NAŘÍZENÍ RADY (EU) č. 1088/2012
ze dne 20. listopadu 2012,
kterým se pro rok 2013 stanoví rybolovná práva pro některé populace ryb a skupiny populací ryb v Baltském moři
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 43 odst. 3 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení Rady (ES) č. 2371/2002 ze dne 20. prosince 2002 o zachování a udržitelném využívání rybolovných zdrojů v rámci společné rybářské politiky (1) požaduje, aby opatření, jimiž se řídí přístup do vod a ke zdrojům a udržitelné provozování rybolovných činností, byla stanovena s ohledem na dostupná vědecká, technická a hospodářská doporučení, a zejména na zprávu vypracovanou Vědeckotechnickým a hospodářským výborem pro rybářství (VTHVR), jakož i s ohledem na každé doporučení získané od regionálních poradních sborů.
(2)
Je povinností Rady, aby přijala opatření na stanovení a přidělení rybolovných práv podle lovišť nebo skupin lovišť, případně včetně některých podmínek, jež jsou s nimi funkčně spojeny. Rybolovná práva by měla být rozdělena mezi jednotlivé členské státy způsobem, který každému členskému státu zajistí relativní stabilitu rybolovných činností pro každou populaci nebo kategorii rybolovu, s náležitým ohledem na cíle společné rybářské politiky stanovené v nařízení (ES) č. 2371/2002.
(3)
Celkové přípustné odlovy (dále jen „TAC“) by měly být stanoveny na základě dostupných vědeckých doporučení s ohledem na biologické a socioekonomické aspekty a na zajištění spravedlivého zacházení pro všechna odvětví rybolovu, jakož i s ohledem na názory vyjádřené v průběhu konzultací se zúčastněnými subjekty, zejména na jednáních s Poradním výborem pro rybolov a akvakulturu a dotčenými regionálními poradními sbory.
(4)
Pro populace podléhající specifickým víceletým plánům by měla být rybolovná práva určena v souladu s pravidly stanovenými v těchto plánech. Omezení odlovu a intenzity rybolovu pro populace tresky obecné v Baltském moři by tedy měla být stanovena v souladu s pravidly stanovenými v nařízení Rady (ES) č. 1098/2007 ze dne 18. září 2007, kterým se zavádí víceletý plán pro populace tresky obecné v Baltském moři a lov těchto populací (2) (dále jen „plán pro tresku obecnou v Baltském moři“).
(5)
S ohledem na nejnovější vědecká doporučení lze zavést pružnost v řízení intenzity rybolovu v rámci plánu pro tresku obecnou v Baltském moři, aniž by se ohrozily cíle tohoto plánu a aniž by byla zvýšena úmrtnost způsobená rybolovem. Tato pružnost by umožnila efektivnější řízení intenzity rybolovu v případech, kdy kvóty nejsou mezi loďstvo členského státu rozděleny rovnoměrně, a usnadnila by rychlé reakce na výměny kvót. Členským státům by proto mělo být dovoleno, aby přidělily plavidlům plujícím pod jejich vlajkou dodatečné dny nepřítomnosti v přístavu, pokud je stejný počet dnů odejmut jiným plavidlům plujícím pod jejich vlajkou.
(6)
Na využívání rybolovných práv stanovených v tomto nařízení by se mělo vztahovat nařízení Rady (ES) č. 1224/2009 ze dne 20. listopadu 2009 o zavedení kontrolního režimu Společenství k zajištění dodržování pravidel společné rybářské politiky (3), a zejména jeho ustanovení o zaznamenávání úlovků a intenzity rybolovu a oznamování údajů o vyčerpání rybolovných práv. Je proto třeba upřesnit kódy týkající se vykládek populací, na něž se vztahuje toto nařízení, které mají členské státy používat při předávání údajů Komisi.
(7)
V souladu s nařízením Rady (ES) č. 847/96 ze dne 6. května 1996, kterým se stanoví dodatečné podmínky pro meziroční řízení celkových přípustných odlovů a kvót (4), je nezbytné určit, na které populace se vztahují různá opatření stanovená v uvedeném nařízení.
(8)
Aby se předešlo přerušení rybolovných činností a zajistila obživa rybářů Unie, je důležité otevřít tato loviště od 1. ledna 2013. Z důvodu naléhavosti by toto nařízení mělo vstoupit v platnost bezprostředně po vyhlášení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Předmět
Tímto nařízením se pro rok 2013 stanoví rybolovná práva pro určité populace ryb a skupiny populací ryb v Baltském moři.
Článek 2
Oblast působnosti
Toto nařízení se vztahuje na plavidla Unie působící v Baltském moři.
