NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) 2015/9
ze dne 6. ledna 2015,
kterým se mění nařízení (EU) č. 142/2011, kterým se provádí nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1069/2009 o hygienických pravidlech pro vedlejší produkty živočišného původu a získané produkty, které nejsou určeny k lidské spotřebě, a provádí směrnice Rady 97/78/ES, pokud jde o určité vzorky a předměty osvobozené od veterinárních kontrol na hranici podle uvedené směrnice
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na akt o přistoupení Chorvatska, a zejména na článek 50 uvedeného aktu,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1069/2009 ze dne 21. října 2009 o hygienických pravidlech pro vedlejší produkty živočišného původu a získané produkty, které nejsou určeny k lidské spotřebě, a o zrušení nařízení (ES) č. 1774/2002 (nařízení o vedlejších produktech živočišného původu) (1), a zejména na čl. 15 odst. 1 písm. b), c), d) a g), čl. 18 odst. 3 písm. b) bod i), čl. 19 odst. 4 písm. c), čl. 20 odst. 11, čl. 21 odst. 6 písm. d), čl. 23 odst. 3, čl. 27 písm. c), čl. 31 odst. 2, čl. 40 písm. f), čl. 41 odst. 3 a čl. 42 odst. 2 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení (ES) č. 1069/2009 stanoví hygienická a veterinární pravidla pro vedlejší produkty živočišného původu a získané produkty s cílem zabraňovat rizikům pro zdraví lidí a zvířat, která v souvislosti s těmito produkty vznikají, a snižovat je na minimum. Uvedené nařízení rovněž stanoví konečný bod výrobního řetězce určitých získaných produktů, po kterém se na ně již nevztahují požadavky zmíněného nařízení.
(2)
Nařízení Komise (EU) č. 142/2011 (2) stanoví prováděcí pravidla pro nařízení (ES) č. 1069/2009, včetně pravidel o přijímání alternativních metod pro využívání nebo neškodné odstranění vedlejších produktů živočišného původu nebo získaných produktů a požadavků pro uvádění organických hnojiv a některých dalších vedlejších produktů živočišného původu na trh.
(3)
V souladu s čl. 19 odst. 1 písm. d) nařízení (ES) č. 1069/2009 mohou členské státy povolit sběr, přepravu a neškodné odstraňování materiálu kategorie 3 uvedeného v čl. 10 písm. f) zmíněného nařízení jinými prostředky stanovenými v kapitole IV přílohy VI nařízení (EU) č. 142/2011. V souladu s čl. 36 odst. 3 nařízení (EU) č. 142/2011 byla tato možnost omezena na přechodné období do 31. prosince 2014. Sběr, přepravu a neškodné odstranění jinými prostředky stanovenými v kapitole IV přílohy VI nařízení (EU) č. 142/2011 povolují některé členské státy v případě malých množství zmetkových potravin do 20 kg za týden.
(4)
Nejsou-li hlášeny žádné negativní důsledky pro zdraví zvířat a s ohledem na skutečnost, že v některých případech by neškodné odstranění v souladu s článkem 14 nařízení (ES) č. 1069/2009 bylo ve srovnání s neškodným odstraněním v místě nepřijatelně obtížné, jeví se jako odůvodněné stanovit dočasnou odchylku jako trvalé řešení, pokud takové neškodné odstranění nezpůsobí nepřijatelné zdravotní riziko. Článek 15 nařízení (EU) č. 142/2011, kterým se stanoví zvláštní pravidla pro použití ustanovení čl. 19 odst. 1 písm. a), b), c), e) a f) nařízení (ES) č. 1069/2009, by proto měl být doplněn o odkaz na opatření stanovená v kapitole IV přílohy VI nařízení (EU) č. 142/2011, jež by rovněž měla být odpovídajícím způsobem změněna. Po konzultaci s členskými státy a organizacemi zúčastněných stran by možnost, že členské státy mohou rozhodnout, že zvýší objem na nejvýše 50 kg týdně, měla být zrušena, jestliže se dočasná odchylka stane trvalým řešením. Kromě toho by mělo být zrušeno ustanovení čl. 36 odst. 3 nařízení (EU) č. 142/2011.
(5)
Vzhledem k nízkému riziku možného styku hospodářských zvířat s organickými hnojivy a půdními přídavky, s nimiž manipulují někteří provozovatelé a uživatelé, zejména pokud působí mimo potravinový a krmivový řetězec, by příslušné orgány měly mít možnost osvobodit tyto provozovatele a uživatele od registrační povinnosti podle článku 23 nařízení (ES) č. 1069/2009. Tito provozovatelé a uživatelé by měli být doplněni na seznam provozovatelů osvobozených od ohlašovací povinnosti ve vztahu k příslušným orgánům v souladu s čl. 20 odst. 4 nařízení (EU) č. 142/2011. Ustanovení čl. 20 odst. 4 nařízení (EU) č. 142/2011 by mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(6)
U pěstebních substrátů, včetně zahrádkářské zeminy, s nízkým obsahem vedlejších produktů živočišného původu nebo získaných produktů, jež jsou balené k použití konečným spotřebitelem, nehrozí riziko, že budou používány jako krmivo pro hospodářská zvířata. Omezení obsahu získaných produktů materiálů kategorie 2 nebo 3 v pěstebních substrátech, včetně zahrádkářské zeminy, na méně než 5 % objemových snižuje riziko použití jako krmiva pro hospodářská zvířata, neboť vysoký obsah půdy a jiných materiálů činí tyto produkty nepoživatelnými pro hospodářská zvířata. Při výrobě pěstebních substrátů se smí používat zpracovaný hnůj. Nesmí však být jedinou složkou pěstebních substrátů. Jeho obsah v pěstebních substrátech by neměl činit více než 50 % objemových. Zpracovaný hnůj se nesmí používat k výrobě pěstebních substrátů v případě, kdy místo původu podléhá zákazu z důvodu podezření na ohnisko nebo potvrzeného ohniska závažného přenosného onemocnění postihujícího hospodářská zvířata. Proto tyto produkty mohou být osvobozeny od veterinárních kontrol pro uvádění na trh jinak než dovozem. Ustanovení čl. 22 odst. 2 nařízení (EU) č. 142/2011 by mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(7)
Definice „meziproduktů“ v bodě 35 a „vzorků zboží“ v bodě 39 přílohy I nařízení (EU) č. 142/2011 by měly být upřesněny, aby se zabránilo neopodstatněným překážkám obchodu. Definice „meziproduktů“ zahrnuje rovněž místo určení meziproduktů. Je vhodné rozšířit stávající definici o možná další použití v kosmetickém průmyslu. Získané produkty, jež splňují požadavky směrnice Rady 76/768/EHS (3), mohou být v souladu s čl. 5 odst. 1 nařízení (ES) č. 1069/2009 prohlášeny za konečný bod výrobního řetězce. Kromě toho je třeba ujasnit, že krmivo pro zvířata v zájmovém chovu může do EU vstoupit jako vzorek zboží pro účely krmných pokusů, zkoušení strojů nebo zařízení. Definice „meziproduktů“ v bodě 35 a „vzorků zboží“ v bodě 39 přílohy I nařízení (EU) č. 142/2011 by měla být odpovídajícím způsobem změněna.
