SMĚRNICE EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY 2014/55/EU
ze dne 16. dubna 2014
o elektronické fakturaci při zadávání veřejných zakázek
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 114 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
s ohledem na stanovisko Výboru regionů (2),
v souladu s řádným legislativním postupem (3),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
V členských státech v současné době existuje a používá se řada celosvětových, celostátních, regionálních i soukromých norem pro elektronickou fakturaci. Žádná z těchto norem nepřevažuje a většina z nich není navzájem interoperabilní.
(2)
Jelikož neexistuje žádná společná norma, členské státy v případě, kdy prosazují používání elektronických faktur při zadávání veřejných zakázek nebo toto používání povinně ukládají, volí vytvoření vlastního technického řešení založeného na vlastní vnitrostátní normě. V důsledku toho počet odlišných norem koexistujících v rámci všech členských států narůstá a je pravděpodobné, že poroste i do budoucna.
(3)
Velké množství norem, které nejsou interoperabilní, vede k nadměrné složitosti, právní nejistotě a dodatečným provozním nákladům pro hospodářské subjekty, které elektronické faktury v různých členských státech používají. Od hospodářských subjektů, které se chtějí účastnit přeshraničního zadávání veřejných zakázek, se tak často vyžaduje, aby se pokaždé, kdy vstoupí na nový trh, řídily novou normou elektronické fakturace. Odlišné právní a technické požadavky na elektronické faktury odrazují hospodářské subjekty od přeshraničního zadávání veřejných zakázek, a vytvářejí tak překážky přístupu na trh přeshraničního zadávání veřejných zakázek a překážky obchodu. Znemožňují tím využívání základních svobod, a mají proto přímý účinek na fungování vnitřního trhu.
(4)
Tyto překážky obchodu uvnitř Unie budou v budoucnu pravděpodobně dále narůstat, neboť vzhledem k tomu, že používání elektronických faktur při zadávání veřejných zakázek se v členských státech rozšiřuje nebo se stává povinným, vzniká čím dál více vnitrostátních a soukromých norem, které nejsou interoperabilní.
(5)
Překážky přeshraničního obchodu plynoucí z koexistence vícera souborů právních požadavků a technických norem v oblasti elektronické fakturace a ze skutečnosti, že tyto normy nejsou interoperabilní, by měly být odstraněny nebo zmírněny. K dosažení tohoto cíle by měla být vytvořena společná evropská norma pro sémantický datový model základních prvků elektronické faktury (dále jen „evropská norma pro elektronickou fakturaci“). Tato norma by měla stanovit a charakterizovat základní prvky, které musí elektronická faktura vždy obsahovat, a usnadnit tak zasílání a přijímání elektronických faktur mezi systémy založenými na různých technických normách. Za předpokladu, že stávající vnitrostátní technické normy nejsou s touto evropskou normou v rozporu, neměla by je tato norma nahrazovat ani omezovat jejich používání a rovněž by měla být zachována možnost pokračovat v jejich uplatňování souběžně s evropskou normou.
(6)
Zajištěním sémantické interoperability a zvýšením právní jistoty tato směrnice podpoří využívání elektronické fakturace při zadávání veřejných zakázek, čímž bude mít pro členské státy, veřejné zadavatele, zadavatele a hospodářské subjekty zásadní přínos z hlediska úspor, dopadu na životní prostředí a snížení administrativní zátěže.
(7)
Přínosy elektronické fakturace jsou maximalizovány, pokud lze vystavování, zasílání, předávání, příjem a zpracování faktur plně automatizovat. Z tohoto důvodu by za slučitelné s evropskou normou pro elektronickou fakturaci měly být považovány pouze strojově čitelné faktury, které může příjemce zpracovávat automaticky a digitálně. Pouhý obrázkový soubor by neměl být považován za elektronickou fakturu pro účely této směrnice.
(8)
Cílem interoperability je umožnit jednotnou prezentaci a zpracovávání informací mezi obchodními systémy bez ohledu na jejich technologii, použití nebo platformu. Úplnou interoperabilitou se rozumí schopnost být interoperabilní na třech odlišných úrovních: z hlediska obsahu faktury (úroveň sémantická), formátu nebo použitého jazyka (úroveň syntaktická) a způsobu předání faktury. Sémantickou interoperabilitou se rozumí, že elektronická faktura obsahuje určité nezbytné informace a je zachován přesný význam vyměňovaných informací, jemuž je jednoznačně porozuměno nezávisle na způsobu, jímž jsou tyto informace fyzicky ztvárněny nebo předány. Syntaktickou interoperabilitou se rozumí, že datové prvky jsou na elektronické faktuře uváděny v takovém formátu, který umožňuje jejich přímou výměnu mezi odesílatelem a příjemcem a automatické zpracování. Syntaktickou interoperabilitu lze zajistit jedním ze dvou způsobů, a sice použitím společné syntaxe nebo pomocí mapování různých syntaxí.
(9)
Na trhu se používá značné množství syntaxí. Syntaktická interoperabilita je stále častěji zajišťována pomocí mapování. Tento způsob je účinný, pokud faktura obsahuje všechny nezbytné datové prvky na sémantické úrovni a jejich význam je jednoznačný. Jelikož tomu tak ale často není, je třeba přijmout opatření k zajištění interoperability na sémantické úrovni. V zájmu dalšího zjednodušení používání elektronické fakturace a snížení nákladů by jedním z dlouhodobých cílů mělo být omezení počtu používaných syntaxí, pokud možno soustředěním se pouze na nejpoužívanější z nich.
(10)
Normalizace elektronické fakturace rovněž doplňuje snahy o podporu využívání elektronického zadávání zakázek, jak je odrážejí příslušná ustanovení směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/24/EU (4) a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/25/EU (5).
(11)
Evropská rada v závěrech ze zasedání ve dnech 28. a 29. června 2012 a 24. října 2013 uvedla, že prioritou by měla být opatření zaměřená na další rozvoj přeshraničního elektronického obchodování a modernizaci veřejné správy, mimo jiné usnadněním přechodu k elektronické fakturaci a jejím urychleným zavedením.
(12)
Evropský parlament v usnesení ze dne 20. dubna 2012 poukázal na roztříštěnost trhu způsobenou různými vnitrostátními pravidly pro elektronickou fakturaci, vyzdvihl podstatné výhody, které elektronická fakturace nabízí, a zdůraznil význam právní jistoty, jasného technického prostředí a otevřených a interoperabilních řešení elektronické fakturace na základě společných právních požadavků, obchodních postupů a technických norem. Z těchto důvodů Evropský parlament vyslovil požadavek, aby se elektronická fakturace při zadávání veřejných zakázek stala do roku 2016 povinnou.
(13)
Evropské mnohostranné fórum pro elektronickou fakturaci (e-fakturaci) zřízené rozhodnutím Komise ze dne 2. listopadu 2010 (6) přijalo v říjnu 2013 jednomyslně doporučení týkající se využití sémantického datového modelu na podporu interoperability elektronické fakturace.
(14)
Tato směrnice by se měla použít na elektronické faktury přijímané veřejnými zadavateli a zadavateli a vystavované v rámci plnění zakázek, na něž se vztahuje směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/81/ES (7), směrnice Evropského parlamentu a Rady 2014/23/EU (8), směrnice 2014/24/EU nebo směrnice 2014/25/EU. Tato směrnice by se měla vztahovat pouze na elektronické faktury vystavené hospodářským subjektem, jemuž byla přidělena veřejná zakázka nebo koncese (hlavní dodavatel). Pokud však členské státy podle článku 71 směrnice 2014/24/EU a článku 88 směrnice 2014/25/EU stanoví přímou úhradu subdodavatelům, mělo by se v zadávací dokumentaci rovněž stanovit, zda se v souvislosti s platbami subdodavatelům má či nemá používat elektronická fakturace. Mělo by být jasně stanoveno, že pokud je zakázka zadána skupině hospodářských subjektů, vztahuje se tato směrnice na elektronické faktury vystavené skupinou jako takovou i jednotlivými hospodářskými subjekty.
(15)
Tato směrnice by se měla rovněž uplatnit, pokud koncese v souvislosti s platbou vyžaduje, aby hospodářský subjekt, kterému byla koncese udělena, vystavil fakturu. Pojem „koncesef“ je vymezen v čl. 5 bodu 1 směrnice 2014/23/EU. Předmětem udělování koncesí je zajištění stavebních prací nebo služeb prostřednictvím koncese, kdy protiplnění za tuto koncesi spočívá v právu požívat výnosů z daných stavebních prací nebo služeb nebo v tomto právu společně s platbou.
