NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 1293/2013
ze dne 11. prosince 2013
o zřízení programu pro životní prostředí a oblast klimatu (LIFE) a o zrušení nařízení (ES) č. 614/2007
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 192 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
s ohledem na stanovisko Výboru regionů (2),
v souladu s řádným legislativním postupem (3),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Politika a právní předpisy Unie v oblasti životního prostředí a klimatu dosáhly značného zlepšení stavu životního prostředí. Nadále však v oblasti životního prostředí a klimatu přetrvávají značné problémy, které v případě, že nebudou řešeny, budou mít pro Unii významné důsledky.
(2)
Řešení těchto problémů v oblasti životního prostředí a klimatu by vzhledem k jejich rozsahu a složitosti mělo být financováno především hlavními programy financování Unie. Komise ve svém sdělení ze dne 29. června 2011 nazvaném „Rozpočet - Evropa 2020“ uznala problémy spojené se změnou klimatu a uvedla, že za přispění různých politik hodlá zvýšit část rozpočtu Unie související s klimatem na nejméně 20 %. Toto nařízení by mělo přispět k dosažení uvedeného cíle.
(3)
Uvedené programy financování Unie nemohou řešit všechny konkrétní potřeby v oblasti životního prostředí a klimatu. Opatření v této oblasti vyžadují zvláštní přístupy, které se budou zabývat nerovnoměrnou integrací cílů opatření do praxe členských států, nerovnoměrným a nedostatečným prováděním právních předpisů v členských státech a nedostatečným šířením informací o cílech politik a o jejich prosazováním. K programu zřízenému nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 614/2007 (4) je třeba stanovit následná opatření a přijmout nové nařízení. Proto by toto nařízení mělo zřídit specializovaný program financování pro životní prostředí a oblast klimatu (dále jen „program LIFE“). Aby byl zajištěn výrazný dopad financování Unií, měla by se rozvíjet úzká součinnost programu LIFE s jinými unijními programy financování a jejich vzájemné doplňování.
(4)
Přírodní bohatství je v celé Unii rozděleno nerovnoměrně, jeho hodnota se však dotýká Unie jako celku a celá Unie ho tak vnímá. Povinnost Unie toto bohatství zachovat vyžaduje důsledné uplatňování zásad solidarity a sdílení odpovědnosti, což vyžaduje, aby některé problémy Unie v oblasti životního prostředí a klimatu byly raději řešeny na regionální nebo místní úrovni. Programy LIFE hrají od roku 1992 zásadní úlohu v lepším uplatňování solidarity a sdílení odpovědnosti při ochraně společného bohatství Unie v oblasti životního prostředí a klimatu. Program LIFE by měl tuto úlohu plnit i nadále.
(5)
Vzhledem ke své povaze a velikosti nemůže program LIFE vyřešit všechny problémy životního prostředí a klimatu. Jeho cílem by spíše mělo být urychlování změn v přípravě a provádění politiky tím, že bude zajišťovat a šířit řešení a osvědčené postupy pro dosažení cílů v oblasti životního prostředí a klimatu a podporovat inovativní technologie v oblasti životního prostředí a změny klimatu. Tímto úsilím by měl program LIFE podporovat provádění všeobecného akčního programu Unie pro životní prostředí na období do roku 2020 „Spokojený život v mezích naší planety“, zavedeným rozhodnutím Evropského parlamentu a Rady (5) (dále jen „sedmý akční program pro životní prostředí“).
(6)
Toto nařízení stanoví pro celou dobu trvání programu LIFE finanční krytí ve výši 3 456,655 milionů EUR v běžných cenách, která představuje 0,318 % celkových prostředků na závazky uvedených v nařízení Rady (EU, Euratom) č. 1311/2013 (6) na celé trvání programu LIFE, která má představovat pro Evropský parlament a Radu během ročního rozpočtového procesu hlavní referenční částku ve smyslu bodu 17 interinstitucionální dohody ze dne 2. prosince 2013 mezi Evropským parlamentem, Radou a Komisí o rozpočtové kázni, spolupráci v rozpočtových záležitostech a řádném finančním řízení (7).
(7)
V souladu se závěry zasedání Evropské rady, které se konalo v Lucemburku v prosinci 1997, a zasedání Evropské rady, které se konalo v Soluni v červnu 2003, by kandidátské země a západobalkánské země, jichž se týká proces stabilizace a přidružení, jakož i země, na které se vztahuje politika evropského sousedství, měly být způsobilé k účasti v programech Unie v souladu s podmínkami stanovenými v příslušných dvoustranných nebo mnohostranných dohodách uzavřených s těmito zeměmi.
(8)
Podle rozhodnutí Rady 2001/822/ES (8) (dále jen „rozhodnutí o přidružení zámoří“) jsou osoby pocházející ze zámořských zemí a území a případně i dotčené veřejné nebo soukromé subjekty a instituce těchto zemí a území způsobilé pro účast v programech Unie s výhradou pravidel a cílů dotčeného programu a režimů platných pro členský stát, s nímž jsou zámořské země a území spojeny.
(9)
Mají-li být investice v oblasti životního prostředí a klimatu v rámci Unie efektivní, je třeba provádět určité činnosti i za hranicemi Unie. Tyto investice nelze vždy financovat z finančních nástrojů pro vnější činnost Unie. Zásahy v zemích, které se přímo nepodílejí na programu LIFE, a účast právnických osob usazených v těchto zemích na činnostech financovaných z programu LIFE by měly být možné ve výjimečných případech za splnění konkrétních podmínek stanovených tímto nařízením.
(10)
Toto nařízení by mělo rovněž stanovit rámec pro spolupráci s příslušnými mezinárodními organizacemi a pro poskytování podpory s cílem reagovat na potřeby politiky v oblasti životního prostředí a klimatu, které nespadají do oblasti působnosti finančních nástrojů pro vnější činnost, například určitých studií.
(11)
Požadavky v oblasti životního prostředí a klimatu by měly být začleněny do politik a činností Unie. Program LIFE by tedy měl doplňovat ostatní programy financování Unie, včetně Evropského fondu pro regionální rozvoj (9), Evropského sociálního fondu (10), Fondu soudržnosti (11), Evropského zemědělského záručního fondu (12), Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (13), Evropského námořního a rybářského fondu a programu Horizont 2020 - rámcového programu pro výzkum a inovace (2014-2020) (14) (dále jen „program Horizont 2020“).
Komise a členské státy by měly tuto doplňkovost zajistit na všech úrovních. Na úrovni Unie by měla být doplňkovost zajištěna vybudováním strukturované spolupráce mezi programem LIFE a programy financování Unie se společným řízením ve společném strategickém rámci, zavedeného nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1303/2013 (15) (dále jen „nařízení o společných ustanoveních“), zejména s cílem prosazovat financování činností, které doplňují integrované projekty, nebo podporovat využívání řešení, metod a přístupů vyvinutých v programu LIFE. Program LIFE by měl rovněž podporovat využití výsledků výzkumu a inovací programu Horizont 2020 v oblasti životního prostředí a klimatu. V této souvislosti by měl nabízet příležitosti ke spolufinancování pro projekty s jasným přínosem pro životní prostředí a klima s cílem zajistit spolupůsobení mezi programem LIFE a programem Horizont 2020. Je nutná koordinace, aby se předešlo dvojímu financování. Komise by měla zajistit, aby nedocházelo k překrývání a aby příjemcům v rámci projektů nevznikala další administrativní zátěž v důsledku povinnosti vykazování plynoucí z různých finančních nástrojů. V zájmu zajištění jednoznačnosti a praktické proveditelnosti integrovaných projektů v rámci programu LIFE by měla být již v počáteční fázi stanovena případná opatření pro spolupráci. Členské státy by měly na tato opatření odkazovat ve svých dohodách o partnerství, aby bylo možné zohlednit výhody integrovaných projektů při vypracovávání operačních programů nebo programů rozvoje venkova.
(12)
Klíčovými výzvami pro Unii zůstává zastavení a zvrácení úbytku biologické rozmanitosti a zlepšení účinného využívání zdrojů spolu s řešením problémů týkajících se životního prostředí a zdraví. Tyto výzvy vyžadují zvýšené úsilí na úrovni Unie, které má zajistit řešení a osvědčené postupy na pomoc splnění cílů sdělení Komise ze dne 3. března 2010 nazvaného „Evropa 2020: strategie pro inteligentní a udržitelný růst podporující začlenění“ („strategie Evropa 2020“). Kromě toho je pro splnění cílů v oblasti životního prostředí nezbytné zlepšení správy, zvláště zvyšováním informovanosti a zapojením zúčastněných subjektů. Proto by podprogram pro životní prostředí měl mít tři prioritní oblasti, kde je potřeba podniknout kroky: životní prostředí a účinné využívání zdrojů, příroda a biologická rozmanitost a správa a informace v oblasti životního prostředí. Mělo by být možné, aby projekty financované z programu LIFE přispívaly ke splnění specifických cílů ve více než jedné z uvedených prioritních oblastí a zahrnovaly účast více než jednoho členského státu.
(13)
Sdělení Komise ze dne 20. září 2011 nazvané „Plán pro Evropu účinně využívající zdroje“ navrhlo milníky a opatření, jichž je třeba, aby Unie vykročila na cestu k udržitelnému růstu účinně využívajícímu zdroje. Proto by prioritní oblast „životní prostředí a účinné využívání zdrojů“ měla podpořit účinné provádění politiky Unie v oblasti životního prostředí veřejným a soukromým sektorem, zejména v těch oblastech životního prostředí, kterých se týká plán pro Evropu účinně využívající zdroje, usnadněním vývoje a sdílení nových řešení a osvědčených postupů. V této souvislosti by Komise měla zajistit soulad a zabránit překrývání s programem Horizont 2020.
(14)
Sdělení Komise ze dne 3. května 2011 nazvané „Naše životní pojistka, náš přírodní kapitál: strategie EU v oblasti biologické rozmanitosti do roku 2020“ („strategie Unie v oblasti biologické rozmanitosti do roku 2020“) stanovilo cíle pro zastavení a zvrácení úbytku biologické rozmanitosti. K těmto cílům mimo jiné patří úplné provedení směrnice Rady 92/43/EHS (16) a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/147/ES (17), jakož i zachování a obnova ekosystémů a jejich služeb. Program LIFE by měl přispívat k plnění těchto cílů. Prioritní oblast „příroda a biologická rozmanitost“ by se proto měla zaměřit na provádění a řízení sítě Natura 2000 zřízené směrnicí 92/43/EHS, zejména pokud jde o akční rámec, který stanoví priority financování sítě, vypracovaný na základě článku 8 uvedené směrnice, na vývoj a šíření osvědčených postupů týkajících se biologické rozmanitosti a směrnic 92/43/EHS a 2009/147/ES, jakož i na širší problémy v oblasti biologické rozmanitosti určené strategií Unie v oblasti biologické rozmanitosti do roku 2020.
(15)
Příspěvek programu LIFE k ročním finančním potřebám sítě Natura 2000 by měl být uvážen v souvislosti se zajištěnými výdaji na biologickou rozmanitost z jiných fondů Unie. Zvláštní pozornost je třeba věnovat integrovaným projektům v rámci programu LIFE jakožto mechanismu koordinovaného financování sítě Natura 2000, a to vzhledem k jejich potenciálu mobilizovat finanční prostředky a zvýšit absorpční kapacitu pro výdaje na prioritní oblast „příroda a biologická rozmanitost“ v rámci jiných fondů Unie.
(16)
Velký význam pro životní prostředí a klima mají lesy, například pokud jde o biologickou rozmanitost, vodu, půdu a zmírňování změny klimatu a přizpůsobování se této změně. Lesy a půdy pomáhají regulovat klima tím, že zachycují oxid uhličitý (CO2) z ovzduší a ukládají obrovská množství uhlíku. K optimalizaci této úlohy je nezbytné zajistit příslušné a slučitelné údaje a informace. Toto nařízení by proto mělo představovat i rámec pro podporu spolupůsobení mezi akcemi v oblasti životního prostředí a klimatu souvisejících s lesy a půdami, včetně pokud jde o sledování těchto akcí. Dalšími oblastmi pro zvýšené spolupůsobení jsou nedostatek vody a sucho, jakož i řízení rizik povodní.
(17)
V zájmu optimálního využívání prostředků z programů LIFE je třeba podporovat rozvoj spolupůsobení mezi činnostmi v rámci podprogramu pro životní prostředí, zejména v oblasti ochrany biologické rozmanitosti, a opatřeními zaměřenými na zmírnění dopadu změny klimatu a přizpůsobování se této změně v rámci podprogramu pro oblast klimatu.
(18)
Sdělení Komise ze dne 15. prosince 2011 nazvané „Plán přechodu na konkurenceschopné nízkouhlíkové hospodářství do roku 2050“ („Plán do roku 2050“) potvrdilo, že testování nových přístupů pro zmírnění změn klimatu bude mít pro přechod k nízkouhlíkovému hospodářství nadále zásadní význam. Je třeba zajistit i přizpůsobení se změně klimatu jako prioritu Unie, která prochází napříč všemi oblastmi. Kromě toho je pro dosažení konstruktivních výsledků a zajištění podílu zúčastněných subjektů nezbytná podpora správy a zvyšování informovanosti. Proto by měl podprogram pro oblast klimatu podporovat úsilí přispívající k rozvoji tří prioritních oblastí: zmírňování změny klimatu, přizpůsobování se změně klimatu a správa a informace v oblasti klimatu. Mělo by být možné, aby projekty financované z programu LIFE přispívaly ke splnění specifických cílů ve více než jedné z uvedených prioritních oblastí a zahrnovaly účast více než jednoho členského státu.
(19)
Prioritní oblast „zmírňování změny klimatu“ by měla přispívat k tvorbě a provádění politiky a právních předpisů Unie týkajících se klimatu, zejména pokud jde o sledování a vykazování skleníkových plynů, politiky týkající se využívání půdy, změny využívání půdy a lesnictví, zachování přírodních úložišť uhlíku, systém pro obchodování s emisemi, snahy členských států o snížení emisí skleníkových plynů, zachycování a ukládání uhlíku, energii z obnovitelných zdrojů, energetickou účinnost, dopravu a pohonné hmoty, ochranu ozonové vrstvy a fluorované plyny. Má se za to, že projekty v oblasti budování infrastruktury na zachycování a ukládání uhlíku nespadají do působnosti programu LIFE, a proto nebudou podporovány.
(20)
V Evropě i na celém světě již lze pozorovat první následky změny klimatu, například extrémní povětrnostní podmínky, které vedou k povodním a suchu, a zvyšující se teploty a hladiny moří. Prioritní oblast „přizpůsobování se změně klimatu“ by proto měla pomáhat obyvatelům, hospodářským odvětvím a regionům přizpůsobovat se těmto dopadům konkrétními opatřeními a strategiemi pro přizpůsobování, aby se Unie stala odolnější. Opatření v této oblasti by měly doplňovat akce způsobilé k financování v rámci finančního nástroje pro civilní ochranu, zavedeného rozhodnutím Evropského parlamentu a Rady č. 1313/2013/EU (18). Má se za to, že projekty v oblasti budování rozsáhlé infrastruktury nespadají do působnosti programu LIFE, a proto by z něj neměly být podporovány.
(21)
Důsledné provádění politiky a právních předpisů v oblasti životního prostředí a klimatu je neoddělitelně spjato s lepší správou, lepším zapojením zúčastněných subjektů a šířením informací. Proto by prioritní oblasti „správa a informace“ měly v obou podprogramech podporovat rozvoj platforem pro spolupráci a sdílení osvědčených postupů pro efektivnější dodržování a vymáhání právních předpisů, včetně vzdělávacích programů pro soudce a státní zástupce, a usilovat o podporu ze strany veřejnosti a zúčastněných subjektů pro tvorbu politik Unie v oblasti životního prostředí a klimatu. Zejména by mělo jít o podporu zlepšení v oblasti šíření znalostní základny a osvědčených postupů a provádění právních předpisů Unie, v oblasti zvyšování informovanosti a účasti veřejnosti, přístupu k informacím a k právní ochraně v otázkách životního prostředí.
(22)
V rámci tohoto nařízení by měla být zajištěna podpora podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012 (19). Projekty financované v rámci programu LIFE by měly splňovat kritéria způsobilosti a přidělení pro zabezpečení nejlepšího možného využití fondů Unie a zajištění přidané hodnoty Unie. Při hodnocení přidané hodnoty Unie by Komise, pokud jde o prioritní oblasti, měla zejména dbát na potenciál přenosnosti a opětovného využití projektů, udržitelnosti jejich výsledků a přispění k dosažení obecných a konkrétních cílů prioritních oblastí a také k tematickým prioritám prováděným prostřednictvím témat projektů. Měly by být povzbuzovány projekty s meziodvětvovými dopady. Komise by měla také podporovat a povzbuzovat využití veřejných zakázek v zájmu ochrany životního prostředí, zejména při provádění projektů.
(23)
Ve snaze zachovat rovné podmínky pro všechny podniky působící na vnitřním trhu a zabránit nežádoucím narušením hospodářské soutěže by se financování v rámci programu LIFE mělo tam, kde je to vhodné, zaměřit na nedostatečné fungování trhu. Kromě toho v případech, kdy financování představuje státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva o fungování EU“), mělo by být stanoveno v souladu s pravidly pro státní podporu, aby se předešlo narušení trhu, například vytěsňování soukromého financování, vytváření neefektivních tržních struktur nebo udržování neefektivních podniků, a nemělo by být prováděno, dokud je neschválí Komise podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy o fungování EU, pokud nebude v souladu s nařízením přijatým podle nařízení Rady (ES) č. 994/98 (20).
(24)
S cílem zlepšit provádění politiky v oblasti životního prostředí a klimatu a posílit začleňování cílů z oblasti životního prostředí a klimatu do ostatních politik by měl program LIFE prosazovat projekty podporující integrované přístupy k provádění právních předpisů a politiky týkajících se životního prostředí a klimatu. Tyto integrované projekty by měly sloužit jako konkrétní nástroje pro větší integraci cílů v oblasti životního prostředí a klimatu do jiných politik Unie a do celkových výdajů Unie v souladu se strategií Evropa 2020. Měly by poskytovat příklady osvědčených postupů pro účinné a dobře koordinované provádění politiky Unie v oblasti životního prostředí a klimatu v členských státech a regionech. U podprogramu pro životní prostředí by se tyto integrované projekty měly zaměřovat především na provádění strategie Unie v oblasti biologické rozmanitosti do roku 2020, se zvláštním důrazem na účinné řízení a upevňování sítě Natura 2000 zřízené směrnicí 92/43/EHS, prostřednictvím akčních programů stanovujících priority financování sítě vypracovaných na základě článku 8 uvedené směrnice, směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/60/ES (21) a právních předpisů týkajících se odpadů a ovzduší.
(25)
Integrované projekty se budou zaměřovat na určená témata a současně budou představovat víceúčelové prováděcí mechanismy (například zacílené na přínos pro životní prostředí a budování kapacit), které umožňují dosažení výsledků v jiných oblastech politiky, zejména mořského prostředí v souladu s cíli směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/56/ES (22). Integrované projekty by rovněž mohly být zřízeny v dalších oblastech týkajících se životního prostředí. V případě podprogramu pro oblast klimatu by se uvedené projekty měly týkat zejména zmírňování změny klimatu a strategií a akčních plánů pro přizpůsobování se změně klimatu.
(26)
Integrované projekty by měly podporovat jen okruh konkrétních činností a opatření, zatímco jiné činnosti, které doplňují činnosti zařazené do projektu, by měly být financovány z jiných programů financování Unie i z vnitrostátních a regionálních finančních prostředků a finančních prostředků soukromého sektoru. Financování z programu LIFE by mělo využívat spolupůsobení a zabezpečit soulad mezi jednotlivými zdroji financování Unie zajištěním strategického zaměření na oblast životního prostředí a klimatu, při zajištění toho, aby byly postupy zjednodušeny.
(27)
Integrované projekty, které se, s využitím integrovaných přístupů, výrazně soustředí na provádění právních předpisů a politiky Unie v oblasti životního prostředí a klimatu, vyžadují opatření v celé Unii a ve všech odvětvích, na něž se zaměřuje toto nařízení. To vyžaduje zavedení distribučního prvku do výběrového řízení, aby bylo možné dosáhnout zeměpisné rovnováhy, a členské státy by měly usilovat, v případě potřeby za podpory projektu technické pomoci programu LIFE, o to, aby během programového období programu LIFE připravily a předložily alespoň jeden integrovaný projekt.
(28)
Vzhledem k tomu, že přístup založený na integrovaných projektech je novinkou, mělo by se zúčastněným subjektům v případě potřeby dostat podpory v podobě technické pomoci. Fázi podávání žádostí by měl usnadnit dvoustupňový postup. V první fázi by měl být předložen finanční plán, v němž bude uvedeno, jaké další unijní, vnitrostátní nebo soukromé finanční zdroje budou uvolněny a v jakém rozsahu. Teprve ve druhé fázi by měla být požadována prohlášení o záměru od nejméně jednoho dalšího zdroje financování s cílem splnit požadavek uvolnění dodatečného zdroje financování. Míra uvolnění jiných finančních prostředků Unie by měla být zohledněna ve fázi přidělení.
(29)
Pro úspěch integrovaných projektů je třeba úzká spolupráce mezi vnitrostátními, regionálními a místními orgány a nestátními subjekty dotčenými cíli programu LIFE. Proto by měly být uplatňovány zásady transparentnosti a zveřejňování rozhodnutí, pokud jde o vypracování, provádění, hodnocení a sledování projektů.
(30)
V případě projektů v rámci podprogramu pro životní prostředí, jiných než integrovaných projektů, by mělo být dosaženo úměrného rozdělení finančních prostředků po dobu trvání prvního víceletého pracovního programu mezi všechny členské státy, a to stanovením orientačních částek přidělených jednotlivým státům v souladu se zásadami solidarity a sdílení odpovědnosti.
(31)
V zájmu budování kapacity členských států k účasti na programu LIFE by mělo být každému členskému státu, který splní příslušné požadavky stanovené tímto nařízením, poskytnuto zaručené financování projektů v oblasti budování kapacit. Toto financování by mělo být poskytnuto na základě schváleného plánu budování kapacit, v němž budou uvedeny zásahy a požadované finanční prostředky.
(32)
Jednotícím kritériem pro hodnocení projektů a postup přidělování v programu LIFE by měla být kvalita. Distribuční prvky zavedené za účelem zachování zeměpisné rovnováhy by měly mít orientační povahu a neměly by zaručovat přidělení finančních prostředků či částek jednotlivým členským státům.
(33)
Unie je smluvní stranou Úmluvy Evropské hospodářské komise OSN (EHK OSN) o přístupu k informacím, účasti veřejnosti na rozhodování a přístupu k právní ochraně v záležitostech životního prostředí (dále jen „Aarhuská úmluva“). Měla by proto být podporována práce nevládních organizací a sítí neziskových subjektů sledujících cíl, který je v obecném zájmu Unie, protože tyto organizace účinně napomáhají plnit cíle Aarhuské úmluvy, neboť hájí zájmy a názory občanů Unie v rámci procesu vývoje politiky, a podílejí se na provádění úmluvy a zvyšování informovanosti o problémech a reakcích politiky v oblasti životního prostředí a klimatu. Je třeba, aby program LIFE podporoval širokou škálu nevládních organizací, jakož i sítí neziskových subjektů sledujících cíl, který je v obecném zájmu Unie, činných především v oblasti životního prostředí nebo klimatu, konkurenceschopným a transparentním poskytováním grantů na provozní náklady s cílem pomoci těmto organizacím účinněji přispívat k politice Unie, podporovat a posilovat plnění a prosazování cílů Unie v oblasti životního prostředí a klimatu a budovat a posilovat svou kapacitu, aby se staly prospěšnějšími partnery.
