ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 9. července 2014
režim podpory SA.18042 (2013/C) (ex MX 17/2009) (ex NN 61/2004)
[zavedený Španělskem] týkající se osvobození od spotřební daně u biopaliv
(oznámeno pod číslem C(2014) 4530)
(Pouze španělské znění je závazné)
(Text s významem pro EHP)
(2014/766/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 108 odst. 2 první pododstavec této smlouvy,
s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru, a zejména na čl. 62 odst. 1 písm. a) této dohody,
poté, co vyzvala zúčastněné strany k podání připomínek v souladu s výše uvedenými ustanoveními (1), a s ohledem na tyto připomínky,
vzhledem k těmto důvodům:
I. POSTUP
(1)
Od roku 2006 provádí Generální ředitelství pro hospodářskou soutěž každoročně monitorování ex post vzorku opatření podpory uplatňovaných členskými státy. Španělský režim osvobození od spotřební daně u biopaliv (věc č. NN61/2004) schválila Komise rozhodnutím C (2006) 2293 ze dne 6. června 2006 (dále jen „rozhodnutí Komise“). Tento režim byl zahrnut pod referenčním číslem MX 17/2009 do monitorování v letech 2009/2010, v rámci kterého Komise zkoumala, jak členské státy uplatňovaly vzorek platných režimů v průběhu roku 2009.
(2)
Komise se rozhodla tento režim znovu zahrnout do monitorování v letech 2011/2012, v rámci kterého zkoumala, jak členské státy uplatňovaly vzorek platných režimů v období 2009-2010.
(3)
Vzhledem k informacím poskytnutým Španělskem během monitorování měla Komise pochybnosti o správném uplatňování režimu španělskými orgány. Rozhodla se proto zahájit řízení podle čl. 108 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie (SFEU). Komise o svém rozhodnutí informovala Španělsko dopisem ze dne 17. července 2013.
(4)
Španělsko předložilo své připomínky dne 20. září 2013.
(5)
Rozhodnutí Komise o zahájení formálního vyšetřovacího řízení bylo zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie dne 7. února 2014 (2). Komise vyzvala zúčastněné strany k podání připomínek.
(6)
Komise obdržela dne 5. března 2014 připomínky od sekce pro biopaliva Španělského sdružení výrobců energie z obnovitelných zdrojů (APPA Biocarburantes). Předala je Španělsku, čímž mu umožnila vyjádřit se k nim. Dne 6. května 2014 španělské orgány uvedly, že se k připomínkám předloženým třetími stranami nechtějí vyjádřit.
II. PODROBNÝ POPIS OPATŘENÍ
(7)
Režim osvobození od spotřební daně u biopaliv NN 61/2004 spočívá v používání nulové sazby španělské daně na uhlovodíky. Vztahuje se na ethylalkohol vyráběný z produktů zemědělského nebo rostlinného původu (bioethanol), zařazený do kódu kombinované nomenklatury KN 2207 20, na methylalkohol získávaný z produktů zemědělského nebo rostlinného původu, zařazený do kódu KN 2905 11 00, a na produkty zařazené do kódů KN 1507, 1508, 1510, 1511, 1512, 1513, 1514, 1515 a 1518.
(8)
Nulová daňová sazba se na tyto produkty vztahovala bez ohledu na to, zda se používaly nezpracované, či po chemické úpravě. V případech, kdy bylo biopalivo smícháno s jiným palivem, se snížená sazba uplatnila pouze na biopalivovou část směsi. Snížená sazba spotřební daně se týkala všech biopaliv bez ohledu na jejich zeměpisný původ.
(9)
Režim byl Komisí schválen dne 6. června 2006 a jeho platnost skončila dne 31. prosince 2012 (3).
(10)
Na základě vyhodnocení informací poskytnutých španělskými orgány během monitorování vyvstaly pochybnosti o tom, zda byl režim v letech 2009 a 2010 uplatňován v souladu s rozhodnutím Komise. Kromě toho existovaly obavy, že Španělsko mohlo v roce 2010 poskytnout příjemcům nadměrné vyrovnání. Své výhrady Komise uvedla ve 13. až 29. bodě odůvodnění rozhodnutí ze dne 17. července 2013.
(11)
Komise Španělsko požádala, aby:
a)
prokázalo, že režim byl v letech 2009 a 2010 uplatňován správně;
b)
prokázalo, že v roce 2010 nedošlo k nadměrnému vyrovnání u bioethanolu, nebo pokud k němu došlo, aby vysvětlilo, jaká opatření byla přijata s cílem zamezit nadměrnému vyrovnání v pozdějších letech;
c)
předložilo výroční zprávy za celou dobu trvání režimu.