Článek 3
Definice
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
a)
„oblastmi Mezinárodní rady pro průzkum moří (ICES)“ zeměpisné oblasti vymezené v příloze I nařízení Rady (ES) č. 2187/2005 ze dne 21. prosince 2005, kterým se stanoví technická opatření pro zachování rybolovných zdrojů ve vodách Baltského moře, Velkého a Malého Beltu a Øresundu (5);
b)
„Baltským mořem“ subdivize ICES 22-32;
c)
„plavidlem Unie“ rybářské plavidlo plující pod vlajkou členského státu a registrované v Unii;
d)
„celkovým přípustným odlovem (TAC)“ množství, které lze každoročně odlovit z každé populace;
e)
„kvótou“ část TAC přidělená Unii, členskému státu nebo třetí zemi;
f)
„dnem nepřítomnosti v přístavu“ každé nepřetržité období 24 hodin nebo jeho část, během něhož je plavidlo nepřítomno v přístavu.
KAPITOLA II
RYBOLOVNÁ PRÁVA
Článek 4
TAC a rozdělení
Celkové přípustné odlovy, kvóty a případné podmínky, které jsou s nimi funkčně spjaty, jsou stanoveny v příloze I.
Článek 5
Zvláštní ustanovení o rozdělení
1. Rozdělením rybolovných práv mezi členské státy stanoveným v tomto nařízení nejsou dotčeny:
a)
výměny provedené podle čl. 20 odst. 5 nařízení (ES) č. 2371/2002;
b)
přerozdělení provedená podle článku 37 nařízení (ES) č. 1224/2009;
c)
dodatečné vykládky povolené podle článku 3 nařízení (ES) č. 847/96;
d)
množství převedená v souladu s článkem 4 nařízení (ES) č. 847/96;
e)
odpočty provedené podle článků 37, 105, 106 a 107 nařízení (ES) č. 1224/2009.
2. Není-li v příloze I tohoto nařízení uvedeno jinak, použije se článek 3 nařízení (ES) č. 847/96 na populace, na které se vztahuje preventivní TAC, a čl. 3 odst. 2 a 3 a článek 4 uvedeného nařízení na populace, na které se vztahuje analytický TAC.
Článek 6
Podmínky vykládky úlovků a vedlejších úlovků
Ryby populací, pro něž jsou stanovena omezení odlovu, smějí být uchovávány na palubě nebo vyloženy pouze tehdy, pokud odlovy provedla plavidla členského státu, jenž má kvótu, která dosud není vyčerpána.
Článek 7
Omezení intenzity rybolovu
1. Omezení intenzity rybolovu jsou stanovena v příloze II.
2. Omezení uvedená v odstavci 1 se vztahují rovněž na subdivize ICES 27 a 28.2, pokud Komise nerozhodla v souladu s čl. 29 odst. 2 nařízení (ES) č. 1098/2007 o vynětí těchto subdivizí ICES z omezení podle čl. 8 odst. 1 písm. b) a odst. 3, 4 a 5 a podle článku 13 uvedeného nařízení.
3. Omezení uvedená v odstavci 1 se nevztahují na subdivizi ICES 28.1, pokud Komise nerozhodla v souladu s čl. 29 odst. 4 nařízení (ES) č. 1098/2007 o tom, že se omezení podle čl. 8 odst. 1 písm. b) a odst. 3, 4 a 5 nařízení (ES) č. 1098/2007 vztahují na uvedenou subdivizi.
KAPITOLA III
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 8
Předávání údajů
Zasílají-li členské státy podle článků 33 a 34 nařízení (ES) č. 1224/2009 Komisi údaje týkající se vykládek objemů odlovených populací, použijí kódy populací stanovené v příloze I tohoto nařízení.
Článek 9
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. ledna 2013.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 20. listopadu 2012.
NEUVOSTON ASETUS (EU) N:o 1088/2012,
annettu 20 päivänä marraskuuta 2012,
eräiden kalakantojen ja kalakantaryhmien Itämerellä sovellettavien kalastusmahdollisuuksien vahvistamisesta vuodeksi 2013
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 43 artiklan 3 kohdan,
ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Elollisten vesiluonnonvarojen säilyttämisestä ja kestävästä hyödyntämisestä yhteisessä kalastuspolitiikassa 20 päivänä joulukuuta 2002 annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 2371/2002 (1) edellytetään ottamaan käyttöön toimenpiteitä, jotka koskevat vesialueille pääsyä ja vesiluonnonvarojen käyttöoikeutta sekä kestävän kalastustoiminnan harjoittamista, ottaen huomioon käytettävissä olevat tieteelliset, tekniset ja taloudelliset lausunnot ja erityisesti tieteellis-teknis-taloudellisen kalastuskomitean (STECF) laatima kertomus sekä alueellisilta neuvoa-antavilta toimikunnilta saadut lausunnot.
