ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 27. března 2014
o státní podpoře SA.34572 (13/C) (ex 13/NN), kterou poskytlo Řecko společnosti Larco General Mining & Metallurgical Company S.A.
(oznámeno pod číslem C(2014) 1818)
(Pouze anglické znění je závazné)
(Text s významem pro EHP)
(2014/539/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 108 odst. 2 první pododstavec této smlouvy,
s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru, a zejména na čl. 62 odst. 1 písm. a) této dohody,
poté, co vyzvala zúčastněné strany k podání připomínek v souladu s výše uvedenými ustanoveními (1),
vzhledem k těmto důvodům:
1. POSTUP
(1)
V rámci svého ekonomického ozdravného programu zahájilo Řecko program privatizace (2). K privatizaci byla jako státní podnik určena i společnost Larco General Mining & Metallurgical Company S.A. (dále jen „společnost Larco“).
(2)
V březnu 2012 Fond pro správu majetku Řecké republiky (Hellenic Republic Asset Development Fund, dále jen „HRADF“) (3) informoval Komisi o navrhované privatizaci společnosti Larco. Aby se objasnilo, zda mohou v souvislosti s privatizačním projektem vyvstat nějaké problémy spojené se státní podporou, zahájila Komise řízení z moci úřední a v dubnu 2012 zahájila předběžné posouzení.
(3)
V rámci těchto jednání z odpovědi řeckých úřadů na dotazník ze dne 16. března 2012 vyplynulo, že společnost Larco měla již dříve užitek ze státních opatření. Komise požádala o další informace prostřednictvím e-mailových zpráv ze dne 18. dubna 2012, 24. dubna 2012, 5. července 2012, 22. srpna 2012 a 7. prosince 2012, a dopisy ze dne 4. května 2012 a 14. ledna 2013, na něž řecké orgány odpověděly dne 20. dubna 2012, 26. dubna 2012, 3. října 2012, 13. listopadu 2012, 15. listopadu 2012, 7. prosince 2012, 24. prosince 2012 a 18. ledna 2013. Setkání útvarů Komise a zástupců řeckých orgánů se uskutečnilo ve dnech 30. dubna 2012 a 11. září 2012 v Aténách a dne 25. ledna 2013 v Bruselu.
(4)
Dopisem ze dne 6. března 2013 (dále jen „rozhodnutí ze dne 6. března 2013“) Komise sdělila Řecku, že se rozhodla zahájit řízení podle čl. 108 odst. 2 Smlouvy, pokud jde o některá opatření podpory popsaná v části 2.2. níže (dále jen „formální vyšetřovací řízení“).
(5)
Rozhodnutí ze dne 6. března 2013 bylo zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie (4). Komise vyzvala řecké orgány a zúčastněné strany, aby předložily své připomínky k opatřením podpory.
(6)
Komise obdržela vyjádření od řeckých orgánů dne 30. dubna 2013. Od zúčastněných stran žádné připomínky neobdržela.
(7)
Dne 21. ledna 2014 řecké orgány e-mailem informovaly Komisi, že souhlasí s přijetím rozhodnutí v anglickém jazyce.
2. POPIS OPATŘENÍ PODPORY
2.1. Příjemce
(8)
Společnost Larco se zabývá těžbou a zpracováním lateritu, těžbou lignitu a výrobou feroniklu a vedlejších produktů. Mezi činnosti společnosti patří průzkum, vývoj, těžba, tavba a obchodování s vlastními výrobky na celém světě. Společnost Larco je jedním z největších výrobců feroniklu na světě. V roce 2012 měla společnost 960 zaměstnanců, čímž se řadí mezi velké podniky (5).
(9)
V době, kdy probíhalo formální vyšetřovací řízení, vlastnil 55,2 % akcií společnosti Larco řecký stát prostřednictvím HRADF, 33,4 % vlastnila Řecká národní banka (National Bank of Greece S.A., soukromá finanční instituce, dále jen „NBG“) a 11,4 % vlastnila společnost Public Power Corporation S.A. (zavedený výrobce elektrické energie v Řecku, v němž je řecký stát majoritním držitelem akcií, dále jen „PPC“).
(10)
Společnost Larco provozuje huť ve městě Larymna ve středním Řecku. Společnost Larco rovněž vlastní těžební práva ve čtyřech lokalitách v různých částech Řecka: v dolech Agios Ioannis (poblíž města Larymna), v dolech Evia, v dolech Kastoria a v lignitovém dole Servia.
(11)
Společnost Larco byla založena jako nová právnická osoba v roce 1989 po likvidaci společnosti Hellenic Mining and Metallurgical S.A. ve městě Larymna (dále jen „někdejší společnost Larco“). Někdejší společnost Larco je stále v likvidaci, ale její aktiva byla spolu s odpovídajícími závazky v roce 1989 převedena do společnosti Larco. Někdejší společnost Larco je tedy věřitelem nynější společnosti Larco.
2.2. Popis jednotlivých opatření
2.2.1. Opatření 1: nevymáhání dluhu ministerstvem financí
(12)
V dubnu 1998 bylo dosaženo dohody o vyrovnání pohledávek mezi společností Larco a jejími největšími věřiteli, zejména někdejší společností Larco, společností PPC a řeckým státem. Podle dohody z roku 1998 měly být závazky společnosti Larco vůči těmto věřitelům spravovány s úrokem 6 % per annum (dále jen „p.a.“). Dluh vůči řeckému státu nicméně zůstal stabilní či přinejmenším od roku 2004 mírně vzrostl (6), zatímco závazky vůči společnosti PPC a někdejší společnosti Larco byly vyrovnány či poklesly (7).
(13)
Zdá se tedy, že stát nakládal se svými pohledávkami za společností Larco jiným způsobem než druzí dva věřitelé.
2.2.2. Opatření 2: státní záruka poskytnutá v roce 2008
(14)
Dne 22. prosince 2008 poskytl stát záruku za úvěr pro společnost Larco od banky ATE ve výši 30 milionů EUR. Záruka se vztahovala na 100 % úvěru po dobu až 3 let a prémie za záruku činila 1 % p.a.
2.2.3. Opatření 3: navýšení kapitálu v roce 2009
(15)
V roce 2009 s ohledem na záporné hodnoty vlastního kapitálu správní rada společnosti Larco navrhla navýšit základní kapitál o 134 milionů EUR, což všichni tři akcionáři schválili. Nicméně pouze řecký stát využil svá práva v plném rozsahu, zatímco banka NBG využila svá práva částečně a společnost PPC se na navýšení kapitálu nijak nepodílela. Na navýšení základního kapitálu se nepodíleli žádní noví akcionáři.
(16)
Skutečné navýšení základního kapitálu činilo pouze o 65,5 milionu EUR, z čehož stát přispěl přibližně 45 miliony EUR (69 % celkového kapitálového vkladu) a banka NBG přispěla 20,5 milionu EUR (31 %). I přes obtížnou finanční situaci společnosti Larco se zdá, že navýšení kapitálu nebylo založeno na restrukturalizačním plánu, který by obnovil životaschopnost společnosti, zatímco banka NBG podle všeho odepsala účetní hodnotu společnosti „protože banka NBG nepředpokládá, že získá zpět účetní hodnotu investice, jelikož společnost čelí vážným finančním problémům“ (8) (viz 45. bod odůvodnění rozhodnutí ze dne 6. března 2013).
2.2.4. Opatření 4: státní záruka poskytnutá v roce 2010
(17)
Dne 10. května 2010 poskytl stát záruku na krytí záruční listiny, aby banka NGB poskytla společnosti Larco částku ve výši 10,8 milionu EUR. Záruka pokryla 100 % záruční listiny, byla poskytnuta na neomezenou dobu a prémie za záruku činila 2 % p.a.
2.2.5. Opatření 5: záruční listiny místo zaplacení daňové pokuty předem v roce 2010
(18)
V roce 2010 řecké daňové orgány provedly audit účetní závěrky společnosti Larco a odmítly účetní zpracování určitých ztrát plynoucích ze zajišťovacích smluv pro ceny niklu. Z důvodu nesprávného zaúčtování ztrát byla uložena daňová pokuta ve výši 190 milionů EUR (9).
(19)
Společnost Larco tuto daňovou pokutu následně napadla u řeckých soudů. Podle řeckých právních předpisů platí (10), že subjekt, který je povinen uhradit daňovou pokutu, musí z této pokuty předem splatit 25 %, aby ji mohl u soudu napadnout (v tomto případě 25 % částky odpovídá 47 milionům EUR).
(20)
V případě společnosti Larco však řecký správní soud rozhodl, že ji zprostí povinnosti zaplatit 25 % daňové pokuty předem, a tuto povinnost nahradil povinností uložit záruční listiny na částku ve výši pouhých 1,5 milionu EUR.
2.2.6. Opatření 6: státní záruky poskytnuté v roce 2011
(21)
Dne 30. prosince 2011 řecký stát poskytl dvě záruky na dva úvěry ve výši 30 milionů EUR a 20 milionů EUR od banky ATE. Jeden z úvěrů (ve výši 20 milionů EUR) byl v okamžiku, kdy byla záruka poskytnuta, po termínu splatnosti. Záruky zajišťovaly 100 % pokrytí dluhu a prémie činila 1 % p.a.
2.3. Důvody pro zahájení formálního vyšetřovacího řízení
(22)
V rozhodnutí ze dne 6. března 2013 (18.-25. bod odůvodnění) dospěla Komise k předběžnému závěru, že společnost Larco může být od roku 2007 považována za podnik v obtížích ve smyslu pokynů pro státní podporu na záchranu a restrukturalizaci (11). Vzhledem k tomu dospěla Komise k předběžnému závěru, že všech šest opatření představuje státní podporu a vyjádřila pochybnosti ohledně slučitelnosti těchto opatření s vnitřním trhem.
(23)
V případě, že by dotčená opatření představovala státní podporu, byla by poskytnuta v rozporu s požadavky na oznámení a pozastavení stanovenými v čl. 108 odst. 3 Smlouvy.
3. PŘIPOMÍNKY ŘECKA
3.1. Podnik v obtížích
(24)
Ve svých připomínkách v rámci formálního vyšetřovacího řízení řecké orgány tvrdily, že společnost Larco nebyla v letech 2008 a 2009 podnikem v obtížích, protože zaznamenané ztráty byly způsobeny poklesem celosvětové ceny feroniklu v tomto období. Řecké orgány tvrdily, že společnost Larco byla podnikem v obtížích až od roku 2010.
3.2. Opatření 1: nevymáhání dluhu ministerstvem financí
(25)
Řecké orgány namítly, že státní úvěr pro společnost Larco v podstatě nepředstavuje státní prostředky, protože to byl původně soukromý úvěr poskytnutý organizací pro restrukturalizaci podniků (Organisation for Entreprise Restructuring S.A., dále jen „OER“). Když organizace OER procházela likvidací podle zákona č. 2741/1999, všechny její pohledávky byly převedeny na stát.
(26)
Dále řecké orgány vysvětlily, že dohoda o vyrovnání pohledávek z roku 1998 obsahovala zvláštní pravidla pro správu a vymáhání nesplacených pohledávek, která se měla použít na konci každého účetního období následujícím způsobem:
a)
pokud by společnost Larco zaznamenala během účetního období zisk, byly by věřitelům nejdříve splaceny vzniklé úroky (6 % p.a.) a až poté jistina;
b)
po splacení úroků by si společnost Larco ponechala určitou částku ze zisků na investice;
c)
po použití bodů a) a b) by jakýkoliv zisk, který zůstal na účtech společnosti Larco, byl rozdělen poměrným způsobem mezi věřitele společnosti Larco.
(27)
Pokud by společnost Larco po roce 1999 nevykázala žádný zisk, věřitelé měli právo dosáhnout splacení pohledávky prostřednictvím různých prostředků, jako například považovat platbu za splatnou, kapitalizace dluhu atd. Věřitelé nicméně nebyli oprávněni k jakékoliv nucené exekuci nesplacené pohledávky, jako je například zabavení aktiv společnosti nebo nucené zahájení konkurzního řízení vůči dotčené společnosti.
(28)
Do roku 2003 věřitelé obdrželi vzniklý úrok, jak bylo dohodnuto. V letech 2004-2007 společnost Larco nedosáhla žádného zisku, a tudíž nedošlo ke splacení vzniklého úroku. V roce 2007 uzavřela společnost PPC se společností Larco dohodu o surovinách, kterou schválili všichni věřitelé a podle níž společnost Larco dodávala společnosti PPC lignit, čímž snižovala výši pohledávky. Pohledávka vůči společnosti PPC byla zcela splacena v roce 2011.
(29)
Správce majetku někdejší společnosti Larco pokračoval ve vymáhání dluhu soudní cestou a zdá se, že určitá částka již byla splacena. Do roku 2011 někdejší společnost Larco na základě dohody z roku 1998 vymohla 5 milionů EUR nesplacené pohledávky. Vzhledem k tomu, že někdejší společnost Larco též měla dluhy vůči řeckému státu, vymohl řecký stát celou částku těchto 5 milionů EUR.
(30)
Pokud jde o přímý dluh společnosti Larco vůči řeckému státu, řecký stát společnosti Larco pravidelně zasílal faktury na roční částky dluhu včetně ročních vzniklých úroků.
(31)
Řecké orgány tudíž tvrdily, že dluh plynoucí z dohody z roku 1998 nemůže představovat státní prostředky a že společnost Larco v žádném případě nezískala selektivní výhodu.
3.3. Opatření 2: státní záruka poskytnutá v roce 2008
(32)
Řecké orgány se odvolaly na sdělení Komise o zárukách (12), a zejména na bod 3.2 tohoto sdělení, který obsahuje podmínky, za nichž Komise může vyloučit státní podporu v případě individuální záruky. Podle řeckých orgánů:
a)
společnost Larco nebyla podnikem v obtížích v okamžiku, kdy byla záruka poskytnuta;
b)
rozsah záruky mohl být náležitě poměřen v okamžiku, kdy byla záruka udělena;
c)
záruka byla poskytnuta na dluhové cenné papíry (dluhopisy), a mohla tudíž přesáhnout 80 % výše nesplaceného úvěru;
d)
1 % prémie zaplacená za záruku byla běžnou tržní cenou zohledňující finanční situaci společnosti Larco.
(33)
Řecké orgány tedy tvrdily, že státní záruka poskytnutá v roce 2008 nepředstavuje státní podporu.
(34)
Řecké orgány objasnily, že opatření 2 bylo uděleno na základě ministerského rozhodnutí YA 2/93378/0025 ze dne 22. prosince 2008 a pokrývalo přesnou částku 30 000 000 EUR.
3.4. Opatření 3: navýšení kapitálu v roce 2009
(35)
Řecké orgány uvedly, že důvodem účasti státu na navýšení kapitálu bylo ochránit hodnotu společnosti kvůli její nadcházející privatizaci a za účelem provedení plánu restrukturalizace. Ve svém rozhodnutí stát zohlednil růstový potenciál společnosti Larco, hodnotu aktiv společnosti, celkovou situaci na trhu s feroniklem, jakož i restrukturalizační opatření a opatření ke snížení nákladů.
(36)
Banka NBG poskytla 31 % částky určené k navýšení kapitálu. Na rozdíl od řeckého státu se banka NBG rozhodla využít svá práva pouze částečně. Řecké orgány namítly, že záměrem banky NBG bylo udržet určitou kontrolu nad společností, a že tudíž její kroky by neměly být považovány za nedostatek důvěry v budoucnost společnosti Larco. Banka NBG opravdu snížila svůj podíl ve společnosti Larco na nezbytné minimum podle řeckých právních předpisů, aby měla právo veta nad některými důležitými rozhodnutími správní rady.