III. PŘIPOMÍNKY ZÚČASTNĚNÝCH STRAN
(12)
Dne 5. března 2014 obdržela Komise připomínky od sdružení APPA Biocarburantes, jež byly velmi podobné připomínkám španělských orgánů (viz oddíl IV). Sdružení uvádělo, že režim byl uplatňován správně.
(13)
Porovnají-li se náklady na biopaliva s cenou fosilních paliv před zdaněním na čerpací stanici, lze jak u bioethanolu, tak u bionafty pozorovat nedostatečné vyrovnání během celého období, s výjimkou roku 2010, pokud jde o bioethanol, a roku 2012, pokud jde o bionaftu. Podle sdružení APPA Biocarburantes je tato metodika nesprávná, neboť součástí ceny fosilních paliv před zdaněním na čerpací stanici jsou všechny náklady na přepravu a distribuci paliv až do chvíle, kdy se produkt dostane ke konečnému spotřebiteli, zatímco do ceny biopaliv se ve zmíněné srovnávací analýze tyto logistické náklady nezahrnuly. Sdružení se domnívá, že by bylo vhodnější porovnat náklady na výrobu biopaliv s mezinárodně stanovenými cenami fosilních paliv. Při použití této metodiky se projeví výraznější nedostatečné vyrovnání u biopaliv v době trvání režimu a neprokážou se žádné případy nadměrného vyrovnání.
(14)
Sdružení APPA Biocarburantes rovněž uvádí, že i když se porovnají náklady na biopaliva s cenou fosilních paliv před zdaněním na čerpací stanici, jediné dva případy možného nadměrného vyrovnání byly čistě přechodné a byly způsobeny samotnou povahou režimu daňové podpory pro biopaliva (absolutní částky stanovené ex ante a hodnocení realizované ex post) a velmi nestálými cenami zemědělských surovin, které představují hlavní složku nákladů na výrobu biopaliv. Režim nebylo nutné nijak upravovat, protože v případě bioethanolu nebylo v následujících letech (2011 a 2012) zaznamenáno možné nadměrné vyrovnání a v případě bionafty bylo možné nadměrné vyrovnání pozorováno v posledním roce, tj. v roce 2012. Kromě toho již nebylo možné do budoucna provést žádné úpravy, jelikož platnost režimu skončila.
IV. PŘIPOMÍNKY ŠPANĚLSKA
(15)
Španělské orgány zaslaly své připomínky dne 20. září 2013. Dne 6. května 2014 uvedly, že se nechtějí vyjádřit k připomínkám třetích stran, které jim byly předloženy.
(16)
V dopise ze dne 20. září 2013 poskytly španělské orgány informace o nákladech na výrobu bioethanolu a bionafty a údaje o cenách fosilních paliv v období let 2004 až 2012. Zároveň předložily tabulky, v nichž byly porovnány náklady na biopaliva s cenou fosilních paliv před zdaněním na čerpací stanici. Tyto tabulky jsou uvedeny v příloze.
(17)
Údaje a analýza v příslušných tabulkách se zakládají na těchto předpokladech:
a)
Vychází se ze skutečných údajů o ročních nákladech na produkci rostlin ve Španělsku, k nimž se připočte ziskové rozpětí produkce ve výši 5 %. Provedou se úpravy z důvodu rozdílu v energetickém obsahu mezi biopalivem a fosilním palivem, s nímž se smíchá, na základě údajů uvedených v příloze III směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/28/ES (4), tj. 1,52 v případě bioethanolu a 1,09 v případě bionafty.
b)
Tyto náklady se porovnají s údaji o cenách paliva, které nahrazují, tj. benzinu a nafty. V úvahu se bere cena tohoto paliva před zdaněním na čerpací stanici, která tak zahrnuje hrubou obchodní distribuční marži. Rozdíl mezi náklady na výrobu biopaliva a cenou nahrazeného fosilního paliva je maximální rozpětí vyrovnání.
c)
Skutečně uplatněné vyrovnání se rovná spotřební dani na uhlovodíky odpovídající bioethanolu a bionaftě. Bez osvobození by sazba uplatněná na tyto výrobky jako spotřební daň na uhlovodíky odpovídala sazbě za benzin v případě bioethanolu a za naftu v případě bionafty (5).
(18)
Na základě příslušných údajů Španělsko uvedlo, že v období 2004-2012 bylo možné zaznamenat kumulované nedostatečné vyrovnání u obou druhů paliva (455,96 EUR/1 000 l v případě bionafty a 897,22 EUR/1 000 l v případě bioethanolu). Analyzuje-li se každý rok zvlášť, je patrné nedostatečné vyrovnání ve všech uvedených letech, s výjimkou roku 2010, pokud jde o bioethanol, a roku 2012, pokud jde o bionaftu.
