SHIS-järjestelmästä myönnetään perusasetuksen 3 artiklan 1 kohdan a alakohdan ii alakohdassa ja 3 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuja tukia. SHIS-tullihyvityksissä on kyse Intian viranomaisten antamasta taloudellisesta tuesta, sillä hyvitystä käytetään aikanaan tuontitullien maksamiseen, mikä vähentää Intian valtion tuloja tulleista, jotka muutoin kannettaisiin. Lisäksi SHIS-tullihyvityksestä koituu etua viejälle, koska se lisää tämän maksuvalmiutta.
(96)
Lisäksi SHIS-järjestelmä on oikeudellisesti vientituloksesta riippuvainen, joten perusasetuksen 4 artiklan 4 kohdan ensimmäisen alakohdan a alakohdan mukaisesti se on erityistä ja tasoitustoimenpiteiden alaista.
(97)
Järjestelmää ei voida pitää perusasetuksen 3 artiklan 1 kohdan a alakohdan ii alakohdassa tarkoitettuna sallittuna tullinpalautusjärjestelmänä tai korvaavien tuotantopanosten palautusjärjestelmänä. Se ei ole perusasetuksen liitteessä I olevan i alakohdan, liitteen II (palautuksen määrittely ja sitä koskevat säännöt) ja liitteen III (korvaavien tuotantopanosten palautuksen määrittely ja sitä koskevat säännöt) tarkkojen edellytysten mukainen. Tullihyvitys on käytettävä tullien maksamiseen sellaisten tuotantohyödykkeiden tuonnista, jotka eivät kuulu tällaisten sallittujen tullinpalautusjärjestelmien piiriin, kuten perusasetuksen liitteessä I olevassa i alakohdassa säädetään, koska niitä ei kuluteta vientituotteiden tuotannossa.
f) Tuen määrän laskeminen
(98)
Tasoitustoimenpiteiden käyttöönoton mahdollistavan tuen määrä laskettiin sen edun perusteella, joka vastaanottajalle todettiin koituneen tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson aikana, siten kuin yhteistyössä toiminut vientiä harjoittava tuottaja oli sen kirjannut suoritusperusteella tulona tileihin vientihetkellä. Tuen määrä (osoittaja) on suhteutettu perusasetuksen 7 artiklan 2 ja 3 kohdan mukaisesti tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson viennin liikevaihtoon (nimittäjä), koska tuki on riippuvainen vientituloksesta eikä sitä ole myönnetty suhteessa valmistettuihin, tuotettuihin, vietyihin tai kuljetettuihin määriin.
(99)
Tämän järjestelmän osalta ainoalle järjestelmää käyttäneelle otokseen valitulle yritykselle vahvistettu tukiprosentti tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla oli 1 prosentti.
6. Tuotantohyödykkeiden tuonti etuustullein (Export Promotion Capital Goods Scheme, EPCGS)
a) Oikeusperusta
(100)
EPCGS:n yksityiskohtainen kuvaus sisältyy FTP 09-14:n lukuun 5 sekä HOP I 09-14:n lukuun 5.
b) Tukikelpoisuus
(101)
Tämän järjestelmän mukaista tukea voivat hakea valmistajaviejät ja kauppiasviejät, jotka ovat "sidoksissa" valmistajiin ja palveluntarjoajiin.
c) Käytännön toteutus
(102)
Tiettyihin vientivelvoitteisiin sitoutunut yritys voi tuoda (uusia ja käytettyjä, enintään kymmenen vuotta vanhoja) tuotantohyödykkeitä alennetulla tullilla. Intian viranomaiset antavat tätä varten pyynnöstä maksullisen EPCGS-lisenssin. Järjestelmässä on sovellettu kaikkiin sen mukaisesti tuotuihin tuotantohyödykkeisiin alennettua 3 prosentin tuontitullia. Maahantuotuja tuotantohyödykkeitä on vientivelvoitteen täyttämiseksi käytettävä tietyn vientituotteiden määrän tuottamiseen tiettynä aikana. FTP 09-14 -asiakirjan mukaan tuotantohyödykkeitä voi tuoda nollatullilla EPCGS-järjestelmän nojalla, mutta tällöin ajanjakso vientivelvoitteen täyttämistä varten on lyhyempi.
(103)
EPCGS-lisenssin haltija voi hankkia tuotantohyödykkeet myös kotimarkkinoilta. Tällöin tuotantohyödykkeiden kotimarkkinoilla toimiva valmistaja voi tuoda tullitta maahan kyseisten tuotantohyödykkeiden valmistuksessa tarvittavia aineksia. Vaihtoehtoisesti kotimarkkinoilla toimiva valmistaja voi saada vientiin rinnastettavassa toiminnassa saatavat edut toimittaessaan tuotantohyödykkeitä EPCGS-lisenssin haltijalle.
d) EPCGS-järjestelmää koskevat päätelmät
(104)
EPCGS-järjestelmästä myönnetään perusasetuksen 3 artiklan 1 kohdan a alakohdan ii alakohdassa ja 3 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuja tukia. Tullinalennus on Intian viranomaisten antamaa taloudellista tukea, koska kyseinen etu vähentää Intian valtion tuloja tulleista, jotka muutoin kannettaisiin. Lisäksi tullinalennuksesta koituu etua viejälle, koska tullien kantamatta jättäminen tuonnin yhteydessä lisää yrityksen maksuvalmiutta.
(105)
EPCGS-järjestelmä on myös oikeudellisesti vientituloksesta riippuvainen, koska lisenssejä ei voi saada ilman sitoumusta viedä tuotteita. Tämän vuoksi sen katsotaan olevan perusasetuksen 4 artiklan 4 kohdan ensimmäisen alakohdan a alakohdan mukaisesti erityistä ja tasoitustoimenpiteiden alaista tukea.
(106)
EPCGS-järjestelmää ei voida pitää perusasetuksen 3 artiklan 1 kohdan a alakohdan ii alakohdassa tarkoitettuna sallittuna tullinpalautusjärjestelmänä tai korvaavien tuotantopanosten palautusjärjestelmänä. Tuotantohyödykkeet eivät kuulu tällaisten sallittujen järjestelmien piiriin, kuten perusasetuksen liitteessä I olevassa i alakohdassa säädetään, koska niitä ei kuluteta vientituotteiden tuotannossa.
e) Tuen määrän laskeminen
(107)
Tuen määrä laskettiin perusasetuksen 7 artiklan 3 kohdan mukaisesti tuotantohyödykkeiden tuonnissa kantamattomien tullien perusteella jakamalla se ajanjaksolle, joka vastaa näiden tuotantohyödykkeiden tavanomaista poistoaikaa kyseisellä teollisuudenalalla. Näin laskettua tarkastelua koskevalle tutkimusajanjaksolle kohdennettua määrää on oikaistu lisäämällä siihen kyseisen ajanjakson korko, jotta määrä ilmentäisi ajan myötä saavutetun edun koko arvoa. Tutkimusajanjaksolla Intiassa voimassa ollutta kaupallista korkoa pidettiin soveltuvana korkona tähän tarkoitukseen. Perusasetuksen 7 artiklan 1 kohdan a alakohdan mukaisesti tuen saamisesta välttämättä aiheutuvat kustannukset vähennettiin tästä määrästä, jos oli esitetty perusteltu pyyntö.
(108)
Tuen määrä on suhteutettu perusasetuksen 7 artiklan 2 ja 3 kohdan mukaisesti tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson asiaa koskevan viennin liikevaihtoon (asiaa koskeva nimittäjä), koska tuki on riippuvainen vientituloksesta eikä sitä ole myönnetty suhteessa valmistettuihin, tuotettuihin, vietyihin tai kuljetettuihin määriin.
(109)
Tämän järjestelmän osalta otokseen valituille yrityksille vahvistettu tukiprosentti tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla oli 0,55 ja 0,56 prosenttia.
7. Ennakkolupajärjestelmä (Advance Authorisation Scheme, AAS)
(110)
Yhden otokseen valitun yrityksen todettiin käyttäneen järjestelmää tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla. Tutkimuksessa kuitenkin vahvistettiin, että pyynnön esittäjän saama etu oli merkityksetön, minkä vuoksi AAS-järjestelmää ei tarkasteltu enempää.
8. Länsi-Bengalin kannustinjärjestelmä 1999 (West Bengal Incentive Scheme, WBIS 1999)
a) Oikeusperusta
(111)
Länsi-Bengalin osavaltion hallituksen soveltama järjestelmä kuvataan yksityiskohtaisesti Länsi-Bengalin osavaltion kauppa- ja teollisuusministeriön 22 päivänä kesäkuuta 1999 antamassa tiedonannossa nro 580-CI/H.
b) Tukikelpoisuus
(112)
Järjestelmästä voidaan myöntää tukia yrityksille, jotka perustavat kehittymättömälle alueelle uuden teollisuuslaitoksen tai laajentavat merkittävästi tällaisella alueella sijaitsevaa olemassa olevaa teollisuuslaitosta. On kuitenkin olemassa kattava ei-tukikelpoisten tuotannonalojen luettelo, jonka perusteella tiettyjen toiminta-alojen yritykset eivät voi hyötyä kannustinjärjestelmistä.
c) Käytännön toteutus
(113)
Länsi-Bengalin osavaltio myöntää tukikelpoisille teollisuusyrityksille kannustimia useiden erilaisten etuuksien muodossa, joita ovat muun muassa valmiiden tuotteiden myynnin vapauttaminen valtakunnallisesta liikevaihtoverosta ja valtakunnallisen arvonlisäveron palauttaminen; tavoitteena on kannustaa teollisuuden kehittämistä taloudeltaan kehittymättömillä alueilla.
(114)
Järjestelmässä edellytetään, että yritysten on investoitava kehittymättömille alueille. Länsi-Bengalin osavaltion kehittymättömät alueet luokitellaan eri luokkiin niiden taloudellisen kehittyneisyyden mukaan, kehittyneet alueet sen sijaan eivät voi saada lainkaan etuja näistä kannustejärjestelmistä. Kannustimien määrää laskettaessa tärkeimpänä perusteena käytetään investoinnin kokoa ja aluetta, jolle yritys sijoittautuu tai on sijoittautunut.
(115)
Yhden otokseen valitun yrityksen todettiin käyttäneen järjestelmää tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla.
d) Päätelmä
(116)
Järjestelmästä annetaan perusasetuksen 3 artiklan 1 kohdan a alakohdan ii alakohdassa ja 3 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuja tukia. Ne ovat Länsi-Bengalin osavaltion taloudellista tukea, koska kannusteet eli tässä tapauksessa valmiiden tuotteiden vapautus liikevaihtoverosta ja arvonlisäveron palautus vähentävät tuloja veroista, jotka muutoin kannettaisiin. Lisäksi näistä kannusteista koituu etua yritykselle, sillä ne parantavat sen taloudellista tilannetta, koska muutoin kannettavat verot jäävät maksamatta.
(117)
Lisäksi tämä järjestelmä on perusasetuksen 4 artiklan 2 kohdan a alakohdassa ja 4 artiklan 3 kohdassa tarkoitetulla tavalla alueellisesti erityinen, koska sitä voivat käyttää ainoastaan tietyt yritykset, jotka ovat investoineet tietyille asianomaisen osavaltion lainkäyttövaltaan kuuluville maantieteellisille alueille. Kyseisen alueen ulkopuolelle sijoittautuneet yritykset eivät voi käyttää niitä, ja edun taso vaihtelee lisäksi alueittain.
(118)
WBIS 1999 -järjestelmä on siis tasoitustoimenpiteiden alainen.
e) Tuen määrän laskeminen
(119)
Tuen määrä on laskettu sellaisen valmiiden tuotteiden myyntiin sovellettavan liikevaihtoveron ja arvonlisäveron määrän perusteella, joka tavanomaisesti olisi kertynyt tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson aikana mutta jota ei tämän järjestelmän mukaisesti kannettu. Tukien määrät (osoittaja) on jaettu perusasetuksen 7 artiklan 2 kohdan mukaisesti tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson kokonaismyynnille; se on nimittäjä, koska tuki ei ole riippuvainen vientituloksesta eikä sitä ole myönnetty suhteessa valmistettuihin, tuotettuihin, vietyihin tai kuljetettuihin määriin. Tukiprosentti oli 1,36 prosenttia.
9. Tasoitustoimenpiteiden käyttöönoton mahdollistavien tukien määrä
(120)
Perusasetuksen säännösten mukaisten tasoitustullin käyttöönoton mahdollistavien tukien määrä arvo-osuutena ilmaistuna on otokseen valittujen vientiä harjoittavien tuottajien osalta 7,53 ja 8,17 prosenttia.
Järjestelmä
DEPB
DDS
FMS
SHIS
EPCGS
WBIS
Yhteensä
YRITYS
%
%
%
%
%
%
%
Dhunseri Petrochem & Tea Limited
3,78
1,65
0,19
nolla
0,55
1,36
7,53
Reliance Industries Limited
4,42
1,32
0,87
1,0
0,56
nolla
8,17
10. Päätelmät tuen jatkumisen tai toistumisen todennäköisyydestä
(121)
Perusasetuksen 18 artiklan 2 kohdan mukaisesti tutkittiin, johtaisiko toimenpiteiden voimassaolon päättyminen tuen jatkumiseen tai toistumiseen.
(122)
Kuten johdanto-osan 26-118 kappaleesta ilmenee, intialaisten tarkasteltavana olevan tuotteen viejien todettiin tarkastelua koskevana tutkimusajanjaksona edelleen saaneen etua Intian viranomaisten antamista tasoitustoimenpiteiden alaisista tuista.
(123)
Tukijärjestelmistä annetaan toistuvasti etuja, eikä ole merkkejä siitä, että nämä etuudet poistettaisiin käytöstä lähitulevaisuudessa. Kukin viejä on lisäksi tukikelpoinen useassa eri tukijärjestelmässä.
(124)
Tarkasteltiin myös, vietäisiinkö unioniin merkittäviä määriä, jos toimenpiteiden annettaisiin raueta.