(37)
Třetí akcionář, společnost PPC, výslovně rozhodl, že se nebude podílet na navýšení kapitálu, a souhlasil tudíž, že se jeho akciový podíl sníží. Řecké orgány uvedly, že se společnost PPC rozhodla nezúčastnit se navýšení kapitálu z toho důvodu, že jejím záměrem bylo umožnit státu, aby získal větší akcionářský podíl kvůli privatizaci společnosti.
(38)
Na závěr řecké orgány uvedly, že stát jednal jako investor v tržním hospodářství, a že tedy navýšení kapitálu v roce 2009 nepředstavovalo státní podporu.
(39)
Pokud jde o datum poskytnutí záruky, řecké orgány neposkytly přesvědčivé informace. Ze zápisu z valné hromady vyplývá, že řecký stát poskytl 15 000 000 EUR na navýšení základního kapitálu dne 15. dubna 2009 na základě dokumentu Οικ2/27694/0025 ministerstva financí vzhledem k celkovému příspěvku státu na navýšení základního kapitálu, který dosáhl výše 44 999 999,40 EUR. V účetní závěrce společnosti Larco z roku 2009 je uvedeno, že o navýšení kapitálu bylo rozhodnuto dne 14. května 2009, ale neobjasňuje se, kdy se vklad nového kapitálu fakticky uskutečnil.
3.5. Opatření 4: státní záruka poskytnutá v roce 2010
(40)
Řecké orgány vysvětlily, že v rámci dohody z roku 1998 někdejší společnost Larco trvale usilovala o splacení částky, jež jí dlužila společnost Larco, u řeckých soudů a byla vydána řada rozsudků a rozhodnutí o neplatnosti, mimo jiné i ve věci dluhu ve výši 10,5 milionu EUR (13).
(41)
V rámci odvolání, které společnost Larco podala, a vzhledem k nebezpečí, že dojde k nenapravitelné škodě, pozastavil řecký nejvyšší soud splácení dluhu ve výši přibližně 10,5 milionu EUR až do konečného rozsudku příslušného soudu. Toto pozastavení bylo uděleno pod podmínkou, že společnost Larco poskytne někdejší společnosti Larco záruční listinu na výše uvedenou částku. Banka NBG poskytla společnosti Larco záruční listinu na částku přibližně 10,8 milionu EUR (10,5 milionu EUR původně napadeného dluhu + 0,3 milionu EUR na soudní výlohy a poplatky). Záruční listina byla následně pokryta státní zárukou na celou částku s prémií 2 % p.a. na neomezenou dobu.
(42)
Řecké orgány vysvětlily, že opatření bylo poskytnuto státem jako akcionářem s cílem splnit podmínky nutné pro pozastavení splácení a pro ochranu státních investic před dluhy po lhůtě splatnosti. V opačném případě by pozastavení splácení nebylo použitelné a někdejší společnost Larco by měla právo vymáhat splacení pohledávky, a to případně i zabavením aktiv společnosti Larco, která by se tak stala insolventní. Podle řeckých orgánů by banka NBG záruční listinu bez státní záruky neposkytla.
(43)
Řecké orgány objasnily, že opatření 4 bylo poskytnuto na základě ministerského rozhodnutí YA 2/923/0025 ze dne 10. května 2010 a vztahuje se na částku ve výši přesně 10 510 824,95 EUR a na částku 310 000 EUR na soudní poplatky a náklady, tedy na celkovou částku 10 820 824,95 EUR.
3.6. Opatření 5: záruční listiny místozaplacení daňové pokuty předem v roce 2010
(44)
Řecké orgány objasnily, že dotčené opatření se týká spíše dodatečné daně než daňové pokuty. Dodatečná daň byla vyměřena proto, že daňové orgány nesouhlasily s tím, že by ztráty vyplývající ze zajišťovacích smluv měly být odvozeny z čistých příjmů společnosti Larco, jak tvrdila společnost Larco. Řecké orgány rovněž upřesnily, že společnost Larco byla soudem vyzvána, aby poskytla záruční listiny v celkové hodnotě 4,7 milionu EUR.
(45)
Řecké orgány předložily důkazy o tom, že společnost Larco byla na základě obecného právního předpisu oprávněna nahradit platbu dodatečné daně předem záručními listinami. Soud v rozsudku, který umožnil společnosti Larco nahradit platbu dodatečné daně předem záručními listinami v souladu s vnitrostátními právními předpisy (14), použil ověření vyváženosti a zvážil přínos pro věřitele (stát) a životaschopnost dlužníka (společnost Larco), a rozhodl proto o dočasném pozastavení povinnosti předem zaplatit 47 milionů EUR (což představuje 25 % dodatečné daně) a o nahrazení této platby záruční listinou v celkové hodnotě 4,7 milionu EUR. Toto pozastavení mělo být v platnosti až do vydání konečného rozsudku ve sporu týkajícím se uložení dodatečné daně, který společnost Larco zahájila proti státu pro vyměření dodatečné daně.
(46)
Kromě toho řecké orgány uvedly, že rozhodnutí vnitrostátních soudů nemohou být připisována státu.
(47)
Řecké orgány rovněž vysvětlily, že navzdory tomuto dočasnému pozastavení stát prakticky zrušil finanční dopad tohoto pozastavení započtením dodatečné daně, kterou měla společnost Larco zaplatit, proti částce, kterou měl společnosti Larco zaplatit stát, např. vrácením přeplatku na dani z příjmu nebo na DPH. To bylo umožněno pozdějšími předpisy pro zrychlení výběru daní v Řecku.
(48)
To znamená, že stát již zjevně ve skutečnosti získal minimálně 16,1 milionu EUR z dlužné částky, pokud jde o zaplacení dodatečné daně společností Larco předem.
3.7. Opatření 6: státní záruky poskytnuté v roce 2011
(49)
Řecké orgány objasnily, že ani jeden z těchto dvou úvěrů, pro které byly poskytnuty záruky, nebyl po lhůtě splatnosti. Úvěr ve výši 20 milionů EUR poskytla banka ATE jako refinancování staršího úvěru ve výši 20 milionů EUR, který byl po splatnosti.
(50)
Řecké orgány uvedly, že ani jedna státní záruka se netýkala státních prostředků, protože stát společnosti Larco dlužil 60 milionů EUR na přeplatcích za DPH. Proto kdyby bylo třeba splatit záruky, tyto částky mohly kompenzovat nesplacené pohledávky státu.
(51)
Orgány rovněž tvrdily, že i kdyby opatření představovalo podporu, mělo by být považováno za slučitelné s vnitřním trhem, protože byly dodrženy požadavky dočasného rámce (15) a příslušného dočasného řeckého systému pro úvěrové záruky (dále jen „dočasný systém záruk“) (16). Orgány se zejména domnívaly, že kromě toho, že společnost Larco byla v době poskytnutí opatření podnikem v obtížích, byly splněny ostatní podmínky dočasného systému záruk:
a)
společnost Larco byla velkým podnikem;
b)
úvěr ve výši 30 milionů EUR byl investičním úvěrem, zatímco úvěr ve výši 20 milionů EUR byl úvěrem na refinancování staršího úvěru, který byl poskytnut na investiční účely;
c)
záruky byly poskytnuty před koncem roku 2011;
d)
celková částka dvou zaručených úvěrů přesáhla roční mzdové náklady společnosti Larco pouze částkou 3 miliony EUR;
e)
záruky se vztahují na 100 % úvěru, ale takové opatření bylo jedinou možností, jak mohla společnost Larco získat přístup k financování s ohledem na zvláštní situaci řeckého hospodářství;
f)
záruky obsahovaly prémii 1 % p.a., která by měla být považována za tržní prémii.
(52)
Dále řecké orgány uvedly, že v případě, že by Komise dospěla k závěru, že toto opatření představuje podporu a nebyly splněny podmínky dočasného systému záruk, opatření mělo být považováno za podporu na záchranu. Tato podpora by měla být považována za oznámenou, protože Komise byla o tomto opatření informována v odpovědi v dotazníku ze dne 16. března 2012, kdy věc byla ve fázi předběžného šetření z moci úřední.
(53)
Podle řeckých orgánů byla pomoc v souladu s požadavky pokynů pro státní podporu na záchranu a restrukturalizaci, neboť:
a)
se jednalo o likviditní podporu ve formě úvěrových záruk;
b)
byla opodstatněna závažnými sociálními problémy a neměla významně nepříznivé vedlejší účinky na jiné členské státy;
c)
řecké orgány připravovaly plán restrukturalizace ve spolupráci s Komisí;
d)
byla omezena na částku potřebnou k udržení podniku v provozu po omezenou dobu;
e)
respektovala podmínku „jednou a dost“, neboť společnost Larco nebyla příjemcem podpory na záchranu či restrukturalizaci v minulosti;
f)
společnost Larco předložila státu obchodní plán odůvodňující nutnost financování ve výši 30 milionů EUR na investice.
(54)
Řecké orgány objasnily, že opatření 6 bylo přijato na základě i) ministerského rozhodnutí YA 2/95156/0025 ze dne 30. prosince 2011 pokrývajícího přesnou částku ve výši 30 000 000 EUR a ii) ministerského rozhodnutí YA 2/95161/0025 ze dne 30. prosince 2011 týkajícího se částky ve výši přesně 20 000 000 EUR.
4. HODNOCENÍ
(55)
Toto rozhodnutí se v úvodu zabývá otázkou, zda je společnost Larco podnikem v obtížích ve smyslu pokynů pro státní podporu na záchranu a restrukturalizaci. Následně rozhodnutí posoudí, zda zkoumaná opatření představují státní podporu vůči společnosti Larco ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy, a konečně zda taková podpora je slučitelná s vnitřním trhem.
4.1. Obtíže společnosti Larco
(56)
V rozhodnutí ze dne 6. března 2013, a to zejména v 18.-25. bodu odůvodnění tohoto rozhodnutí, Komise dospěla k předběžnému závěru, že v době, kdy bylo poskytnuto šest dotčených opatření, byla společnost Larco podnikem v obtížích. V tabulce jsou uvedeny klíčové finanční údaje společnosti Larco v období 2007-2011:
Klíčové finanční údaje společnosti Larco v období 2007-6/2012 (v milionech EUR)
2007
2008
2009
2010
2011
H1 2012 (17)
Obrat
549,3
284
98,8
239
311
154,6
Zisk před zdaněním
23
- 116
- 105
6,4
6,5
- 12,2
Základní kapitál
163,8
163,8
109
109
109
109
Vlastní kapitál
104
- 0,4
- 35
- 31
- 26
- 39
Celkový dluh
141,2
230,1
233,9
261,8
262,7
326,0
Dluh/ vlastní kapitál (poměr)
1,3
- 575,0
- 6,6
- 8,3
- 10,1
- 8,4
(57)
Bod 10 písm. a) pokynů pro státní podporu na záchranu a restrukturalizaci uvádí, že společnost s ručením omezeným se považuje za podnik v obtížích, pokud u ní „došlo ke ztrátě více než poloviny zapsaného kapitálu a kde ke ztrátě více než jedné čtvrtiny tohoto kapitálu došlo za posledních 12 měsíců“. To odráží předpoklad, že společnost prodělávající značné ztráty zapsaného (základního) kapitálu nebude schopna zastavit ztráty, které téměř jistě povedou k ukončení podnikatelské činnosti v krátkodobém nebo střednědobém horizontu (jak je uvedeno v bodě 9 pokynů pro státní podporu na záchranu a restrukturalizaci).
(58)
Kromě toho podle bodu 11 pokynů pro státní podporu na záchranu a restrukturalizaci může být společnost považována za podnik v obtížích „tehdy, kdy jsou patrné typické příznaky podniku v obtížích, například narůstající ztráta, klesající obrat, rostoucí skladové zásoby, nadbytečná kapacita, slábnoucí peněžní tok, narůstající dluh, narůstající úroky a klesající nebo nulová hodnota čistých aktiv“. V tomto ohledu podle Tribunálu existence „záporného vlastního kapitálu, což může být […] považováno za významný ukazatel finančních potíží podniku“ (18).
(59)
Podle účetních závěrek společnosti Larco v období od roku 2007 do 1. pololetí roku 2012 základní kapitál společnosti neklesl o více než polovinu. Nicméně ve stejném období vlastní kapitál společnosti dosáhl záporných hodnot. Komise v předchozích případech měla za to, že pokud společnost má záporný vlastní kapitál, znamená to, že celý základní kapitál této společnosti byl ztracen, a a priori se předpokládá, že kritéria uvedená v bodě 10 písm. a) pokynů pro státní podporu na záchranu a restrukturalizaci jsou splněna (19).
(60)
V případě společnosti Larco se Komise domnívá, že základní kapitál této společnosti se pouze zdánlivě nesnížil o více než polovinu, protože společnost nepřijala náležitá opatření, jež v takové situaci stanoví řecké právní předpisy (20). Příslušná opatření se zaměřují na změnu hodnoty vlastního kapitálu společnosti z negativní na pozitivní a zároveň na jeho zvyšování na odpovídající úroveň. Takovými opatřeními by mohla být buď kapitalizace ztrát, nebo zvýšení kapitálu, anebo obojí.
(61)
V této souvislosti se Komise domnívá, že kapitalizace ztrát by měla za následek ztrátu celého základního kapitálu společnosti, protože kumulované ztráty byly vyšší než základní kapitál. Z tohoto důvodu se Komise domnívá, že v tomto případě jsou od roku 2008 splněna kritéria stanovená v bodě 10 písm. a) pokynů pro státní podporu na záchranu a restrukturalizaci.
(62)
Kromě toho, pokud jde o kritéria stanovená v bodě 11 pokynů pro státní podporu na záchranu a restrukturalizaci, ve společnosti Larco došlo od roku 2007 do roku 2009 k výraznému poklesu obratu a v letech 2008 a 2009 k významným ztrátám, a to v celkové výši 221 milionů EUR (116 milionů EUR a 105 milionů EUR). V letech 2010 a 2011 se společnosti zvýšil obrat i zisky, ale tento nárůst nebyl dostatečný k tomu, aby došlo k finančnímu zotavení společnosti. Během téhož období vlastní kapitál společnosti zůstal záporný a její dluh nadále rostl. Navíc operace společnosti Larco byly v 1. pololetí roku 2012 opět ztrátové.
(63)
Komise nesouhlasí s argumentem řeckých orgánů, že společnost Larco nebyla v průběhu let 2008 a 2009 v obtížích, protože ztráty byly způsobeny snížením ceny feroniklu.
(64)
Za prvé, skutečnost, že pokles cen feroniklu vedl ke ztrátám a přispěl k obtížím společnosti Larco, neomlouvá sama o sobě zjištění, že společnost Larco vykazovala obvyklé rysy podniku v obtížích. Zdravá firma by musela přizpůsobit své náklady takovým cenovým změnám, aby zabránila ztrátám.
(65)
Za druhé, v letech 2008 a 2009 měla společnost záporný vlastní kapitál a její dluh rostl (nárůst o 63 % mezi lety 2007-2008). I když se cena feroniklu a obrat společnosti po roce 2010 výrazně zvýšily, pozdější finanční výsledky společnosti Larco naznačují, že její obtíže přetrvávaly. Proto nelze dospět k závěru, že ztráty z roku 2008 a 2009 byly pouze důsledkem nízkých cen feroniklu.