(8)
Ačkoli v souladu s čl. 3 odst. 6 nařízení (ES) č. 1069/2009 jsou koňovití považováni za hospodářská zvířata, existuje mezi některými konkrétními zvířaty této čeledi a jejich chovateli zvláště úzký vztah. Je proto odůvodněné, aby bylo umožněno spalovat těla mrtvých koňovitých ve spalovnách schválených za tímto účelem příslušným orgánem, a to za podmínky, že dané zvíře pochází z hospodářství, jež nepodléhá zákazům v souvislosti s nákazami podléhajícími povinnému hlášení. Směrnice Rady 2009/156/ES (4) stanoví veterinární pravidla mimo jiné pro přesun koňovitých, včetně podmínek pro identifikaci koňovitých. Individuální spalování v nízkokapacitních spalovnách je možné pouze v případě mrtvých koňovitých, kteří splňují ustanovení uvedené směrnice. Kapitola III přílohy III nařízení (EU) č. 142/2011 by měla být odpovídajícím způsobem změněna.
(9)
Podle čl. 13 písm. g) nařízení (ES) č. 1069/2009 mohou být vedlejší produkty živočišného původu pocházející z vodních živočichů materiálu kategorie 2 zesilážovány, zkompostovány nebo přeměněny na bioplyn. Evropský úřad pro bezpečnost potravin (dále jen „EFSA“) zveřejnil vědecké stanovisko týkající se hodnocení nové zpracovatelské metody pro vedlejší produkty živočišného původu materiálů kategorie 2 rybího původu (5). Podle stanoviska EFSA jsou rizika, jež způsobují materiály kategorie 2 rybího původu, díky této zpracovatelské metodě přiměřeně snížena, což umožňuje použití získaných produktů k výrobě organických hnojiv, jejich zkompostování nebo přeměnu na bioplyn nebo použití k výrobě krmiva pro kožešinová zvířata nebo jiná zvířata, která nejsou určena k lidské spotřebě. EFSA ve svém stanovisku dospěl k závěru, že nedojde ke zvýšení rizika, pokud se tato zpracovatelská metoda uplatní i v případě zpracování vedlejších produktů pocházejících z vodních živočichů materiálů kategorie 3. Materiál kategorie 3 získaný z vodních živočichů proto může být určen pro účely uvedené v článku 14 nařízení (ES) č. 1069/2009.
(10)
S ohledem na úspěšný výsledek posouzení rizik, jež EFSA provedl, by zesilážování materiálu z ryb mělo být přidáno na seznam alternativních zpracovatelských metod v kapitole IV přílohy IV nařízení (EU) č. 142/2011. Příloha IV nařízení (EU) č. 142/2011 by měla být odpovídajícím způsobem změněna.
(11)
Zbytky rozkladu a kompost živočišného původu mohou být v praxi smíchány s materiály, které nejsou živočišného původu. Provozovatelé by měli vědět, jaké předpisy se vztahují na neškodné odstraňování takových zbytků rozkladu a kompostu. Kromě toho je třeba vyjasnit, ve kterých případech mohou být kompost a zbytky rozkladu získané z odpadu ze stravovacích zařízení neškodně odstraněny na povolené skládce. Kapitola III přílohy V nařízení (EU) č. 142/2011 by měla být odpovídajícím způsobem změněna.
(12)
Chorvatsko oznámilo seznam druhů divokých mrchožravých ptáků, na něž by se měla vztahovat odchylka týkající se zvláštních krmných účelů stanovená v článku 18 nařízení (ES) č. 1069/2009. Seznam druhů mrchožravých ptáků v příloze VI nařízení (EU) č. 142/2011 by měl být odpovídajícím způsobem změněn.
(13)
EFSA provedl posouzení rizika spojeného s kompostováním v uzavřených boxech a následným spalováním prasat uhynulých v hospodářství (6) a dospěl k závěru, že kompostování v uzavřených boxech, na něž je odkazováno v rámci alternativních parametrů stanovených v příloze V kapitole III oddíle 2 nařízení (EU) č. 142/2011, není dostatečným ošetřením pro bezpečné odstranění materiálu kategorie 2, a nemůže být tudíž uvedeno v kapitole IV přílohy IV uvedeného nařízení jako alternativní zpracovatelská metoda. Na základě výše zmíněného posouzení, jež EFSA provedl, by „aerobní fermentace a skladování prasat uhynulých v hospodářství s následným spalováním nebo spoluspalováním“ měly být považovány za specifickou metodu uchovávání v uzavřených prostorách pro účely skladování vedlejších produktů živočišného původu až do jejich následného neškodného odstranění v souladu s nařízením (ES) č. 1069/2009. Aby bylo možné rozlišit tuto metodu od schválených metod kompostování a aby nebylo nutné absolvovat postup schválení požadovaný pro zařízení na kompostování podle přílohy V nařízení (EU) č. 142/2011, je vhodné zahrnout tuto metodu do nové kapitoly v příloze IX uvedeného nařízení, společně s metodou „hydrolýza s následným neškodným odstraněním“, jež je v současné době uvedena v příloze IV kapitole IV oddíle 2 bodě H a která je založena na stejných principech. Kromě toho by odkaz na přílohu IV v příloze XVI kapitole II oddíle 11 měl být odpovídajícím způsobem upraven. Přílohy IV, IX a XVI nařízení (EU) č. 142/2011 by proto měly být odpovídajícím způsobem změněny.
