ROZHODNUTÍ RADY č. 189/2014/EU
ze dne 20. února 2014,
kterým se Francie opravňuje, aby uplatňovala sníženou sazbu některých nepřímých daní na „tradiční“ rum vyrobený na Guadeloupu, ve Francouzské Guyaně, na Martiniku a Réunionu, a kterým se zrušuje rozhodnutí 2007/659/ES
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 349 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu (1),
v souladu se zvláštním legislativním postupem,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Rozhodnutí Rady 2007/659/ES (2) oprávnilo Francii, aby na „tradiční“ rum vyrobený na Guadeloupu, ve Francouzské Guyaně, na Martiniku a Réunionu (dále jen „dotyčné čtyři nejvzdálenější regiony“) a prodávaný na metropolitním území Francie uplatňovala sníženou sazbu spotřební daně, která může být nižší než minimální sazba spotřební daně stanovená směrnicí Rady 92/84/EHS (3), avšak ne o více než 50 % základní vnitrostátní sazby spotřební daně z alkoholu. Od 1. ledna 2011 je snížená sazba spotřební daně omezena roční kvótou ve výši 120 000 hektolitrů čistého alkoholu. Platnost této odchylky skončila dnem 31. prosince 2013.
(2)
Dne 12. března 2013 požádaly francouzské orgány Komisi, aby předložila návrh na rozhodnutí Rady, kterým se za stejných podmínek prodlužuje odchylka stanovená v rozhodnutí 2007/659/ES na dalších sedm let, tj. do dne 31. prosince 2020. Dne 3. července a 2. srpna 2013 byly k této žádosti předloženy doplňující informace a změny týkající se různých francouzských daní, na které se má navrhované rozhodnutí vztahovat.
(3)
Francouzské orgány Komisi rovněž informovaly, že Francie dne 1. ledna 2012 pozměnila vnitrostátní právní předpisy týkající se příspěvku „cotisation sur les boissons alcooliques“, známého také jako „vignette sécurité sociale“ (VSS), což je příspěvek z alkoholických nápojů prodávaných ve Francii do národního fondu nemocenského pojištění za účelem boje proti zdravotním rizikům spojeným s nestřídmým užíváním těchto produktů, který je vybírán vedle vnitrostátní spotřební daně. Změnil se zejména daňový základ ze 160 EUR za hektolitr na 533 EUR za hektolitr čistého alkoholu a bylo zavedeno omezení výše příspěvku VSS, jež bylo spojeno s platnou spotřební daní.
(4)
V souvislosti se žádostí francouzských orgánů o prodloužení platnosti odchylky stanovené v rozhodnutí 2007/659/ES do dne 31. prosince 2020 požádaly francouzské orgány Komisi, aby ode dne 1. ledna 2012 zahrnula příspěvek VSS do seznamu daní, v jejichž případě lze na „tradiční“ rum vyrobený v dotyčných čtyřech nejvzdálenějších regionech uplatňovat nižší sazbu.
(5)
Místo prodloužení platnosti odchylky stanovené v rozhodnutí 2007/659/ES je vhodnější přijmout nové rozhodnutí o odchylce týkající se obou daní, tj. spotřební daně stanovené směrnicí 92/84/EHS a příspěvku VSS.
(6)
Vzhledem k malému rozsahu místního trhu mohou lihovary v dotyčných čtyřech nejvzdálenějších regionech rozvíjet svou činnost pouze tehdy, mají-li dostatečný přístup na trh metropolitní Francie, který představuje pro jejich rum hlavní odbytiště (71 % z celkového množství). Skutečnost, že pro „tradiční“ rum je obtížné konkurovat na trhu Unie, lze kromě specifické strukturální sociální a hospodářské situace těchto nejvzdálenějších regionů, která je prohlubována zvláštními omezeními uvedenými v článku 349 Smlouvy o fungování EU, přisoudit vyšším výrobním nákladům a vyšším daním za láhev, neboť „tradiční“ rum se obvykle stáčí do lahví o větším objemu a má vyšší obsah alkoholu.