(66)
S ohledem na výše uvedené skutečnosti dospěla Komise k závěru, že společnost Larco byla podnikem v obtížích ve smyslu pokynů pro státní podporu na záchranu a restrukturalizaci v době, kdy jí bylo poskytnuto šest dotčených opatření.
4.2. Existence státní podpory
(67)
V čl. 107 odst. 1 Smlouvy se stanoví, že podpory poskytované v jakékoli formě státem nebo ze státních prostředků, které narušují nebo mohou narušit hospodářskou soutěž tím, že zvýhodňují určité podniky nebo určitá odvětví výroby, jsou - pokud ovlivňují obchod mezi členskými státy - neslučitelné s vnitřním trhem.
(68)
V souladu s ustálenou praxí Komise, a jak bylo potvrzeno judikaturou, kritériem pro posouzení, zda transakce mezi veřejnoprávním subjektem a podnikem je státní podporou, je zásada investora v tržním hospodářství nebo zásada věřitele v tržním hospodářství (21). Z této zásady plyne, že pokud stát jedná na trhu jako komerční hospodářský subjekt, musí tak učinit způsobem srovnatelným se soukromým subjektem. Pokud stát tak nečiní, může se jednat o státní podporu. Jinými slovy, ukazatelem pro posouzení, zda transakce zahrnuje státní podporu, je to, zda by se soukromý subjekt v podobné situaci choval stejným způsobem. Při uplatňování této zásady nelze jako důvody pro udělení podpůrných opatření vzít v úvahu jiná než hospodářská hlediska.
4.2.1. Opatření 1: nevymáhání dluhu ministerstvem financí
(69)
Na základě dostupných informací nemůže Komise souhlasit s tvrzením řeckých orgánů, že úvěr od organizace OER byl soukromým úvěrem. Podle řeckého zákona č. 1386/1983 (článek 1) (22), kterým se zřizuje organizace OER, „OER bude fungovat ve prospěch společenského zájmu a pod dohledem státu“. Podle článku 3 téhož zákona byl stát jediným akcionářem organizace OER. Kromě toho měl stát možnost přímo jmenovat předsedu spolu s 2 z 8 členů představenstva a nepřímo i další 4 členy. Z výše uvedeného vyplývá, že zdroje organizace OER jsou v podstatě státními prostředky, a tedy se zdá, že každý úvěr od organizace OER lze považovat za úvěr od státu.
(70)
Důkazy předložené řeckými orgány ukazují, že dluh společnosti Larco vůči organizaci OER (následně převedený na stát) byl pravidelně vykazován a fakturován v souladu s dohodou o vyrovnání pohledávek z roku 1998 a na základě dohody vyrovnání pohledávek z roku 1998. Část dluhu byla splacena, když to umožnila ziskovost společnosti. Společnost Larco v tomto období provedla investice, které snížily splátky, ale tyto investice byly schváleny všemi věřiteli. Podle zmíněné dohody věřitelé neměli nárok na žádnou nucenou exekuci nesplaceného dluhu.
(71)
S ohledem na výše uvedené dospěla Komise k závěru, že opatření 1 je v souladu se zásadou věřitele v tržním hospodářství, protože stát jako věřitel jednal způsobem srovnatelným s chováním soukromého věřitele, protože použil všechny prostředky, které měl k dispozici a ve smluvně dohodnutém rámci, s cílem vymoci svůj dluh.
4.2.2. Opatření 2: státní záruka v roce 2008
(72)
Státní záruky představují riziko pro státní prostředky, protože požadavek na jejich plnění je hrazen ze státního rozpočtu. Navíc jakákoliv záruka, která není řádně zhodnocena, znamená pro stát finanční ztrátu. Kritérium státních prostředků a přičitatelnost státu jsou tedy pro toto opatření splněny a řecké orgány to nezpochybňují.
(73)
Komise nesouhlasí s argumentem řeckých orgánů, že jsou splněny podmínky uvedené v bodě 3.2 sdělení o zárukách. Komise dospěla k závěru, že společnost Larco byla v roce 2008 podnikem v obtížích. Kromě toho roční záruku ve výši 1 % nelze považovat za záruku zohledňující riziko selhání, pokud jde o zaručené úvěry, a to vzhledem ke značným finančním obtížím společnosti Larco a zejména vzhledem k vysokému podílu dluhů k vlastnímu kapitálu v případě této společnosti.
(74)
Komise se domnívá, že rozumný tržní věřitel v tržním hospodářství by společnosti Larco záruku za těchto podmínek neposkytl. Vzhledem k tomu, že opatření bylo poskytnuto selektivně společnosti Larco, dospěla Komise k závěru, že státní záruka poskytnutá v roce 2008 poskytla příjemci selektivní výhodu.
(75)
Společnost Larco působí v odvětví, s jehož produkty se mezi členskými státy obchoduje, a sama vyváží většinu své produkce do jiných členských států. Těžba niklu, tavení a rafinace se kromě Řecka dále děje v 6 členských státech, a to v Rakousku, Finsku, Francii (Nové Kaledonii), Španělsku, Švédsku a Spojeném království (23). S niklem se obchoduje téměř ve všech členských státech (24).
(76)
Zkoumaná opatření umožňují společnosti Larco, aby pokračovala v činnosti jako doposud, a na rozdíl od ostatních konkurentů, kteří se nacházejí ve finančních potížích, nemusí čelit následkům, jež by jinak vyplynuly ze špatných finančních výsledků společnosti. To narušuje hospodářskou soutěž, protože ostatní společnosti, které působí na stejných trzích, se musí bez této státní podpory obejít.
(77)
Proto dospěla Komise k závěru, že opatření 2 představuje státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy. Komise se domnívá, že podpora se rovná výši zaručeného úvěru, protože je nepravděpodobné, že by společnost Larco s ohledem na své ekonomické obtíže nalezla na trhu prostředky financování, a to bez ohledu na podmínky. Jinými slovy, Komise se domnívá, že společnost Larco získala výhodu, která se rovná výši zaručeného úvěru, protože bez státní záruky by nebyla schopna na trhu takové finanční prostředky získat.
(78)
Komise nemá žádné informace o tom, zda byla záruka fakticky uplatněna.
4.2.3. Opatření 3: navýšení základního kapitálu v roce 2009
(79)
Účast státu na navýšení základního kapitálu ve společnosti Larco v roce 2009 zahrnuje státní prostředky a lze ji připsat státu. Toto kritérium je tedy splněno a řecké orgány je nezpochybňují.
(80)
Komise neobdržela ze strany řeckých orgánů žádné přesvědčivé důkazy, které by ospravedlnily jejich tvrzení, že stát jednal jako rozumný investor v tržním hospodářství. Zápisy z valných hromad akcionářů uvedené jako důkaz ve skutečnosti naznačují, že žádný plán restrukturalizace nebyl akcionářům před navýšením základního kapitálu předložen, a to i přesto, že společnost Larco byla podnikem v obtížích. Kromě toho konečná částka navýšení základního kapitálu nakonec nedostačovala k pokrytí záporného vlastního kapitálu společnosti, a proto navýšení nemohlo být považováno za opatření na ochranu hodnoty společnosti a podporu její restrukturalizace.
(81)
Pokud jde o účast banky NBG, Komise připomíná vyjádření Soudního dvora, že „souběžnost sama o sobě i při existenci významných soukromých investic dostačující k učinění závěru o neexistenci podpory ve smyslu čl. 87 odst. 1 ES, když nebyly vzaty v úvahu ostatní relevantní skutkové a právní okolnosti“ (25).
(82)
Ve skutečnosti nelze částečnou účast banky NBG použít jako důkaz o souběžnosti činností mezi státem a soukromými akcionáři, protože banka NBG byla vůči společnosti Larco nejen akcionářem, ale také věřitelem. Její rozhodnutí podílet se částečně na navýšení kapitálu bylo tedy prostředkem, jak ochránit nejen hodnotu své investice, ale také své postavení věřitele.
(83)
Kromě toho stát již poskytl společnosti Larco státní záruku v roce 2008. Tedy, jak stanovuje příslušná judikatura, účast státu na navýšení kapitálu v roce 2009 nelze chápat izolovaně, ale musí být posuzována v souvislosti s jinými podpůrnými opatřeními (26).
(84)
A konečně, v zápisech z valných hromad akcionářů nelze najít oporu pro tvrzení řeckých orgánů, že záměrem společnosti PPC bylo, aby stát dosáhl výrazného většinového podílu. Namísto toho společnost PPC jednoduše prohlásila, že se na navýšení základního kapitálu nebude podílet.
(85)
Komise se proto domnívá, že rozumný tržní investor by se na navýšení základního kapitálu společnosti Larco za těchto podmínek nepodílel. Vzhledem k tomu, že opatření bylo poskytnuto selektivně společnosti Larco, dospěla Komise k závěru, že účast státu na navýšení kapitálu v roce 2009 poskytla příjemci selektivní výhodu.
(86)
Z důvodů uvedených v 75. a 76. bodě odůvodnění vyplývá, že toto opatření může ovlivnit obchod mezi členskými státy a narušit hospodářskou soutěž.
(87)
Proto dospěla Komise k závěru, že opatření 3 představuje státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy. Vzhledem k tomu, že není zpochybněno, že stát plně vykonával svá práva na navýšení základního kapitálu [nejasné], hodnota opatření 3 dosahuje částky 44 999 999,40 EUR.
(88)
Pokud jde o datum poskytnutí příspěvku, ze zápisu z valné hromady konané dne 14. května 2009 vyplývá, že řecký stát poskytl 15 000 000 EUR na navýšení základního kapitálu dne 15. dubna 2009 (27) s cílem navýšit základní kapitál [nejasné] příspěvkem státu v celkové hodnotě 44 999 999,40 EUR. Komise nemá informace o datu, kdy byla poskytnuta zbývající částka příspěvku státu na navýšení základního kapitálu společnosti.
4.2.4. Opatření 4: státní záruka poskytnutá v roce 2010
(89)
Ze stejných důvodů jako u opatření 2 je pro opatření 4 splněno kritérium státních prostředků a přičitatelnosti státu a řecké orgány to nezpochybnily.
(90)
Komise uznává, že poskytnutí záruky v případech podobných tomuto případu může být běžnou obchodní praxí akcionářů. Avšak vzhledem k tomu, že banka NBG byla také akcionářem společnosti Larco, se Komise domnívá, že by pro akcionáře bylo obvyklé úměrně sdílet expozici plynoucí z dotčené záruky. Místo toho stát na sebe vzal veškeré riziko plynoucí z poskytnutí záruky na úvěr, zatímco společnost Larco byla v obtížích a její dluh narůstal.
(91)
Pokud jde o opatření 2, podmínky uvedené v bodě 3.2 sdělení o zárukách nejsou ani pro toto opatření splněny, protože dluhová prémie ve výši 2 % nemůže být považována za prémii zohledňující riziko selhání společnosti Larco.
(92)
Komise se proto domnívá, že rozumný věřitel v tržním hospodářství by společnosti Larco za těchto podmínek záruku neposkytl. Vzhledem k tomu, že toto opatření bylo poskytnuto selektivně společnosti Larco, dospěla Komise k závěru, že zárukou byla příjemci poskytnuta selektivní výhoda.
(93)
Z důvodů uvedených v 75. a 76. bodě odůvodnění vyplývá, že toto opatření může ovlivnit obchod mezi členskými státy a narušit hospodářskou soutěž.
(94)
Proto Komise dospěla k závěru, že opatření 4 představuje státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy. Komise se domnívá, že výše podpory se rovná zaručené částce, protože je jasné, že bez ohledu na podmínky by žádný rozumný subjekt na trhu nebyl schopen zaručit pro společnost Larco tuto částku vzhledem k ekonomickým obtížím společnosti. Jinými slovy, Komise se domnívá, že společnost Larco získala výhodu ve výši zaručené částky, protože bez státní záruky by společnost Larco nemohla na trhu získat žádné záruky.
(95)
Komise nemá žádné informace o tom, zda byla záruka fakticky uplatněna.
4.2.5. Opatření 5: záruční listiny místo zaplacení dodatečné daně předem v roce 2010
(96)
Komise bere na vědomí vysvětlení předložená řeckými orgány, pokud jde o skutkový rámec opatření 5.
(97)
S ohledem na důkazy předložené řeckými orgány Komise souhlasí s tím, že právo nahradit platbu dodatečné daně předem záruční listinou bylo společnosti uděleno soudem na základě objektivních kritérií, která by se použila na jakoukoliv společnost v podobné situaci. Proto dospěla Komise k závěru, že opatření 5 nezahrnovalo selektivní výhodu pro společnost Larco.
4.2.6. Opatření 6: státní záruky poskytnuté v roce 2011
(98)
Komise bere na vědomí vysvětlení poskytnutá řeckými orgány, pokud jde o skutkový rámec pro opatření 6.
(99)
Komise nesouhlasí s řeckými orgány, že opatření 6 nezahrnuje státní prostředky. Za prvé, jak je vysvětleno u opatření 2, státní záruky ohrožují prostředky státu, protože jejich plnění je vypláceno ze státního rozpočtu. Kromě toho jakákoliv záruka, která není řádně zhodnocena tržní prémií, znamená pro stát finanční ztrátu. Navíc argument o nesplacených pohledávkách DPH ve výši 60 milionů EUR se zdá být v rozporu s připomínkami k opatření 5, kde řecké orgány tvrdily, že úmyslně a v souladu se zákonem nevrátily dlužnou DPH, a to s cílem kompenzovat pozastavení platby dodatečné daně předem.
(100)
Komise se proto domnívá, že kritérium státních prostředků a přičitatelnosti státu je u tohoto opatření splněno.
(101)
Ani pro toto opatření, podobně jako u opatření 2 a 4, nejsou splněny podmínky uvedené v bodě 3.2 sdělení o zárukách.
(102)
Komise se proto domnívá, že rozumný věřitel v tržním hospodářství by společnosti Larco záruku za těchto podmínek neposkytl. Vzhledem k tomu, že toto opatření bylo společnosti Larco poskytnuto selektivně, dospěla Komise k závěru, že zárukou byla příjemci poskytnuta selektivní výhoda.
(103)
Z důvodů uvedených v 75. a 76. bodě odůvodnění vyplývá, že toto opatření může ovlivnit obchod mezi členskými státy a narušit hospodářskou soutěž.
(104)
Proto došla Komise k závěru, že opatření 6 představuje státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy. Pokud jde o opatření 2, Komise se domnívá, že výše podpory se rovná částce zaručených úvěrů, protože je nepravděpodobné, že by společnost Larco vzhledem ke svým ekonomickým obtížím nalezla na trhu financování bez ohledu na podmínky.
(105)
Komise nemá žádné informace o tom, zda byla záruka fakticky uplatněna.
4.2.7. Závěr ohledně existence státní podpory
(106)
S ohledem na výše uvedené se Komise domnívá, že opatření 1 a 5 nepředstavují státní podporu, zatímco opatření, 2, 3, 4 a 6 představují státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy.
(107)
To znamená, že státní podpora plynoucí z opatření 2 činí 30 000 000 EUR poskytnutých dne 22. prosince 2008. Státní podpora plynoucí z opatření 3 činí 44 999 999,40 EUR, ale je třeba, aby řecké orgány upřesnily datum (data), kdy byla podpora poskytnuta. Státní podpora plynoucí z opatření 4 činí 10 820 824,95 EUR a byla poskytnuta dne 10. května 2010 a celková státní podpora plynoucí z opatření 6 činí 50 000 000 EUR (součet 30 000 000 EUR + 20 000 000 EUR) poskytnutých dne 30. prosince 2011.
