NAŘÍZENÍ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY (EU) č. 1075/2013
ze dne 18. října 2013
o statistice aktiv a pasiv účelových finančních společností zapojených do sekuritizačních transakcí
(přepracované znění)
(ECB/2013/40)
RADA GUVERNÉRŮ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY,
s ohledem na statut Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky, a zejména na článek 5 tohoto statutu,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 2533/98 ze dne 23. listopadu 1998 o shromažďování statistických informací Evropskou centrální bankou (1), a zejména na čl. 5 odst. 1 a čl. 6 odst. 4 uvedeného nařízení,
s ohledem na stanovisko Evropské komise,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Jelikož nařízení Evropské centrální banky (ES) č. 24/2009 ze dne 19. prosince 2008 o statistice aktiv a pasiv účelových finančních společností zapojených do sekuritizačních transakcí (ECB/2008/30) (2) je třeba podstatně změnit, zejména s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 549/2013 ze dne 21. května 2013 o Evropském systému národních a regionálních účtů v Evropské unii (3), mělo by být v zájmu srozumitelnosti přepracováno.
(2)
Čl. 2 odst. 1 nařízení (ES) č. 2533/98 stanoví, že pro splnění statistické zpravodajské povinnosti vůči Evropské centrální bance (ECB) má ECB ve spolupráci s národními centrálními bankami právo shromažďovat statistické informace v rámci referenčního souboru zpravodajských jednotek a v mezích toho, co je nutné k provádění úkolů Evropského systému centrálních bank (ESCB). Z čl. 2 odst. 2 písm. a) nařízení (ES) č. 2533/98 vyplývá, že účelové finanční společnosti zapojené do sekuritizačních transakcí (dále jen „účelové finanční společnosti pro sekuritizaci“ nebo „FVC“) jsou součástí referenčního souboru zpravodajských jednotek pro účely plnění statistické zpravodajské povinnosti vůči ECB mimo jiné v oblasti měnové a finanční statistiky. Článek 3 nařízení (ES) č. 2533/98 dále vyžaduje, aby ECB blíže určila skutečný soubor zpravodajských jednotek v rámci referenčního souboru, a opravňuje ji, aby některé třídy zpravodajských jednotek zcela nebo zčásti zprostila statistické zpravodajské povinnosti.
(3)
Účelem údajů o účelových finančních společnostech pro sekuritizaci je poskytnout ECB přiměřenou statistiku o finanční činnosti subsektoru účelových finančních společností pro sekuritizaci v členských státech, jejichž měnou je euro (dále jen „členské státy eurozóny“), na které se hledí jako na jediný hospodářský prostor.
(4)
Vzhledem k tomu, že mezi sekuritizační činností účelových finančních společností pro sekuritizaci a měnových finančních institucí existují úzké vazby, je zapotřebí, aby vykazování účelových finančních společností pro sekuritizaci a měnových finančních institucí bylo konzistentní, vzájemně se doplňující a ucelené. Statistické informace poskytované podle tohoto nařízení je proto třeba posuzovat společně s údaji o sekuritizovaných úvěrech, požadovanými od měnových finančních institucí podle nařízení Evropské centrální banky (EU) č. 1071/2013 ze dne 24. září 2013 o rozvaze sektoru měnových finančních institucí (ECB/2013/33) (4).
(5)
Ucelený přístup k vykazování účelových finančních společností pro sekuritizaci a měnových finančních institucí a výjimky upravené v tomto nařízení mají za cíl omezit na minimum zatížení zpravodajských jednotek a zamezit tomu, aby se vykazování statistických informací účelovými finančními společnostmi pro sekuritizaci a měnovými finančními institucemi překrývalo.
(6)
Národní centrální banky by měly být oprávněny zprostit účelové finanční společnosti pro sekuritizaci statistické zpravodajské povinnosti, která by v porovnání s jejím přínosem pro statistiku vyžadovala nepřiměřeně vysoké náklady.
(7)
Přestože nařízení, jež ECB přijímá podle článku 34.1 statutu Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky (dále jen „statut ESCB“) nezakládají práva ani neukládají povinnosti členským státům, jejichž měnou není euro (dále jen „členské státy mimo eurozónu“), článek 5 statutu ESCB platí pro členské státy eurozóny i pro členské státy mimo eurozónu. V 17. bodu odůvodnění nařízení (ES) č. 2533/98 se poukazuje na to, že z článku 5 statutu ESCB spolu s čl. 4 odst. 3 Smlouvy o Evropské unii vyplývá povinnost členských států mimo eurozónu přijmout a provést na vnitrostátní úrovni veškerá opatření, která tyto členské státy považují za vhodná pro shromažďování statistických informací nezbytných ke splnění statistické zpravodajské povinnosti vůči ECB a pro včasnou přípravu v oblasti statistiky na to, aby se mohly stát členskými státy eurozóny.
(8)
Měla by se uplatňovat pravidla ochrany a využití důvěrných statistických informací stanovená v článku 8 nařízení Rady (ES) č. 2533/98.
(9)
Podle čl. 7 odst. 1 nařízení (ES) č. 2533/98 má ECB pravomoc uložit sankce zpravodajským jednotkám, které neplní statistickou zpravodajskou povinnost stanovenou nařízeními nebo rozhodnutími ECB,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Definice
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
1.
„účelovou finanční společností pro sekuritizaci“ podnik, který je zřízen na základě vnitrostátního práva nebo práva Unie podle jedné z těchto úprav:
i)
smluvního práva jako podílový fond spravovaný správcovskými společnostmi,
ii)
svěřenského práva,
iii)
práva obchodních společností jako akciová společnost,
iv)
jiného podobného mechanismu
a jehož hlavní činnost splňuje obě tato kritéria:
a)
zamýšlí provádět či provádí jednu či více sekuritizačních transakcí a jeho struktura je navržena tak, aby zajistila oddělení platebních závazků tohoto podniku od platebních závazků původce nebo pojišťovny či zajišťovny, a
b)
vydává či zamýšlí vydávat dluhové cenné papíry, jiné dluhové nástroje, podílové listy sekuritizačního fondu nebo finanční deriváty (dále jen „nástroje financování“) nebo z právního či ekonomického hlediska vlastní či může vlastnit aktiva, kterými je kryta emise nástrojů financování, jež jsou nabídnuty k prodeji veřejnosti nebo prodány na základě soukromých nabídek.