(125)
Intia on tarkasteltavana olevan tuotteen suuri tuottaja. Tutkimuksen aikana kerättyjen tietojen mukaan Intian tuotantokapasiteetti oli noin 700 000-900 000 tonnia tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla, ja laajennussuunnitelmien jälkeen maan kokonaiskapasiteetti olisi 1 600 000-1 800 000 tonnia vuoteen 2014 mennessä. Tämän tuloksena kotimaisen kysynnän ylittävän kapasiteetin arvioidaan olevan 600 000-700 000 tonnia vuonna 2014, mikä olisi 21-25 prosenttia unionin kokonaiskulutuksesta tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla.
(126)
Näissä olosuhteissa tarkasteltavana olevan tuotteen intialaiset vientiä harjoittavat tuottajat ovat erittäin riippuvaisia vientimyynnistä ja on todennäköistä, että unioniin suuntautuva vientimäärä - joka oli merkittävä jo tarkastelua kokevalla tutkimusajanjaksolla - kasvaa, jos toimenpiteet kumotaan.
(127)
Eräs vientiä harjoittava tuottaja totesi, että ylikapasiteetti vähenee vuoden 2014 jälkeen, minkä vuoksi ylikapasiteettitilanne on vain tilapäinen. Väitteen, jonka mukaan ylikapasiteetti vähenee vuoden 2014 jälkeen, havaittiin olevan samansuuntainen markkinaseurantaraportissa esitettyjen ennusteiden kanssa. Sen vuoksi pääteltiin, että tämä kannanotto ei ollut sellainen, että se muuttaisi analyysiä, joka koskee ylikapasiteetin kehittymistä.
(128)
Ilmoittamisen jälkeen eräs vientiä harjoittava tuottaja väitti, että merkittävä tilapäinen ylikapasiteetti oli väistämätöntä, koska tuotantokapasiteettia voidaan yleensä lisätä vain suurissa erissä modernien PET-tuotantolaitosten vähimmäiskoon vuoksi. On huomattava, että tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson ja seuraavan vuoden aikana tuotantokapasiteetti kasvoi ainakin 150 000-200 000 tonnia. Tästä seuraa, että esiin otetut syyt eivät yksin ole perusteena 125 kappaleessa mainittuun vientiä varten käytettävissä olevaan ylikapasiteettiin. Tässä yhteydessä vientiä varten käytettävissä olevan ylikapasiteetin syy on joka tapauksessa merkityksetön. Tämän vuoksi väite hylättiin.
(129)
Jotkin osapuolet väittivät, että Intiassa kehittyvä vientiä varten käytettävissä oleva ylikapasiteetti voitaisiin ohjata muihin kolmansiin maihin, ja näin ollen komission laskelmissa esitettyä vientiä varten käytettävissä olevaa ylikapasiteettia ei arvioitu asianmukaisesti. Missään vaiheessa ei oletettukaan, että vientiä varten käytettävissä olevan mahdollisen ylikapasiteetin koko määrä suunnattaisiin unioniin. Tämän vuoksi väite hylättiin.
(130)
Edellä esitetyn perusteella voidaan päätellä, että tuetun tuonnin jatkuminen on todennäköistä.
D. UNIONIN TUOTANNONALAN MÄÄRITELMÄ
(131)
Samankaltaista tuotetta tuottaa unionissa 13 tiedossa olevaa tuottajaa. Ne muodostavat unionin tuotannonalan perusasetuksen 9 artiklan 1 kohdan mukaisesti, ja niistä käytetään jäljempänä nimitystä ‧unionin tuotannonala‧.
(132)
12 tiedossa ollutta unionin tuottajaa, joita valituksen tekijä edustaa tässä tapauksessa, toimi yhteistyössä tutkimuksessa ja tuki sitä. Yksi muu tiedossa ollut unionin tuottaja ei toiminut yhteistyössä tässä tarkastelussa.
(133)
Kaikkia unionin tuotannonalasta käytettävissä olevia tietoja, kuten kyselylomakevastauksia, Eurostatin tietoja ja tarkastelupyynnön tietoja, käytettiin unionin kokonaistuotannon määrittämiseen tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla.
(134)
Unionin PET-markkinoilla on varsin suuri määrä tuottajia, jotka kuuluvat usein suurempaan yritysryhmään, jonka päätoimipaikka on unionin ulkopuolella. Unionin PET:n tuotannonalaan on kohdistunut vuosien 2000 ja 2012 välillä useita muutoksia. Äskettäin tapahtuneiden yritysostojen ja toiminnan lopettamisten jälkeen markkinat ovat vakiintumisvaiheessa. Uusia tuotteita, kuten kierrätys-PET:tä ja bio-PET:tä, kehitetään yhdessä kierrätysteollisuuden vielä suhteellisen tuoreen nousun yhteydessä.
(135)
Ilmoittamisen jälkeen jotkin osapuolet väittivät, että unionin tuotannonalan kuvaus oli epätarkka, koska viisi tuottajaa itse asiassa kuului yhteen laajaan kansainväliseen ryhmään ja kolme muuta tuottajaa oli etuyhteydessä PET-pakkausyrityksiin. Mikään näistä seikoista ei ollut ristiriidassa 134 kappaleessa annetun kuvauksen kanssa, jossa nimenomaisesti todettiin, että unionin tuottajat yleensä kuuluvat suurempiin ryhmiin. Tämän keskittymisen vaikutusta käsitellään 207 kappaleessa. Kytkösmarkkinoiden vaikutusta arvioidaan 202-204 kappaleessa.
(136)
Kuten edellä on todettu, yhteistyössä toimineiden unionin tuottajien suhteellisen suuren määrän vuoksi valittiin neljän unionin tuottajan otos, jonka osuus samankaltaisen tuotteen kokonaistuotannosta ja -myynnistä unionissa tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla oli 50 prosenttia.
E. TILANNE UNIONIN MARKKINOILLA
1. Unionin kulutus
(137)
Unionin kulutus määritettiin unionin tuotannonalan unionin markkinoilla myymien määrien, Eurostatilta saatujen tuontimäärätilastojen sekä yhteistyöstä kieltäytyneen unionin tuottajan osalta tarkastelupyynnössä esitettyjen arvioiden perusteella.
(138)
Kulutus kohosi aluksi vuosina 2009 ja 2010, minkä jälkeen se laski hieman eli 2 prosenttia tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla vuoteen 2008 verrattuna niin, että se oli yhteensä 2 802 miljoonaa tonnia tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla.
Taulukko 1
Kulutus
2008
2009
2010
Tarkastelua koskeva tutkimusajanjakso
Määrä (tonnia)
Kulutus
2 868 775
2 934 283
2 919 404
2 802 066
Indeksi(2008=100)
100
102
102
98
Lähde:
kyselyvastaukset, Eurostat ja tarkastelupyyntö.
2. Intiasta tulevan tuonnin määrä, markkinaosuus ja hinta
(139)
Voimassa olevista toimenpiteistä huolimatta tuonti Intiasta yli kaksinkertaistui tarkastelujaksolla: se oli 46 313 tonnia vuonna 2008 ja 96 678 tonnia tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla.
(140)
Intian markkinaosuus kasvoi vastaavasti 1,6 prosentista 3,5 prosenttiin vuoden 2008 ja tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson välillä ja oli merkittävästi suurempi kuin edellisessä tarkastelussa vahvistettu markkinaosuus (0,3 %).
(141)
Keskimääräinen hinta oli 1 285 euroa/tonni tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla. Tämä tarkoittaa 22 prosentin nousua tarkastelujaksolla, ja siihen päästiin tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla vuonna 2009 tapahtuneen 21 prosentin laskun jälkeen.
Taulukko 2
Tuonti Intiasta
2008
2009
2010
Tarkastelua koskeva tutkimusajanjakso
Tuonti (tonnia)
46 313
44 482
83 691
96 678
Indeksi (2008 = 100)
100
96
181
209
Keskihinta
1 054
834
1 031
1 285
Indeksi (2008 = 100)
100
79
98
122
Tuonnin markkinaosuus (%)
1,6
1,5
2,9
3,5
Lähde:
Eurostat.
3. Tuonti muista kolmansista maista
a) Tuonti Thaimaasta, Taiwanista, Malesiasta ja Indonesiasta
(142)
Kuten edellä todettiin, Intiasta, Indonesiasta, Malesiasta, Taiwanista ja Thaimaasta tulevaan tuontiin sovellettavien polkumyyntitoimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskeva tarkastelu suoritettiin rinnakkain tämän tutkimuksen kanssa.
(143)
Tuonti Indonesiasta, Malesiasta, Taiwanista ja Thaimaasta lisääntyi 56 prosenttia tarkastelujaksolla, vaikka tuonti väheni 59 prosenttia vuoteen 2010 asti. Tuonnin kokonaismäärä oli kuitenkin alle vähimmäistason.
(144)
Tämän tuonnin markkinaosuus kasvoi 0,7 prosentista 1,1 prosenttiin vuoden 2008 ja tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson välillä.
(145)
Keskimääräinen hinta oli 1 310 euroa/tonni tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla; tämä oli 1,5 prosenttia alle unionin tuotannonalan keskimääräisen yksikköhinnan. Tämä tarkoittaa 27 prosentin nousua tarkastelujaksolla, ja siihen päästiin tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla vuonna 2009 tapahtuneen 18 prosentin laskun jälkeen.
Taulukko 3
Tuonti Indonesiasta, Malesiasta, Taiwanista ja Thaimaasta
2008
2009
2010
Tarkastelua koskeva tutkimusajanjakso
Indonesiasta, Malesiasta, Taiwanista ja Thaimaasta tulevan tuonnin määrä (tonnia)
19 078
12 127
7 762
29 836
Indeksi (2008 = 100)
100
64
41
156
Indonesiasta, Malesiasta, Taiwanista ja Thaimaasta tulevan tuonnin markkinaosuus (%)
0,7
0,4
0,3
1,1
Indeksi (2008 = 100)
100
62
40
160
Tuontihinta (euroa/tonni)
1 030
843
1 055
1 310
Indeksi (2008 = 100)
100
82
102
127
Lähde:
Eurostat.
b) Tuonti Kiinasta, Yhdistyneistä arabiemiraattikunnista, Iranista ja Pakistanista
(146)
Tuonti muista kolmansista maista, joihin sovellettiin polkumyyntitoimenpiteitä, väheni 69 prosenttia tarkastelujaksolla vuonna 2009 tapahtuneen 49 prosentin kasvun jälkeen. Vain Kiinasta tuleva tuonti pysyi vakaana.
(147)
Kyseisten maiden markkinaosuus supistui 8,2 prosentista 2,6 prosenttiin vuoden 2008 ja tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson välillä; tämä koski erityisesti Yhdistyneitä arabiemiraattikuntia (1,7 prosenttia tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla) ja Kiinaa (0,6 prosenttia tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla).
(148)
Keskimääräinen hinta oli 1 258 euroa/tonni tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla; tämä oli 5,5 prosenttia alle unionin tuotannonalan keskimääräisen yksikköhinnan. Tämä tarkoittaa 24 prosentin nousua tarkastelujaksolla, ja siihen päästiin tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla vuonna 2009 tapahtuneen 22 prosentin laskun jälkeen.
Taulukko 4
Tuonti Kiinasta, Yhdistyneistä arabiemiraattikunnista, Iranista ja Pakistanista
2008
2009
2010
Tarkastelua koskeva tutkimusajanjakso
Tuonti Kiinasta, Yhdistyneistä arabiemiraattikunnista, Iranista ja Pakistanista (tonnia)
235 913
351 798
188 776
72 054
Indeksi (2008 = 100)
100
149
80
31
Kiinasta, Yhdistyneistä arabiemiraattikunnista, Iranista ja Pakistanista tulevan tuonnin markkinaosuus (%)
8,2
12,0
6,5
2,6
Indeksi (2008 = 100)
100
146
79
31
Tuontihinta (euroa/tonni)
1 016
789
949
1 258
Indeksi (2008 = 100)
100
78
93
124
Lähde:
Eurostat.
c) Tuonti muista kolmansista maista, joihin ei sovelleta toimenpiteitä
(149)
Muista kolmansista maista, joihin ei sovelleta toimenpiteitä, kuten Omanista, Etelä-Koreasta, Venäjältä, Meksikosta ja Saudi-Arabiasta, tulevan tuonnin määrä kasvoi 59 prosenttia tarkastelujaksolla; vuonna 2009 kasvua oli 71 prosenttia. Vuoden 2009 ja tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson välillä Omanista tuli suurin unioniin vientiä harjoittava maa.
(150)
Kyseisten maiden markkinaosuus kasvoi 9,7 prosentista 15,8 prosenttiin vuoden 2008 ja tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson välillä; tämä johtui pääosin Omanista tulevan tuonnin 4,3 prosentin kasvusta. Etelä-Korean markkinaosuus tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla oli 4 prosenttia, mikä on 5 prosenttia alle sen vuonna 2009 saavuttaman korkeimman tason.
(151)
Keskimääräinen hinta oli 1 273 euroa/tonni; tämä oli 4,3 prosenttia alle unionin tuotannonalan keskimääräisen yksikköhinnan. Tämä tarkoittaa 10 prosentin nousua tarkastelujaksolla, ja siihen päästiin vuonna 2010 ja tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla, kun hinta oli ensin laskenut 24 prosenttia vuonna 2009. Omanista tulevan tuonnin keskimääräinen hinta oli 1 310 euroa/tonni tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla; tämä oli 1,5 prosenttia alle unionin tuotannonalan keskimääräisen yksikköhinnan. Etelä-Koreasta tulevan tuonnin keskimääräinen hinta oli 1 294 euroa/tonni; tämä oli 2,7 prosenttia alle unionin tuotannonalan keskimääräisen yksikköhinnan.