(2)
Neuvoston tehtävänä on hyväksyä kalastus- tai kalastusryhmäkohtaisten kalastusmahdollisuuksien vahvistamista ja jakamista koskevat toimenpiteet sekä tarvittaessa tietyt niihin toiminnallisesti liittyvät edellytykset. Kalastusmahdollisuudet olisi jaettava jäsenvaltioiden kesken siten, että varmistetaan kunkin jäsenvaltion kalastustoiminnan suhteellinen vakaus kunkin kannan tai kalastuksen osalta ja ottaen asianmukaisesti huomioon asetuksessa (EY) N:o 2371/2002 vahvistetut yhteisen kalastuspolitiikan tavoitteet.
(3)
Suurimmat sallitut saaliit (TACit) olisi vahvistettava saatavilla olevien tieteellisten lausuntojen perusteella ottaen huomioon biologiset ja sosioekonomiset näkökohdat ja varmistaen eri kalastussektorien välinen oikeudenmukainen kohtelu, sekä niiden kannanottojen nojalla, jotka on tuotu esiin sidosryhmien kuulemisissa, erityisesti neuvoa-antavan kalatalous- ja vesiviljelykomitean ja asianomaisten alueellisten neuvoa-antavien toimikuntien kanssa järjestetyissä kokouksissa.
(4)
Erityisten monivuotisten suunnitelmien kattamien kantojen kalastusmahdollisuudet olisi vahvistettava mainituissa suunnitelmissa vahvistettujen sääntöjen mukaisesti. Sen vuoksi Itämeren turskakantojen saaliita ja pyyntiponnistuksia koskevat rajoitukset olisi vahvistettava Itämeren turskakantoja ja näitä kantoja hyödyntäviä kalastuksia koskevasta monivuotisesta suunnitelmasta 18 päivänä syyskuuta 2007 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1098/2007 (2) mukaisesti, jäljempänä ’Itämeren turskan hoitosuunnitelma’.
(5)
Uusimpien tieteellisten lausuntojen perusteella voidaan noudattaa joustavuutta Itämeren turskakantojen pyyntiponnistuksen hallinnoinnissa vaarantamatta Itämeren turskan hoitosuunnitelman tavoitteita ja aiheuttamatta kalastuskuolevuuden kasvua. Tämä joustavuus mahdollistaisi pyyntiponnistuksen tehokkaamman hallinnoinnin silloin, kun kiintiöitä ei ole jaettu tasaisesti jäsenvaltion laivastolle, ja auttaisi reagoimaan nopeasti kiintiöiden vaihtoihin. Sen vuoksi jäsenvaltiolla olisi oltava mahdollisuus myöntää sen lipun alla purjehtivalle alukselle lisää satamastapoissaolopäiviä, jos vastaava määrä satamastapoissaolopäiviä vähennetään muilta kyseisen jäsenvaltion lipun alla purjehtivilta aluksilta.
(6)
Tässä asetuksessa vahvistettujen kalastusmahdollisuuksien käyttöön olisi sovellettava yhteisön valvontajärjestelmästä, jonka tarkoituksena on varmistaa yhteisen kalastuspolitiikan sääntöjen noudattaminen, 20 päivänä marraskuuta 2009 annettua neuvoston asetusta (EY) N:o 1224/2009 (3) ja erityisesti säännöksiä, jotka koskevat saaliiden ja pyyntiponnistuksen kirjaamista sekä tietojen ilmoittamista kalastusmahdollisuuksien käyttämisestä loppuun. Sen vuoksi on tarpeen täsmentää koodit, joita jäsenvaltioiden on käytettävä niiden lähettäessä komissiolle tietoja tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvien kantojen puretuista saaliista.
(7)
TACien ja kiintiöiden vuosittaiseen hallinnoimiseen liittyvien lisäedellytysten käyttöönottamisesta 6 päivänä toukokuuta 1996 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 847/96 (4) mukaan kannat, joihin sovelletaan mainitussa asetuksessa tarkoitettuja eri toimenpiteitä, on määriteltävä.
(8)
Jotta kalastustoiminta ei keskeytyisi ja turvattaisiin unionin kalastajien toimeentulo, on tärkeää avata kyseiset kalastukset 1 päivästä tammikuuta 2013. Asian kiireellisyyden vuoksi tämän asetuksen olisi tultava voimaan välittömästi sen jälkeen, kun se on julkaistu,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:
I LUKU
YLEISET SÄÄNNÖKSET
1 artikla
Kohde
Tässä asetuksessa vahvistetaan eräiden kalakantojen ja kalakantaryhmien kalastusmahdollisuudet Itämerellä vuodeksi 2013.
2 artikla
Soveltamisala
Tätä asetusta sovelletaan Itämerellä toimiviin unionin aluksiin.