Do definice se nezahrnují:
a)
měnové finanční instituce ve smyslu článku 1 nařízení (EU) č. 1071/2013 (ECB/2013/33);
b)
investiční fondy ve smyslu článku 1 nařízení Evropské centrální banky (EU) č. 1073/2013 ze dne 18. října 2013 o statistice aktiv a pasiv investičních fondů (ECB/2013/38) (5);
c)
pojišťovny nebo zajišťovny ve smyslu článku 13 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/138/ES ze dne 25. listopadu 2009 o přístupu k pojišťovací a zajišťovací činnosti a jejím výkonu (Solventnost II) (6);
d)
správci alternativních investičních fondů, kteří spravují nebo nabízejí alternativní investiční fondy ve smyslu čl. 4 odst. 1 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2011/61/EU ze dne 8. června 2011 o správcích alternativních investičních fondů a na které se vztahuje směrnice 2011/61/EU podle jejího článku 2 (7).
2.
„sekuritizací“ transakce nebo systém transakcí, jímž subjekt, který je oddělen od původce nebo pojišťovny či zajišťovny a který je vytvořen či slouží pro účely dané transakce nebo systému transakcí, vydává nástroje financování investorům, a
a)
dochází k převodu aktiva či souboru aktiv či jeho části na subjekt, který je oddělen od původce a který je vytvořen či slouží pro účely dané transakce nebo systému transakcí, a to buď převodem právního titulu k takovému aktivu nebo podílu na prospěchu z tohoto aktiva ze strany původce, nebo přistoupením k pohledávce, nebo
b)
úvěrové riziko související s aktivem či souborem aktiv či jeho částí je za pomoci úvěrových derivátů, záruk či jiného podobného mechanismu přeneseno na investory do nástrojů financování vydaných subjektem, který je oddělen od původce a který je vytvořen či slouží pro účely dané transakce nebo systému transakcí, nebo
c)
pojišťovací rizika jsou z pojišťovny nebo zajišťovny přenesena na samostatný subjekt, který je vytvořen či slouží pro účely dané transakce nebo systému transakcí, přičemž tento subjekt financuje svou expozici vůči těmto rizikům prostřednictvím vydání nástrojů financování a práva investorů na splacení těchto nástrojů financování jsou podřízena povinnostem subjektu v oblasti zajištění;
Vydané nástroje financování nepředstavují platební závazky původce ani pojišťovny či zajišťovny;
3.
„původcem“ subjekt, který převádí aktivum či soubor aktiv nebo úvěrové riziko související s aktivem či souborem aktiv do sekuritizační struktury;
4.
„zpravodajská jednotka“ má stejný význam jako v článku 1 nařízení (ES) č. 2533/98;
5.
„rezident“ má stejný význam jako v článku 1 nařízení (ES) č. 2533/98. Pro účely tohoto nařízení se rezidentská příslušnost právnické osoby, která nemá žádný fyzický rozměr, určí podle hospodářského prostoru, podle jehož práva je registrována. Není-li právnická osoba registrována, použije se jako kritérium její sídlo, a to země, jejímž právním řádem se řídí vznik a další existence této osoby;
6.
„příslušnou národní centrální bankou“ národní centrální banka členského státu eurozóny, v němž je daná účelová finanční společnost pro sekuritizaci rezidentem;
7.
„zahájením činnosti“ jakákoli činnost včetně všech přípravných opatření související se sekuritizací, nejedná-li se o pouhé založení subjektu, u něhož se očekává, že sekuritizační činnost nezačne vykonávat v následujících šesti měsících. Veškerá činnost, kterou účelová finanční společnost pro sekuritizaci vykoná poté, co bylo možné sekuritizační činnost předvídat, se považuje za zahájení činnosti.
Článek 2
Soubor zpravodajských jednotek
1. Účelové finanční společnosti pro sekuritizaci, které jsou rezidenty členského státu eurozóny, tvoří referenční soubor zpravodajských jednotek. Na referenční soubor zpravodajských jednotek se vztahuje povinnost stanovená v čl. 3 odst. 2.
2. Skutečný soubor zpravodajských jednotek sestává z referenčního souboru zpravodajských jednotek s výjimkou účelových finančních společností pro sekuritizaci, které byly zcela zproštěny statistické zpravodajské povinnosti podle čl. 5 odst. 1 písm. c). Na skutečný soubor zpravodajských jednotek se vztahuje statistická zpravodajská povinnost stanovená v článku 4, pokud se neuplatňují výjimky stanovené v článku 5. Účelové finanční společnosti pro sekuritizaci, které jsou povinny vykazovat své roční účetní závěrky podle čl. 5 odst. 3 nebo na které se vztahuje ad hoc zpravodajská povinnost podle čl. 5 odst. 5, tvoří rovněž součást skutečného souboru zpravodajských jednotek.
3. V případě, že účelová finanční společnost pro sekuritizaci nemá podle vnitrostátního práva právní subjektivitu, považují se za zpravodajské jednotky podle tohoto nařízení osoby, které jsou danou účelovou finanční společnost pro sekuritizaci oprávněny zastupovat, nebo, v případě, že zastoupení není formálně založeno, osoby, které podle platného vnitrostátního práva odpovídají za jednání účelové finanční společnosti pro sekuritizaci.
Článek 3
Seznam účelových finančních společností pro sekuritizaci pro statistické účely
1. Výkonná rada vytváří a vede pro statistické účely seznam účelových finančních společností pro sekuritizaci, které tvoří referenční soubor zpravodajských jednotek podle tohoto nařízení. Účelové finanční společnosti pro sekuritizaci národním centrálním bankám předávají údaje, které národní centrální banky vyžadují podle obecných zásad ECB/2007/9 ze dne 1. srpna 2007 o měnové statistice a statistice finančních institucí a trhů (8). Národní centrální banky a ECB tento seznam a jeho aktualizace vhodným způsobem zpřístupní, včetně elektronických prostředků, prostřednictvím internetu, nebo pokud o to dotčené zpravodajské jednotky požádají, v tištěné podobě.
2. Účelová finanční společnost pro sekuritizaci informuje příslušnou národní centrální banku o své existenci do jednoho týdne poté, co zahájila činnost, bez ohledu na to, zda předpokládá, že se na ni bude vztahovat jakákoli statistická zpravodajská povinnost podle tohoto nařízení.
3. Je-li však nejnovější dostupná elektronická verze seznamu podle odstavce 1 nesprávná, ECB neuloží sankci zpravodajské jednotce, která řádně nesplnila svou statistickou zpravodajskou povinnost, pokud byl splněn požadavek uvedený v odstavci 2 a daná zpravodajská jednotka se v dobré víře spoléhala na nesprávný seznam.
Článek 4
Čtvrtletní statistická zpravodajská povinnost a pravidla vykazování
1. Skutečný soubor zpravodajských jednotek poskytuje příslušné národní centrální bance podle přílohy I a II čtvrtletně údaje o zůstatcích, finančních transakcích a odpisech a snížení hodnoty, pokud jde o aktiva a pasiva účelových finančních společností pro sekuritizaci.