4.3. Protiprávní podpora
(108)
Opatření 2, 3, 4 a 6 představují státní podporu, která byla poskytnuta v rozporu s povinností týkající se oznámení a povinností nekonat, jež jsou stanoveny v čl. 108 odst. 3 Smlouvy. Tato opatření tudíž představují protiprávní státní podporu.
4.4. Slučitelnost podpory
(109)
Vzhledem k tomu, že určitá opatření představují státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy, jejich slučitelnost musí být posouzena s ohledem na výjimky stanovené v čl. 107 odst. 2 a 3 Smlouvy.
(110)
Podle judikatury Soudního dvora záleží na rozhodnutí členského státu, zda se bude dovolávat možných důvodů slučitelnosti a prokáže, že jsou splněny podmínky pro takovou slučitelnost (28).
4.4.1. Slučitelnost opatření 2, 4 a 6
(111)
V případě opatření 2 a 4 se řecké orgány nedovolávaly žádných případných důvodů slučitelnosti, protože namítaly, že tato opatření nepředstavují státní podporu.
(112)
Vzhledem k tomu, že tato opatření představují státní podporu, měla by být posuzována s ohledem na jejich slučitelnost podle čl. 107 odst. 3 bodu c) Smlouvy, a zejména podle pokynů pro státní podporu na záchranu a restrukturalizaci, neboť společnost Larco byla podnikem v obtížích nejméně od roku 2008. Podle bodu 20 pokynů pro státní podporu na záchranu a restrukturalizaci „nemůže být podnik v obtížích považován za prostředek k prosazování jiných politických cílů, dokud není zajištěna jeho životaschopnost. Komise se proto domnívá, že podpora poskytovaná podnikům v obtížích může přispívat k rozvoji hospodářských činností, aniž by nepříznivě ovlivňovala obchod v takové míře, jež by byla v rozporu se zájmem Společenství, pouze pokud budou splněny podmínky uvedené v těchto pokynech.“
(113)
Nicméně, příslušné podmínky pokynů pro státní podporu na záchranu a restrukturalizaci (bod 3.1.) nejsou v projednávaném případě splněny. Záruky nebyly ukončeny po 6 měsících a řecké orgány neoznámily plán restrukturalizace, kterým by se obnovila životaschopnost společnosti, přičemž nebyla provedena žádná kompenzační opatření s cílem zmírnit narušení hospodářské soutěže. Neexistuje také žádný důkaz, že podpora byla omezena na nezbytné minimum, zejména prostřednictvím významného vlastního příspěvku příjemce podpory. Úřady nepředložily plán likvidace.
(114)
Pokud jde o opatření 6, řecké orgány namítly, že bylo v souladu s dočasným rámcem a dočasným systémem záruk, a proto je lze v každém případě považovat za podporu na záchranu.
(115)
Komise nesouhlasí s argumenty řeckých orgánů. Domnívá se, že nebyly splněny podmínky dočasného rámce a dočasného systému pojištění vkladů, protože společnost Larco byla podnikem v obtížích. Celková částka obou záruk převýšila roční mzdové náklady společnosti Larco, záruka překročila 90 % úvěru a dluhová prémie ve výši 1 % p.a. nemůže být považována za tržní prémii, jež odráží riziko selhání při splácení zaručené částky.
(116)
Pokud jde o tvrzení, že opatření bylo součástí podpory na záchranu, i když Komise vedla jednání s řeckými úřady o společnosti Larco od roku 2011, úřady se nikdy nezmínily, že záruky poskytnuté v roce 2011 by měly být považovány za podporu na záchranu, a nikdy nic takového neoznámily. Ve skutečnosti ve své odpovědi ze dne 16. března 2012 v dotazníku řecké orgány výslovně prohlásily, že společnost Larco za posledních 10 let z podpory na záchranu a/nebo restrukturalizaci netěžila.
(117)
Příslušné podmínky pokynů pro státní podporu na záchranu a restrukturalizaci každopádně nebyly splněny ani v tomto případě. Záruky poskytnuté v roce 2011 nebyly po 6 měsících ukončeny a řecké orgány neoznámily plán restrukturalizace nebo plán likvidace. Obchodní plán odůvodňující potřebu 30 milionů EUR na investice nemůže tvořit základ slučitelného plánu restrukturalizace podle pokynů pro státní podporu na záchranu a restrukturalizaci. Důvodem je, že tento plán nesměřoval k obnovení životaschopnosti podniku a neobsahoval žádná plánovaná nebo provedená kompenzační opatření s cílem zmírnit narušení hospodářské soutěže. Kromě toho neexistoval žádný důkaz o tom, že podpora byla omezena na nezbytné minimum, a to zejména prostřednictvím významného vlastního příspěvku příjemce podpory. Úřady neposkytly ani plán likvidace.
(118)
Komise nezjistila žádné další možné důvody pro slučitelnost opatření 2, 4 a 6.
(119)
S ohledem na výše uvedené se Komise domnívá, že opatření 2, 4 a 6 nejsou slučitelná s vnitřním trhem.
4.4.2. Slučitelnost opatření 3
(120)
Řecké orgány neuvedly žádné případné důvody pro slučitelnost opatření 3, protože tvrdily, že toto opatření nepředstavuje státní podporu.
(121)
Vzhledem k tomu, že zmíněné opatření představuje státní podporu, mělo by také být posuzováno s ohledem na svou slučitelnost s pokyny pro státní podporu na záchranu a restrukturalizaci, a to z důvodů uvedených v 112. bodě odůvodnění. Nicméně příslušné podmínky pokynů pro záchranu a restrukturalizaci nejsou ani v tomto případě splněny. Řecké orgány nikdy neoznámily plán restrukturalizace, který by obnovil životaschopnost podniku, a nebyla provedena žádná kompenzační opatření s cílem zmírnit narušení hospodářské soutěže. Neexistuje také žádný důkaz, že podpora byla omezena na nezbytné minimum, a to zejména prostřednictvím významného vlastního příspěvku příjemce podpory.
(122)
Komise nezjistila žádné další možné důvody pro slučitelnost tohoto opatření.
(123)
Na základě těchto skutečností považuje Komise opatření 3 za neslučitelné s vnitřním trhem.
4.5. Navrácení podpory
(124)
Podle Smlouvy a ustálené judikatury Soudního dvora je Komise oprávněna rozhodnout, zda dotyčný členský stát musí zrušit nebo upravit podporu, pokud zjistí, že tato podpora je neslučitelná s vnitřním trhem (29). Soudní dvůr rovněž opakovaně rozhodl, že povinnost členského státu zrušit podporu, kterou Komise prohlásila za neslučitelnou s vnitřním trhem, je upravena tak, aby obnovila předchozí stav (30). V této souvislosti Soudní dvůr stanovil, že tohoto cíle bude dosaženo, jakmile příjemce splatí částky podpory poskytnuté formou protiprávní podpory, čímž ztratí výhodu, kterou měl oproti svým konkurentům na trhu, a situace před obdržením podpory bude obnovena (31).
(125)
V souladu s judikaturou je v čl. 14 odst. 1 nařízení Rady (ES) č. 659/1999 (32) uvedeno, že „[j]e-li v případech protiprávní podpory přijato záporné rozhodnutí, Komise rozhodne, že dotyčný členský stát učiní všechna nezbytná opatření, aby příjemce podporu navrátil […]“.
(126)
Vzhledem k tomu, že v rozporu s článkem 108 Smlouvy žádné z dotčených opatření nebylo Komisi oznámeno, a je tudíž třeba je považovat za protiprávní a neslučitelnou podporu, musí být tato opatření vrácena, aby byla opět nastolena situace, která na trhu existovala před jejich poskytnutím. Vrácení by se mělo týkat doby, odkdy vznikla příjemci výhoda, tj. odkdy mohl příjemce podporu využívat, až do okamžiku vrácení podpory, a částky, které mají být získány zpět, by měly být úročeny až do okamžiku vrácení podpory.
5. ZÁVĚR
(127)
Opatření 1 a 5 nepředstavují podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy.
(128)
Řecko protiprávně a v rozporu s čl. 108 odst. 3 Smlouvy provedlo opatření 2, 3, 4 a 6.
(129)
Zejména opatření 2, 4 a 6 (státní záruky poskytnuté v letech 2008, 2010 a 2011) ve prospěch společnosti Larco představují státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy a jsou neslučitelná s vnitřním trhem, neboť nebyly splněny příslušné podmínky stanovené pokyny pro státní podporu na záchranu a restrukturalizaci a nebyly zjištěny žádné další důvody pro slučitelnost.
(130)
Opatření 3 (účast státu na navýšení kapitálu společnosti Larco v roce 2009) rovněž představuje státní podporu a je neslučitelné se Smlouvou, protože nebyly splněny příslušné podmínky pokynů pro státní podporu na záchranu a restrukturalizaci a nebyl zjištěn žádný jiný důvod pro slučitelnost.
(131)
Komise bere na vědomí, že Řecko souhlasilo s tím, aby toto rozhodnutí bylo přijato v anglickém jazyce.
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Nevymáhání dluhu ministerstvem financí a přijetí záručních listin místo platby dodatečné daně předem v roce 2010, což Řecko uplatnilo v případě společnosti Larco, nepředstavují státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 Smlouvy.
Článek 2
Státní podpora ve výši 135 820 824,35 EUR ve formě státních záruk pro společnost Larco General Mining & Metallurgical Company S.A. poskytnutých v letech 2008, 2010 a 2011 a účast státu na navýšení základního kapitálu společnosti v roce 2009 protiprávně poskytnutá Řeckem v rozporu s článkem 108 odst. 3 Smlouvy jsou neslučitelné s vnitřním trhem.
Článek 3
1. Řecko od příjemce zajistí navrácení neslučitelné podpory uvedené v článku 2.
2. Částky, které mají být navráceny, se úročí ode dne, kdy byly dány k dispozici příjemci, až do okamžiku jejich skutečného navrácení.
3. Úroky se vypočítají jako složené úroky v souladu s kapitolou V nařízení Komise (ES) č. 794/2004 (33) ve znění pozdějších předpisů.
4. Pokud jde o opatření 3, Řecko poskytne přesné datum (data), kdy poskytlo svůj příspěvek k navýšení základního kapitálu v roce 2009.
5. Řecko zruší všechny neprovedené platby podpory uvedené v článku 2 s účinností ode dne přijetí tohoto rozhodnutí.
Článek 4
1. Navrácení podpory uvedené v článku 2 musí být okamžité a účinné.
2. Řecko zajistí, aby toto rozhodnutí bylo provedeno ve lhůtě čtyř měsíců ode dne oznámení tohoto rozhodnutí.
Článek 5
1. Do dvou měsíců ode dne oznámení tohoto rozhodnutí Řecko předloží následující informace:
a)
celkovou částku (jistinu a úrok do okamžiku vrácení podpory), která má být příjemcem navrácena,
b)
podrobný popis opatření již přijatých a plánovaných k dosažení souladu s tímto rozhodnutím,
c)
doklady prokazující, že příjemci bylo nařízeno navrácení podpory.
2. Řecko bude Komisi informovat o vývoji vnitrostátních opatření přijatých k provedení tohoto rozhodnutí až do okamžiku úplného navrácení podpory uvedené v článku 2. Na žádost Komise Řecko neprodleně předloží informace o opatřeních již přijatých a plánovaných k dosažení souladu s tímto rozhodnutím a poskytne rovněž podrobné informace o částkách podpory a úrocích, které příjemce již vrátil.
Článek 6
Toto rozhodnutí je určeno Řecké republice.
V Bruselu dne 27. března 2014.
KOMISSION PÄÄTÖS,
annettu 27 päivänä maaliskuuta 2014,
valtiontuesta SA.34572 (13/C) (ex 13/NN), jonka Kreikka on myöntänyt Larco General Mining & Metallurgical Company SA -yhtiölle
(tiedoksiannettu numerolla C(2014) 1818)
(Ainoastaan englanninkielinen teksti on todistusvoimainen)
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
(2014/539/EU)
EUROOPAN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 108 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan,
ottaa huomioon Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 62 artiklan 1 kohdan a alakohdan,
on mainittujen artiklojen mukaisesti kehottanut asianomaisia osapuolia esittämään huomautuksensa (1),
sekä katsoo seuraavaa:
1. MENETTELY
(1)
Kreikka on toimeenpannut talouden sopeutusohjelmansa yhteydessä yksityistämisohjelman (2). Larco General Mining & Metallurgical Company SA, jäljempänä ’Larco’, on määritelty yksityistettäväksi valtion yritykseksi.
(2)
Maaliskuussa 2012 Kreikan yksityistämisrahasto (Hellenic Republic Asset Development Fund, jäljempänä ’HRADF’) (3) ilmoitti komissiolle ehdotuksesta yksityistää Larco. Komissio käynnisti huhtikuussa 2012 oma-aloitteisesti alustavan arvioinnin selvittääkseen, voiko yksityistämishankkeen yhteydessä ilmetä valtiontukeen liittyviä kysymyksiä.
(3)
Keskustelujen yhteydessä ja Kreikan viranomaisten kyselylomakkeeseen 16 päivänä maaliskuuta 2012 antamasta vastauksesta kävi ilmi, että Larco oli jo hyötynyt valtion toteuttamista toimenpiteistä. Komissio pyysi lisätietoa sähköpostitse 18 päivänä huhtikuuta 2012, 24 päivänä huhtikuuta 2012, 5 päivänä heinäkuuta 2012, 22 päivänä elokuuta 2012 ja 7 päivänä joulukuuta 2012 sekä kirjeitse 4 päivänä toukokuuta 2012 ja 14 päivänä tammikuuta 2013, ja Kreikan viranomaiset vastasivat pyyntöihin 20 päivänä huhtikuuta 2012, 26 päivänä huhtikuuta 2012, 3 päivänä lokakuuta 2012, 13 päivänä marraskuuta 2012, 15 päivänä marraskuuta 2012, 7 päivänä joulukuuta 2012, 24 päivänä joulukuuta 2012 ja 18 päivänä tammikuuta 2013. Komission yksiköt ja Kreikan viranomaisten edustajat tapasivat Ateenassa 30 päivänä huhtikuuta 2012 ja 11 päivänä syyskuuta 2012 sekä Brysselissä 25 päivänä tammikuuta 2013.
(4)
Komissio ilmoitti Kreikalle 6 päivänä maaliskuuta 2013 päivätyssä kirjeessä, jäljempänä ’6 päivänä maaliskuuta 2013 tehty päätös’, että se oli päättänyt käynnistää Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 108 artiklan 2 kohdan mukaisen menettelyn jäljempänä 2.2 kohdassa kuvailtujen tukitoimenpiteiden osalta, jäljempänä ’muodollinen tutkintamenettely’.
(5)
6 päivänä maaliskuuta 2013 tehty päätös julkaistiin Euroopan unionin virallisessa lehdessä (4). Komissio kehotti Kreikan viranomaisia ja asianomaisia osapuolia esittämään huomautuksensa tukitoimenpiteistä.
(6)
Komissio sai Kreikan viranomaisten huomautukset 30 päivänä huhtikuuta 2013. Se ei saanut huomautuksia asianomaisilta osapuolilta.
(7)
Kreikan viranomaiset ilmoittivat komissiolle sähköpostitse 21 päivänä tammikuuta 2014, että ne hyväksyvät sen, että päätös annetaan englanninkielisenä.