(7)
Výrobní náklady hodnotového řetězce cukrová třtina-cukr-rum jsou v dotyčných čtyřech nejvzdálenějších regionech vyšší než v jiných oblastech světa. Zejména mzdové náklady jsou vyšší, neboť v dotyčných čtyřech nejvzdálenějších regionech se používají francouzské sociální právní předpisy. Na tyto nejvzdálenější regiony se rovněž vztahují unijní normy v oblasti životního prostředí a bezpečnosti, jež vyžadují značné investice a náklady, které přímo nesouvisejí s produktivitou, i když prostředky na tyto investice jsou částečně čerpány ze strukturálních fondů Unie. Kromě toho jsou lihovary v dotyčných čtyřech nejvzdálenějších regionech menší než lihovary mezinárodních seskupení. Z této skutečnosti vyplývají vyšší výrobní náklady na jednotku výstupu. Podle francouzských orgánů všechny tyto přímé dodatečné výrobní náklady, včetně nákladů na dopravu a pojištění, celkově odpovídají přibližně 12 % francouzské spotřební daně, jež se v roce 2012 v zásadě uplatňovala na lihoviny s vyšším obsahem alkoholu.
(8)
„Tradiční“ rum prodávaný v metropolitní Francii se obvykle stáčí do lahví o větším objemu (60 % rumu se prodává v lahvích o objemu 1 litr) a má vyšší obsah alkoholu (v rozmezí od 40° do 59°) než konkurenční rum, jenž je obvykle uváděn na trh v lahvích o objemu 0,7 litru a má obsah alkoholu 37,5°. Vyšší obsah alkoholu s sebou zase přináší vyšší spotřební daně, vyšší příspěvek VSS a dále pak vyšší DPH za litr prodaného rumu. Proto kumulativní „dodatečné náklady“, tedy vyšší výrobní náklady, vyšší náklady na přepravu a vyšší daně (spotřební daň a DPH), odpovídají 40 % až 50 % francouzské spotřební daně, jež se v roce 2012 v zásadě uplatňovala na lihoviny s vyšším obsahem alkoholu. Kromě toho změna základu pro výpočet příspěvku VSS ze 160 EUR za hektolitr na 533 EUR za hektolitr čistého alkoholu od 1. ledna 2012 by bývala měla (včetně DPH) další nepříznivý dopad na cenu „tradičního“ rumu, jenž se na trh uvádí s vyšším obsahem alkoholu; jedná se zhruba o 10 % základní sazby spotřební daně. Za účelem vyrovnání tohoto dalšího nepříznivého účinku, úzce spjatého se specifickou strukturální sociální a hospodářskou situací dotyčných čtyř nejvzdálenějších regionů, která je prohlubována zvláštními omezeními uvedenými v článku 349 Smlouvy o fungování EU, by ve prospěch „tradičního“ rumu z dotyčných čtyř nejvzdálenějších regionů měla být snížena sazba příspěvku VSS.
(9)
Daňové zvýhodnění vztahující se na harmonizované spotřební daně a příspěvek VSS, jež má být povoleno, musí zůstat přiměřené, aby nebyla narušena integrita a soudržnost právního řádu Unie, včetně ochrany nenarušené hospodářské soutěže na vnitřním trhu a politiky státních podpor.
(10)
Měly by být proto zohledněny dodatečné náklady vyplývající z praxe, která trvala více než deset let a jež spočívá v prodeji „tradičního“ rumu s vyšším obsahem alkoholu, což přináší vyšší daně.
(11)
V roce 2012 Francie na „tradiční“ rum uplatňovala spotřební daň ve výši 903 EUR na hektolitr čistého alkoholu, což odpovídá 54,4 % základní sazby spotřební daně. Rovněž uplatňovala příspěvek VSS ve výši 361,20 EUR na hektolitr čistého alkoholu, což odpovídá 67,8 % základní sazby příspěvku VSS. Obě snížení dohromady odpovídají daňovému zvýhodnění ve výši 928,80 EUR na hektolitr čistého alkoholu, což představuje daňové zvýhodnění oproti souhrnným základním sazbám (spotřební dani a příspěvku VSS) ve výši 42,8 %.