(16)
Tato směrnice podléhá článku 346 Smlouvy o fungování EU. Tato směrnice se nevztahuje na elektronické faktury vystavené na základě plnění (prohlášeného za utajené nebo doprovázeného zvláštními bezpečnostními opatřeními) zakázek, které jsou vyloučeny z oblasti působnosti směrnice 2014/23/EU podle čl. 10 odst. 6 uvedené směrnice, směrnice 2014/24/EU podle čl. 15 odst. 3 uvedené směrnice a směrnice 2014/25/EU podle čl. 24 odst. 3 uvedené směrnice. Za stejných podmínek by měla být v této směrnici stanovena výjimka pro elektronické faktury vystavené na základě plnění (prohlášeného za utajené nebo doprovázeného zvláštními bezpečnostními opatřeními) těchto zakázek, které spadají do oblasti působnosti směrnice 2009/81/ES.
(17)
Definice používané v této směrnici by měly být v souladu s jinými unijními právními předpisy v oblasti veřejných zakázek.
(18)
Komise by měla uplatňovat příslušná ustanovení nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1025/2012 (9) a o vypracování evropské normy pro elektronickou fakturaci požádat příslušnou evropskou normalizační organizaci. Podle příslušných ustanovení nařízení (EU) č. 1025/2012 se rozhodnutí Komise, kterým se taková žádost stanoví, přijímá přezkumným postupem podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 (10).
(19)
Evropská norma pro elektronickou fakturaci by měla vycházet ze stávajících technických specifikací, které byly vypracovány v rámci evropských normalizačních organizací, jako jsou CEN (CWA 16356-MUG a CWA 16562-CEN BII), a měla by zohledňovat jiné příslušné technické specifikace vypracované v rámci mezinárodních normalizačních organizací, jako jsou UN/CEFACT (CII v. 2.0) a ISO (finanční faktura založená na metodice ISO 20022). Při plnění žádosti o vypracování normy by příslušná evropská normalizační organizace měla rovněž zohlednit výsledky rozsáhlých pilotních projektů prováděných v rámci programu na podporu politiky rámcového programu pro konkurenceschopnost a inovace a technické specifikace elektronické fakturace jakýchkoli jiných příslušných subjektů a organizací, které jsou podnikatelskou sférou hojně využívány. Evropská norma pro elektronickou fakturaci by zároveň měla být slučitelná se stávajícími normami provádění plateb, aby bylo možné platby automaticky zpracovávat.
(20)
Ve své žádosti určené příslušné evropské normalizační organizaci by Komise měla požadovat, aby evropská norma pro elektronickou fakturaci byla technologicky neutrální s cílem zabránit jakémukoli narušení hospodářské soutěže, aby byla slučitelná s příslušnými mezinárodními normami pro elektronickou fakturaci s cílem zabránit tomu, aby se dodavatelé ze třetích zemí potýkali s technickými překážkami pro přístup na trh, a usnadnit evropským dodavatelům zasílání elektronických faktur kupujícím ze třetích zemí, a aby byla v souladu se směrnicí Rady 2006/112/ES (11). Jelikož elektronické faktury mohou obsahovat osobní údaje, měla by Komise rovněž požadovat, aby evropská norma pro elektronickou fakturaci brala ohled na ochranu osobních údajů v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES (12) a na zásadu ochrany údajů již ve fázi návrhu, zásadu proporcionality a zásadu minimalizace údajů. Vedle těchto minimálních požadavků by Komise měla ve své žádosti určené příslušné evropské normalizační organizaci stanovit další požadavky na obsah evropské normy pro elektronickou fakturaci a lhůtu pro její přijetí.
(21)
Aby bylo zajištěno, že elektronickou fakturaci při zadávání veřejných zakázek mohou využívat i malé a střední podniky, měla by evropská norma pro elektronickou fakturaci umožňovat zavedení uživatelsky vstřícných systémů elektronické fakturace, tedy těch, které jsou snadno srozumitelné a snadno použitelné. V této souvislosti je rovněž třeba zohlednit skutečnost, že zejména malé a střední podniky, jakož i menší veřejní zadavatelé a zadavatelé mají omezený počet zaměstnanců a omezené finanční prostředky.
(22)
Evropská norma pro elektronickou fakturaci by měla být rovněž vhodná pro použití při obchodním styku mezi podniky. Aby mohly novou normu využívat i soukromé hospodářské subjekty ve vzájemných obchodních vztazích, měla by tedy Komise zajistit, aby norma nebyla vypracována tak, že by byla vhodná pouze pro použití v oblasti zadávání veřejných zakázek.
(23)
Faktury vydávané v různých hospodářských odvětvích mohou vyžadovat zahrnutí informací specifických pro dané odvětví. Součástí všech faktur by však měl být omezený počet společných standardních prvků. Přítomnost těchto prvků je nezbytná k ověření toho, zda faktura řádně zachycuje příslušné základní obchodní plnění, a k zajištění právní platnosti faktury. Seznam těchto prvků vyžadovaných pro účely DPH je stanoven ve směrnici 2006/112/ES. Evropská norma pro elektronickou fakturaci by proto měla být s tímto souborem prvků v souladu.
(24)
Evropská norma pro elektronickou fakturaci by měla vymezit sémantické datové prvky týkající se zejména komplementárních údajů o prodávajícím a kupujícím, identifikátorů procesu, atributů faktury, fakturačních položek, informací o dodání, údajů o platbě a platebních podmínek. Základní prvky elektronické faktury by měla obsahovat každá elektronická faktura. Tím by se zajistilo jasné a jednotné uplatňování elektronické fakturace.
(25)
Přestože odesílatel elektronické faktury by měl mít nadále možnost zaručit pravost původu a integritu obsahu faktury několika způsoby, včetně elektronickým podpisem, neměla by evropská norma pro elektronickou fakturaci v zájmu zajištění souladu se směrnicí 2006/112/ES jako jeden ze svých prvků obsahovat požadavek elektronického podpisu.
(26)
S cílem zabránit vzniku nadměrných nákladů a zátěže pro veřejné zadavatele a zadavatele by příslušná evropská normalizační organizace měla mít za úkol určit seznam omezeného počtu syntaxí splňujících evropskou normu pro elektronickou fakturaci. Tento seznam by neměl být součástí evropské normy pro elektronickou fakturaci. Takto určené syntaxe musí být již hojně a úspěšně používány hospodářskými subjekty a veřejnými zadavateli. V zájmu usnadnění a urychlení provedení v členských státech by příslušná evropská normalizační organizace měla být požádána, aby zajistila vhodné syntaktické vazby mezi evropskou normou pro elektronickou fakturaci a všemi syntaxemi uvedenými na seznamu. Syntaktické vazby jsou pokyny o způsobu, jakým by norma mohla být v jednotlivých syntaxích vyjádřena. Produkt této normalizace by měl doplnit evropskou normu pro elektronickou fakturaci a seznam syntaxí.
(27)
Za účelem usnadnění používání evropské normy pro elektronickou fakturaci by měla být Evropská normalizační organizace rovněž vyzvána, aby navrhla pokyny týkající se interoperability přenosu. Tyto pokyny by neměly být součástí evropské normy pro elektronickou fakturaci ani být závazné pro veřejné zadavatele a zadavatele.
(28)
Před zavedením evropské normy pro elektronickou fakturaci v členských státech by mělo být dostatečně otestováno její praktické používání. Toto posouzení by mělo být provedeno během vypracovávání normy. Měli by do něj být zapojeni koneční uživatelé a mělo by se zejména zaměřit na aspekty praktičnosti a uživatelské vstřícnosti a mělo by prokázat, že normu lze zavést nákladově efektivním a přiměřeným způsobem.
(29)
Pokud evropská norma pro elektronickou fakturaci a seznam syntaxí vyhovujících této normě, které vypracuje příslušná evropská normalizační organizace, splní požadavky obsažené v žádosti Komise podané evropské normalizační organizaci a pokud byla tato norma otestována, měly by být odkazy na evropskou normu pro elektronickou fakturaci a seznam syntaxí zveřejněny v Úředním věstníku Evropské unie.
(30)
Ustanovení této směrnice týkající se vypracování normy a dalších produktů normalizace jsou v souladu s příslušnými ustanoveními nařízení (EU) č. 1025/2012. S ohledem na specifika této směrnice je však vhodné stanovit, že rozhodnutí zveřejnit, nezveřejnit nebo zveřejnit s omezením odkazy na normu a seznam syntaxí se mají přijímat přezkumným postupem. Tím by však nemělo být dotčeno použití příslušných ustanovení nařízení (EU) č. 1025/2012 o formálních námitkách proti harmonizovaným normám.
(31)
Evropské normalizační organizace provádějí pravidelnou revizi a aktualizaci norem, aby odpovídaly technologickému vývoji. Vzhledem k rychlosti tohoto vývoje v odvětví informačních a komunikačních technologií by měla Komise rovněž mít možnost příslušnou evropskou normalizační organizaci požádat, aby provedla revizi a aktualizaci evropské normy pro elektronickou fakturaci s cílem zohlednit tento vývoj a zajistit i nadále interoperabilitu.