(14)
Na tavené/škvařené tuky z materiálu kategorie 3 se vztahují zvláštní požadavky podle přílohy X kapitoly II oddílu 3 nařízení (EU) č. 142/2011. Neexistují však žádné veterinární důvody pro zákaz zpracování materiálu kategorie 3 z vodních živočichů a vedlejších produktů živočišného původu z vodních živočichů podle čl. 10 písm. i) a j) nařízení (ES) č. 1069/2009 spolu s vedlejšími produkty živočišného původu získanými ze suchozemských zvířat na smíchané tavené/škvařené tuky. Proto by mělo být možné použít materiály kategorie 3 z vodních živočichů a vedlejších produktů živočišného původu z vodních živočichů podle čl. 10 písm. i) a j) nařízení (ES) č. 1069/2009 k výrobě taveného/škvařeného tuku. Ustanovení přílohy X kapitoly II oddílu 3 bodu A podbodu 1 nařízení (EU) č. 142/2011 by mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(15)
Požadavky na tepelné ošetření kalu z odstředivky nebo separátoru, jenž může být později použit jako organické hnojivo nebo k výrobě organických hnojiv a uveden na trh, jsou stanoveny v příloze X kapitole II oddíle 4 části III nařízení (EU) č. 142/2011. Je vhodné zavést odchylku, aby příslušný orgán mohl povolit alternativní parametry pro tepelné ošetření kalu z odstředivky nebo separátoru určeného pro použití v rámci členských států, pokud provozovatelé mohou prokázat, že tepelné ošetření provedené podle alternativních parametrů zaručuje přinejmenším stejné snížení rizika jako ošetření provedené podle již zavedených parametrů použitelných pro uvádění na trh. Ustanovení přílohy X kapitoly II oddílu 4 části III nařízení (EU) č. 142/2011 by mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(16)
Meziprodukty mohou být použity mimo jiné k výrobě laboratorních činidel nebo diagnostických zdravotnických prostředků in vitro pro zvířata. Po kontrolách na stanovišti hraniční kontroly v souladu s článkem 4 směrnice Rady 97/78/ES (7) musí být produkt přepraven přímo do registrovaného zařízení nebo podniku určení. Aby byly objasněny požadavky na dovoz meziproduktů, měla by být odpovídajícím způsobem změněna příloha XII nařízení (EU) č. 142/2011.
(17)
Krevní výrobky určené k výrobě krmiva pro hospodářská zvířata, včetně sprejově sušené krve a krevní plazmy prasat, musí být vyrobeny v souladu s přílohou X kapitolou II oddílem 2 nařízení Komise (EU) č. 142/2011. S odkazem na bod B uvedeného oddílu musí být krevní výrobky podrobeny některé ze zpracovatelských metod č. 1 až 5 nebo zpracovatelské metodě č. 7, které jsou stanoveny v příloze IV kapitole III uvedeného nařízení, nebo jiné metodě, která zaručuje, že krevní výrobky splňují mikrobiologické normy pro získané produkty stanovené v příloze X kapitole I nařízení Komise (EU) č. 142/2011. Nařízení (EU) č. 142/2011 rovněž stanoví, konkrétně ve druhém řádku šestého sloupce tabulky 1 v příloze XIV kapitole I oddíle 1, že krevní výrobky, které nejsou určeny k lidské spotřebě a které lze použít jako krmivo, musí být provázeny veterinárním osvědčením v souladu se vzorem veterinárního osvědčení stanoveným v příloze XV kapitole 4 bodě B, pokud jsou určeny k odeslání do Unie nebo k tranzitu přes Unii.
(18)
V Asii, Severní Americe, Karibiku a ve Střední a Jižní Americe byla nahlášena epizootická diarrhoea prasat, včetně infekce prasat virem epizootické diarrhoey prasat a deltakoronavirem prasat. Na území Unie nebyl deltakoronavirus prasat ještě nikdy zjištěn. Za příčinu šíření viru se považuje nevhodné tepelné ošetření nebo kontaminace po tepelném ošetření sprejově sušené krve a krevní plazmy prasat, což je tradiční složka krmiva pro selata.
(19)
Komise, jednajíce z vlastního podnětu, přijala prováděcí nařízení Komise (EU) č. 483/2014 (8) jako prozatímní ochranné opatření s ohledem na bezpečnost sprejově sušené krve a krevní plazmy prasat určené k výrobě krmiva pro prasata. Vzhledem k tomu, že riziko pro zdraví zvířat přetrvá, je třeba přezkoumat požadavky na dovoz sprejově sušené krve a krevní plazmy prasat určené k výrobě krmiva pro prasata a prozatímní opatření uplatnit jako trvalý požadavek.
(20)
Vědecká pozorování ukazují, že prasečí koronaviry se ve výkalech prasat inaktivují při zahřátí na teplotu 71 °C, kterou je nutné udržovat po dobu 10 minut, nebo jsou-li ponechány při pokojové teplotě 20 °C po dobu 7 dnů. Virus nepřežil v experimentálně infikovaném suchém krmivu skladovaném při pokojové teplotě 24 °C déle než 2 týdny. V Unii a ve třetích zemích se pro sprejově sušenou krev a krevní plazmu obecně používá teplota 80 °C, a to zahřátím celé hmoty.
(21)
Na základě těchto dostupných informací se jeví jako vhodné požadovat, aby sprejově sušená krev a krevní plazma prasat dovezená ze třetích zemí a určená ke krmení prasat byla podrobena ošetření vysokou teplotou a následnému skladování po určitou dobu při pokojové teplotě, aby se tak zmírnilo riziko kontaminace po ošetření.
(22)
Dovoz kostí a výrobků z nich (kromě kostní moučky), rohů a výrobků z nich (kromě rohové moučky) a kopyt a paznehtů a výrobků z nich (kromě moučky z kopyt a paznehtů), které nejsou určeny k použití jako krmná surovina, organická hnojiva nebo půdní přídavky, by rovněž měl být povolen, pokud jsou tyto materiály přepravovány letadlem a jestliže splňují požadavky stanovené v článku 41 nařízení (ES) č. 1069/2009. Příloha XIV nařízení (EU) č. 142/2011 by měla být odpovídajícím způsobem změněna.
(23)
S ohledem na změnu definice „meziproduktů“ a dodatečné požadavky týkající se dovozu krevních výrobků by měl být odpovídajícím způsobem změněn vzor prohlášení o dovozu ze třetích zemí týkajícího se meziproduktů a vzor veterinárního osvědčení pro dovoz krevních výrobků určených jako krmná surovina. Ustanovení přílohy XV kapitoly 4 bodu B a kapitoly 20 nařízení (EU) č. 142/2011 by měla být odpovídajícím způsobem změněna.
(24)
Aby se zabránilo narušení obchodu, mělo by být stanoveno přechodné období, během nějž by měl být dovoz meziproduktů, na něž se použijí ustanovení nařízení (EU) č. 142/2011 ve znění tohoto nařízení, přijímán členskými státy v souladu s pravidly platnými před vstupem tohoto nařízení v platnost.