(34)
K plnění své úlohy při stimulaci rozvoje a provádění politiky v oblasti životního prostředí a klimatu by Komise měla využívat prostředky z programu LIFE k podpoře započetí, provádění a začleňování politiky a právních předpisů Unie v oblasti životního prostředí a klimatu, včetně nákupu služeb a zboží. Finanční prostředky vyčleněné na komunikační činnosti podle tohoto nařízení by měly zahrnovat i horizontální komunikaci o politických prioritách Unie a také stavu uplatňování a provádění všech zásadních právních předpisů Unie v oblasti životního prostředí a klimatu.
(35)
Současná propast mezi poptávkou a nabídkou na trhu v oblasti úvěrů, vlastního a rizikového kapitálu pravděpodobně v podmínkách finanční krize přetrvá, a je proto vhodné umožnit využití finančních nástrojů na podporu projektů s kapacitou pro vytváření výnosů v oblasti životního prostředí nebo klimatu. Finanční nástroje podporované programem LIFE by měly být používány k nákladově efektivnímu řešení konkrétních potřeb trhu v souladu s cíli programu a neměly by vytěsňovat soukromé financování. Mělo by být možné kombinovat finanční nástroje s granty financovanými z rozpočtu Unie, včetně grantů podle tohoto nařízení.
(36)
Zkušenosti s předešlými programy LIFE zdůraznily potřebu soustředit úsilí na konkrétní priority politiky a v oblasti životního prostředí a klimatu a oblasti této politiky, kde je zapotřebí podniknout kroky. Tyto tematické priority by neměly být stanoveny vyčerpávajícím způsobem, aby žadatelé mohli předkládat návrhy i v jiných oblastech a uplatňovat nové myšlenky v reakci na nové výzvy. Víceleté pracovní programy by rovněž měly být pružné, aby mohlo být dosaženo úkolů a cílů programu LIFE a současně aby byla zajištěna potřebná stabilita témat projektů, kterými se provádějí tematické priority, aby potenciální žadatelé mohli plánovat, připravovat a předkládat návrhy. První víceletý pracovní program by měl platit čtyři roky, po němž by následoval druhý pracovní program v délce trvání tří let. Oba pracovní programy by měly zahrnovat demonstrativní seznam témat projektů, kterými se provádějí tematické priority.
(37)
Zkušenosti s předchozími programy LIFE poukazují na důležitost vnitrostátních kontaktních míst, zejména pokud jde o poskytování podpory žadatelům a příjemcům a tím o přispívání k úspěšnému provádění programu. Proto by měl systém vnitrostátních a regionálních kontaktních míst programu LIFE pokračovat a v rámci možností by měl být posílen, zejména v členských státech s malou mírou využití projektů, a rovněž by měla být posílena spolupráce mezi Komisí a vnitrostátními kontaktními místy programu LIFE a mezi vnitrostátními a regionálními kontaktními místy programu LIFE. Zkušenosti s minulými programy LIFE rovněž zdůraznily důležitost zajištění účinného šíření výsledků projektů a vytváření sítí kontaktů v zájmu maximálního využití a zvýšení unijní přidané hodnoty programu LIFE, zejména pořádáním seminářů, dílen a jiných aktivit zaměřených na výměnu zkušeností, znalostí a osvědčených postupů v rámci Unie. Komise by proto měla pokračovat v cílených činnostech v oblasti šíření informací, včetně těch se zvláštním zaměřením na integrované projekty, obzvláště v členských státech s malou mírou využití integrovaných projektů, a na konkrétní odvětví, a posilovat je a dále usnadňovat spolupráci a výměnu zkušeností mezi příjemci prostředků v rámci programu LIFE a dalšími stranami. Komise by rovněž měla nadále pravidelně s využitím vhodných sdělovacích prostředků a technologií zveřejňovat seznam projektů financovaných z programu LIFE, včetně stručného popisu cílů a dosažených výsledků a přehledu o přidělených finančních prostředcích.
(38)
S cílem zjednodušit program LIFE a snížit administrativní zátěž pro žadatele a příjemce by měly být více využívány paušální sazby a jednorázové částky, aniž by byla ohrožena způsobilost nákladů na DPH a stálé zaměstnance v souladu s podmínkami stanovenými nařízením (EU, Euratom) č. 966/2012. Podle současné praxe by úhrn příspěvků veřejných organizací (jako koordinujícího příjemce nebo přidruženého příjemce) na projekt měl být nejméně o 2 % vyšší než úhrn nákladů na platy zaměstnanců ve státní správě účtovaných na projekt. Finanční prostředky Unie by neměly být používány k dotování vnitrostátních rozpočtů, například na pokrytí nákladů na DPH. O tom, v jaké výši jsou finanční prostředky Unie používány na pokrytí DPH, jsou však dostupné jen omezené informace. Komise by proto měla v rámci hodnocení v polovině období a hodnocení ex post programu LIFE poskytnout přehled úhrad DPH podle jednotlivých členských států, o které požádali příjemci prostředků v rámci programu LIFE ve fázi konečné platby.
(39)
Maximální sazby spolufinancování by měly být stanoveny na úrovních potřebných k tomu, aby byla zachována skutečná úroveň podpory poskytované z programu LIFE.
(40)
Program LIFE a jeho podprogramy by měly být pravidelně monitorovány a vyhodnocovány podle odpovídajících ukazatelů výkonnosti, aby bylo možné je upravit a případně i revidovat tematické priority. Při dalším definování ukazatelů výkonnosti pro posuzování programů a projektů by Komise měla klást důraz na sledování kvality na základě ukazatelů výkonnosti a očekávaných výsledků a dopadů. Komise by rovněž měla navrhnout metodu pro sledování dlouhodobé úspěšnosti projektů, zejména v prioritní oblasti „příroda a biologická rozmanitost“. Aby bylo možné poskytnout doklady o vedlejších přínosech, které mohou oba podprogramy znamenat pro oblast klimatu a biologickou rozmanitost, a poskytnout informace o úrovni výdajů, mělo by monitorování programu LIFE sledovat výdaje spojené s oblastmi klimatu a biologické rozmanitosti, jak je definuje sdělení „Rozpočet - Evropa 2020“. Toto sledování by mělo být prováděno podle jednoduché metodiky a zařazovat výdaje do jedné ze tří kategorií: výdaje související pouze s oblastí klimatu / biologické rozmanitosti (započítávané ve výši 100 %), výdaje významně související s oblastí klimatu / biologické rozmanitosti (započítávané ve výši 40 %) a výdaje nesouvisející s oblastí klimatu / biologické rozmanitosti (započítávané ve výši 0 %). Tato metodika by neměla ve vhodných případech vylučovat použití přesnějších metodik.
(41)
Vzhledem k dlouhodobým zkušenostem Komise s řízením programu LIFE a jeho projektů a pozitivním zkušenostem příjemců prostředků v rámci programu LIFE s externími kontrolními skupinami by řízení programu LIFE mělo zůstat Komisi. Jakékoli změny ve struktuře řízení programu LIFE a jeho projektů by měly být podrobeny předběžné analýze nákladů a přínosů a obzvláště by se při nich mělo dbát na zajištění odpovídající a komplexní odbornosti, zejména v prioritní oblasti „příroda a biologická rozmanitost“.
(42)
Finanční zájmy Unie by měly být chráněny přiměřenými opatřeními v celém výdajovém cyklu, včetně prevence, odhalování a vyšetřování nesrovnalostí, zpětného získávání ztracených, neoprávněně vyplacených nebo nesprávně použitých finančních prostředků a případných sankcí.
(43)
Za účelem zajištění nejlepšího možného hodnocení využití finančních prostředků Unie by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování EU, pokud jde o ukazatele výkonnosti platné pro tematické priority v rámci podprogramu pro životní prostředí a pro prioritní oblasti v rámci podprogramu pro oblast klimatu, o úpravy tematických priorit uvedených v příloze III a o zvyšování procentního podílu rozpočtu vyčleněného na granty na projekty podporující ochranu přírody a biologické rozmanitosti. Je obzvláště důležité, aby Komise v rámci přípravné činnosti vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni. Při přípravě a vypracovávání aktu v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předány současně, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě.
(44)
Za účelem zajištění jednotných podmínek k provedení tohoto nařízení v souvislosti s přijímáním víceletých pracovních programů by měly být Komisi svěřeny prováděcí pravomoci. Tyto pravomoci by měly být vykonávány v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 (23).
(45)
Pokud Výbor programu LIFE pro životní prostředí a oblast klimatu nezaujme žádné stanovisko k návrhu prováděcího aktu, Komise by návrh prováděcího aktu v souladu s čl. 5 odst. 4 druhým pododstavcem nařízení (EU) č. 182/2011 neměla přijmout. Uchýlení se k tomuto postupu by mělo být odůvodněno mimo jiné potřebou posoudit úměrné rozdělení finančních prostředků mezi integrované projekty, zejména maximální částku, kterou může obdržet jediný integrovaný projekt.
(46)
Aby byl zajištěn účinný přechod mezi opatřeními přijatými podle nařízení (ES) č. 614/2007 a programem LIFE, je nezbytné nadále provádět monitorování, audit a kvalitativní hodnocení činností financovaných podle uvedeného nařízení i po skončení jeho platnosti.
(47)
Přidaná hodnota programu LIFE je odvozena od zvláštní povahy jeho přístupu a zaměření, díky nimž jsou jeho zásahy zejména přizpůsobeny potřebám v oblasti životního prostředí a klimatu. Protože program LIFE ve zvýšené míře sdružuje zdroje a odborné zkušenosti, může přispět k účinnějšímu provádění politik v oblasti životního prostředí více než samostatné opatření členského státu. Poskytuje i platformu pro přípravu a výměnu osvědčených postupů a znalostí a pro zlepšení, stimulaci a urychlení změn v provádění acquis, budování kapacit, podporu soukromých subjektů, zejména malých a středních podniků, při testování technologií a řešení malého rozsahu, která členským státům a zúčastněným subjektům umožňuje se vzájemně od sebe učit. Program LIFE navíc vytváří spolupůsobení všech fondů Unie a vnitrostátních fondů a současně motivuje k poskytování finančních prostředků ze soukromého sektoru, a zvyšuje tak soulad zásahů Unie a podporuje stejnorodější provádění acquis.
(48)
Jelikož cílů tohoto nařízení, totiž příspěvku k provádění a vývoji politiky a právních předpisů Unie v oblasti životního prostředí a klimatu včetně začleňování cílů z oblasti životního prostředí a klimatu do ostatních politik a prosazování lepší správy, nemůže být dosaženo uspokojivě členskými státy, ale spíše jich, z důvodu rozsahu a účinků tohoto nařízení, může být lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je nezbytné pro dosažení těchto cílů.
(49)
Nařízení (ES) č. 614/2007 by proto mělo být zrušeno,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
HLAVA I
PROGRAM PRO ŽIVOTNÍ PROSTŘEDÍ A OBLAST KLIMATU (LIFE)
Článek 1
Zřízení
Zřizuje se program pro životní prostředí a oblast klimatu na období od 1. ledna 2014 do 31. prosince 2020 („program LIFE“).
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
a)
„pilotními projekty“ projekty, které používají techniku nebo metodu, jež dosud ani na jiném místě nebyla použita či vyzkoušena, které v porovnání se současnými osvědčenými postupy nabízejí potenciální přínos v oblasti životního prostředí nebo klimatu a které lze následně použít ve větším měřítku v obdobných situacích;
b)
„demonstračními projekty“ projekty, které zavádějí do praxe, testují, vyhodnocují a šíří opatření, metodiky nebo přístupy, které jsou v konkrétních - například zeměpisných, ekologických či socioekonomických - souvislostech daného projektu nové nebo neznámé a které by bylo možné použít za podobných okolností jinde;
c)
„projekty využívajícími osvědčené postupy“ projekty, které používají vhodné, nákladově efektivní a nejmodernější techniky, metody a přístupy zohledňující konkrétní souvislosti daného projektu;
d)
„integrovanými projekty“ projekty, které ve velkém územním měřítku, zvláště v měřítku regionu, více regionů nebo v měřítku vnitrostátním nebo mezinárodním, provádějí plány či strategie v oblasti životního prostředí nebo klimatu vyžadované konkrétními právními předpisy Unie týkajícími se životního prostředí nebo klimatu, vypracované na základě jiných aktů Unie nebo vypracované orgány členských států, a to primárně v oblastech přírody, včetně mimo jiné řízení sítě Natura 2000, vody, odpadu, ovzduší, zmírňování změny klimatu a přizpůsobování se této změně, a zajišťují přitom zapojení zúčastněných subjektů a podporují koordinaci s nejméně jedním dalším příslušným unijním, vnitrostátním či soukromým zdrojem financování a jeho využití;
e)
„projekty technické pomoci“ projekty, které poskytují formou grantů na akce finanční podporu, jež má žadatelům pomoci připravit integrované projekty a zejména zajistil, aby tyto projekty splňovaly časové, technické a finanční požadavky programu LIFE v koordinaci s fondy uvedenými v čl. 8 odst. 3;
f)
„projekty budování kapacit“ projekty, které poskytují formou grantů na akce finanční podporu činnostem nezbytným k vybudování kapacity členských států, včetně vnitrostátních nebo regionálních kontaktních míst programu LIFE, s cílem umožnit členským státům účinněji se zapojit do programu LIFE;
g)
„přípravnými projekty“ projekty, které ve spolupráci s členskými státy primárně určila Komise jako projekty na podporu konkrétních potřeb týkajících se vývoje a provádění politiky a právních předpisů Unie v oblasti životního prostředí nebo klimatu;
h)
„informačními projekty, projekty zaměřenými na zvyšování informovanosti a projekty zaměřenými na šíření osvědčených postupů“ projekty, jejichž cílem je podpora komunikace, šíření informací a zvyšování informovanosti v oblastech podprogramů pro životní prostředí a oblast klimatu.
Článek 3
Obecné cíle a ukazatele výkonnosti
1. Program LIFE má zejména tyto obecné cíle:
a)
přispívat k přechodu k nízkouhlíkovému hospodářství odolnému vůči změnám klimatu a účinně využívajícímu zdroje, k ochraně a zlepšování kvality životního prostředí a k zastavení a zvrácení úbytku biologické rozmanitosti, včetně podpory sítě Natura 2000 a boje proti degradaci ekosystémů;
b)
zlepšovat rozvoj, provádění a kontrolu dodržování politiky a právních předpisů Unie v oblasti životního prostředí a klimatu a urychlovat a prosazovat integraci a začleňování cílů z oblasti životního prostředí a klimatu do ostatních politik Unie a činností veřejného i soukromého sektoru, mimo jiné zvyšováním kapacity veřejného a soukromého sektoru;
c)
na všech úrovních podporovat lepší správu v oblasti životního prostředí a klimatu, včetně lepšího zapojení občanské společnosti, nevládních organizací a místních subjektů;
d)
podporovat provádění sedmého akčního programu pro životní prostředí.
Sledováním těchto cílů program LIFE přispěje k udržitelnému rozvoji a plnění cílů a úkolů strategie Evropa 2020 a příslušných strategií a plánů Unie v oblasti životního prostředí a klimatu.
2. Obecných cílů uvedených v odstavci 1 se dosahuje těmito podprogramy:
a)
podprogramu pro životní prostředí;
b)
podprogramu pro oblast klimatu.
3. Plnění programu LIFE se konkrétně hodnotí podle těchto ukazatelů:
a)
pokud jde o obecný cíl uvedený v odst. 1 písm. a), podle prokazatelných zlepšení v oblasti životního prostředí a klimatu. Pokud jde o cíl, kterým je přispívat k zastavení a zvrácení úbytku biologické rozmanitosti, lze prokazatelná zlepšení v oblasti životního prostředí měřit pomocí procenta sítě Natura 2000, kde byla obnovena nebo nastolena přiměřená správa, povrchu a druhu obnovených ekosystémů a počtu a druhu cílových přírodních stanovišť a druhů, u nichž dochází ke zlepšení stavu z hlediska ochrany;
b)
pokud jde o obecné cíle spojené s přípravou a prováděním podle odst. 1 písm. b), podle počtu připravených nebo provedených zásahů, kterými se provádějí plány, programy nebo strategie podle politiky a právních předpisů Unie v oblasti životního prostředí nebo klimatu, a počtu zásahů vhodných k napodobení nebo přenosu;
c)
pokud jde o obecné cíle spojené s integrací a začleňováním podle odst. 1 písm. b), podle počtu zásahů, které dosáhly spolupůsobení s jinými programy financování Unie nebo do nich byly začleněny, nebo které byly začleněny do praxe veřejného nebo soukromého sektoru;
d)
pokud jde o obecný cíl uvedený v odst. 1 písm. c), podle počtu zásahů pro zajištění lepší správy, šíření informací a povědomí o aspektech životního prostředí a klimatu.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 29, které dále definují ukazatele výkonnosti s ohledem na jejich použití v prioritních oblastech a tematických prioritách uvedených v článku 9 a příloze III, pokud jde o podprogram pro životní prostředí, a v článku 13, pokud jde o podprogram pro oblast klimatu.
Článek 4
Rozpočet
1. Finanční prostředky vyčleněné k provádění programu LIFE na období let 2014 až 2020 činí 3 456 655 000 EUR v běžných cenách, což představuje 0,318 % celkových prostředků na závazky uvedených v nařízení Rady (EU) č. 1311/2013.
Roční prostředky schvaluje Evropský parlament a Rada v mezích víceletého finančního rámce.
2. Rozpočtové prostředky pro jednotlivé podprogramy se rozdělují takto:
a)
2 592 491 250 EUR z celkového finančního rámce uvedeného v odstavci 1 se přiděluje podprogramu pro životní prostředí;
b)
864 163 750 EUR z celkového finančního rámce uvedeného v odstavci 1 se přiděluje podprogramu pro oblast klimatu.
Článek 5
Účast třetích zemí v programu LIFE
Program LIFE je otevřen pro účast těchto zemí:
a)
zemí Evropského sdružení volného obchodu (ESVO), které jsou smluvní stranou Dohody o Evropském hospodářském prostoru (EHP);
b)
kandidátských zemí, potenciálních kandidátů a zemí přistupujících k Unii;
c)
zemí, na které se vztahuje evropská politika sousedství;
d)
zemí, které se v souladu s nařízením Rady (ES) č. 933/1999 (24) staly členy Evropské agentury pro životní prostředí.
Tato účast se uskutečňuje v souladu s podmínkami stanovenými v příslušných dvoustranných nebo mnohostranných dohodách, kterými se stanoví obecné zásady účasti uvedených třetích zemí v programech Unie.
Článek 6
Činnosti mimo Unii nebo v zámořských zemích a územích
1. Aniž je dotčen článek 5, může program LIFE financovat činnosti mimo Unii a v zámořských zemích a územích v souladu s rozhodnutím 2001/822/ES (rozhodnutí o přidružení zámoří), pokud jsou takové činnosti nezbytné k dosažení cílů Unie v oblasti životního prostředí a klimatu a k zajištění účinnosti zásahů prováděných na územích členských států, na která se vztahují Smlouvy.
2. Právnická osoba usazená mimo Unii se může podílet na projektech uvedených v článku 18, jestliže má příjemce koordinující daný projekt sídlo v Unii a činnost, která má být prováděna mimo Unii, splňuje požadavky stanovené v odstavci 1 tohoto článku.
Článek 7
Mezinárodní spolupráce
V průběhu provádění programu LIFE je spolupráce s příslušnými mezinárodními organizacemi a s jejich institucemi a orgány možná, pokud je to zapotřebí k dosažení obecných cílů uvedených v článku 3.
Článek 8
Doplňkovost
1. Komise a členské státy zajistí, aby podpora poskytovaná z programu LIFE byla v souladu s politikami a prioritami Unie a aby doplňovala ostatní finanční nástroje Unie, při zajištění toho, aby byla zavedena zjednodušení.
2. Operace financované z programu LIFE jsou v souladu s právními předpisy Unie a vnitrostátními právními předpisy, včetně pravidel Unie pro státní podporu. Především pak členské státy oznámí Komisi financování z programu LIFE, které představuje státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy o fungování EU, a toto financování nesmí být provedeno, dokud je neschválí Komise podle čl. 108 odst. 3 Smlouvy o fungování EU nebo pokud nesplňuje nařízení přijaté podle čl. 2 odst. 1 a článku 8 nařízení (ES) č. 994/98.
3. Komise a členské státy v souladu se svými povinnostmi zajistí koordinaci mezi programem LIFE a Evropským fondem pro regionální rozvoj, Evropským sociálním fondem, Fondem soudržnosti, Evropským zemědělským fondem pro rozvoj venkova a Evropským námořním a rybářským fondem s cílem dosáhnout spolupůsobení, zvláště v rámci integrovaných projektů, a podpořit využívání řešení, metod a přístupů vyvinutých v rámci programu LIFE. Tato koordinace se uskuteční v rámci zřízeném nařízením o společných ustanoveních a s využitím společného strategického rámce a mechanismů uvedených v dohodách o partnerství, jak požaduje uvedené nařízení.
4. Komise rovněž zajistí soulad a spolupůsobení a zabrání překrývání mezi programem LIFE a ostatními politikami a finančními nástroji Unie, konkrétně s programem Horizont 2020 a politikami a nástroji v rámci vnější činnosti Unie.
HLAVA II
PODPROGRAMY
KAPITOLA 1
Podprogram pro životní prostředí
Článek 9
Prioritní oblasti podprogramu pro životní prostředí
1. Podprogram pro životní prostředí má tři prioritní oblasti:
a)
životní prostředí a účinné využívání zdrojů,
b)
příroda a biologická rozmanitost;
c)
správa a informace v oblasti životního prostředí.
2. Prioritní oblasti uvedené v odstavci 1 zahrnují tematické priority uvedené v příloze III.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat v případě potřeby akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 29, kterými se doplňují, vypouštějí nebo mění tematické priority stanovené v příloze III, a to na základě těchto kritérií:
a)
priorit uvedených v sedmém akčním programu pro životní prostředí;
b)
specifických cílů vymezených pro jednotlivé prioritní oblasti uvedené v článcích 10, 11 a 12;
c)
zkušeností získaných při provádění víceletého pracovního programu uvedeného v článku 24;
d)
zkušeností získaných při provádění integrovaných projektů;
e)
priorit vycházejících z nových právních předpisů Unie v oblasti životního prostředí přijatých po 23. prosince 2013; nebo
f)
zkušeností získaných při provádění stávajících právních předpisů a politiky Unie v oblasti životního prostředí.
Nejpozději do hodnocení programu LIFE v polovině období uvedeného v čl. 27 odst. 2 písm. a) Komise přezkoumá a v případě potřeby zreviduje tematické priority stanovené v příloze III.
3. Nejméně 55 % rozpočtových zdrojů přidělených na projekty podporované granty na akce v rámci podprogramu pro životní prostředí je věnováno na projekty podporující ochranu přírody a biologické rozmanitosti.
4. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 29, kterými se zvyšuje procentní podíl uvedený v odstavci 3 tohoto článku nejvýše o 10 %, za předpokladu, že celkové finanční prostředky požadované formou návrhů, které spadají pod prioritní oblast „příroda a biologická rozmanitost“ a splňují minimální kvalitativní požadavky, během dvou po sobě jdoucích let přesahují o více než 20 % odpovídající částku vypočítanou za dva roky, které uvedeným letům předcházely.
Článek 10
Specifické cíle prioritní oblasti „životní prostředí a účinné využívání zdrojů“
Specifické cíle podprogramu pro životní prostředí v prioritní oblasti „životní prostředí a účinné využívání zdrojů“ jsou zejména tyto:
a)
vyvíjet, testovat a demonstrovat přístupy týkající se politiky nebo řízení, osvědčené postupy a řešení pro náročné úkoly v oblasti životního prostředí, včetně vývoje a demonstrace inovativních technologií, které jsou vhodné k tomu, aby byly napodobovány, přenášeny nebo začleňovány, včetně co do vazby mezi životním prostředím a zdravím, a které podporují politiku a právní předpisy pro účinné využívání zdrojů, včetně plánu pro Evropu účinně využívající zdroje;
b)
podporovat uplatňování, vývoj, testování a demonstrace integrovaných přístupů k provádění plánů a programů podle politiky a právních předpisů Unie v oblasti životního prostředí, především pokud jde o vodu, odpady a ovzduší;
c)
zlepšovat znalostní základnu pro přípravu, provádění, posuzování, sledování a vyhodnocování politiky a právních předpisů Unie v oblasti životního prostředí a pro posuzování a sledování činitelů, tlaků a reakcí s dopadem na životní prostředí v Unii a mimo ni.
Článek 11
Specifické cíle prioritní oblasti „příroda a biologická rozmanitost“
Specifické cíle podprogramu pro životní prostředí v prioritní oblasti „příroda a biologická rozmanitost“ jsou zejména tyto:
a)
přispívat k přípravě a provádění politiky a právních předpisů Unie v oblasti přírody a biologické rozmanitosti včetně strategie Unie pro biologickou rozmanitost do roku 2020 a směrnic 92/43/EHS a 2009/147/ES, zejména uplatňováním, vývojem, testováním a demonstrací osvědčených postupů a řešení;
b)
podporovat další rozvoj, provádění a řízení sítě Natura 2000 zřízené podle článku 3 směrnice 92/43/EHS, zejména uplatňování, vývoj, testování a demonstrace integrovaných přístupů k provádění akčních rámců stanovujících priority financování sítě vypracovaných na základě článku 8 uvedené směrnice;
c)
zlepšovat znalostní základnu pro přípravu, provádění, posuzování, sledování a vyhodnocování politiky a právních předpisů Unie v oblasti přírody a biologické rozmanitosti a pro posuzování a sledování činitelů, tlaků a reakcí s dopadem na přírodu a biologickou rozmanitost v Unii a mimo ni.
Článek 12
Specifické cíle prioritní oblasti „správa a informace v oblasti životního prostředí“
Specifické cíle podprogramu pro životní prostředí pro prioritní oblasti „správa a informace v oblasti životního prostředí“ jsou zejména tyto:
a)
prosazovat zvyšování informovanosti o záležitostech životního prostředí, včetně získávání veřejné podpory a podpory zúčastněných subjektů pro tvorbu politik Unie v oblasti životního prostředí, a prosazovat znalosti o udržitelném rozvoji a nové způsoby udržitelné spotřeby;
b)
podporovat komunikaci, správu a šíření informací v oblasti životního prostředí a usnadňovat sdílení znalostí o úspěšných řešeních a postupech v oblasti životního prostředí, například rozvíjením platforem spolupráce mezi zúčastněnými subjekty, a odbornou přípravu;
c)
prosazovat účinnější dodržování a vymáhání právních předpisů Unie v oblasti životního prostředí a přispívat k němu, zejména podporou vývoje a šíření osvědčených postupů a přístupů politiky;
d)
prosazovat lepší správu v oblasti životního prostředí širším zapojením zúčastněných subjektů, včetně nevládních organizací, do konzultací politik a jejich provádění.
KAPITOLA 2
Podprogram pro oblast klimatu
Článek 13
Prioritní oblasti podprogramu pro oblast klimatu
Podprogram pro oblast klimatu má tři prioritní oblasti:
a)
zmírňování změny klimatu;
b)
přizpůsobování se změně klimatu;
c)
správa a informace v oblasti klimatu.
Článek 14
Specifické cíle prioritní oblasti „zmírňování změny klimatu“
S cílem přispívat ke snižování emisí skleníkových plynů má prioritní oblast „zmírňování změny klimatu“ zejména tyto specifické cíle:
a)
přispívat k provádění a přípravě politiky a právních předpisů Unie v oblasti zmírňování změny klimatu, včetně začleňování ve všech oblastech politiky, zejména přípravou, testováním a demonstrací přístupů týkajících se politiky nebo řízení, osvědčených postupů a řešení pro zmírňování změny klimatu;
b)
zlepšovat znalostní základnu pro přípravu, posuzování, sledování, vyhodnocování a provádění účinných akcí a opatření v oblasti zmírňování změny klimatu a zvyšovat kapacitu pro uplatňování těchto znalostí v praxi;
c)
usnadňovat přípravu a provádění integrovaných přístupů, například pro strategie a plány zmírňování změny klimatu na místní, regionální i vnitrostátní úrovni;
d)
přispívat k přípravě a demonstraci inovativních technologií, systémů a nástrojů zmírňování změny klimatu vhodných k tomu, aby byly napodobovány, přenášeny nebo začleňovány.
Článek 15
Specifické cíle prioritní oblasti „přizpůsobování se změně klimatu“
S cílem podpořit snahy vedoucí ke zvýšené odolnosti vůči změně klimatu má prioritní oblast „přizpůsobování se změně klimatu“ zejména tyto specifické cíle:
a)
přispívat k přípravě a provádění politiky Unie v oblasti přizpůsobování se změně klimatu, včetně začleňování ve všech oblastech politiky, zejména přípravou, testováním a demonstrací přístupů týkajících se politiky nebo řízení, osvědčených postupů a řešení pro přizpůsobování se změně klimatu, včetně případných ekosystémových přístupů;
b)
zlepšovat znalostní základnu pro přípravu, posuzování, sledování, vyhodnocování a provádění účinných akcí a opatření v oblasti přizpůsobování se změně klimatu, případně přednostně akcí a opatření uplatňujících ekosystémový přístup, a zvyšovat kapacitu pro uplatňování těchto znalostí v praxi;
c)
usnadňovat přípravu a provádění integrovaných přístupů, například pro strategie a plány přizpůsobování se změně klimatu na místní, regionální i vnitrostátní úrovni, případně přednostně ekosystémových přístupů;
d)
přispívat k přípravě a předvedení inovativních technologií, systémů a nástrojů přizpůsobování se změně klimatu vhodných k tomu, aby byly napodobovány, přenášeny nebo začleňovány.
Článek 16
Specifické cíle prioritní oblasti „správa a informace v oblasti klimatu“
Specifické cíle prioritní oblasti „správa a informace v oblasti klimatu“ jsou zejména:
a)
podporovat zvyšování informovanosti o klimatických záležitostech, včetně vytváření veřejné podpory a podpory zúčastněných subjektů pro tvorbu politik Unie v oblasti klimatu, a prosazovat znalosti o udržitelném rozvoji;
b)
podporovat komunikaci, správu a šíření informací v oblasti klimatu a usnadňovat sdílení znalostí o úspěšných řešeních a postupech v oblasti klimatu, například rozvojem platforem spolupráce mezi zúčastněnými subjekty, a odbornou přípravu;
c)
prosazovat účinnější dodržování a vymáhání právních předpisů Unie v oblasti klimatu a přispívat k němu, zejména podporou vývoje a šíření osvědčených postupů a přístupů politiky;
d)
prosazovat lepší správu v oblasti klimatu širším zapojením zúčastněných subjektů, včetně nevládních organizací, do konzultací politik a jejich provádění.
HLAVA III
SPOLEČNÁ PROVÁDĚCÍ USTANOVENÍ
KAPITOLA 1
Financování
Článek 17
Druhy financování
1. Financování z prostředků Unie může mít tyto právní formy:
a)
granty;
b)
veřejné zakázky;
c)
příspěvky do finančních nástrojů v souladu s ustanoveními o finančních nástrojích podle nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012, zejména článků 139 a 140 tohoto nařízení, a v souladu s provozně zaměřenými požadavky stanovenými v příslušných aktech Unie;
d)
veškeré ostatní zásahy, jež jsou nezbytné pro dosažení obecných cílů uvedených v článku 3.
2. Komise provádí toto nařízení v souladu s nařízením (EU, Euratom) č. 966/2012.
3. Financování podle tohoto nařízení, které představuje státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy o fungování EU, musí být prováděno v souladu s příslušnými pravidly Unie pro poskytování státní podpory.
4. Nejméně 81 % rozpočtových prostředků pro program LIFE musí být přiděleno na projekty podporované formou grantů na akce, nebo případně s vyžitím finančních nástrojů uvedených v odst. 1 písm. c).
Komise může tyto finanční nástroje začlenit do víceletého pracovního programu uvedeného v článku 24, pokud splňují podmínku hodnocení ex ante podle čl. 140 odst. 2 písm. f) nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012.
5. Na integrované projekty může být přiděleno nejvýše 30 % rozpočtových prostředků pro granty na akce v souladu s článkem 4. Tento maximální podíl bude přezkoumán v rámci hodnocení programu LIFE v polovině období uvedeného v čl. 27 odst. 2 písm. a), které bude případně provázeno legislativním návrhem.
Článek 18
Projekty
Granty na akce mohou být financovány tyto projekty:
a)
pilotní projekty;
b)
demonstrační projekty;
c)
projekty využívající osvědčené postupy;
d)
integrované projekty;
e)
projekty technické pomoci;
f)
projekty budování kapacit,
g)
přípravné projekty;
h)
informační projekty, projekty zaměřené na zvyšování informovanosti a projekty zaměřené na šíření osvědčených postupů;
i)
veškeré ostatní projekty, jež jsou nezbytné pro dosažení obecných cílů uvedených v článku 3.
Článek 19
Kritéria způsobilosti a přidělení a výběr projektů
1. Projekty uvedené v článku 18 musí splňovat kritéria způsobilosti vycházející z definic stanovených v článku 2 a následující kritéria přidělení:
a)
je v zájmu Unie v tom smyslu, že významnou měrou přispívají k dosažení některého z obecných cílů programu LIFE stanovených v článku 3 a specifických cílů pro prioritní oblasti uvedené v článku 9, tematických priorit uvedených v příloze III nebo specifických cílů pro prioritní oblasti uvedené v článku 13;
b)
zajišťuje nákladově efektivní přístup a být technicky a finančně soudržné a
c)
jejich provádění je řádně naplánováno.
2. Projekty mohou být přiděleny, pouze pokud splňují minimální požadavky kvality podle příslušných ustanovení nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012.
3. Projekty financované z programu LIFE v některé z prioritních oblastí nesmějí ohrožovat cíle v oblasti životního prostředí nebo klimatu v jiné prioritní a oblasti, a je-li to možné, musí podporovat spolupůsobení mezi různými cíli a zelené veřejné zakázky.
4. Komise zajistí zeměpisnou rovnováhu mezi integrovanými projekty orientačním přidělením alespoň tří integrovaných projektů, z nichž alespoň jeden patří do podprogramu pro životní prostředí a alespoň jeden do podprogramu pro oblast klimatu, každému členskému státu v průběhu programovacího období programu LIFE stanoveného v článku 1.
Integrované projekty se rozdělují s cílem splnit cíle stanovené v souladu s čl. 24 odst. 2 písm. c) v každé z oblastí uvedených v čl. 2 písm. d).
S cílem posoudit soulad s ustanovením o uvolnění unijních, vnitrostátních nebo soukromých finančních prostředků uvedených v čl. 2 písm. d) musí být k návrhům integrovaných projektů přiložen:
a)
v první fázi postupu podávání žádostí: finanční plán a
b)
ve druhé fázi postupu podávání žádostí: alespoň jedno prohlášení o záměru, v němž je uveden rozsah, v jakém budou další příslušné unijní, vnitrostátní nebo soukromé finanční zdroje uvolněny, s upřesněním finančních zdrojů.
5. Komise zajistí v průběhu prvního víceletého pracovního programu zeměpisnou rovnováhu mezi jinými než integrovanými projekty předloženými v rámci podprogramu pro životní prostředí tím, že úměrně rozdělí finanční prostředky členským státům podle orientačních částek přidělených jednotlivým státům určených v souladu s kritérii stanovenými v příloze I. Pokud se orientační národní příděly neuplatní, projekty musí být vybírány výhradně na základě kvality.
6. Pokud je úhrn společného financování, které je nezbytné pro financování jiných než integrovaných projektů předložených určitým členským státem a uvedených na seznamu sestaveném Komisí na konci postupu výběru, nižší než je orientační částka přidělená tomuto členskému státu, použije Komise, jsou-li splněny podmínky stanovené v odstavcích 1 a 2, zůstatek tohoto vnitrostátního přidělení ke spolufinancování těch projektů předložených dalšími členskými státy, s výjimkou zámořských zemí a území, které představují největší příspěvek k dosažení obecných cílů stanovených v článku 3.
Při předložení seznamu projektů pro společné financování Komise informuje Výbor pro program LIFE pro životní prostředí a oblast klimatu o tom, jak zohlednila kritéria přidělení prostředků stanovená v souladu s odstavci 4 a 5.
7. Komise zohlední zejména nadnárodní projekty, pokud je nadnárodní spolupráce nezbytná k zajištění ochrany životního prostředí a cílů v oblasti klimatu, a usiluje o splnění požadavku, aby nejméně 15 % rozpočtových prostředků určených na projekty bylo přiděleno nadnárodním projektům. Komise zváží přidělení financování nadnárodním projektům i v případech, kdy byla přidělená orientační částka v jednom nebo více členských státech účastnících se těchto nadnárodních projektů překročena.
8. V průběhu prvního víceletého pracovního programu je členský stát způsobilý pro financování jednoho projektu budování kapacit až do výše 1 000 000 EUR, pokud splňuje jedno z následujících kritérií:
a)
průměrná míra čerpání přidělené orientační částky pro roky 2010, 2011 a 2012 podle článku 6 nařízení (ES) č. 614/2007 členským státem je nižší než 70 %;
b)
HDP členského státu na obyvatele byl v roce 2012 nižší než 90 % průměru Unie; nebo
c)
členský stát přistoupil k EU po 1. lednu 2013.
V průběhu druhého víceletého pracovního programu je členský stát způsobilý pro financování jednoho projektu budování kapacit až do výše 750 000 EUR, pokud splňuje následující kritéria:
a)
průměrná míra čerpání přidělené orientační částky pro roky 2014, 2015 a 2016 uvedeného v odstavci 5 je nižší než 70 %; a
b)
průměrná míra čerpání přidělené orientační částky členským státem pro roky 2014, 2015 a 2016 vzrostla ve srovnání s průměrnou mírou čerpání pro roky 2010, 2011 a 2012.
Aby byl členský stát způsobilý pro financování projektů budování kapacit, musí se zavázat, že zachová zdroje určené pro program LIFE, včetně např. počtu zaměstnanců, na úrovni, která není nižší než v roce 2012, po dobu trvání příslušného víceletého pracovního programu. Tento závazek se stanoví v plánu budování kapacit uvedeném v odstavci 9.
Odchylně od ustanovení o způsobilosti obsažených v prvním a druhém pododstavci a pro celou dobu trvání programu LIFE není členský stát způsobilý pro financování projektů budování kapacit, pokud jeho HDP na obyvatele v roce 2012 přesahoval 105 % průměru Unie. Financování projektů budování kapacit se omezí na jeden projekt na členský stát v jednom víceletém pracovním programu.
9. Komise stanoví zrychlený postup přidělování pro všechny projekty budování kapacit. Žádosti týkající se těchto projektů budování kapacit mohou být podávány od 23. prosince 2013 Musí vycházet z plánu budování kapacit schváleného členským státem a Komisí, v němž jsou uvedeny zásahy, které mají být financovány z programu LIFE s cílem rozvíjet schopnost členského státu podávat úspěšně žádosti o financování pro projekty v podprogramu pro životní prostřední a podprogramu pro oblast klimatu. Tato opatření mohou zahrnovat mimo jiné:
a)
nábor nových zaměstnanců a školení pro vnitrostátní nebo regionální kontaktní místa programu LIFE;
b)
usnadňování výměny zkušeností a osvědčených postupů a podporu šíření a využívání výsledků projektů v rámci programu LIFE;
c)
přístupy „školení školitelů“;
d)
programy vysílání a výměny mezi veřejnými orgány v členských státech, zejména výměnné aktivity vysoké kvality.
Zásahy v rámci plánu budování kapacit mohou zahrnovat získávání odborníků k ad hoc řešení nedostatku technických kapacit a kapacit pro zpracování, ale nesmějí zahrnovat získávání odborníků, jejichž primární funkcí je vypracovávání návrhů pro předkládání v rámci každoroční výzvy k předkládání návrhů.
V plánu budování kapacit se rovněž uvedou odhadované náklady těchto zásahů.
Článek 20
Míra spolufinancování a způsobilost nákladů na projekty
1. Maximální míra spolufinancování u projektů uvedených v článku 18 může dosahovat:
a)
po dobu trvání prvního víceletého pracovního programu až 60 % způsobilých nákladů pro všechny projekty, kromě projektů uvedených v písmenu c), financované z prostředků podprogramu pro životní prostředí i z prostředků podprogramu pro oblast klimatu;
b)
po dobu trvání druhého víceletého pracovního programu až 55 % způsobilých nákladů pro všechny projekty, kromě projektů uvedených v písmenu c), financované z prostředků podprogramu pro životní prostředí i z prostředků podprogramu pro oblast klimatu;
c)
po celou dobu trvání programu LIFE:
i)
až 60 % způsobilých nákladů pro projekty uvedené v čl. 18 písm. d), e) a g);
ii)
pokud je splněn bod iii), až 60 % způsobilých nákladů pro projekty financované z prostředků prioritní oblasti „příroda a biologická rozmanitost“ podprogramu pro životní prostředí;
iii)
až 75 % způsobilých nákladů pro projekty financované z prostředků prioritní oblasti „příroda a biologická rozmanitost“ podprogramu pro životní prostředí, které se týkají prioritních stanovišť nebo druhů podle směrnice 92/43/EHS nebo druhů ptáků považovaných Výborem pro přizpůsobení technickému a vědeckému pokroku, zřízeným podle článku 16 směrnice 2009/147/ES, za prioritní, pokud je to nezbytné pro dosažení cíle ochrany;
iv)
až 100 % způsobilých nákladů pro projekty uvedené v čl. 18 písm. f).
2. Podmínky pro způsobilost nákladů jsou stanoveny v článku 126 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012. Tyto náklady zahrnují náklady na DPH a na zaměstnance.
Komise předloží v rámci hodnocení v polovině období a hodnocení ex post programu LIFE přehled úhrad DPH, o které v jednotlivých členských státech požádali příjemci prostředků v rámci programu LIFE ve fázi konečné platby.
3. Náklady na nákup pozemků se považují za způsobilé pro financování projektů uvedených v článku 18 z prostředků Unie za předpokladu, že:
a)
nákup přispěje ke zlepšení, k udržení a k obnově celistvosti sítě Natura 2000 zřízené podle článku 3 směrnice 92/43/EHS, včetně lepšího propojení vytvořením koridorů nebo spojovacích ostrůvků nebo jiných prvků zelené infrastruktury;
b)
nákup pozemku je jedinou nebo nákladově nejefektivnější možností, jak dosáhnout požadovaného ochranného výsledku;
c)
koupený pozemek je dlouhodobě vyhrazen pro způsoby užití, které jsou v souladu s cíli stanovenými v článcích 11, 14 nebo 15, a
d)
dotyčné členské státy převodem nebo jiným způsobem zajistí dlouhodobé postoupení tohoto pozemku pro účely ochrany přírody.
Článek 21
Granty na provozní náklady
1. Granty na provozní náklady poskytují podporu na určité provozní a administrativní náklady neziskových subjektů, které sledují cíl, který je v obecném zájmu Unie, jsou činné zejména v oblasti životního prostředí nebo klimatu a podílejí se na rozvoji, provádění a kontrole dodržování politiky a právních předpisů Unie.
2. Maximální míra spolufinancování grantů na provozní náklady uvedených v odstavci 1 z prostředků Unie činí 70 % způsobilých nákladů.
Článek 22
Ostatní druhy činností
Z prostředků programu LIFE mohou být financovány činnosti, kterými Komise podporuje zahájení, provádění a začleňování politik a právních předpisů Unie v oblasti životního prostředí a klimatu za účelem dosažení obecných cílů stanovených v článku 3. Tyto činnosti mohou zahrnovat:
a)
informační a komunikační činnosti včetně kampaní na zvyšování informovanosti. Finanční zdroje přidělované na komunikační činnosti v souladu s tímto nařízením pokryjí rovněž společnou komunikaci o politických prioritách Unie, jakož i o stavu uplatňování a provádění všech zásadních právních předpisů Unie v oblasti životního prostředí a klimatu;
b)
studie, průzkumy, modelování a tvorbu scénářů;
c)
přípravu, provádění, sledování, kontrolu a hodnocení projektů, politik, programů a právních předpisů;
d)
semináře, konference a setkání;
e)
vytváření sítí a platforem pro šíření osvědčených postupů;
f)
veškeré ostatní činnosti, jež jsou nezbytné pro dosažení obecných cílů uvedených v článku 3.
Článek 23
Příjemci
Z prostředků programu LIFE mohou být financovány veřejné a soukromé subjekty.
Aby se zajistila viditelnost programu LIFE, propagují příjemci program LIFE a výsledky svých projektů, přičemž vždy uvedou podporu získanou od Unie. Logo programu LIFE zobrazené v příloze II se použije pro všechny komunikační činnosti a uvede se na informačních tabulích na strategických místech viditelných pro veřejnost. Veškeré zboží dlouhodobé spotřeby pořízené v rámci programu LIFE nese logo programu LIFE, nestanoví-li Komise jinak.
KAPITOLA 2
Prováděcí opatření
Článek 24
Víceleté pracovní programy
1. Komise prostřednictvím prováděcích aktů přijímá víceleté pracovní programy pro program LIFE. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 30 odst. 2.
Doba trvání prvního víceletého pracovního programu je čtyři roky a doba trvání druhého víceletého pracovního programu je tři roky.