(32)
S cílem reagovat na technologický vývoj nebo požadavky trhu by měla mít Komise možnost přijmout prováděcí akt, kterým reviduje a aktualizuje seznam syntaxí. V případě složitějších úprav by Komise rovněž měla mít možnost příslušnou normalizační organizaci požádat, aby provedla revizi a aktualizaci seznamu syntaxí.
(33)
Komise by měla mít možnost revidovat již zveřejněný seznam syntaxí, považuje-li to za nezbytné k zajištění úplné a trvalé interoperability, k zohlednění technologického vývoje nebo k omezení počtu používaných syntaxí. Měla by při tom vzít v úvahu seznam syntaxí, které určila, revidovala a aktualizovala příslušná evropská normalizační organizace.
(34)
Po uplynutí lhůt pro provedení ve vnitrostátním právu stanovených v této směrnici by měly být veřejní zadavatelé a zadavatelé povinni přijímat a zpracovávat elektronické faktury, které vyhovují požadavkům evropské normy pro elektronickou fakturaci a kterékoli ze syntaxí uvedených na seznamu zveřejněném Komisí v Úředním věstníku Evropské unie. Veřejní zadavatelé a zadavatelé by tedy neměli odmítat elektronické faktury, které splňují výše uvedené podmínky, pouze z důvodu nesplnění požadavků (například vnitrostátních nebo odvětvových požadavků nebo doplňujících technických požadavků jakéhokoli druhu) jiných než těch, které jsou konkrétně stanoveny v této směrnici. Jiné závažné důvody pro odmítnutí, například důvody týkající se smluvních podmínek, by však touto povinností dotčeny být neměly. Veřejní zadavatelé a zadavatelé by v každém případě měli mít nadále možnost před zaplacením faktury ověřit, zda obsah elektronické faktury řádně zachycuje příslušné základní obchodní plnění (například zda je fakturovaná částka správná) a zda faktura byla zaslána správnému příjemci. Zákazem odmítnout elektronické faktury podle této směrnice není dotčena směrnice Evropského parlamentu a Rady 2011/7/EU (13).
(35)
Tato směrnice by měla ukládat povinnost přijímat a zpracovávat elektronické faktury pouze příjemcům, tj. veřejným zadavatelům, centrálním zadavatelům a zadavatelům. Touto směrnicí by nemělo být dotčeno právo odesílatele faktury rozhodnout se mezi vystavením faktury v souladu s evropskou normou pro elektronickou fakturaci, v souladu s vnitrostátními nebo jinými technickými normami nebo v papírové podobě. Tato směrnice by však členským státům neměla bránit ve stanovení toho, že v rámci zadávání veřejných zakázek by měly být vystavovány pouze elektronické faktury. Pokud se odesílatel rozhodne vystavit fakturu za použití evropské normy pro elektronickou fakturaci, měla by povinnost příjemce přijmout a zpracovat tuto fakturu platit pouze v případě, že je daná faktura vystavena v jedné ze syntaxí uvedených na seznamu syntaxí, který Komise zveřejnila v Úředním věstníku Evropské unie. Tím by neměla být dotčena možnost odesílatele využít služeb třetí osoby k převodu mezi jeho vlastní syntaxí a jednou ze syntaxí na daném seznamu.
(36)
Evropský inspektor ochrany údajů byl konzultován v souladu s čl. 28 odst. 2 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 (14) a vydal dne 11. listopadu 2013 (15) stanovisko. Ve svém stanovisku zveřejnil doporučení k zajištění dostatečné ochrany údajů při uplatňování této směrnice. Tato doporučení by měla být zohledněna při vypracovávání evropské normy pro elektronickou fakturaci a při zpracovávání osobních údajů veřejnými zadavateli a zadavateli. Mělo by být zejména jasně stanoveno, že stávající zákony týkající se ochrany údajů platí rovněž v oblasti elektronické fakturace a že zveřejňování osobních údajů pro účely transparentnosti a odpovědnosti musí být ve vyváženém poměru s ochranou soukromí.
(37)
Jelikož směrnice 2006/112/ES obsahuje pravidla fakturace, včetně elektronické fakturace, je třeba vyjasnit její vztah k této směrnici. Tato směrnice sleduje odlišný cíl, má odlišnou oblast působnosti než směrnice 2006/112/ES, a proto nemá vliv na ustanovení uvedené směrnice týkající se používání elektronických faktur pro účely DPH. Článek 232 směrnice 2006/112/ES upravuje vztahy mezi obchodními partnery a jeho cílem je zajistit, aby s používáním elektronických faktur musel příjemce souhlasit. Tím by však nemělo být dotčeno právo členských států uložit veřejným zadavatelům a zadavatelům povinnost přijímat za určitých podmínek elektronické faktury.
(38)
Aby veřejní zadavatelé a zadavatelé mohli řádně připravit a přijmout technická opatření, která jsou v návaznosti na zavedení evropské normy pro elektronickou fakturaci a schválení seznamu syntaxí nezbytná pro dosažení souladu s touto směrnicí, a s ohledem na potřebu urychleného zavedení elektronické fakturace by se mělo považovat za opodstatněné stanovení lhůty pro provedení ve vnitrostátním právu v délce osmnácti měsíců od zveřejnění odkazu na evropskou normu pro elektronickou fakturaci a seznamu syntaxí v Úředním věstníku Evropské unie. Odchylně od této obecné lhůty pro provedení ve vnitrostátním právu by členské státy, s cílem usnadnit přijetí elektronické fakturace na straně některých veřejných zadavatelů, jako jsou místní a regionální veřejní zadavatelé a veřejné podniky, měly mít možnost odložit uplatňování této směrnice na veřejné zadavatele na nižší než ústřední úrovni a zadavatele na třicet měsíců od zveřejnění odkazu na evropskou normu pro elektronickou fakturaci a seznamu syntaxí v Úředním věstníku Evropské unie. Tato možnost odložit uplatňování požadavků této směrnice by se neměla vztahovat na centrální zadavatele.
(39)
S cílem usnadnit provádění požadavků této směrnice pro veřejné zadavatele a zadavatele by Komise měla zajistit, aby byly členské státy v plném rozsahu a pravidelně informovány o pokroku prací, které budou z hlediska vypracování normy a souvisejících produktů normalizace vykonávat příslušné evropské normalizační organizace. Členské státy by tak měly možnost provést nezbytné přípravné práce, s cílem dokončit provádění v rámci dohodnutých lhůt.
(40)
Vzhledem k tomu, že veřejní zadavatelé a zadavatelé budou moci přijímat elektronické faktury odpovídající i jiným normám než evropské normě pro elektronickou fakturaci, jakož i faktury papírové, nestanoví-li vnitrostátní právní předpisy jinak, nevytváří tato směrnice žádné dodatečné náklady ani zatížení podniků, včetně mikropodniků a malých a středních podniků ve smyslu doporučení Komise 2003/361/ES (16). Komise i členské státy by se dále měly vynasnažit, aby minimalizovaly náklady na evropskou normu pro elektronickou fakturaci pro její uživatele, zejména mikropodniky a malé a střední podniky, a usnadnily tak její přijetí v celé Evropské unii.
(41)
Členské státy by měly při provádění této směrnice zohledňovat potřeby malých a středních podniků i menších veřejných zadavatelů a zadavatelů a měly by všem veřejným zadavatelům, zadavatelům a dodavatelům poskytovat potřebnou podporu, aby mohli evropskou normu pro elektronickou fakturaci používat. Kromě toho by měla být stanovena opatření ke vzdělávání, zejména pro malé a střední podniky.
(42)
V zájmu usnadnění technických a procesních úprav, které musí všechny strany zapojené do zadávání veřejných zakázek provést, aby zajistily úspěšné provedení této směrnice, by členské státy měly v rámci možností zpřístupnit pomoc ze strukturálních fondů všem způsobilým veřejným zadavatelům, zadavatelům a malým a středním podnikům.
(43)
Za účelem zajištění jednotných podmínek k provedení této směrnice a sestavení, omezení a revize seznamu syntaxí by měly být Komisi svěřeny prováděcí pravomoci. Tyto pravomoci by měly být vykonávány v souladu s nařízením (EU) č. 182/2011. Prováděcí akty týkající se seznamu syntaxí by měly být přijímány přezkumným postupem, jelikož tyto akty slouží k usnadnění používání evropské normy pro elektronickou fakturaci a zajišťují interoperabilitu a rychlou reakci na technologický vývoj. Přezkumný postup by měl být rovněž používán k přijetí prováděcích aktů ohledně námitek proti evropské normě pro elektronickou fakturaci, neboť tyto akty by mohly mít důsledky pro povinnost přijímat a zpracovávat elektronické faktury.