(25)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (EU) č. 142/2011 se mění takto:
1)
V článku 15 se doplňuje nový pododstavec, který zní:
„Odchylně od článku 14 nařízení (ES) č. 1069/2009 mohou členské státy povolit sběr, přepravu a neškodné odstraňování malých množství materiálů kategorie 3 podle čl. 10 písm. f) uvedeného nařízení prostředky uvedenými v čl. 19 odst. 1 písm. d) uvedeného nařízení, pokud jsou splněny požadavky pro neškodné odstranění jinými prostředky stanovené v kapitole IV přílohy VI tohoto nařízení.“
2)
V článku 19 se písmeno c) nahrazuje tímto:
„c)
v kapitole III, pokud skladují získané produkty pro určitá plánovaná použití podle čl. 24 odst. 1 písm. j) uvedeného nařízení;
d)
v kapitole V, pokud v hospodářství skladují vedlejší produkty živočišného původu určené k následnému neškodnému odstranění podle článku 4 uvedeného nařízení.“
3)
Ustanovení čl. 20 odst. 4 se mění takto:
a)
písmeno d) se nahrazuje tímto:
„d)
provozovatele, kteří používají malá množství materiálů kategorie 2 a 3 uvedených v článcích 9 a 10 nařízení (ES) č. 1069/2009 nebo produktů z nich získaných za účelem přímé dodávky produktů v rámci regionu konečnému spotřebiteli, na místní trh nebo místním maloobchodním zařízením, pokud se příslušný orgán domnívá, že taková činnost nepředstavuje riziko rozšíření žádného závažného přenosného onemocnění na člověka nebo zvířata; toto písmeno se nepoužije, pokud se tyto materiály používají jako krmivo pro hospodářská zvířata jiná než kožešinová;“
b)
doplňují se nová písmena e) a f), která znějí:
„e)
uživatele organických hnojiv nebo půdních přídavků v místech, kde nejsou držena hospodářská zvířata;
f)
provozovatele, kteří manipulují s organickými hnojivy nebo půdními přídavky a distribuují je, a to výhradně v maloobchodním balení připraveném k prodeji o váze nejvýše 50 kg pro použití mimo krmivový a potravinový řetězec.“
4)
V článku 22 se odstavec 2 nahrazuje tímto:
„2. Na uvádění těchto produktů na trh se nevztahují žádné veterinární podmínky:
a)
guáno z volně žijících mořských ptáků, posbírané v Unii nebo dovezené ze třetích zemí;
b)
pěstební substráty připravené k prodeji, jiné než dovezené pěstební substráty, obsahující méně než:
i)
5 % objemových získaných produktů materiálu kategorie 3 nebo materiálu kategorie 2 jiných než zpracovaný hnůj,
ii)
50 % objemových zpracovaného hnoje.“
5)
V článku 23 se odstavec 3 nahrazuje tímto:
„3. Provozovatel nebo vlastník zařízení nebo podniku v místě určení meziproduktů nebo jeho zástupce musí meziprodukty používat a/nebo odesílat výhradně k použití ve výrobě v souladu s definicí meziproduktů podle přílohy I bodu 35.“
6)
V článku 36 se zrušuje odstavec 3.
7)
Přílohy I, III, IV, V, VI, IX, X, XI, XII, XIV, XV a XVI se mění v souladu s přílohou tohoto nařízení.
Článek 2
Během přechodného období do 27. září 2015 se zásilky vedlejších produktů živočišného původu a získaných produktů doprovázené formulářem prohlášení vyplněného a podepsaného podle vzoru, který je stanoven v příloze XV kapitole 20 nařízení (EU) č. 142/2011 ve verzi před datem vstupu tohoto nařízení v platnost, nadále přijímají pro dovoz do Unie, pokud byla tato prohlášení vyplněna a podepsána před 27. červencem 2015.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se od 23. února 2015.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 6. ledna 2015.
KOMISSION ASETUS (EU) 2015/9,
annettu 6 päivänä tammikuuta 2015,
muiden kuin ihmisravinnoksi tarkoitettujen eläimistä saatavien sivutuotteiden ja niistä johdettujen tuotteiden terveyssäännöistä annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1069/2009 täytäntöönpanosta sekä neuvoston direktiivin 97/78/EY täytäntöönpanosta tiettyjen näytteiden ja tuotteiden osalta, jotka vapautetaan kyseisen direktiivin mukaisista eläinlääkärintarkastuksista rajatarkastusasemilla, annetun asetuksen (EU) N:o 142/2011 muuttamisesta
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
EUROOPAN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon Kroatian liittymisasiakirjan ja erityisesti sen 50 artiklan,
ottaa huomioon muiden kuin ihmisravinnoksi tarkoitettujen eläimistä saatavien sivutuotteiden ja niistä johdettujen tuotteiden terveyssäännöistä sekä asetuksen (EY) N:o 1774/2002 kumoamisesta 21 päivänä lokakuuta 2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1069/2009 (sivutuoteasetus) (1) ja erityisesti sen 15 artiklan 1 kohdan b, c, d ja g alakohdan, 18 artiklan 3 kohdan b alakohdan i alakohdan, 19 artiklan 4 kohdan c alakohdan, 20 artiklan 11 kohdan, 21 artiklan 6 kohdan d alakohdan, 23 artiklan 3 kohdan, 27 artiklan c alakohdan, 31 artiklan 2 kohdan, 40 artiklan f alakohdan, 41 artiklan 3 kohdan ja 42 artiklan 2 kohdan
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Asetuksessa (EY) N:o 1069/2009 vahvistetaan eläimistä saatavien sivutuotteiden ja niistä johdettujen tuotteiden osalta ihmisten ja eläinten terveyttä koskevat säännöt, joilla pyritään ehkäisemään ja minimoimaan näistä tuotteista ihmisten ja eläinten terveydelle aiheutuvat riskit. Siinä määritetään myös eräiden johdettujen tuotteiden valmistusketjun päätepiste, jonka jälkeen näihin tuotteisiin ei enää sovelleta kyseisen asetuksen vaatimuksia.
(2)
Komission asetuksessa (EU) N:o 142/2011 (2) vahvistetaan asetuksen (EY) N:o 1069/2009 soveltamista koskevat yksityiskohtaiset säännöt, mukaan lukien säännöt, jotka koskevat eläimistä saatavien sivutuotteiden tai niistä johdettujen tuotteiden käytön tai hävittämisen vaihtoehtoisten menetelmien soveltamista ja orgaanisten lannoitteiden ja tiettyjen muiden eläimistä saatavien sivutuotteiden markkinoille saattamista koskevia vaatimuksia.