2. TUKITOIMENPITEIDEN KUVAUS
2.1 Tuensaaja
(8)
Larco on erikoistunut lateriittimalmin louhintaan ja jalostamiseen, ruskohiilen louhintaan sekä ferronikkelin ja sivutuotteiden tuotantoon. Sen muita toimintoja ovat tutkimus, kehittäminen, kaivostoiminta, sulatus ja omien tuotteiden myynti maailmanlaajuisesti. Larco on maailman suurimpia ferronikkelin tuottajia. Vuonna 2012 sillä oli 960 työntekijää, ja sitä voidaan siten pitää suurena yrityksenä (5).
(9)
Muodollisen tutkintamenettelyn ajankohtana Larcon osakkeiden omistus jakaantui siten, että Kreikan valtio omisti HRADF:n välityksellä 55,2 prosenttia, National Bank of Greece SA (jäljempänä ’NBG’, yksityinen rahoituslaitos) 33,4 prosenttia ja Public Power Corporation SA (jäljempänä ’PPC’, Kreikan vakiintunut sähköntuotantoyhtiö, jossa valtio on enemmistöosakkaana) 11,4 prosenttia. on
(10)
Larcolla on sulattamo Larymnassa, Keski-Kreikassa. Larcolla on myös oikeus suorittaa kaivostoimintaa neljässä eri kohteessa Kreikassa: Agios Ioannisin (Larymnan lähellä), Evian ja Kastorian kaivoksilla sekä Servian ruskohiilikaivoksella.
(11)
Larco perustettiin vuonna 1989 uudeksi yhtiöksi Larymnan Hellenic Mining and Metallurgical SA -yhtiön, jäljempänä ’vanha Larco’, purkamisen jälkeen. Vanha Larco on edelleen selvitystilassa, mutta sen varat ja vastaavat vastuut siirrettiin Larcolle vuonna 1989. Vanha Larco on siten Larcon velkoja.
2.2 Toimenpiteiden kuvaus
2.2.1 Toimenpide 1: Valtiovarainministeriölle olevan velan perimättä jättäminen
(12)
Vuoden 1998 huhtikuussa Larco ja sen suurimmat velkojat eli vanha Larco, PPC ja Kreikan valtio tekivät luottojärjestelysopimuksen. Vuonna 1998 tehdyn sopimuksen mukaan Larcon velat edellä mainituille velkojille oli määrä hoitaa 6 prosentin vuosikorolla. Kreikan valtiolle oleva velka on kuitenkin pysynyt muuttumattomana tai kasvanut hieman etenkin vuodesta 2004 (6), kun taas PPC:lle ja vanhalle Larcolle oleva velka on maksettu takaisin tai sitä on lyhennetty (7).
(13)
Tästä ilmenee, että valtio kohteli luottoaan Larcolle eri tavalla kuin kaksi muuta velkojaa.
2.2.2 Toimenpide 2: Valtion vuonna 2008 myöntämä takaus
(14)
Valtio takasi 22 päivänä joulukuuta 2008 ATE-pankin Larcolle myöntämän 30 miljoonan euron lainan. Takaus kattoi 100 prosenttia lainasta enintään kolmen vuoden ajan, ja takauspreemio oli 1 prosenttia vuodessa.
2.2.3 Toimenpide 3: Vuoden 2009 pääomanlisäys
(15)
Vuonna 2009 Larcon johtokunta ehdotti yhtiön negatiivisen oman pääoman vuoksi 134 miljoonan euron osakepääoman lisäystä, ja yhtiön kolme osakasta hyväksyivät tämän. Ainoastaan Kreikan valtio käytti oikeutensa lisäykseen täysimääräisesti, samalla kun NBG käytti oikeutensa vain osittain, eikä PPC osallistunut lainkaan osakepääoman lisäykseen. Osakepääoman lisäykseen ei osallistunut uusia osakkaita.
(16)
Osakepääoman tosiasiallinen lisäys oli vain 65,5 miljoonaa euroa, ja valtio osallistui lisäykseen noin 45 miljoonalla eurolla (69 prosenttia koko pääomanlisäyksestä) ja NBG 20,5 miljoonalla eurolla (31 prosentin osuudella). Larcon huonosta taloudellisesta tilanteesta huolimatta näyttää siltä, ettei pääomanlisäys perustunut rakenneuudistussuunnitelmaan, jolla olisi palautettu yhtiön elinkelpoisuus, ja NBG vaikuttaa kirjanneen tappioksi yrityksen kirjanpitoarvon, ”sillä konserni ei ennakoi saavansa takaisin sijoituksen kirjanpitoarvoa yhtiön merkittävien taloudellisten vaikeuksien vuoksi” (8) (ks. 6 päivänä maaliskuuta 2013 tehdyn päätöksen johdanto-osan 45 kappale).
2.2.4 Toimenpide 4: Valtion vuonna 2010 myöntämä takaus
(17)
Valtio myönsi 10 päivänä toukokuuta 2010 takauksen NBG:n takaussitoumukseen Larcon noin 10,8 miljoonan euron lainalle. Takaus kattoi 100 prosenttia takaussitoumuksesta, sen kestoa ei rajattu ja takauspreemio oli 2 prosenttia vuodessa.
2.2.5 Toimenpide 5: Takaussitoumukset ennakolta maksettavan verosakon sijasta vuonna 2010
(18)
Vuonna 2010 Kreikan veroviranomaiset tarkastivat Larcon tilinpäätöksen ja hylkäsivät nikkelin hintaa koskevista suojaussopimuksista aiheutuneiden tiettyjen tappioiden käsittelyn kirjanpidossa. Tappioiden virheellisestä kirjaamisesta määrättiin verosakkoa 190 miljoonaa euroa (9).
(19)
Larco riitautti myöhemmin verosakon määräämisen Kreikan tuomioistuimissa. Kreikan lainsäädännön (10) mukaan yhteisön, jolle verosakko on määrätty, on maksettava ennakolta 25 prosenttia kyseisestä määrästä, jotta määrättyyn sakkoon voi hakea muutosta tuomioistuimessa (tässä tapauksessa 25 prosenttia olisi 47 miljoonaa euroa).
(20)
Larcon tapauksessa Kreikan hallintotuomioistuin päätti kuitenkin vapauttaa yhtiön velvoitteesta maksaa ennakolta 25 prosenttia verosakosta ja asetti sen sijaan yhtiölle velvoitteen esittää vain 1,5 miljoonan euron takaussitoumukset.
2.2.6 Toimenpide 6: Valtion vuonna 2011 myöntämät takaukset
(21)
Valtio myönsi 30 päivänä joulukuuta 2011 kaksi takausta ATE-pankilta otetuille kahdelle, 30 miljoonan euron ja 20 miljoonan euron lainalle. Toinen (20 miljoonan euron) laina oli erääntynyt, kun takaus myönnettiin. Takaukset kattoivat lainat sataprosenttisesti, ja takauspreemio oli 1 prosenttia vuodessa.
2.3 Perusteet muodollisen tutkintamenettelyn käynnistämiselle
(22)
Komissio päätteli alustavasti 6 päivänä maaliskuuta 2013 tekemässään päätöksessä (johdanto-osan 18-25 kappale), että Larcoa voidaan pitää pelastamis- ja rakenneuudistussuuntaviivoissa (11) tarkoitettuna vaikeuksissa olevana yrityksenä vuodesta 2007 lähtien. Komissio päätteli siten alustavasti, että kaikki kuusi toimenpidettä olivat valtiontukea, ja se ilmoitti epäilevänsä niiden soveltuvuutta sisämarkkinoille.
(23)
Jos yksilöidyt toimenpiteet ovat valtiontukea, ne on myönnetty perussopimuksen 108 artiklan 3 kohdassa määrätyn ilmoitusvelvollisuuden ja täytäntöönpanokiellon vastaisesti.
3. KREIKAN HUOMAUTUKSET
3.1 Vaikeuksissa oleva yritys
(24)
Kreikan viranomaiset väittivät muodollisessa tutkintamenettelyssä esittämissään huomautuksissa, ettei Larco ollut vaikeuksissa oleva yritys vuosina 2008 ja 2009, sillä kirjatut tappiot johtuivat ferronikkelin maailmanmarkkinahinnan alenemisesta kyseisinä vuosina. Kreikan viranomaisten mukaan Larco on ollut vaikeuksissa oleva yritys vasta vuodesta 2010 lähtien.
3.2 Toimenpide 1: Valtiovarainministeriölle olevan velan perimättä jättäminen
(25)
Kreikan viranomaiset väittivät, ettei valtion Larcolle myöntämää lainaa rahoitettu valtion varoista, sillä kyse oli alun perin Organisation for Entreprise Restructuring SA -yhtiön, jäljempänä ’OER’, myöntämästä yksityisestä lainasta. Kun OER purettiin, kaikki sen saatavat siirrettiin valtiolle lain 2741/1999 mukaisesti.
(26)
Lisäksi Kreikan viranomaiset ilmoittivat, että vuoden 1998 luottojärjestelysopimus sisälsi maksamatta olevan velan hoitoa ja perimistä koskevia erityissääntöjä, joita sovelletaan kunkin varainhoitovuoden lopussa seuraavasti:
a)
jos Larco saa voittoa tilikauden aikana, kertynyt korko (6 prosenttia vuodessa) maksetaan ensin velkojille ennen velan pääoman takaisinmaksua;
b)
koron mahdollisen takaisinmaksun jälkeen Larco pitää itsellään tietyn määrän voitoista investointeja varten;
c)
jos a ja b kohdan soveltamisen jälkeen Larcon tilit jäävät voitollisiksi, voitot jaetaan suhteellisesti Larcon velkojien kesken.
(27)
Jos Larco ei tekisi voittoa vuoden 1999 jälkeen, velkojilla oli oikeus vaatia velkansa takaisinmaksua eri keinoin, kuten katsomalla maksun erääntyneeksi tai pääomittamalla lainan. Velkojat eivät kuitenkaan olleet oikeutettuja jäljellä olevan velan pakkotäytäntöönpanoon, kuten yhtiön varojen takavarikointiin tai konkurssimenettelyn aloittamiseen yhtiötä vastaan.
(28)
Velkojat saivat kertyneet korot sovitusti vuoteen 2003 asti. Vuosina 2004-2007 Larco ei tehnyt voittoa, ja siksi kertyneitä korkoja ei maksettu. Vuonna 2007 PPC teki Larcon kanssa raaka-aineiden toimitusta koskevan sopimuksen, jonka kaikki velkojat hyväksyivät ja jonka nojalla Larco toimitti PPC:lle ruskohiiltä. Tämä vähensi velkaa vastaavasti. Velka PPC:lle saatiin maksettua kokonaan vuonna 2011.
(29)
Vanhan Larcon pesänhoitaja on perinyt velkaa oikeusteitse, ja osa velasta on nähtävästi jo maksettu takaisin. Vuoteen 2011 mennessä vanha Larco oli perinyt saataviaan 5 miljoonaa euroa vuonna 1998 tehdyn sopimuksen nojalla. Koska myös vanhalla Larcolla on velkoja Kreikan valtiolle, valtio peri siltä kyseisen 5 miljoonan euron summan täysimääräisenä.
(30)
Mitä tulee Larcon suoraan velkaan Kreikan valtiolle, valtio on lähettänyt Larcolle säännöllisesti laskut, jotka koskevat velan vuotuista määrää, kertynyt vuotuinen korko mukaan luettuna.
(31)
Kreikan viranomaiset väittivät siten, ettei vuonna 1998 tehtyyn sopimukseen perustuvassa velassa ollut kyse valtion varoista eikä Larco missään tapauksessa ole saanut valikoivaa etua.
3.3 Toimenpide 2: Valtion vuonna myöntämä 2008 takaus
(32)
Kreikan viranomaiset vetosivat takaustiedonantoon (12) ja erityisesti sen 3.2 kohtaan, jossa esitetään edellytykset, joiden perusteella komissio voi katsoa, ettei yksittäinen takaus ole valtiontukea. Kreikan viranomaiset totesivat seuraavaa:
a)
Larco ei ollut vaikeuksissa oleva yritys takauksen myöntämisajankohtana;
b)
takauksen laajuus voitiin mitata asianmukaisesti myöntämishetkellä;
c)
takaus myönnettiin velkapaperille (joukkovelkakirjalle), ja siksi se sai ylittää 80 prosenttia lainasaamisesta;
d)
takauksesta maksettu 1 prosentin preemio oli markkinaperusteinen hinta, joka vastasi Larcon taloudellista asemaa.
(33)
Kreikan viranomaiset väittivät siten, että vuonna 2008 myönnetty valtion takaus ei ollut valtiontukea.
(34)
Kreikan viranomaiset selvensivät, että toimenpide 2 perustui 22 päivänä joulukuuta 2008 tehtyyn ministeriön päätökseen YA 2/93378/0025 ja että se kattoi täsmälleen 30 000 000 euroa.
3.4 Toimenpide 3: Vuoden 2009 pääomanlisäys
(35)
Kreikan viranomaiset väittivät, että valtion osallistumisella pääomanlisäykseen pyrittiin suojelemaan yhtiön arvoa sen tulevan yksityistämisen ja rakenneuudistussuunnitelman täytäntöönpanon yhteydessä. Valtio otti päätöksessään huomioon Larcon mahdollisen kasvun, sen varojen arvon ja ferronikkelimarkkinoiden yleisen tilanteen sekä rakenneuudistus- ja kustannusleikkaustoimenpiteet.
(36)
NBG:n osuus pääomanlisäyksestä oli 31 prosenttia. Toisin kuin valtio, NBG päätti käyttää oikeuttaan osallistua pääomanlisäykseen vain osittain. Kreikan viranomaiset väittivät, että NBG:n tavoitteena oli säilyttää jonkinlainen määräysvalta yrityksessä, eikä sen toimia pitäisi siten käsittää siten, ettei se luottanut Larcon tulevaisuuteen. NBG pienensi osuuttaan Larcosta Kreikan lainsäädännössä sallittuun vähimmäismäärään säilyttääkseen veto-oikeuden johtokunnan tiettyihin tärkeisiin päätöksiin.
(37)
Kolmas osakkeenomistaja, PPC, päätti nimenomaisesti olla osallistumatta pääomanlisäykseen ja hyväksyi sen, että sen omistusosuus pienenee. Kreikan viranomaisten mukaan PPC ei osallistunut pääomanlisäykseen, koska se halusi varmistaa, että valtio saa suuremman enemmistöosuuden yrityksen yksityistämisen vuoksi.
(38)
Lopuksi Kreikan viranomaiset väittivät, että valtio toimi markkinataloussijoittajan tavoin, ja siksi vuoden 2009 pääomanlisäys ei ollut valtiontukea.
(39)
Kreikan viranomaiset eivät antaneet tarkempia tietoja myöntämispäivästä. Yhtiökokouksen pöytäkirjasta käy ilmi, että Kreikan valtio myönsi 15 päivänä huhtikuuta 2009 valtiovarainministeriön asiakirjan Οικ2/27694/0025 nojalla 15 000 000 euroa pääoman lisäämiseksi, kun valtion kokonaisosuus osakepääoman lisäyksestä oli 44 999 999,40 euroa. Larcon vuoden 2009 tilinpäätös osoittaa, että pääomanlisäyksestä päätettiin 14 päivänä toukokuuta 2009, mutta siinä ei selvennetä, milloin pääomanlisäys tosiasiallisesti toteutettiin.