(12)
Rozhodnutí 2007/659/ES oprávnilo Francii, aby snížila vnitrostátní spotřební daň na „tradiční“ rum až o 50 % základní vnitrostátní sazby spotřební daně z alkoholu. Uvedené rozhodnutí nezahrnovalo sníženou sazbu příspěvku VSS z „tradičního“ rumu, která byla zavedena až jako kompenzační opatření za dodatečné náklady, jež v případě uvedeného rumu přinesla ode dne 1. ledna 2012 reforma systému příspěvku VSS.
(13)
K nápravě této situace je nezbytné na příspěvek VSS uplatnit tytéž zásady, které byly uplatněny v případě odchylky od článku 110 Smlouvy o fungování EU týkající se harmonizovaných spotřebních daní. Zároveň by od ledna roku 2014 měla být omezena horní hranice daňového zvýhodnění, které lze poskytnout, na maximální procentní podíl základních sazeb za hektolitr čistého alkoholu harmonizované spotřební daně z lihovin s vysokým obsahem alkoholu a příspěvku VSS.
(14)
Nová odchylka by měla být udělena na sedm let, tedy od 1. ledna 2014 do 31. prosince 2020.
(15)
Francie by měla předložit zprávu z poloviny období, aby Komise mohla posoudit, zda stále existují důvody pro odchylku, zda daňové zvýhodnění poskytnuté Francií je stále přiměřené a zda je možné uvažovat o alternativních opatřeních k systému daňové odchylky, jež jsou k tomu pro podporu konkurenceschopnosti hodnotového řetězce cukrová třtina-cukr-rum rovněž dostačující, přičemž se vezme v úvahu jejich mezinárodní rozměr.
(16)
V rozhodnutí 2007/659/ES nemohly být původně zohledněny nové okolnosti, jež nastaly po reformě systému příspěvku VSS. Výjimečně, při zohlednění uvedené specifické strukturální sociální a hospodářské situace dotyčných čtyř nejvzdálenějších regionů, je proto od 1. ledna 2012 odůvodněné použít předmětný režim snížené sazby příspěvku VSS.
(17)
Tímto rozhodnutím není dotčeno případné použití článků 107 a 108 Smlouvy o fungování EU.
(18)
Rozhodnutí 2007/659/ES by proto mělo být zrušeno,
PŘIJALA TOTO ROZHODUTÍ:
Článek 1
Odchylně od článku 110 Smlouvy o fungování EU je Francie na svém metropolitním území oprávněna na „tradiční“ rum vyrobený na Guadeloupu, ve Francouzské Guyaně, na Martiniku a Réunionu rozšířit uplatňování sazby spotřební daně, jež je nižší než plná daň na alkohol stanovená v článku 3 směrnice 92/84/EHS, a uplatňovat sazbu příspěvku „cotisation sur les boissons alcooliques“ (VSS), jež je nižší než plná sazba použitelná na základě francouzských vnitrostátních právních předpisů.
Článek 2
Odchylka uvedená v článku 1 je omezena na rum vymezený v příloze II bodě 1 písm. f) nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 110/2008 (4), jenž se vyrábí na Guadeloupu, ve Francouzské Guyaně, na Martiniku a Réunionu z cukrové třtiny sklízené v místě výroby a který má obsah jiných těkavých látek než ethanol a methanol nejméně 225 gramů na hektolitr čistého alkoholu a obsah alkoholu nejméně 40 % obj.
Článek 3
1. Snížené sazby spotřební daně a příspěvku VSS, které jsou uvedeny v článku 1 a jež se uplatňují na rum podle článku 2, jsou omezeny na roční kvótu ve výši 120 000 hektolitrů čistého alkoholu.
2. Snížené sazby spotřební daně a příspěvku VSS uvedené v článku 1 tohoto rozhodnutí mohou být nižší než minimální sazba spotřební daně na alkohol stanovená ve směrnici 92/84/EHS, avšak nemohou být o více než 50 % nižší, než je plná sazba spotřební daně na alkohol stanovená podle článku 3 směrnice 92/84/EHS, nebo v případě příspěvku VSS než plná sazba spotřební daně na alkohol.
3. Kumulované daňové zvýhodnění, jež je povoleno v souladu s odstavcem 2 tohoto článku, nesmí být vyšší než 50 % plné sazby na alkohol stanovené podle článku 3 směrnice 92/84/EHS.