(44)
Jelikož cílů této směrnice, totiž odstranění překážek trhu a obchodu vytvořených existencí odlišných vnitrostátních pravidel a norem a v zajištění interoperability, nemůže být dosaženo uspokojivě členskými státy, ale spíše jich může být lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje tato směrnice rámec toho, co je nezbytné pro dosažení těchto cílů,
PŘIJALY TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
Oblast působnosti
Tato směrnice se použije na elektronické faktury vystavované na základě plnění zakázek, na něž se vztahuje směrnice 2009/81/ES, 2014/23/EU, 2014/24/EU nebo 2014/25/EU.
Tato směrnice se nevztahuje na elektronické faktury vystavované na základě plnění zakázek, které spadají do oblasti působnosti směrnice 2009/81/ES, pokud bylo zadání a plnění zakázky v souladu s platnými právními a správními předpisy členského státu prohlášeno za utajené nebo musí být doprovázeno zvláštními bezpečnostními opatřeními a pokud daný členský státy stanovil, že dotyčné základní zájmy nelze zaručit mírnějšími opatřeními.
Článek 2
Definice
Pro účely této směrnice se rozumí:
1)
„elektronickou fakturou“ faktura, která byla vystavena, předána a přijata ve strukturovaném elektronickém formátu, jenž umožňuje její automatizované a elektronické zpracování;
2)
„základními prvky elektronické faktury“ soubor zásadních informačních prvků, které musí elektronická faktura obsahovat, aby umožňovala přeshraniční interoperabilitu, včetně informací nezbytných k zajištění souladu s právními předpisy;
3)
„sémantickým datovým modelem“ strukturovaný a logicky vzájemně propojený soubor pojmů a jejich významů, které určují základní prvky elektronické faktury;
4)
„syntaxí“ strojově čitelný jazyk nebo dialekt jazyka použitý k vyjádření datových prvků obsažených v elektronické faktuře;
5)
„syntaktickými vazbami“ pokyny o způsobu, jakým by sémantický datový model pro elektronické faktury mohl být v jednotlivých syntaxích vyjádřen;
6)
„veřejnými zadavateli“ veřejní zadavatelé ve smyslu čl. 1 bodu 17 směrnice 2009/81/ES, čl. 6 odst. 1 směrnice 2014/23/EU a čl. 2 odst. 1 bodu 1 směrnice 2014/24/EU;
7)
„veřejnými zadavateli na nižší úrovni“ veřejní zadavatelé na nižší úrovni ve smyslu čl. 2 odst. 1 bodu 3 směrnice 2014/24/EU;
8)
„centrálním zadavatelem“ centrální zadavatel ve smyslu čl. 2 odst. 1 bodu 16 směrnice 2014/24/EU;
9)
„zadavateli“ zadavatelé ve smyslu čl. 1 bodu 17 směrnice 2009/81/ES, čl. 7 odst. 1 a 2 směrnice 2014/23/EU a čl. 4 odst. 1 směrnice 2014/25/EU;
10)
„mezinárodní normou“ mezinárodní norma ve smyslu čl. 2 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) č. 1025/2012;
11)
„evropskou normou“ evropská norma ve smyslu čl. 2 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) č. 1025/2012.
Článek 3
Vytvoření evropské normy
1. Komise požádá příslušnou evropskou normalizační organizaci, aby navrhla evropskou normu pro sémantický datový model základních prvků elektronické faktury (dále jen „evropská norma pro elektronickou fakturaci“).
Komise vznese požadavek, aby evropská norma pro elektronickou fakturaci splňovala alespoň tato kritéria:
-
byla technologicky neutrální,
-
byla slučitelná s příslušnými mezinárodními normami pro elektronickou fakturaci,
-
zohledňovala potřebu ochrany osobních údajů v souladu se směrnicí 95/46/ES, přístup ochrany údajů již od návrhu a zásady proporcionality, minimalizace údajů a omezení účelu,
-
byla soudržná s příslušnými ustanoveními směrnice 2006/112/ES,
-
umožňovala zavedení praktických, uživatelsky vstřícných a nákladově efektivních systémů elektronické fakturace,
-
zohledňovala zvláštní potřeby malých a středních podniků, jakož i veřejných zadavatelů na nižší úrovni a zadavatelů,
-
byla vhodná pro použití při obchodním styku mezi podniky.
Komise příslušnou evropskou normalizační organizaci požádá, aby poskytla omezený seznam syntaxí, které splňují evropskou normu pro elektronickou fakturaci, vhodné syntaktické vazby a pokyny týkající se interoperability předávání s cílem usnadnit používání takové normy.
Tyto žádosti se přijímají postupem stanoveným v čl. 10 odst. 1 až 5 nařízení (EU) č. 1025/2012.
Norma musí být v rámci svého vypracovávání příslušnou evropskou normalizační organizací ve lhůtě stanovené v odstavci 2 otestována z hlediska praktické použitelnosti pro konečného uživatele. Celkovou odpovědnost za toto testování nese Komise, která zajistí, aby během provádění testu byl brán zvláštní zřetel na dodržení kritérií praktičnosti, uživatelské vstřícnosti a případných nákladů na zavedení v souladu s odst. 1 druhým pododstavcem. Zprávu o výsledku testování předloží Komise Evropskému parlamentu a Radě.
2. Pokud evropská norma pro elektronickou fakturaci vypracovaná v souladu se žádostí uvedenou v odstavci 1 splňuje požadavky, jež jsou v této žádosti uvedeny, a poté, co byla dokončena testovací fáze podle odst. 1 pátého pododstavce, zveřejní Komise odkaz na tuto normu v Úředním věstníku Evropské unie společně se seznamem omezeného počtu syntaxí vypracovaným v souladu s žádostí uvedenou v odstavci 1. Toto zveřejnění musí být dokončeno do 27. května 2017.
Článek 4
Formální námitky proti evropské normě
1. Má-li členský stát nebo Evropský parlament za to, že evropská norma pro elektronickou fakturaci a seznam syntaxí zcela nesplňují požadavky stanovené v čl. 3 odst. 1, uvědomí o tom Komisi a připojí podrobné vysvětlení; Komise poté rozhodne:
a)
zveřejnit, nezveřejnit nebo zveřejnit s omezením odkazy na evropskou normu pro elektronickou fakturaci a seznam syntaxí v Úředním věstníku Evropské unie;
b)
zachovat, zachovat s omezením nebo zrušit odkazy na evropskou normu pro elektronickou fakturaci a seznam syntaxí v Úředním věstníku Evropské unie.
2. Komise zveřejní na svých internetových stránkách informace o evropské normě pro elektronickou fakturaci a seznamu syntaxí, které byly předmětem rozhodování podle odstavce 1.
3. Komise vyrozumí příslušnou evropskou normalizační organizaci o rozhodnutí uvedeném v odstavci 1 a případně ji požádá o revizi dané evropské normy pro elektronickou fakturaci nebo seznamu syntaxí.
4. Rozhodnutí uvedená v odst. 1 písm. a) a b) tohoto článku se přijímají přezkumným postupem podle čl. 10 odst. 2.
Článek 5
Udržování a další vývoj evropské normy a seznamu syntaxí
1. V zájmu zohlednění technologického vývoje a zajištění plné a trvalé interoperability v elektronické fakturaci při zadávání veřejných zakázek může Komise:
a)
provádět aktualizace nebo revize evropské normy pro elektronickou fakturaci;
b)
provádět aktualizace nebo revize seznamu syntaxí, který zveřejnila v Úředním věstníku Evropské unie.
2. Pokud se Komise rozhodne přistoupit k opatření uvedenému v odst. 1 písm. a), podá žádost u příslušné evropské normalizační organizace. Tato žádost se podává postupem podle čl. 3 odst. 1 bez použití lhůt v něm stanovených.
3. Článek 4 se použije na každou aktualizaci nebo revizi provedenou v souladu s odst. 1 písm. a) tohoto článku.
4. Pokud se Komise rozhodne přistoupit k opatření uvedenému v odst. 1 písm. b), učiní tak přezkumným postupem podle čl. 10 odst. 2 nebo podáním žádosti u příslušné evropské normalizační organizace. Tato žádost se podává postupem podle čl. 3 odst. 1 bez použití lhůt v něm stanovených.
Článek 6
Základní prvky elektronické faktury
Základními prvky elektronické faktury jsou mimo jiné:
a)
identifikátory procesu a faktury;
b)
fakturační období;
c)
údaje o prodávajícím;
d)
údaje o kupujícím;
e)
údaje o plátci;
f)
údaje o daňovém zástupci prodávajícího;
g)
referenční číslo zakázky;
h)
informace o dodání;
i)
pokyny k platbě;
j)
informace o přeplatcích nebo nedoplatcích;
k)
informace o fakturačních položkách podle řádků;
l)
celkové fakturované částky;
m)
rozdělení DPH.
Článek 7
Přijetí a zpracování elektronických faktur
Členské státy zajistí, aby veřejní zadavatelé a zadavatelé přijímali a zpracovávali elektronické faktury, které splňují evropskou normu pro elektronickou fakturaci, na niž byl zveřejněn odkaz podle čl. 3 odst. 2, a odpovídají kterékoli ze syntaxí uvedených na seznamu zveřejněném podle čl. 3 odst. 2.