2. Každý víceletý pracovní program stanoví v souladu s obecnými cíli stanovenými v článku 3:
a)
rozdělení prostředků v rámci každého podprogramu mezi jednotlivé prioritní oblasti a mezi jednotlivé typy financování podle čl. 9 odst. 3 a čl. 17 odst. 4 a 5. Neprovede se žádné další předběžné rozdělení prostředků na projekty financované formou grantů na akce mezi jednotlivé prioritní oblasti nebo v rámci těchto oblastí s výjimkou projektů technické pomoci a projektů budování kapacit;
b)
témata projektů provádějících tematické priority uvedené v příloze III projektů, které mají být financovány po dobu trvání víceletého pracovního programu;
c)
kvalitativní a kvantitativní výsledky, ukazatele a cíle pro každou prioritní oblast a druh projektů na celou dobu trvání víceletého pracovního programu v souladu s ukazateli výkonnosti podle čl. 3 odst. 3 a specifickými cíli každé prioritní oblasti uvedenými v článcích 10, 11, 12, 14, 15 a 16;
d)
odbornou metodiku pro postup výběru projektů a kritéria výběru a přidělení grantů v souladu s články 2 a 19 tohoto nařízení a příslušnými ustanoveními nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012;
e)
orientační harmonogramy pro výzvy k předkládání návrhů na celou dobu trvání víceletého pracovního programu.
3. V rámci víceletých pracovních programů Komise zveřejní každoročně výzvy k předkládání návrhů pro prioritní oblasti uvedené v čl. 9 odst. 1 a v článku 13. Komise zajistí, aby nevyužité finanční prostředky z určité výzvy k předkládání návrhů byly přerozděleny mezi různé druhy projektů uvedené v článku 18.
4. Komise prostřednictvím prováděcích aktů provede revizi víceletého pracovního programu nejpozději při hodnocení programu LIFE v polovině období. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 30 odst. 2.
Článek 25
Způsoby provádění
Komise provádí činnosti k dosažení obecných cílů stanovených v článku 3 tohoto nařízení podle způsobů provádění stanovených v článku 58 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012, zejména přímého nebo nepřímého řízení Komisí na centrální úrovni nebo společného řízení s mezinárodními organizacemi.
Článek 26
Správní a technická pomoc
Finanční prostředky vyčleněné na program LIFE mohou zahrnovat také nezbytné výdaje související s činnostmi v oblasti přípravy, sledování, kontroly, auditu, komunikace a hodnocení, jež jsou přímo potřebné pro řízení programu LIFE a dosažení jeho obecných cílů stanovených v článku 3.
Komise pravidelně a ve spolupráci s vnitrostátními kontaktními místy programu LIFE pořádá semináře a setkání, zveřejňuje seznamy projektů financovaných v rámci programu LIFE nebo podniká jiné činnosti k usnadnění výměny zkušeností, znalostí a osvědčených postupů ke všem projektům, šíření a předávání výsledků projektu v celé Unii. Za tímto účelem Komise provádí činnosti, jejichž cílem je šíření výsledků projektu mezi příjemce prostředků z programu LIFE a další strany, případně se zvláštním zaměřením na členské státy s nízkým využíváním finančních prostředků programu LIFE, a usnadňuje komunikaci a spolupráci mezi ukončenými nebo pokračujícími projekty a příjemci v rámci nových projektů, žadateli nebo zúčastněnými subjekty ve stejné oblasti.
Komise rovněž pořádá alespoň jednou za dva roky specifické semináře, setkání nebo případně jiné typy činností s cílem usnadnit výměnu zkušeností, znalostí a osvědčených postupů při navrhování, přípravě a provádění integrovaných projektů, jakož i hodnocení účinnosti pomoci poskytované formou projektů technické pomoci. Do těchto činností zapojí vnitrostátní nebo regionální správní orgány, které spravují jiné finanční prostředky Unie, a další relevantní zúčastněné subjekty.
Článek 27
Sledování a hodnocení
1. Komise pravidelně sleduje provádění programu LIFE (a jeho podprogramů), včetně výše výdajů na oblast klimatu a na oblast biologické rozmanitosti, a podává o něm zprávu. Hodnotí také spolupůsobení mezi programem LIFE a ostatními doplňkovými programy, a zejména mezi jeho podprogramy. Komise vypočte orientační částky přidělené jednotlivým státům v souladu s kritérii stanovenými v příloze I pro dobu trvání druhého víceletého programu, a to výlučně pro účely porovnání výkonnosti členských států.
2. Komise předloží Evropskému parlamentu, Radě, Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů tyto zprávy:
a)
do 30. června 2017 externí a nezávislou hodnotící zprávu programu LIFE (a jeho podprogramů) v polovině období za účelem přijetí rozhodnutí o obnovení, změně nebo pozastavení opatření, jež zahrne mimo jiné kvalitativní a kvantitativní aspekty jeho provádění, výši výdajů na oblast klimatu a na oblast biologické rozmanitosti, dosaženou míru spolupůsobení mezi cíli, jeho doplňkovost s ostatními relevantními programy Unie, plnění cílů u všech opatření (pokud možno na úrovni výsledků a dopadů), účinnost využívání prostředků a unijní přidanou hodnotu programu. Hodnotící zpráva v polovině období bude rovněž obsahovat kvantitativní a kvalitativní analýzu příspěvku programu LIFE ke stavu stanovišť a druhů z hlediska ochrany, uvedených ve směrnicích 92/43/EHS a 2009/147/ES. Hodnocení se dále zaměří na prostor pro zjednodušení, na jeho vnitřní a vnější soudržnost, na to, zda jsou všechny cíle programu nadále relevantní, a na to, jak daná opatření v rámci programu LIFE přispívají k dosažení cílů a úkolů strategie Evropa 2020 a k udržitelnému rozvoji. Zohlední výsledky hodnocení dlouhodobého dopadu programu LIFE+. Hodnotící zpráva v polovině období je doplněna připomínkami Komise včetně jejího vyjádření ke způsobu, jakým mají být zjištění hodnocení v polovině období zohledněna při provádění programu LIFE, a zejména v jakém rozsahu je třeba změnit tematické priority stanovené v příloze III.
Hodnotící zpráva v polovině období musí obsahovat důkladné posouzení rozsahu a kvality poptávky, plánování a provádění integrovaných projektů nebo k ní takové hodnocení musí být přiloženo. Zvláštní důraz se klade na dosažený nebo očekávaný úspěch integrovaných projektů při mobilizaci jiných prostředků Unie, zejména s ohledem na výhody plynoucí z posílené soudržnosti s ostatními finančními nástroji Unie, na rozsah, v jakém jsou zapojeny zúčastněné subjekty, a na rozsah, v jakém integrované projekty zahrnují nebo mají zahrnovat předchozí projekty v rámci programu LIFE+.
b)
do 31. prosince 2023 externí nezávislou hodnotící zprávu ex post o provádění a výsledcích programu LIFE (a jeho podprogramů), jež zahrne i výši výdajů na oblast klimatu a na oblast biologické rozmanitosti a hodnocení, do jaké míry program LIFE jako celek a každý z jeho podprogramů dosáhly stanovených cílů, jaké míry spolupůsobení mezi různými cíli bylo dosaženo a jakým způsobem se program LIFE podílel na plnění cílů a úkolů strategie Evropa 2020. Hodnotící zpráva ex post rovněž uvede, do jaké míry se podařilo začlenit cíle v oblasti životního prostředí a klimatu do dalších politik Unie, a v co největší míře posoudit, jakého hospodářského prospěchu bylo dosaženo pomocí programu LIFE a jaký dopad a přínos měl program pro zapojené komunity.
3. Výsledky hodnocení provedených na základě tohoto článku Komise zpřístupní veřejnosti.
Článek 28
Ochrana finančních zájmů Unie
1. Komise přijme vhodná opatření k zajištění toho, aby byly při provádění činností financovaných podle tohoto nařízení finanční zájmy Unie chráněny prevencí podvodů, korupce a jiného protiprávního jednání, účinnými kontrolami, a jsou-li zjištěny nesrovnalosti, zpětným získáním neoprávněně vyplacených částek a případně účinnými, přiměřenými a odrazujícími správními a finančními sankcemi.
2. Komise nebo její zástupci a Účetní dvůr mají pravomoc provádět na základě kontroly dokumentů i inspekce na místě audit u všech příjemců grantů, zhotovitelů, dodavatelů nebo poskytovatelů a subdodavatelů, kteří v rámci programu LIFE obdrželi prostředky Unie.
Evropský úřad pro boj proti podvodům (OLAF) může provádět kontroly a inspekce na místě u hospodářských subjektů, jichž se toto financování přímo nebo nepřímo týká, postupy stanovenými v nařízení Rady (Euratom, ES) č. 2185/96 (25) s cílem zjistit, zda v souvislosti s grantovou dohodou, rozhodnutím o grantu nebo smlouvou o financování Unií nedošlo k podvodu, korupci nebo jinému protiprávnímu jednání ohrožujícímu finanční zájmy Unie.
Aniž jsou dotčeny první a druhý pododstavec, musí dohody o spolupráci se třetími zeměmi a mezinárodními organizacemi, grantové dohody, rozhodnutí o grantu a smlouvy vyplývající z provádění tohoto nařízení Komisi, Účetní dvůr a OLAF k provádění takových auditů, kontrol a inspekcí na místě výslovně zmocňovat.
3. Příjemci finanční pomoci Unie v souvislosti s každým projektem uchovávají pro využití Komisí po dobu pěti let od poslední platby veškeré podklady týkající se výdajů na tento projekt.
HLAVA IV
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 29
Výkon přenesené pravomoci
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je svěřena Komisi za podmínek stanovených v tomto článku.
2. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedená v čl. 3 odst. 3 a v čl. 9 odst. 2 a 4 je Komisi svěřena na dobu sedmi let od 23. prosince 2013
3. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedené v čl. 3 odst. 3 a v čl. 9 odst. 2 a 4 kdykoli zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomoci v něm blíže určené. Rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.
4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
5. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle čl. 3 odst. 3 a čl. 9 odst. 2 a 4 vstoupí v platnost, pouze pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada nevysloví námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty informují Komisi o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.
Článek 30
Postup projednávání ve výboru
1. Komisi je nápomocen Výbor pro program LIFE pro životní prostředí a oblast klimatu. Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 5 nařízení (EU) č. 182/2011.
Pokud výbor nevydá žádné stanovisko, Komise navrhovaný prováděcí akt nepřijme a použije se čl. 5 odst. 4 třetí pododstavec nařízení (EU) č. 182/2011.
Článek 31
Zrušení
Nařízení (ES) č. 614/2007 se zrušuje s účinkem od 1. ledna 2014.
Odkazy na zrušené nařízení se považují za odkazy na toto nařízení.
Článek 32
Přechodná opatření
1. Aniž je dotčen čl. 31 první pododstavec, opatření zahájená před 1. lednem 2014 na základě nařízení (ES) č. 614/2007 se uvedeným nařízením řídí i nadále až do svého ukončení a musí splňovat technická ustanovení, která jsou v něm vymezena. Výbor uvedený v čl. 30 odst. 1 tohoto nařízení nahrazuje výbor uvedený v čl. 13 odst. 1 nařízení (ES) č. 614/2007 od 23. prosince 2013
2. Finanční prostředky přidělené na program LIFE mohou zahrnovat také výdaje na technickou a správní pomoc, a to včetně výdajů na povinné sledování, komunikaci a hodnocení vyžadované nařízením (ES) č. 614/2007 po skončení jeho platnosti, aby byl zajištěn přechod mezi opatřeními přijatými podle nařízení (ES) č. 614/2007 a programem LIFE.
3. Částky potřebné v rámci finančního krytí na opatření v oblasti sledování, komunikace a auditu v období po 31. prosinci 2020 se považují za potvrzené, pouze jsou-li v souladu s finančním rámcem platným ode dne 1. ledna 2021.
4. Prostředky spojené s účelově vázanými příjmy, které pocházejí ze zpětného získání neoprávněně vyplacených částek podle nařízení (ES) č. 614/2007, se použijí v souladu s článkem 21 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012 k financování programu LIFE.
Článek 33
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. ledna 2014.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Ve Štrasburku dne 11. prosince 2013.
EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS (EU) N:o 1293/2013,
annettu 11 päivänä joulukuuta 2013,
ympäristön ja ilmastotoimien ohjelman (Life) perustamisesta ja asetuksen (EY) N:o 614/2007 kumoamisesta
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka
ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 192 artiklan,
ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
sen jälkeen kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille,
ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (1),
ottavat huomioon alueiden komitean lausunnon (2),
noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä (3),
sekä katsovat seuraavaa:
(1)
Unionin ympäristö- ja ilmastopolitiikka sekä ympäristö- ja ilmastolainsäädäntö ovat parantaneet ympäristön tilaa huomattavasti. Ympäristöön ja ilmastoon liittyy kuitenkin edelleen suuria haasteita, jotka vaikuttavat merkittävällä tavalla unioniin, jos niihin ei vastata.
(2)
Näiden ympäristö- ja ilmastohaasteiden laajuuden ja monitahoisuuden vuoksi niihin olisi vastattava ensisijaisesti unionin merkittävien rahoitusohjelmien avulla. Aiheesta "Eurooppa 2020 -strategiaa tukeva talousarvio" 29 päivänä kesäkuuta 2011 antamassaan tiedonannossa komissio tunnustaa ilmastonmuutoksen olevan haaste ja toteaa aikovansa lisätä ilmastoon liittyvien määrärahojen osuutta unionin talousarviossa vähintään 20 prosenttiin niin, että varoja siirretään eri politiikanalojen määrärahoista. Tämän asetuksen olisi edistettävä kyseisen tavoitteen saavuttamista.
(3)
Kyseisillä unionin rahoitusohjelmilla ei voida vastata kaikkiin ympäristöön ja ilmastotoimiin liittyviin erityistarpeisiin. Vaaditaan erityisiä lähestymistapoja, joilla puututaan siihen, että ympäristöä ja ilmastotoimia koskevat tavoitteet on otettu epäyhtenäisesti osaksi jäsenvaltioiden käytäntöjä, että jäsenvaltiot ovat panneet lainsäädäntöä täytäntöön epäyhtenäisellä ja riittämättömällä tavalla ja että poliittisia tavoitteita koskevan tiedon levittäminen ja niiden edistäminen on riittämätöntä. On asianmukaista toteuttaa jatkotoimia Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 614/2007 (4) perustetulle ohjelmalle ja antaa uusi asetus. Siksi tällä asetuksella olisi perustettava ympäristön ja ilmastotoimien erityinen rahoitusohjelma, jäljempänä 'Life-ohjelma'. Jotta unionin rahoituksella olisi merkittävää vaikutusta, olisi kehitettävä Life-ohjelman ja muiden unionin rahoitusohjelmien välisiä synergiaetuja ja niiden keskinäistä täydentävyyttä.
(4)
Luonnonvarat jakautuvat unionissa epätasaisesti, mutta niiden tuottamat hyödyt vaikuttavat koko unioniin. Unionin velvollisuus suojella luonnonvaroja edellyttää yhteisvastuun ja vastuunjaon periaatteiden yhdenmukaista soveltamista, mikä tarkoittaa sitä, että joihinkin unionin ympäristö- ja ilmasto-ongelmiin voidaan puuttua parhaiten alueellisesti tai paikallisesti. Life-ohjelmat ovat vuodesta 1992 lähtien lisänneet keskeisellä tavalla yhteisvastuuta ja vastuunjakoa suojeltaessa unionin yhteistä hyvää ympäristö- ja ilmastoalalla. Life-ohjelmalla olisi jatkossakin oltava yhtä keskeinen asema.
(5)
Life-ohjelmalla ei voida ratkaista kaikkia ympäristö- ja ilmasto-ongelmia ohjelman ominaispiirteiden ja koon vuoksi. Sillä olisikin pyrittävä käynnistämään muutoksia politiikan valmistelussa ja täytäntöönpanossa tarjoamalla ja levittämällä ratkaisuja ja parhaita käytäntöjä ympäristö- ja ilmastotavoitteiden saavuttamiseksi sekä edistämällä innovatiivisia ympäristöön ja ilmastonmuutokseen liittyviä teknologioita. Life-ohjelmalla olisi tätä varten tuettava Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksellä (5) perustettua yleistä unionin ympäristöalan toimintaohjelmaa vuoteen 2020 - "Hyvä elämä maapallon resurssien rajoissa" (seitsemäs ympäristöä koskeva toimintaohjelma).
(6)
Tässä asetuksessa vahvistetaan Life-ohjelman koko keston ajaksi nykyhinnoin 3 456,655 miljoonan euron rahoituspuitteet, jotka ovat 0,318 prosenttia neuvoston asetuksen (EU, Euratom) N:o 1311/2013 (6) mukaisesta maksusitoumusmäärärahojen kokonaismäärästä ja joita Euroopan parlamentti ja neuvosto pitävät talousarviota koskevasta kurinalaisuudesta, talousarvioyhteistyöstä ja moitteettomasta varainhoidosta 2 päivänä joulukuuta 2013 tehdyn Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission välisen toimielinten sopimuksen (7) 17 kohdan mukaisesti ensisijaisena ohjeenaan vuosittaisessa talousarviomenettelyssä.
(7)
Ehdokasmaiden sekä vakautus- ja assosiaatioprosessiin osallistuvien Länsi-Balkanin maiden samoin kuin niiden maiden, joihin sovelletaan Euroopan naapuruuspolitiikkaa, olisi Luxemburgissa joulukuussa 1997 ja Thessalonikissa kesäkuussa 2003 kokoontuneen Eurooppa-neuvoston päätelmien mukaisesti voitava osallistua unionin ohjelmiin kyseisten maiden kanssa tehdyissä, asiaa koskevissa kahdenvälisissä tai monenvälisissä sopimuksissa vahvistetuin ehdoin.
(8)
Neuvoston päätöksen 2001/822/EY (8) (päätös merentakaisten alueiden assosiaatiosta) mukaisesti merentakaisesta maasta tai alueelta (MMA) kotoisin olevat henkilöt ja soveltuvin osin MMA:n asiaankuuluvat julkiset ja/tai yksityiset elimet ja laitokset voivat osallistua unionin ohjelmiin kulloinkin kyseessä olevan ohjelman sääntöjen ja tavoitteiden mukaisesti sekä siihen jäsenvaltioon sovellettavien järjestelyjen mukaisesti, jonka alaisuuteen MMA kuuluu.
(9)
Jotta unionissa tehtävät ympäristö- ja ilmastotoimiin liittyvät investoinnit olisivat tehokkaita, joitakin toimenpiteitä on toteutettava sen rajojen ulkopuolella. Kyseiset investoinnit eivät välttämättä saa aina rahoitusta unionin ulkoisen toiminnan rahoitusvälineistä. Sellaisissa maissa, jotka eivät osallistu Life-ohjelmaan suoraan, olisi voitava toteuttaa toimenpiteitä, ja asianomaisiin maihin sijoittautuneiden oikeushenkilöiden olisi voitava osallistua Life-ohjelmasta rahoitettaviin toimiin poikkeustilanteissa, jos tässä asetuksessa säädetyt tietyt edellytykset täyttyvät.
(10)
Tässä asetuksessa olisi vahvistettava myös puitteet asiaankuuluvien kansainvälisten järjestöjen kanssa tehtävälle yhteistyölle ja niiden tukemiselle, jotta voidaan vastata sellaisiin ympäristö- ja ilmastopoliittisiin tarpeisiin, jotka eivät kuulu ulkoisen toiminnan rahoitusvälineiden soveltamisalaan, kuten tietyt tutkimukset.
(11)
Ympäristö- ja ilmastovaatimukset olisi sisällytettävä unionin politiikanaloihin ja toimiin. Siksi Life-ohjelman olisi täydennettävä unionin muita rahoitusohjelmia, joita ovat Euroopan aluekehitysrahasto (9), Euroopan sosiaalirahasto (10), koheesiorahasto (11), Euroopan maatalouden tukirahasto (12), Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahasto (13), Euroopan meri- ja kalatalousrahasto sekä tutkimuksen ja innovoinnin puiteohjelma "Horisontti 2020" (14). Komission ja jäsenvaltioiden olisi varmistettava tällainen täydentävyys kaikilla tasoilla. Täydentävyys olisi varmistettava unionissa käynnistämällä osana Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU)
N:o 1303/2013 (yhteisiä säännöksiä koskeva asetus) (15) perustettua yhteistä strategiakehystä Life-ohjelman ja yhteistyössä hallinnoitujen unionin rahoitusohjelmien välinen jäsennelty yhteistyö erityisesti sellaisten toimien rahoituksen edistämiseksi, jotka täydentävät integroituja hankkeita tai tukevat Life-ohjelmassa kehitettyjen ratkaisujen, menetelmien ja lähestymistapojen käyttöä. Life-ohjelman olisi myös kannustettava hyödyntämään Horisontti 2020 -puiteohjelman ympäristö- ja ilmastoalaan liittyviä tutkimus- ja innovointituloksia. Tältä osin sen olisi tarjottava yhteisrahoitusmahdollisuuksia hankkeille, jotka tuottavat selviä ympäristö- ja ilmastohyötyjä, synergian varmistamiseksi Life-ohjelman ja Horisontti 2020 -puiteohjelman välillä. Päällekkäisen rahoituksen ehkäiseminen edellyttää koordinointia. Komission olisi ryhdyttävä toimiin, jotta estetään päällekkäisyydet ja eri rahoitusvälineiden raportointivelvoitteista hankkeesta hyötyville tahoille aiheutuva hallinnollinen lisätaakka. Life-ohjelman integroitujen hankkeiden selkeyden ja käytännön toteutettavuuden varmistamiseksi mahdolliset yhteistyöjärjestelyt olisi vahvistettava varhaisessa vaiheessa. Jäsenvaltioiden olisi pyrittävä mainitsemaan tällaiset järjestelyt kumppanuussopimuksissaan, jotta varmistetaan, että integroitujen hankkeiden edut voidaan ottaa huomioon laadittaessa toimenpideohjelmia tai maaseudun kehittämisohjelmia.
(12)
Luonnon monimuotoisuuden vähenemisen pysäyttäminen ja tämän suuntauksen kääntäminen, resurssitehokkuuden parantaminen sekä ympäristöön ja terveyteen liittyvien huolenaiheiden käsittely ovat edelleen unionin keskeisiä haasteita. Näiden haasteiden vuoksi unionin on lisättävä ponnistelujaan löytää ratkaisuja ja parhaita käytäntöjä, jotka auttavat saavuttamaan 3 päivänä maaliskuuta 2010 annetussa komission tiedonannossa "Eurooppa 2020 - Älykkään, kestävän ja osallistavan kasvun strategia", jäljempänä 'Eurooppa 2020 -strategia', asetetut tavoitteet. Lisäksi ympäristötavoitteiden saavuttaminen edellyttää hallinnon parantamista erityisesti tiedotustoimin ja ottamalla sidosryhmät mukaan. Siksi Ympäristö-alaohjelman toimenpiteillä olisi oltava kolme painopistealuetta: Ympäristö ja resurssitehokkuus, Luonto ja luonnon monimuotoisuus sekä Ympäristöhallinto ja -tieto. Life-ohjelmasta rahoitettavilla hankkeilla olisi voitava edistää useamman kuin yhden painopistealueen erityistavoitteita sekä useamman kuin yhden jäsenvaltion osallistumista.
(13)
Syyskuun 20 päivänä 2011 annetussa komission tiedonannossa "Etenemissuunnitelma kohti resurssitehokasta Eurooppaa" ehdotettiin välitavoitteita ja toimia, joita unionin saattaminen resurssitehokkaan ja kestävän kasvun tielle edellyttää. Siksi Ympäristö ja resurssitehokkuus -painopistealueesta olisi tuettava unionin ympäristöpolitiikan tehokasta täytäntöönpanoa yksityisellä ja julkisella sektorilla, varsinkin edellä mainitun etenemissuunnitelman kattamilla ympäristöaloilla, helpottamalla uusien ratkaisujen ja parhaiden käytäntöjen kehittämistä ja jakamista. Tältä osin komission olisi varmistettava yhdenmukaisuus ja vältettävä päällekkäisyyttä Horisontti 2020 -puiteohjelman kanssa.
