NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 488/2014
ze dne 12. května 2014,
kterým se mění nařízení (ES) č. 1881/2006, pokud jde o maximální limity kadmia v potravinách
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (EHS) č. 315/93 ze dne 8. února 1993, kterým se stanoví postupy Společenství pro kontrolu kontaminujících látek v potravinách (1), a zejména na čl. 2 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení Komise (ES) č. 1881/2006 (2) stanoví maximální limity kadmia v řadě potravin.
(2)
Vědecká komise pro kontaminující látky v potravinovém řetězci (dále jen „komise CONTAM“) při Evropském úřadu pro bezpečnost potravin (dále jen „úřad EFSA“) přijala dne 30. ledna 2009 stanovisko o kadmiu v potravinách (3). Úřad EFSA v tomto stanovisku uvedl, že tolerovatelný týdenní přívod (dále jen „TWI“) kadmia činí 2,5 μg/kg tělesné hmotnosti. Ve svém „Prohlášení o tolerovatelném týdenním přívodu kadmia“ (4) úřad EFSA zohlednil posouzení rizika, které nedávno provedl Společný výbor odborníků FAO/WHO pro potravinářské přídatné látky (JECFA) (5), a potvrdil, že TWI činí 2,5 μg/kg tělesné hmotnosti.
(3)
Komise CONTAM dospěla ve vědeckém stanovisku o kadmiu v potravinách k závěru, že se průměrná dietární expozice kadmiu v evropských zemích blíží hodnotě TWI 2,5 μg/kg tělesné hmotnosti nebo ji mírně překračuje. U některých podskupin populace může dietární expozice převyšovat hodnotu TWI zhruba dvojnásobně. Komise CONTAM dále dospěla k závěru, že i když není pravděpodobné, že by expozice jednotlivce na této úrovni měla nepříznivé účinky na funkci ledvin, je třeba expozici kadmiu na úrovni populace snížit.
(4)
Podle vědeckého stanoviska o kadmiu v potravinách vypracovaného komisí CONTAM patří mezi skupiny potravin mající hlavní podíl na dietární expozici kadmiu, zejména vzhledem k vysoké spotřebě, obiloviny a výrobky z obilovin, zelenina, ořechy a luštěniny, škrobovitá kořenová zelenina nebo brambory a maso a masné výrobky. Nejvyšší koncentrace kadmia v potravinářských komoditách byla zjištěna v mořských řasách, rybách a produktech rybolovu, v čokoládě a v potravinách pro zvláštní výživu, jakož i v houbách, olejnatých semenech a jedlých drobech.
(5)
V podrobnějším posouzení expozice, které provedl úřad ESFA v rámci své vědecké zprávy „Cadmium dietary exposure in the European population“ (6) s použitím nové komplexní databáze spotřeby potravin, jež zahrnuje aktualizované údaje o spotřebě potravin v různých členských státech a u různých věkových skupin populace, jsou uvedeny podrobnější informace o konkrétních potravinářských komoditách, které se podílejí na expozici u jednotlivých věkových skupin. V případě dospělých se na expozici podílí hlavně škrobovitá kořenová zelenina a hlíznatá zelenina, obilná zrna a výrobky z obilných zrn a zelenina a zeleninové výrobky. V případě dětí a dospívajících má na expozici hlavní podíl škrobovitá kořenová zelenina a hlíznatá zelenina, obilná zrna a výrobky z obilných zrn a cukr a cukrovinky, zatímco u kojenců a batolat je to nejvíce škrobovitá kořenová zelenina a hlíznatá zelenina, obilná zrna a výrobky z obilných zrn, zelenina a výrobky ze zeleniny, mléko a výrobky z mléka a potraviny pro kojence a malé děti. Z podrobnějšího posouzení expozice vyplývá, že celková expozice není výsledkem jen několika hlavních zdrojů, nýbrž se na ní podílí celá řada různých skupin potravin.
(6)
Byly stanoveny maximální limity pro kadmium u celé řady potravin, mimo jiné u obilovin, zeleniny, masa, ryb, produktů rybolovu, drobů a doplňků stravy. Dosud nebyly stanoveny maximální limity v případě některých potravin, které se významně podílejí na expozici určitých skupin populace (čokoládové a kakaové výrobky, potraviny pro kojence a malé děti). Je proto nezbytné stanovit maximální limity kadmia pro tyto potraviny.