(3)
Asetuksen (EY) N:o 1069/2009 19 artiklan 1 kohdan d alakohdan mukaisesti jäsenvaltiot voivat sallia kyseisen asetuksen 10 artiklan f alakohdassa tarkoitetun luokkaan 3 kuuluvan aineksen keräämisen, kuljetuksen ja hävittämisen asetuksen (EU) N:o 142/2011 liitteessä VI olevassa IV luvussa vahvistetuilla muilla tavoilla. Asetuksen (EU) N:o 142/2011 36 artiklan 3 kohdan mukaisesti tämä mahdollisuus on voimassa ainoastaan 31 päivään joulukuuta 2014 ulottuvan siirtymävaiheen ajan. Eräät jäsenvaltiot sallivat entisten elintarvikkeiden pienten määrien, enintään 20 kilogrammaa viikossa, keräämisen, kuljetuksen ja hävittämisen asetuksen (EU) N:o 142/2011 liitteessä VI olevassa IV luvussa vahvistetuilla muilla tavoilla.
(4)
Koska kielteisistä seurauksista eläinten terveydelle ei ole ilmoitettu ja ottaen huomioon, että joissakin tapauksissa asetuksen (EY) N:o 1069/2009 14 artiklan mukainen hävittäminen olisi suhteettoman työlästä paikalla suoritettavaan hävittämiseen verrattuna, vaikuttaa perustellulta vahvistaa siirtymäkauden poikkeus pysyväksi vaihtoehdoksi sillä edellytyksellä, että tällainen hävittäminen ei aiheuta terveysriskejä, jotka eivät ole hyväksyttäviä. Asetuksen (EU) N:o 142/2011 15 artiklaan, jossa säädetään erityissäännöistä asetuksen (EY) N:o 1069/2009 19 artiklan 1 kohdan a, b, c, e ja f alakohdan soveltamista varten, olisi sen vuoksi lisättävä viittaus toimenpiteisiin, jotka vahvistetaan asetuksen (EU) N:o 142/2011 liitteessä VI olevassa IV luvussa, jota olisi myös muutettava vastaavasti. Kun siirtymäkauden poikkeuksesta tulee pysyvä vaihtoehto, jäsenvaltioiden ja sidosryhmäjärjestöjen kuulemisen perusteella on poistettava se mahdollisuus, että jäsenvaltiot voivat päättää lisätä määrää enintään 50 kilogrammaan viikossa. Lisäksi olisi poistettava asetuksen (EU) N:o 142/2011 36 artiklan 3 kohta.
(5)
Koska tuotantoeläinten riski joutua kosketuksiin tiettyjen toimijoiden ja käyttäjien, etenkin silloin, kun ne toimivat elintarvike- ja rehuketjun ulkopuolella, käyttämien orgaanisten lannoitteiden ja maanparannusaineiden kanssa on vähäinen, toimivaltaisten viranomaisten olisi voitava vapauttaa kyseiset toimijat ja käyttäjät asetuksen (EY) N:o 1069/2009 23 artiklan mukaisesta rekisteröintivelvollisuudesta. Kyseiset toimijat ja käyttäjät olisi lisättävä niiden toimijoiden luetteloon, jotka on vapautettu velvollisuudesta ilmoittaa toimivaltaisille viranomaisille asetuksen (EU) N:o 142/2011 20 artiklan 4 kohdan mukaisesti. Sen vuoksi asetuksen (EU) N:o 142/2011 20 artiklan 4 kohtaa olisi muutettava.
(6)
Kasvualustoihin, mukaan lukien ruukutusmulta, joissa on pieni pitoisuus eläimistä saatavia sivutuotteita tai niistä johdettuja tuotteita ja jotka on pakattu loppukuluttajan käytettäviksi, ei liity riskiä, että niitä käytettäisiin tuotantoeläinten rehussa. Luokkaan 2 tai luokkaan 3 kuuluvien johdettujen tuotteiden pitoisuuden rajaaminen alle 5 prosenttiin kasvualustoissa, mukaan lukien ruukutusmulta, vähentää riskiä, että niitä käytettäisiin tuotantoeläinten rehussa, koska tällaiset tuotteet eivät kelpaa tuotantoeläimille maa-aineksen ja muiden ainesten suuren pitoisuuden takia. Kasvualustojen tuotannossa saa käyttää käsiteltyä lantaa. Käsitelty lanta ei kuitenkaan saa olla kasvualustojen ainoa komponentti. Sitä olisi oltava enintään 50 prosenttia kasvualustojen volyymista. Käsiteltyä lantaa ei saa käyttää kasvualustojen tuotannossa silloin, kun alkuperäpaikkaan on sovellettu kieltoja tuotantoeläimiin vaikuttavan vakavan tartuntataudin epäillyn tai vahvistetun taudinpurkauksen vuoksi. Siksi tällaiset tuotteet voidaan vapauttaa eläinlääkinnällisistä tarkastuksista muuta markkinoille saattamista kuin tuontia varten. Sen vuoksi asetuksen (EU) N:o 142/2011 22 artiklan 2 kohtaa olisi muutettava.
(7)
Asetuksen (EU) N:o 142/2011 liitteessä I olevassa 35 kohdassa olevaa ”välituotteen” määritelmää ja 39 kohdassa olevaa ”kaupallisen näytteen” määritelmää olisi selvennettävä perusteettomien kaupan esteiden välttämiseksi. ”Välituotteen” määritelmä sisältää myös kyseisten välituotteiden käyttötarkoituksen. On perusteltua laajentaa nykyistä määritelmää mahdollisilla muilla käyttötarkoituksilla kosmetiikkateollisuudessa. Direktiivin 76/768/ETY (3) vaatimusten mukaiset johdetut tuotteet voidaan asetuksen (EY) N:o 1069/2009 5 artiklan 1 kohdan mukaisesti ilmoittaa valmistusketjun päätepisteeksi. Lisäksi on tarpeen selventää, että lemmikkieläinten ruokaa saa tuoda EU:hun kaupallisena näytteenä ruokintakokeita tai laitteiden tai koneiden testausta varten. Sen vuoksi asetuksen (EU) N:o 142/2011 liitteessä I olevassa 35 kohdassa olevaa ”välituotteen” määritelmää ja 39 kohdassa olevaa ”kaupallisen näytteen” määritelmää olisi muutettava.