2. Národní centrální banky mohou shromažďovat statistické informace o cenných papírech vydaných a držených účelovými finančními společnostmi pro sekuritizaci, které jsou nezbytné ke splnění statistické zpravodajské povinnosti podle odstavce 1, podle jednotlivých cenných papírů, pokud lze údaje uvedené v odstavci 1 odvodit podle minimálních statistických standardů ve smyslu přílohy III. Aniž by byly dotčeny lhůty uvedené v článku 6, mohou národní centrální banky požadovat, aby jim byly údaje o finančních transakcích s dluhovými cennými papíry drženými účelovými finančními společnostmi pro sekuritizaci, členěné podle jednotlivých cenných papírů, poskytovány v souladu s jedním z postupů uvedených v oddílu 2 v části 1 přílohy I nařízení Evropské centrální banky (EU) č. 1011/2012 (ECB/2012/24) (9).
3. Aniž by byla dotčena pravidla vykazování vymezená v příloze II, vykazují se všechna aktiva a pasiva účelových finančních společností pro sekuritizaci podle tohoto nařízení v souladu s pravidly vykazování vymezenými v příslušné vnitrostátní právní úpravě, jíž se provádí směrnice Rady 86/635/EHS ze dne 8. prosince 1986 o ročních účetních závěrkách a konsolidovaných účetních závěrkách bank a ostatních finančních institucí (10). Pro účelové finanční společnosti pro sekuritizaci, které nepatří do rozsahu vnitrostátní právní úpravy, jíž se provádí směrnice 86/635/EHS, platí účetní pravidla obsažená v příslušné vnitrostátní právní úpravě, jíž se provádí čtvrtá směrnice Rady 78/660/EHS ze dne 25. července 1978, založená na čl. 54 odst. 3 písm. g) Smlouvy, o ročních účetních závěrkách některých forem společností (11). Pro účelové finanční společnosti pro sekuritizaci, na které se nevztahuje vnitrostátní právní úprava, jíž se provádí některá z těchto směrnic, platí jakékoli jiné příslušné vnitrostátní či mezinárodní účetní standardy či postupy.
4. Vyžaduje-li odstavec 3 vykazování nástrojů v ocenění podle tržní hodnoty, mohou národní centrální banky zprostit účelové finanční společnosti pro sekuritizaci vykazování těchto nástrojů v ocenění podle tržní hodnoty, pokud by náklady vynaložené ze strany účelové finanční společnosti pro sekuritizaci byly nepřiměřeně vysoké. V takovém případě použije účelová finanční společnost pro sekuritizaci ocenění užívané ve zprávách pro investory.
5. Pokud se s ohledem na vnitrostátní tržní praxi dostupné údaje vztahují k určitému dni v rámci čtvrtletí, mohou národní centrální banky zpravodajským jednotkám dovolit, aby namísto toho vykazovaly tyto čtvrtletní údaje, pokud jsou údaje srovnatelné a pokud jsou zohledněny důležité transakce, k nimž došlo mezi tímto dnem a koncem čtvrtletí.
6. Po dohodě s příslušnou národní centrální bankou mohou zpravodajské jednotky namísto údajů o finančních transakcích uvedených v odstavci 1 poskytovat přecenění nebo jiné změny objemu, jež národní centrální bance umožní odvodit finanční transakce.
7. Zpravodajská jednotka může po dohodě s příslušnou národní centrální bankou namísto údajů o odpisech/snížení hodnoty uvedených v odstavci 1 poskytovat jiné informace, které národní centrální bance umožní odvodit požadované údaje o odpisech/snížení hodnoty.
Článek 5
Výjimky
1. Národní centrální banky mohou udělit výjimky ze statistické zpravodajské povinnosti stanovené v článku 4 takto.
a)
Národní centrální banky mohou účelovým finančním společnostem pro sekuritizaci udělit výjimky z povinnosti vykazovat údaje o úvěrech poskytnutých měnovými finančními institucemi eurozóny jako původci a členěných podle splatnosti, sektoru a rezidentské příslušnosti dlužníků, pokud měnové finanční instituce i nadále spravují sekuritizované úvěry ve smyslu nařízení (EU) č. 1071/2013 (ECB/2013/33). Vykazování těchto údajů upravuje nařízení (EU) č. 1071/2013 (ECB/2013/33).
b)
S výjimkou povinnosti čtvrtletně vykazovat údaje o zůstatcích celkových aktiv ke konci čtvrtletí mohou národní centrální banky zprostit účelové finanční společnosti pro sekuritizaci všech statistických zpravodajských povinností uvedených v příloze I, jestliže účelové finanční společnosti pro sekuritizaci, které přispívají do čtvrtletních agregovaných aktiv, představují alespoň 95 % celkových aktiv účelových finančních společností pro sekuritizaci z hlediska zůstatků v každém členském státě eurozóny. Národní centrální banky včas kontrolují plnění této podmínky, aby mohly udělit nebo případně zrušit tuto výjimku s účinností od počátku každého kalendářního roku.
c)
V rozsahu, ve kterém lze údaje uvedené v článku 4 odvodit podle minimálních statistických standardů uvedených v příloze III z jiných statistických, veřejných nebo dohledových datových zdrojů, a aniž by byly dotčeny body a) a b), mohou národní centrální banky po konzultaci s ECB rozhodnout, že zpravodajské jednotky zcela či zčásti zprostí statistické zpravodajské povinnosti uvedené v příloze I.
2. Účelové finanční společnosti pro sekuritizaci se mohou s předchozím souhlasem příslušné národní centrální banky rozhodnout, že výjimek uvedených v odstavci 1 nevyužijí a že budou namísto toho plnit úplnou statistickou zpravodajskou povinnost uvedenou v článku 4.
3. Účelové finanční společnosti pro sekuritizaci, které využívají výjimky ve smyslu odst. 1 písm. c), předávají své roční účetní závěrky, nejsou-li tyto informace dostupné z veřejných zdrojů, příslušné národní centrální bance do šesti měsíců po skončení referenčního období nebo co nejdříve poté, a to v souladu s vnitrostátní právní praxí uplatňovanou tam, kde je účelová finanční společnost pro sekuritizaci rezidentem. Příslušná národní centrální banka vyrozumí ty účelové finanční společnosti pro sekuritizaci, na které se tato zpravodajská povinnost vztahuje.