Taulukko 5
Tuonti muista kolmansista maista
2008
2009
2010
Tarkastelua koskeva tutkimusajanjakso
Muista kolmansista maista tulevan tuonnin määrä (tonnia)
279 188
478 570
469 753
442 692
Indeksi (2008 = 100)
100
171
168
159
Muista kolmansista maista tulevan tuonnin markkinaosuus (%)
9,7
16,3
16,1
15,8
Indeksi (2008 = 100)
100
168
165
162
Tuontihinta (euroa/tonni)
1 156
879
997
1 273
Indeksi (2008 = 100)
100
76
86
110
Tärkeimmät viejät (tonnia)
Oman
0
52 632
95 646
120 286
Etelä-Korea
177 341
254 451
183 801
114 346
Venäjä
546
546
3
50 427
Meksiko
2 650
1 879
29 039
29 409
Saudi-Arabia
230
20 454
50 108
24 756
Muut
98 422
148 609
111 156
103 468
Lähde:
Eurostat.
4. Unionin tuotannonalan taloudellinen tilanne
(152)
Perusasetuksen 8 artiklan 4 kohdan mukaisesti on tarkasteltu kaikkia taloudellisia tekijöitä ja indikaattoreita, joilla oli vaikutusta unionin tuotannonalan tilanteeseen tarkastelujakson aikana.
(153)
Vahinkoindikaattorit määritettiin vahingon tarkastelua varten kahdella tasolla:
-
makrotaloudelliset tekijät (tuotanto, tuotantokapasiteetti, kapasiteetin käyttöaste, myyntimäärä, markkinaosuus, kasvu, työllisyys, tuottavuus, ja tukimarginaalien suuruus sekä aiemman tuetun tuonnin vaikutuksista toipuminen) arvioitiin koko unionin tuotannon tasolla kaikkien unionin tuottajien osalta unionin tuotannonalalta kerättyjen, tarkastelupyyntöön sisältyvien sekä julkisesti saatavilla olevista tilastoista saatujen tietojen perusteella;
-
mikrotaloudelliset tekijät (varastot, keskimääräiset yksikköhinnat, palkat, kannattavuus, investointien tuotto, kassavirta, pääoman saanti ja investoinnit) arvioitiin otokseen valittujen unionin tuottajien osalta niiltä saatujen tietojen perusteella.
(154)
Yksi otokseen valittu unionin tuottaja luopui yhdestä tuotantolaitoksestaan kesäkuussa 2010. Kyseisen tuotantolaitoksen hankki toinen unionin tuottaja. Koska makrotaloudellisten indikaattoreiden analyysi perustuu kaikilta unionin tuottajilta kerättyihin tietoihin, tuotantolaitoksesta luopumisella ei ollut mitään vaikutusta vahinkoanalyysin laajuuteen tai yksittäisiin indikaattoreihin.
(155)
Analyysin aluksi on syytä selittää, että tietyt globaalit talouden tapahtumat vuoden 2010 lopulla ja vuoden 2011 alussa vaikuttivat unionin markkinoiden tilanteeseen, etenkin samankaltaisen tuotteen hintoihin ja myyntimääriin. Tällöin puuvillan tarjonta väheni, mikä johti polyesterikuidun lisääntyneeseen kysyntään Aasian markkinoilla. PET ja polyesterikuitu ovat tuotantoketjun alkupäässä suureksi osaksi riippuvaisia samasta raaka-aineesta, joka on puhdistettu tereftaalihappo (PTA). Polyesterikuidun kasvanut kysyntä johti PTA:n riittämättömään tarjontaan ja nosti PET:n hintoja. Koska myös Lähi-idän PET:n tuottajat ovat riippuvaisia Aasiasta tulevasta PTA:sta, tämä aiheutti PET:n unioniin tuonnissa äkillisen putoamisen. Samalla tärkeimmät PTA:n toimittajat unionissa ilmoittivat force majeure -tilanteesta, joka johti lisärajoituksiin PET:n kotimarkkinatuotannossa.
4.1. Osapuolten huomautukset
(156)
Jotkin osapuolet kiistivät vahinkoanalyysin pätevyyden sillä perusteella, että se perustui puutteellisiin tietoihin, mikä vaikutti myös osapuolten puolustautumisoikeuksiin. Esiin tuotiin etenkin jäljempänä mainitut seikat.
(157)
Jotkin osapuolet väittivät, että unionin tuottajilta kerätyissä tiedoissa ei noudatettu kyselylomakkeen täyttöohjeita, joiden mukaan eri yritysten tietoja ei pitäisi yhdistellä. Sen vuoksi väitettiin, että kerätyt tiedot olivat epätarkkoja ja epätäydellisiä, koska ilmoitetut luvut oli yhdistetty otokseen valittujen yritysten tiedoista. On huomattava, että tiedot kerättiin asianmukaisesti ja tarkistettiin paikan päällä. Kerättyjen tietojen katsottiin antavan riittävän tarkan käsityksen unionin tuotannonalasta, minkä vuoksi edellä esitetty väite oli hylättävä. Ilmoittamisen jälkeen osapuolet esittivät väitteensä uudelleen. Uusia näkökohtia tai näyttöä ei esitetty. Samat osapuolet toistivat väitteensä, jonka mukaan yhden otokseen valitun yrityksen toimittamat tiedot olivat epätäydellisiä, koska ne eivät liittyneet koko ryhmään vaan yksittäiseen yritykseen ryhmän sisällä. Asiaa käsiteltiin jo otannan vaiheessa, kuten 18 kappaleessa selitetään.
(158)
Samat osapuolet väittivät, että komissio pyrki korjaamaan väitetyt puutteet kerätyissä tiedoissa lähettämällä täydentäviä kyselylomakkeita. Tältä osin on selvennettävä, että komissio tosiaan lähetti täydentäviä kyselylomakkeita, mutta osoitti ne ainoastaan otoksen ulkopuolisille unionin tuottajille, jotta saataisiin tietoja vahinkoanalyysin kannalta merkityksellisistä makrotaloudellisista indikaattoreista, joten tämä tehtiin otokseen valituilta unionin tuottajilta saatujen tietojen täydentämiseksi. Ilmoittamisen jälkeen jotkin osapuolet toistivat väitteensä esittämättä uusia näkökohtia tai uutta näyttöä. Sen vuoksi osapuolten väite oli hylättävä.
(159)
Samat osapuolet väittivät myös, että otokseen valittujen tuottajien toimittamat tiedot olivat perusasetuksen 29 artiklan velvoitteiden vastaisia, koska tietoja, jotka eivät olleet luottamuksellisia, oli toimitettu luottamuksellisina ja jätetty näin avoimen tapauskansion ulkopuolelle. Tältä osin on huomattava, että tiedot luokiteltiin luottamuksellisiksi tiedot toimittaneen osapuolen pyynnöstä. Osapuolten pyynnöstä toimitettujen tietojen luottamuksellisuutta tarkasteltiin uudelleen ja tapauksen mukaan tiedot luokiteltiin uudelleen niin, että ne olivat osapuolten tarkasteltavana avoimessa tapauskansiossa, kun kyseisten yritysten hyväksyntä oli saatu. Tämän vuoksi tämäkin väite hylättiin.
4.2. Makrotaloudelliset indikaattorit
a) Tuotanto
(160)
Unionin tuotannonalan markkinaosuuden menetystä (ks. 164 kappale) seuraillen unionin tuotanto väheni 11 prosenttia vuoden 2008 ja tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson välillä. Unionin tuotannon lasku keskeytyi ainoastaan vuonna 2010, jolloin se nousi verrattuna vuoteen 2009 mutta pysyi kuitenkin 4 prosenttia vuoden 2008 tasoa alempana. Tuotanto väheni vielä lisää tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla.
Taulukko 6
Unionin kokonaistuotanto
2008
2009
2010
Tarkastelua koskeva tutkimusajanjakso
Tuotanto (tonnia)
2 327 169
2 107 792
2 239 313
2 068 717
Indeksi (2008 = 100)
100
91
96
89
Lähde:
kyselyvastaukset ja tarkastelupyyntö.
b) Tuotantokapasiteetti ja kapasiteetin käyttöaste
(161)
Unionin tuotannonalan tuotantokapasiteetti laski 23 prosenttia vuoden 2008 ja tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson välillä. Tämä suuntaus liittyy useiden tuotantolaitosten sulkemiseen, mitä osittain kompensoi uusien tuotantolaitosten avaaminen.
(162)
Kapasiteetin käyttöaste kasvoi 75 prosentista 86 prosenttiin vuoden 2008 ja tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson välillä. Kapasiteetin käyttöasteen kasvua on tarkasteltava unionin tuotannonalan rakenneuudistustoimien yhteydessä (ks. 134 kappale).
Taulukko 7
Tuotantokapasiteetti ja kapasiteetin käyttöaste
2008
2009
2010
Tarkastelua koskeva tutkimusajanjakso
Tuotantokapasiteetti (tonnia)
3 118 060
2 720 326
2 625 244
2 393 516
Indeksi
100
87
84
77
Kapasiteetin käyttöaste (%)
75
77
85
86
Indeksi (2008 = 100)
100
104
114
116
Lähde:
kyselyvastaukset ja tarkastelupyyntö.
c) Myynnin määrä
(163)
Unionin tuotannonalan myynnin määrä unionin markkinoilla noudatteli samaa kehitystä kuin tuotanto ja supistui 6 prosenttia tarkastelujaksolla.
Taulukko 8
Unionin tuotannonalan kokonaismyynti unionissa
2008
2009
2010
Tarkastelua koskeva tutkimusajanjakso
Myynti (tonnia)
2 288 283
2 047 305
2 169 423
2 160 807
Indeksi (2008 = 100)
100
89
95
94
Lähde:
kyselyvastaukset ja tarkastelupyyntö.
d) Markkinaosuus
(164)
Vuonna 2009 tapahtuneen 13 prosentin laskun jälkeen unionin tuotannonala sai takaisin osan Yhdistyneiden arabiemiraattikuntien, Etelä-Korean, Iranin ja Pakistanin menettämästä markkinaosuudesta huolimatta siitä, että tuonti Intiasta, Omanista ja muista kolmansista maista (Venäjä, Meksiko ja Saudi-Arabia) kasvoi samalla kaudella. Unionin tuotannonalan markkinaosuus supistui kaiken kaikkiaan 3 prosenttia tarkastelujaksolla.
Taulukko 9
Unionin tuotannonalan markkinaosuus
2008
2009
2010
Tarkastelua koskeva tutkimusajanjakso
Unionin tuotannonalan markkinaosuus (%)
80
70
74
77
Indeksi (2008 = 100)
100
87
93
97
Lähde:
kyselyvastaukset, tarkastelupyyntö ja Eurostat.
e) Kasvu
(165)
Markkinat lamaantuivat tarkastelujaksolla. Niillä ei tapahtunut kasvua, jota unionin tuotannonala olisi voinut hyödyntää, vaan rakenneuudistuspyrkimyksistä huolimatta unionin tuotannonala menetti edelleen markkinaosuuttaan kasvavalle tuonnille etenkin niistä maista, joihin ei sovellettu toimenpiteitä. Kulutuksen hienoista laskua tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla on tarkasteltava ottaen huomioon raaka-aineen (PTA:n) tilapäinen puute sekä unionin että globaaleilla markkinoilla.
f) Työllisyys ja tuottavuus
(166)
Unionin tuotannonalan työllisyystaso laski 41 prosenttia vuoden 2008 ja tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson välisenä aikana. Lasku oli jatkuvaa tarkastelujaksolla, myös vuonna 2010, jolloin tuotanto lisääntyi (ks. 160 kappale). Kun otetaan huomioon kasvava tuottavuus, tämä lasku on osoitusta useiden unionin tuottajien rakennemuutostoimista.
(167)
Unionin tuotannonalan työvoiman tuottavuus, ilmaistuna tuotantomääränä (tonnia) työntekijää kohti vuodessa, kasvoi tarkastelujaksolla 50 prosenttia. Tuotanto laski siis hitaammin kuin työllisyystaso eli unionin tuotannonalan tehokkuus kasvoi. Tämä oli erityisen ilmeistä vuonna 2010, jolloin tuotanto lisääntyi vaikka työllisyystaso laski ja tuottavuus oli 37 prosenttia korkeampi kuin vuonna 2008.
Taulukko 10
Työllisyys ja tuottavuus
2008
2009
2010
Tarkastelua koskeva tutkimusajanjakso
Työntekijöiden lukumäärä
2 060
1 629
1 449
1 218
Indeksi
100
79
70
59
Tuottavuus (tonnia/ työntekijä)
1 130
1 294
1 545
1 698
Indeksi (2008 = 100)
100
115
137
150
Lähde:
kyselyvastaukset ja tarkastelupyyntö.
g) Tosiasiallisen tukimarginaalin merkittävyys
(168)
Kun otetaan huomioon tuotteen markkinoiden hintaherkkyys, Intiasta tulleen tuonnin varsinaisen tukimarginaalin suuruuden vaikutusta unionin tuotannonalaan ei voida pitää vähäpätöisenä. Indikaattori on sitäkin merkityksellisempi, kun tarkastellaan vahingon toistumisen todennäköisyyttä. Jos toimenpiteet päättyvät, on todennäköistä, että tuettu tuonti jatkuu sellaisessa määrin ja sellaisilla hinnoilla, että tukimarginaalin vaikutus olisi merkittävä.
h) Aiemman tuetun tuonnin vaikutuksista toipuminen
(169)
Edellä tarkastellut indikaattorit osoittavat jonkinasteista parannusta unionin tuotannonalan joissakin taloudellisissa indikaattoreissa vuonna 2001 tapahtuneen lopullisten tukitoimenpiteiden käyttöönoton jälkeen, mutta ne myös todistavat, että unionin tuotannonalan tilanne on edelleen riskialtis.
4.3. Mikrotaloudelliset indikaattorit
a) Varastot
(170)
Varastojen taso oli 24 prosenttia korkeampi tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla kuin vuonna 2008. Varastot ovat kuitenkin pysyneet aiemmin määritetyllä tasolla suhteessa tuotantoon eli 5-6 prosentissa.
Taulukko 11
Varastot
2008
2009
2010
Tarkastelua koskeva tutkimusajanjakso
Loppuvarastot
51 495
54 808
54 314
64 069
Indeksi (2008 = 100)
100
106
105
124
Lähde:
Kyselylomakevastaukset
b) Hintakehitys
(171)
Hintojen pudottua vuonna 2009 (- 16 %) pääasiassa talouskriisin vuoksi ne nousivat lähelle vuoden 2008 tasoja vuonna 2010. Tätä seurasi keskimääräisen yksikköhinnan jyrkkä nousu tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla, minkä johdosta nousu tarkastelujaksolla oli 25 prosenttia.