(7)
Maximální limity kontaminujících látek jsou jak u komodit, pro něž maximální limity kadmia již existují (jako je zelenina, maso, ryby, produkty rybolovu, droby a doplňky stravy), tak u komodit, pro něž jsou maximální limity stanoveny nově (jako jsou kakaové a čokoládové výrobky), stanovovány podle zásady ALARA („na co nejnižší rozumně dosažitelné úrovni“) s použitím údajů o výskytu a vzorců spotřeby potravin občany Evropské unie.
(8)
Čokoláda a kakaový prášek prodávané konečnému spotřebiteli mohou obsahovat vysoké množství kadmia a jsou významným zdrojem expozice člověka. Často jsou jejich spotřebiteli děti: například v podobě čokolády jako takové nebo slazených kakaových prášků používaných v kakaových nápojích. Při stanovování maximálních limitů kadmia je třeba zohlednit údaje o výskytu pro různé druhy čokolády a kakaového prášku prodávaných konečnému spotřebiteli. Jelikož množství kadmia v kakaových výrobcích souvisí s jejich obsahem kakaa, je vhodné stanovit různé maximální limity kadmia pro výrobky obsahující různé procentní podíly kakaa. Mělo by se tím zajistit, aby maximální limity mohla splnit i čokoláda s vyšším procentním podílem kakaa.
(9)
V některých regionech zemí, které produkují kakao, může být přirozený vysoký obsah kadmia v půdě. Proto je při stanovování maximálních limitů kadmia třeba zohlednit údaje o výskytu pro kakaové a čokoládové výrobky poskytnuté zeměmi, kde je vysoký obsah kadmia v půdě.
(10)
Počáteční a pokračovací kojenecká výživa se významně podílejí na expozici kadmiu u kojenců a malých dětí. Počáteční a pokračovací kojenecká výživa vyrobená z izolátů sójových bílkovin, samotných nebo ve směsi s bílkovinami kravského mléka, může obsahovat větší množství kadmia než mléčné výrobky, jelikož sójové boby přirozeně čerpají kadmium z půdy. Sójová kojenecká výživa je pro kojence trpící nesnášenlivostí laktózy důležitou alternativou, a musí být proto zajištěno dostatečné zásobení trhu. Pro sójové výrobky je tedy vhodné stanovit vyšší maximální limit.
(11)
Obilné příkrmy a ostatní příkrmy určené pro kojence a malé děti jsou významným zdrojem expozice kadmiu u kojenců a malých dětí. Pro obilné příkrmy a ostatní příkrmy určené pro kojence a malé děti by tedy měl být stanoven zvláštní maximální limit kadmia.
(12)
Snížené expozice u velmi ohrožené skupiny spotřebitelů lze dosáhnout stanovením maximálního limitu pro některé kategorie potravin určených pro zvláštní výživu (např. pro zvláštní léčebné účely pro kojence). Vzhledem k absenci údajů, na nichž lze tento maximální limit založit, je však třeba shromáždit údaje o výskytu za účelem případného stanovení tohoto zvláštního maximálního limitu v budoucnosti.
(13)
V případě některých konkrétních druhů zeleniny (kozí brada, pastinák, celer řapíkatý, křen) je splnění současných maximálních limitů obtížné a z údajů o výskytu, které poskytly členské státy, vyplývá, že hodnoty přírodního pozadí jsou vyšší a srovnatelné s limity pro celer bulvový. Protože je spotřeba těchto komodit nízká a má na expozici člověka zanedbatelný vliv, je vhodné zvýšit maximální limity kadmia pro pastinák, kozí bradu, celer řapíkatý a křen na hodnotu platnou pro celer bulvový.