3.5 Toimenpide 4: Valtion vuonna 2010 myöntämä takaus
(40)
Kreikan viranomaiset selvensivät, että vanha Larco oli vaatinut Kreikan tuomioistuimissa Larcon velan takaisinmaksamista vuonna 1998 tehdyn sopimuksen nojalla ja että tuomioistuimet ovat antaneet asiassa useita tuomioita ja mitätöintipäätöksiä, jotka koskevat muun muassa noin 10,5 miljoonan euron velkaa (13).
(41)
Larcon esittämän muutoksenhaun yhteydessä ja peruuttamattoman vahingon vaaran vuoksi Kreikan korkein oikeus keskeytti noin 10,5 miljoonan euron velan maksamisen toimivaltaisen tuomioistuimen lopulliseen päätökseen asti. Maksun keskeyttämisen ehdoksi asetettiin se, että Larco antaa vanhalle Larcolle takaussitoumuksen keskeytetyn määrän osalta. NBG antoi Larcolle noin 10,8 miljoonan euron takaussitoumuksen (alun perin riitautetun velan osuus oli 10,5 miljoonaa euroa ja oikeudenkäyntikulujen osuus 0,3 miljoonaa euroa). Valtio oli puolestaan myöntänyt takaussitoumukselle rajoittamattomaksi ajaksi koko määrän kattavan takauksen, jonka preemio oli 2 prosenttia vuodessa.
(42)
Kreikan viranomaiset selittivät, että valtio myönsi takauksen osakkeenomistajana ja toimenpiteen tarkoituksena oli täyttää keskeyttämisen edellytykset ja suojella valtion investointeja siltä, että velat julistetaan erääntyneiksi. Muutoin velan maksamista ei olisi keskeytetty ja vanhalla Larcolla olisi ollut oikeus vaatia velan takaisinmaksua mahdollisesti takavarikoimalla Larcon varat. Larcosta olisi tällöin saattanut tulla maksukyvytön. Kreikan viranomaisten mukaan NBG ei olisi myöntänyt takaussitoumusta ilman valtion takausta.
(43)
Kreikan viranomaiset selvensivät, että toimenpide 4 toteutettiin 10 päivänä toukokuuta 2010 päivätyn ministeriön päätöksen YA 2/923/0025 nojalla ja että se kattoi täsmälleen 10 510 824,95 euroa ja 310 000 euroa oikeudenkäyntikuluja eli yhteensä 10 820 824,95 euroa.
3.6 Toimenpide 5: Takaussitoumukset ennakolta maksettavan verosakon sijasta vuonna 2010
(44)
Kreikan viranomaiset selvensivät, että kyseinen toimenpide koskee lisäveroa eikä niinkään verosakkoa. Lisävero määrättiin, koska veroviranomaiset eivät hyväksyneet sitä, että suojaussopimuksista aiheutuneet tappiot vähennetään Larcon nettotuloista, kuten Larco esitti. Kreikan viranomaiset selvensivät myös, että tuomioistuin pyysi Larcoa antamaan yhteensä 4,7 miljoonan euron takaussitoumukset.
(45)
Kreikan viranomaiset esittivät todisteita siitä, että Larcolla oli lupa korvata lisäveron ennakkomaksu takaussitoumuksilla yleisen säännöksen nojalla. Tuomioistuimen tuomiossa, jossa Larcolle annettiin lupa korvata lisäveron ennakkomaksu takaussitoumuksilla kansallisen lainsäädännön mukaisesti (14), sovellettiin tasapainotestiä, jossa otettiin huomioon velkojan (valtion) edut ja velallisen (Larcon) elinkelpoisuus ja jonka perusteella tuomioistuin päätti keskeyttää väliaikaisesti velvoitteen maksaa ennakolta 47 miljoonaa euroa (eli 25 prosenttia lisäverosta) ja korvata sen yhteensä 4,7 miljoonan euron takaussitoumuksilla. Keskeytystä oli määrä soveltaa, kunnes tuomioistuin antaisi lopullisen tuomionsa kanteesta, jonka Larco nosti valtiota vastaan lisäveron määräämisen vuoksi.
(46)
Lisäksi Kreikan viranomaiset väittivät, ettei kansallisten tuomioistuinten päätöksiä voida pitää valtion toimenpiteinä.
(47)
Kreikan viranomaiset selittivät myös, että väliaikaisesta keskeytyksestä huolimatta valtio oli käytännössä mitätöinyt keskeytyksen taloudellisen vaikutuksen kuittaamalla Larcon lisäveron sellaisia maksuja vastaan, jotka valtion oli määrä maksaa Larcolle, kuten tulovero- tai alv-palautukset. Tämä sallitaan hiljattain annetussa lainsäädännössä verojen perinnän nopeuttamiseksi Kreikassa.
(48)
Valtio näyttää siten perineen tosiasiassa jo vähintään 16,1 miljoonaa euroa Larcon maksettavana ollutta lisäveron ennakkomaksua.
3.7 Toimenpide 6: Valtion vuonna 2011 myöntämät takaukset
(49)
Kreikan viranomaiset selvensivät, ettei kumpikaan valtion takaamasta kahdesta lainasta ollut erääntynyt. ATE-pankki myönsi 20 miljoonan euron lainan vanhan ja erääntyneen 20 miljoonan euron lainan uudelleenrahoittamiseksi.
(50)
Kreikan viranomaiset väittivät, ettei valtion kahteen takaukseen liittynyt valtion varojen käyttöä, sillä valtion oli määrä maksaa Larcolle 60 miljoonaa euroa alv-palautuksina. Jos takauksiin turvaudutaan, summat voitaisiin kuitata valtion jäljellä olevasta velasta.
(51)
Viranomaiset väittivät myös, että jos toimenpide katsotaan valtiontueksi, sitä olisi pidettävä sisämarkkinoille soveltuvana, sillä se oli tilapäisten puitteiden (15) ja Kreikan tilapäisen lainatakausjärjestelmän, jäljempänä ’tilapäinen takausjärjestelmä’, mukainen (16). Viranomaiset katsoivat etenkin, että Larco oli vaikeuksissa oleva yritys toimenpiteen myöntämisajankohtana, minkä lisäksi myös järjestelmän muut edellytykset täyttyivät.
a)
Larco oli iso yritys;
b)
30 miljoonan euron laina oli investointilaina, kun taas 20 miljoonan euron lainalla rahoitettiin uudelleen vanha laina, joka myönnettiin investointeja varten;
c)
takaukset myönnettiin ennen vuoden 2011 loppua;
d)
kahden taatun lainan kokonaismäärä ylitti Larcon vuotuiset palkkamenot vain 3 miljoonalla eurolla;
e)
takaukset kattoivat lainan kokonaan, mutta ne olivat Larcon ainoa keino saada rahoitusta Kreikan talouden eritystilanteen vuoksi;
f)
takauksiin sisältyi 1 prosentin vuotuinen palkkio, jota olisi pidettävä markkinahintaisena palkkiona.
(52)
Lopuksi Kreikan viranomaiset katsoivat, että jos komissio katsoo toimenpiteen olevan valtiontukea ja tilapäisen takausjärjestelmän edellytysten jäävän täyttymättä, toimenpiteitä on pidettävä pelastamistukena. Tällainen tuki olisi katsottava ilmoitetuksi, sillä komissiolle ilmoitettiin toimenpiteestä kyselyyn 16 päivänä maaliskuuta 2012 annetussa vastauksessa, kun se tutki asiaa alustavasti omasta aloitteesta.
(53)
Kreikan viranomaisten mukaan tuki oli pelastamis- ja rakenneuudistussuuntaviivoissa esitettyjen vaatimusten mukainen, sillä:
a)
se oli maksuvalmiustukea, joka myönnettiin lainatakauksina;
b)
se oli perusteltua vakavien sosiaalisten syiden vuoksi eikä sillä ollut huomattavia kielteisiä heijastusvaikutuksia muihin jäsenvaltioihin;
c)
Kreikan viranomaiset laativat rakenneuudistussuunnitelman yhteistyössä komission kanssa;
d)
tuki rajoittui määrään, joka tarvittiin yrityksen toimintakyvyn säilyttämiseksi tietyn ajan;
e)
tuki täytti tuen ainutkertaisuutta koskevan edellytyksen, sillä Larco ei ole aiemmin saanut pelastamis- tai rakenneuudistustukea;
f)
Larco esitti valtiolle liiketoimintasuunnitelman, jossa esitettiin perustelut 30 miljoonan euron investointien rahoittamiseksi.
(54)
Kreikan viranomaiset selvensivät, että toimenpide 6 myönnettiin i) 30 päivänä joulukuuta 2011 päivätyn ministeriön päätöksen YA 2/95156/0025 nojalla, joka kattoi tarkalleen 30 000 000 euroa, sekä ii) 30 päivänä joulukuuta 2011 päivätyn ministeriön päätöksen YA 2/95161/0025 nojalla, joka kattoi tarkalleen 20 000 000 euroa.
4. ARVIOINTI
(55)
Tässä päätöksessä tarkastellaan aluksi sitä, onko Larco pelastamis- ja rakenneuudistussuuntaviivoissa tarkoitettu vaikeuksissa oleva yritys. Tämän jälkeen päätöksessä arvioidaan, ovatko tarkasteltavat toimenpiteet perussopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea, ja lopuksi arvioidaan, voisiko tällainen tuki soveltua sisämarkkinoille.
4.1 Larcon vaikeudet
(56)
Komissio totesi alustavasti 6 päivänä maaliskuuta 2013 tehdyssä päätöksessä ja etenkin sen johdanto-osan 18-25 kappaleessa, että Larco oli vaikeuksissa oleva yritys asianomaisten kuuden toimenpiteen hyväksymisajankohtana. Larcon tärkeimmät vuosien 2007-2011 tilinpäätöstiedot esitetään taulukossa:
Larcon tärkeimmät tilinpäätöstiedot vuoden 2007 ja kesäkuun 2012 väliseltä ajalta (miljoonaa euroa)
2007
2008
2009
2010
2011
2012 1. puolisko (17)
Liikevaihto
549,3
284
98,8
239
311
154,6
Tulos ennen veroja
23
- 116
- 105
6,4
6,5
- 12,2
Merkitty pääoma
163,8
163,8
109
109
109
109
Oma pääoma
104
- 0,4
- 35
- 31
- 26
- 39
Kokonaisvelka
141,2
230,1
233,9
261,8
262,7
326,0
Velka/oma pääoma
1,3
- 575,0
- 6,6
- 8,3
- 10,1
- 8,4
(57)
Pelastamis- ja rakenneuudistussuuntaviivojen 10 kohdan a alakohdassa todetaan, että yhtiö, jonka osakkaiden vastuu on rajattu, katsotaan vaikeuksissa olevaksi yritykseksi, jos se ”on menettänyt yli puolet merkitystä pääomastaan ja yli neljännes pääomasta on menetetty viimeksi kuluneiden 12 kuukauden aikana”. Tämä ilmentää sitä näkemystä, että yritys, joka menettää suuren osan merkitystä pääomastaan, ei pysty pysäyttämään tappiollista kehitystä, joka johtaa lähes varmasti yrityksen toiminnan loppumiseen lyhyellä tai keskipitkällä aikavälillä (kuten todetaan pelastamis- ja rakenneuudistussuuntaviivojen 9 kohdassa).
(58)
Lisäksi pelastamis- ja rakenneuudistussuuntaviivojen 11 kohdan mukaan yrityksen voidaan katsoa olevan vaikeuksissa, ”jos vaikeuksissa olevan yrityksen tavanomaiset merkit, kuten kasvavat tappiot, liikevaihdon supistuminen, varastojen kasvu, ylikapasiteetti, tulorahoituksen pienentyminen, lisääntyvä velkaantuminen, korkokustannusten nousu ja nettoarvon heikentyminen tai sen katoaminen, ovat nähtävissä”. Unionin yleinen tuomioistuin on todennut tältä osin, että ”negatiivista omaa pääomaa - - voidaan - - pitää vahvana osoituksena yrityksen taloudellisesti vaikeasta tilanteesta” (18).
(59)
Larcon vuoden 2007 ja vuoden 2012 ensimmäisen vuosipuoliskon välistä ajanjaksoa koskevien tilinpäätösten mukaan yrityksen merkitty pääoma ei vähentynyt yli puolella. Samana ajanjaksona yrityksen oma pääoma muuttui kuitenkin negatiiviseksi. Komissio on katsonut aiemmissa tapauksissa, että jos yrityksellä on negatiivista pääomaa, yritys on menettänyt koko merkityn pääomansa ja tällöin voidaan lähtökohtaisesti olettaa, että pelastamis- ja rakenneuudistussuuntaviivojen 10 kohdan a alakohdan edellytykset täyttyvät (19).
(60)
Komissio katsoo, että Larcon tapauksessa ainoastaan näyttää siltä, ettei Larco ole menettänyt yli puolta merkitystä pääomastaan, sillä yritys ei toteuttanut asianmukaisia toimenpiteitä, joita Kreikan lainsäädännössä yleensä edellytetään (20). Tällaisilla asianmukaisilla toimenpiteillä pyritään muuttamaan yrityksen oma pääoma negatiivisesta positiiviseksi ja samalla lisäämään sitä riittävälle tasolle. Tällaisia asianmukaisia toimenpiteitä voivat olla joko tappioiden pääomittaminen tai pääoman lisäys tai molemmat.
(61)
Komissio katsoo tältä osin, että tappioiden pääomittaminen olisi johtanut yrityksen koko merkityn pääoman menettämiseen, sillä kumulatiiviset tappiot olivat suuremmat kuin merkitty pääoma. Siksi komissio katsoo, että pelastamis- ja rakenneuudistussuuntaviivojen 10 kohdan a alakohdassa esitetyt edellytykset ovat täyttyneet tässä tapauksessa vuodesta 2008 lähtien.
(62)
Pelastamis- ja rakenneuudistussuuntaviivojen 11 kohdassa esitettyjen perusteiden osalta on lisäksi todettava, että Larcon liikevaihto pieneni merkittävästi vuosina 2007-2009 ja että se koki merkittävät, yhteensä 221 miljoonan euron tappiot vuosina 2008 (116 miljoonaa euroa) ja 2009 (105 miljoonaa euroa). Vuosina 2010 ja 2011 yrityksen liikevaihto ja liiketoimintatulos kasvoivat, mutta kasvu ei ollut riittävää Larcon taloudellisen elpymisen kannalta. Sen pääoma pysyi samaan aikaan negatiivisena, ja sen velka kasvoi edelleen. Lisäksi Larcon toiminnasta tuli jälleen tappiollista vuoden 2012 ensimmäisellä vuosipuoliskolla.
(63)
Komissio ei yhdy Kreikan viranomaisten väitteeseen, jonka mukaan Larco ei ollut vaikeuksissa oleva yritys vuosina 2008 ja 2009, koska tappiot johtuivat ferronikkelin hinnan alenemisesta.
(64)
Ensinnäkin se, että ferronikkelin hinnan aleneminen johti tappioihin ja lisäsi Larcon vaikeuksia, ei sinänsä muuta sitä havaintoa, että Larco osoitti vaikeuksissa olevan yrityksen tavanomaisia merkkejä. Terveen yrityksen olisi mukautettava kustannuksiaan vastaamaan tällaisia hinnan muutoksia tappioiden välttämiseksi.