(19)
Co se týče bioethanolu, Španělsko objasnilo, že zjevné nadměrné vyrovnání zaznamenané v roce 2010 bylo důsledkem jednorázového poklesu cen surovin, zejména zemědělských, mezi lednem a červnem 2010. Jednalo se tedy o jednotlivou, zvratitelnou a nepředvídatelnou situaci, jež se navíc v následujícím roce automaticky napravila růstem cen surovin. Nebyl proto důvod, aby španělské orgány přijímaly jakákoli opatření. Španělsko poskytlo podrobné informace o vývoji cen surovin a graf znázorňující vývoj indexů cen cukru a obilovin (základ 2002-2004 = 100).
Vývoj cen surovin v období 2009-2011 (6)
(20)
V souvislosti s bionaftou Španělsko uvedlo, že případ nadměrného vyrovnání byl podle všeho zaznamenán v roce 2012, ale 31. prosince téhož roku skončila platnost režimu.
(21)
Španělsko tvrdilo, že cena použitá v této metodice jako referenční hodnota pro nahrazovaná paliva - cena před zdaněním na čerpací stanici - je nejpřísnější z dostupných možností a že by bylo vhodnější provést srovnání s hodnotou bližší cenám těchto produktů na světovém trhu. Španělské orgány rovněž předložily tabulky, v nichž byly porovnány náklady na biopaliva s cenou fosilních paliv na světovém trhu, a zdůraznily, že v tomto případě není u bionafty v žádném z posuzovaných roků patrné nadměrné vyrovnání a možné nadměrné vyrovnání za bioethanol je zanedbatelné (2 EUR/1 000 l ve srovnání se 142,13 EUR/1 000 l, jestliže se jako referenční hodnota použije cena fosilního paliva před zdaněním na čerpací stanici). Kumulované nedostatečné vyrovnání by bylo v porovnání s předchozí metodikou několikanásobně vyšší.
(22)
Španělské orgány uvedly, že v souladu se směrnicí Rady 2008/118/ES (7) poskytly informace o všech podnicích, které vyrábí, zpracovávají, drží, přijímají nebo odesílají zboží podléhající spotřební dani.
(23)
Podle definice v čl. 4 odst. 1 této směrnice je „oprávněným skladovatelem“ fyzická nebo právnická osoba oprávněná v rámci své podnikatelské činnosti vyrábět, zpracovávat, držet, přijímat nebo odesílat zboží podléhající spotřební dani v režimu s podmíněným osvobozením od daně v daňovém skladu. V článku 8 směrnice se uvádí, že oprávněný skladovatel je osobou povinnou ke vzniklé daňové povinnosti ke spotřební dani.
(24)
Španělské orgány objasnily, proč poskytly daňové údaje jen jednoho ze dvou podniků, které podepsaly dohodu, že budou na subdodavatelské bázi vyrábět methylestery mastných kyselin ze sóje a palmového oleje. Jelikož se tato smlouva týká výrobků podléhajících spotřební dani ve smyslu jejich držení, pohybu a sledování, řídí se směrnicí 2008/118/ES. Španělské orgány uvádí, že vlastník výrobku nespadá do definice „oprávněného skladovatele“ podle čl. 4 odst. 1 zmíněné směrnice.
V. POSOUZENÍ OPATŘENÍ
(25)
Komise již ve svém rozhodnutí ve věci NN61/2004 dospěla k závěru, že dotčené opatření představuje státní podporu ve smyslu článku 107 SFEU. Komise režim posoudila na základě pokynů Společenství ke státní podpoře na ochranu životního prostředí z roku 2001 (8) a konstatovala, že je slučitelný s vnitřním trhem.
(26)
Španělské orgány nyní poskytly Generálnímu ředitelství pro hospodářskou soutěž podrobné informace včetně příslušných údajů týkajících se nákladů na výrobu bioethanolu a bionafty během celého trvání režimu. Pokud se porovnají náklady na výrobu biopaliv s cenou fosilních paliv před zdaněním na čerpací stanici, jak je uvedeno v tabulkách v příloze tohoto rozhodnutí, je možné zaznamenat dva případy nadměrného vyrovnání: v roce 2010 v případě bioethanolu a v roce 2012 v případě bionafty.
(27)
Co se týče alternativní metodiky navržené Španělskem, v níž se jako referenční hodnoty použijí ceny fosilních paliv na světovém trhu, Komise konstatuje, že tato metodika se liší od metodiky, kterou Španělsko navrhlo a Komise použila pro posouzení opatření NN61/04. Jelikož Komise ověřuje, zda Španělsko uplatňovalo režim podpory správně v souladu s rozhodnutím ve věci NN61/04, kterým byl schválen, nelze navrženou alternativní metodiku přijmout.