(14)
Některé druhy ryb jsou v současné době vyňaty ze standardního maximálního limitu pro ryby, který činí 0,05 mg/kg. V případě druhu pelamida obecná (Sarda sarda), mořan obecný (Diplodus vulgaris), úhoře říčního (Anguilla anguilla), cípala šedého (Mugil labrosus labrosus), kranasů (Trachurus spp.), ryb druhu Luvarus imperialis, sardinky (Sardinops spp.) a ryb druhu Dicologoglossa cuneata z nových údajů o výskytu vyplývá, že toto vynětí již není nutné a že standardní maximální limit lze splnit dodržováním správných rybolovných postupů. Zvláštní maximální limity již tedy nejsou pro tyto druhy ryb nezbytné.
(15)
V případě tuňáka druhu Auxis, sardelí (Engraulis spp.) a mečouna obecného (Xiphias gladius) z nových údajů o výskytu vyplývá, že dodržováním správných rybolovných postupů lze splnit nižší maximální limit. Maximální limity pro tyto druhy ryb je proto vhodné změnit.
(16)
V případě sardinky obecné (Sardina pilchardus) a hlaváče zaječího (Sicyopterus lagocephalus) z údajů o výskytu vyplývá, že splnění stávajících maximálních limitů je obtížné, neboť hodnoty přírodního pozadí mohou být vyšší. Spotřeba obou těchto druhů ryb je nízká a na expozici člověka má zanedbatelný vliv. Pro tyto dva druhy ryb je proto v zájmu zajištění dostatečného zásobení trhu vhodné stanovit vyšší maximální limity.
(17)
Nařízení (ES) č. 1881/2006 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(18)
Členským státům a provozovatelům potravinářských podniků by měl být dán čas přizpůsobit se novým maximálním limitům stanoveným tímto nařízením pro kakaové výrobky a potraviny pro kojence a malé děti. Datum použitelnosti maximálních limitů kadmia pro tyto komodity by proto mělo být odloženo.
(19)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Příloha nařízení (ES) č. 1881/2006 se mění v souladu s přílohou tohoto nařízení.
Článek 2
1. Maximální limity kadmia stanovené v bodech 3.2.19 a 3.2.20 přílohy nařízení (ES) č. 1881/2006 ve znění tohoto nařízení se použijí ode dne 1. ledna 2015. Potraviny, které nesplňují tyto maximální limity a byly uvedeny na trh v souladu s právními předpisy před 1. lednem 2015, smí být po tomto datu nadále prodávány až do data minimální trvanlivosti nebo data spotřeby.
2. Maximální limity kadmia stanovené v bodě 3.2.7 přílohy nařízení (ES) č. 1881/2006 ve znění tohoto nařízení se použijí ode dne 1. ledna 2019. Potraviny, které nesplňují tyto maximální limity a byly uvedeny na trh v souladu s právními předpisy před 1. lednem 2019, smí být po tomto datu nadále prodávány až do data minimální trvanlivosti nebo data spotřeby.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 12. května 2014.
KOMISSION ASETUS (EU) N:o 488/2014,
annettu 12 päivänä toukokuuta 2014,
asetuksen (EY) N:o 1881/2006 muuttamisesta siltä osin kuin kyse on elintarvikkeissa olevan kadmiumin enimmäismääristä
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
EUROOPAN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon elintarvikkeissa olevia vierasaineita koskevista yhteisön menettelyistä 8 päivänä helmikuuta 1993 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 315/93 (1) ja erityisesti sen 2 artiklan 3 kohdan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Komission asetuksessa (EY) N:o 1881/2006 (2) vahvistetaan erinäisissä elintarvikkeissa olevan kadmiumin enimmäismäärät.
(2)
Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaisen, jäljempänä ’EFSA’, alainen elintarvikeketjun vierasaineita käsittelevä tiedelautakunta, jäljempänä ’CONTAM-lautakunta’ antoi 30 päivänä tammikuuta 2009 lausunnon (3) elintarvikkeissa olevasta kadmiumista. Lausunnossaan EFSA asetti kadmiumille siedettäväksi viikkosaanniksi 2,5 μg/kg painokiloa kohti. Lausumassaan kadmiumin siedettävästä viikkosaannista (4) EFSA otti huomioon FAO:n ja WHO:n yhteisen elintarvikelisäaineita käsittelevän asiantuntijakomitean JECFAn hiljattain tekemän riskinarvioinnin (5) ja vahvisti siedettäväksi viikkosaanniksi 2,5 μg/kg painokiloa kohti.