Článek 8
Ochrana údajů
1. Touto směrnicí není dotčeno platné právo Unie a vnitrostátní právo v oblasti ochrany údajů.
2. Nestanoví-li právní předpisy Unie nebo vnitrostátní právní předpisy jinak, a aniž jsou dotčeny výjimky a omezení podle článku 13 směrnice 95/46/ES, lze osobní údaje získané za účelem elektronické fakturace použít pouze k tomuto účelu nebo případně k účelům s ním slučitelným.
3. Aniž jsou dotčeny výjimky a omezení podle článku 13 směrnice 95/46/ES, členské zajistí, aby právní úprava zveřejňování osobních údajů shromážděných při elektronické fakturaci pro účely transparentnosti a určení odpovědnosti byla v souladu s účelem tohoto zveřejnění a se zásadou ochrany soukromí.
Článek 9
Používání elektronických faktur pro účely DPH
Touto směrnicí není dotčena směrnice 2006/112/ES.
Článek 10
Postup projednávání ve výboru
1. Komisi je nápomocen výbor. Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 5 nařízení (EU) č. 182/2011.
Článek 11
Provedení do vnitrostátního práva
1. Členské státy přijmou, zveřejní a uplatňují právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 27. listopadu 2018. Jejich znění sdělí neprodleně Komisi.
2. Odchylně od odstavce 1 členské státy do osmnácti měsíců od zveřejnění odkazu na evropskou normu pro elektronickou fakturaci v Úředním věstníku Evropské unie přijmou, zveřejní a uplatňují předpisy nezbytné k dosažení souladu s povinností přijímat a zpracovávat elektronické faktury stanovenou v článku 7.
Členské státy mohou odložit uplatňování uvedené v prvním pododstavci nejdéle na třicet měsíců od zveřejnění odkazu na evropskou normu pro elektronickou fakturaci v Úředním věstníku Evropské unie, pokud jde o jejich veřejné zadavatele na nižší úrovni a zadavatele.
Po zveřejnění odkazu na evropskou normu pro elektronickou fakturaci zveřejní Komise v Úředním věstníku Evropské unie konečnou lhůtu pro uvedení předpisů podle prvního pododstavce v účinnost.
3. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
Článek 12
Přezkum
Komise přezkoumá účinky této směrnice na vnitřní trh a na využívání elektronické fakturace při zadávání veřejných zakázek a do tří let po uplynutí lhůty maximálního odkladu pro veřejné zadavatele na nižší úrovni, uvedené v čl. 11 odst. 2 druhém pododstavci, o tom podá zprávu Evropskému parlamentu a Radě. V případě potřeby ke zprávě připojí posouzení dopadů týkající se potřeby dalších opatření.
Článek 13
Vstup v platnost
Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 14
Určení
Tato směrnice je určena členským státům.
Ve Štrasburku dne 16. dubna 2014.
EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVI 2014/55/EU,
annettu 16 päivänä huhtikuuta 2014,
sähköisestä laskutuksesta julkisissa hankinnoissa
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka
ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 114 artiklan,
ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
sen jälkeen kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille,
ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (1),
ottavat huomioon alueiden komitean lausunnon (2),
noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä (3),
sekä katsovat seuraavaa:
(1)
Jäsenvaltioissa on tällä hetkellä käytössä useita sähköisiä laskuja koskevia kansainvälisiä, kansallisia, alueellisia ja valmistajakohtaisia standardeja. Mikään näistä standardeista ei ole ensisijainen, ja niistä monet eivät ole keskenään yhteentoimivia.
(2)
Koska yhteistä standardia ei ole, jäsenvaltiot ovat päättäneet kehittää erillisiin kansallisiin standardeihin perustuvia omia teknisiä ratkaisujaan halutessaan edistää sähköisten laskujen käyttöä julkisissa hankinnoissa tai tehdä siitä pakollista. Tästä johtuu, että jäsenvaltioissa rinnakkain käytössä olevien erilaisten standardien määrä on kasvussa ja kasvaa tulevaisuudessa todennäköisesti edelleen.
(3)
Yhteentoimimattomien standardien moninaisuus tekee tilanteen aivan liian monimutkaiseksi sekä aiheuttaa oikeudellista epävarmuutta ja ylimääräisiä toimintakustannuksia niille talouden toimijoille, jotka käyttävät sähköisiä laskuja eri jäsenvaltioissa. Talouden toimijoita, jotka haluavat suorittaa rajatylittäviä hankintatoimia, vaaditaan usein noudattamaan uutta sähköisen laskutuksen standardia aina, kun ne alkavat toimia uusilla markkinoilla. Sähköisiä laskuja koskevat, toisistaan poikkeavat oikeudelliset ja tekniset vaatimukset muodostavat markkinoillepääsyn esteitä rajatylittävissä julkisissa hankinnoissa sekä kaupan esteitä, koska ne ehkäisevät talouden toimijoita ryhtymästä rajatylittävään hankintatoimintaan. Ne rajoittavat perusvapauksia, ja niillä on näin ollen suora vaikutus sisämarkkinoiden toimintaan.
(4)
Tällaiset unionin sisäisen kaupan esteet lisääntyvät todennäköisesti tulevaisuudessa, kun kehitetään yhä enemmän yhteentoimimattomia kansallisia ja valmistajakohtaisia standardeja ja kun sähköisten laskujen käyttö yleistyy julkisissa hankinnoissa tai se tehdään pakolliseksi jäsenvaltioissa.
(5)
Erilaisista rinnakkaisista sähköistä laskutusta koskevista oikeudellisista vaatimuksista ja teknisistä standardeista ja niiden puutteellisesta yhteentoimivuudesta johtuvia rajatylittävän kaupan esteitä olisi poistettava tai vähennettävä. Tämän tavoitteen saavuttamiseksi olisi kehitettävä sähköisen laskun ydinelementtejä koskevaa semanttista tietomallia koskeva yhteinen eurooppalainen standardi, jäljempänä ”sähköisen laskutuksen eurooppalainen standardi”. Standardissa olisi määritettävä ja kuvattava ne ydinelementit, joita sähköiseen laskuun on aina sisällyttävä, millä helpotettaisiin sähköisten laskujen lähettämistä ja vastaanottamista eri teknisiin standardeihin perustuvien järjestelmien välillä. Edellyttäen, että olemassa olevat kansalliset tekniset standardit eivät ole ristiriidassa tämän eurooppalaisen standardin kanssa, niitä ei olisi korvattava tällä standardilla eikä niiden käyttöä rajoitettava, ja olisi oltava mahdollista jatkaa niiden käyttöä rinnan eurooppalaisen standardin kanssa.
(6)
Varmistamalla semanttisen yhteentoimivuuden ja parantamalla oikeusvarmuutta tämä direktiivi edistää myös sähköisen laskutuksen käyttöönottoa julkisissa hankinnoissa, minkä ansiosta jäsenvaltioille, hankintaviranomaisille, hankintayksiköille ja talouden toimijoille koituu merkittäviä hyötyjä säästöjen, ympäristövaikutusten ja hallinnollisten rasitteiden kevenemisen muodossa.
(7)
Sähköisestä laskutuksesta saadaan suurin mahdollinen hyöty, kun laskun tuottaminen, lähettäminen, siirtäminen, vastaanottaminen ja käsittely voidaan automatisoida kaikilta osin. Tästä syystä vain koneellisesti luettavien laskujen, jotka vastaanottaja voi käsitellä automaattisesti ja digitaalisesti, olisi katsottava noudattavan sähköisen laskutuksen eurooppalaista standardia. Pelkkää kuvatiedostoa ei olisi pidettävä tämän direktiivin mukaisena sähköisenä laskuna.
(8)
Yhteentoimivuuden tavoitteena on mahdollistaa tietojen johdonmukainen esittäminen ja käsittely yritysjärjestelmien välillä riippumatta niiden teknologiasta, sovelluksista tai alustasta. Täydellinen yhteentoimivuus muodostuu yhteistoimintakyvystä kolmella seuraavalla erillisellä tasolla: laskun sisältö (semantiikka), käytetty muoto tai kieli (syntaksi) ja tiedonsiirtomenetelmä. Semanttinen yhteentoimivuus merkitsee sitä, että sähköinen lasku sisältää tietyn määrän vaadittua tietoa ja että vaihdetun tiedon täsmällinen merkitys säilyy ja ymmärretään yksiselitteisesti riippumatta tavasta, jolla se fyysisesti esitetään tai siirretään. Syntaktinen yhteentoimivuus merkitsee sitä, että sähköisen laskun dataelementit esitetään sellaisessa muodossa, joka voidaan vaihtaa suoraan lähettäjän ja vastaanottajan välillä ja käsitellä automaattisesti. Syntaktinen yhteentoimivuus voidaan varmistaa kahdella tavalla: yhteisen syntaksin käyttämisellä tai eri syntaksien välisillä sidoksilla.