(172)
Äkillistä hinnannousua tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla olisi tarkasteltava ottaen huomioon puuvillamarkkinoiden odottamaton markkinakehitys vuoden 2010 lopussa ja vuoden 2011 ensimmäisellä neljänneksellä. Kuten 155 kappaleessa mainittiin, puuvillan ennätyshintojen vuoksi siirryttiin käyttämään polyesterikuituja, jotka kilpailevat samasta raaka-aineesta kuin PET. Raaka-aineen, etenkin PTA:n, kasvanut kysyntä puski PET:n hintoja ylöspäin Aasiassa ja Lähi-idässä, millä oli heijastusvaikutuksia PET:n hintoihin unionissa. Hintojen nousua unionissa tuolloin korosti vielä lyhytaikainen puute PTA:sta unionissa yhden unionin PTA-tuottajan ilmoittaman force majeure -tilanteen vuoksi.
Taulukko 12
Yksikkömyyntihinta unionissa
2008
2009
2010
Tarkastelua koskeva tutkimusajanjakso
Yksikkömyyntihinta EU:ssa (euroa/tonni)
1 066
891
1 045
1 330
Indeksi (2008 = 100)
100
84
98
125
Lähde:
Kyselylomakevastaukset
c) Myyntihintoihin vaikuttavat tekijät
(173)
PET:n myyntihinnat noudattelevat yleensä sen pääasiallisten raaka-aineiden (lähinnä PTA:n ja monoeteeniglykolin (MEG:n)) hintakehitystä, koska kyseiset raaka-aineet muodostavat jopa 90 prosenttia PET:n kokonaiskustannuksista. PTA on öljyjohdannainen, jonka hinta vaihtelee raakaöljyn hinnan mukaan. Tämä aiheuttaa suurta vaihtelua PET:n hinnoissa.
(174)
Lisäksi PET kilpailee samasta raaka-aineesta kuin polyesterikuitu, jonka valmistus riippuu samassa määrin kuin PET:n valmistus PTA:n saatavuudesta. Koska polyesterikuitu on vaihtoehto puuvillalle tekstiiliteollisuudessa, PET:n hintaan vaikuttavat siksi myös puuvillamarkkinoiden kehitykset.
d) Palkat
(175)
Keskimääräiset palkat laskivat 7 prosenttia tarkastelujaksolla. Lasku tapahtui tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla ja lisäsi tuottavuuden kasvua (ks. 167 kappale).
Taulukko 13
Palkat
2008
2009
2010
Tarkastelua koskeva tutkimusajanjakso
Palkat (keskimäärin henkeä kohti)
54 512
56 014
54 876
50 784
Indeksi (2008 = 100)
100
103
101
93
Lähde:
Kyselylomakevastaukset
e) Kannattavuus ja investointien tuotto
(176)
Kannattavuus ja investointien tuotto paranivat merkittävästi vuoden 2008 ja tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson välillä. Unionin markkinoilla tapahtuvan myynnin voitto kasvoi - 7,9 prosentista (vuonna 2008) 5,3 prosenttiin tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla ja investointien tuotto parani - 9,6 prosentista 10,6 prosenttiin. Vuoteen 2008 vaikutti yhden unionin tuottajan erityisen huono tulos. Unionin tuotannonalan taloudellisen tilanteen kohentuminen vuosina 2009 ja 2010, kun hinnat olivat alle vuoden 2008 tasojen, todistaa hintojen ja kannattavuuden välistä löyhää suhdetta. Kannattavuuden paraneminen sitä vastoin vaikuttaa korreloivan tiiviisti kapasiteetin käyttöasteen ja tuottavuuden kasvun paranemiseen (ks. edellä).
(177)
Vuosien 2010 ja 2011 vaihteessa tapahtuneen globaalin markkinakehityksen sekä edellä kuvattujen rakenneuudistuspyrkimysten ja tehokkuuden paranemisen ansiosta unionin tuotannonala pysyi parantamaan kannattavuuttaan vuonna 2010 niin, että se oli 5,3 prosenttia tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla.
(178)
Yksi osapuoli väitti, että kehitys oli odottamaton ja poikkeuksellinen, eikä sen voida katsoa edustavan unionin tuotannonalan kokonaistilannetta.
(179)
Tältä osin on huomattava, että unionin tuotannonala pystyi hyödyntämään PET:n hinnannousun vuoden 2011 lopussa ja vuoden 2012 alussa, koska se oli vahvistanut PTA:n kiinteän hinnan ennen kuvattuja markkinatapahtumia. Tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson jälkeistä kehitystä koskevien (osapuolten toimittamien) tilastolähteiden perusteella PET-tuottajien voittomarginaalit laskivat merkittävästi vuonna 2012. Tämä vahvistaa sitä, että kannattavuuteen vuonna 2011 (tarkastelua koskeva tutkimusajanjakso) vaikuttivat suuresti odottamattomat ja tilapäiset globaalit talouden tapahtumat (ks. 155 kappale), jotka eivät todennäköisesti toistu ja joita ei voida pitää pysyvinä ja unionin tuotannonalan tilannetta edustavina.
Taulukko 14
Kannattavuus ja investointien tuotto
2008
2009
2010
Tarkastelua koskeva tutkimusajanjakso
Kannattavuus (myynti unionissa) (%)
-7,9
1,6
4,8
5,3
Indeksi
100
221
261
267
Investointien tuotto (%)
-9,6
2,3
8,9
10,6
Indeksi (2008 = 100)
100
224
292
310
Lähde:
Kyselylomakevastaukset
f) Kassavirta ja pääoman saanti
(180)
Kassavirta parani merkittävästi tarkastelujaksolla ja heijasteli unionin tuotannonalan hiljattain kohentunutta kannattavuutta.
Taulukko 15
Kassavirta
2008
2009
2010
Tarkastelua koskeva tutkimusajanjakso
Kassavirta (euroa)
-59 419 394
40 940 883
96 614 649
103 761 169
Indeksi (2008 = 100)
100
269
363
375
% liikevaihdosta (%)
-5,9
4,5
8,3
7,5
Indeksi (2008 = 100)
100
176
242
229
Lähde:
Kyselylomakevastaukset
(181)
Ei ollut erityisiä merkkejä siitä, että unionin tuotannonalalla olisi ollut vaikeuksia saada pääomaa; tämä johtuu pääasiassa siitä, että unionin tuottajat ovat yhdistyneet suuriksi ryhmiksi.
g) Investoinnit
(182)
Investointien taso laski kaiken kaikkiaan 35 prosenttia tarkastelujaksolla. Vuonna 2008 tehdyt investoinnit leikkautuivat rajusti vuonna 2009 eivätkä ole täysin palautuneet sen jälkeen.
Taulukko 16
Investoinnit
2008
2009
2010
Tarkastelua koskeva tutkimusajanjakso
Investoinnit (tuhatta euroa)
72 341 598
5 404 705
15 994 659
47 217 003
Indeksi (2008 = 100)
100
7
22
65
Lähde:
Kyselylomakevastaukset
5. Unionin tuotannonalan tilannetta koskevat päätelmät
(183)
Makrotaloudellisten tietojen analyysistä käy ilmi, että unionin tuotannonalan tuotanto- ja myyntimäärät laskivat tarkastelujaksolla. Unionin tuotannonalan markkinaosuus ei ole täysin elpynyt vuonna 2009 tapahtuneen pudotuksen jälkeen, ja se laski 3 prosenttiyksikköä tarkastelujaksolla (77 %:iin tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla). Työllisyyden ja kapasiteetin lasku on seurausta käynnissä olevista rakenneuudistuksista, ja sitä on tarkasteltava ottaen huomioon kapasiteetin käyttöasteen ja tuottavuuden kasvu.
(184)
Samaan aikaan useimmat merkitykselliset mikrotaloudelliset indikaattorit osoittivat merkkejä kohentumisesta. Kannattavuus, investointien tuotto ja kassavirta kasvoivat merkittävästi, etenkin vuonna 2010 ja tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla. Toisaalta investoinnit romahtivat vuonna 2009 eivätkä ole elpyneet sen jälkeen.
(185)
Tuotannonalan taloudellinen tilanne on kaiken kaikkiaan kohentunut. Parannukset ovat kuitenkin suhteellisen hiljattaisia ja perustuvat jossakin määrin ennakoimattomaan ja tilapäiseen markkinakehitykseen vuosien 2010 ja 2011 vaihteessa (ks. 155 kappale). Tätä vaikuttaisivat tukevan tiedot, jotka ovat saatavilla unionin tuotannonalan marginaalin kehityksestä vuonna 2012 (ks. 179 kappale), mikä osoittaa laskua tarkastelua koskevaan tutkimusajanjaksoon nähden.
(186)
Edellä esitetyn analyysin perusteella voidaan todeta, että unionin tuotannonalan tilanne on kohentunut eikä merkittävää vahinkoa vaikuttaisi aiheutuvan. Ilmeisen positiivisista suuntauksista ja merkittävistä rakennemuutostoimista huolimatta unionin tuotannonalan tilanne on edelleen riskialtis.
(187)
Ilmoittamisen jälkeen jotkin osapuolet kiistivät päätelmän, jonka mukaan unionin tuotannonala oli edelleen riskialtis, ja väittivät, että unionin tuotannonalan tilanne oli terve ja että siinä on tapahtunut huomattavia muutoksia vuodesta 1999. On huomattava, että kuten edellä 184 kappaleessa selitettiin, yleisestä tilanteen kohentumisesta ja vakaantumisesta huolimatta kaikki talouden indikaattorit eivät kehittyneet positiivisesti tarkastelujaksolla. Esimerkiksi tuotanto- ja myyntimäärä sekä markkinaosuus pienenivät. Lisäksi parannukset olivat suhteellisen hiljattaisia ja vaikuttivat lyhytikäisiltä, kun otetaan huomioon kannattavuuden putoaminen vuonna 2012. Tällä perusteella katsottiin, että vaikka tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla ei todettu esiintyvän merkittävää vahinkoa, unionin tuotannonalan tilanne oli edelleen riskialtis. Tämän vuoksi väite hylättiin.
(188)
Ilmoittamisen jälkeen jotkin osapuolet vastustivat tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson jälkeiseen kauteen viittaavien tietojen käyttöä unionin tuotannonalan taloudellisen tilanteen analyysissä. Tältä osin vahvistetaan, että unionin tuotannonalan tilanne arvioitiin tarkastelujakson osalta eikä tällä perusteella havaittu merkittävän vahingon esiintymistä. Unionin tuotannonalan kannattavuuden kehittyminen tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson jälkeen on kuitenkin tässä tapauksessa merkityksellistä vuosien 2010 ja 2011 vaihteessa tapahtuneen erikoislaatuisen globaalin markkinakehityksen vuoksi. Se myös osoittaa tälle sektorille tyypillistä vaihtelua. Näin ollen väite hylätään.
F. VAHINGON TOISTUMISEN TODENNÄKÖISYYS
1. Arvioitujen tuontimäärien ja -hintojen vaikutukset, jos toimenpiteet kumotaan
(189)
Tutkimuksessa kävi ilmi, että tuonti Intiasta jatkui tuetuin hinnoin eikä ole merkkejä siitä, että tuki vähenisi tai loppuisi tulevaisuudessa.
(190)
Intiasta unioniin tulevan tuonnin todennäköistä määrää koskevassa ennakoivassa analyysissä kävi ilmi, että kun otetaan huomioon vientiä varten käytettävissä oleva ylikapasiteetti (ks. 125 kappale), unionin hintatasot ja unionin markkinoiden houkuttelevuus, tuonti Intiasta lisääntyy todennäköisesti tasoille, jotka ylittävät tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson tasot, jos toimenpiteet kumotaan. Suunniteltujen kapasiteetin laajennusten myötä vientiä varten käytettävissä olevan ylikapasiteetin arvioidaan olevan lähivuosina 600 000-700 000 tonnia eli 21-25 prosenttia unionin kokonaiskulutuksesta tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla.
(191)
Kun otetaan huomioon tuen jatkuminen, Intiasta tulevan tuonnin hintojen odotetaan laskevan entisestään, jos sitä koskevat toimenpiteet poistetaan. Koska viejien on myös kilpailtava alhaisin hinnoin muista maista tulevaa tuontia vastaan, ne alentavat todennäköisesti hintojaan edelleen kasvattaakseen markkinaosuuttaan unionin markkinoilla.
(192)
Tällä perusteella unionin tuotannonala altistuu todennäköisesti Intiasta tuleville merkittäville tuontimäärille tuetuin hinnoin, jotka alittavat unionin tuotannonalan keskimääräiset hinnat ja heikentävät sen hiljattain kohentunutta taloudellista tilannetta. Näin ollen merkittävä vahinko todennäköisesti toistuu, jos Intiaa koskevat toimenpiteet poistetaan.
2. Tuotantokapasiteetti ja vientiä varten käytettävissä oleva ylikapasiteetti
(193)
Kuten edellä todettiin (ks. 125 kappale), intialaisilla vientiä harjoittavilla tuottajilla on mahdollisuus lisätä vientimääriään unionin markkinoille. Intian tuotantokapasiteetti kasvoi merkittävästi tarkastelujaksolla (ks. 125 kappale). Käytettävissä olevien tietojen mukaan sen odotetaan kasvattavan kapasiteettiaan entisestään niin, että kotimarkkinakulutuksen ja vientiä varten käytettävissä olevan kapasiteetin ero kasvaa 600 000-700 000 tonniin lähitulevaisuudessa. Tällaista vientiä varten käytettävissä olevaa ylikapasiteettia on pidettävä merkittävänä, koska se edustaa noin 21-25:tä prosenttia unionin kulutuksesta tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla.
(194)
Vaikka tuonti unioniin oli suhteellisen vähäistä, se näin ollen yli kaksinkertaistui tarkastelujaksolla, ja riskinä on, että Intiasta suunnataan merkittävä vientimäärä unioniin.