(14)
Aiheesta "Luonnonpääoma elämämme turvaajana: luonnon monimuotoisuutta koskeva EU:n strategia vuoteen 2020", jäljempänä 'luonnon monimuotoisuutta koskeva unionin strategia 2020', 3 päivänä toukokuuta 2011 annetussa komission tiedonannossa on asetettu tavoitteet luonnon monimuotoisuuden vähenemisen pysäyttämiselle ja tämän suuntauksen kääntämiselle. Näitä tavoitteita ovat muun muassa neuvoston direktiivin 92/43/ETY (16) ja Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/147/EY (17) täysimääräinen täytäntöönpano sekä ekosysteemien ja niiden tarjoamien hyötyjen säilyttäminen ja palauttaminen. Life-ohjelman olisi edistettävä näiden tavoitteiden saavuttamista. Siksi Luonto ja luonnon monimuotoisuus -painopistealueessa olisi keskityttävä direktiivillä 92/43/ETY perustetun Natura 2000 -verkoston toteuttamiseen ja hallintaan, erityisesti siltä osin kuin kyse on kyseisen direktiivin 8 artiklan pohjalta laaditusta hankkeiden toteutusjärjestyksen sisältävästä toimintasuunnitelmasta, luonnon monimuotoisuuteen ja direktiiveihin 92/43/ETY ja 2009/147/EY liittyvien parhaiden käytäntöjen kehittämiseen ja levittämiseen sekä laajempiin luonnon monimuotoisuutta koskeviin haasteisiin, jotka määritetään luonnon monimuotoisuutta koskevassa unionin strategiassa 2020.
(15)
Life-ohjelman panosta Natura 2000 -verkoston vuotuisiin rahoitustarpeisiin olisi tarkasteltava unionin muista rahastoista turvattujen luonnon monimuotoisuuteen liittyvien menojen yhteydessä. Erityistä huomiota olisi kiinnitettävä Life-ohjelman integroituihin hankkeisiin koordinoituna rahoitusvälineenä Natura 2000 -verkostolle, kun otetaan huomioon niiden tuomat mahdollisuudet saada lisää rahoitusta ja lisätä unionin muiden rahastojen mahdollisuuksia hyödyntää määrärahoja luontoon ja luonnon monimuotoisuuteen liittyviin menoihin.
(16)
Metsät vaikuttavat merkittävällä tavalla ympäristöön ja ilmastoon esimerkiksi luonnon monimuotoisuuden, veden, maaperän sekä ilmastonmuutoksen hillitsemisen ja siihen sopeutumisen kautta. Metsät ja maaperä auttavat säätelemään ilmastoa sitomalla hiilidioksidia (CO2) ilmakehästä ja varastoimalla valtavia määriä hiiltä. Tämän vaikutuksen optimoimiseksi on tarjottava käyttöön asian kannalta merkityksellisiä ja yhteensopivia tietoja. Siksi tämän asetuksen olisi myös muodostettava kehys metsiin ja maaperään liittyvien ympäristö- ja ilmastotoimien välisen synergian tukemiselle, myös tällaisten toimien seurannan osalta. Muita aloja, joilla synergiaetuja voitaisiin lisätä, ovat vesipula, kuivuus ja tulvariskien hallinta.
(17)
Life-ohjelman resurssien käytön optimoimiseksi olisi vahvistettava synergiaa Ympäristö-alaohjelmaan kuuluvien, erityisesti luonnon monimuotoisuuden suojelemiseen liittyvien toimien sekä Ilmastotoimet-alaohjelmaan kuuluvien, ilmastonmuutoksen hillitsemistä ja siihen sopeutumista koskevien toimien välillä.
(18)
Aiheesta "Etenemissuunnitelma - siirtyminen kilpailukykyiseen vähähiiliseen talouteen vuonna 2050", jäljempänä 'etenemissuunnitelma vuoteen 2050', 15 päivänä joulukuuta 2011 annetussa komission tiedonannossa tunnustettiin, että ilmastonmuutoksen hillitsemistä koskevien uusien lähestymistapojen testaaminen on jatkossakin välttämätöntä, jotta voidaan siirtyä vähän hiilidioksidipäästöjä tuottavaan talouteen. On myös varmistettava, että ilmastonmuutokseen sopeutuminen otetaan unionin monialaiseksi painopisteeksi. Lisäksi on erittäin tärkeää kehittää hallintoa ja lisätä tiedottamista, jotta saavutetaan rakentavia tuloksia ja varmistetaan sidosryhmien osallistuminen. Siksi Ilmastotoimet-alaohjelmasta olisi tuettava toimia kolmen painopistealueen edistämiseksi: Ilmastonmuutoksen hillitseminen, Ilmastonmuutokseen sopeutuminen ja Ilmastohallinto ja -tieto. Life-ohjelmasta rahoitettavilla hankkeilla olisi voitava edistää useamman kuin yhden painopistealueen erityistavoitteita sekä useamman kuin yhden jäsenvaltion osallistumista.
(19)
Ilmastonmuutoksen hillitseminen -painopistealueen olisi edistettävä unionin ilmastopolitiikan ja -lainsäädännön valmistelua ja täytäntöönpanoa erityisesti siltä osin kuin kyse on kasvihuonekaasujen tarkkailusta ja raportoinnista, maankäyttöön, maankäytön muutoksiin ja metsätalouteen liittyvistä politiikoista, luonnon hiilinielujen säilyttämisestä, päästökauppajärjestelmästä, jäsenvaltioiden pyrkimyksistä pienentää kasvihuonekaasupäästöjä, hiilidioksidin talteenotosta ja varastoinnista, uusiutuvasta energiasta, energiatehokkuudesta, liikenteestä ja polttoaineista, otsonikerroksen suojelemisesta ja fluoratuista kaasuista. Hiilidioksidin talteenotto- ja varastointi-infrastruktuurin rakentamisen ei katsota kuuluvan Life-ohjelman soveltamisalaan, joten sitä ei tueta.
(20)
Ilmastonmuutoksen ensimmäiset vaikutukset, kuten äärimmäiset sääolot, jotka johtavat tulviin ja kuivuuteen, sekä lämpötilojen ja merenpinnan nousu, ovat jo nähtävissä Euroopassa ja maailmanlaajuisesti. Siksi Ilmastonmuutokseen sopeutuminen -painopistealueen olisi autettava väestöryhmiä, taloudenaloja ja alueita sopeutumaan tällaisiin vaikutuksiin erityisillä sopeutumistoimenpiteillä ja strategioilla, jotta voidaan turvata unionin parempi kestokyky. Tämän alan toimilla olisi täydennettävä toimia, jotka voivat saada tukea Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksellä N:o 1313/2013/EU (18) perustetusta pelastuspalvelun rahoitusvälineestä. Suurten infrastruktuurihankkeiden rakentamisen ei katsota kuuluvan Life-ohjelman soveltamisalaan, joten sitä ei tueta.
(21)
Ympäristö- ja ilmastoalan politiikan ja lainsäädännön täysimääräinen täytäntöönpano liittyy erottamattomasti hallinnon parantamiseen, sidosryhmien osallistumisen lisäämiseen ja tiedon levittämiseen. Siksi kummankin alaohjelman hallintoa ja tietoa koskevilla painopistealueilla olisi tuettava yhteistyöfoorumien kehittämistä ja parhaiden käytäntöjen vaihtamista lainsäädännön noudattamisen ja valvonnan tehostamiseksi, myös järjestämällä koulutusohjelmia tuomareita ja syyttäjiä varten, sekä hankittava yleisön ja sidosryhmien tuki unionin päätöksenteolle ympäristö- ja ilmastoalalla. Niillä olisi tuettava erityisesti parannuksia, jotka liittyvät unionin lainsäädännön täytäntöönpanoa koskevan tietopohjan ja sitä koskevien parhaiden käytäntöjen levittämiseen, tiedottamiseen, yleisön osallistumiseen, tiedonsaantiin ja oikeussuojan saatavuuteen ympäristöasioiden alalla.
(22)
Tämän asetuksen nojalla olisi tarjottava tukea Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 (19) mukaisesti. Life-ohjelmasta rahoitettavien hankkeiden olisi täytettävä tukikelpoisuus- ja myöntämisperusteet unionin varojen parhaan mahdollisen käytön turvaamiseksi ja unionin lisäarvon varmistamiseksi. Unionille saatavaa lisäarvoa arvioidessaan komission olisi kiinnitettävä erityistä huomiota painopistealueiden osalta hankkeiden toistettavuuteen ja siirrettävyyteen, niiden tulosten kestävyyteen ja vaikutuksiin painopistealueiden yleisten ja erityistavoitteiden saavuttamiseen sekä hankeaiheiden kautta täytäntöönpantuihin alakohtaisiin painopisteisiin. Hankkeita, joilla on monialaisia vaikutuksia, olisi edistettävä. Komission olisi myös edistettävä ympäristöä säästävien julkisten hankintojen käyttöä ja kannustettava siihen erityisesti hankkeiden täytäntöönpanossa.
(23)
Jotta kaikkien sisämarkkinatoimijoiden toimintaedellytykset pidetään tasavertaisina ja vältetään kilpailun epäasianmukainen vääristyminen, Life-ohjelmasta tarjottavalla rahoituksella olisi tarvittaessa puututtava markkinahäiriöihin. Lisäksi jos rahoitus on Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea, se olisi suunniteltava valtiontukisääntöjen mukaisella tavalla, jotta vältetään markkinoiden vääristyminen, kuten yksityisen rahoituksen syrjäyttäminen, tehottomien markkinarakenteiden luominen tai tehottomien yritysten pitäminen toiminnassa, eikä sitä saa panna täytäntöön, ennen kuin komissio on hyväksynyt sen Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 108 artiklan 3 kohdan mukaisesti, paitsi jos se vastaa neuvoston asetuksen (EY) N:o 994/98 (20) nojalla hyväksytyn asetuksen vaatimuksia.
(24)
Jotta voidaan parantaa ympäristö- ja ilmastopolitiikan täytäntöönpanoa ja sisällyttää ympäristö- ja ilmastotavoitteet paremmin osaksi muita politiikanaloja, Life-ohjelmalla olisi tuettava hankkeita, joilla edistetään kokonaisvaltaisia lähestymistapoja ympäristö- ja ilmastoalan lainsäädännön ja politiikan täytäntöönpanoon. Tällaisten integroitujen hankkeiden olisi toimittava konkreettisina välineinä, joiden avulla tehostetaan ympäristö- ja ilmastotavoitteiden sisällyttämistä osaksi unionin muita politiikanaloja ja unionin kokonaismenoja Eurooppa 2020 -strategian mukaisesti. Niiden olisi tarjottava esimerkkejä hyvistä käytännöistä unionin ympäristö- ja ilmastopolitiikan tehokasta ja hyvin yhteensovitettua täytäntöönpanoa varten jäsenvaltioissa ja alueilla. Ympäristö-alaohjelmassa integroiduissa hankkeissa olisi keskityttävä ensisijaisesti luonnon monimuotoisuutta koskevan unionin strategian 2020 täytäntöönpanoon kiinnittäen erityistä huomiota direktiivillä 92/43/ETY perustetun Natura 2000 -verkoston tehokkaaseen hoitoon ja vahvistamiseen panemalla täytäntöön kyseisen direktiivin 8 artiklan pohjalta laaditut hankkeiden toteutusjärjestyksen sisältävät toimintasuunnitelmat, Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2000/60/EY (21) sekä jätteitä ja ilmaa koskevan lainsäädännön.
(25)
Integroitujen hankkeiden, joissa keskitytään määritettyihin aiheisiin, olisi muodostettava samalla mekanismeja, joilla pyritään useisiin tavoitteisiin (esimerkiksi saavuttamaan ympäristöhyötyjä ja kehittämään valmiuksia) ja joiden avulla voidaan saavuttaa tuloksia muilla politiikanaloilla, erityisesti meriympäristön osalta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2008/56/EY (22) tavoitteiden mukaisesti. Integroituja hankkeita voitaisiin suunnitella muillakin ympäristöön liittyvillä aloilla. Ilmastotoimet-alaohjelmassa näiden hankkeiden olisi koskettava erityisesti ilmastonmuutoksen hillitsemistä ja ilmastonmuutokseen sopeutumista koskevia strategioita ja toimintasuunnitelmia.
(26)
Integroiduilla hankkeilla olisi tuettava vain tiettyjä erityistoimia ja -toimenpiteitä, kun taas muita toimia, jotka täydentävät hankkeeseen sisältyviä toimia, olisi rahoitettava muista unionin rahoitusohjelmista sekä kansallisin, alueellisin ja yksityisen sektorin varoin. Life-ohjelman rahoituksessa olisi hyödynnettävä synergiaetuja ja varmistettava unionin eri rahoituslähteiden välinen yhdenmukaisuus keskittymällä strategisesti ympäristö- ja ilmastoasioihin samalla, kun varmistetaan, että menettelyjä yksinkertaistetaan.
(27)
Integroidut hankkeet, joissa keskitytään voimakkaasti unionin ympäristö- ja ilmastolainsäädännön ja -politiikan täytäntöönpanoon integroitujen toimintatapojen kautta, edellyttävät toimia kaikkialla unionissa ja kaikilla tämän asetuksen kohdealoilla. Näin ollen valintaprosessissa olisi maatieteellisen tasapainon edistämiseksi otettava yhtenä osatekijänä huomioon jakautuminen, ja jäsenvaltioiden olisi pyrittävä, tarvittaessa Life-ohjelman teknisen tuen hankkeen avulla, valmistelemaan ja ehdottamaan ainakin yhtä integroitua hanketta ohjelmakauden aikana.
(28)
Koska integroitujen hankkeiden lähestymistapa on uusi, sidosryhmiä olisi tarvittaessa tuettava tarjoamalla teknistä tukea. Kaksivaiheisella hakumenettelyllä olisi kevennettävä hakuvaihetta. Ensimmäisessä vaiheessa olisi osoitettava rahoitussuunnitelman avulla, mitä muita unionin, kansallisia tai yksityisiä rahoituslähteitä otetaan käyttöön ja missä määrin. Vasta toisessa vaiheessa olisi vaadittava vähintään yhden muun rahoituslähteen aiesopimus sen varmistamiseksi, että vaatimus lisärahoituslähteen käyttöönotosta täyttyy. Sopimuksen tekovaiheessa on otettava huomioon, minkä verran unionin muita varoja otetaan käyttöön.
(29)
Integroitujen hankkeiden onnistuminen riippuu tiiviistä yhteistyöstä niiden kansallisten, alueellisten ja paikallisten viranomaisten sekä valtiosta riippumattomien toimijoiden välillä, joita Life-ohjelman tavoitteet koskevat. Siksi hankkeiden valmistelussa, toteutuksessa, arvioinnissa ja seurannassa olisi sovellettava päätösten avoimuuden ja julkisuuden periaatteita.
(30)
Ympäristö-alaohjelmaan sisältyvissä muissa kuin integroiduissa hankkeissa olisi yhteisvastuun ja vastuunjaon periaatteiden mukaisesti varmistettava varojen oikeasuhteinen jako kaikkien jäsenvaltioiden kesken ensimmäisen monivuotisen työohjelman keston ajaksi vahvistamalla ohjeelliset maakohtaiset määrärahat.
(31)
Jotta lisätään jäsenvaltioiden valmiuksia osallistua Life-ohjelmaan, kaikille jäsenvaltioille, jotka täyttävät tällä asetuksella vahvistetut asian kannalta merkitykselliset vaatimukset, olisi taattava rahoitus valmiuksien kehittämishankkeisiin. Tällainen rahoitus olisi asetettava saataville sovitun valmiuksien kehittämisohjelman perusteella, jossa esitetään pääpiirteissään toimenpiteet ja tarvittavat varat.
(32)
Laadun olisi oltava Life-ohjelman hankkeiden arvioinnin ja sopimusten tekemisen tärkein peruste. Maantieteellistä tasapainoa edesauttavat osatekijät ovat luonteeltaan ohjeellisia eikä niitä olisi pidettävä takeena jäsenvaltiokohtaisista varoista tai määrärahoista.
(33)
Unioni on sopimuspuolena tiedon saantia, yleisön osallistumisoikeutta päätöksentekoon sekä muutoksenhaku- ja vireillepano-oikeutta ympäristöasioissa koskevassa Yhdistyneiden Kansakuntien Euroopan talouskomission (UNECE) yleissopimuksessa, jäljempänä 'Århusin yleissopimus'. Sen vuoksi olisi tuettava kansalaisjärjestöjen ja sellaisten voittoa tavoittelemattomien toimijoiden verkostojen työtä, jotka edistävät unionin yleisen edun mukaista tavoitetta, sillä ne tukevat tehokkaasti Århusin yleissopimuksen tavoitteita tuomalla esiin unionin kansalaisten huolenaiheita ja näkemyksiä politiikan valmistelun yhteydessä, edistävät politiikan täytäntöönpanoa ja tiedottavat ympäristö- ja ilmasto-ongelmista sekä poliittisista toimista, joilla niitä yritetään ratkaista. Life-ohjelmasta on tarkoituksenmukaista tukea monenlaisia kansalaisjärjestöjä ja voittoa tavoittelemattomien toimijoiden verkostoja, jotka edistävät unionin yleisen edun mukaista tavoitetta ja jotka toimivat pääasiassa ympäristö- ja/tai ilmastotoimien alalla, myöntämällä niille kilpailuun perustuvalla avoimella menettelyllä toiminta-avustuksia, joilla niitä autetaan osallistumaan tehokkaasti unionin politiikkaan, edistämään ja tehostamaan unionin ympäristö- ja ilmastoalan tavoitteiden täytäntöönpanoa ja tämän valvontaa sekä kehittämään ja vahvistamaan valmiuksiaan toimia entistä tehokkaampina kumppaneina.
(34)
Jotta komissio voisi hoitaa tehtävänsä ympäristö- ja ilmastopolitiikan valmistelussa ja toteuttamisessa, sen olisi Life-ohjelman varoja käyttämällä tuettava unionin ympäristö- ja ilmastoalan politiikan ja lainsäädännön alulle saattamista, täytäntöönpanoa ja valtavirtaistamista, palvelujen ja tavaroiden hankinnat mukaan luettuina. Tämän asetuksen nojalla tiedotustoimiin kohdennettujen varojen olisi myös katettava unionin poliittisia painopisteitä koskeva toimielinten tiedotustoiminta sekä unionin keskeisen ympäristö- ja ilmastolainsäädännön täytäntöönpanoa ja sen saattamista osaksi kansallista lainsäädäntöä koskeva tiedotus.
(35)
Markkinoilla tällä hetkellä vallitseva lainojen, pääoman ja riskipääoman kysynnän ja tarjonnan välinen ero jatkuu todennäköisesti talouskriisitilanteessa, minkä vuoksi on asianmukaista sallia rahoitusvälineiden käyttö sellaisten hankkeiden tukemiseen, jotka voivat tuottaa tuloja ympäristö- ja ilmastoalalla. Life-ohjelmasta tuetuilla rahoitusvälineillä olisi vastattava markkinoiden erityisiin tarpeisiin kustannustehokkaalla tavalla ohjelman tavoitteiden mukaisesti, eivätkä ne saisi syrjäyttää yksityistä rahoitusta. Rahoitusvälineitä olisi voitava yhdistää unionin talousarviosta, myös tämän asetuksen nojalla, rahoitettaviin avustuksiin.
(36)
Aiemmista Life-ohjelmista saadut kokemukset ovat osoittaneet, että toimet on keskitettävä konkreettisiin ympäristö- ja ilmastopoliittisiin painopisteisiin ja toiminta-alueisiin. Näiden alakohtaisten painopisteiden luettelo ei saisi olla tyhjentävä, jotta hakijat voivat toimittaa myös muihin aloihin liittyviä ehdotuksia ja jotta voidaan ottaa mukaan uusia ideoita uusiin haasteisiin vastaamiseksi. Monivuotisten työohjelmien olisi myös oltava joustavia, jotta niillä voidaan saavuttaa Life-ohjelman tavoitteet, ja samalla niiden olisi turvattava alakohtaisia painopisteitä toteuttavien hankeaiheiden tarvittava vakaus, jotta mahdolliset hakijat voivat suunnitella, laatia ja toimittaa ehdotuksia. Ensimmäisen monivuotisen työohjelman olisi oltava voimassa neljä vuotta, ja sen jälkeen olisi käynnistettävä toinen työohjelma, jonka kesto on kolme vuotta. Kumpaankin työohjelmaan olisi sisällytettävä luettelo, joka ei saisi olla tyhjentävä, alakohtaisia painopisteitä toteuttavista hankeaiheista.
(37)
Aiemmista Life-ohjelmista saadut kokemukset ovat osoittaneet, että Life-ohjelman kansallisilla yhteyspisteillä on tärkeä tehtävä etenkin hakijoiden ja tuensaajien tukemisessa ja siten ohjelman menestyksekkäässä täytäntöönpanossa. Life-ohjelman kansallisten ja alueellisten yhteyspisteiden järjestelmän toimintaa olisi sen vuoksi jatkettava ja mahdollisuuksien mukaan vahvistettava erityisesti niissä jäsenvaltioissa, joissa hankkeiden toteutusaste on alhainen, ja komission ja Life-ohjelman kansallisten yhteyspisteiden välistä sekä Life-ohjelman kansallisten ja alueellisten yhteyspisteiden keskinäistä yhteistyötä olisi tehostettava. Aiemmista Life-ohjelmista saadut kokemukset ovat myös osoittaneet, että on tärkeää varmistaa hankkeiden tulosten tehokas levittäminen ja verkottuminen, jotta lisätään Life-ohjelman vipuvaikutusta ja siitä unionille saatavaa lisäarvoa, erityisesti järjestämällä seminaareja, työpajoja ja muita toimia, joiden tavoitteena on vaihtaa kokemuksia, tietoja ja parhaita käytäntöjä unionissa. Komission olisi sen vuoksi jatkettava ja tehostettava kohdennettuja levittämistoimia, integroituihin hankkeisiin keskittyvät toimet mukaan luettuina, erityisesti niissä jäsenvaltioissa, joissa hankkeiden toteutusaste on alhainen, ja tietyillä aloilla sekä helpotettava yhteistyötä ja kokemusten vaihtoa Life-ohjelman tuensaajien ja muiden kesken ja laajemmin. Komission olisi myös julkistettava edelleen säännöllisesti asianmukaisia välineitä ja tekniikkaa käyttäen Life-ohjelmasta rahoitettujen hankkeiden luettelo, mukaan lukien lyhyt kuvaus tavoitteista ja saavutetuista tuloksista sekä yhteenveto myönnetyistä varoista.