(8)
Vaikka hevoseläimiä pidetään tuotantoeläiminä asetuksen (EY) N:o 1069/2009 3 artiklan 6 kohdan mukaisesti, tietyillä yksittäisillä hevoseläimillä on erityisen läheinen suhde pitäjäänsä. Sen vuoksi on perusteltua säätää mahdollisuudesta tuhkata kuolleet hevoseläimet toimivaltaisen viranomaisen tähän tarkoitukseen hyväksymissä polttolaitoksissa sillä edellytyksellä, että hevoseläimet ovat lähtöisin tiloilta, jotka eivät ole ilmoitettaviin tauteihin liittyvien kieltomääräysten alaisia. Direktiivissä 2009/156/EY (4) säädetään muun muassa hevoseläinten siirtoja sääntelevistä eläinten terveyttä koskevista vaatimuksista, mukaan lukien hevoseläinten tunnistamista koskevat vaatimukset. Ainoastaan kyseisen direktiivin mukaiset yksittäiset kuolleet hevoseläimet saa tuhkata pienen kapasiteetin polttolaitoksissa. Sen vuoksi asetuksen (EU) N:o 142/2011 liitteessä III olevaa III lukua olisi muutettava.
(9)
Asetuksen (EY) N:o 1069/2009 13 artiklan g alakohdassa säädetään, että luokkaan 2 kuuluvaa ainesta olevat vesieläimistä saatavat sivutuotteet voidaan säilöä, kompostoida tai muuntaa biokaasuksi. Euroopan elintarviketurvallisuusviranomainen, jäljempänä ’EFSA’, julkaisi tieteellisen lausunnon (5) luokkaan 2 kuuluvaa ainesta olevien kaloista saatavien sivutuotteiden uuden käsittelymenetelmän arvioinnista. EFSAn lausunnon mukaan käsittelymenetelmä vähentää luokkaan 2 kuuluvasta kalaperäisestä aineksesta aiheutuvia riskejä asianmukaisesti, ja siitä johdettuja tuotteita voidaan näin ollen käyttää orgaanisten lannoitteiden tuotannossa, kompostoida, muuntaa biokaasuksi tai käyttää turkiseläinten tai muiden eläinten, joita ei ole tarkoitettu ihmisravinnoksi, rehun valmistuksessa. EFSAn lausunnossa päätellään, että riski ei kasva, jos menetelmää käytetään myös luokkaan 3 kuuluvaa ainesta olevien vesieläinperäisten sivutuotteiden käsittelyyn. Luokkaan 3 kuuluvaa vesieläinperäistä ainesta voidaan näin ollen käyttää asetuksen (EY) N:o 1069/2009 14 artiklassa lueteltuihin tarkoituksiin.
(10)
EFSAn riskinarvioinnin myönteisen lopputuloksen perusteella kala-aineksen happosäilöntä olisi lisättävä asetuksen (EU) N:o 142/2011 liitteessä IV olevassa IV luvussa olevaan vaihtoehtoisten käsittelymenetelmien luetteloon. Sen vuoksi asetuksen (EU) N:o 142/2011 liitettä IV olisi muutettava.
(11)
Eläinperäistä mädätettä ja kompostia saa käytännössä sekoittaa muiden kuin eläinperäisten ainesten kanssa. Toimijoiden olisi tiedettävä, mitä sääntöjä tällaisten mädätteen ja kompostin hävittämiseen sovelletaan. Lisäksi on tarpeen selventää, milloin ruokajätteestä johdetut komposti ja mädäte voidaan hävittää hautaamalla hyväksytylle kaatopaikalle. Sen vuoksi asetuksen (EU) N:o 142/2011 liitteessä V olevaa III lukua olisi muutettava.
(12)
Kroatia ilmoitti luettelon luonnonvaraisista haaskalintulajeista, joihin olisi sovellettava asetuksen (EY) N:o 1069/2009 18 artiklassa säädettyä erityisiä ruokintatarkoituksia koskevaa poikkeusta. Asetuksen (EU) N:o 142/2011 liitteessä VI olevaa luonnonvaraisten haaskalintulajien luetteloa olisi sen vuoksi muutettava.
(13)
EFSA arvioi (6) tiloilla kuolleiden sikojen kompostoimalla eristämisestä ja sen jälkeen tapahtuvasta poltosta aiheutuvaa riskiä ja totesi, että asetuksen (EU) N:o 142/2011 liitteessä V olevan III luvun 2 jaksossa vahvistetuissa vaihtoehtoisissa parametreissä tarkoitettu kompostoimalla eristäminen ei ole riittävä käsittely luokkaan 2 kuuluvan aineksen turvalliseksi hävittämiseksi, minkä vuoksi sitä ei voida kuvata vaihtoehtoisena käsittelymenetelmänä kyseisen asetuksen liitteessä IV olevassa IV luvussa. EFSAn edellä mainitun arvion perusteella ”tiloilla kuolleiden sikojen aerobista kypsytystä ja varastointia ja niiden jälkeen tapahtuvaa polttoa tai rinnakkaispolttoa” olisi pidettävä erityisenä eristysmenetelmänä eläimistä saatavien sivutuotteiden varastoimiseksi ennen niiden myöhempää hävittämistä asetuksen (EY) N:o 1069/2009 mukaisesti. Tämän menetelmän erottamiseksi hyväksytyistä kompostointimenetelmistä ja asetuksen (EU) N:o 142/2011 liitteessä V vahvistetun kompostointilaitoksilta edellytetyn hyväksymismenettelyn välttämiseksi kyseinen menetelmä on aiheellista sisällyttää kyseisen asetuksen liitteen IX uuteen lukuun samoin kuin menetelmä ”hydrolyysi ja sen jälkeen tapahtuva hävittäminen”, johon tällä hetkellä viitataan liitteessä IV olevan IV luvun II jakson H kohdassa ja joka perustuu samoihin periaatteisiin. Lisäksi liitteessä XVI olevan II luvun 11 jaksossa olevaa viittausta liitteeseen IV olisi mukautettava vastaavasti. Sen vuoksi asetuksen (EU) N:o 142/2011 liitteitä IV, IX ja XVI olisi muutettava.