3. Vientimarkkinoiden menetys
(195)
Turkissa ja Etelä-Afrikassa on voimassa kaupan suojatoimenpiteitä Intiasta tulevaa tuontia kohtaan. Intialle tästä seuraava näiden vientimarkkinoiden mahdollinen menetys johtaa siihen, että se kohdistaa todennäköisesti vientiään unionin markkinoille, jos toimenpiteiden annetaan raueta.
(196)
Ilmoittamisen jälkeen jotkin osapuolet kiistivät päätelmät, jotka koskivat Intian vientimarkkinoiden menetystä. Väitteen mukaan molemmat markkinat olivat vähäpätöisiä vientimarkkinoita, minkä vuoksi näiltä markkinoilta ei voida suunnata merkittäviä vientimääriä unioniin, jos toimenpiteet poistetaan. On huomattava, että jos joillakin markkinoilla on voimassa kaupan suojatoimenpiteitä, ei ole mahdollista tehdä merkityksellistä vertailua tietyn maan markkinoiden suhteellisesta merkittävyydestä ilman toimenpiteitä ja toimenpiteiden vallitessa. Toisin kuin väitettiin, komissio ei katsonut, että Intiasta näille markkinoille kohdistuvat vientimäärät suunnattaisiin unionin markkinoille. Sen sijaan katsottiin, että kaupan suojatoimenpiteiden voimassaolo muilla kolmansien maiden markkinoilla rajoittaa kolmansien maiden markkinoiden kykyä ottaa vastaan ennakoitu vientiä varten käytettävissä olevan ylikapasiteetin lisäys Intiassa. Näin ollen väite hylättiin.
(197)
Kaupan suojatoimenpiteiden esiintyminen muissa kolmansissa maissa on myös merkki siitä, että Intian viennin hinnoittelukäytäntö toistuu todennäköisesti unionin markkinoilla.
4. Unionin markkinoiden houkuttelevuus
(198)
Unionin PET-markkinat ovat houkuttelevat kokonsa ja hintojensa kannalta; ne ovat maailman kolmanneksi suurimmat markkinat, joilla on rakenteellista tarvetta tuontiin ja korkeat hinnat verrattuna muihin markkinoihin. Intian tapauksessa tuontihinnat unioniin ovat yleisesti korkeampia kuin hinnat muihin kolmansiin maihin, mikä viittaa siihen, että unionin vientimarkkinat ovat houkuttelevat Intian viennin kannalta. Tätä kuvastaa hyvin se, että tuonti Intiasta on kaksinkertaistunut tarkastelujaksolla voimassa olevista toimenpiteistä huolimatta.
(199)
Unionin markkinoiden houkuttelevuutta viejien kannalta vahvistaa sekin, että unionin tuotannonala menetti edelleen markkinaosuuttaan kasvavalle tuonnille sellaisista maista, joihin ei sovellettu toimenpiteitä. Tämä koskee erityisesti Etelä-Koreaa, joka lisäsi merkittävästi vientiään unionin markkinoille vuonna 2012, kun maata koskevat toimenpiteet olivat rauenneet.
5. Muut tekijät
(200)
Muista kolmansista maista, joihin sovelletaan toimenpiteitä, tulevan tuonnin vaikutusta unionin tuotannonalan tilanteeseen ei pidetty merkittävänä suhteellisen alhaisten tuontimäärien ja niiden markkinaosuuden merkittävän laskun vuoksi tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla.
(201)
Muista kolmansista maista, joihin ei sovellettu toimenpiteitä, tulevan tuonnin määrä kasvoi tarkastelujaksolla, mutta keskimääräiset tuontihinnat pysyivät lähellä unionin tuotannonalan keskimääräisiä hintoja. Sen vuoksi näistä maista tulevan tuonnin vaikutusta unionin tuotannonalan tilanteeseen pidetään vähäisenä.
6. Kytkösmarkkinat
(202)
Ilmoittamisen jälkeen jotkin osapuolet väittivät, että PET:n tuottajien ja jatkojalostajien vertikaalisen integroitumisen vuoksi merkittävä osa PET:stä myytiin kytköskäyttöön eikä se kilpaillut tuonnin kanssa. Lisäksi väitettiin, että kytkösmarkkinoiden osuus oli merkittävä ja vaikutti analyysin tuloksiin.
(203)
Otokseen valittujen unionin tuottajien tasolla kerättyjen tietojen perusteella kytkösmarkkinamyynnin osuuden ei havaittu olevan merkittävä (alle 10 %). On korostettava, että kyseiset osapuolet ilmoittivat PET-tuottajien osuuden pakkaustoiminnassa käytössä olevan PET-tuotantokapasiteetin osalta eikä sen osalta, mikä näiden tuottajien markkinaosuus on pakkaustoiminnassa. Sen vuoksi väitettä kytkösmarkkinakäytön merkittävästä osuudesta pidettiin perusteettomana. Etuyhteydellisen ja etuyhteydettömän myynnin hintojen havaittiin olevan samaa luokkaa.
(204)
Tällä perusteella pääteltiin, että kytkösmarkkinamyyntiä koskeva erillinen analyysi ei ollut tarpeen, ja osapuolten väitteet hylättiin.
7. Osapuolten huomautukset
(205)
Jotkin osapuolet väittivät, että Intiasta tulevasta tuonnista johtuvaa vahinkoa ei esiintynyt tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla, mistä on näyttönä unionin tuotannonalan suhteellisen terve talous ja voitot. On huomattava, että tässä tapauksessa ei vahvistettu vahingon jatkumista, minkä vuoksi osapuolten väitteet vastaavat tutkimuksen päätelmiä.
(206)
Jotkin osapuolet väittivät, että muilla tekijöillä, kuten unionin tuotannonalan rakenteellisella tehottomuudella ja investointien puutteella sekä kausi- ja suhdannetekijöillä (esim. huono sää, talouskriisi) olisi voinut olla vaikutusta unionin tuotannonalan tilanteeseen. Ensin esiin otetusta seikasta on huomattava, että unionin tuotannonalan rakenneuudistus on jo käynnissä ja saavutetut tehokkuusedut osoittavat, että osapuolten väite on perusteeton. Suhdannetekijöistä voidaan todeta, että vaikka talouskriisillä olikin vaikutusta unionin tuotannonalan tilanteeseen vuonna 2009, kuten edellä esitettiin (ks. 171 kappale), asianomaisia vaikutuksia ei näytä enää esiintyvän. Huonon sään vaikutukset voivat selittää osittain kutistunutta kulutusta tarkastelua koskevalla ajanjaksolla, mutta sen väitetystä vaikutuksesta unionin tuotannonalan tilanteeseen ei esitetty näyttöä ja vähäinen pudotus vuonna 2011 vaikuttaa pikemminkin liittyvän raaka-aineiden tilapäiseen puutteeseen, joka johtui globaalista markkinakehityksestä vuonna 2011. Sen vuoksi mikään näistä väitteistä ei ollut perusteltu tutkimuksen havaintojen perusteella.
(207)
Jotkin osapuolet väittivät, että vahingon toistuminen tässä tapauksessa on epätodennäköistä, jos toimenpiteiden annetaan raueta, koska rakenteensa ansiosta (keskittyminen ja vertikaalinen integroituminen) unionin tuotannonala on suojattu tuonnin vaikutuksilta. Lisäksi väitettiin, että siirtyminen tuodun PET:n käyttöön ei ole toivottua eikä mahdollista lähitulevaisuudessa etenkin kun ostosopimukset ja -käytännöt sekä suurten tuotemerkkien omistajien (jatkojalostuskäyttäjät) hyväksyntäprosessit tekevät PET-toimittajien vaihtamisesta hankalaa. On huomattava, että tutkimuksen havaintojen perusteella unionin tuotannonala menetti edelleen markkinaosuuttaan tuonnin vuoksi tarkastelujaksolla. Tämä osoittaa, että unionin tuotannonala ei ole suojassa tuonnin vaikutuksilta ja että siirtyminen tuonnin käyttöön ei ole hypoteettista vaan tapahtumassa parhaillaan. Nämä väitteet oli näin ollen hylättävä.
(208)
Ilmoittamisen jälkeen jotkin osapuolet toistivat väitteensä, jonka mukaan unionin tuotannonala oli suojassa tuonnin aiheuttamalta mahdolliselta kilpailulta rakenteensa vuoksi. Yhden tuottajaryhmän, jonka hallinnassa on viisi tuottajaa, määräävää markkina-asemaa unionin markkinoilla koskevasta väitteestä on huomattava, että unionin markkinat ovat avoimet markkinat, joilla toimii kahdeksan muuta tämän ryhmän ulkopuolista tuottajaa ja joilla on kolmansista maista - joihin sovelletaan ja ei sovelleta toimenpiteitä - tulevan tuonnin aiheuttamaa kasvavaa kilpailua. Keskittyminen on tyypillistä tällaiselle perushyödykkeisiin perustuvalle liiketoiminnalle, jonka kilpailukyky riippuu mittakaavaeduista. Unionin markkinoilla ei myöskään havaittu olevan hintajohtajaa. Osapuolet toistivat, että näistä kolmesta maasta tulevan tuonnin vaikutusta ei analysoitu niin, että olisi otettu huomioon joidenkin unionin tuottajien vertikaalinen integroituminen pakkausteollisuuden tai PTA:n valmistajien kanssa. Kuten 205 kappaleessa todettiin, näitä seikkoja analysoitiin ja ne havaittiin perusteettomiksi. Lisäksi kyseisten raaka-aineiden tuottajien kanssa vertikaalisesti integroituneiden yritysten tarkastuksen yhteydessä havaittiin, että ne eivät saaneet suhteellista etua, koska siirrot tehtiin markkinahintaan. Edellä esitetyn perusteella väite, jonka mukaan unionin tuotannonala on suojautunut kilpailulta, hylättiin.
(209)
Lopuksi jotkin osapuolet väittivät, että mitkään tekijät eivät tukeneet päätelmää, jonka mukaan Intian vientikapasiteetti voi kohdistua unionin markkinoille halvoin hinnoin, kun otetaan huomioon, että i) kotimainen kysyntä Intiassa on kasvussa ja sen odotetaan kasvavan, ii) PETiä on saatavilla yli kotimaisen kulutuksen, mutta kilpailu vientimarkkinoilla ei ole johtanut vientiin epänormaalin alhaisin hinnoin, iii) Aasian tuotantokapasiteetin kasvulla vastataan maailmanlaajuisesti odotettavaan kysynnän kasvuun. On huomattava, että tämän tutkimuksen havainnot osoittavat, että ennakoitu kapasiteetin kasvu osoittaa tuotantokapasiteetin kasvavaa ylijäämää kotimarkkinoiden kysyntään nähden. Lisäksi Intian hinnat kolmansien maiden markkinoilla olivat alhaisemmat kuin Intian unioniin suuntautuvan tuonnin hinnat. Edellä 189-199 kappaleessa kuvattujen havaintojen perusteella on todennäköistä, että Intiasta tuleva tuettu tuonti kohdentuu unionin markkinoille merkittävässä määrin ja alle unionin tuotannonalan keskimääräisten hintojen, jos tasoitustoimenpiteiden annetaan raueta. Näillä perusteilla osapuolten väitteet hylätään.
8. Vahingon toistumista koskevat päätelmät
(210)
Edellä esitetyn perusteella päätellään, että Intiasta suunnattaisiin unionin markkinoille merkittäviä tuontimääriä tuetuin hinnoin, jos tasoitustoimenpiteet kumotaan. Tuetun tuonnin jatkumisen vuoksi tuontihinnat alittaisivat erittäin todennäköisesti unionin tuotannonalan hinnat. Tämän tuonnin hinnat laskevat todennäköisesti edelleen, jos intialaiset vientiä harjoittavat tuottajat pyrkivät kasvattamaan markkinaosuuttaan. Tämä mitä todennäköisimmin pahentaisi unionin tuotannonalaan kohdistuvaa hintapainetta, millä olisi kielteinen vaikutus sen tilanteeseen.
(211)
Unionin tuotannonalan tilanne koheni tarkastelujaksolla etenkin tuottavuuden ja kapasiteetin käyttöasteen sekä voittomarginaalien osalta, jotka olivat tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla lähellä alkuperäisessä tutkimuksessa vahvistettua tavoitevoittotasoa. Sen vuoksi voidaan päätellä, että unionin tuotannonalalle ei aiheutunut merkittävää vahinkoa tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla, vaikka se olikin edelleen riskialttiissa tilanteessa. Kun kuitenkin otetaan huomioon Intiasta tulevan tuonnin todennäköinen merkittävä kasvu tuetuilla hinnoilla, jotka todennäköisesti alittavat unionin tuotannonalan myyntihinnat, päätellään, että tilanne erittäin todennäköisesti heikkenisi ja merkittävä vahinko aiheutuisi uudelleen, jos toimenpiteiden annettaisiin raueta.
G. UNIONIN ETU
(212)
Perusasetuksen 31 artiklan mukaisesti tutkittiin, onko nykyisten tasoitustoimenpiteiden voimassa pitäminen kaiken kaikkiaan unionin edun vastaista. Unionin etua määritettäessä arvioitiin kaikki asiaan liittyvät etunäkökohdat. Kaikille asianomaisille osapuolille annettiin tilaisuus esittää näkökantansa perusasetuksen 31 artiklan 2 kohdan mukaisesti.
(213)
On muistettava, että toimenpiteiden käyttöönottoa ei alkuperäisessä tutkimuksessa eikä edellisessä toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevassa tarkastelussa pidetty unionin edun vastaisena. Analyysi edellisessä tarkastelussa suoritettiin tilanteessa, jossa toimenpiteet olivat jo olleet voimassa, joten arvioinnissa otettiin huomioon, oliko nykyisillä toimenpiteillä mahdollisesti kohtuuttoman kielteinen vaikutus asianomaisiin osapuoliin.