(65)
Toiseksi yrityksen oma pääoma oli negatiivinen, ja sen velka kasvoi vuosina 2008 ja 2009 (63 prosenttia vuosina 2007-2008). Vaikka ferronikkelin hinta ja liikevaihto kasvoivat merkittävästi vuoden 2010 jälkeen, Larcon myöhemmät taloudelliset tulokset osoittavat, että sen ongelmat jatkuivat. Ei siten voida päätellä, että vuosien 2008-2009 tappiot johtuivat ainoastaan ferronikkelin alhaisista hinnoista.
(66)
Edellä esitetyn perusteella on pääteltävä, että Larco oli pelastamis- ja rakenneuudistussuuntaviivoissa tarkoitettu vaikeuksissa oleva yritys, kun kyseiset kuusi toimenpidettä hyväksyttiin.
4.2 Valtiontuen olemassaolo
(67)
Perussopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa määrätään, että jäsenvaltion myöntämä taikka valtion varoista muodossa tai toisessa myönnetty tuki, joka vääristää tai uhkaa vääristää kilpailua suosimalla jotakin yritystä tai tuotannonalaa, ei sovellu sisämarkkinoille, siltä osin kuin se vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan.
(68)
Komission päätöksissään noudattaman käytännön ja vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan sen arvioimisessa, onko julkisyhteisön ja yrityksen välinen liiketoimi valtiontukea, perusteena on käytettävä markkinataloussijoittajan tai -velkojan periaatetta (21). Kyseisestä periaatteesta seuraa, että kun valtio toimii markkinoilla kaupallisena toimijana, sen on toimittava yksityisen toimijan tavoin. Jollei valtio toimi niin, kyse voi olla valtiontuesta. Toisin sanoen arvioitaessa, sisältyykö liiketoimeen valtiontukea, vertailukohtana on se, olisiko yksityinen toimija toiminut vastaavassa tilanteessa samalla tavoin. Periaatetta sovellettaessa tukitoimien toteuttamisen perusteina ei voida ottaa huomioon muita kuin taloudellisia näkökohtia.
4.2.1 Toimenpide 1: Valtiovarainministeriölle olevan velan perimättä jättäminen
(69)
Saatavilla olevien tietojen perusteella komissio ei voi yhtyä Kreikan viranomaisten väitteeseen siitä, että OER:ltä saatu laina oli yksityinen laina. OER:n perustamista koskevan Kreikan lain 1386/1983 (1 §:n) (22) mukaan ”OER toimii yhteiskunnallisen edun mukaisesti ja valtion valvonnassa”. Kyseisen lain 3 §:n mukaan valtio oli OER:n ainoa osakkeenomistaja. Lisäksi valtion oli mahdollista nimetä suoraan hallituksen puheenjohtaja ja kaksi kahdeksasta johtokunnan jäsenestä sekä epäsuorasti neljä muuta jäsentä. Tästä seuraa, että OER:n varat ovat valtion varoja, ja OER:ltä saatu laina voidaan katsoa valtion toimenpiteeksi.
(70)
Kreikan viranomaisten toimittamat todisteet osoittavat, että Larcon OER:lle olevasta velasta (joka siirrettiin myöhemmin valtiolle) oli raportoitu ja se oli laskutettu säännöllisesti vuoden 1998 luottojärjestelysopimuksen mukaisesti. Osa velasta perittiin takaisin, kun yrityksen kannattavuus sen salli. Larco teki tuona ajanjaksona investointeja, joiden vuoksi takaisinmaksut vähenivät, mutta kaikki velkojat hyväksyivät kyseiset investoinnit. Sopimuksen mukaan velkojat eivät olleet oikeutettuja jäljellä olevan velan pakkotäytäntöönpanoon.
(71)
Edellä esitetyn perusteella on pääteltävä, että toimenpide 1 oli markkinatalousvelkojaperiaatteen mukainen, koska velkojana oleva valtio toimi yksityisen velkojan tavoin, sillä se käytti kaikki saatavilla olevat ja sovittujen puitteiden mukaiset keinot periäkseen velkansa.
4.2.2 Toimenpide 2: Valtion vuonna 2008 myöntämä takaus
(72)
Valtion takauksilla vaarannettiin valtion varoja, sillä realisoituneet takaukset maksetaan valtion talousarviosta. Lisäksi jos takauksesta ei saada asianmukaista korvausta, valtio menettää varoja. Toimenpide täyttää siten valtion varoja ja osallisuutta koskevan perusteen, mitä Kreikan viranomaiset eivät myöskään kiistä.
(73)
Komissio on eri mieltä Kreikan viranomaisten väitteestä, jonka mukaan takaustiedonannon 3.2 kohdan edellytykset täyttyvät. Komissio on todennut, että Larco oli vaikeuksissa oleva yritys vuonna 2008. Lisäksi 1 prosentin vuotuisen takauspreemion ei voida katsoa vastaavan taattujen lainojen laiminlyönnin riskiä, kun otetaan huomioon Larcon merkittävät taloudelliset vaikeudet ja etenkin sen suuri velkaantumisaste.
(74)
Komissio katsoo, että varovainen markkinatalousvelkoja ei olisi myöntänyt Larcolle takausta näissä olosuhteissa. Koska toimenpide myönnettiin Larcolle valikoivasti, komissio katsoo, että valtion vuonna 2008 myöntämä takaus antoi tuensaajalle valikoivan edun.
(75)
Larco toimii alalla, jolla jäsenvaltiot käyvät kauppaa, ja se vie valtaosan tuotannostaan muihin jäsenvaltioihin. Kreikan lisäksi nikkelin louhintaa, sulatusta ja jalostusta harjoitetaan kuudessa muussa jäsenvaltiossa, jotka ovat Espanja, Itävalta, Ranska (Uusi-Kaledonia), Ruotsi, Suomi ja Yhdistynyt kuningaskunta (23). Nikkelillä käydään kauppaa lähes kaikissa jäsenvaltioissa (24).
(76)
Kyseisten toimenpiteiden ansiosta Larco voi jatkaa toimintaansa tarvitsematta kantaa seurauksia, jotka tavanomaisesti aiheutuisivat sen heikosta taloudellisesta tuloksesta, toisin kuin muut taloudellisissa vaikeuksissa olevat kilpailijat. Tämä vääristää kilpailua, sillä muiden samoilla markkinoilla toimivien yritysten on toimittava ilman tällaista valtiontukea.
(77)
Siksi on katsottava, että toimenpide 2 on perussopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea. Komissio katsoo, että tuki vastaa taatun lainan määrää, sillä on epätodennäköistä, että Larco olisi saanut markkinoilta millään ehdoilla rahoitusta taloudellisten vaikeuksiensa. Toisin sanoen komissio katsoo, että Larco sai etua taattua lainaa vastaavan määrän, sillä ilman valtion takausta se ei olisi pystynyt saamaan markkinoilta rahoitusta.
(78)
Komissiolla ei ole tietoa siitä, että takaukseen olisi turvauduttu.
4.2.3 Toimenpide 3: Vuoden 2009 pääomanlisäys
(79)
Valtion osallistuminen Larcon vuoden 2009 osakepääoman lisäykseen on toteutettu valtion varoista, ja kyse on valtion toimenpiteestä. Tämä peruste siis täyttyy, eivätkä Kreikan viranomaiset kiistä sitä.
(80)
Komissio ei ole saanut Kreikan viranomaisilta vakuuttavia todisteita näiden väitteelle, jonka mukaan valtio toimi markkinataloussijoittajan tavoin. Todisteeksi esitetystä yhtiökokouksen pöytäkirjasta käy ilmi, ettei osakkeenomistajille toimitettu rakenneuudistussuunnitelmaa ennen pääomanlisäystä, vaikka Larco oli vaikeuksissa oleva yritys. Lisäksi pääomanlisäyksen lopullinen määrä ei riittänyt kattamaan Larcon negatiivista omaa pääomaa eikä sitä siksi voitu pitää toimenpiteenä, jolla suojellaan yrityksen arvoa ja tuetaan sen rakenneuudistusta.
(81)
Mitä tulee NBG:n osallistumiseen, komissio muistuttaa, että tuomioistuin on selventänyt, että ”pelkästään samanaikaisuuden perusteella ei siis voida edes siinä tapauksessa, että kyse on huomattavista yksityisistä investoinneista, päätellä, ettei kyse ole EY 87 artiklan 1 kohdassa tarkoitetusta tuesta, ottamatta huomioon muita merkityksellisiä tosiseikkoja tai oikeudellisia seikkoja” (25).
(82)
NBG:n osittaista osallistumista ei voida pitää todisteena valtion ja yksityisten osakkeenomistajien osallistumisen samanlaisuudesta, sillä NBG oli sidoksissa Larcoon paitsi osakkeenomistajana myös sen velkojana. Sen päätöksellä osallistua osittain pääomanlisäykseen suojeltiin siten sekä sen investoinnin arvoa että sen asemaa velkojana.
(83)
Lisäksi valtio oli jo myöntänyt Larcolle valtion takauksen vuonna 2008. Kuten asiaa koskevassa oikeuskäytännössä on vahvistettu, valtion osallistumista vuoden 2009 pääomanlisäykseen ei voida tarkastella muista toimista erillään, vaan sitä on tutkittava yhdessä muiden tukitoimien kanssa (26).
(84)
Yhtiökokouksen pöytäkirja ei myöskään tue Kreikan viranomaisten väitettä, jonka mukaan PPC:n tarkoituksena oli mahdollistaa se, että valtio saa yhtiöstä selvän enemmistöosuuden. PPC ilmoitti sen sijaan yksinkertaisesti, ettei se osallistu osakepääoman lisäykseen.
(85)
Komissio katsoo siten, että varovainen markkinataloussijoittaja ei olisi osallistunut Larcon osakepääoman lisäykseen näissä olosuhteissa. Koska toimenpide myönnettiin Larcolle valikoivasti, komissio katsoo, että valtion osallistuminen pääoman lisäykseen vuonna 2009 antoi tuensaajalle valikoivan edun.
(86)
Edellä johdanto-osan 75 ja 76 kappaleessa esitetyistä syistä toimenpide on omiaan vaikuttamaan jäsenvaltioiden väliseen kauppaan ja vääristämään kilpailua.
(87)
Siksi on pääteltävä, että toimenpide 3 on perussopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea. Koska ei ole kiistetty, että valtio käytti oikeutensa pääomanlisäykseen kokonaisuudessaan [epäselvä], toimenpiteen 3 arvo on 44 999 999,40 euroa.
(88)
Myöntämisajankohdasta on todettava, että 14 päivänä toukokuuta 2009 pidetyn yhtiökokouksen pöytäkirjasta käy ilmi, että Kreikan valtio myönsi 15 päivänä huhtikuuta 2009 pääoman lisäämiseksi 15 000 000 euroa (27), kun valtion kokonaisosuus osakepääoman lisäyksestä [epäselvä] oli 44 999 999,40 euroa. Komissiolla ei ole tietoa siitä, milloin valtio myönsi loppuosuuden yrityksen osakepääoman lisäämiseksi.
4.2.4 Toimenpide 4: Valtion vuonna 2010 myöntämä takaus
(89)
Samasta syystä kuin toimenpide 2, myös toimenpide 4 täyttää valtion varoja ja valtion osallisuutta koskevan perusteen, eivätkä Kreikan viranomaiset kiistä tätä.
(90)
Komissio toteaa, että takausten myöntäminen nyt käsiteltävän asian kaltaisissa olosuhteissa saattaa olla osakkeenomistajien tavanomaisen liikekäytännön mukaista. NBG oli kuitenkin myös Larcon osakkeenomistaja, ja komission mukaan on yleistä, että osakkeenomistajat jakavat takauksesta aiheutuvan riskin oikeassa suhteessa. Valtio vastasi riskistä kuitenkin yksin antamalla takauksen velalle, vaikka Larco oli vaikeuksissa ja sillä oli jo kasvava määrä velkaa.
(91)
Myöskään toimenpide 2 ei täytä takaustiedonannon 3.2 kohdan edellytyksiä, sillä 2 prosentin preemion ei voida katsoa vastaavan Larcon lainan laiminlyönnin riskiä.
(92)
Komissio katsoo näin ollen, että varovainen markkinatalousvelkoja ei olisi myöntänyt Larcolle lainaa kyseisissä olosuhteissa. Koska toimenpide myönnettiin Larcolle valikoivasti, komissio katsoo, että se antoi tuensaajalle valikoivan edun.
(93)
Edellä johdanto-osan 75 ja 76 kappaleessa esitetyistä syistä toimenpide on omiaan vaikuttamaan jäsenvaltioiden väliseen kauppaan ja vääristämään kilpailua.
(94)
Siksi on pääteltävä, että toimenpide 4 on perussopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea. Komissio katsoo, että tuen määrä vastaa takauksen kattamaa määrää, sillä on selvää, että ehdoista riippumatta yksikään varovainen markkinatoimija ei olisi kyennyt takaamaan Larcon velkaa tämän taloudellisten vaikeuksien vuoksi. Toisin sanoen komissio katsoo, että Larco sai etua takausta vastaavan määrän, sillä ilman valtion takausta se ei olisi pystynyt saamaan takausta markkinoilta.
(95)
Komissiolla ei ole tietoa siitä, että takaukseen olisi turvauduttu.
4.2.5 Toimenpide 5: Takaussitoumukset ennakolta maksettavan lisäveron sijasta vuonna 2010
(96)
Komissio ottaa huomioon Kreikan viranomaisten toimittamat selvennykset, jotka koskevat toimenpiteen 5 taustalla olevia tosiseikkoja.
(97)
Kreikan viranomaisten toimittamien todisteiden perusteella komissio hyväksyy sen, että Larcolla oli tuomioistuimen objektiivisin perustein myöntämä lupa korvata lisäveron ennakkomaksu takaussitoumuksilla ja että näitä perusteita olisi sovellettu mihin tahansa yritykseen vastaavassa tilanteessa. Siksi on pääteltävä, ettei toimenpide 5 antanut Larcolle valikoivaa etua.
4.2.6 Toimenpide 6: Valtion vuonna 2011 myöntämät takaukset
(98)
Komissio ottaa huomioon Kreikan viranomaisten toimittamat selvennykset, jotka koskevat toimenpiteen 6 taustalla olevia tosiseikkoja.
(99)
Komissio ei yhdy Kreikan viranomaisten näkemykseen siitä, että toimenpiteeseen 6 ei liity valtion varojen käyttöä. Ensinnäkin kuten toimenpiteen 2 yhteydessä on todettu, valtion takauksilla vaarannettiin valtion varoja, sillä realisoituneet takaukset maksetaan valtion talousarviosta. Lisäksi jos takauksesta ei saada asianmukaista markkinaperusteista korvausta, valtio menettää varoja. Väite, joka koskee maksamatta olevaa 60 miljoonan euron alv-velkaa, vaikuttaa olevan ristiriidassa toimenpiteestä 5 esitettyjen huomautusten kanssa, sillä niiden yhteydessä Kreikan viranomaiset väittivät, että ne jättivät säännösten mukaisesti ja tarkoituksellisesti palauttamatta alv:n kuitatakseen lisäveron ennakkomaksun keskeytyksen.
(100)
Komissio katsoo siten, että valtion varoja ja valtion osallisuutta koskeva peruste täyttyy tämän toimenpiteen osalta.
(101)
Samoin kuin toimenpiteet 2 ja 4, myöskään tämä toimenpide ei täytä takaustiedonannon 3.2 kohdan edellytyksiä.
(102)
Komissio katsoo näin ollen, että varovainen markkinatalousvelkoja ei olisi myöntänyt Larcolle takausta kyseisissä olosuhteissa. Koska toimenpide myönnettiin Larcolle valikoivasti, komissio katsoo, että se antoi tuensaajalle valikoivan edun.