(38)
Life-ohjelman yksinkertaistamiseksi sekä hakijoille ja tuensaajille aiheutuvan hallinnollisen taakan keventämiseksi kiinteämääräisiä ja kertaluonteisia maksuja olisi käytettävä enemmän kyseenalaistamatta kuitenkaan arvonlisäveron ja pysyvien henkilöstökustannusten asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 mukaista tukikelpoisuutta. Nykykäytännön mukaisesti julkisten organisaatioiden (koordinoivana tuensaajana ja/tai hankkeeseen osallistuvana tuensaajana) rahoitusosuuksien kokonaismäärän hankkeessa olisi oltava vähintään kaksi prosenttia suurempi kuin hankkeessa työskentelevän kansallisten hallintojen henkilöstön yhteenlasketut palkkakustannukset. Unionin varoja ei olisi käytettävä kansallisten talousarvioiden tukemiseen esimerkiksi arvonlisäverokustannusten kattamiseksi. Arvonlisäveron kattamiseen käytetyistä unionin varojen määristä on kuitenkin saatavilla vain vähän tietoja. Komission olisi sen vuoksi laadittava Life-ohjelman väli- ja jälkikäteisarvioinneissa yleiskatsaus jäsenvaltiokohtaisista arvonlisäveropalautuksista, joita Life-ohjelman tuensaajat ovat pyytäneet loppumaksun suoritusvaiheessa.
(39)
Yhteisrahoituksen enimmäisosuus olisi asetettava tasolle, joka on tarpeen Life-ohjelman tehokkaan tukitason säilyttämiseksi.
(40)
Life-ohjelmaa ja sen alaohjelmia olisi seurattava ja arvioitava säännöllisesti vastaavien tulosindikaattoreiden pohjalta, jotta voidaan tehdä korjauksia, mukaan lukien tarpeelliseksi osoittautunut alakohtaisten painopisteiden tarkistaminen. Määritellessään tarkemmin tulosindikaattoreita ohjelmien ja hankkeiden arviointia varten komission olisi korostettava laadun seurantaa tulosindikaattorien sekä odotettujen tulosten ja vaikutusten pohjalta. Komission olisi myös ehdotettava menetelmää hankkeiden pitkän aikavälin onnistumisen mittaamiseksi erityisesti Luonto ja luonnon monimuotoisuus -painopistealueessa. Jotta niistä yhteisistä hyödyistä, joita molemmat alaohjelmat voivat tuottaa ilmastotoimien ja luonnon monimuotoisuuden alalla, saataisiin näyttöä ja jotta menotasosta saataisiin tietoa, Life-ohjelman seurannassa olisi seurattava ilmastoon ja luonnon monimuotoisuuteen liittyviä menoja, siten kuin ne määritellään tiedonannossa "Eurooppa 2020 -strategiaa tukeva talousarvio". Tällaisen seurannan olisi perustuttava yksinkertaiseen menetelmään, jossa menot sijoitetaan johonkin seuraavista kolmesta luokasta: yksinomaan ilmastoon/luonnon monimuotoisuuteen liittyvät menot (100 prosenttia), pitkälti ilmastoon/luontoon monimuotoisuuteen liittyvät menot (40 prosenttia) ja ilmastoon/luonnon monimuotoisuuteen liittymättömät menot (0 prosenttia). Tämä menetelmä ei saisi estää tarkempien menetelmien käyttöä tarvittaessa.
(41)
Komission olisi jatkossakin vastattava Life-ohjelman hallinnoinnista, kun otetaan huomioon komission pitkä kokemus Life-ohjelman ja siihen liittyvien hankkeiden hallinnoinnista sekä Life-ohjelman tuensaajien myönteiset kokemukset ulkoisista valvontaryhmistä. Kaikkia Life-ohjelman ja siihen liittyvien hankkeiden hallintorakenteiden muutoksia olisi arvioitava ennalta kustannus-hyötyanalyysin avulla, ja olisi kiinnitettävä erityistä huomiota riittävään ja kattavaan asiantuntemukseen erityisesti Luonto ja luonnon monimuotoisuus -painopistealueessa.
(42)
Unionin taloudellisia etuja olisi menojen hallinnoinnin kaikissa vaiheissa suojattava oikeasuhteisin toimenpitein, joita ovat sääntöjenvastaisuuksien ehkäiseminen, havaitseminen ja tutkiminen sekä menetettyjen, aiheettomasti maksettujen tai väärinkäytettyjen varojen takaisinperintä ja soveltuvin osin seuraamukset.
(43)
Unionin varojen käytön parhaan mahdollisen arvioinnin turvaamiseksi komissiolle olisi siirrettävä valta hyväksyä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 290 artiklan mukaisesti säädösvallan siirron nojalla annettavia delegoituja säädöksiä, jotka koskevat Ympäristö-alaohjelman alakohtaisiin painopisteisiin ja Ilmastotoimet-alaohjelman painopistealueisiin sovellettavia tulosindikaattoreita sekä liitteessä III vahvistettujen alakohtaisten painopisteiden muuttamista ja luonnon ja luonnon monimuotoisuuden suojelua tukeviin hankkeisiin osoitettuja avustuksia koskevien määrärahojen osuuden muuttamista. On erityisen tärkeää, että komissio asiaa valmistellessaan toteuttaa asianmukaiset kuulemiset, myös asiantuntijatasolla. Komission olisi delegoituja säädöksiä valmistellessaan ja laatiessaan varmistettava, että asianomaiset asiakirjat toimitetaan Euroopan parlamentille ja neuvostolle yhtäaikaisesti, hyvissä ajoin ja asianmukaisesti.
(44)
Jotta voidaan varmistaa tämän asetuksen yhdenmukainen täytäntöönpano monivuotisten työohjelmien hyväksymisen osalta, komissiolle olisi siirrettävä täytäntöönpanovaltaa. Tätä täytäntöönpanovaltaa olisi käytettävä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 182/2011 (23) mukaisesti.
(45)
Jos ympäristö- ja ilmastotoimien ohjelman (Life) komitea ei anna lausuntoa ehdotuksesta täytäntöönpanosäädökseksi, asetuksen (EU) N:o 182/2011 5 artiklan 4 kohdan toisen alakohdan mukaisesti komission ei olisi hyväksyttävä ehdotusta täytäntöönpanosäädökseksi. Tähän menettelyyn turvautuminen olisi perusteltava muun muassa tarpeella arvioida varojen oikeasuhteista jakautumista integroitujen hankkeiden kesken ja etenkin enimmäismäärää, joka yksittäiselle integroidulle hankkeelle voidaan myöntää.
(46)
Sen varmistamiseksi, että siirtyminen asetuksen (EY) N:o 614/2007 nojalla hyväksyttyjen toimenpiteiden ja Life-ohjelman välillä tapahtuu tehokkaasti, kyseisen asetuksen nojalla rahoitettavien toimien seurantaa, tarkastuksia ja laadun arviointia on jatkettava sen voimassaolon päättymisen jälkeen.
(47)
Life-ohjelman tuottama lisäarvo johtuu sen yksityiskohtaisuudesta ja painopisteistä, minkä vuoksi sen toimenpiteet vastaavat erityisen hyvin ympäristö- ja ilmastotarpeita. Resurssien ja osaamisen yhteen kokoamisen ansiosta Life-ohjelmalla voidaan edistää ympäristöpolitiikan täytäntöönpanoa tehokkaammin kuin jäsenvaltioiden toimiessa yksin. Ohjelma tarjoaa myös perustan parhaiden käytäntöjen ja tiedon kehittämiseksi ja vaihtamiseksi, lainsäädännön täytäntöönpanon parantamiseksi ja siihen liittyvien muutosten käynnistämiseksi ja jouduttamiseksi sekä valmiuksien kehittämiseksi, tuen tarjoamiseksi siihen, että yksityiset toimijat, erityisesti pk-yritykset, testaavat pienessä mittakaavassa teknologiaa ja ratkaisuja, sekä sen mahdollistamiseksi, että jäsenvaltiot ja sidosryhmät voivat oppia toinen toisiltaan. Lisäksi Life-ohjelma luo unionin ja jäsenvaltioiden rahastojen välille synergiaetuja, auttaa samalla saamaan lisää yksityisen sektorin rahoitusta ja lisää näin unionin toimien johdonmukaisuutta ja edistää säännöstön entistä yhtenäisempää täytäntöönpanoa.
(48)
Jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla saavuttaa tämän asetuksen tavoitteita, joita ovat unionin ympäristö- ja ilmastoalan politiikan ja lainsäädännön täytäntöönpanon ja valmistelun edistäminen, mukaan luettuna ympäristö- ja ilmastotavoitteiden sisällyttäminen osaksi muita politiikanaloja, sekä hallinnon parantaminen, vaan ne voidaan tämän asetuksen laajuuden ja vaikutusten vuoksi saavuttaa paremmin unionin tasolla. Sen vuoksi unioni voi toteuttaa toimenpiteitä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Mainitussa artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä asetuksessa ei ylitetä sitä, mikä on näiden tavoitteiden saavuttamiseksi tarpeen.
(49)
Asetus (EY) N:o 614/2007 olisi sen vuoksi kumottava,
OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN ASETUKSEN:
I OSASTO
YMPÄRISTÖN JA ILMASTOTOIMIEN OHJELMA (LIFE)
1 artikla
Perustaminen
Perustetaan ympäristön ja ilmastotoimien ohjelma, jäljempänä 'Life-ohjelma', 1 päivän tammikuuta 2014 ja 31 päivän joulukuuta 2020 väliseksi ajaksi.
2 artikla
Määritelmät
Tässä asetuksessa tarkoitetaan:
a)
'pilottihankkeilla' hankkeita, joissa käytetään tekniikkaa tai menetelmää, jota ei ole käytetty tai testattu aikaisemmin tai muualla, jotka tuottavat mahdollisia ympäristö- tai ilmastohyötyjä vallitsevaan parhaaseen käytäntöön verrattuna ja joita voidaan myöhemmin hyödyntää laajemmin vastaavissa tilanteissa;
b)
'demonstrointihankkeilla' hankkeita, joissa otetaan käyttöön, testataan, arvioidaan ja levitetään toimia, menetelmiä tai menettelytapoja, jotka ovat uusia tai tuntemattomia hankkeen asiayhteydessä, kuten maantieteellisessä, ekologisessa tai sosioekonomisessa asiayhteydessä, ja joita voitaisiin käyttää muualla vastaavissa olosuhteissa;
c)
'parhaita käytäntöjä koskevilla hankkeilla' hankkeita, joissa käytetään tarkoituksenmukaisia, kustannustehokkaita ja viimeisimmän tietämyksen mukaisia tekniikoita, menetelmiä ja menettelytapoja, joissa otetaan huomioon hankkeen erityinen asiayhteys;
d)
'integroiduilla hankkeilla' hankkeita, joissa toteutetaan laajalla alueella, erityisesti alueellisesti, monella alueella, kansallisesti tai kansainvälisesti, unionin erityisessä ympäristö- tai ilmastolainsäädännössä edellytettyjä, unionin muiden säädösten nojalla valmisteltuja tai jäsenvaltioiden viranomaisten valmistelemia ympäristö- tai ilmastoalan suunnitelmia tai strategioita, etenkin luonnon, muun muassa Natura 2000 -verkoston hallinnoinnin, veden, jätehuollon, ilman sekä ilmastonmuutoksen hillitsemisen ja siihen sopeutumisen osa-alueilla siten, että varmistetaan sidosryhmien osallistuminen ja edistetään koordinointia vähintään yhden muun asiaankuuluvan unionin, kansallisen tai yksityisen rahoituslähteen kanssa ja sen käyttöönottoa;
e)
'teknisen tuen hankkeilla' hankkeita, joilla tarjotaan toiminta-avustusten kautta rahoitustukea, jonka avulla hakijat voivat valmistella integroituja hankkeita ja erityisesti varmistaa, että nämä hankkeet vastaavat Life-ohjelman ja 8 artiklan 3 kohdassa tarkoitettujen rahastojen aikataulua sekä teknisiä ja rahoitukseen liittyviä vaatimuksia;
f)
'valmiuksien kehittämishankkeilla' hankkeita, joilla tarjotaan toiminta-avustusten kautta rahoitustukea, jota tarvitaan jäsenvaltioiden, myös kansallisten ja alueellisten Life-yhteyspisteiden, valmiuksien kehittämiseksi, jotta jäsenvaltiot voivat osallistua tehokkaammin Life-ohjelmaan;
g)
'valmisteluhankkeilla' ensisijaisesti komission yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa yksilöimiä hankkeita, joilla tuetaan unionin ympäristö- tai ilmastoalan politiikan ja lainsäädännön valmistelun ja täytäntöönpanon edellyttämiä erityistarpeita;
h)
'tiedottamiseen, tietoisuuteen ja levittämiseen liittyvillä hankkeilla' hankkeita, joilla pyritään tukemaan viestintää, tietojen levittämistä ja tietoisuuden parantamista Ympäristö- ja Ilmastotoimet-alaohjelmissa.
3 artikla
Yleiset tavoitteet ja tulosindikaattorit
1. Life-ohjelman yleisenä tavoitteena on erityisesti
a)
edistää siirtymistä kohti resurssitehokasta, vain vähän hiilidioksidipäästöjä aiheuttavaa ja ilmastonmuutoksen kestävää taloutta, ympäristön laadun suojelua ja parantamista sekä luonnon monimuotoisuuden vähenemisen pysäyttämistä ja tämän suuntauksen kääntämistä, mukaan lukien Natura 2000 -verkoston tukeminen ja ekosysteemien köyhtymisen torjuminen;
b)
parantaa unionin ympäristö- ja ilmastoalan politiikan ja lainsäädännön valmistelua, täytäntöönpanoa ja valvontaa sekä käynnistää ja edistää ympäristö- ja ilmastotavoitteiden valtavirtaistamista ja sisällyttämistä unionin muihin politiikanaloihin ja julkisen ja yksityisen sektorin käytäntöihin, myös lisäämällä niiden valmiuksia;
c)
tukea paremmin ympäristö- ja ilmastohallintoa kaikilla tasoilla, myös kansalaisyhteiskunnan, valtiosta riippumattomien järjestöjen ja paikallisten toimijoiden aktiivisemman osallistumisen kautta;
d)
tukea seitsemännen ympäristöä koskevan toimintaohjelman täytäntöönpanoa.
Näihin tavoitteisiin pyrkimällä Life-ohjelma edistää kestävää kehitystä ja Eurooppa 2020-strategian tavoitteiden saavuttamista sekä unionin ympäristö- ja ilmastoalan asiaa koskevia strategioita ja suunnitelmia.
2. Edellä 1 kohdassa vahvistetut yleiset tavoitteet pyritään saavuttamaan seuraavien alaohjelmien avulla:
a)
Ympäristö-alaohjelma
b)
Ilmastotoimet-alaohjelma.
3. Life-ohjelman tuloksia arvioidaan käyttämällä erityisesti seuraavia indikaattoreita:
a)
ohjelman ansioksi luettavat, 1 kohdan a alakohdassa tarkoitettuun yleiseen tavoitteeseen liittyvät ympäristöön ja ilmastoon vaikuttavat parannukset. Kun kyse on tavoitteesta edistää luonnon monimuotoisuuden vähenemisen pysäyttämistä ja tämän suuntauksen kääntämistä, ohjelman ansioksi luettavia ympäristöön vaikuttavia parannuksia mitataan sen mukaan, miten suuri prosentuaalinen osa Natura 2000 -verkostosta on palautettu ennalleen tai saatettu asianmukaiseen hallintaan, ennalleen palautettujen ekosysteemien pinta-alan ja tyypin mukaan sekä sellaisten luontotyyppien ja lajien määrän ja tyypin mukaan, jotka on valittu toimien kohteeksi ja joiden suojelun taso on parantunut;
b)
unionin ympäristö- tai ilmastoalan politiikan ja lainsäädännön mukaisten suunnitelmien, ohjelmien tai strategioiden täytäntöönpanemiseksi laadittujen tai toteutettujen toimenpiteiden määrä sekä toistettaviksi tai siirrettäviksi soveltuvien toimenpiteiden määrä, kun kyse on 1 kohdan b alakohdassa tarkoitetuista valmisteluun ja täytäntöönpanoon liittyvistä yleisistä tavoitteista;
c)
unionin muiden rahoitusohjelmien kanssa synergiaetuja tuottavien tai niissä valtavirtaistettujen taikka yksityisen tai julkisen sektorin käytäntöihin sisällytettyjen toimenpiteiden määrä, kun kyse on 1 kohdan b alakohdassa tarkoitetuista unionin politiikkoihin sisällyttämiseen ja valtavirtaistamiseen liittyvistä yleisistä tavoitteista;
d)
sellaisten toimenpiteiden määrä, joilla parannetaan hallintoa, tiedon levittämistä ja tietoisuutta ympäristö- ja ilmastoasioista, kun kyse on 1 kohdan c alakohdassa tarkoitetusta yleisestä tavoitteesta.
Siirretään komissiolle valta antaa delegoituja säädöksiä 29 artiklan mukaisesti tulosindikaattoreiden tarkempaa määrittelemistä varten, jotta niitä voidaan soveltaa 9 artiklassa tarkoitettuihin Ympäristö-alaohjelman painopistealueisiin ja liitteessä III tarkoitettuihin Ympäristö-alaohjelman alakohtaisiin painopisteisiin ja 13 artiklassa tarkoitettuihin Ilmastotoimet-alaohjelman painopistealueisiin.
4 artikla
Määrärahat
1. Rahoituspuitteet Life-ohjelman toteuttamiseksi kaudella 2014-2020 ovat nykyhinnoin 3 456 655 000 euroa, mikä on 0,318 prosenttia asetuksessa (EU) N:o 1311/2013 tarkoitetusta maksusitoumusmäärärahojen kokonaismäärästä.
Euroopan parlamentti ja neuvosto myöntävät vuotuiset määrärahat rahoituskehyksen rajoissa.
2. Määrärahat jaetaan alaohjelmien kesken seuraavasti:
a)
2 592 491 250 euroa 1 kohdassa tarkoitetuista kokonaismäärärahoista osoitetaan Ympäristö-alaohjelmaan;
b)
864 163 750 euroa 1 kohdassa tarkoitetuista kokonaismäärärahoista osoitetaan Ilmastotoimet-alaohjelmaan.
5 artikla
Kolmansien maiden osallistuminen Life-ohjelmaan
Seuraavat maat voivat osallistua Life-ohjelmaan:
a)
Euroopan vapaakauppaliiton (EFTA) jäsenmaat, jotka ovat Euroopan talousalueesta (ETA) tehdyn sopimuksen sopimuspuolia;
b)
ehdokasmaat, mahdolliset ehdokasmaat ja unioniin liittyvät maat;
c)
Euroopan naapuruuspolitiikan piiriin kuuluvat maat;
d)
maat, joista on tullut Euroopan ympäristökeskuksen jäseniä neuvoston asetuksen (EY) N:o 933/1999 (24) mukaisesti.
Tällainen osallistuminen toteutetaan asianomaisissa kahdenvälisissä tai monenvälisissä sopimuksissa, joissa vahvistetaan näiden kolmansien maiden osallistumista koskevat yleiset periaatteet, määrättyjen ehtojen mukaisesti.
6 artikla
Unionin ulkopuolella tai merentakaisissa maissa ja merentakaisilla alueilla toteutettavat toimet
1. Life-ohjelmasta voidaan rahoittaa toimia unionin ulkopuolella ja merentakaisissa maissa ja merentakaisilla alueilla (MMA) päätöksen 2001/822/EY (päätös merentakaisten alueiden assosiaatiosta) mukaisesti, jos kyseiset toimet ovat tarpeen unionin ympäristö- ja ilmastotavoitteiden saavuttamiseksi, ja sellaisilla jäsenvaltioiden alueilla toteutettujen toimien tehokkuuden varmistamiseksi, joihin sovelletaan perussopimuksia, sanotun rajoittamatta 5 artiklan soveltamista.
2. Unionin ulkopuolelle sijoittautunut oikeushenkilö voi osallistua 18 artiklassa tarkoitettuihin hankkeisiin, jos hanketta koordinoiva tuensaaja on sijoittautunut unioniin ja unionin ulkopuolella toteutettava toimi täyttää tämän artiklan 1 kohdan vaatimukset.
7 artikla
Kansainvälinen yhteistyö
Life-ohjelman täytäntöönpanon aikana voidaan tehdä yhteistyötä asiaankuuluvien kansainvälisten järjestöjen sekä niiden toimielinten ja elinten kanssa, jos se on tarpeen 3 artiklassa vahvistettujen yleisten tavoitteiden saavuttamiseksi.
8 artikla
Täydentävyys
1. Komissio ja jäsenvaltiot varmistavat, että Life-ohjelmasta myönnettävä tuki on yhdenmukainen unionin politiikkojen ja painopisteiden kanssa ja täydentää unionin muita rahoitusvälineitä ja että toteutetaan yksinkertaistamistoimenpiteitä.
2. Life-ohjelmasta rahoitettujen toimien on oltava unionin ja kansallisen lainsäädännön, myös unionin valtiontukisääntöjen, mukaisia. Erityisesti jos Life-ohjelman rahoitus on Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea, jäsenvaltioiden on ilmoitettava siitä komissiolle eikä sitä saa panna täytäntöön, ennen kuin komissio on hyväksynyt sen mainitun sopimuksen 108 artiklan 3 kohdan mukaisesti, paitsi jos se täyttää asetuksen (EY) N:o 994/98 2 artiklan 1 kohdan ja 8 artiklan nojalla hyväksytyn asetuksen vaatimukset.
3. Komissio ja jäsenvaltiot varmistavat vastuualueidensa rajoissa Life-ohjelman ja Euroopan aluekehitysrahaston, Euroopan sosiaalirahaston, koheesiorahaston, Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahaston ja Euroopan meri- ja kalastusrahaston välisen koordinoinnin synergiaetujen luomiseksi, erityisesti kun kyse on integroiduista hankkeista, ja Life-ohjelman yhteydessä kehitettyjen ratkaisujen, menetelmien ja lähestymistapojen käytön tukemiseksi. Tällainen koordinointi on toteutettava yhteisiä säännöksiä koskevan asetuksen ja yhteisen strategisen viitekehyksen puitteissa ja kumppanuussopimuksissa vahvistettujen mekanismien mukaisesti kyseisessä asetuksessa edellytetyllä tavalla.
4. Komissio myös varmistaa yhdenmukaisuuden ja synergiaedut ja välttää päällekkäisyyttä Life-ohjelman ja unionin muiden politiikkojen ja rahoitusvälineiden välillä, erityisesti Horisontti 2020 -puiteohjelman ja unionin ulkoiseen toimintaan sisältyvien politiikkojen ja välineiden välillä.
II OSASTO
ALAOHJELMAT
1 LUKU
Ympäristö-alaohjelma
9 artikla
Ympäristö-alaohjelman painopistealueet
1. Ympäristö-alaohjelmassa on kolme painopistealuetta:
a)
Ympäristö ja resurssitehokkuus
b)
Luonto ja luonnon monimuotoisuus
c)
Ympäristöhallinto ja -tieto.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetut painopistealueet sisältävät liitteessä III vahvistetut alakohtaiset painopisteet.