4. Příslušná národní centrální banka zruší výjimku uvedenou v odst. 1 písm. c), jestliže příslušná národní centrální banka neměla nezávisle na zavinění dotčené účelové finanční společnosti pro sekuritizaci po tři za sebou jdoucí vykazovaná období včas k dispozici údaje splňující statistické standardy srovnatelné s těmi, které jsou stanoveny v tomto nařízení. Účelové finanční společnosti pro sekuritizaci začnou vykazovat údaje podle článku 4 nejpozději do tří měsíců poté, co příslušná národní centrální banka vyrozuměla zpravodajské jednotky o tom, že výjimka byla zrušena.
5. Aniž by byl dotčen odstavec 3 a s cílem vyhovět požadavkům tohoto nařízení mohou národní centrální banky uložit účelovým finančním společnostem pro sekuritizaci, jimž byly uděleny výjimky ve smyslu odst. 1 písm. c), statistickou zpravodajskou povinnost ad hoc. Účelové finanční společnosti pro sekuritizaci vykazují informace požadované ad hoc do patnácti pracovních dnů ode dne, kdy si je příslušná národní centrální banka vyžádala.
Článek 6
Lhůty
Národní centrální banky předají ECB údaje o agregovaných čtvrtletních aktivech a pasivech zachycující pozice rezidentských účelových finančních společností pro sekuritizaci do konce pracovní doby dvacátého osmého pracovního dne po skončení čtvrtletí, ke kterému se údaje vztahují. Národní centrální banky stanoví lhůty pro doručení údajů ze strany zpravodajských jednotek.
Článek 7
Minimální standardy a vnitrostátní zpravodajské postupy
1. Zpravodajské jednotky plní statistickou zpravodajskou povinnost, která se na ně vztahuje, v souladu s minimálními standardy pro přenos, přesnost, pojmovou shodu a opravy, jak jsou stanoveny v příloze III.
2. Národní centrální banky stanoví a zavedou zpravodajské postupy, kterými se má řídit skutečný soubor zpravodajských jednotek, v souladu s vnitrostátními požadavky. Národní centrální banky zajistí, aby tyto zpravodajské postupy poskytovaly požadované statistické informace a aby umožňovaly přesnou kontrolu dodržování pojmů a minimálních standardů pro přenos, přesnost a opravy, jež stanoví příloha III.
Článek 8
Ověřování a nucené shromažďování
Národní centrální banky vykonávají právo ověřovat nebo vynuceně shromažďovat informace, které jsou zpravodajské jednotky povinny poskytovat podle tohoto nařízení, aniž je dotčeno právo ECB vykonávat tato práva sama. Národní centrální banky vykonávají toto právo zejména tehdy, jestliže některá instituce, která je součástí skutečného souboru zpravodajských jednotek, neplní minimální standardy pro přenos, přesnost, pojmovou shodu a opravy stanovené v příloze III.
Článek 9
První vykazování
1. Poprvé se vykazují čtvrtletní údaje za čtvrté čtvrtletí 2014.
2. Účelové finanční společnosti pro sekuritizaci, které zahájí činnost po 31. prosinci 2014, vykazují v rámci prvního vykazování údaje čtvrtletně, a to zpětně až k okamžiku zahájení sekuritizační činnosti.
3. Účelové finanční společnosti pro sekuritizaci, které zahájí činnost před přijetím eura ve svém členském státě, k němuž dojde po 31. prosinci 2014, vykazují v rámci prvního vykazování údaje čtvrtletně od referenčního období, v němž členský stát přijme euro. Za referenční období, v němž členský stát přijme euro, vykazují účelové finanční společnosti pro sekuritizaci jen zůstatky.
Článek 10
Zrušení
1. Nařízení (ES) č. 24/2009 (ECB/2008/30) se zrušuje s účinkem od 1. ledna 2015.
2. Odkazy na zrušené nařízení se považují za odkazy na toto nařízení.
Článek 11
Závěrečné ustanovení
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se od 1. ledna 2015.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné v členských státech v souladu se Smlouvami.
Ve Frankfurtu nad Mohanem dne 18. října 2013.
EUROOPAN KESKUSPANKIN ASETUS (EU) N:o 1075/2013,
annettu 18 päivänä lokakuuta 2013,
arvopaperistamisiin osallistuvien erityisyhteisöjen saamisia ja velkoja koskevista tilastoista
(uudelleenlaadittu)
(EKP/2013/40)
EUROOPAN KESKUSPANKIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan keskuspankkijärjestelmän ja Euroopan keskuspankin perussäännön ja erityisesti sen 5 artiklan,
ottaa huomioon Euroopan keskuspankin valtuuksista kerätä tilastotietoja 23 päivänä marraskuuta 1998 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2533/98 (1) ja erityisesti sen 5 artiklan 1 kohdan ja 6 artiklan 4 kohdan,
ottaa huomioon Euroopan komission lausunnon,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Koska arvopaperistamisiin osallistuvien erityisyhteisöjen saamisia ja velkoja koskevista tilastoista 19 päivänä joulukuuta 2008 annettua Euroopan keskuspankin asetusta (EY) N:o 24/2009 (EKP/2008/30) (2) on muutettava huomattavasti erityisesti Euroopan kansantalouden tilinpito- ja aluetilinpitojärjestelmästä Euroopan unionissa 21 päivänä toukokuuta 2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 549/2013 (3) vuoksi, se olisi selkeyden vuoksi laadittava uudelleen.
(2)
Asetuksen (EY) N:o 2533/98 2 artiklan 1 kohdassa säädetään, että tilastoihin liittyvien Euroopan keskuspankin (EKP) tietojenantovaatimusten täyttämiseksi EKP:lla on oikeus kansallisten keskuspankkien avustuksella kerätä tilastotietoja tietojen antajien perusjoukosta siinä määrin kuin on Euroopan keskuspankkijärjestelmän (EKPJ) tehtävien hoitamiseksi välttämätöntä. Asetuksen (EY) N:o 2533/98 2 artiklan 2 kohdan a alakohdasta seuraa, että arvopaperistamisiin osallistuvat erityisyhteisöt (jäljempänä ’erityisyhteisöt’) kuuluvat tietojen antajien perusjoukkoon tilastoihin liittyvien EKP:n tietojenantovaatimusten täyttämiseksi muun muassa raha- ja rahoitustilastojen alalla. Asetuksen (EY) N:o 2533/98 3 artiklassa edellytetään lisäksi, että EKP täsmentää varsinaisen tietojen antajien joukon tietojen antajien perusjoukon piiristä, sekä annetaan EKP:lle valtuudet vapauttaa tietyt tietojen antajien ryhmät tilastoihin liittyvistä tietojenantovaatimuksista kokonaan tai osittain.