Článek 4
Do 31. července 2017 zašle Francie Komisi zprávu, aby jí umožnila určit, zda stále existují důvody pro udělení odchylky a zda Francií poskytnuté daňové zvýhodnění stále je a se vší pravděpodobností zůstane přiměřené a dostatečné pro podporu konkurenceschopnosti hodnotového řetězce cukrová třtina-cukr-rum na Guadeloupu, ve Francouzské Guyaně, na Martiniku a Réunionu.
Článek 5
Toto rozhodnutí se použije ode dne 1. ledna 2014 do 31. prosince 2020 s výjimkou ustanovení článku 1 a čl. 3 odst. 1 a 2, která se použijí ode dne 1. ledna 2012.
Článek 6
1. Rozhodnutí 2007/659/ES se zrušuje.
2. Odkazy na zrušené rozhodnutí se považují za odkazy na toto rozhodnutí.
Článek 7
Toto rozhodnutí je určeno Francouzské republice.
V Bruselu dne 20. února 2014.
NEUVOSTON PÄÄTÖS N:o 189/2014/EU,
annettu 20 päivänä helmikuuta 2014,
luvan antamisesta Ranskalle soveltaa Guadeloupessa, Ranskan Guyanassa, Martiniquessa ja Réunionissa tuotetusta ”perinteisestä” rommista kannettaviin tiettyihin välillisiin veroihin alennettua verokantaa ja päätöksen 2007/659/EY kumoamisesta
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 349 artiklan,
ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
sen jälkeen kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille,
ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon (1),
noudattaa erityistä lainsäätämisjärjestystä,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Ranskalle annettiin neuvoston päätöksellä 2007/659/EY (2) lupa soveltaa Guadeloupessa, Ranskan Guyanassa, Martiniquessa ja Réunionissa, jäljempänä ’neljä syrjäisimpiin kuuluvaa aluetta’, tuotettavaan ja Ranskan emämaan alueella myytävään ”perinteiseen” rommiin alennettua valmisteverokantaa, joka saa olla alhaisempi kuin neuvoston direktiivissä 92/84/ETY (3) säädetty vähimmäisvalmisteverokanta mutta enintään 50 prosenttia alhaisempi kuin alkoholille vahvistettu yleinen kansallinen valmistevero. Alennettua valmisteverokantaa on voitu 1 päivästä tammikuuta 2011 kantaa vuotuisessa kiintiössä, jonka suuruus on 120 000 hehtolitraa puhdasta alkoholia. Kyseisen poikkeuksen voimassaolo päättyi 31 päivänä joulukuuta 2013.
(2)
Ranskan viranomaiset pyysivät 12 päivänä maaliskuuta 2013 komissiota antamaan ehdotuksen neuvoston päätökseksi, jolla pidennettäisiin päätöksessä 2007/659/EY säädetyn poikkeuksen voimassaoloa entisin ehdoin seitsemällä vuodella 31 päivään joulukuuta 2020 asti. Tätä pyyntöä täydennettiin 3 päivänä heinäkuuta 2013 annetuilla lisätiedoilla ja muutettiin 2 päivänä elokuuta 2013 ehdotetun päätöksen soveltamisalaan lisättävien Ranskan eri verojen osalta.
(3)
Ranskan viranomaiset ilmoittivat komissiolle myös, että Ranska oli muuttanut 1 päivästä tammikuuta 2012 kansallista lainsäädäntöä kansallisen valmisteveron lisäksi kannettavan sosiaalivakuutusmaksun ”cotisation sur les boissons alcooliques”, joka tunnetaan myös nimellä ”vignette sécurité sociale” (”VSS-maksu”), ja joka suoritetaan Ranskan sairausvakuutusrahastoon Ranskassa myytävistä alkoholijuomista näiden tuotteiden kohtuuttoman käytön aiheuttamien terveysriskien vähentämiseksi, osalta. Erityisesti maksuperuste oli muutettu 160 eurosta hehtolitralta puhdasta alkoholia 533 euroon hehtolitralta puhdasta alkoholia, ja VSS-maksulle vahvistettiin enimmäismäärä, joka oli sidoksissa sovellettavaan valmisteveroon.