Siirretään komissiolle valta antaa tarvittaessa delegoituja säädöksiä 29 artiklan mukaisesti liitteessä III vahvistettujen alakohtaisten painopisteiden lisäämiseksi, poistamiseksi tai muuttamiseksi seuraavin perustein:
a)
seitsemännessä ympäristöä koskevassa toimintaohjelmassa vahvistetut painopisteet;
b)
kullekin 10, 11 ja 12 artiklassa tarkoitetulle painopistealueelle vahvistetut erityistavoitteet;
c)
24 artiklassa tarkoitetun monivuotisen työohjelman täytäntöönpanosta saadut kokemukset;
d)
integroitujen hankkeiden täytäntöönpanosta saadut kokemukset;
e)
23 päivänä joulukuuta 2013 jälkeen hyväksytystä unionin uudesta ympäristölainsäädännöstä johtuvat painopisteet; tai
f)
unionin nykyisen ympäristölainsäädännön ja -politiikan täytäntöönpanosta saadut kokemukset.
Komissio tarkastelee uudelleen ja tarvittaessa muuttaa liitteessä III vahvistettuja alakohtaisia painopisteitä viimeistään 27 artiklan 2 kohdan a alakohdassa tarkoitetun Life-ohjelman väliarvioinnin yhteydessä.
3. Ympäristö-alaohjelmassa toiminta-avustuksilla tuettuihin hankkeisiin kohdennetuista talousarviomäärärahoista vähintään 55 prosenttia osoitetaan hankkeisiin, joilla tuetaan luonnon ja luonnon monimuotoisuuden suojelua.
4. Siirretään komissiolle valta antaa delegoituja säädöksiä 29 artiklan mukaisesti tämän artiklan 3 kohdassa tarkoitetun osuuden lisäämiseksi enintään 10 prosentilla edellyttäen, että Luonto ja luonnon monimuotoisuus -painopistealueeseen kuuluvissa ja laatua koskevat vähimmäisvaatimukset täyttävissä ehdotuksissa kahtena peräkkäisenä vuotena pyydettyjen varojen kokonaismäärä on yli 20 prosenttia suurempi kuin kyseisiä vuosia edeltäville kahdelle vuodelle laskettu vastaava määrä.
10 artikla
Ympäristö ja resurssitehokkuus -painopistealueen erityistavoitteet
Ympäristö-alaohjelman Ympäristö ja resurssitehokkuus -painopistealueen erityistavoitteina on erityisesti
a)
kehittää, testata ja esitellä ympäristöhaasteita varten sellaisia menettelytapoja tai hallintotapoja, parhaita käytäntöjä ja ratkaisuja, mukaan lukien innovatiivisten teknologioiden kehittäminen ja esitteleminen, jotka soveltuvat toistettaviksi, siirrettäviksi tai valtavirtaistettaviksi, ottaen myös huomioon ympäristön ja terveyden välisen yhteyden, ja jotka tukevat resurssitehokkuuteen liittyvää politiikkaa ja lainsäädäntöä, myös etenemissuunnitelmaa kohti resurssitehokasta Eurooppaa;
b)
tukea unionin ympäristöpolitiikan ja -lainsäädännön mukaisten suunnitelmien ja ohjelmien täytäntöönpanoa koskevien integroitujen lähestymistapojen soveltamista, kehittämistä, testaamista ja esittelyä erityisesti veden, jätteen ja ilman osa-alueilla;
c)
parantaa tietopohjaa, jota tarvitaan valmisteltaessa, pantaessa täytäntöön, arvioitaessa ja seurattaessa unionin ympäristöpolitiikkaa ja -lainsäädäntöä sekä arvioitaessa ja seurattaessa osatekijöitä, painetekijöitä ja reaktioita, jotka vaikuttavat ympäristöön unionissa ja sen ulkopuolella.
11 artikla
Luonto ja luonnon monimuotoisuus -painopistealueen erityistavoitteet
Ympäristö-alaohjelman Luonto ja luonnon monimuotoisuus -painopistealueen erityistavoitteina on erityisesti
a)
edistää luontoa ja luonnon monimuotoisuutta koskevan unionin politiikan ja -lainsäädännön, kuten luonnon monimuotoisuutta koskevan unionin strategian 2020, direktiivin 92/43/ETY ja direktiivin 2009/147/EY, kehittämistä ja täytäntöönpanoa erityisesti soveltamalla, kehittämällä, testaamalla ja esittelemällä lähestymistapoja, parhaita käytäntöjä ja ratkaisuja;
b)
tukea direktiivin 92/43/ETY 3 artiklan nojalla perustetun Natura 2000 -verkoston jatkokehitystä, toteuttamista ja hoitoa ja mainitun direktiivin 8 artiklan perusteella laadittujen hankkeiden toteuttamisjärjestyksen sisältävien toimintasuunnitelmien täytäntöönpanoa koskevien integroitujen hankkeiden soveltamista, kehittämistä, testaamista ja esittelyä;
c)
parantaa tietopohjaa, jota tarvitaan valmisteltaessa, pantaessa täytäntöön, arvioitaessa ja seurattaessa luontoa ja luonnon monimuotoisuutta koskevaa unionin politiikkaa ja -lainsäädäntöä sekä arvioitaessa ja seurattaessa osatekijöitä, painetekijöitä ja reaktioita, jotka vaikuttavat luontoon ja luonnon monimuotoisuuteen unionissa ja sen ulkopuolella.
12 artikla
Ympäristöhallinto ja -tieto -painopistealueen erityistavoitteet
Ympäristö-alaohjelman Ympäristöhallinto ja -tieto -painopistealueen erityistavoitteina on erityisesti
a)
edistää tietoisuutta ympäristöasioista ja muun muassa hankkia yleisön ja sidosryhmien tuki unionin päätöksenteolle ympäristöalalla sekä edistää kestävää kehitystä koskevan tiedon jakamista ja uusia kestäviä kulutustottumuksia;
b)
tukea tiedottamista, tiedonhallintaa ja tiedonlevitystä ympäristöalalla ja edistää onnistuneita ympäristöratkaisuja ja -käytäntöjä koskevan tiedon jakamista, myös kehittämällä sidosryhmien välisiä yhteistyöjärjestelmiä ja koulutusta;
c)
tehostaa unionin ympäristölainsäädännön noudattamista ja sen valvontaa erityisesti edistämällä parhaiden käytäntöjen ja poliittisten lähestymistapojen kehittämistä ja levittämistä;
d)
edistää ympäristöhallinnon kehittämistä lisäämällä sidosryhmien, myös valtiosta riippumattomien järjestöjen, osallistumista politiikkaa koskeviin kuulemisiin ja politiikan toteuttamiseen.
2 LUKU
Ilmastotoimet-alaohjelma
13 artikla
Ilmastotoimet-alaohjelman painopistealueet
Ilmastotoimet-alaohjelmassa on kolme painopistealuetta:
a)
Ilmastonmuutoksen hillitseminen
b)
Ilmastonmuutokseen sopeutuminen
c)
Ilmastohallinto ja -tieto.
14 artikla
Ilmastonmuutoksen hillitseminen -painopistealueen erityistavoitteet
Kasvihuonekaasupäästöjen vähentämiseksi Ilmastonmuutoksen hillitseminen -painopistealueen erityistavoitteina on erityisesti
a)
edistää ilmastonmuutoksen hillitsemistä koskevan unionin politiikan ja lainsäädännön täytäntöönpanoa ja kehittämistä, myös sen valtavirtaistamista eri politiikanaloilla, erityisesti kehittämällä, testaamalla ja esittelemällä ilmastonmuutoksen hillitsemiseen liittyviä menettelytapoja tai hallintotapoja, parhaita käytäntöjä ja ratkaisuja;
b)
parantaa tietopohjaa, jota tarvitaan kehitettäessä, arvioitaessa, seurattaessa ja toteutettaessa tehokkaita ilmastonmuutoksen hillitsemistoimia ja -toimenpiteitä, sekä parantaa valmiuksia soveltaa tätä tietoa käytännössä;
c)
edistää integroitujen lähestymistapojen, kuten ilmastonmuutoksen hillitsemisstrategioihin ja -toimintasuunnitelmiin liittyvien lähestymistapojen, kehittämistä ja täytäntöönpanoa paikallisesti, alueellisesti tai kansallisesti;
d)
edistää toistettaviksi, siirrettäviksi tai valtavirtaistettaviksi soveltuvien, ilmastonmuutoksen hillitsemiseen tähtäävien innovatiivisten tekniikoiden, järjestelmien, menetelmien ja välineiden kehittämistä ja esittelyä.
15 artikla
Ilmastonmuutokseen sopeutuminen -painopistealueen erityistavoitteet
Ilmastonmuutokseen sopeutuminen -painopistealueella pyritään tukemaan toimia, joilla parannetaan kykyä sietää ilmastonmuutoksen vaikutuksia, ja sen erityistavoitteina on erityisesti
a)
edistää ilmastonmuutokseen sopeutumista koskevan unionin politiikan valmistelua ja täytäntöönpanoa, myös sen valtavirtaistamista eri politiikanaloilla, erityisesti kehittämällä, testaamalla ja esittelemällä ilmastonmuutokseen sopeutumiseen liittyviä menettelytapoja tai hallintotapoja, parhaita käytäntöjä ja ratkaisuja, tarvittaessa myös ekosysteemiperusteisia lähestymistapoja;
b)
parantaa tietopohjaa, jota tarvitaan kehitettäessä, arvioitaessa, seurattaessa ja toteutettaessa tehokkaita toimia ja toimenpiteitä ilmastonmuutokseen sopeutumiseksi, asettaen tarvittaessa etusijalle ekosysteemiperusteisia lähestymistapoja soveltavat toimet ja toimenpiteet, sekä parantaa valmiuksia soveltaa tätä tietoa käytännössä;
c)
edistää integroitujen lähestymistapojen, kuten ilmastonmuutokseen sopeutumista koskeviin strategioihin ja toimintasuunnitelmiin liittyvien lähestymistapojen, kehittämistä ja täytäntöönpanoa paikallisesti, alueellisesti tai kansallisesti, asettaen tarvittaessa etusijalle ekosysteemiperusteiset lähestymistavat;
d)
edistää toistettaviksi, siirrettäviksi tai valtavirtaistettaviksi soveltuvien, ilmastonmuutokseen sopeutumiseen tarkoitettujen innovatiivisten tekniikoiden, järjestelmien, menetelmien ja välineiden kehittämistä ja esittelyä.
16 artikla
Ilmastohallinto ja -tieto -painopistealueen erityistavoitteet
Ilmastohallinto ja -tieto -painopistealueen erityistavoitteina on erityisesti
a)
edistää tietoisuutta ilmastoasioista, myös hankkimalla yleisön ja sidosryhmien tuki unionin päätöksenteolle ilmastoalalla, ja edistää kestävää kehitystä koskevan tiedon jakamista;
b)
tukea tiedottamista, tiedonhallintaa ja tiedonlevitystä ilmastoalalla ja edistää onnistuneita ilmastoratkaisuja ja -käytäntöjä koskevan tiedon jakamista, myös kehittämällä sidosryhmien välisiä yhteistyöjärjestelmiä ja koulutusta;
c)
tehostaa unionin ilmastolainsäädännön noudattamista ja sen valvontaa erityisesti edistämällä parhaiden käytäntöjen ja poliittisten lähestymistapojen kehittämistä ja levittämistä;
d)
edistää ilmastohallinnon kehittämistä lisäämällä sidosryhmien, myös valtiosta riippumattomien järjestöjen, osallistumista politiikkaa koskeviin kuulemisiin ja politiikan toteuttamiseen.
III OSASTO
YHTEISET TÄYTÄNTÖÖNPANOSÄÄNNÖKSET
1 LUKU
Rahoitus
17 artikla
Rahoitustyypit
1. Unionin rahoitus voidaan toteuttaa seuraavissa oikeudellisissa muodoissa:
a)
avustukset;
b)
julkiset hankintasopimukset;
c)
rahoitusvälineisiin maksettavat rahoitusosuudet asetuksessa (EU, Euratom) N:o 966/2012 ja erityisesti sen 139 ja 140 artiklassa vahvistettujen, rahoitusvälineitä koskevien säännösten sekä erityisissä unionin säädöksissä vahvistettujen toiminnallisten vaatimusten mukaisesti;
d)
kaikki muut 3 artiklassa vahvistettujen yleisten tavoitteiden saavuttamiseksi tarpeelliset toimenpiteet.
2. Komissio panee tämän asetuksen täytäntöön asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 mukaisesti.
3. Tämän asetuksen mukainen rahoitus, joka on Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea, pannaan täytäntöön asiaankuuluvien unionin valtiontukisääntöjen mukaisella tavalla.
4. Life-ohjelman talousarviomäärärahoista vähintään 81 prosenttia osoitetaan hankkeisiin, joita tuetaan toiminta-avustuksilla tai tarvittaessa 1 kohdan c alakohdassa tarkoitetuilla rahoitusvälineillä.
Asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 140 artiklan 2 kohdan f alakohdassa tarkoitetun ennakkoarvioinnin jälkeen komissio voi sisällyttää nämä rahoitusvälineet osaksi 24 artiklassa tarkoitettua monivuotista työohjelmaa.
5. Enintään 30 prosenttia toiminta-avustuksiin 4 kohdan mukaisesti osoitetuista talousarviomäärärahoista voidaan osoittaa integroituihin hankkeisiin. Enimmäisprosenttiosuutta arvioidaan uudelleen 27 artiklan 2 kohdan a alakohdassa tarkoitetun Life-ohjelman väliarvioinnin yhteydessä ja annetaan tarvittaessa lainsäädäntöehdotus.
18 artikla
Hankkeet
Toiminta-avustuksilla voidaan rahoittaa seuraavia hankkeita:
a)
pilottihankkeet
b)
demonstrointihankkeet
c)
parhaita käytäntöjä koskevat hankkeet
d)
integroidut hankkeet
e)
teknisen tuen hankkeet
f)
valmiuksien kehittämishankkeet
g)
valmisteluhankkeet
h)
tiedotushankkeet, tietoisuuden lisäämiseen tähtäävät hankkeet ja tiedonlevityshankkeet
i)
kaikki muut 3 artiklassa vahvistettujen yleisten tavoitteiden saavuttamiseksi tarpeelliset hankkeet.
19 artikla
Tukikelpoisuus- ja myöntämisperusteet ja hankkeiden valinta
1. Edellä 18 artiklassa tarkoitettujen hankkeiden on täytettävä 2 artiklassa vahvistettuihin määritelmiin perustuvat tukikelpoisuusvaatimukset ja seuraavat myöntämisperusteet:
a)
niiden on oltava unionin edun mukaisia siten, että ne edistävät merkittävästi jonkin 3 artiklassa vahvistetun Life-ohjelman yleisen tavoitteen saavuttamista sekä 9 artiklassa lueteltujen painopistealueiden erityistavoitteiden, liitteessä III vahvistettujen alakohtaisten painopisteiden tai 13 artiklassa lueteltujen painopistealueiden erityistavoitteiden saavuttamista;
b)
niiden lähestymistavan on oltava kustannustehokas, ja niiden on oltava teknisesti ja taloudellisesti johdonmukaisia; ja
c)
niiden täytäntöönpanoehdotuksen on oltava hyvin perusteltu.
2. Hankkeille myönnettävän rahoituksen edellytyksenä on, että hankkeet täyttävät laatua koskevat vähimmäisvaatimukset asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 asiaa koskevien säännösten mukaisesti.
3. Tiettyyn painopistealueeseen kuuluvat Life-ohjelmasta rahoitetut hankkeet eivät saa haitata ympäristö- tai ilmastotavoitteiden saavuttamista toisessa painopistealueessa, ja niiden on mahdollisuuksien mukaan edistettävä eri tavoitteiden välisiä synergiaetuja sekä ympäristöä säästävien julkisten hankintojen käyttöä.
4. Komissio varmistaa integroitujen hankkeiden maantieteellisen tasapainon osoittamalla ohjeellisesti vähintään kolme integroitua hanketta kullekin jäsenvaltiolle ja varmistaa, että niihin sisältyy ainakin yksi integroitu hanke Ympäristö-alaohjelmasta ja ainakin yksin integroitu hanke Ilmastotoimet-alaohjelmasta 1 artiklassa tarkoitetun Life-ohjelmakauden ajan.
Integroidut hankkeet jaetaan siten, että 24 artiklan 2 kohdan c alakohdan mukaisesti vahvistetut tavoitteet täyttyvät kunkin 2 artiklan d alakohdassa tarkoitetun osa-alueen osalta.
Jotta voidaan arvioida 2 artiklan d alakohdassa tarkoitettua unionin, kansallisen tai yksityisen rahoituslähteen käyttöä koskevan säännöksen noudattamista, integroituja hankkeita koskeviin ehdotuksiin on liitettävä
a)
hakuprosessin ensimmäisessä vaiheessa rahoitussuunnitelma; ja
b)
hakuprosessin toisessa vaiheessa ainakin yksi aiesopimus, josta käy ilmi, missä määrin muita asiaankuuluvia unionin, kansallisia tai yksityisiä rahoituslähteitä on tarkoitus hyödyntää, ja yksilöidään tällaiset rahoituslähteet.
5. Komissio varmistaa Ympäristö-alaohjelmassa esitettyjen muiden kuin integroitujen hankkeiden maantieteellisen tasapainon ensimmäisen monivuotisen työohjelman keston ajan jakamalla varat suhteellisesti kaikkien jäsenvaltioiden kesken noudattaen ohjeellisia maakohtaisia määrärahoja, jotka on vahvistettu liitteessä I esitettyjen perusteiden mukaisesti. Jos ohjeellisia maakohtaisia määrärahoja ei voida soveltaa, hankkeet on valittava yksinomaan ansioiden perusteella.
6. Jos komission valintamenettelyn lopuksi laatimassa luettelossa oleviin, jäsenvaltion esittämiin muihin kuin integroituihin hankkeisiin tarvittava yhteisrahoituksen määrä on pienempi kuin asianomaiselle jäsenvaltiolle myönnetyt ohjeelliset määrärahat, ja edellyttäen että 1 ja 2 kohdassa säädetyt ehdot täyttyvät, komissio käyttää näiden ohjeellisten maakohtaisten määrärahojen ylijäämän muiden jäsenvaltioiden esittämien sellaisten hankkeiden, lukuun ottamatta MMA:issa toteutettavia hankkeita, yhteisrahoitukseen, jotka parhaiten edistävät 3 artiklassa vahvistettujen yleisten tavoitteiden saavuttamista.
Yhteisrahoitettavien hankkeiden luettelon julkistaessaan komissio ilmoittaa ympäristö- ja ilmastotoimien ohjelman (Life) komitealle, miten se on ottanut huomioon 4 ja 5 kohdan mukaisesti vahvistetut määrärahojen jakoperusteet.
7. Komissio kiinnittää erityistä huomiota kansainvälisiin hankkeisiin, jos kansainvälinen yhteistyö on olennaisen tärkeää ympäristönsuojelun ja ilmastotavoitteiden turvaamiseksi, ja pyrkii varmistamaan, että hankkeisiin osoitetuista talousarviomäärärahoista vähintään 15 prosenttia osoitetaan kansainvälisiin hankkeisiin. Komissio voi myöntää rahoitusta kansainvälisille hankkeille myös tapauksissa, joissa asianomaisiin kansainvälisiin hankkeisiin osallistuvan yhden tai useamman jäsenvaltion ohjeelliset maakohtaiset määrärahat on ylitetty.
8. Ensimmäisen monivuotisen työohjelman aikana kukin jäsenvaltio voi saada rahoitusta yhteen valmiuksien kehittämishankkeeseen enintään 1 000 000 euroa edellyttäen, että se täyttää jonkin seuraavista perusteista:
a)
asetuksen (EY) N:o 614/2007 6 artiklan mukaisesti vuosiksi 2010, 2011 ja 2012 vahvistettujen jäsenvaltion ohjeellisten maakohtaisten määrärahojen keskimääräinen käyttöaste on alle 70 prosenttia;
b)
jäsenvaltion BKT asukasta kohden vuonna 2012 oli alle 90 prosenttia unionin keskiarvosta; tai
c)
jäsenvaltio on liittynyt unionin jäseneksi 1 päivän tammikuuta 2013 jälkeen.
Toisen monivuotisen työohjelman aikana kukin jäsenvaltio voi saada rahoitusta yhteen valmiuksien kehittämishankkeeseen enintään 750 000 euroa edellyttäen, että se täyttää jonkin seuraavista perusteista:
a)
5 kohdassa tarkoitettujen, vuosiksi 2014, 2015 ja 2016 vahvistettujen jäsenvaltion ohjeellisten maakohtaisten määrärahojen keskimääräinen käyttöaste on alle 70 prosenttia; ja
b)
jäsenvaltion vuosien 2014, 2015 ja 2016 ohjeellisten maakohtaisten määrärahojen keskimääräinen käyttöaste on noussut verrattuna vuosien 2010, 2011 ja 2012 määrärahojen keskimääräiseen käyttöasteeseen.
Tukikelpoisuus valmiuksien kehittämishankkeisiin myönnettävää rahoitusta varten edellyttää, että jäsenvaltio sitoutuu pitämään Life-ohjelmaan osoitetut resurssit, muun muassa henkilöstön määrän, vähintään vuoden 2012 tasolla asianomaisen monivuotisen työohjelman keston ajan. Tämä sitoumus on vahvistettava 9 kohdassa tarkoitetussa valmiuksien kehittämissuunnitelmassa.
Ensimmäisen ja toisen alakohdan tukikelpoisuussäännöksistä poiketen ja koko Life-ohjelman keston ajan jäsenvaltio ei voi saada rahoitusta valmiuksien kehittämishankkeisiin, jos sen BKT asukasta kohden oli vuonna 2012 yli 105 prosenttia unionin keskiarvosta. Kukin jäsenvaltio voi saada rahoitusta yhtä valmiuksien kehittämishanketta varten kunkin monivuotisen työohjelman aikana.
9. Komission on otettava käyttöön nopea myöntämismenettely kaikille valmiuksien kehittämishankkeille. Hakemuksia tällaisia valmiuksien kehittämishankkeita varten voi jättää 23 päivänä joulukuuta 2013 alkaen. Hakemusten on perustuttava jäsenvaltion ja komission yhdessä sopimaan valmiuksien kehittämissuunnitelmaan, jossa esitetään pääpiirteissään Life-ohjelmasta rahoitettavat toimenpiteet, joiden avulla parannetaan jäsenvaltion valmiuksia toimittaa menestyksekkäitä hakemuksia Ympäristö- ja Ilmastotoimet-alaohjelmista rahoitettavia hankkeita varten. Tällaisia toimenpiteitä ovat ainakin seuraavat:
a)
uuden henkilöstön palvelukseen ottaminen ja kouluttaminen Life-ohjelman kansallisia tai alueellisia yhteyspisteitä varten;
b)
kokemusten ja parhaiden käytäntöjen vaihdon helpottaminen sekä osana Life-ohjelmaa toteutettujen hankkeiden tulosten levittäminen ja käyttö;
c)
kouluttajien koulutukseen perustuvat toimintatavat;
d)
jäsenvaltioiden viranomaisten väliset vaihto-ohjelmat ja tilapäistä muihin tehtäviin siirtoa koskevat ohjelmat, erityisesti alansa huippuina pidettyjen työntekijöiden vaihto.
Valmiuksien kehittämissuunnitelman kattamiin toimenpiteisiin voi sisältyä asiantuntijapalvelujen hankinta tilapäisten teknisten ja prosessivalmiuksien puutteiden korjaamiseksi, mutta siihen ei voi sisältyä sellaisten asiantuntijoiden palvelujen hankinta, joiden ensisijaisena tehtävänä on laatia ehdotuksia vuotuisten tarjouspyyntöjen toimittamista varten.