(9)
Käytössä on suuri määrä syntakseja. Syntaktinen yhteentoimivuus varmistetaan yhä enenevässä määrin sidosten avulla. Tämä menetelmä on tehokas, jos lasku sisältää kaikki semanttisella tasolla vaadittavat dataelementit ja jos niiden merkitys on yksiselitteinen. Koska tilanne on usein aivan toisenlainen, tarvitaan toimia yhteentoimivuuden varmistamiseksi semanttisella tasolla. Jotta voitaisiin entisestään yksinkertaistaa sähköisen laskutuksen käyttöä ja vähentää kustannuksia, eräänä pitkän aikavälin tavoitteena olisi oltava käytettävien syntaksien lukumäärän vähentäminen siten, että keskitytään yleisimmin käytettyihin.
(10)
Sähköisen laskutuksen standardoinnilla täydennetään niitä toimia, joilla pyritään edistämään sähköisten hankintamenettelyjen käyttöönottoa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2014/24/EU (4) ja Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2014/25/EU (5) asiaankuuluvien säännösten mukaisesti.
(11)
Eurooppa-neuvosto on 28 ja 29 päivänä kesäkuuta 2012 ja 24 päivänä lokakuuta 2013 antamissaan päätelmissä todennut, että etusijalle olisi asetettava toimenpiteet, joilla pyritään kehittämään rajatylittävää verkkokauppaa ja julkishallintojen nykyaikaistamista, myös helpottamalla siirtymistä sähköiseen laskutukseen ja toteuttamalla se pikaisesti.
(12)
Euroopan parlamentti viittasi 20 päivänä huhtikuuta 2012 antamassaan päätöslauselmassa sähköistä laskutusta koskevista kansallisista säännöistä johtuvaan markkinoiden hajanaisuuteen, korosti sähköisen laskutuksen tarjoamia huomattavia etuja ja painotti oikeusvarmuuden, selkeän teknisen ympäristön sekä yhteisiin lakisääteisiin vaatimuksiin, liiketoimintaprosesseihin ja teknisiin standardeihin perustuvien avointen ja yhteentoimivien sähköisen laskutuksen ratkaisujen merkitystä. Näistä syistä Euroopan parlamentti esitti, että sähköinen laskutus tehtäisiin pakolliseksi julkisissa hankinnoissa vuoteen 2016 mennessä.
(13)
Marraskuun 2 päivänä 2010 hyväksytyllä komission päätöksellä (6) perustettu sähköistä laskutusta käsittelevä eurooppalainen sidosryhmäfoorumi antoi lokakuussa 2013 yksimielisesti suosituksen semanttisen datan määritysten käytöstä sähköisen laskutuksen yhteentoimivuuden tukemiseksi.
(14)
Tätä direktiiviä olisi sovellettava hankintaviranomaisten ja -yksikköjen vastaanottamiin sähköisiin laskuihin, jotka on laadittu sellaisten sopimusten täytäntöönpanon johdosta, joihin sovelletaan Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä 2009/81/EY (7), Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä 2014/23/EU (8), direktiiviä 2014/24/EU tai direktiiviä 2014/25/EU. Ainoastaan sellaisten talouden toimijoiden laatimien sähköisten laskujen, joiden kanssa julkista hankintaa koskeva sopimus tai käyttöoikeussopimus on tehty (pääsopimuksen osapuoli), olisi kuuluttava tämä direktiivin soveltamisalaan. Jäsenvaltioiden määrätessä direktiivin 2014/24/EU 71 artiklan ja direktiivin 2014/25/EU 88 artiklan mukaisesti suorista maksuista alihankkijoille, hankinta-asiakirjoissa määritettäviin järjestelyihin olisi sisällytettävä säännöksiä, jotka koskevat sitä, käytetäänkö sähköistä laskutusta vai ei alihankkijoille suoritettavien maksujen osalta. Siltä osin kun sopimus tehdään talouden toimijoiden ryhmittymän kanssa, olisi selvennettävä, että tätä direktiiviä sovelletaan sekä ryhmittymän että yksittäisten talouden toimijoiden laatimiin sähköisiin laskuihin.
(15)
Tätä direktiiviä olisi sovellettava myös maksuja käsittäviin käyttöoikeussopimuksiin, jotka edellyttävät laskujen laatimista niiden talouden toimijoiden toimesta, jonka kanssa käyttöoikeussopimus on tehty. Ilmaus ”käyttöoikeudet” on määritelty direktiivin 2014/23/EU 5 artiklan 1 alakohdassa. Käyttöoikeussopimusten tarkoituksena on hankkia urakoita tai palveluja käyttöoikeussopimuksella, jonka vastikkeena on rakennettavan kohteen tai palvelujen käyttöoikeus tai tällainen oikeus ja maksu yhdessä.
(16)
Tätä direktiiviä sovelletaan, jollei Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 346 artiklasta muuta johdu. Tätä direktiiviä ei sovelleta sähköisiin laskuihin, jotka on laadittu sellaisten sopimusten (jotka on julistettu salaisiksi tai joihin liittyy erityisiä turvallisuustoimia) täytäntöönpanon johdosta, jotka direktiivin 2014/23/EU 10 artiklan 6 kohdan, direktiivin 2014/24/EU 15 artiklan 3 kohdan ja direktiivin 2014/25/EU 24 artiklan 3 kohdan nojalla eivät kuulu kyseessä olevan direktiivin soveltamisalaan. Tässä direktiivissä olisi samoin edellytyksin säädettävä erityisesti, että sitä ei sovelleta sähköisiin laskuihin, jotka on laadittu sellaisten sopimusten (jotka on julistettu salaisiksi tai joihin liittyy erityisiä turvallisuustoimia) täytäntöönpanon johdosta, jotka kuuluvat direktiivin 2009/81/EY soveltamisalaan.
(17)
Tässä direktiivissä käytettävien määritelmien olisi oltava julkisista hankinnoista annetun unionin muun lainsäädännön mukaisia.
(18)
Komission olisi sovellettava Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1025/2012 (9) asiaa koskevia säännöksiä ja pyydettävä asianomaista eurooppalaista standardointiorganisaatiota laatimaan sähköisen laskutuksen eurooppalainen standardi. Asetuksen (EU) N:o 1025/2012 asianomaisen säännösten mukaan tällaista pyyntöä koskeva komissio päätös edellyttää Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) N:o 182/2011 (10) tarkoitetun tarkastelumenettelyn soveltamista.
(19)
Sähköisen laskutuksen eurooppalaisen standardin olisi perustuttava olemassa oleviin, eurooppalaisten standardointiorganisaatioiden puitteissa laadittuihin teknisiin eritelmiin, kuten CEN (CWA 16356-MUG ja CWA 16562-CEN BII), ja siinä olisi otettava huomioon kansainvälisten standardointiorganisaatioiden puitteissa kehitetyt muut asiaa koskevat tekniset eritelmät, kuten UN/CEFACT (CII v. 2.0) ja ISO (ISO 20022 -menetelmään perustuva rahoituslasku). Toteuttaessaan standardointia koskevaa pyyntöä asianomaisen eurooppalaisen standardointiorganisaation olisi lisäksi otettava huomioon tulokset, jotka on saatu kilpailukyvyn ja innovoinnin puiteohjelmaan (CIP) kuuluvan tukiohjelman puitteissa toteutetuista laajamittaisista kokeiluhankkeista, sekä muiden asianomaisten elinten ja organisaatioiden sähköistä laskutusta koskevat tekniset eritelmät, joita käytetään laajasti liike-elämässä. Sähköisen laskutuksen eurooppalaisen standardin olisi myös oltava yhteensopiva olemassa olevien maksuja koskevien standardien kanssa, jotta automaattinen maksujenkäsittely olisi mahdollista.
(20)
Asianomaiselle eurooppalaiselle standardointiorganisaatiolle esittämässään pyynnössä komission olisi edellytettävä, että sähköisen laskutuksen eurooppalaista standardia voidaan soveltaa riippumatta siitä, mitä teknologiaa käytetään, jotta vältetään kilpailun vääristyminen, että se on yhteensopiva sähköisen laskutuksen asiaa koskevien kansainvälisten standardien kanssa, jotta vältetään kolmansien maiden toimittajiin kohdistuvia teknisiä markkinoille pääsyn esteitä ja jotta eurooppalaisten toimittajien olisi helpompi lähettää sähköisiä laskuja kolmansien maiden ostajille, ja että se on neuvoston direktiivin 2006/112/EY (11) mukainen. Koska sähköiset laskut saattavat sisältää henkilötietoja, komission olisi myös edellytettävä, että sähköisen laskutuksen eurooppalaisessa standardissa otetaan huomioon henkilötietojen suoja Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 95/46/EY (12) sekä sisäänrakennetun tietosuojan, oikeasuhteisuuden ja tietojen minimoinnin periaatteen mukaisesti. Näiden vähimmäisvaatimusten lisäksi komission olisi asianomaiselle eurooppalaiselle standardointiorganisaatiolle esittämässään pyynnössään asetettava myös sähköisen laskutuksen eurooppalaisen standardin sisältöä ja sen hyväksymisen määräaikaa koskevia vaatimuksia.