(3)
Elintarvikkeissa olevasta kadmiumista antamassaan tieteellisessä lausunnossa CONTAM-lautakunta totesi, että keskimääräinen elintarvikeperäinen kadmiumaltistus on Euroopan maissa lähellä siedettävää viikkosaantia 2,5 μg/kg painokiloa kohti tai vähän sen yli. Tietyissä väestöryhmissä saanti saattaa olla noin kaksi kertaa siedettävän viikkosaannin suuruinen. CONTAM-lautakunta totesi lisäksi, että vaikka onkin epätodennäköistä, että tällaiselle saantitasolle altistuvalle henkilölle aiheutuu munuaisten toimintaan liittyviä haittavaikutuksia, kadmiumaltistusta olisi koko väestön tasolla vähennettävä.
(4)
CONTAM-lautakunnan elintarvikkeissa olevasta kadmiumista antaman lausunnon mukaan ne elintarvikeryhmät, joiden osuus elintarvikeperäisestä kadmiumaltistuksesta on suurin, ovat etupäässä kyseisten elintarvikkeiden suuren kulutuksen vuoksi viljat ja viljatuotteet, vihannekset, pähkinät ja palkokasvit, tärkkelyspitoiset juurikkaat ja perunat sekä liha ja lihavalmisteet. Havaitut kadmiumpitoisuudet olivat suurimmat seuraavissa elintarvikeryhmissä: merilevä, kalat ja äyriäiset, suklaa ja erikoisruokavaliovalmisteet sekä sienet, öljysiemenet ja syötävät eläinten sivutuotteet.
(5)
EFSA laati Euroopan väestön elintarvikeperäistä kadmiumaltistusta käsittelevän tieteellisen raportin yhteydessä tarkistetun altistusarvioinnin, (6) jossa käytettiin uutta elintarvikkeiden kulutustietoja koskevaa tietokantaa, jossa on ajantasaistettuja tietoja elintarvikkeiden kulutuksesta eri jäsenvaltioissa ja eri ikäryhmissä; arvioinnissa annettiin tarkempia ikäryhmittäisiä tietoja altistukseen vaikuttavista elintarvikkeista. Aikuisilla tärkeimpiä altistumislähteitä ovat tärkkelyspitoiset juurikkaat, viljat ja viljapohjaiset valmisteet samoin kuin vihannekset ja vihannespohjaiset valmisteet. Lapsilla ja nuorilla tärkeimpiä altistumislähteitä ovat puolestaan tärkkelyspitoiset juurikkaat, viljat ja viljapohjaiset valmisteet samoin kuin sokeri ja konditoriatuotteet ja makeiset. Imeväisillä ja pikkulapsilla tärkeimpiä lähteitä ovat tärkkelyspitoiset juurikkaat ja palkokasvit, viljat ja viljapohjaiset valmisteet, maito ja maitotuotteet sekä imeväisille ja pikkulapsille tarkoitetut elintarvikkeet. Tarkistettu altistusarviointi osoittaa, että kokonaisaltistus ei ole peräisin pelkästään muutamista keskeisistä lähteistä vaan se on erinäisistä eri elintarvikeryhmistä saatavan altistuksen summa.
(6)
Kadmiumille on vahvistettu enimmäismäärät lukuisten elintarvikkeiden osalta: niihin kuuluvat viljat, vihannekset, liha, kalat, äyriäiset, eläinperäiset sivutuotteet ja elintarvikelisät. Eräiden elintarvikkeiden, jotka ovat merkittäviä altistajia tietyissä väestöryhmissä (suklaa- ja kaakaotuotteet, imeväisille ja pikkulapsille tarkoitetut elintarvikkeet), osalta ei vielä ole vahvistettu enimmäismääriä. Sen vuoksi on tarpeen vahvistaa kadmiumin enimmäismäärät näiden elintarvikkeiden osalta.