(3)
Erityisyhteisöjä koskevien tietojen tarkoituksena on antaa EKP:lle riittävät tilastotiedot erityisyhteisöjen alasektorin rahoitustoiminnasta jäsenvaltioissa, joiden rahayksikkö on euro (jäljempänä ’euroalueen jäsenvaltiot’), joita tarkastellaan yhtenä talousalueena.
(4)
Koska erityisyhteisöjen ja rahalaitosten arvopaperistamistoiminnan välillä on tiiviit yhteydet, erityisyhteisöjen ja rahalaitosten raportoinnin on oltava johdonmukaista, toisiaan täydentävää ja yhtenäistä. Tästä syystä tämän asetuksen mukaisesti toimitettavia tilastotietoja on tarkasteltava yhdessä rahalaitosten arvopaperistettuja lainoja koskevien tietovaatimusten kanssa siten kuin niistä säädetään rahalaitossektorin taseesta 24 päivänä syyskuuta 2013 annetussa Euroopan keskuspankin asetuksessa (EU) N:o 1071/2013 (EKP/2013/33) (4).
(5)
Erityisyhteisöjen ja rahalaitosten raportoinnin yhtenäistämisellä ja siihen tässä asetuksessa tehtävillä poikkeuksilla pyritään vähentämään tiedonantajille raportoinnista aiheutuvaa rasitetta sekä välttämään erityisyhteisöjen ja rahalaitosten tilastotietojen raportoinnin päällekkäisyydet.
(6)
Kansallisilla keskuspankeilla pitäisi olla oikeus vapauttaa erityisyhteisöt sellaisista tilastointiin liittyvistä tiedonantovaatimuksista, jotka aiheuttavat kohtuuttoman suuria kustannuksia tilastoinnille koituvaan hyötyyn nähden.
(7)
Vaikka asetuksissa, joita EKP antaa Euroopan keskuspankkijärjestelmän ja Euroopan keskuspankin perussäännön (jäljempänä ’EKPJ:n perussääntö’) 34.1 artiklan nojalla, ei myönnetä mitään oikeuksia eikä aseteta mitään velvollisuuksia jäsenvaltioille, joiden rahayksikkö ei ole euro (jäljempänä ’euroalueeseen kuulumattomat jäsenvaltiot’), EKPJ:n perussäännön 5 artikla koskee sekä euroalueen jäsenvaltioita että euroalueeseen kuulumattomia jäsenvaltioita. Asetuksen (EY) N:o 2533/98 johdanto-osan 17 kappaleessa viitataan siihen, että EKPJ:n perussäännön 5 artikla yhdessä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 4 artiklan 3 kohdan kanssa tarkoittavat, että euroalueeseen kuulumattomien jäsenvaltioiden on laadittava ja otettava käyttöön kansallisella tasolla kaikki toimenpiteet, joita ne pitävät tarkoituksenmukaisina tilastoihin liittyvien EKP:n tietojenantovaatimusten täyttämisen edellyttämän tiedonkeruun järjestämiseksi, ja saatava tilastointiin liittyvät valmistelunsa ajoissa valmiiksi, jotta niistä voi tulla euroalueen jäsenvaltioita.
(8)
Asetuksen (EY) N:o 2533/98 8 artiklassa säädettyjä sääntöjä luottamuksellisten tilastotietojen suojaamisesta ja käytöstä noudatetaan.
(9)
Asetuksen (EY) N:o 2533/98 7 artiklan 1 kohdassa säädetään, että EKP:llä on oikeus määrätä seuraamuksia tietojen antajille, jotka eivät noudata EKP:n asetuksissa tai päätöksissä asetettuja tilastoihin liittyviä tietojenantovaatimuksia,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Määritelmät
Tässä asetuksessa tarkoitetaan
1)
’erityisyhteisöllä’ yritystä, joka on perustettu kansallisen lainsäädännön tai unionin lainsäädännön mukaisesti
i)
sopimusoikeuden nojalla (rahastoyhtiöiden hoidossa olevat sijoitusrahastot);
ii)
trusteja koskevien säännösten nojalla;
iii)
yhtiöoikeuden nojalla (julkisoikeudelliset yhtiöt tai yksityiset rajavastuuyhtiöt); tai
iv)
minkä tahansa vastaavan mekanismin nojalla;
ja jonka pääasiallinen toiminta täyttää molemmat seuraavista edellytyksistä:
a)
se aikoo suorittaa tai suorittaa yhden tai useampia arvopaperistamiseen liittyviä taloustoimia ja sen rakenteen tarkoituksena on erottaa yrityksen maksuvelvoitteet alkuperäisen liikkeeseenlaskijan, vakuutusyrityksen tai jälleenvakuutusyrityksen maksuvelvoitteista; ja
b)
se laskee liikkeeseen tai aikoo laskea liikkeeseen velkapapereita, muita velkainstrumentteja, arvopaperistamisrahaston rahasto-osuuksia ja/tai johdannaisia (jäljempänä ’rahoitusinstrumentit’) ja/tai oikeudellisessa tai taloudellisessa mielessä omistaa tai voi omistaa rahoitusinstrumenttien liikkeeseenlaskun taustalla olevia varoja, joita tarjotaan myyntiin yleisölle tai myydään yksityisten sijoitusten perusteella.