(214)
Tämän perusteella tutkittiin, onko olemassa pakottavia syitä, joiden nojalla olisi pääteltävä, että tasoitustoimenpiteiden voimassa pitäminen ei juuri tässä tapauksessa ole unionin edun mukaista siitäkin huolimatta, että päätelmien mukaan tuettu tuonti todennäköisesti jatkuu ja vahinko toistuu.
1. Unionin tuotannonalan etu
(215)
Intiasta tulevaa tuontia koskevien tasoitustoimenpiteiden jatkaminen auttaisi unionin tuotannonalaa jatkamaan käynnissä olevia rakenneuudistuksia ja lujittamaan vasta hiljattain parantunutta taloudellista tilannettaan, koska näin pystyttäisiin välttämään se, että unionin tuotannonala joutuisi alttiiksi Intiasta tulevan tuetun tuonnin huomattaville määrille, mitä se ei kestäisi. Näin ollen unionin tuotannonala hyötyisi edelleen nykyisten tasoitustoimenpiteiden voimassa pitämisestä.
(216)
Sen vuoksi päätellään, että Intian vastaisten tasoitustoimenpiteiden pitäminen voimassa olisi unionin tuotannonalan edun mukaista.
2. Unionin etuyhteydettömien tuojien etu
(217)
Yksikään etuyhteydettömistä tuojista ei toiminut yhteistyössä tutkimuksessa. Voimassa olevista toimenpiteistä huolimatta tuonti Intiasta jatkui ja lähes kaksinkertaistui tarkastelujaksolla.
(218)
Myös muista kolmansista maista, joihin ei sovellettu toimenpiteitä, tuli tuontia, jonka markkinaosuus oli merkittävä tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla (ks. 149 kappale). Vaikka toimenpiteet olivatkin voimassa, tuojilla oli näin ollen vaihtoehtoisia hankintalähteitä.
(219)
Koska ei ole näyttöä siitä, että voimassa olevat toimenpiteet olisivat merkittävästi vaikuttaneet tuojiin, voidaan päätellä, että toimenpiteiden jatkaminen ei ole vastoin EU:n tuojien etua.
3. Unionin raaka-aineiden toimittajien etu
(220)
Tarkasteltavana olevan tuotteen valmistuksessa tarvittava raaka-aine on PTA/MEG. Kaksi viidestä tiedossa olleesta raaka-aineen toimittajasta (yksi PTA:n ja yksi MEG:n toimittaja) toimi tutkimuksessa yhteistyössä ja vastasi kyselylomakkeeseen. Molemmat raaka-aineen toimittajat ilmoittivat tukevansa toimenpiteiden jatkamista.
(221)
Tutkimuksessa kävi ilmi, että yhteistyössä toiminut PTA:n tuottaja edusti merkittävää osaa PTA-ostoista, joita otokseen valitut unionin tuottajat tekivät tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla. Koska PTA:ta ei unionissa käytetä muuhun kuin PET:n tuotantoon, on kohtuullista olettaa, että PTA:n tuottajat ovat suureksi osaksi riippuvaisia PET-teollisuudesta.
(222)
Yhteistyössä toimineen MEG-toimittajan osalta taas MEG edusti suhteellisen pientä osaa sen liikevaihdosta tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla. PET ei ole MEGin ainoa tai edes pääasiallinen mahdollinen käyttötarkoitus, ja siksi MEGin tuottajat eivät ole yhtä riippuvaisia PET-teollisuuden tilanteesta. Tämän vuoksi katsotaan, että Intiasta tuetusti tulevaa tuontia koskevien toimenpiteiden jatkamisella olisi myönteinen joskin todennäköisesti vähäinen vaikutus MEG:n toimittajiin.
(223)
Väitteen mukaan raaka-aineen toimittajat eivät ole riippuvaisia PET:n unionin tuottajista, etenkin koska väitettiin, että kaksi neljästä otokseen valitusta unionin tuottajasta itse asiassa toi raaka-ainetta.
(224)
Tutkimuksessa kävi ilmi tästä väitteestä, että tuotu raaka-aine oli pääasiassa MEG:tä, jota voidaan käyttää myös muihin kuin PET-sovelluksiin. Ei ollut mitään viitteitä siitä, että PTA:ta olisi tuotu unioniin muita kuin erittäin vähäisiä määriä. Sen vuoksi tämä väite ei vaikuta päätelmiin, jotka koskevat PTA:n tuottajien riippuvuutta unionin PET-tuotannosta.
(225)
Tämän vuoksi katsotaan, että Intiasta tuetusti tulevaa tuontia koskevien toimenpiteiden jatkaminen hyödyttäisi PTA:n tuottajia ja myös MEG:n toimittajia, joskin vähemmässä määrin. Näin ollen Intiasta tulevaa tuontia koskevien toimenpiteiden jatkaminen ei olisi vastoin raaka-aineen toimittajien etua.
(226)
Ilmoittamisen jälkeen jotkin osapuolet väittivät, että PTA:ta vietiin, minkä vuoksi PTA:n tuottajien ei katsottu olevan riippuvaisia unionin tuotannonalasta. Väitteen tueksi ei kuitenkaan esitetty mitään näyttöä. Tämän vuoksi osapuolten väite hylättiin perusteettomana.
(227)
Samat osapuolet väittivät lisäksi, että toimenpiteiden poistamisella ei ole mitään vaikutusta PTA:n tuottajiin, koska yhteistyössä toimivat käyttäjät eivät väitteen mukaan siirry käyttämään tuontia vaan hankkivat PET:n edelleen unionin tuotannonalalta. Sen vuoksi PTA:n kulutus unionissa pysyy samalla tasolla. Tutkimuksen havaintojen perusteella unionin tuotannonala menetti edelleen markkinaosuuttaan tuonnin vuoksi tarkastelujaksolla; Tämä osoittaa, että siirtyminen tuonnin käyttöön ei ole hypoteettista (ks. 164 kappale). Näin ollen osapuolten väite hylättiin.
4. PET-kierrätysteollisuuden etu
(228)
Unionin tuotannonala väitti, että kierrätysteollisuuden tilanne riippuu uuden (kierrättämättömän) PET:n kestävästä hinnasta unionin markkinoilla. Väitteen tueksi esitettiin eurooppalaisen muovinkierrättäjien järjestön lehdistötiedote, jonka mukaan uutta PET:tä koskevien toimenpiteiden poistaminen saattaisi pahentaa entisestään kierrätysteollisuuden tilannetta.
(229)
Jotkin osapuolet kiistivät sen, että kierrätysteollisuuden tilanne on riippuvainen uuden PET:n kestävästä hinnasta unionin markkinoilla; ne väittivät, että uuden ja kierrätetyn PET:n hinnat eivät liittyneet toisiinsa. Väitteen mukaan kierrätettyä PET:tä käytetään pääasiassa polyesterikuidun tuotantoon, minkä vuoksi sitä ei voida yhdistää uuden PET:n hintakehitykseen. Lisäksi huomautettiin, että kierrätys-PET:n tuotanto on täysin pullottajien tukemaa, joten tuotannonala ei ole riippuvainen PET:n tuottajista. Lopuksi on vielä huomautettava, että kierrätysteollisuus ei ilmoittautunut asianomaiseksi osapuoleksi tässä tutkimuksessa.
(230)
Koska kierrätysteollisuus ei ilmoittautunut tässä tutkimuksessa, yhtäkään edellä esitetyistä väitteistä ei voitu tarkistaa tosiasiallisiin lukuihin nähden. Sen vuoksi katsotaan, että voimassa olevat toimenpiteet eivät yleisesti olisi vastoin unionin kierrätysteollisuuden etua.
5. Käyttäjien etu
(231)
Tarkasteltavana olevaa tuotetta käytetään pääasiassa veden ja muiden virvoitusjuomien pullojen tuottamiseen. Sen käyttö muiden pakkausten (elintarvikepakkausten, kalvojen jne.) tuotannossa on suhteellisen vähäistä. Pullot valmistetaan polyeteenitereftalaatista kahdessa vaiheessa: i) ensin valmistetaan esimuotit ruiskuttamalla niihin PET:tä ja ii) myöhemmin esimuotit kuumennetaan ja puhalletaan pulloiksi. Pullojen valmistus voi olla integroitu prosessi (sama yritys ostaa PET:tä, valmistaa esimuotin ja puhaltaa sen pulloksi), tai se voi käsittää vain jälkimmäisen vaiheen (esimuotin puhaltamisen pulloksi). Esimuottien kuljettaminen on suhteellisen helppoa, koska ne ovat pieniä ja kestäviä, kun taas tyhjät pullot ovat särkyviä ja kokonsa vuoksi erittäin kalliita kuljettaa.
(232)
Tällä perusteella on määritetty voimassaolevien toimenpiteiden vaikutusten tutkimiseksi kaksi jatkojalostuskäyttäjien tärkeintä ryhmää: i) jatkojalostajat ja/tai pullontekijät, jotka jalostavat PET-granulaatit esimuoteiksi (tai pulloiksi) ja myyvät ne jatkojalostuskäsittelyyn, ja ii) pullottajat, jotka täyttävät (ja puhaltavat) pullot esimuoteista; tähän ryhmään kuuluu enimmäkseen kivennäisveden ja virvoitusjuomien tuottajia. Pullotusyritykset ovat usein mukana PET:hen liittyvässä liiketoiminnassa joko integroidun pullonvalmistusprosessin kautta tai siten, että niillä on jalostuskorvaussopimus (tolling agreement) alihankkijoina toimivien jalostajien ja/tai pullonvalmistajien kanssa, joille ne neuvottelevat PET:n hinnat tuottajan kanssa (soft tolling) tai joille ne jopa ostavat PET:n omia pullojaan varten (hard tolling).
(233)
Tutkimuksessa toimi yhteistyössä 17 yritystä (5 jatkojalostajaa ja 12 pullottajaa), jotka toimittivat tietoja kyselylomakkeessa. Yhteistyössä toimineiden jatkojalostajien osuus oli 22,7 prosenttia ja pullottajien 13 prosenttia PET:n kokonaiskulutuksesta unionissa. Pullottajien vastaukset tulivat kansainvälisten yritysten eri sivuliikkeistä (nk. tuotemerkin omistajat).
(234)
Tutkimuksessa on vahvistettu, että yhteistyössä toimineet käyttäjät hankkivat PET:tä pääasiassa unionin tuottajilta ja vain vähäinen osuus hankittiin tuonnin kautta. Intiasta tulevan tuonnin osuus oli noin puolet tästä tuonnista ja näin ollen erittäin pieni osuus hankitusta PET:stä. Myös muista kolmansista maista, joihin ei sovellettu toimenpiteitä, tuli kuitenkin tuontia, jonka markkinaosuus oli merkittävä tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla (ks. 149 kappale). Vaikka toimenpiteet olivatkin voimassa, käyttäjillä oli näin ollen vaihtoehtoisia hankintalähteitä.
6. Käyttäjäteollisuuden väitteet
(235)
Käyttäjät väittivät, että PET:n huomattavat hinnankorotukset viime vuosina ovat vaikuttaneet niihin merkittävästi, koska nykyisessä taloudellisessa ympäristössä ne eivät voi siirtää näitä hinnankorotuksia vähittäismyyjien ja kuluttajien maksettavaksi. Väitteen mukaan hinnankorotukset ovat yhteistulosta monien vuosien aikana sovelletuista kaupan suojatoimenpiteistä, jotka ovat suojanneet unionin tuottajia tuonnin aiheuttamalta kilpailulta aikana, jona unionin PET-teollisuudesta tuli keskitetympää ja integroituneempaa. Käyttäjät väittivät, että tämän tuloksena voimassa olevat toimenpiteet - niiden väitetyn vaikutuksen vuoksi PET:n hintaan - ovat vastuussa jalostusteollisuuden työllisyystilanteen, T&K:n ja vientimarkkinoiden kilpailukyvyn heikkenemisestä, ja vaikutus on ollut akuutimpi pk-yrityksiin. Lisäksi väitettiin, että voimassaolevien toimenpiteiden vuoksi menetettyjen työpaikkojen määrä ylittää unionin PET-teollisuudessa tällä hetkellä työskentelevien määrän.
6.1 Hintaherkkyys ja käyttäjien kustannusrakenne
(236)
Tarkasteltaessa jatkojalostajien herkkyyttä PET:n hinnoille havaittiin, että PET:n osuus niiden kokonaiskustannuksista oli noin 80 prosenttia. Sen vuoksi PET:tä pidetään erittäin merkittävänä kustannuseränä tämäntyyppisessä toiminnassa. Lisäksi jatkojalostusteollisuuden havaittiin olevan melko pirstoutunut, ja sillä oli suhteellisen heikko neuvotteluasema suuriin pullottajiin nähden ja rakenteellisia ongelmia, jotka ovat tyypillisiä perushyödyketeollisuudelle. Tämän vuoksi sektorilla oli havaittavissa kasvavaa suuntausta vertikaalisen integroitumiseen pullottajien kanssa ja jalostuskorvaussopimusten (tolling agreement) käyttöön; jalostusmaksut taataan ja pullottajat neuvottelevat ja maksavat PET:n hinnan näiden sopimusten perusteella. Arvioiden mukaan merkittävä osa PET:n ostoista unionin markkinoilla on suoraan suurten pullottajien valvonnassa. Koska esimuotteja koskeviin sopimuksiin sisältyy usein mekanismi PET:n hintavaihtelujen huomioon ottamiseksi, PET:n hintakehitys vaikuttaa yhä vähemmän jatkojalostajiin.
(237)
Ilmoittamisen jälkeen jotkin käyttäjät kiistivät päätelmän, jonka mukaan jalostuskorvaussopimusten ja hintamallien käyttö oli lisääntynyt. Asiakirjoissa olevat tiedot vahvistivat tällaisen suuntauksen. Tästä syystä väite hylättiin.