(4)
Kun Ranskan viranomaiset pyysivät päätöksessä 2007/659/EY säädetyn poikkeuksen voimassaolon pidentämistä 31 päivään joulukuuta 2020, ne pyysivät komissiota lisäämään 1 päivästä tammikuuta 2012 alkaen VSS-maksun niiden verojen joukkoon, joiden verokantaa voidaan alentaa kyseisillä neljällä syrjäisimpiin kuuluvalla alueella tuotetun ”perinteisen” rommin osalta.
(5)
On aiheellisempaa antaa molemmat verot kattava uusi poikkeusta koskeva päätös, jossa direktiivissä 92/84/ETY säädetty valmistevero ja VSS-maksu eriytetään toisistaan, eikä laajentaa päätöksessä 2007/659/EY säädettyä poikkeusta.
(6)
Paikallisten markkinoiden pienen koon vuoksi kyseisten neljän syrjäisimmän alueen tislaamot pystyvät kehittämään toimintaansa ainoastaan riittävällä pääsyllä Ranskan emämaan alueen markkinoille, jotka ovat niiden tuottaman rommin pääasiallinen vientikohde (71 prosenttia). ”Perinteisen” rommin vaikeudet kilpailla unionin markkinoilla, näiden syrjäisimpien alueiden erityisen rakenteellisen, sosiaalisen ja taloudellisen tilanteen ja sitä vaikeuttavien, Euroopan unionin toiminnasta annetun sopimuksen 349 artiklassa mainittujen erityisrasitteiden lisäksi, johtuvat seuraavasta kahdesta syystä: tuotantokustannukset ovat korkeammat ja pullokohtaiset verot ovat korkeammat, koska ”perinteistä” rommia myydään tavallisesti suuremmissa pulloissa ja sen alkoholipitoisuus on korkeampi.
(7)
Ruoko-sokeri-rommi-arvoketjun tuotantokustannukset ovat kyseisillä neljällä syrjäisimmällä alueella korkeammat kuin muualla maailmassa. Erityisesti palkkakustannukset ovat korkeammat, koska kyseisillä neljällä syrjäisimpiin kuuluvilla alueella sovelletaan Ranskan sosiaalilainsäädäntöä. Näillä syrjäisimmillä alueilla on myös noudatettava unionin ympäristö- ja turvallisuusvaatimuksia, jotka edellyttävät huomattavia investointeja ja kustannuksia, jotka eivät liity suoraan tuottavuuteen, vaikka osa näistä investoinneista katetaankin unionin rakennerahastojen varoilla. Lisäksi kyseisten neljän syrjäisimmän alueen tislaamot ovat pienempiä kuin kansainvälisten ryhmittymien tislaamot. Tämän vuoksi tuotantokustannukset ovat korkeammat tuotantoyksikköä kohden. Ranskan viranomaisten mukaan kaikki nämä suorat lisätuotantokustannukset, mukaan lukien rahti- ja vakuutuskustannukset, vastasivat vuonna 2012 yhteensä noin 12:ta prosenttia väkeviin alkoholijuomiin tavallisesti sovellettavasta Ranskan valmisteverosta.
(8)
”Perinteistä” rommia myydään Ranskan emämaan alueella yleensä isommissa pulloissa (60 prosenttia rommista myydään yhden litran pulloissa) kuin kilpailevia rommeja, joita tavallisesti myydään 0,7 litran pulloissa, ja sen alkoholipitoisuus on korkeampi (40-59 tilavuusprosenttia) kuin kilpailevalla rommilla, jonka alkoholipitoisuus on tavallisesti 37,5 tilavuusprosenttia. Korkeampi alkoholipitoisuus aiheuttaa korkeamman valmisteveron ja VSS-maksun lisäksi myös korkeamman arvonlisäveron (ALV) myytävää rommilitraa kohden. Sen vuoksi kumulatiiviset ”lisäkustannukset” eli korkeammat tuotanto- ja rahtikustannukset ja korkeammat verot (valmistevero ja ALV) vastasivat vuonna 2012 noin 40-50 prosenttia väkeviin alkoholijuomiin tavallisesti sovellettavasta Ranskan valmisteverosta. Lisäksi se, että 1 päivänä tammikuuta 2012 VSS-maksun laskuperusteeksi muutettiin 533 euroa hehtolitralta puhdasta alkoholia, kun se oli aiemmin 160 euroa hehtolitraa kohden, olisi aiheuttanut, ALV mukaan lukien, alkoholipitoisuudeltaan korkeamman ”perinteisen” rommin hintaan kielteisen vaikutuksen, jonka arvoksi arvioitiin 10 prosenttia yleisestä valmisteverokannasta. Jotta voitaisiin poistaa tällainen kielteinen vaikutus, joka liittyy läheisesti kyseisten neljän syrjäisimpiin kuuluvan alueen erityiseen rakenteelliseen, sosiaaliseen ja taloudelliseen tilanteeseen ja sitä vaikeuttaviin, Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 349 artiklassa mainittuihin erityisrasitteisiin, VSS-maksukantaa olisi alennettava siten, että se hyödyttäisi kyseisten neljän syrjäisimpiin kuuluvan alueen ”perinteisen” rommin tuottajia.