(28)
Komise nicméně konstatuje, že nebyla zaznamenána trvalá tendence poskytovat nadměrné vyrovnání. Posoudí-li se kromě toho podpora během celého trvání režimu, nic nenasvědčuje tomu, že by vyrovnání bylo celkově nadměrné. Komise bere na vědomí objasnění předložená Španělskem (viz 18., 19., 20. a 22. bod odůvodnění).
(29)
Pokud jde o bioethanol, Komise se domnívá, že nebylo nutné provádět úpravy k nápravě nadměrného vyrovnání. Španělsko v tomto případě prokázalo, že k nápravě nadměrného vyrovnání došlo zejména díky významnému růstu cen surovin od června 2010. V letech 2011 a 2012 nebylo u bioethanolu skutečně žádné nadměrné vyrovnání zaznamenáno.
(30)
Co se týče bionafty, Komise konstatuje, že v roce 2012 bylo možné pozorovat nepatrné nadměrné vyrovnání ve výši 41,85 EUR/1 000 l. K tomuto nadměrnému vyrovnání došlo, aniž by byly dané opatření, a zejména úroveň podpory jakkoli změněny. Danou situaci způsobily faktory nesouvisející s režimem, konkrétně vysoký nárůst ceny fosilní nafty ve Španělsku. Komise poznamenává, že cena nafty byla v roce 2012 o 8 % vyšší než v roce 2011, o 36 % vyšší než v roce 2010 a o 71 % vyšší než v roce 2009. Náklady na výrobu bionafty byly naproti tomu v roce 2012 na stejné úrovni jako v roce 2011, o 16 % vyšší než v roce 2010 a o 25 % vyšší než v roce 2009. Komise konstatuje, že platnost režimu skončila ke konci roku 2012, a proto nebylo možné provést úpravy osvobození od spotřební daně k zamezení budoucímu nadměrnému vyrovnání v souladu s 19. bodem odůvodnění rozhodnutí Komise ve věci NN61/04. Komise rovněž konstatuje, že v roce 2013 ani později nebyla na základě režimu poskytnuta žádná podpora. Jak je též uvedeno ve 28. bodě odůvodnění, i při zohlednění údajů za rok 2012 nelze pro celé trvání režimu konstatovat nadměrné vyrovnání. To lze tak považovat za důkaz, že Španělsko mohlo vycházet z metodiky výpočtu ex ante předpokládané pro daný režim.
(31)
Po posouzení dodatečných informací poskytnutých Španělskem se Komise domnívá, že Španělsko neporušilo své povinnosti uvedené v 19. bodě odůvodnění rozhodnutí Komise ve věci NN61/04.
(32)
Na základě objasnění poskytnutých Španělskem v souvislosti s uplatňováním směrnice 2008/118/ES Komise souhlasí s tím, že španělské orgány předložily informace o všech příslušných podnicích.
VI. ZÁVĚR
(33)
Komise konstatuje, že Španělsko uplatňovalo režim podpory NN 61/04 správně, v souladu s rozhodnutím Komise, kterým byl schválen,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Režim státní podpory NN 61/2004, zavedený Španělskem, je slučitelný s vnitřním trhem ve smyslu čl. 107 odst. 3 písm. c) SFEU a byl uplatňován správně, v souladu s rozhodnutím Komise ve věci NN 61/2004.
Článek 2
Toto rozhodnutí je určeno Španělskému království.
V Bruselu dne 9. července 2014.
KOMISSION PÄÄTÖS,
annettu 9 päivänä heinäkuuta 2014,
tukiohjelmasta SA.18042 (2013/C) (ex MX 17/2009) (ex NN 61/2004),
jota Espanja on soveltanut biopolttoaineiden vapauttamiseksi valmisteverosta
(tiedoksiannettu numerolla C(2014) 4530)
(Ainoastaan espanjankielinen teksti on todistusvoimainen)
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
(2014/766/EU)
EUROOPAN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 108 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan,
ottaa huomioon sopimuksen Euroopan talousalueesta ja erityisesti sen 62 artiklan 1 kohdan a alakohdan,
on edellä mainittujen artiklojen mukaisesti kehottanut asianomaisia osapuolia esittämään huomautuksensa (1) ja ottaa huomioon nämä huomautukset,
sekä katsoo seuraavaa:
I MENETTELY
(1)
Kilpailun pääosasto on vuodesta 2006 lähtien toimittanut vuosittain jälkitarkastuksia, joihin on valittu otos jäsenvaltioiden toteuttamista tukitoimenpiteistä. Espanjan tukiohjelma biopolttoaineiden vapauttamiseksi valmisteverosta (asia nro NN61/2004) hyväksyttiin 6 päivänä kesäkuuta 2006 annetulla komission päätöksellä C(2006) 2293, jäljempänä ’komission päätös’. Tukiohjelma sisällytettiin viitteellä MX 17/2009 vuotta 2009-2010 koskevien jälkitarkastusten piiriin. Komissio tarkasteli niiden yhteydessä otosta vuoden 2009 aikana voimassa olleista jäsenvaltioiden tukiohjelmista.