(21)
Sähköisen laskutuksen eurooppalaisen standardin avulla olisi oltava mahdollista luoda käyttäjäystävällisiä eli helposti hahmotettavissa ja sovellettavissa olevia sähköisen laskutuksen järjestelmiä, jotta voidaan varmistaa, että myös pienet ja keskisuuret yritykset voivat hyötyä sähköisestä laskutuksesta julkisten hankintojen yhteydessä. Tältä osin olisi myös otettava huomioon, että etenkin pienillä ja keskisuurilla yrityksillä sekä pienillä hankintaviranomaisilla ja -yksiköillä on käytössään vain rajoitettu määrä henkilöstöä ja rahoitusta.
(22)
Sähköisen laskutuksen eurooppalaista standardia olisi voitava käyttää myös yritysten välisissä liiketoimissa. Jotta yksityiset talouden toimijat voisivat soveltaa uutta standardia keskinäisissä liikesuhteissaan, komission olisi varmistettava, ettei tällaista standardia kehitetä niin, että se soveltuu yksinomaan julkisiin hankintoihin.
(23)
Eri toimialoilla laaditut laskut saattavat edellyttää kyseisille aloille ominaisten tietojen sisällyttämistä. Kaikkiin laskuihin olisi kuitenkin sisällytettävä tietty määrä yhteisen standardin mukaisia elementtejä. Tämä on välttämätöntä, jotta voidaan tarkistaa, vastaako lasku asianmukaisella tavalla siihen liittyvää liiketointa, ja varmistaa sen oikeudellinen pätevyys. Luettelo tällaisista arvonlisäverotusta varten vaadituista elementeistä sisältyy direktiiviin 2006/112/EY. Sähköisen laskutuksen eurooppalaisen standardin olisi siksi sovittava yhteen näiden laskun tietoja koskevien elementtien kanssa.
(24)
Sähköisen laskutuksen eurooppalaisessa standardissa olisi määriteltävä semanttiset dataelementit, jotka liittyvät erityisesti myyjää ja ostajaa koskeviin lisätietoihin, prosessien tunnisteisiin, laskun määritteisiin, laskuriveihin, toimitustietoihin sekä maksutietoihin ja -ehtoihin. Sähköisen laskun ydinelementtien olisi sisällyttävä jokaiseen sähköiseen laskuun. Tällä on tarkoitus varmistaa, että sähköistä laskutusta sovelletaan selkeästi ja yhdenmukaisesti.
(25)
Vaikka sähköisen laskun lähettäjällä olisi edelleen oltava direktiivin 2006/112/EY tavoitteiden noudattamisen varmistamiseksi mahdollisuus taata laskun alkuperän aitous ja sisällön eheys useilla menetelmillä, myös sähköisellä allekirjoituksella, sähköisen allekirjoituksen vaatimuksen ei olisi kuuluttava sähköisen laskutuksen eurooppalaisen standardin elementteihin.
(26)
Jotta vältetään aiheuttamasta hankintaviranomaisille ja -yksiköille kohtuuttomia kustannuksia ja rasitteita, asianomaista eurooppalaista standardointiorganisaatiota olisi pyydettävä yksilöimään luettelona rajallinen määrä syntakseja, jotka noudattavat sähköisen laskutuksen eurooppalaista standardia. Tämän luettelon ei tulisi olla osa sähköisen laskutuksen eurooppalaista standardia. Yksilöityjen syntaksien on oltava jo yleisesti ja menestyksellä talouden toimijoiden ja hankintaviranomaisten käytössä. Jotta voidaan helpottaa ja nopeuttaa standardin käyttöönottoa jäsenvaltioissa, asianomaista eurooppalaista standardointiorganisaatiota olisi pyydettävä tarjoamaan asiaankuuluvat sidokset uudesta sähköisen laskutuksen eurooppalaisesta standardista kaikille luettelossa esiintyville syntakseille. Syntaksien sidokset ovat ohjeita siitä, miten kutakin standardia voidaan käyttää eri syntakseissa. Tällä standardointituotoksella pyritään täydentämään sähköisen laskutuksen eurooppalaista standardia sähköisen laskun semanttisen datan ydinelementtien määritysten ja lueteltujen syntaksien osalta.
(27)
Jotta helpotetaan sähköisen laskutuksen eurooppalaisen standardin käyttöä, eurooppalaista standardointiorganisaatiota olisi lisäksi pyydettävä laatimaan ohjeita tiedonsiirron yhteentoimivuudesta. Näiden ohjeiden ei tulisi olla osa sähköisen laskutuksen eurooppalaista standardia eivätkä ne saisi olla hankintaviranomaisia ja -yksikköjä velvoittavia.
(28)
Ennen sähköisen laskutuksen eurooppalaisen standardin käyttöönottoa jäsenvaltioissa olisi standardin käytännön soveltamista testattava riittävästi. Tämän arvioinnin olisi tapahduttava standardin laatimisprosessin aikana. Loppukäyttäjien olisi oltava mukana arvioinnissa, jossa olisi käsiteltävä erityisesti käytännöllisyyttä ja käyttäjäystävällisyyttä sekä osoitettava, että standardi on toteutettavissa kustannustehokkaasti ja oikeasuhteisesti.
(29)
Jos asianomaisen eurooppalaisen standardointiorganisaation laatima sähköisen laskutuksen eurooppalainen standardi ja sitä noudattavien syntaksien luettelo täyttävät komission eurooppalaiselle standardointiorganisaatiolle esittämään pyyntöön sisältyvät vaatimukset ja jos standardia on testattu, sähköisen laskutuksen eurooppalaisen standardin viitetiedot sekä syntaksien luettelo olisi julkaistava Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
(30)
Standardin ja muiden standardointituotosten kehittämistä koskevat tämän direktiivin säännökset ovat asetuksen (EU) N:o 1025/2012 asiaankuuluvien säännösten mukaisia. Ottaen huomioon tämän direktiivin erityispiirteet on kuitenkin aiheellista säätää, että standardin viitetietojen ja syntaksien luettelon julkaisemista, julkaisematta jättämistä taikka julkaisemista rajoituksin koskevat päätökset hyväksytään tarkastelumenettelyä noudattaen. Tällä ei kuitenkaan olisi rajoitettava yhdenmukaistettuja standardeja koskevia virallisia vastalauseita koskevien asetuksen (EU) N:o 1025/2012 asiaankuuluvien säännösten soveltamista.
(31)
Euroopan standardointiorganisaatiot tarkastelevat säännöllisesti uudelleen ja päivittävät standardeja teknologisen kehityksen huomion ottamiseksi. Tieto- ja viestintätekniikan nopean kehityksen vuoksi komission olisi myös voitava pyytää asianomaista eurooppalaista standardointiorganisaatiota säännöllisesti tarkistamaan ja päivittämään sähköisen laskutuksen eurooppalaista standardia tämän kehityksen huomioon ottamiseksi ja jatkuvan yhteentoimivuuden varmistamiseksi.
(32)
Teknologisen kehityksen tai markkinoiden vaatimusten huomioon ottamiseksi komission olisi voitava hyväksyä täytäntöönpanosäädöksiä syntaksien luettelon tarkistamisen ja päivittämisen osalta. Monimutkaisempien mukautusten tapauksessa komission olisi voitava myös pyytää asianomaista eurooppalaista standardointiorganisaatiota tarkistamaan ja päivittämään syntaksien luetteloa.
(33)
Komission olisi voitava tarkastella uudelleen jo julkaistua syntaksien luetteloa, mikäli se pitää sitä tarpeellisena täydellisen ja jatkuvan yhteentoimivuuden varmistamiseksi, teknologisen kehityksen huomioon ottamiseksi tai käytettävien syntaksien lukumäärän rajoittamiseksi. Näin tehdessään komission olisi otettava huomioon syntaksien luettelo, jonka asianomainen eurooppalainen standardointiorganisaatio on yksilöinyt ja jota se on tarkastellut uudelleen ja päivittänyt.