Valmiuksien kehittämissuunnitelmassa on myös esitettävä pääpiirteissään arviot tällaisten toimenpiteiden kustannuksista.
20 artikla
Yhteisrahoitusosuudet ja hankkeiden menojen tukikelpoisuus
1. Edellä 18 artiklassa tarkoitettujen hankkeiden yhteisrahoitusosuus on
a)
ensimmäisen monivuotisen työohjelman keston ajan enintään 60 prosenttia kaikkien Ympäristö- ja Ilmastotoimet-alaohjelmista rahoitettujen hankkeiden tukikelpoisista, muista kuin c alakohdassa yksilöidyistä kustannuksista;
b)
toisen monivuotisen työohjelman keston ajan enintään 55 prosenttia kaikkien Ympäristö- ja Ilmastotoimet-alaohjelmista rahoitettujen hankkeiden tukikelpoisista, muista kuin c alakohdassa yksilöidyistä kustannuksista;
c)
koko Life-ohjelman keston ajan:
i)
enintään 60 prosenttia 18 artiklan d, e ja g alakohdassa tarkoitettujen hankkeiden tukikelpoisista kustannuksista;
ii)
enintään 60 prosenttia Ympäristö-alaohjelman Luonto ja luonnon monimuotoisuus -painopistealueesta rahoitettujen hankkeiden tukikelpoisista kustannuksista, jollei iii alakohdasta muuta johdu;
iii)
enintään 75 prosenttia Ympäristö-alaohjelman Luonto ja luonnon monimuotoisuus -painopistealueesta rahoitettujen sellaisten hankkeiden tukikelpoisista kustannuksista, jotka koskevat ensisijaisesti suojeltavia luontotyyppejä tai lajeja direktiivin 92/43/ETY täytäntöönpanemiseksi tai lintulajeja, joita direktiivin 2009/147/EY 16 artiklan nojalla perustettu mukauttamista tekniikan ja tieteen kehitykseen käsittelevä komitea pitää ensisijaisina rahoituskohteina, kun tämä on tarpeen suojelutavoitteen saavuttamiseksi;
iv)
enintään 100 prosenttia 18 artiklan f alakohdassa tarkoitettujen hankkeiden tukikelpoisista kustannuksista.
2. Kustannusten tukikelpoisuutta koskevat ehdot on vahvistettu asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 126 artiklassa. Tällaiset kustannukset sisältävät arvonlisäveron ja henkilöstökustannukset.
Komissio laatii Life-ohjelman väli- ja jälkikäteisarvioinneissa yleiskatsauksen jäsenvaltiokohtaisista arvonlisäveropalautuksista, joita Life-ohjelman tuensaajat ovat pyytäneet loppumaksun suoritusvaiheessa.
3. Unionin rahoitusta voidaan myöntää maanostomenoihin 18 artiklassa tarkoitetuissa hankkeissa, jos
a)
hankinta edistää direktiivin 92/43/ETY 3 artiklan nojalla perustetun Natura 2000 -verkoston eheyden parantamista, säilyttämistä tai palauttamista, esimerkiksi tehostamalla kytkeytyvyyttä luomalla ekologisia käytäviä, levähdyspaikkoja tai muita vihreän infrastruktuurin osatekijöitä;
b)
maan ostaminen on ainoa tai kustannustehokkain tapa saavuttaa haluttu suojelutulos;
c)
ostettu maa varataan pitkällä aikavälillä käyttötarkoituksiin, jotka ovat yhteensopivia 11, 14 tai 15 artiklassa vahvistettujen tavoitteiden kanssa; ja
d)
asianomainen jäsenvaltio varmistaa joko omistusoikeuden siirrolla tai muulla tavalla, että tällainen maa varataan pitkällä aikavälillä luonnonsuojelutarkoituksiin.
21 artikla
Toiminta-avustukset
1. Toiminta-avustuksilla tuetaan sellaisten voittoa tavoittelemattomien toimijoiden tiettyjä toiminta- ja hallintokustannuksia, jotka ajavat yleistä unionin etua, toimivat pääasiassa ympäristön- tai ilmastonsuojelun alalla ja osallistuvat unionin politiikan ja lainsäädännön valmisteluun, täytäntöönpanoon ja valvontaan.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettujen toiminta-avustusten unionilta tuleva yhteisrahoitusosuus on enintään 70 prosenttia tukikelpoisista kustannuksista.
22 artikla
Muut toimintatyypit
Life-ohjelmasta voidaan rahoittaa komission toteuttamia toimia, joilla tuetaan unionin ympäristö- ja ilmastoalan politiikan ja lainsäädännön käynnistämistä, täytäntöönpanoa ja valtavirtaistamista 3 artiklassa vahvistettujen yleisten tavoitteiden saavuttamiseksi. Tällaisia toimia voivat olla
a)
tiedotus ja viestintä, myös tietoisuuden lisäämiseen tähtäävät kampanjat. Tämän asetuksen nojalla tiedotustoimiin kohdennettujen varojen on katettava myös unionin poliittisia painopisteitä koskeva toimielinten tiedotustoiminta sekä unionin keskeisen ympäristö- ja ilmastolainsäädännön täytäntöönpanoa ja sen saattamista osaksi kansallista lainsäädäntöä koskeva tiedotustoiminta;
b)
selvitykset, kartoitukset, mallintaminen ja skenaarioiden laatiminen;
c)
hankkeiden, politiikkojen, ohjelmien ja lainsäädännön valmistelu, toteutus, seuranta, tarkastaminen ja arviointi;
d)
työpajat, konferenssit ja kokoukset;
e)
verkottuminen ja parhaiden käytäntöjen vaihtamiseen tarkoitetut järjestelmät;
f)
kaikki muut 3 artiklassa tarkoitettujen yleisten tavoitteiden saavuttamiseksi tarpeelliset toimenpiteet.
23 artikla
Tuensaajat
Life-ohjelmasta voidaan myöntää rahoitusta julkisille ja yksityisille elimille.
Life-ohjelman näkyvyyden varmistamiseksi tuensaajien on julkistettava Life-ohjelma ja toteuttamiensa hankkeiden tulokset ja mainittava tässä yhteydessä aina unionin myöntämän tuen määrä. Liitteessä II kuvattua Life-logoa on käytettävä kaikessa viestinnässä, ja sen on oltava näkyvästi esillä mainostauluilla strategisesti merkittävissä paikoissa. Kaikissa Life-ohjelman yhteydessä hankituissa kestävissä tuotteissa on oltava Life-logo, lukuun ottamatta komission yksilöimiä tapauksia.
2 LUKU
Täytäntöönpanotoimenpiteet
24 artikla
Monivuotiset työohjelmat
1. Komissio hyväksyy täytäntöönpanosäädöksillä Life-ohjelmalle monivuotiset työohjelmat. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 30 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.
Ensimmäisen monivuotisen työohjelman kesto on neljä vuotta, ja toisen työohjelman kesto on kolme vuotta.
2. Kussakin monivuotisessa työohjelmassa määritetään 3 artiklassa vahvistettujen yleisten tavoitteiden mukaisesti seuraavat seikat:
a)
varojen jakaminen kunkin alaohjelman eri painopistealueiden välillä ja eri rahoitustyyppien välillä 9 artiklan 3 kohdan sekä 17 artiklan 4 ja 5 kohdan mukaisesti. Hankkeiden toiminta-avustuksia ei saa kohdentaa etukäteen painopistealueiden välillä tai sisällä lukuun ottamatta teknisen tuen hankkeita ja valmiuksien kehittämishankkeita;
b)
monivuotisen työohjelman soveltamisaikana rahoitettavien hankkeiden hankeaiheet, joilla pannaan täytäntöön liitteessä III vahvistetut alakohtaiset painopisteet;
c)
kunkin painopistealueen laadulliset ja määrälliset tulokset, indikaattorit ja tavoitteet sekä monivuotisen työohjelman soveltamisaikana toteutettavien hankkeiden tyyppi 3 artiklan 3 kohdassa tarkoitettujen tulosindikaattoreiden ja 10, 11, 12, 14, 15 ja 16 artiklassa kullekin painopistealueelle vahvistettujen erityistavoitteiden mukaisesti;
d)
hankkeiden valintamenettelyn tekniset menetelmät ja avustusten valinta- ja myöntämisperusteet tämän asetuksen 2 ja 19 artiklan sekä asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 asiaa koskevien säännösten mukaisesti;
e)
monivuotisen työohjelman soveltamisaikana esitettävien ehdotuspyyntöjen suuntaa-antavat aikataulut.
3. Komissio julkaisee osana monivuotisia työohjelmia vuotuiset ehdotuspyynnöt 9 artiklan 1 kohdassa ja 13 artiklassa luetelluilla painopistealueilla. Komissio varmistaa, että kussakin ehdotuspyynnössä käyttämättä jäävät varat kohdennetaan uudelleen 18 artiklassa tarkoitetuille eri tyyppisille hankkeille.
4. Komissio tarkastelee monivuotista työohjelmaa uudelleen täytäntöönpanosäädöksellä viimeistään Life-ohjelman väliarvioinnin yhteydessä. Tämä täytäntöönpanosäädös hyväksytään 30 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.
25 artikla
Toteuttamistavat
Komissio toteuttaa toimet, joilla pyritään saavuttamaan tämän asetuksen 3 artiklassa vahvistetut yleiset tavoitteet, asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 58 artiklassa vahvistettujen talousarvion toteuttamistapojen mukaisesti, erityisesti komissio hallinnoi toteuttamista suoraan tai välillisesti taikka yhteistyössä kansainvälisten järjestöjen kanssa.
26 artikla
Hallinnollinen ja tekninen tuki
Life-ohjelman määrärahoilla voidaan myös kattaa tarvittavia menoja, jotka liittyvät Life-ohjelman hallinnon ja sen 3 artiklassa vahvistettujen yleisten tavoitteiden saavuttamisen suoraan edellyttämiin valmistelu-, seuranta-, valvonta-, tarkastus-, viestintä- ja arviointitoimiin.
Komissio järjestää säännöllisesti yhteistyössä Life-ohjelman kansallisten yhteyspisteiden kanssa seminaareja ja työpajoja, julkaisee Life-ohjelmasta rahoitettujen hankkeiden luetteloita ja toteuttaa muita toimia, joilla helpotetaan kaikkia hankkeita koskevien kokemusten, tiedon ja parhaiden käytäntöjen vaihtoa sekä hankkeiden tulosten toistamista ja siirtoa eri puolilla unionia. Komissio toteuttaa tätä tarkoitusta varten toimia, jotka tähtäävät hankkeiden tulosten levittämiseen Life-ohjelman tuensaajien ja muiden kesken, keskittyen tarvittaessa jäsenvaltioihin, joissa Life-määrärahojen käyttöaste on alhainen, ja helpottaa päätökseen saatetuista ja käynnissä olevista hankkeista tiedottamista ja yhteistyötä uusien hankkeiden tuensaajien, hakijoiden ja saman alan sidosryhmien kanssa.
Komissio järjestää myös erityisiä seminaareja, työpajoja tai tarvittaessa muun tyyppistä toimintaa vähintään kahden vuoden välein, jotta helpotetaan kokemusten, tiedon ja parhaiden käytäntöjen vaihtoa integroitujen hankkeiden suunnittelusta, valmistelusta ja toteutuksesta sekä teknisen tuen hankkeiden kautta annetun tuen tehokkuudesta. Tähän toimintaan osallistuu unionin muita varoja hallinnoivia kansallisia tai alueellisia viranomaisia sekä muita asiaankuuluvia sidosryhmiä.
27 artikla
Seuranta ja arviointi
1. Komissio seuraa säännöllisesti Life-ohjelman ja sen alaohjelmien täytäntöönpanoa ja raportoi siitä; tämä koskee myös ilmastoon liittyvien menojen ja luonnon monimuotoisuuteen liittyvien menojen määrää. Komissio myös arvioi Life-ohjelman ja muiden täydentävien unionin ohjelmien välisiä sekä erityisesti sen alaohjelmien välisiä synergiaetuja. Komissio laskee ohjeelliset maakohtaiset määrärahat liitteessä I vahvistettujen perusteiden mukaisesti toisen monivuotisen työohjelman keston ajaksi yksinomaan jäsenvaltioiden saavuttamia tuloksia koskevan vertailuanalyysin laatimista varten.
2. Komissio toimittaa Euroopan parlamentille, neuvostolle, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle sekä alueiden komitealle seuraavat kertomukset:
a)
viimeistään 30 päivänä kesäkuuta 2017 ulkopuolisen ja riippumattoman väliarviointikertomuksen Life-ohjelmasta (ja sen alaohjelmista), myös sen täytäntöönpanon laadullisista ja määrällisistä näkökohdista, ilmastoon liittyvien menojen ja luonnon monimuotoisuuteen liittyvien menojen määrästä, tavoitteiden välisen synergian saavuttamisesta sekä siitä, miten ohjelma täydentää muita asiaankuuluvia unionin ohjelmia, kaikkien toimenpiteiden tavoitteiden saavuttamisesta (tuloksista ja vaikutuksista, jos mahdollista), resurssien käytön tehokkuudesta ja ohjelman unionin tason lisäarvosta, jotta voidaan tehdä päätös toimenpiteiden uusimisesta, muuttamisesta tai keskeyttämisestä. Väliarviointikertomukseen sisältyy myös määrällinen ja laadullinen analyysi Life-ohjelman vaikutuksesta direktiivissä 92/43/ETY ja direktiivissä 2009/147/EY lueteltujen luontotyyppien ja lajien suojelun tasoon. Arvioinnissa käsitellään lisäksi yksinkertaistamismahdollisuuksia, ohjelman sisäistä ja ulkoista johdonmukaisuutta, sitä, ovatko kaikki tavoitteet edelleen merkityksellisiä, sekä sitä, miten Life-ohjelman toimilla edistetään Eurooppa 2020 -strategian tavoitteiden saavuttamista ja kestävää kehitystä. Siinä otetaan huomioon arviointitulokset, jotka koskevat Life+ -välineen vaikutuksia pitkällä aikavälillä. Väliarviointikertomuksen lisäksi komissio esittää huomioitaan myös siitä, millä tavalla väliarvioinnin tulokset on otettava huomioon Life-ohjelman täytäntöönpanossa ja erityisesti sitä, missä määrin liitteessä III vahvistettuja alakohtaisia painopisteitä on muutettava.
Väliarviointikertomukseen sisältyy tai siihen liitetään perinpohjainen arvio integroitujen hankkeiden kysynnän, suunnittelun ja täytäntöönpanon laajuudesta ja laadusta. Erityistä huomiota on kiinnitettävä integroitujen hankkeiden toteutuneeseen tai odotettuun onnistumiseen unionin muiden rahastojen käytössä ottaen etenkin huomioon edut, joita saavutetaan entistä paremmalla johdonmukaisuudella unionin muiden rahoitusvälineiden kanssa, sekä se, missä määrin sidosryhmät ovat osallistuneet ja missä määrin aiemmat Life+ -hankkeet ovat kuuluneet tai niiden odotetaan kuuluvan integroitujen hankkeiden piiriin.
b)
viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2023 ulkopuolisen ja riippumattoman jälkiarviointikertomuksen Life-ohjelman (ja sen alaohjelmien) täytäntöönpanosta ja tuloksista, myös ilmastoon liittyvien menojen ja luonnon monimuotoisuuteen liittyvien menojen määrästä, siitä, missä määrin koko Life-ohjelmalla ja sen kullakin alaohjelmalla on saavutettu niille asetetut tavoitteet, missä määrin on saatu aikaan eri tavoitteiden välisiä synergiavaikutuksia, ja siitä, miten Life-ohjelmalla kokonaisuudessaan on edistetty Eurooppa 2020 -strategian tavoitteiden saavuttamista. Jälkiarviointikertomuksessa on myös tarkasteltava, missä määrin ympäristö- ja ilmastonäkökohdat on saatu sisällytettyä osaksi unionin muita politiikanaloja, ja mahdollisuuksien mukaan Life-ohjelman avulla saatua taloudellista hyötyä sekä asianomaisiin yhteisöihin kohdistunutta vaikutusta ja niiden saamaa lisäarvoa.
3. Komissio julkistaa tämän artiklan mukaisesti tehtyjen arviointien tulokset.
28 artikla
Unionin taloudellisten etujen suojaaminen
1. Komissio varmistaa asianmukaisin toimenpitein, että tämän asetuksen mukaisesti rahoitettavia toimia toteutettaessa unionin taloudellisia etuja suojataan petoksia, lahjontaa ja muuta laitonta toimintaa ehkäisevillä toimenpiteillä, tehokkailla tarkastuksilla ja, jos sääntöjenvastaisuuksia havaitaan, perimällä aiheettomasti maksetut määrät takaisin sekä soveltuvin osin käyttämällä tehokkaita, oikeasuhteisia ja varoittavia hallinnollisia ja taloudellisia seuraamuksia.
2. Komissiolla ja sen edustajilla sekä tilintarkastustuomioistuimella on valtuudet tehdä kaikkien unionilta tämän asetuksen mukaisesti Life-ohjelman rahoitusta saaneiden tuensaajien, toimeksisaajien ja alihankkijoiden osalta asiakirjoihin perustuvia ja paikalla suoritettavia tarkastuksia.
Euroopan petostentorjuntavirasto, jäljempänä 'OLAF', voi neuvoston asetuksessa (Euratom, EY) N:o 2185/96 (25) säädettyjen menettelyjen mukaisesti tehdä niihin talouden toimijoihin kohdistuvia paikalla suoritettavia todentamisia ja tarkastuksia, joille on suoraan tai välillisesti myönnetty tällaista rahoitusta, selvittääkseen, onko avustussopimukseen tai -päätökseen taikka unionin rahoitusta koskevaan sopimukseen liittynyt unionin taloudellisia etuja vahingoittavia petoksia, lahjontaa tai muuta laitonta toimintaa.
Tämän asetuksen täytäntöönpanosta seurauksena olevissa kolmansien maiden ja kansainvälisten järjestöjen kanssa tehdyissä yhteistyösopimuksissa, avustussopimuksissa, avustuspäätöksissä ja sopimuksissa on nimenomaisesti annettava komissiolle, tilintarkastustuomioistuimelle ja OLAFille valtuudet tehdä tällaisia tarkastuksia sekä paikalla suoritettavia todentamisia ja tarkastuksia, sanotun kuitenkaan rajoittamatta ensimmäisen ja toisen alakohdan soveltamista.
3. Unionin rahoitusta saavan tuensaajan on säilytettävä komission saatavilla kaikki hankkeeseen liittyviä menoja koskevat asiakirjat viiden vuoden ajan viimeisen hanketta koskevan maksun suorittamisesta.
IV OSASTO
LOPPUSÄÄNNÖKSET
29 artikla
Siirretyn säädösvallan käyttäminen
1. Komissiolle siirrettyä valtaa antaa delegoituja säädöksiä koskevat tässä artiklassa säädetyt edellytykset.
2. Siirretään komissiolle 23 päivänä joulukuuta 2013 seitsemän vuoden ajaksi 3 artiklan 3 kohdassa sekä 9 artiklan 2 ja 4 kohdassa tarkoitettu valta antaa delegoituja säädöksiä.
3. Euroopan parlamentti tai neuvosto voi milloin tahansa peruuttaa 3 artiklan 3 kohdassa sekä 9 artiklan 2 ja 4 kohdassa tarkoitetun säädösvallan siirron. Peruuttamispäätöksellä lopetetaan tuossa päätöksessä mainittu säädösvallan siirto. Peruuttaminen tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona sitä koskeva päätös julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä, tai jonakin myöhempänä, kyseisessä päätöksessä mainittuna päivänä. Peruuttamispäätös ei vaikuta jo voimassa olevien delegoitujen säädösten pätevyyteen.
4. Heti kun komissio on antanut delegoidun säädöksen, komissio antaa sen tiedoksi yhtäaikaisesti Euroopan parlamentille ja neuvostolle.
5. Edellä 3 artiklan 3 kohdan sekä 9 artiklan 2 ja 4 kohdan nojalla annettu delegoitu säädös tulee voimaan ainoastaan, jos Euroopan parlamentti tai neuvosto ei ole kahden kuukauden kuluessa siitä, kun säädös on annettu tiedoksi Euroopan parlamentille ja neuvostolle, ilmaissut vastustavansa sitä tai jos sekä Euroopan parlamentti että neuvosto ovat ennen mainitun määräajan päättymistä ilmoittaneet komissiolle, että ne eivät vastusta säädöstä. Euroopan parlamentin tai neuvoston aloitteesta tätä määräaikaa jatketaan kahdella kuukaudella.
30 artikla
Komiteamenettely
1. Komissiota avustaa ympäristö- ja ilmastotoimien ohjelman (Life) komitea. Tämä komitea on asetuksessa (EU) N:o 182/2011 tarkoitettu komitea.
2. Kun viitataan tähän kohtaan, sovelletaan asetuksen (EU) N:o 182/2011 5 artiklaa.
Jos komitea ei anna lausuntoa, komissio ei hyväksy ehdotusta täytäntöönpanosäädökseksi, ja tuolloin sovelletaan asetuksen (EU) N:o 182/2011 5 artiklan 4 kohdan kolmatta alakohtaa.
31 artikla
Kumoaminen
Kumotaan asetus (EY) N:o 614/2007 1 päivästä tammikuuta 2014.
Viittauksia kumottuun asetukseen pidetään viittauksina tähän asetukseen.
32 artikla
Siirtymätoimenpiteet
1. Sen estämättä, mitä 31 artiklan ensimmäisessä kohdassa säädetään, toimenpiteisiin, jotka on käynnistetty asetuksen (EY) N:o 614/2007 nojalla ennen 1 päivää tammikuuta 2014, sovelletaan edelleen mainittua asetusta, ja niiden on täytettävä mainitun asetuksen tekniset vaatimukset. Tämän asetuksen 29 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu komitea korvaa asetuksen (EY) N:o 614/2007 13 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun komitean 23 päivänä joulukuuta 2013 alkaen.
2. Life-ohjelman määrärahoilla voidaan kattaa myös kuluja, joita aiheutuu teknisestä ja hallinnollisesta tuesta, myös pakollisesta seurannasta, viestinnästä ja arvioinnista, jota edellytetään asetuksen (EY) N:o 614/2007 nojalla sen voimassaolon päätyttyä, jotta voidaan varmistaa siirtyminen asetuksen (EY) N:o 614/2007 nojalla hyväksyttyjen toimenpiteiden ja Life-ohjelman välillä.
3. Seuranta-, viestintä- ja tarkastustoimenpiteisiin 31 päivän joulukuuta 2020 jälkeisenä ajanjaksona rahoituspuitteista tarvittavat määrät katsotaan vahvistetuiksi ainoastaan, jos ne ovat 1 päivästä tammikuuta 2021 alkaen sovellettavan rahoituskehyksen mukaiset.
4. Käyttötarkoitukseen sidottuja tuloja vastaavat määrärahat, jotka saadaan asetuksen (EY) N:o 614/2007 mukaisesti aiheettomasti maksettujen määrien palauttamisesta, käytetään asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 21 artiklan mukaisesti Life-ohjelman rahoittamiseen.
33 artikla
Voimaantulo
Tämä asetus tulee voimaan kolmantena päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Sitä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2014.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Strasbourgissa 11 päivänä joulukuuta 2013.