(2)
Komissio päätti sisällyttää asianomaisen tukiohjelman myös vuosia 2011-2012 koskevien jälkitarkastusten piiriin. Se tarkasteli niiden yhteydessä otosta vuosina 2009-2010 voimassa olleista jäsenvaltioiden tukiohjelmista.
(3)
Niiden tietojen perusteella, joita Espanja antoi tarkastusten yhteydessä, komissio epäili, että Espanjan viranomaiset eivät olleet soveltaneet tukiohjelmaa asianmukaisesti. Sen vuoksi komissio päätti aloittaa Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 108 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun menettelyn. Komissio ilmoitti Espanjalle päätöksestään 17 päivänä heinäkuuta 2013 päivätyllä kirjeellä.
(4)
Espanja toimitti huomautuksensa 20 päivänä syyskuuta 2013.
(5)
Komission päätös muodollisen tutkintamenettelyn aloittamisesta julkaistiin Euroopan unionin virallisessa lehdessä7 päivänä helmikuuta 2014 (2). Komissio kehotti asianomaisia esittämään huomautuksensa.
(6)
Komissio vastaanotti Espanjan uusiutuvan energian tuottajien liiton (Asociación Española de Productores de Energías Renovables, APPA Biocarburantes) huomautukset 5 päivänä maaliskuuta 2014. Komissio toimitti huomautukset Espanjalle ja antoi sille tilaisuuden esittää huomautuksia. Espanjan viranomaiset ilmoittivat 6 päivänä toukokuuta 2014, että ne eivät halunneet kommentoida kolmansien esittämiä huomautuksia.
II TOIMENPITEEN YKSITYISKOHTAINEN KUVAUS
(7)
Tukiohjelmassa NN 61/2004 biopolttoaineiden vapauttamiseksi valmisteverosta biopolttoaineisiin sovellettiin kivennäisöljyn valmisteveron nollaverokantaa. Verosta vapautettiin maatalous- ja muista kasviperäisistä tuotteista valmistettu etyylialkoholi (bioetanoli), joka luokitellaan yhdistetyn nimikkeistön koodiin CN 2207 20, maatalous- ja muista kasviperäisistä tuotteista valmistettu metyylialkoholi (CN 2905 11 00) sekä koodeihin CN 1507, 1508, 1510, 1511, 1512, 1513, 1514, 1515 ja 1518 luokitellut tuotteet.
(8)
Näihin tuotteisiin sovellettiin nollaverokantaa riippumatta siitä, käytettiinkö niitä sellaisenaan vai kemiallisesti muunnettuina. Jos biopolttoainetta sekoitettiin toiseen polttoaineeseen, alennettua verokantaa sovellettiin ainoastaan siihen osaan sekoituksesta, joka koostui biopolttoaineesta. Valmisteveron alennusta sovellettiin kaikkiin biopolttoaineisiin niiden maantieteellisestä alkuperästä riippumatta.
(9)
Komissio hyväksyi tukiohjelman 6 päivänä kesäkuuta 2006. Tukiohjelman soveltaminen päättyi 31 päivänä joulukuuta 2012 (3).
(10)
Kun Espanjan viranomaisten antamia tietoja analysoitiin jälkitarkastusten yhteydessä, heräsi epäily, että tukiohjelmaa oli sovellettu komission päätöksen vastaisesti vuosina 2009 ja 2010. Lisäksi epäiltiin, että Espanja oli maksanut edunsaajille liiallisia korvauksia vuonna 2010. Komissio esitti epäilynsä 17 päivänä heinäkuuta 2013 annetun päätöksen johdanto-osan 13-29 kappaleessa.
(11)
Komissio kehotti Espanjaa
a)
todistamaan, että tukiohjelmaa oli sovellettu asianmukaisesti vuosina 2009 ja 2010;
b)
todistamaan, että bioetanolin käytöstä ei ollut maksettu liiallisia korvauksia vuonna 2010, tai jos näin oli tapahtunut, antamaan selvityksen siitä, millaisia toimenpiteitä oli toteutettu liiallisten korvausten välttämiseksi seuraavina vuosina;
c)
toimittamaan vuosiraportit tukiohjelman koko voimassaoloajalta.
III ASIANOMAISTEN OSAPUOLTEN ESITTÄMÄT HUOMAUTUKSET
(12)
Komissio vastaanotti 5 päivänä maaliskuuta 2014 huomautuksia APPA Biocarburantes -yhdistykseltä. Ne olivat hyvin samansuuntaiset kuin Espanjan viranomaisten huomautukset (ks. IV osa). APPA Biocarburantes katsoi, että ohjelmaa oli sovellettu asianmukaisesti.