(9)
Myönnettävän veroetuuden, joka sisältää sekä yhdenmukaistetun valmisteveron että VSS-maksun, olisi pysyttävä oikeasuhteisena, jotta unionin oikeusjärjestyksen ja valtiontukipolitiikan yhtenäisyyttä ja johdonmukaisuutta ei heikennetä ja kilpailun vääristyminen sisämarkkinoilla estetään.
(10)
Olisi myös otettava huomioon vuosikymmenen ajan kestänyt käytäntö myydä ”perinteistä” rommia alkoholipitoisuudeltaan korkeampana kuin muuta rommia, minkä vuoksi kannettavat verot ovat korkeammat.
(11)
Vuonna 2012 Ranska kantoi ”perinteisestä” rommista valmisteveroa 903 euroa hehtolitralta puhdasta alkoholia, joka on 54,4 prosenttia yleisestä valmisteverokannasta. Sen kantama VSS-maksu oli 361,20 euroa hehtolitralta puhdasta alkoholia, joka on 67,8 prosenttia yleisestä VSS-maksukannasta. Molemmat alennukset huomioon ottaen veroetuudeksi saadaan 928,80 euroa hehtolitralta puhdasta alkoholia eli 42,8 prosenttia yhteenlasketusta yleisestä vero- ja maksukannasta (valmistevero ja VSS-maksu).
(12)
Ranskalle annettiin päätöksellä 2007/659/EY lupa alentaa ”perinteiseen” rommiin sovellettava kansallinen valmistevero enintään 50 prosenttia alhaisemmaksi kuin alkoholiin sovellettava yleinen kansallinen valmisteverokanta. Mainitussa päätöksessä ei ole otettu huomioon ”perinteisestä” rommista kannettavaa alennettua VSS-maksukantaa, joka otettiin käyttöön vasta 1 päivänä tammikuuta 2012 toimenpiteenä, jolla korvataan VSS-maksujärjestelmän uudistuksen kyseiselle rommille aiheuttamaa lisätaakka.
(13)
On tarpeen korjata tämä tilanne soveltamalla VSS-maksuun samoja periaatteita kuin yhdenmukaisiin valmisteveroihin Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 110 artiklaa koskevassa poikkeuksessa. Samalla olisi asetettava 1. tammikuusta 2014 alkaen veroetuudelle yläraja, joka ilmaistaan prosenttiosuutena väkeville alkoholijuomille vahvistetuista ja hehtolitroina puhdasta alkoholia kohden määritettävistä yhdenmukaistetun valmisteveron yleisestä verokannasta ja VSS-maksun yleisestä maksukannasta.
(14)
Uusi poikkeus olisi myönnettävä seitsemäksi vuodeksi 1 päivästä tammikuuta 201431 päivään joulukuuta 2020.
(15)
Ranskan olisi annettava välikertomus, jotta komissio voi arvioida, ovatko poikkeuksen myöntämisperusteet edelleen voimassa, onko Ranskan myöntämä veroetuus yhä oikeasuhteinen ja onko veropoikkeusjärjestelmälle olemassa vaihtoehtoisia toimenpiteitä, jotka myös ovat riittäviä kilpailukykyisen ruoko-sokeri-rommi-arvoketjun tukemiseksi niiden kansainvälinen ulottuvuus huomioon ottaen.