(14)
Luokkaan 3 kuuluvasta aineksesta saataviin renderöityihin rasvoihin sovelletaan asetuksen (EU) N:o 142/2011 liitteessä X olevan II luvun 3 jakson mukaisia erityisiä vaatimuksia. Ei kuitenkaan ole olemassa eläinten terveyteen liittyviä syitä kieltää käsittelemästä asetuksen (EY) N:o 1069/2009 10 artiklan i alakohdassa tarkoitettua luokkaan 3 kuuluvaa vesieläinperäistä ainesta ja j alakohdassa tarkoitettuja vesieläimistä saatavia sivutuotteita luokkaan 3 kuuluvien maaeläimistä saatavien sivutuotteiden kanssa renderöidyiksi sekarasvoiksi. Renderöidyn rasvan tuotantoon olisi siksi oltava mahdollista käyttää asetuksen (EY) N:o 1069/2009 10 artiklan i alakohdassa tarkoitettua luokkaan 3 kuuluvaa vesieläinperäistä ainesta ja j alakohdassa tarkoitettuja vesieläimistä saatavia sivutuotteita. Sen vuoksi asetuksen (EU) N:o 142/2011 liitteessä X olevan II luvun 3 jakson A kohdan 1 kohtaa olisi muutettava.
(15)
Linkoihin tai separaattoreihin jääneen aineen, jota voidaan myöhemmin käyttää orgaanisena lannoitteena tai orgaanisten lannoitteiden tuotannossa ja saattaa markkinoille, lämpökäsittelyä koskevat vaatimukset vahvistetaan asetuksen (EU) N:o 142/2011 liitteessä X olevan II luvun 4 jakson III osassa. On aiheellista ottaa käyttöön poikkeus, jonka mukaan toimivaltainen viranomainen voi sallia jäsenvaltioissa käytettäväksi tarkoitetun linkoihin tai separaattoreihin jääneen aineen lämpökäsittelyä koskevia vaihtoehtoisia parametreja, jos toimijat voivat osoittaa, että vaihtoehtoisten parametrien mukaisesti suoritettu lämpökäsittely takaa vähintään vastaavan riskien vähenemisen kuin markkinoille saattamiseen sovellettavien jo vahvistettujen parametrien mukaisesti suoritettu käsittely. Sen vuoksi asetuksen (EU) N:o 142/2011 liitteessä X olevan II luvun 4 jakson III osaa olisi muutettava.
(16)
Välituotteita voidaan käyttää muun muassa laboratorioreagenssien valmistukseen tai in vitro -diagnostiikkaan eläinlääkinnällisiä tarkoituksia varten. Sen jälkeen, kun direktiivin 97/78/EY (7) 4 artiklan mukaiset tarkastukset rajatarkastusasemalla on tehty, tuote on kuljetettava suoraan rekisteröityyn laitokseen tai määräpaikkana olevaan laitokseen. Asetuksen (EU) N:o 142/2011 liitettä XII olisi muutettava välituotteitten tuontiin sovellettavien vaatimusten selkeyttämiseksi.
(17)
Tuotantoeläiminä pidettävien eläinten rehun tuotantoon tarkoitettujen verituotteiden, mukaan lukien sikaeläinten sumutuskuivattu veri ja veriplasma, on oltava tuotettu komission asetuksen (EU) N:o 142/2011 liitteessä X olevan II luvun 2 jakson mukaisesti. Kyseisen jakson B kohtaan viitaten verituotteille on tehtävä jokin kyseisen asetuksen liitteessä IV olevan III luvun mukaisista käsittelymenetelmistä 1-5 tai käsittelymenetelmä 7 taikka jokin muu menetelmä, jolla varmistetaan, että verituotteet täyttävät komission asetuksen (EU) N:o 142/2011 liitteessä X olevassa I luvussa vahvistetut johdettuja tuotteita koskevat mikrobiologiset vaatimukset. Lisäksi asetuksessa (EU) N:o 142/2011 säädetään, erityisesti liitteessä XIV olevan I luvun 1 jaksossa olevassa taulukossa 1 olevan 2 rivin 6 sarakkeessa, että muiden kuin ihmisravinnoksi tarkoitettujen verituotteiden, joita voitaisiin käyttää rehuna, mukana on oltava liitteessä XV olevassa 4B luvussa esitetyn terveystodistuksen mallin mukainen terveystodistus, kun ne on tarkoitettu lähetettäviksi unioniin tai kuljetettaviksi unionin kautta.
(18)
Aasiassa, Pohjois-Amerikassa, Karibialla ja Keski- ja Etelä-Amerikassa on ilmoitettu esiintyvän sian epideemistä ripulia sekä sian epideemisen ripuliviruksen (PEDv) ja sian deltakoronaviruksen (SDCv) sioissa aiheuttamaa tartuntaa. SDC-virusta ei ole koskaan havaittu unionissa. Viruksen leviämisen syyksi esitetään sikaeläinten sumutuskuivatun veren ja veriplasman, jotka ovat porsaiden rehun perinteisiä aineksia, riittämätöntä lämpökäsittelyä taikka lämpökäsittelyn jälkeistä saastumista.
(19)
Komissio on antanut omasta aloitteestaan komission täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 483/2014 (8) väliaikaisena turvaamistoimena, joka koskee sikaeläinten rehun tuotantoon tarkoitettujen sikaeläimistä saatavien sumutuskuivatun veren ja veriplasman turvallisuutta. Koska eläinten terveyteen kohdistuva riski on edelleen olemassa, on tarpeen tarkistaa sikaeläinten rehun tuotantoon tarkoitettujen sikaeläimistä saatavien sumutuskuivatun veren ja veriplasman tuontia koskevat vaatimukset ja soveltaa väliaikaistoimia pysyvänä vaatimuksena.
(20)
Tieteellisten havaintojen mukaan sikaeläinten koronavirukset inaktivoituvat sian ulosteissa, jos ne lämmitetään 71 °C:een ja pidetään kyseisessä lämpötilassa 10 minuutin ajan tai jos ne jätetään 20 °C:n huonelämpötilaan seitsemäksi päiväksi. Virus kuoli kuivarehussa, jolle oli kokeellisesti aiheutettu tartunta ja joka oli varastoitu 24 °C:ssa vähintään kahden viikon ajan. Unionissa ja kolmansissa maissa veren ja veriplasman sumutuskuivatuksessa yleisesti sovellettava lämpötila on 80 °C kaikkialla aineessa.
(21)
Käytettävissä olevien tietojen perusteella näyttää olevan syytä vaatia, että sikaeläimistä saatavat sumutuskuivattu veri ja veriplasma, jotka on tuotu kolmansista maista ja jotka on tarkoitettu sikaeläinten rehuksi, on oltava käsitelty korkeassa lämpötilassa, minkä jälkeen niiden on oltava ollut varastoituina tietyn ajan huonelämpötilassa, jotta voidaan ehkäistä käsittelyn jälkeinen saastumisriski.