Tähän määritelmään eivät kuulu
a)
rahalaitokset, sellaisina kuin ne määritellään asetuksen (EU) N:o 1071/2013 (EKP/2013/33) 1 artiklassa;
b)
sijoitusrahastot, sellaisina kuin ne määritellään sijoitusrahastojen saamisia ja velkoja koskevista tilastoista 18 päivänä lokakuuta 2013 annetun Euroopan keskuspankin asetuksen (EU) N:o 1073/2013 (EKP/2013/38) (5) 1 artiklassa;
c)
vakuutus- tai jälleenvakuutusyritykset, sellaisina kuin ne määritellään vakuutus- ja jälleenvakuutustoiminnan aloittamisesta ja harjoittamisesta 25 päivänä marraskuuta 2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/138/EY (Solvenssi II) (6) 13 artiklassa;
d)
vaihtoehtoisten sijoitusrahastojen hoitajista 8 päivänä kesäkuuta 2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2011/61/EU (7) 4 artiklan 1 kohdassa määritellyt vaihtoehtoisten sijoitusrahastojen hoitajat, jotka hoitavat ja/tai markkinoivat vaihtoehtoisia sijoitusrahastoja ja jotka kuuluvat direktiivin 2011/61/EU soveltamisalaan sen 2 artiklan nojalla;
2)
’arvopaperistamisella’ taloustoimea tai järjestelyä, jonka yhteydessä yhteisö, joka on alkuperäisestä liikkeeseenlaskijasta tai vakuutusyrityksestä tai jälleenvakuutusyrityksestä erillinen ja perustettu taloustoimea tai järjestelyä varten, laskee liikkeeseen rahoitusinstrumentteja sijoittajille, ja tapahtuu yksi tai useampi seuraavista:
a)
saaminen tai sammioidut saamiset taikka osa niistä siirretään yhteisölle, joka on alkuperäisestä liikkeeseenlaskijasta erillinen ja perustettu taloustoimea tai järjestelyä varten, joko siirtämällä näiden saamisten omistus tai niistä saatava korko alkuperäiseltä liikkeeseenlaskijalta tai ns. sub-participation-järjestelyn avulla;
b)
saamisiin tai sammioituihin saamisiin liittyvä luottoriski tai osa siitä siirretään luottojohdannaisten, vakuuksien tai jonkin vastaavan mekanismin käytöllä sijoittajille, jotka sijoittavat alkuperäisestä liikkeeseenlaskijasta erillisen ja taloustoimea tai järjestelyä varten perustetun yhteisön liikkeeseen laskemiin rahoitusinstrumentteihin;
c)
vakuutusriskit siirretään vakuutusyritykseltä tai jälleenvakuutusyritykseltä erilliselle ja taloustoimea tai järjestelyä varten perustetulle yhteisölle, jolloin yhteisö rahoittaa riskinsä kokonaan laskemalla liikkeeseen rahoitusinstrumentteja, ja näihin rahoitusinstrumentteihin sijoittavien takaisinmaksuoikeudet ovat yhteisön jälleenvakuutusvelvoitteisiin nähden toissijaisia;
Mikäli tällaisia rahoitusinstrumentteja lasketaan liikkeeseen, ne eivät edusta alkuperäisen liikkeeseenlaskijan, vakuutusyrityksen eivätkä jälleenvakuutusyrityksen maksuvelvoitteita.
3)
’alkuperäisellä liikkeeseenlaskijalla’ oikeussubjektia, joka siirtää saamisen tai sammioidut saamiset ja/tai saamiseen tai sammioituihin saamisiin liittyvän luottoriskin arvopaperistamisyhteisölle;
4)
’tiedonantajalla’ samaa kuin asetuksen (EY) N:o 2533/98 1 artiklassa ’tietojen antajalla’;
5)
’kotimaisella’ samaa kuin asetuksen (EY) N:o 2533/98 1 artiklassa. Mikäli oikeushenkilöllä ei ole fyysistä toimipaikkaa, sen kotimaa määritetään tätä asetusta sovellettaessa sen mukaan, minkä talousalueen lainsäädännön mukaan se on rekisteröity. Mikäli oikeushenkilöä ei ole rekisteröity, perusteena käytetään laillista kotipaikkaa eli maata, jonka lakien mukaan oikeushenkilön perustaminen ja sen olemassaolon jatkuminen määritetään;
6)
’asianomaisella kansallisella keskuspankilla’ sen euroalueen jäsenvaltion kansallista keskuspankkia, jossa erityisyhteisöllä on kotipaikka;
7)
’liiketoiminnan aloittamisella’ mitä tahansa arvopaperistamiseen liittyvää toimintaa, mukaan lukien valmistelutoimet mutta pois lukien tilanteet, joissa ainoastaan perustetaan yhteisö, jonka ei odoteta aloittavan arvopaperistamista kuuden seuraavan kuukauden aikana. Mikä tahansa toiminta, johon erityisyhteisö ryhtyy sen jälkeen kun sen voidaan ennakoida aloittavan arvopaperistamistoiminnan, merkitsee liiketoiminnan aloittamista.
2 artikla
Tiedonantajien joukko
1. Euroalueen jäsenvaltion alueella olevat kotimaiset erityisyhteisöt muodostavat tiedonantajien perusjoukon. Tiedonantajien perusjoukkoon sovelletaan 3 artiklan 2 kohdassa säädettyä velvoitetta.
2. Varsinaisen tiedonantajien joukon muodostaa tiedonantajien perusjoukko lukuun ottamatta niitä erityisyhteisöjä, jotka on vapautettu kokonaan tilastointiin liittyvistä tiedonantovaatimuksista 5 artiklan 1 kohdan c alakohdan nojalla. Varsinaiseen tiedonantajien joukkoon sovelletaan 4 artiklassa vahvistettuja tilastointiin liittyviä tiedonantovaatimuksia, tämän rajoittamatta 5 artiklassa säädettyjen poikkeusten soveltamista. Myös erityisyhteisöt, joiden on ilmoitettava vuotuiset tilinpäätöstietonsa 5 artiklan 3 kohdan nojalla tai joita koskevat 5 artiklan 5 kohdassa tarkoitetut tapauskohtaiset tiedonantovelvoitteet, kuuluvat varsinaiseen tiedonantajien joukkoon.
3. Jos erityisyhteisö ei ole kansallisen lainsäädäntönsä mukaan oikeushenkilö, tässä asetuksessa tarkoitettuina tiedonantajina pidetään henkilöitä, joilla on lain nojalla oikeus edustaa erityisyhteisöä, tai mikäli muodollista edustajaa ei ole, henkilöitä, jotka ovat sovellettavien kansallisten lakien nojalla vastuussa erityisyhteisön toimista.
3 artikla
Tilastoinnissa käytettävä erityisyhteisöjen luettelo
1. Johtokunta laatii tässä asetuksessa tarkoitettua tilastointia varten tiedonantajien perusjoukon muodostavien erityisyhteisöjen luettelon ja ylläpitää sitä. Erityisyhteisöt toimittavat kansallisille keskuspankeille tiedot, joita kansalliset keskuspankit edellyttävät raha-, rahoituslaitos- ja rahoitusmarkkinatilastoista 1 päivänä elokuuta 2007 annettujen suuntaviivojen EKP/2007/9 (8) mukaisesti. Kansalliset keskuspankit ja EKP toimittavat tämän luettelon ja sen päivitykset saataville tarkoituksenmukaisella tavalla, myös sähköisesti, internetin kautta tai asianomaisten tiedonantajien pyynnöstä paperimuodossa.
2. Erityisyhteisö ilmoittaa asianomaiselle kansalliselle keskuspankille olemassaolostaan viikon kuluessa liiketoimintansa aloittamisesta riippumatta siitä, olettaako se kuuluvansa tämän asetuksen mukaisten tilastointiin liittyvien tiedonantovaatimusten soveltamisalaan.