(103)
Edellä johdanto-osan 75 ja 76 kappaleessa esitetyistä syistä toimenpide on omiaan vaikuttamaan jäsenvaltioiden väliseen kauppaan ja vääristämään kilpailua.
(104)
Siksi on katsottava, että toimenpide 6 on perussopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea. Komissio katsoo, samoin kuin toimenpiteen 2 osalta, että tuen määrä vastaa taattujen lainojen määrää, sillä on epätodennäköistä, että Larco olisi ehdoista riippumatta saanut markkinoilta rahoitusta taloudellisten vaikeuksiensa vuoksi.
(105)
Komissiolla ei ole tietoa siitä, että takaukseen olisi turvauduttu.
4.2.7 Valtiontuen olemassaoloa koskevat päätelmät
(106)
Edellä esitetyn perusteella komissio katsoo, että toimenpiteet 1 ja 5 eivät ole valtiontukea, kun taas toimenpiteet 2, 3, 4 ja 6 ovat perussopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea.
(107)
Näin ollen 22 päivänä joulukuuta 2008 hyväksyttyyn toimenpiteeseen 2 liittyvän valtiontuen määrä on 30 000 000 euroa. Toimenpiteeseen 3 liittyvän valtiontuen määrä on 44 999 999,40 euroa, mutta Kreikan viranomaisten on täsmennettävä sen hyväksymispäivää (-päiviä). Toimenpiteeseen 4 sisältyvän, 10 päivänä toukokuuta 2010 myönnetyn valtiontuen määrä on 10 820 824,95 euroa ja toimenpiteeseen 6 sisältyvän, 30 päivänä joulukuuta 2011 myönnetyn valtiontuen kokonaismäärä on 50 000 000 euroa (30 000 000 euroa + 30 000 000 euroa).
4.3 Sääntöjenvastainen tuki
(108)
Toimenpiteet 2, 3, 4 ja 6 ovat valtiontukea, ja ne on toteutettu perussopimuksen 108 artiklan 3 kohdassa määrätyn ilmoitusvelvollisuuden ja täytäntöönpanokiellon vastaisesti. Kyseiset toimenpiteet ovat siten sääntöjenvastaista valtiontukea.
4.4 Tuen soveltuvuus sisämarkkinoille
(109)
Sikäli kuin tietyt toimenpiteet ovat perussopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea, niiden soveltuvuutta sisämarkkinoille on arvioitava 107 artiklan 2 ja 3 kohdassa vahvistettujen poikkeusten perusteella.
(110)
Unionin tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaan on jäsenvaltion tehtävä esittää mahdolliset perusteet sisämarkkinoille soveltuvuudelle ja osoittaa, että tällaisen soveltuvuuden edellytykset täyttyvät (28).
4.4.1 Toimenpiteiden 2, 4 ja 6 soveltuvuus sisämarkkinoille
(111)
Kreikan viranomaiset eivät esittäneet toimenpiteiden 2 ja 4 osalta mitään mahdollisia perusteita sisämarkkinoille soveltuvuudelle, sillä ne väittivät, etteivät toimenpiteet olleet valtiontukea.
(112)
Koska toimenpiteet ovat valtiontukea, niiden soveltuvuutta olisi arvioitava perussopimuksen 107 artiklan 3 kohdan c alakohdan ja etenkin pelastamis- ja rakenneuudistussuuntaviivojen perusteella, sillä Larco on ollut vaikeuksissa oleva yritys ainakin vuodesta 2008 lähtien. Pelastamis- ja rakenneuudistussuuntaviivojen 20 kohdan mukaan vaikeuksissa olevaa yritystä ”ei voida pitää sopivana palvelemaan muita poliittisia tavoitteita ennen kuin sen elinkelpoisuus on varmistettu. Sen vuoksi komissio katsoo, että tuki vaikeuksissa oleville yrityksille voi edistää taloudellisen toiminnan kehitystä vaikuttamatta kaupankäyntiin yhteisön edun kanssa ristiriitaisella tavalla ainoastaan, jos näissä suuntaviivoissa vahvistetut edellytykset täyttyvät.”
(113)
Pelastamis- ja rakenneuudistussuuntaviivojen asiaa koskevat edellytykset (3.1 kohta) eivät kuitenkaan täyty tässä tapauksessa. Takausten voimassaolo ei päättynyt kuuden kuukauden kuluttua eivätkä Kreikan viranomaiset ilmoittaneet rakenneuudistussuunnitelmasta, jolla olisi palautettu yrityksen elinkelpoisuus. Kilpailun vääristymisen lieventämiseksi ei myöskään toteutettu vastasuoritteita. Lisäksi ei ole todisteita siitä, että tuki olisi rajoitettu välttämättömään varmistamalla etenkin tuensaajan oma merkittävä rahoitusosuus. Viranomaiset eivät toimittaneet selvitystilasuunnitelmaa.
(114)
Kreikan viranomaiset ovat väittäneet, että toimenpide 6 oli tilapäisten yhteisön puitteiden ja tilapäisen takausjärjestelmän mukainen ja että se täyttää joka tapauksessa pelastamistukea koskevat vaatimukset.
(115)
Komissio on eri mieltä asiasta Kreikan viranomaisten kanssa. Se katsoo, että tilapäisten yhteisön puitteiden ja tilapäisen takausjärjestelmän edellytykset eivät täyttyneet, sillä Larco oli vaikeuksissa oleva yritys. Kahden takauksen kokonaismäärä ylitti Larcon vuotuiset palkkamenot, takaus oli yli 90 prosenttia lainasta eikä 1 prosentin vuotuista takauspreemiota voida pitää markkinaperusteisena palkkiona, joka olisi ilmentänyt taatun lainan laiminlyöntiin liittyvää riskiä.
(116)
Väitteestä, jonka mukaan toimenpide oli pelastamistukea, on todettava, että vaikka komissio oli keskustellut Kreikan viranomaisten kanssa Larcosta vuodesta 2011 lähtien, Kreikan viranomaiset eivät koskaan maininneet, että vuoden 2011 takauksia olisi pidettävä pelastamistukena, eivätkä ne koskaan antaneet tällaista ilmoitusta. Kreikan viranomaiset ilmoittivat nimenomaisesti kyselyyn 16 päivänä maaliskuuta 2012 antamassaan vastauksessa, ettei yhtiö ollut hyötynyt pelastamis- ja/tai rakenneuudistustuesta kymmenen viime vuoden aikana.
(117)
Pelastamis- ja rakenneuudistussuuntaviivojen asiaa koskevat edellytykset eivät joka tapauksessa täyty myöskään tässä tapauksessa. Vuonna 2011 myönnettyjen takausten voimassaolo ei päättynyt kuuden kuukauden kuluttua eivätkä Kreikan viranomaiset ilmoittaneet rakenneuudistus- tai selvitystilasuunnitelmasta. Pelastamis- ja rakenneuudistussuuntaviivojen mukaisena rakenneuudistussuunnitelmana ei voida pitää liiketoimintasuunnitelmaa, jossa esitetään perustelut 30 miljoonan euron investointien tarpeelle. Suunnitelman tarkoituksena ei nimittäin ollut yrityksen elinkelpoisuuden palauttaminen, eikä kilpailun vääristymisen lieventämiseksi suunniteltu tai toteutettu vastasuoritteita. Lopuksi ei ole todisteita siitä, että tuki olisi rajoitettu välttämättömään etenkään varmistamalla tuensaajan oma merkittävä rahoitusosuus. Viranomaiset eivät myöskään toimittaneet selvitystilasuunnitelmaa.
(118)
Komissio ei ole pystynyt määrittämään muita mahdollisia perusteita toimenpiteiden 2, 4 ja 6 soveltuvuudelle sisämarkkinoille.
(119)
Komissio katsoo edellä esitetyn perusteella, etteivät toimenpiteet 2, 4 ja 6 sovellu sisämarkkinoille.
4.4.2 Toimenpiteen 3 soveltuvuus sisämarkkinoille
(120)
Kreikan viranomaiset eivät esittäneet mahdollisia perusteita toimenpiteen 3 soveltuvuudelle, sillä ne väittivät, ettei toimenpide ollut valtiontukea.
(121)
Koska toimenpide on valtiontukea, myös sen soveltuvuutta sisämarkkinoille on arvioitava pelastamis- ja rakenneuudistussuuntaviivojen perusteella edellä johdanto-osan 112 kappaleessa esitetyistä syistä. Pelastamis- ja rakenneuudistussuuntaviivojen asiaa koskevat edellytykset eivät täyty tässäkään tapauksessa. Kreikan viranomaiset eivät ilmoittaneet rakenneuudistussuunnitelmasta, jolla olisi palautettu yrityksen elinkelpoisuus, eikä kilpailun vääristymisen lieventämiseksi toteutettu vastasuoritteita. Lopuksi ei ole todisteita siitä, että tuki olisi rajoitettu välttämättömään etenkään varmistamalla tuensaajan oma merkittävä rahoitusosuus.
(122)
Komissio ei ole pystynyt määrittämään muita mahdollisia perusteita tämän toimenpiteen soveltuvuudelle sisämarkkinoille.
(123)
Komissio katsoo edellä esitetyn perusteella, ettei toimenpide 3 sovellu sisämarkkinoille.
4.5 Takaisinperintä
(124)
Perussopimuksen ja unionin tuomioistuimen vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan komissio on toimivaltainen päättämään, että asianomaisen jäsenvaltion on poistettava tuki tai muutettava sitä, jos se on todennut tuen soveltumattomaksi sisämarkkinoille (29). Vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan jäsenvaltion velvollisuudella poistaa komission sisämarkkinoille soveltumattomaksi katsoma tuki on tarkoitus palauttaa tukea edeltänyt markkinoiden tilanne (30). Unionin tuomioistuin on todennut tässä yhteydessä, että tavoite saavutetaan, kun tuensaaja maksaa takaisin lainvastaisina tukina myönnetyt määrät ja menettää siten samalla markkinoilla kilpailijoihin verrattuna saamansa edun, minkä seurauksena tuen suorittamista edeltänyt tilanne palautuu (31).
(125)
Neuvoston asetuksen (EY) N:o 659/1999 (32) 14 artiklan 1 kohdassa säädetään oikeuskäytännön mukaisesti, että ”sääntöjenvastaista tukea koskevissa kielteisissä päätöksissä komissio päättää, että asianomaisen jäsenvaltion on toteutettava kaikki tarpeelliset toimenpiteet tuen perimiseksi takaisin tuensaajalta [- -]”.
(126)
Koska mitään kyseessä olevista toimenpiteistä ei ollut ilmoitettu komissiolle perussopimuksen 108 artiklassa edellytetyllä tavalla, niitä on pidettävä sääntöjenvastaisena ja sisämarkkinoille soveltumattomana tukena ja siksi ne on perittävä takaisin, jotta voidaan palauttaa markkinoilla ennen tuen myöntämistä vallinnut tilanne. Takaisinperintä on toteutettava siitä päivästä alkaen, jona etua alkoi kertyä tuensaajalle, eli kun tuki asetettiin tuensaajan käyttöön, sen varsinaiseen takaisinperintäpäivään asti, ja takaisin perittävistä määristä on maksettava korkoa, kunnes tuki on peritty kokonaan takaisin.
5. PÄÄTELMÄ
(127)
Toimenpiteet 1 ja 5 eivät ole perussopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea.
(128)
Kreikka on toteuttanut toimenpiteet 2, 3, 4 ja 6 perussopimuksen 108 artiklan 3 kohdan vastaisesti.
(129)
Etenkin toimenpiteet 2, 4 ja 6 (valtion vuosina 2008, 2010 ja 2011 myöntämät takaukset) hyödyttivät Larcoa ja ovat perussopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea ja sisämarkkinoille soveltumattomia, sillä pelastamis- ja rakenneuudistussuuntaviivojen asiaa koskevat edellytykset eivät täyty eikä muita soveltuvuuden perusteita ole yksilöity.
(130)
Myös toimenpide 3 (valtion osallistuminen Larcon pääoman lisäykseen vuonna 2009) oli valtiontukea ja yhteensoveltumaton perussopimuksen kanssa, sillä pelastamis- ja rakenneuudistussuuntaviivojen asiaa koskevat edellytykset eivät täyty, eikä muita soveltuvuuden perusteita ole yksilöity.
(131)
Komissio toteaa, että Kreikka on hyväksynyt sen, että tämä päätös annetaan englanninkielisenä.
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
Valtiovarainministeriölle olevan velan perimättä jättäminen ja Kreikan Larcolle myöntämät takaussitoumukset lisäveron ennakkomaksun sijaan vuonna 2010 eivät ole perussopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea.
2 artikla
Yhteensä 135 820 824,35 euron valtiontuki, jonka Kreikka myönsi perussopimuksen 108 artiklan 3 kohdan vastaisesti Larco General Mining & Metallurgical Company SA -yhtiölle takaussitoumuksina vuosina 2008, 2010 ja 2011 sekä osallistumalla yrityksen pääomanlisäykseen vuonna 2009, ei sovellu sisämarkkinoille.
3 artikla
1. Kreikan on perittävä tuensaajalta takaisin 2 artiklassa tarkoitettu sisämarkkinoille soveltumaton tuki.
2. Takaisinperittävistä summista on maksettava korkoa siitä päivästä alkaen, jona tuki asetettiin tuensaajan käyttöön, sen tosiasialliseen takaisinperintään asti.
3. Korolle on laskettava korkoa komission asetuksen (EY) N:o 794/2004 (33), sellaisena kuin se on muutettuna, V luvun mukaisesti.
4. Kreikan on ilmoitettava toimenpiteen 3 osalta tarkka päivämäärä (tarkat päivämäärät), jolloin se osallistui vuoden 2009 osakepääoman lisäykseen.
5. Kreikan on peruutettava kaikki 2 artiklassa tarkoitetun tuen jäljellä olevat maksuerät tämän päätöksen hyväksymispäivästä lukien.
4 artikla
1. Edellä 2 artiklassa tarkoitettu tuki on perittävä takaisin välittömästi ja tosiasiallisesti.
2. Kreikan on varmistettava, että tämä päätös pannaan täytäntöön neljän kuukauden kuluessa sen tiedoksi antamisesta.
5 artikla
1. Kreikan on toimitettava kahden kuukauden kuluessa tämän päätöksen tiedoksi antamisesta seuraavat tiedot:
a)
tuensaajalta takaisin perittävä kokonaismäärä (tuki ja siitä perittävä korko);
b)
yksityiskohtainen kuvaus toimenpiteistä, jotka on jo toteutettu tai joita suunnitellaan tämän päätöksen noudattamiseksi;
c)
asiakirjat, jotka osoittavat, että tuensaaja on määrätty maksamaan tuki takaisin.
2. Kreikan on ilmoitettava komissiolle tämän päätöksen täytäntöön panemiseksi toteutettavien kansallisten toimenpiteiden edistymisestä siihen saakka, kunnes 2 artiklassa tarkoitetun tuen takaisinperintä on saatettu loppuun. Sen on annettava välittömästi komission pyynnöstä tiedot toimenpiteistä, jotka on jo toteutettu tai joita suunnitellaan tämän päätöksen noudattamiseksi. Sen on annettava myös tarkat tiedot tuensaajalta jo perityistä tukimääristä ja koroista.
6 artikla
Tämä päätös on osoitettu Helleenien tasavallalle.
Tehty Brysselissä 27 päivänä maaliskuuta 2014.