(22)
Muuhun käyttöön kuin rehuaineeksi, orgaanisiksi lannoitteiksi tai maanparannusaineiksi tarkoitettujen luiden ja luutuotteiden (lukuun ottamatta luujauhoa), sarvien ja sarvituotteiden (lukuun ottamatta sarvijauhoa), kavioiden, sorkkien ja niistä valmistettujen tuotteiden (lukuun ottamatta sorkka- ja kaviojauhoa) tuonti olisi myös sallittava, kun nämä ainekset kuljetetaan lentokoneella, sillä edellytyksellä, että ne täyttävät asetuksen (EY) N:o 1069/2009 41 artiklassa säädetyt vaatimukset. Sen vuoksi asetuksen (EU) N:o 142/2011 liitettä XIV olisi muutettava.
(23)
”Välituotteen” määritelmän muuttamisen ja verituotteiden tuontia koskevien lisävaatimusten seurauksena olisi muutettava välituotteita kolmansista maista tuotaessa käytettävän ilmoituksen mallia ja rehuaineeksi tarkoitettujen verituotteiden tuontia koskevan terveystodistuksen mallia. Sen vuoksi asetuksen (EU) N:o 142/2011 liitteessä XV olevaa 4B lukua ja 20 lukua olisi muutettava.
(24)
Kaupan häiriöiden välttämiseksi olisi säädettävä siirtymäkaudesta, jonka aikana jäsenvaltioiden olisi sallittava niiden välituotteiden tuonti, joihin sovelletaan asetuksen (EU) N:o 142/2011 säännöksiä, sellaisina kuin ne ovat muutettuina tällä asetuksella, ennen tämän asetuksen voimaantuloa voimassa olevien sääntöjen mukaisesti.
(25)
Tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat pysyvän kasvi-, eläin-, elintarvike- ja rehukomitean lausunnon mukaiset,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Muutetaan asetus (EU) N:o 142/2011 seuraavasti:
1)
Lisätään 15 artiklaan kohta seuraavasti:
”Poiketen siitä, mitä asetuksen (EY) N:o 1069/2009 14 artiklassa säädetään, jäsenvaltio voi sallia kyseisen asetuksen 10 artiklan f alakohdassa tarkoitetun luokkaan 3 kuuluvan aineksen pienten määrien keräämisen, kuljetuksen ja hävittämisen kyseisen asetuksen 19 artiklan 1 kohdan d alakohdassa tarkoitetuilla tavoilla sillä edellytyksellä, että liitteessä VI olevassa IV luvussa vahvistettuja hävittämistä muilla tavoin koskevia vaatimuksia noudatetaan.”
2)
Korvataan 19 artiklan c alakohta seuraavasti:
”c)
III luku, jos ne varastoivat johdettuja tuotteita mainitun asetuksen 24 artiklan 1 kohdan j alakohdassa tarkoitettuihin tiettyihin käyttötarkoituksiin;
d)
V luku, jos ne varastoivat tilalla mainitun asetuksen 4 artiklassa tarkoitettuja myöhemmin hävitettäväksi tarkoitettuja eläimistä saatavia sivutuotteita.”
3)
Muutetaan 20 artiklan 4 kohta seuraavasti:
a)
korvataan d alakohta seuraavasti:
”d)
toimijat, jotka käyttävät pieniä määriä asetuksen (EY) N:o 1069/2009 9 ja 10 artiklassa tarkoitettuja luokkaan 2 ja luokkaan 3 kuuluvia aineksia tai niistä johdettuja tuotteita, kun tarkoituksena on alueen sisällä tapahtuva näiden tuotteiden suora toimittaminen loppukäyttäjälle, paikallisilla markkinoilla tai paikallisiin vähittäisliikkeisiin, jos toimivaltainen viranomainen katsoo, ettei tällaiseen toimintaan liity vakavan ihmisiin tai eläimiin tarttuvan taudin leviämisriskiä; tätä kohtaa ei sovelleta, kun kyseisiä aineksia käytetään rehuna muilla tuotantoeläimillä kuin turkiseläimillä;”
b)
Lisätään e ja f alakohta seuraavasti:
”e)
orgaanisten lannoitteiden tai maanparannusaineiden käyttäjät tiloissa, joissa ei pidetä tuotantoeläimiä;
f)
toimijat, jotka käsittelevät ja jakelevat orgaanisia lannoitteita tai maanparannusaineita yksinomaan enintään 50 kilogramman painoisissa myyntivalmiissa vähittäispakkauksissa rehu- ja elintarvikeketjun ulkopuolista käyttöä varten.”
4)
Korvataan 22 artiklan 2 kohta seuraavasti:
”2. Seuraavien markkinoille saattamiseen ei sovelleta mitään eläinten terveyttä koskevia vaatimuksia:
a)
luonnonvaraisista merilinnuista peräisin oleva, unionissa kerätty tai kolmansista maista tuotu guano;
b)
muut myyntivalmiit kasvualustat kuin maahantuodut kasvualustat, jotka sisältävät vähemmän kuin
i)
5 prosenttia luokkaan 3 kuuluvaa ainesta olevia johdettuja tuotteita tai luokkaan 2 kuuluvaa muuta ainesta kuin käsiteltyä lantaa;
ii)
50 prosenttia käsiteltyä lantaa.”
5)
Korvataan 23 artiklan 3 kohta seuraavasti:
”3. Välituotteiden määräpaikkana olevan laitoksen toiminnanharjoittajan tai omistajan tai tämän edustajan on käytettävä ja/tai lähetettävä välituotteet yksinomaan valmistuksessa käytettäviksi liitteessä I olevassa 35 kohdassa olevan välituotteen määritelmän mukaisesti.”
6)
Poistetaan 36 artiklan 3 kohta.
7)
Muutetaan liitteet I, III, IV, V, VI, IX, X, XI, XII, XIV, XV ja XVI tämän asetuksen liitteen mukaisesti.
2 artikla
Unioniin saa 27 päivään syyskuuta 2015 ulottuvan siirtymävaiheen ajan edelleen tuoda eläimistä saatavien sivutuotteiden tai niistä johdettujen tuotteiden lähetyksiä, joiden mukana on malli-ilmoitus, joka on täytetty ja allekirjoitettu asetuksen (EU) N:o 142/2011, sellaisena kuin se on ennen tämän asetuksen voimaantuloa, liitteessä XV olevassa 20 luvussa esitetyn mallin mukaisesti, sillä edellytyksellä että tällaiset malli-ilmoitukset on täytetty ja allekirjoitettu ennen 27 päivää heinäkuuta 2015.
3 artikla
Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Sitä sovelletaan 23 päivästä helmikuuta 2015.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 6 päivänä tammikuuta 2015.