(7)
Vierasaineiden enimmäismäärät vahvistetaan ALARA-periaatteen (niin pienet kuin on kohtuudella mahdollista) mukaisesti sekä niiden hyödykkeiden osalta, joille on jo vahvistettu kadmiumin enimmäismäärät (kuten vihannekset, liha, kala, äyriäiset, eläinperäiset sivutuotteet ja elintarvikelisät), että niiden hyödykkeiden osalta, joille ollaan vahvistamassa enimmäismäärät (kuten kaakao- ja suklaatuotteet), käyttäen esiintymistietoja ja Euroopan unionin kansalaisten kulutustottumuksia.
(8)
Loppukuluttajalle myytävässä suklaassa ja kaakaojauheessa voi olla runsaasti kadmiumia, ja ne ovatkin merkittävä altistuslähde ihmiselle. Lapset nauttivat näitä tuotteita usein - esimerkiksi suklaata sellaisenaan tai makeutettuja kaakaojauheita kaakaojuomissa. Kadmiumin enimmäismääriä vahvistettaessa olisi tarkasteltava loppukuluttajalle myytäviin erityyppisiin suklaisiin ja kaakaojauheisiin liittyviä esiintymistietoja. Koska kaakaotuotteiden kadmiumpitoisuus on kytköksissä niiden kaakaopitoisuuteen, on asianmukaista vahvistaa eritasoiset enimmäismäärät kadmiumille tuotteissa, joissa kaakaon prosenttiosuudet ovat erilaiset. Tällä tavoin pystyttäneen varmistamaan, että myös runsaasti kaakaota sisältävät suklaat voivat noudattaa enimmäistasoja.
(9)
Eräillä kaakaontuottajamaiden alueilla maaperässä voi olla luonnollisesti runsaasti kadmiumia. Kadmiumin enimmäismääriä vahvistettaessa olisi siksi otettava huomioon kadmiumin esiintymistiedot kaakao- ja suklaatuotteista, joiden tuottajamaiden maaperässä on runsaasti kadmiumia.
(10)
Äidinmaidonkorvikkeet ja vieroitusvalmisteet ovat merkittävä imeväisten ja pikkulasten kadmiumaltistuksen lähde. Äidinmaidonkorvikkeet ja vieroitusvalmisteet, jotka on valmistettu soijaproteiini-isolaateista sellaisenaan tai sekoitettuna lehmänmaidon proteiineihin, voivat sisältää enemmän kadmiumia kuin maitopohjaiset valmisteet, koska soijapavut ottavat luontaisesti kadmiumia maaperästä. Soijapohjaiset valmisteet ovat merkittävä vaihtoehto laktoosi-intoleranteille imeväisille, joten on huolehdittava siitä, että markkinoilla on niitä riittävästi saatavilla. Sen vuoksi on aiheellista vahvistaa soijapohjaisille valmisteille suurempi enimmäismäärä.
(11)
Viljapohjaiset valmisruoat ja muut imeväisille ja pikkulapsille tarkoitetut lastenruoat ovat heille merkittävä kadmiumaltistuksen lähde. Viljapohjaisille valmisruoille ja muille lastenruoille olisi sen vuoksi vahvistettava erityinen kadmiumin enimmäismäärä.
(12)
Erittäin heikossa asemassa olevan kuluttajaryhmän altistusta voitaisiin vähentää vahvistamalla enimmäistaso tietyille erityisravinnoksi tarkoitetuille elintarvikeryhmille (esimerkiksi imeväisille erityisiin lääkinnällisiin tarkoituksiin tarkoitetut elintarvikkeet). Koska tällaisen enimmäismäärän perustaksi ei ole tietoja, olisi kerättävä esiintymistietoja, joiden pohjalta voitaisiin myöhemmin mahdollisesti vahvistaa erityinen enimmäismäärä.
(13)
Nykyisten enimmäismäärien noudattaminen on tiettyjen vihannesten kohdalla (kaurajuuri, palsternakat, lehtiselleri, piparjuuri) vaikeaa, ja jäsenvaltioiden toimittamat esiintymistiedot osoittavat, että luonnolliset esiintymistasot ovat suurempia ja verrattavissa mukulasellerin arvoihin. Koska kyseisten vihannesten kulutus on vähäistä ja sen vaikutukset ihmisten altistumiseen ovat vähämerkityksisiä, on aiheellista nostaa palsternakkojen, kaurajuuren, lehtisellerin ja piparjuuren kadmiumin enimmäismäärät mukulasellerin tasolle.