3. Jos 1 kohdassa tarkoitetun luettelon viimeisin käytettävissä oleva sähköinen versio on virheellinen, EKP ei määrää seuraamuksia tiedonantajalle, joka ei ole asianmukaisesti täyttänyt tilastointiin liittyviä tiedonantovaatimuksiaan, sikäli kuin 2 kohdassa asetettu edellytys täyttyi ja kyseinen tiedonantaja on hyvässä uskossa luottanut virheellisen luettelon tietoihin.
4 artikla
Neljännesvuosittaiset tiedonantovaatimukset ja raportointia koskevat säännöt
1. Varsinainen tiedonantajien joukko antaa asianomaiselle kansalliselle keskuspankille erityisyhteisöjen kantatiedot sekä tiedot rahoitustaloustoimista ja saamisten ja velkojen luottotappioista/arvonalennuksista neljännesvuosittain liitteiden I ja II mukaisesti.
2. Kansalliset keskuspankit saavat kerätä 1 kohdan mukaisten tilastointiin liittyvien tiedonantovaatimusten täyttämiseksi vaadittavat tilastotiedot erityisyhteisöjen liikkeeseen laskemista ja niiden hallussa olevista arvopapereista arvopaperikohtaisesti siltä osin kuin 1 kohdassa tarkoitetut tiedot voidaan johtaa niistä tilastollisten vähimmäisvaatimusten mukaisesti liitteessä III tarkennetulla tavalla. Kansalliset keskuspankit voivat edellyttää arvopaperikohtaisten tietojen toimittamista erityisyhteisöjen hallussa olevilla velkapapereilla tehdyistä rahoitustaloustoimista jonkin Euroopan keskuspankin asetuksen (EU) N:o 1011/2012 (EKP/2012/24) (9) liitteessä I olevan I osan 2 jaksossa mainitun menettelyn mukaisesti, tämän rajoittamatta 6 artiklassa vahvistettujen määräaikojen soveltamista.
3. Kaikki erityisyhteisöjen saamiset ja velat ilmoitetaan tämän asetuksen nojalla niiden raportointia koskevien sääntöjen mukaisesti, jotka on vahvistettu pankkien ja muiden rahoituslaitosten tilinpäätöksestä ja konsolidoidusta tilinpäätöksestä 8 päivänä joulukuuta 1986 annetun neuvoston direktiivin 86/635/ETY (10) täytäntöönpanosta annetussa kansallisessa lainsäädännössä, tämän rajoittamatta liitteessä II vahvistettujen raportointia koskevien sääntöjen soveltamista. Erityisyhteisöihin, jotka eivät kuulu direktiivin 86/635/ETY täytäntöönpanosta annetun kansallisen lainsäädännön soveltamisalaan, sovelletaan yhtiömuodoltaan tietynlaisten yhtiöiden tilinpäätöksistä perustamissopimuksen 54 artiklan 3 kohdan g alakohdan nojalla 25 päivänä heinäkuuta 1978 annetun neljännen neuvoston direktiivin 78/660/ETY (11) täytäntöönpanosta annettuun kansalliseen lainsäädäntöön sisältyviä kirjanpitosääntöjä. Niihin erityisyhteisöihin, jotka eivät kuulu kummankaan direktiivin täytäntöönpanosta annetun kansallisen lainsäädännön soveltamisalaan, sovelletaan mitä tahansa muita asianmukaisia kansallisia tai kansainvälisiä kirjanpitostandardeja tai -käytäntöjä.
4. Jos 3 kohdassa edellytetään instrumenttien ilmoittamista markkinahintaan (mark-to-market), kansalliset keskuspankit voivat vapauttaa erityisyhteisöt ilmoittamasta näitä instrumentteja markkinahintaan, jos tästä aiheutuisi erityisyhteisölle kohtuuttoman suuria kustannuksia. Tässä tapauksessa erityisyhteisöt soveltavat sijoittajaraportteja varten käytettyä arvostusmenetelmää.
5. Jos saatavilla olevat tiedot liittyvät kansallisen markkinakäytännön mukaan mihin tahansa päivämäärään vuosineljänneksen aikana, kansalliset keskuspankit voivat sallia sen, että tiedonantajat ilmoittavat edellä mainittujen tietojen sijasta nämä vuosineljänneksen tiedot, jos tiedot ovat vertailukelpoisia ja kyseisen päivämäärän ja vuosineljänneksen päättymisen välillä tapahtuvat merkittävät taloustoimet otetaan huomioon.
6. Tiedonantajat voivat sopia asianomaisen kansallisen keskuspankin kanssa siitä, että ne toimittavat 1 kohdassa tarkoitettujen rahoitustaloustoimia koskevien tietojen sijasta arvostusmuutoksia ja muita muutoksia koskevia tietoja siinä määrin, että kansallinen keskuspankki voi johtaa tarvittavat tiedot rahoitustaloustoimista niiden avulla.
7. Tiedonantaja voi sopia asianomaisen kansallisen keskuspankin kanssa siitä, että se toimittaa 1 kohdassa tarkoitettujen luottotappioita/arvonalennuksia koskevien tietojen sijasta muita tietoja, joista kansallinen keskuspankki voi johtaa tarvittavat tiedot luottotappioista/arvonalennuksista.
5 artikla
Poikkeukset
1. Kansalliset keskuspankit voivat myöntää poikkeuksia 4 artiklassa vahvistetuista tilastointiin liittyvistä tiedonantovaatimuksista seuraavasti:
a)
Kansalliset keskuspankit voivat myöntää erityisyhteisöille poikkeuksia euroalueen rahalaitosten myöntämien ja maturiteetin, sektorin ja velallisen kotipaikan mukaan eriteltyjen lainojen ilmoittamisen osalta ja silloin, kun rahalaitokset edelleen hallinnoivat arvopaperistettuja lainoja asetuksessa (EU) N:o 1071/2013 (EKP/2013/33) tarkoitetulla tavalla. Näiden tietojen ilmoittamisesta säädetään asetuksessa (EU) N:o 1071/2013.
b)
Kansalliset keskuspankit voivat vapauttaa erityisyhteisöt kaikista liitteessä I asetetuista tilastointiin liittyvistä tiedonantovaatimuksista lukuun ottamatta velvoitetta ilmoittaa neljännesvuosittain vuosineljänneksen lopun kantatiedot kaikista saamisista, sillä edellytyksellä, että vuosineljänneksen aggregoituja saamisia koskeviin tietoihin sisältyvien erityisyhteisöjen osuus erityisyhteisöjen kokonaissaamisista on kantatietojen perusteella vähintään 95 prosenttia jokaisessa euroalueen jäsenvaltiossa. Kansalliset keskuspankit tarkistavat tämän ehdon täyttymisen hyvissä ajoin, jotta ne voivat tarvittaessa myöntää tai kumota poikkeuksia kunkin kalenterivuoden alusta alkaen.
c)
Jos 4 artiklassa tarkoitetut tiedot voidaan johtaa tilastollisten vähimmäisvaatimusten mukaisesti liitteessä III tarkennetulla tavalla muista tilastotietojen, julkisten tietojen tai valvontatietojen lähteistä, eikä tämä vaikuta a ja b alakohdan soveltamiseen, kansalliset keskuspankit voivat EKP:ta kuultuaan vapauttaa tiedonantajat kokonaan tai osittain liitteessä I vahvistetuista tilastointiin liittyvistä tiedonantovaatimuksista.