(238)
Väitteen mukaan voimassa olevat toimenpiteet aiheuttaisivat vahinkoa jatkojalostajille, jos samanlaisia toimenpiteitä sovellettaisiin esimuottien tuontiin unioniin. Väitettiin, että alueilla, jotka ovat lähellä unionin rajaa sellaisten kolmansien maiden kanssa, joissa ei ole voimassa olevia toimenpiteitä PET:n tuontia kohtaan Intiasta, on kannustin siirtää esimuottien tuotanto muualle ja tuoda ne ilman PET:tä koskevia tasoitustoimenpiteitä unioniin. On tunnustettava, että tällaiselle menettelylle on jossakin määrin taloudellisia perusteita. Kun kuitenkin otetaan huomioon kuljetuskustannukset, toiminnan muualle siirtäminen tapahtuu todennäköisesti ainoastaan lyhyillä etäisyyksillä. Toimenpiteiden väitettyä kielteistä vaikutusta joihinkin jatkojalostajiin pidetään tämän vuoksi kaiken kaikkiaan vähäisenä.
(239)
PET:n hintojen vaikutuksesta pullottajiin voidaan todeta, että ilmoitettujen lukujen perusteella PET:n osuuden arvioidaan olevan keskimäärin (painotettuna) 9 prosenttia pullotettujen virvoitusjuomien kokonaiskustannuksista ja 12 prosenttia pullotettujen kivennäisvesien kokonaiskustannuksista. Tämä osoittaa, että PET ei ole tärkein kustannuskomponentti pullotusteollisuudessa.
(240)
Lisäksi tutkimuksessa vahvistettiin, että PET oli pullottajien suosima muttei suinkaan yksinomainen pakkausmateriaali. PET-tuotteiden osuus veden pullottajien liikevaihdosta oli 75 prosenttia ja virvoitusjuomien tuottajien liikevaihdosta 50 prosenttia. Lisäksi tutkimuksessa kävi ilmi, että monien suurten pullottajien (tuotemerkkien omistajien) ja PET:n tuottajien väliset sopimukset perustuivat malliin, jossa hintaa mukautettiin PET:n raaka-aineiden hintojen vaihtelun huomioon ottamiseksi. Tämä vahvistaa sitä, että suurilla ja näin ollen edustavimmilla pullottajilla on neuvotteluvaltaa PET:n tuottajien jalostusmarginaalin osalta.
(241)
Ilmoittamisen jälkeen jotkin käyttäjät toisivat väitteensä, joka mukaan PET on peruskustannustekijä jatkojalostajille ja virvoitusjuoma- ja pullovesiteollisuudelle ja että tätä koskevat päätelmät olivat virheellisiä eivätkä perustuneet ilmoitettuihin tietoihin. Jatkojalostajien tilannetta analysoitiin erikseen, ja niiden tapauksessa huomautus on perusteeton (ks. 236 kappale). Pullottajien tilanteen arvioinnin osalta vahvistetaan, että tutkimuksessa määritetyt kustannussuhteet perustuvat yhteistyössä toimineiden pullottajien ilmoittamiin lukuihin, ja määrittäminen on tehty menetelmällä, joka on kaikkien osapuolten tiedossa. Määritetyt kustannussuhteet olivat yhdenmukaisia aiemmissa samaa tarkasteltavaa tuotetta koskevissa tutkimuksissa saatujen tulosten kanssa. (14) Osapuolten väitteitä pidettiin näin ollen perusteettomina.
(242)
Ilmoittamisen jälkeen jotkin osapuolet väittivät, että yrityskohtaisten tietojen perustekijät ja yritysten ilmoittamat tiedot eivät tulleet esiin unionin etua koskevassa analyysissä. Käytetyt tiedot olivat niitä, jotka käyttäjät ilmoittivat kyselylomakevastauksissaan. Laskentamenetelmästä ilmoitettiin kaikille asianomaisille osapuolille. Tämän perusteella väite hylättiin.
(243)
Tutkimuksessa vahvistettiin myös, että tarkastettujen pullottajien arvioimien PET:n hintojen odotettujen ja/tai toivottujen alennusten perusteella toimenpiteiden poistaminen saisi aikaan mitättömiä kustannusvähennyksiä pullottajille. Näiden PET:n hinnan laskua ja vahvistettuja kustannussuhteita koskevien arvioiden perusteella kustannusten laskun laskettiin olevan 0,3-0,7 prosenttia pullottajien kokonaiskustannuksista PET:hen liittyvässä toiminnassa.
(244)
Ilmoittamisen jälkeen jotkin käyttäjät kiistivät tämän päätelmän ja väittivät, että mahdolliset kustannussäästöt olisivat merkittäviä. Jotkin käyttäjät esittivät uusia arvioita toimittamatta mitään uutta näyttöä. On korostettava, että mahdolliset säästöt ovat hypoteettisia, kuten jotkin käyttäjätkin myönsivät. Jatkojalostajien osalta ei esitetty mitään määrällisiä tietoja mahdollisista säästöistä. Pullottajien osalta katsottiin, että jos väitetty PET:n hinnanalennus toteutuu, 0,3-0,7 prosentin säästöjä kokonaiskustannuksista ei voida pitää merkittävinä, kun otetaan huomioon pullottajien kustannusrakenne. Koska mitään uutta näyttöä ei esitetty, väite hylättiin perusteettomana.
(245)
Väitettiin, että joillakin pulloveden tuottajilla on sisäisiä heikkouksia, jotka johtuvat oikeudellisista vaatimuksista, joiden mukaan lähdevesi on pullotettava lähteellä ja sitä saa hyödyntää vain rajoitettuja määriä. Sektoria hallitsevat pk-yritykset, millä on vaikutusta kyseisten yritysten kustannusrakenteeseen. Myös lopputuotteiden hinnoissa on havaittu vaihtelua eri jäsenvaltioiden välillä paikallisen väestön ostovoimasta riippuen. Näillä perusteilla katsotaan, että PET:n hintojen mahdollisella laskulla, jos toimenpiteet poistettaisiin, olisi enemmän vaikutusta pullotusteollisuuden tähän osaan.
6.2 Väitetyt unionin tuotannonalan korkeat hinnat ja voitot
(246)
Jotkin osapuolet väittivät, että unionin PET:n tuottajien korkeat hinnat ja korkeat marginaalit olivat vuonna 2011 tapahtuneiden hinnankorotusten syynä. Väitteen tueksi esitettiin vertailu PET:n hinnoista ja niiden vaikutuksesta raaka-aineeseen unionissa suhteessa tilanteeseen Aasian markkinoilla ja Yhdysvalloissa. Väitettiin, että tilanne oli tulosta kaupan korjaavien toimien kumuloitumisesta.
(247)
On huomattava, että PET:n hinnan kohoaminen vuonna 2011 samoin kuin sen lasku vuonna 2009 oli maailmanlaajuinen ilmiö, jonka taustalla oli raaka-aineiden kustannusten kehitys (ks. 155 kappale). Osapuolten toimittamat tiedot osoittivat järjestelmällisesti erittäin tiiviin korrelaation PET:n hintojen kehityksessä Euroopassa, Aasiassa ja USA:ssa. PET:n hinnoissa eri puolilla maailmaa on kuitenkin hintaeroja, jotka liittyvät moniin syihin, etenkin kullekin alueelle ominaiseen kustannusrakenteeseen. Väitetystä korkeasta marginaalista unionissa on huomattava, että poikkeusolosuhteissakin vuoden 2010 lopulla ja vuoden 2011 alussa unionin tuotannonala pääsi juuri ja juuri voittoon, jota voidaan pitää kohtuullisena tämäntyyppiselle teollisuudelle. Mitään näyttöä korkeasta voitosta ei havaittu. Sen vuoksi väitteet, jotka koskivat PET:n "korkeita" hintoja ja "korkeaa" marginaalia unionissa toimenpiteiden voimassaolon vuoksi, oli hylättävä.
(248)
Ilmoittamisen jälkeen jotkin osapuolet toistivat väitteensä, jonka mukaan hinnat unionissa olivat perusteettoman korkeat, ja tämä osoittaa polkumyyntitoimenpiteiden kertymistä markkinoilla, joilla unionin tuottajat ovat keskittyneet, jotka ovat vertikaalisesti integroituneet ja joilla rajallinen tuotanto ei pysty vastaamaan kulutukseen. Lisäksi väitettiin, että myös hintatiedot osoittavat, että korkeammat hinnat unionissa eivät heijasta raaka-aineiden korkeampia kustannuksia. On huomattava, että unionin tuotannonalan keskittymistä, vertikaalista integroitumista ja tuotantokapasiteettia koskevia väitteitä käsiteltiin jo 207 ja 259 kappaleessa. Näiden tekijöiden väitetystä vaikutuksesta PET:n hintoihin unionissa on muistettava, että PET:n hintakehityksen taustalla on raaka-aineiden hinta, ja raaka-aineiden osuus PET:n kustannuksista on jopa 90 prosenttia (ks. 173 kappale). PET:n hinnannousu vuosina 2010 ja 2011 oli maailmanlaajuinen ilmiö (ks. 172 kappale). Osapuolten väitteitä pidettiin näin ollen perusteettomina.
(249)
Väitteestä, joka koskee unionin PET-hintojen ja Aasian ja Yhdysvaltojen hintojen välistä eroa, havaittiin - 244 kappaleessa jo esitettyjen havaintojen lisäksi - että hinnat Yhdysvaltojen ja unionin markkinoiden välillä vaihtelivat, mutta vaihtelu oli kuitenkin kohtuullista. Unionin hinnat eivät olleet järjestelmällisesti korkeampia, kuten väitettiin. Unionin ja Aasian markkinoiden havaittiin olevan hyvin erilaisia kustannusrakenteen osalta, mikä liittyi etenkin markkinoiden kokoon ja mittakaavaetuihin, raaka-aineiden saantiin sekä kapasiteettiin. Sen vuoksi näiden markkinoiden välisten keskimääräisten hintojen vertaaminen ei ollut merkityksellistä. Osapuolten väitettä pidettiin näin ollen perusteettomana.
(250)
Jotkin osapuolet väittivät myös, että unionissa hintojen ja raaka-ainekustannusten välinen ero oli suurempi kuin Yhdysvalloissa tai Aasiassa. Tämän eron vertailu noudattelee samaa logiikkaa kuin hintojen vertailu eri alueellisilla markkinoilla sillä erotuksella, että raaka-aineen hintojen vaihtelu eri alueellisilla markkinoilla otetaan huomioon. Markkinoiden rakenteelliset erot voivat kuitenkin selittää eroja jalostusmaksuissa. Unionin tuotannonalan poikkeuksellista voittoa vuosien 2010 ja 2011 vaihteessa selitetään 179 kappaleessa. Missään näistä tilanteista toimenpiteillä ei havaittu olevan vaikutusta. Sen vuoksi osapuolten väite hylättiin.
(251)
Samat osapuolet väittivät myös, että unionin suurin tuottaja veloitti unionissa korkeampia hintoja kuin muilla markkinoilla ja sai vuonna 2010 unionissa suuremmat tulot kuin muualla. Tähän liittyen katsotaan, että on taloudellisesti perusteltua, että kansainvälisellä yrityksellä on eri kustannusrakenne ja näin ollen eri hinnat eri alueellisilla markkinoilla. Poikkeuksellisia kannattavuustasoja vuosien 2010 ja 2011 vaihteessa selitettiin 179 kappaleessa. Tällä perusteella väite hylättiin.
6.3 Käyttäjien taloudellinen tilanne ja toimenpiteiden väitetty vaikutus
(252)
Lisäväitteitä esitettiin käyttäjäteollisuuden taloudellisen tilanteen heikkenemisestä, kuten tuotantolaitosten sulkemisesta ja työllisyyden vähenemisestä. Väitettiin, että tämä oli seurausta PET:n hinnankorotuksesta. Lisäksi väitettiin, että eurooppalaisten johtavien tuotemerkkien kilpailukyky oli hävinnyt, koska niiden vienti kolmansiin maihin oli suorassa kilpailussa sellaisten pullotettujen tuotteiden kanssa, jotka saivat etua PET:n kansainvälisistä hinnoista.
(253)
On huomattava, että yhteistyössä toimineiden käyttäjien toimittamien tietojen perusteella käyttäjäsegmentin ei havaittu toimivan tappiollisesti, vaikka kannattavuustaso laski yleisesti tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla. Käyttäjäteollisuuden voittomarginaalin, joka määritettiin kyselylomakevastausten perusteella menetelmällä, joka ilmoitettiin kaikille osapuolille, havaittiin olevan samalla tasolla kuin unionin tuotannonalalle tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla vahvistetun kannattavuuden. Kaksi tarkastettua yritystä (pullottaja) ilmoitti, että niiden tuotantomäärät ja kannattavuus olivat kasvaneet tarkastelujaksolla. Joidenkin jatkojalostajien havaittiin toimivan tiukoilla marginaaleilla, ja joissakin tapauksissa oli rakenteellisia ja rahoituksellisia vaikeuksia. Tältä osin ei kuitenkaan pystytty vahvistamaan suoraa yhteyttä voimassa oleviin toimenpiteisiin. Samoin pullottajien taloudellisen tilanteen heikkeneminen oli yhteydessä vuonna 2011 aiheutuneeseen tilanteeseen, kun PET:n hinnat nousivat yhtäkkisesti eikä hintojen nousua voitu siirtää vähittäismyyjien maksettavaksi talouden laskusuhdanteessa. On vahvistettu, että käyttäjäteollisuuden tilanne heikkeni tietyssä määrin vuonna 2011, mutta heikkenemisen ja toimenpiteiden voimassaolon välistä yhteyttä ei osoitettu, etenkin kun otetaan huomioon, että toimenpiteet ovat olleet voimassa vuodesta 2000.