(14)
Tiettyjen kalalajien kohdalla tehdään nykyisin poikkeus kaloihin sovellettavasta oletusenimmäismäärästä 0,05 mg/kg. Uudet esiintymistiedot kalalajien sarda (Sarda sarda), kaulussargi (Diplodus vulgaris), ankerias (Anguilla anguilla), keltti (Mugil labrosus labrosus), piikkimakrilli (Trachurus sp.), luvari (Luvarus imperialis), sardinops (Sardinops sp.) ja kielikampela (Dicologoglossa cuneata) osalta osoittavat, ettei poikkeus ole enää tarpeellinen ja että oletusenimmäismäärää voidaan noudattaa hyviä kalastuskäytäntöjä soveltamalla. Näiden kalalajien osalta ei näin ollen enää tarvita erityisiä enimmäismääriä.
(15)
Kuulamakrillia (Auxis sp.), sardelleja (Engraulis sp.) ja miekkakalaa (Xiphias gladius) koskevat uudet esiintymistiedot osoittavat, että hyviä kalastuskäytäntöjä soveltamalla voidaan noudattaa pienempää enimmäismäärää. Näihin kalalajeihin sovellettavia enimmäismääriä olisi sen vuoksi tarkistettava.
(16)
Sardiineja (Sardina pilchardus) ja tokkoa (Sicyopterus lagocephalus) koskevat esiintymistiedot osoittavat, että nykyisten enimmäismäärien noudattaminen on vaikeaa, koska luonnolliset esiintymistasot voivat olla suurempia. Kulutus on kummankin kalalajin kohdalla vähäistä, ja sen vaikutukset ihmisten altistumiseen ovat vähämerkityksisiä. Sen vuoksi on asianmukaista vahvistaa näille kalalajeille suuremmat enimmäismäärät, jotta voidaan varmistaa, että niitä on saatavissa markkinoilla.
(17)
Asetusta (EY) N:o 1881/2006 olisi sen vuoksi muutettava.
(18)
Jäsenvaltioille ja elintarvikealan toimijoille olisi annettava aikaa sopeutua tällä asetuksella vahvistettuihin enimmäismääriin, jotka koskevat kaakaotuotteita ja imeväisille ja pikkulapsille tarkoitettuja elintarvikkeita. Näiden tuotteiden sisältämän kadmiumin enimmäismäärien soveltamista olisi sen vuoksi lykättävä.
(19)
Tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat elintarvikeketjua ja eläinten terveyttä käsittelevän pysyvän komitean lausunnon mukaiset,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Muutetaan asetuksen (EY) N:o 1881/2006 liite tämän asetuksen liitteen mukaisesti.
2 artikla
1. Asetuksen (EY) N:o 1881/2006, sellaisena kuin se on muutettuna tällä asetuksella, liitteessä olevissa 3.2.19 ja 3.2.20 kohdassa vahvistettuja kadmiumin enimmäismääriä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2015. Elintarvikkeita, jotka eivät noudata näitä enimmäismääriä mutta jotka on laillisesti saatettu markkinoille ennen 1 päivää tammikuuta 2015, voidaan kyseisen päivämäärän jälkeen edelleen pitää kaupan vähimmäissäilyvyysajankohtaan tai viimeiseen käyttöpäivään saakka.
2. Asetuksen (EY) N:o 1881/2006, sellaisena kuin se on muutettuna tällä asetuksella, liitteessä olevassa 3.2.7 kohdassa vahvistettuja kadmiumin enimmäismääriä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2019. Elintarvikkeita, jotka eivät noudata näitä enimmäismääriä mutta jotka on laillisesti saatettu markkinoille ennen 1 päivää tammikuuta 2019, voidaan kyseisen päivämäärän jälkeen edelleen pitää kaupan vähimmäissäilyvyysajankohtaan tai viimeiseen käyttöpäivään saakka.
3 artikla
Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 12 päivänä toukokuuta 2014.