(13)
Kun biopolttoaineiden kustannuksia verrataan fossiilisten polttoaineiden verottomaan pumppuhintaan, sekä bioetanolin että biodieselin korvaukset näyttävät olleen enimmäismäärää pienemmät koko tarkastelujakson ajan, lukuun ottamatta vuotta 2010 bioetanolin ja vuotta 2012 biodieselin osalta. APPA Biocarburantesin käsityksen mukaan tämä vertailumenetelmä on kuitenkin väärä, koska fossiilisten polttoaineiden pumppuhinta sisältää kaikki kuljetus- ja jakelukustannukset siihen asti, kun tuote toimitetaan loppukäyttäjälle, kun taas näitä logistiikkakustannuksia ei ole sisällytetty biopolttoaineiden hintaan vertailussa. Yhdistyksen mukaan olisi parempi verrata biopolttoaineiden tuotantokustannuksia fossiilisten polttoaineiden kansainvälisiin hintoihin. Näin laskien biopolttoaineiden korvaukset olivat selvästi alle enimmäistason ohjelman voimassaoloaikana, eikä liiallisia korvauksia maksettu kertaakaan.
(14)
Lopuksi APPA Biocarburantes väittää, että silloinkin, kun biopolttoaineiden hintaa verrataan fossiilisten polttoaineiden verottomiin pumppuhintoihin, ne kaksi tapausta, joissa korvaukset olivat mahdollisesti liiallisia, olivat täysin tilapäisiä ja johtuivat biopolttoaineiden verotukiohjelman luonteesta (absoluuttiset määrät asetettiin etukäteen ja arvioinnit toteutettiin jälkikäteen) sekä suurista vaihteluista biopolttoaineiden tuotantokustannusten tärkeimmän komponentin eli maatalouden raaka-aineiden hinnoissa. Ohjelmaa ei ollut tarpeen mukauttaa, koska bioetanolin osalta ei esiintynyt merkkiäkään liiallisista korvauksista seuraavina vuosina (2011 ja 2012). Biodieselin osalta mahdollinen enimmäiskorvausten ylitys tapahtui vasta ohjelman viimeisen voimassaolovuoden aikana (2012). Tällöin ei enää ollut mahdollista tehdä mukautuksia, koska ohjelma oli päättymässä.
IV ESPANJAN HUOMAUTUKSET
(15)
Espanjan viranomaiset esittivät huomautuksensa 20 päivänä syyskuuta 2013 ja ilmoittivat 6 päivänä toukokuuta 2014, etteivät ne halunneet kommentoida niille toimitettuja kolmansien osapuolten huomautuksia.
(16)
Espanjan viranomaiset esittivät 20 päivänä syyskuuta 2013 päivätyssä kirjeessään tietoja bioetanolin ja biodieselin tuotantokustannuksista sekä fossiilisten polttoaineiden hinnoista vuosina 2004-2012. Ne esittivät myös taulukoita, joissa vertailtiin biopolttoaineiden kustannuksia fossiilisten polttoaineiden verottomiin pumppuhintoihin. Taulukot ovat liitteessä.
(17)
Hintatiedot ja vertailutaulukot perustuvat seuraaviin oletuksiin:
a)
Lähtökohtana ovat espanjalaisten tuotantolaitosten vuotuiset tuotantokustannukset, joihin on lisätty viiden prosentin kate. Tätä mukautetaan fossiilisen polttoaineen ja siihen sekoitettavan biopolttoaineen erilaisen energiasisällön huomioon ottamiseksi käyttäen Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/28/EY (4) liitteeseen III perustuvia kertoimia (1,52 bioetanolille ja 1,09 biodieselille).
b)
Näitä kustannuksia verrataan korvattavan polttoaineen (bensiinin ja dieselin) hintatietoihin. Vertailuhintana on kyseisen polttoaineen veroton pumppuhinta, joka sisältää kaupallisen jakelun bruttokatteen. Korvauksen enimmäismäärä on biopolttoaineen tuotantokustannusten ja korvattavan fossiilisen polttoaineen hinnan erotus.
c)
Tosiasiallinen korvaus on bioetanolia ja biodieseliä vastaavien kivennäisöljyjen valmisteveron suuruinen. Ilman verovapautusta näihin tuotteisiin olisi sovellettu samaa kivennäisöljyjen valmisteveroa kuin bensiiniin ja dieseliin (5).
(18)
Näiden tietojen perusteella Espanja ilmoitti, että molemmista biopolttoaineista maksettiin kokonaisuudessaan enimmäismäärää vähemmän korvauksia vuosina 2004-2012 (yhteensä 455,96 euroa / 1 000 l biodieselin ja 897,22 euroa / 1 000 l bioetanolin osalta). Jos tilannetta tarkastellaan vuosi kerrallaan, korvaukset ovat olleet enimmäismääriä pienemmät koko tarkastelujakson ajan lukuun ottamatta vuotta 2010 bioetanolin ja vuotta 2012 biodieselin osalta.