(254)
Ilmoittamisen jälkeen jotkin osapuolet kiistivät päätelmän, jonka mukaan käyttäjäteollisuus ei tehnyt tappiota. Osapuolet väittivät myös, että käyttäjien voittomarginaalit olivat alemmat kuin unionin tuotannonalan. Käyttäjäteollisuuden kannattavuuden arvioinnin osalta voidaan todeta, että yhteistyössä toimineilta käyttäjiltä kerätyt tiedot olivat väitteen vastaisia. Menetelmästä ilmoitettiin osapuolille. Jotkin yhteistyössä toimineet käyttäjät saattoivat olla tappiollisia, mutta käyttäjäteollisuuden toiminnan kokonaisuudessaan havaittiin olevan kannattavaa. Jos PET:n hintojen korotuksen havaittiin olevan yksi käyttäjien kannattavuuteen vaikuttava tekijä, mitään yhteyttä toimenpiteiden ja kyseisten yritysten kannattavuuden välillä ei kuitenkaan esitetty. Käyttäjien ja unionin tuotannonalan voittomarginaalien vertailua koskevan väitteen tueksi ei esitetty mitään näyttöä. Unionin tuotannonalan kannattavuuden vaihtelun vuoksi (ks. 176-179 kappale) näiden kahden segmentin välistä vertailua ei pidetty yksiselitteisenä. Molemmilla segmenteillä oli nähtävissä samantasoinen kannattavuus tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla (ks. 253 kappale). Tämän vuoksi osapuolten huomautukset hylättiin perusteettomina.
(255)
Unionin pullotetun kivennäisveden/virvoitusjuomien tuottajien viennin kilpailukyvyn väitetystä häviämisestä voidaan todeta, että väitteen tueksi ei esitetty mitään näyttöä eikä yhteyttä voimassa oleviin toimenpiteisiin osoitettu.
(256)
Ilmoittamisen jälkeen osapuolet toistivat, että PET:n kohoavilla hinnoilla on negatiivinen vaikutus pulloveden viennin kilpailukykyyn. On totta, että muun muassa PET:n hinnannousulla voi olla negatiivista vaikutusta pulloveden viennin kilpailukykyyn. Koska PET:n hinnannousun ja kyseisten toimenpiteiden välillä ei kuitenkaan havaittu yhteyttä, koska PET:n hinnat johtuvat ensisijaisesti raaka-aineiden hinnoista, väitteen mukaista toimenpiteiden vaikutusta kilpailukyvyn heikkenemiseen ei voitu hyväksyä.
(257)
Toimenpiteiden väitetystä vaikutuksesta työllisyyteen tutkimuksessa kävi ilmi, että käyttäjäteollisuuden tarkistetut työpaikkamenetykset liittyivät pääasiassa tuottavuus- ja tehokkuusetuihin ja osa koski tilapäisen henkilöstön vähennyksiä.
(258)
Ilmoittamisen jälkeen jotkin osapuolet kiistivät tämän päätelmän sillä perusteella, että siinä ei tullut esiin koko sektorin tilanne. Edellä 254 kappaleessa kuvattujen seikkojen lisäksi on huomattava, että jatkojalostajien ilmoittama työpaikkojen kokonaismäärä lisääntyi huomattavasti, eikä yksikään niistä ilmoittanut työpaikkojen menetyksistä. Pullottajien väitetyt työpaikkojen menetykset johtuvat PET:n hinnan kohoamisesta. PET:n hinnan kohoaminen on kuitenkin maailmanlaajuinen ilmiö, eikä työpaikan menetysten ja toimenpiteiden välistä yhteyttä vahvistettu. Lisäksi käyttäjien kyselylomakkeessa ilmoittamista työpaikkojen menetyksistä 90 prosenttia keskittyi kolmeen yritykseen. Yksi näistä - tarkastettu käyttäjä, jonka osuus ilmoitetuista työpaikkojen menetyksistä oli huomattava - lisäsi merkittävästi tuotantomäärien tarkastelujaksolla, joten sen työpaikkojen menetykset liittyvät tuottavuuden kasvuun. Muiden kahden yrityksen kannattavuusmarginaalien havaittiin olevan korkeimmat segmentin yhteistyössä toimineista osapuolista ja ylittävän unionin tuotannonalan voittotavoitteen. Väitteet oli sen vuoksi hylättävä.
6.4 Muut väitteet
(259)
Ilmoittamisen jälkeen jotkin osapuolet väittivät, että unionin tuottajilla ei ole riittävää kapasiteettia kysynnän tyydyttämiseen. On huomattava, että unionin tuotannonala käytti tuotantokapasiteetistaan 86 prosenttia tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla ja että sillä on riittävästi käyttämätöntä kapasiteettia kaiken PET:n kotimarkkinakulutuksen kattamiseksi. Lisäksi muista maista, joihin sovelletaan tai ei sovelleta toimenpiteitä, tulee edelleen tuontia, joka on lisääntymässä. Toimenpiteiden voimassaolo Etelä-Korean tapauksessa on päättynyt ja toimenpiteet poistetaan Malesiasta ja Indonesiasta peräisin olevan tarkasteltavana olevan tuotteen tuonnissa. PET-kierrätysteollisuus voi lisäksi tarjota uuden PET-hankintalähteen PET:n kysynnän kattamiseksi unionissa. Näistä syistä väitteitä, jotka koskivat käyttäjille aiheutuvia ongelmia unionin riittämättömän tuotannon vuoksi, ei pidetty perusteltuina.
(260)
Ilmoittamisen jälkeen jotkin käyttäjät väittivät, että analyysissä ei käsitelty tarkasteltavana olevaan tuotteeseen kohdistuvien toimenpiteiden kumuloitumisen kielteistä vaikutusta. Väitteestä on todettava, että tasoitustoimenpiteillä vain korjataan vahvistetun tuetun myynnin vahingollisia vaikutuksia. Väitetyn "kumuloitumisen" vaikutuksesta ei ollut näyttöä. Päinvastoin, voimassa olevista toimenpiteistä huolimatta tuonti maista, joihin sovelletaan polkumyyntitoimenpiteitä, jatkui edelleen, ja tämän tuonnin määrä jopa lisääntyi tarkastelujaksolla. Myös maista, joihin ei sovelleta toimenpiteitä, tuli tuontia, joka on kasvussa merkittävästikin. Näin ollen osapuolten väite hylättiin.
7. Unionin etua koskevat päätelmät
(261)
Päätelmänä voidaan todeta, että Intiasta tulevaa tuontia koskevien tasoitustoimenpiteiden jatkamisen odotetaan tarjoavan unionin tuotannonalalle mahdollisuuden parantaa ja vakauttaa taloudellista tilannettaan viime vuosina tehtyjen investointien ja toiminnan vakauttamisen jälkeen.
(262)
Katsotaan myös, että unionin tuotannonalan kohentuneesta taloudellisesta tilanteesta saattaisi olla etua PTA:n tuottajille ja vähemmässä määrin MEG:n tuottajille unionissa.
(263)
Joidenkin käyttäjien taloudellinen tilanne on heikentynyt edellisen tarkastelun jälkeen, ja hiljattaisten PET:n hinnannousujen havaittiin vaikuttaneen kielteisesti etenkin pienempiin pulloveden tuottajiin, koska ne eivät pystyneet siirtämään hinnankorotuksia vähittäismyyjille nykyisessä talouden ilmapiirissä. Unionin tuotannonalan vuoden 2011 poikkeuksellisen hinta- ja marginaalikehityksen havaittiin kuitenkin olevan globaali ilmiö, jonka taustalla oli pääasiassa raaka-aineiden hintojen kohoaminen. Sen vuoksi väitteet kyseisiin toimenpiteisiin liittyvistä "korkeista" hinnoista ja "korkeista" marginaaleista havaittiin perusteettomiksi. Unionin markkinat ovat edelleen avoimet markkinat, joilla on vaihtoehtoisia hankintalähteitä muista kolmansista maista, joihin ei sovelleta toimenpiteitä.
(264)
Näin ollen yhteyttä PET:n hinnannousun ja voimassaolevan toimenpiteen välillä ei osoitettu. Jatkojalostajien taloudellisen tilanteen havaittiin olevan vakaa voimassa olevista toimenpiteistä huolimatta. PET:n osuuden pullottajien kokonaiskustannuksista havaittiin olevan vähäinen. Myöskään PET:n hinnanvaihtelujen ja toimenpiteiden välillä ei osoitettu olevan yhteyttä. Näillä perusteilla katsottiin, että toimenpiteillä ei ollut kohtuutonta vaikutusta käyttäjiin.
(265)
Kaikki edellä mainitut tekijät huomioon ottaen ei voida päätellä selvästi, ettei ole unionin edun mukaista pitää voimassa tämänhetkiset tasoitustoimenpiteet.
H. TASOITUSTOIMENPITEET
(266)
Kaikille osapuolille ilmoitettiin niistä oleellisista seikoista ja huomioista, joiden perusteella voimassa olevien toimenpiteiden soveltamisen jatkamista aiottiin suositella. Osapuolille annettiin myös määräaika, jonka kuluessa ne voivat tehdä tästä ilmoituksesta johtuvia huomautuksia. Toimitetut perustellut tiedot ja huomautukset otettiin asianmukaisesti huomioon.
(267)
Edellä esitettyjen analyysien perusteella Intiasta peräisin olevan PET:n tuontiin sovellettavat tasoitustoimenpiteet olisi pidettävä voimassa perusasetuksen 18 artiklan 1 kohdan mukaisesti. Nämä toimenpiteet ovat siis erityistulleja.
(268)
Tässä asetuksessa määriteltyjä yksilöllisiä tasoitustulleja sovelletaan ainoastaan näiden yritysten eli erikseen mainittujen oikeushenkilöiden tuottaman tarkasteltavana olevan tuotteen tuontiin. Jos yrityksen (erikseen mainittuihin yrityksiin etuyhteydessä olevat yritykset mukaan luettuina) nimeä ja osoitetta ei ole erikseen mainittu tämän asetuksen 1 artiklan 2 kohdassa, sen valmistaman tarkasteltavana olevan tuotteen tuontiin ei voida soveltaa näitä tulleja, vaan siihen on sovellettava "kaikkiin muihin yrityksiin" sovellettavaa tullia.
(269)
Kaikki näiden yksittäisten tasoitustullien soveltamiseen liittyvät pyynnöt (esimerkiksi yrityksen nimenmuutoksen tai uusien tuotanto- tai myyntiyksiköiden perustamisen johdosta tehdyt) on toimitettava viipymättä komissiolle ja mukaan on liitettävä kaikki asian kannalta oleelliset tiedot ja erityisesti ne, jotka koskevat esimerkiksi kyseiseen nimenmuutokseen tai kyseisiin uusiin tuotanto- tai myyntiyksiköihin liittyviä yrityksen tuotantotoiminnan sekä kotimarkkinamyynnin ja viennin muutoksia. Asetusta muutetaan tarvittaessa saattamalla yksilöllisten tullien soveltamisalaan kuuluvien yritysten luettelo ajan tasalle.
(270)
Tasoitustullin moitteettoman täytäntöönpanon varmistamiseksi jäännöstullia olisi sovellettava sekä yhteistyöstä kieltäytyneisiin viejiin että yrityksiin, jotka eivät harjoittaneet vientiä tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson aikana. Viimeksi mainituilla yrityksillä, jotka täyttävät perusasetuksen 20 artiklassa säädetyt vaatimukset, on kuitenkin mainitun artiklan nojalla mahdollisuus esittää tarkastelua koskeva pyyntö, jotta niiden tilannetta voidaan tutkia yksilöllisesti,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
1. Otetaan käyttöön lopullinen tasoitustulli tuotaessa Intiasta peräisin olevaa polyeteenitereftalaattia, jonka viskositeettiluku on ISO-standardin 1628-5 mukaan vähintään 78 ml/g ja joka kuuluu CN-koodiin 3907 60 20.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettuun tuotteeseen, jonka jäljempänä luetellut yritykset ovat valmistaneet, sovellettava lopullinen tasoitustulli on seuraava:
Maa
Yritys
Tasoitustulli
(euroa/tonni)
Taric-lisäkoodi
Intia
Reliance Industries Ltd
90,4
A181
Intia
Pearl Engineering Polymers Ltd
74,6
A182
Intia
Senpet Ltd
22,0
A183
Intia
Futura Polyesters Ltd
0
A184
Intia
Dhunseri Petrochem & Tea Limited
106,5
A585
Intia
Kaikki muut yritykset
69,4
A999
3. Jos tavarat ovat vahingoittuneet ennen niiden luovutusta vapaaseen liikkeeseen, mistä syystä niistä tosiasiallisesti maksettua tai maksettavaa hintaa on suhteutettu tullausarvon määrittämiseksi tullikoodeksista annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 soveltamista koskevista säännöksistä 2 päivänä heinäkuuta 1993 annetun komission asetuksen (ETY) 2454/93 (15) 145 artiklan mukaisesti, tasoitustullia, joka lasketaan edellä vahvistettujen kiinteiden määrien perusteella, alennetaan prosenttimäärällä, joka vastaa tosiasiallisesti maksetun tai maksettavan hinnan suhteutusta.
4. Sen estämättä, mitä 1 ja 2 kohdassa säädetään, lopullista tasoitustullia ei sovelleta 2 artiklan mukaisesti vapaaseen liikkeeseen luovutettuihin tuontituotteisiin.
5. Jollei toisin säädetä, sovelletaan tulleja koskevia voimassa olevia säännöksiä ja määräyksiä.
2 artikla
1. Tuonnissa ei kanneta 1 artiklassa säädettyjä tasoitustulleja, jos tuotavat tuotteet on tuottanut ja suoraan vienyt (toisin sanoen laskuttanut ja lähettänyt) unionissa tuojana toimivalle yritykselle jokin päätöksessä 2000/745/EY, sellaisena kuin se on muutettuna, luetelluista yrityksistä, jos niitä tulliselvitettäviksi ilmoitettaessa on käytetty asianmukaista Taric-lisäkoodia ja jos 2 kohdassa säädetyt edellytykset täyttyvät.
2. Vapaaseen liikkeeseen luovutusta koskevaa pyyntöä tehtäessä tullista vapautuksen edellytyksenä on, että asianomaisen jäsenvaltion tulliviranomaisille esitetään sen vientiyrityksen, jonka sitoumus on hyväksytty, antama pätevä sitoumuslasku, joka sisältää liitteessä luetellut keskeiset tiedot. Tullista vapauttamisen edellytyksenä on lisäksi se, että tullille tulliselvitystä varten esitettävät tavarat vastaavat tarkoin sitoumuslaskussa esitettyä kuvausta.
3 artikla
Tämä asetus tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 21 päivänä toukokuuta 2013.