3 artikla
Määritelmät
Tässä asetuksessa tarkoitetaan:
a)
’Kansainvälisen merentutkimusneuvoston (ICES) alueilla’ kalavarojen säilyttämisestä teknisten toimenpiteiden avulla Itämeren, Belttien ja Juutinrauman vesialueilla 21 päivänä joulukuuta 2005 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2187/2005 (5) liitteessä I määriteltyjä maantieteellisiä alueita;
b)
’Itämerellä’ ICES-osa-alueita 22-32;
c)
’unionin aluksella’ jonkin jäsenvaltion lipun alla purjehtivaa ja unionissa rekisteröityä kalastusalusta;
d)
’suurimmalla sallitulla saaliilla’ (TAC) sitä määrää, joka voidaan pyytää kustakin kannasta kunakin vuonna;
e)
’kiintiöllä’ unionille, jäsenvaltiolle tai kolmannelle maalle TACista myönnettyä osuutta;
f)
’satamastapoissaolopäivällä’ mitä tahansa yhtäjaksoista 24 tunnin jaksoa, jonka aikana alus on poissa satamasta, tai tällaisen ajanjakson osaa.
II LUKU
KALASTUSMAHDOLLISUUDET
4 artikla
TACit ja niiden jakaminen
TACit, kiintiöt sekä tarvittaessa niihin toiminnallisesti liittyvät edellytykset vahvistetaan liitteessä I.
5 artikla
Jakamista koskevat erityiset säännökset
1. Tässä asetuksessa vahvistettu kalastusmahdollisuuksien jakaminen jäsenvaltioiden kesken ei rajoita seuraavien soveltamista:
a)
asetuksen (EY) N:o 2371/2002 20 artiklan 5 kohdan mukaisesti tehtävät vaihdot;
b)
asetuksen (EY) N:o 1224/2009 37 artiklan mukaisesti tehtävät uudelleen jakamiset;
c)
asetuksen (EY) N:o 847/96 3 artiklan nojalla sallittavat saaliiden lisäpurkamiset;
d)
asetuksen (EY) N:o 847/96 4 artiklan mukaisesti pidätettävät määrät;
e)
asetuksen (EY) N:o 1224/2009 37, 105, 106 ja 107 artiklan mukaisesti tehtävät vähennykset.
2. Asetuksen (EY) N:o 847/96 3 artiklaa on sovellettava kantoihin, joihin sovelletaan varo-TACia, ja mainitun asetuksen 3 artiklan 2 ja 3 kohtaa sekä 4 artiklaa on sovellettava kantoihin, joihin sovelletaan analyyttistä TACia, jollei tämän asetuksen liitteessä I toisin säädetä.
6 artikla
Saaliiden ja sivusaaliiden aluksesta purkamista koskevat edellytykset
Aluksella ei saa pitää eikä aluksesta saa purkaa sellaisiin kantoihin kuuluvia kaloja, joille on vahvistettu saalisrajat, paitsi jos saaliit on pyydetty sellaisen jäsenvaltion aluksilla, joilla on kiintiö, eikä tämä kiintiö ole täyttynyt.
7 artikla
Pyyntiponnistusrajoitukset
1. Pyyntiponnistusrajoitukset vahvistetaan liitteessä II.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettuja rajoituksia sovelletaan myös ICES-osa-alueisiin 27 ja 28.2, jollei komissio ole tehnyt asetuksen (EY) N:o 1098/2007 29 artiklan 2 kohdan mukaisesti päätöstä kyseisten osa-alueiden jättämisestä mainitun asetuksen 8 artiklan 1 kohdan b alakohdassa, 3, 4 ja 5 kohdassa ja 13 artiklassa säädettyjen rajoitusten ulkopuolelle.
3. Edellä 1 kohdassa tarkoitettuja rajoituksia ei sovelleta ICES-osa-alueeseen 28.1, jollei komissio ole tehnyt asetuksen (EY) N:o 1098/2007 29 artiklan 4 kohdan mukaisesti päätöstä siitä, että asetuksen (EY) N:o 1098/2007 8 artiklan 1 kohdan b alakohdassa ja 3, 4 ja 5 kohdassa säädettyjä rajoituksia on sovellettava kyseiseen osa-alueeseen.
III LUKU
LOPPUSÄÄNNÖKSET
8 artikla
Tietojen toimittaminen
Kun jäsenvaltiot lähettävät komissiolle pyydettyjen kantojen purettujen saaliiden määriin liittyviä tietoja asetuksen (EY) N:o 1224/2009 33 ja 34 artiklan nojalla, niiden on käytettävä tämän asetuksen liitteessä I vahvistettuja kantojen koodeja.
9 artikla
Voimaantulo
Tämä asetus tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Sitä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2013.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 20 päivänä marraskuuta 2012.