(19)
Espanjan mukaan bioetanolista vuonna 2010 maksetun korvauksen näennäinen liiallisuus johtui erityisesti maatalouden raaka-aineiden hintojen kertaluonteisesta laskusta vuoden 2010 tammikuun ja kesäkuun välillä. Kysymys oli siis kertaluonteisesta, palautuvasta ja ennakoimattomasta tilanteesta, joka korjaantui automaattisesti vuonna 2011 raaka-aineiden hinnannousun myötä. Näin ollen Espanjan viranomaisilla ei ollut syytä ryhtyä toimenpiteisiin tilanteen vuoksi. Espanja esitti lisäksi raaka-aineiden hintakehitystä koskevia yksityiskohtaisia tietoja sekä sokeri- ja viljaindeksien kehitystä kuvaavan graafisen esityksen (perusindeksi vuosina 2002-2004 = 100).
Raaka-aineiden hintakehitys vuosina 2009-2011 (6)
(20)
Espanjan mukaan biodieselin korvaukset näyttävät olleen liiallisia vuonna 2012, mutta ohjelma päättyi tuon vuoden 31 päivänä joulukuuta.
(21)
Espanja väitti, että tässä menetelmässä käytetty korvaavien polttoaineiden vertailuhinta (veroton pumppuhinta) on käytettävissä olevista vaihtoehdoista tarkin ja käyttökelpoisin, kun hintaa vertaillaan näiden tuotteiden maailmanmarkkinahintoja lähempänä oleviin arvoihin. Espanjan viranomaiset esittivät myös taulukoita, joissa vertailtiin biopolttoaineiden kustannuksia fossiilisten polttoaineiden maailmanmarkkinahintoihin. Viranomaiset korostivat, että biodieselistä ei ollut maksettu liiallisia korvauksia yhdenkään tarkastelujaksoon kuuluvan vuoden aikana. Sitä paitsi bioetanolista maksettu korvaus oli vain hiukan liian suuri (2 euroa / 1 000 l, kun fossiilisten polttoaineiden pumppuhintaa vertailukohtana käytettäessä se olisi ollut 142,13 euroa / 1 000 l). Yhteenlaskettu korvausvaje oli näin laskettuna monta kertaa suurempi kuin aikaisemmalla laskumenetelmällä.
(22)
Espanjan viranomaiset totesivat ilmoittaneensa neuvoston direktiivin 2008/118/EY (7) mukaisesti kaikista yrityksistä, jotka tuottavat, jalostavat, pitävät hallussaan, vastaanottavat tai lähettävät valmisteveron alaisia tavaroita.
(23)
Direktiivin 4 artiklan 1 alakohdan määritelmän mukaan valtuutetulla varastonpitäjällä tarkoitetaan luonnollista henkilöä tai oikeushenkilöä, joka on valtuutettu ansiotoiminnassaan verottomassa varastossa tuottamaan, jalostamaan, pitämään hallussaan, vastaanottamaan tai sieltä lähettämään valmisteveron alaisia tavaroita väliaikaisen verottomuuden järjestelmässä. Direktiivin 8 artiklan mukaan valtuutettu varastonpitäjä on valmisteverovelvollinen.
(24)
Espanjan viranomaiset selittivät, miksi ne olivat antaneet verotiedot ainoastaan toisesta niistä kahdesta yrityksestä, jotka allekirjoittivat alihankintasopimuksen rasvahappojen metyyliestereiden (”FAME”) valmistamisesta soija- ja palmuöljystä. Koska sopimus koskee tavaroita, joiden hallussapito, toimittaminen ja valvonta ovat valmisteveron alaista toimintaa, siihen sovelletaan direktiiviä 2008/118/EY. Viranomaisten mukaan tavaran omistaja ei täyttänyt direktiivin 4 artiklan 1 kohdan mukaista ”valtuutetun varastonpitäjän” määritelmää.
V TOIMENPITEEN ARVIOINTI
(25)
Komissio katsoi jo asiaa NN 61/2004 koskevassa päätöksessään, että toimenpiteeseen sisältyi Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 107 artiklassa tarkoitettua tukea. Valtiontuesta ympäristönsuojelulle vuonna 2001 annettujen yhteisön suuntaviivojen (8) mukaisesti tekemänsä arvion perusteella komissio katsoi, että tukiohjelma soveltui sisämarkkinoille.
(26)
Espanjan viranomaiset ovat toimittaneet kilpailun pääosastolle yksityiskohtaisia tietoja muun muassa bioetanolin ja biodieselin tuotantokustannuksista tukiohjelman voimassaoloaikana. Jos biopolttoaineiden kustannuksia verrataan fossiilisten polttoaineiden verottomiin pumppuhintoihin tämän päätöksen liitteessä olevissa taulukoissa esitetyllä tavalla, korvaukset olivat liiallisia kahdessa tapauksessa: bioetanolin osalta vuonna 2010 ja biodieselin osalta vuonna 2012.