2. Erityisyhteisöt voivat asianomaisen kansallisen keskuspankin ennalta antamalla suostumuksella päättää olla hyödyntämättä 1 kohdassa mainittuja poikkeuksia ja täyttää sen sijaan kaikki 4 artiklassa määritetyt tilastointiin liittyvät tiedonantovaatimukset.
3. Erityisyhteisöt, joille myönnetään 1 kohdan c alakohdassa tarkoitettu poikkeus, ilmoittavat vuotuiset tilinpäätöstietonsa asianomaiselle kansalliselle keskuspankille, jos niitä ei ole saatavissa julkisista lähteistä, kuuden kuukauden kuluessa viitejakson päättymisestä tai mahdollisimman pian sen jälkeen erityisyhteisön kotimaassa sovellettavien kansallisten oikeudellisten käytäntöjen mukaisesti. Asianomainen kansallinen keskuspankki ilmoittaa niille erityisyhteisöille, joihin sovelletaan tätä tiedonantovaatimusta.
4. Asianomainen kansallinen keskuspankki peruuttaa 1 kohdan c alakohdassa tarkoitetun poikkeuksen, jos tässä asetuksessa säädettyjen mukaisia tilastointivaatimuksia vastaavia tietoja ei ole toimitettu ajoissa asianomaiselle kansalliselle keskuspankille kolmen peräkkäisen raportointijakson aikana, riippumatta siitä, johtuuko laiminlyönti asianomaisesta erityisyhteisöstä. Erityisyhteisöt aloittavat tietojen ilmoittamisen 4 artiklassa säädetyllä tavalla viimeistään kolmen kuukauden kuluessa siitä päivästä, jona asianomainen kansallinen keskuspankki on ilmoittanut tiedonantajille, että poikkeus on peruutettu.
5. Täyttääkseen tämän asetuksen vaatimukset kansalliset keskuspankit voivat esittää tapauskohtaisia tilastointiin liittyviä tiedonantovaatimuksia erityisyhteisöille, joille on myönnetty 1 kohdan c alakohdassa tarkoitettuja poikkeuksia, tämän vaikuttamatta 3 kohdan soveltamiseen. Erityisyhteisöt ilmoittavat tällaiset tapauskohtaisesti pyydetyt tiedot 15 pankkipäivän kuluessa asianomaisen kansallisen keskuspankin esittämästä pyynnöstä.
6 artikla
Toimitusajat
Kansalliset keskuspankit toimittavat neljännesvuosittaiset aggregoidut tiedot kotimaisten erityisyhteisöjen positioita koskevista saamisista ja veloista EKP:lle viimeistään 28. pankkipäivänä (työajan loppuun mennessä) sen vuosineljänneksen päättymisestä, jota tiedot koskevat. Kansalliset keskuspankit vahvistavat määräajat, joiden kuluessa niiden on saatava tiedot tiedonantajilta.
7 artikla
Vähimmäisvaatimukset ja kansalliset tiedonantomenettelyt
1. Tiedonantajien on noudatettava niitä koskevia tilastointiin liittyviä tiedonantovaatimuksia liitteessä III yksilöityjen tietojen toimittamista, tarkkuutta, käsitteellistä vastaavuutta ja tarkistuksia koskevien vähimmäisvaatimusten mukaisesti.
2. Kansalliset keskuspankit määrittelevät ja ottavat kansallisten vaatimusten mukaisesti käyttöön tiedonantomenettelyt, joita varsinaisen tiedonantajien joukon on noudatettava. Kansalliset keskuspankit varmistavat, että näillä tiedonantomenettelyillä saadaan tarvittavat tilastotiedot ja että tietojen toimittamista, tarkkuutta, käsitteellistä vastaavuutta ja tarkistuksia koskevien vähimmäisvaatimusten noudattamisen tarkka valvonta liitteessä III tarkoitetulla tavalla on mahdollista.
8 artikla
Tilastotietojen tarkistaminen ja pakollinen keruu
Kansalliset keskuspankit käyttävät oikeuttaan tarkistaa tietoja, joita tiedonantajien edellytetään toimittavan tämän asetuksen perusteella, tai toimittaa tietojen pakollinen keruu tämän rajoittamatta EKP:n oikeutta käyttää näitä oikeuksia itse. Kansalliset keskuspankit käyttävät tätä oikeutta erityisesti silloin, kun jokin varsinaiseen tiedonantajien joukkoon kuuluva laitos ei täytä tämän asetuksen liitteessä III säädettyjä tietojen toimittamista, tarkkuutta, käsitteellistä vastaavuutta ja tarkistuksia koskevia vähimmäisvaatimuksia.
9 artikla
Tietojen antaminen ensimmäisen kerran
1. Ensimmäiset neljännesvuosittaiset tiedot annetaan vuoden 2014 viimeisen neljänneksen tilanteesta.
2. Erityisyhteisöt, jotka aloittavat liiketoimintansa joulukuun 31 päivän 2014 jälkeen, ilmoittavat ensimmäistä kertaa tietoja antaessaan tiedot vuosineljänneksittäin arvopaperistamistoiminnan alkamisesta lähtien.
3. Erityisyhteisöt, jotka aloittavat liiketoimintansa ennen kuin niiden jäsenvaltio ottaa euron käyttöön joulukuun 31 päivän 2014 jälkeen, ilmoittavat ensimmäistä kertaa tietoja antaessaan tiedot vuosineljänneksittäin siitä viitejaksosta alkaen, jona jäsenvaltio otti euron käyttöön. Erityisyhteisö ilmoittaa vain kantatiedot siltä viitejaksolta, jona jäsenvaltio otti euron käyttöön.
10 artikla
Kumoaminen
1. Kumotaan asetus (EY) N:o 24/2009 (EKP/2008/30) 1 päivästä tammikuuta 2015.
2. Viittauksia kumottuun asetukseen pidetään viittauksina tähän asetukseen.
11 artikla
Loppusäännös
Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Sitä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2015.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan jäsenvaltioissa perussopimusten mukaisesti.
Tehty Frankfurt am Mainissa 18 päivänä lokakuuta 2013.