(16)
Päätöksessä 2007/659/EY ei voitu alun perin ottaa huomioon VSS-järjestelmän uudistuksen jälkeen vallinneita uusia olosuhteita. Poikkeuksellisesti, ja kyseisten syrjäisimpiin kuuluvien alueiden erityinen rakenteellinen, sosiaalinen ja taloudellinen tilanne huomioon ottaen, on näin ollen perusteltua soveltaa ”perinteiseen” rommiin alennettua VSS-maksukantaa 1 päivästä tammikuuta 2012.
(17)
Tällä päätöksellä ei rajoiteta Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 107 ja 108 artiklan mahdollista soveltamista,
(18)
Näin ollen päätös 2007/659/EY olisi kumottava,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
Poiketen siitä, mitä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 110 artiklassa määrätään, Ranskalle annetaan lupa soveltaa Ranskan emämaan alueella Guadeloupessa, Ranskan Guyanassa, Martiniquessa ja Réunionissa tuotettuun ”perinteiseen” rommiin valmisteverokantaa, joka on alhaisempi kuin direktiivin 92/84/ETY 3 artiklassa alkoholille säädetty täysi verokanta, ja ”cotisation sur les boissons alcooliques” -maksua, jäljempänä ’VSS-maksu’, joka on alhaisempi kuin Ranskan kansallisessa lainsäädännössä vahvistettu täysi maksukanta.
2 artikla
Edellä 1 artiklassa säädetty poikkeus koskee ainoastaan Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 110/2008 (4) liitteessä II olevan 1 kohdan f alakohdassa määriteltyä rommia, joka on tuotettu Guadeloupessa, Ranskan Guyanassa, Martiniquessa tai Réunionissa tuotantopaikalla kerätystä sokeriruo'osta, joka sisältää muita haihtuvia aineita kuin etyyli- ja metyylialkoholia vähintään 225 grammaa hehtolitralta puhdasta alkoholia, ja jonka alkoholipitoisuus on vähintään 40 tilavuusprosenttia.
3 artikla
1. Edellä 1 artiklassa tarkoitettua 2 artiklassa tarkoitettuun rommiin sovellettavia alennettua valmisteverokantaa ja alennettua VSS-maksukantaa sovelletaan vuotuisessa kiintiössä, jonka suuruus on 120 000 hehtolitraa puhdasta alkoholia.
2. Tämän päätöksen 1 artiklassa tarkoitetut alennettu valmisteverokanta ja alennettu VSS-maksukanta voivat olla alhaisemmat kuin direktiivissä 92/84/EYU alkoholille säädetty vähimmäisvalmisteverokanta mutta enintään 50 prosenttia alhaisemmat kuin direktiivin 92/84/ETY 3 artiklassa alkoholille säädetty täysi verokanta tai VSS-maksulle alkoholin osalta vahvistettu täysi maksukanta.
3. Tämän artiklan 2 kohdassa sallittu kumulatiivinen veroetu saa olla enintään 50 prosenttia direktiivin 92/84/ETY 3 artiklan mukaisesti alkoholille säädetystä täydestä verokannasta.
4 artikla
Ranskan on viimeistään 31 päivänä heinäkuuta 2017 annettava komissiolle kertomus, jonka perusteella se voi arvioida, ovatko poikkeuksen perusteet edelleen voimassa ja onko Ranskan myöntämä veroetuus edelleen oikeasuhteinen ja riittävä ja odotetaanko sen pysyvän oikeasuhteisena ja riittävänä kilpailukykyisen ruoko-sokeri-rommi-arvoketjun tukemiseksi Guadeloupessa, Ranskan Guyanassa, Martiniquessa ja Réunionissa.
5 artikla
Tätä päätöstä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 201431 päivään joulukuuta 2020 lukuun ottamatta 1 artiklaa ja 3 artiklan 1 ja 2 kohtaa, joita sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2012.
6 artikla
1. Kumotaan päätös 2007/659/EY.
2. Viittauksia kumottuun päätökseen pidetään viittauksina tähän päätökseen.
7 artikla
Tämä päätös on osoitettu Ranskan tasavallalle.
Tehty Brysselissä 20 päivänä helmikuuta 2014.