(27)
Komissio huomauttaa, että Espanjan ehdottama vaihtoehtoinen laskumenetelmä, jossa vertailuarvoina käytetään fossiilisten polttoaineiden maailmanmarkkinahintoja, poikkeaa menetelmästä, jota Espanja ehdotti ja komissio käytti toimenpiteen NN 61/2004 arvioinnin yhteydessä. Koska komissio selvittää parhaillaan, onko Espanja soveltanut asianmukaisesti tukiohjelmaa, sellaisena kuin se hyväksyttiin asiassa NN 61/2004 annetussa päätöksessä, ehdotettua vaihtoehtoista laskumenetelmää ei voida hyväksyä.
(28)
Tästä huolimatta komissio toteaa, että ei ole merkkejä siitä, että korvaukset olisivat jatkuvasti olleet liiallisia. Myöskään ei ole merkkejä siitä, että tukiohjelman koko voimassaoloaikana maksettujen tukien kokonaismäärä olisi ollut liian suuri. Komissio panee merkille Espanjan esittämät selitykset (ks. johdanto-osan 18, 19, 20 ja 22 kappale).
(29)
Komissio katsoo, että bioetanolin liiallisten korvausten korjaamiseksi ei tarvita mukautuksia. Espanja on pystynyt osoittamaan, että ennen muuta kesäkuussa 2010 alkanut raaka-aineiden merkittävä hinnannousu oli kompensoinut enimmäiskorvausten ylitykset. Vuosina 2011 ja 2012 bioetanolista ei maksettu liiallisia korvauksia.
(30)
Komissio toteaa, että biodieselistä maksettiin hiukan liian suuria korvauksia vuonna 2012 (41,85 euroa / 1 000 l). Näin tapahtui, vaikka tukitoimenpidettä tai tuen tasoa ei mukautettu. Tilanne johtui tukiohjelmasta riippumattomista tekijöistä, erityisesti fossiilisten polttoaineiden suurista hinnankorotuksista Espanjassa. Komissio toteaa, että dieselin hinta vuonna 2012 oli 8 prosenttia korkeampi kuin vuonna 2011, 36 prosenttia korkeampi kuin vuonna 2010 ja 71 prosenttia korkeampi kuin vuonna 2009. Samaan aikaan biodieselin tuotantokustannukset vuonna 2012 olivat samalla tasolla kuin vuonna 2011, 16 prosenttia korkeammat kuin vuonna 2010 ja 25 prosenttia korkeammat kuin vuonna 2009. Komissio toteaa, että tukiohjelma päättyi vuoden 2012 lopussa. Tämän vuoksi vapautusta valmisteverosta ei voitu mukauttaa enimmäiskorvausten tulevien ylitysten välttämiseksi komission päätöksen NN 61/2004 johdanto-osan 19 kappaleessa tarkoitetulla tavalla. Komissio toteaa myös, että ohjelmasta ei ole myönnetty minkäänlaista tukea vuonna 2013 tai sen jälkeen. Kuten johdanto-osan 28 kappaleessa todetaan, ohjelman koko voimassaoloaikana maksetut korvaukset eivät olleet liiallisia, kun vuoden 2012 tiedot otetaan huomioon. Tämän voidaan katsoa osoittavan, että Espanja pystyi noudattamaan tukiohjelman mukaista ennakkolaskelmiin perustuvaa menetelmää.
(31)
Komissio katsoo Espanjan toimittamien lisätietojen perusteella, että Espanja ei ole rikkonut velvoitteita, jotka sille asetettiin asiassa NN 61/2004 annetun komission päätöksen johdanto-osan 19 kappaleessa.
(32)
Komissio katsoo direktiivin 2008/118/EY soveltamista koskevien Espanjan huomautusten perusteella, että Espanjan viranomaiset ovat toimittaneet kaikkia asianomaisia yrityksiä koskevat tiedot.
VI PÄÄTELMÄT
(33)
Komissio katsoo, että Espanja on toteuttanut tukiohjelman NN 61/2004 asianmukaisesti noudattaen komission päätöstä sen hyväksymisestä,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
Espanjan toteuttama valtiontukiohjelma NN 61/2004 soveltuu sisämarkkinoille Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 107 artiklan 3 kohdan c alakohdan nojalla, ja sitä on sovellettu asianmukaisesti komission päätöstä NN 61/2004 noudattaen.
2 artikla
Tämä päätös on osoitettu Espanjan kuningaskunnalle.
Tehty Brysselissä 9 päivänä heinäkuuta 2014.