(34)
Kun tässä direktiivissä säädetyt määräajat direktiivin saattamiseksi osaksi kansallista lainsäädäntöä ovat umpeutuneet, hankintaviranomaisilla ja -yksiköillä olisi oltava velvollisuus vastaanottaa ja käsitellä sähköisiä laskuja, jotka ovat sähköisen laskutuksen eurooppalaisen standardin ja jonkin komission Euroopan unionin virallisessa lehdessä julkaisemassa luettelossa olevan syntaksin mukaisia. Hankintaviranomaiset ja -yksiköt eivät sen vuoksi saisi kieltäytyä ottamasta vastaan edellä mainitut ehdot täyttäviä sähköisiä laskuja ainoastaan sillä perusteella, että muita kuin tässä direktiivissä nimenomaisesti säädettyjä vaatimuksia (esimerkiksi kansallisia tai alakohtaisia erityisvaatimuksia tai teknisiä lisävaatimuksia) ei ole noudatettu. Tämä velvoite ei saisi kuitenkaan vaikuttaa kieltäytymiseen muiden pakottavien syiden perusteella, kuten niiden, jotka liittyvät sopimusehtoihin. Hankintaviranomaisilla ja -yksiköillä olisi joka tapauksessa oltava vapaus tarkistaa ennen laskun maksamista vastaako sähköisen laskun sisältö asianmukaisesti sen perusteena olevaa liiketointa (esimerkiksi onko laskun määrä oikea) ja onko lasku osoitettu oikealle vastaanottajalle. Velvollisuus olla kieltäytymättä tämän direktiivin mukaisten sähköisten laskujen hyväksymisestä ei rajoita Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2011/7/EU (13) soveltamista.
(35)
Tällä direktiivillä olisi velvoitettava ainoastaan laskujen vastaanottajat eli hankintaviranomaiset, yhteishankintayksiköt ja hankintayksiköt hyväksymään ja käsittelemään sähköisiä laskuja. Tällä direktiivillä ei olisi rajoitettava laskun lähettäjän oikeutta valita, esittääkö hän laskun soveltaen sähköisen laskutuksen eurooppalaista standardia, kansallista standardia tai muita teknisiä standardeja vai paperimuodossa. Tämä direktiivi ei kuitenkaan estäisi jäsenvaltioita määräämästä, että julkisten hankintojen yhteydessä voidaan esittää vain sähköisiä laskuja. Jos lähettäjä valitsee sähköisen laskutuksen eurooppalaisen standardin mukaisen laskun esittämisen, vastaanottajalla olisi oltava velvollisuus vastaanottaa ja käsitellä lasku ainoastaan, jos laskussa on käytetty jotain komission Euroopan unionin virallisessa lehdessä julkaisemassa syntaksien luettelossa olevaa syntaksia. Tällä ei saisi rajoittaa lähettäjän oikeutta käyttää kolmannen osapuolen palveluja oman syntaksinsa ja jonkin luettelossa olevan syntaksin keskinäisen yhteensopivuuden toteuttamiseksi.
(36)
Euroopan tietosuojavaltuutettua on kuultu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 45/2001 (14) 28 artiklan 2 kohdan mukaisesti, ja hän on antanut lausunnon 11 päivänä marraskuuta 2013 (15). Euroopan tietosuojavaltuutettu julkaisi lausunnossaan suosituksia riittävän tietosuojan varmistamiseksi tätä direktiiviä sovellettaessa. Nämä suositukset olisi otettava huomioon, kun sähköisen laskutuksen eurooppalaista standardia laaditaan ja kun hankintaviranomaiset ja -yksiköt käsittelevät henkilötietoja. Olisi erityisesti tehtävä selväksi, että voimassa olevaa tietosuojalainsäädäntöä sovelletaan myös sähköiseen laskutukseen ja että avoimuuteen ja vastuuvelvollisuuteen liittyvistä syistä toteutettavan henkilötietojen julkaisemisen on oltava yksityisyyden suojan mukaista.
(37)
Koska direktiivi 2006/112/EY sisältää laskutusta, mukaan lukien sähköinen laskutus, koskevia sääntöjä, sen suhde tähän direktiiviin olisi selvennettävä. Tämän direktiivin tavoite, samoin kuin soveltamisala, on eri kuin direktiivin 2006/112/EY, ja näin ollen se ei vaikuta sen säännöksiin, jotka koskevat sähköisten laskujen käyttöä arvonlisäverotusta varten. Direktiivin 2006/112/EY 232 artikla sääntelee erityisesti kauppakumppaneiden välisiä suhteita ja sen tarkoituksena on varmistaa, että lähettäjä ei voi velvoittaa vastaanottajaa sähköisen laskun käyttöön. Tällä ei kuitenkaan olisi rajoitettava jäsenvaltioiden oikeutta velvoittaa hankintaviranomaiset ja -yksiköt ottamaan tietyin edellytyksin vastaan sähköisiä laskuja.
(38)
Jotta hankintaviranomaiset ja -yksiköt voivat asianmukaisesti valmistautua ja toteuttaa tekniset toimenpiteet, jotka sähköisen laskutuksen eurooppalaisen standardin laatimisen ja syntaksien luettelon hyväksymisen jälkeen ovat tarpeen tämän direktiivin noudattamiseksi, ja ottaen huomioon tarve toteuttaa pikaisesti sähköinen laskutus, olisi 18 kuukauden määräaika katsottava perustelluksi direktiivin saattamiselle osaksi kansallista lainsäädäntöä laskettuna siitä, kun sähköisen laskutuksen eurooppalaisen standardin viitetiedot ja syntaksien luettelo on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä. Tästä osaksi kansallista lainsäädäntöä saattamiselle asetetusta yleisestä määräajasta poiketen ja jotta voidaan pyrkiä helpottamaan sähköisen laskutuksen käyttöönottoa tiettyjen hankintaviranomaisten, kuten paikallisten ja alueellisten hankintaviranomaisten ja julkisten yritysten, osalta, jäsenvaltioiden olisi voitava lykätä tämän direktiivin soveltamista alemman tason hankintaviranomaisiin ja hankintayksiköihin enintään 30 kuukauden päähän siitä, kun sähköisen laskutuksen eurooppalaisen standardin viitetiedot ja syntaksien luettelo on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä. Tätä mahdollisuutta lykätä tämän direktiivin vaatimusten soveltamista ei olisi sovellettava yhteishankintayksiköihin.
(39)
Jotta hankintaviranomaisten ja -yksiköiden olisi helpompi panna täytäntöön tämän direktiivin vaatimukset, komission olisi varmistettava, että jäsenvaltiot pidetään täydellisesti ja säännöllisesti ajan tasalla asianomaisen eurooppalaisen standardointiorganisaation työn edistymisestä, joka koskee standardin ja siihen liittyvien standardointituotosten kehittämistä. Tällä pyritään antamaan jäsenvaltioille mahdollisuus suorittaa tarpeelliset valmistelutyöt, jotta täytäntöönpano saadaan päätökseen sovituissa määräajoissa.
(40)
Koska hankintaviranomaiset ja -yksiköt voivat ottaa vastaan myös muiden standardien kuin sähköisen laskutuksen eurooppalaisen standardin mukaisia sähköisiä laskuja sekä paperilaskuja, jollei kansallisessa lainsäädännössä toisin säädetä, tämä direktiivi ei aiheuta lisäkustannuksia eikä -rasitteita yrityksille, mukaan lukien komission suosituksessa 2003/361/EY (16) tarkoitetut mikroyritykset ja pienet ja keskisuuret yritykset. Komission ja jäsenvaltioiden olisi lisäksi kaikin tavoin pyrittävä minimoimaan sähköisen laskutuksen eurooppalaisesta standardista sen käyttäjille, erityisesti mikroyrityksille sekä pienille ja keskisuurille yrityksille, aiheutuvat kustannukset, jotta helpotetaan sen käyttöönoton yleistymistä koko Euroopan unionissa.
(41)
Jäsenvaltioiden olisi tätä direktiiviä täytäntöön pannessaan otettava huomioon pienten ja keskisuurten yritysten sekä pienempien hankintaviranomaisten ja -yksikköjen tarpeet ja tarjottava kaikille hankintaviranomaisille ja -yksiköille sekä toimittajille tarpeellista tukea, jotta sähköisen laskutuksen eurooppalaista standardia voidaan käyttää. Lisäksi etenkin pienille ja keskisuurille yrityksille olisi tarjottava koulutusta.
(42)
Jotta helpotetaan teknisiä ja menettelyihin liittyviä mukautuksia, joita kaikkien julkisten hankintojen osapuolten on tehtävä tämän direktiivin onnistuneen täytäntöönpanon varmistamiseksi, jäsenvaltioiden olisi mahdollisuuksien mukaan asetettava rakennerahaston tukea kaikkien tukikelpoisten hankintaviranomaisten ja -yksiköiden sekä pienten ja keskisuurten yritysten saataville.
(43)
Komissiolle olisi siirrettävä täytäntöönpanovaltaa tämän direktiivin yhdenmukaisen täytäntöönpanon varmistamista sekä syntaksien luettelon laadintaa, rajoittamista ja uudelleentarkastelua varten. Tätä valtaa olisi käytettävä asetuksen (EU) N:o 182/2011 mukaisesti. Syntaksien luetteloa koskevien täytäntöönpanosäädösten hyväksymiseen olisi sovellettava tarkastelumenettelyä, koska nämä säädökset helpottavat sähköisen laskutuksen eurooppalaisen standardin soveltamista ja varmistavat yhteentoimivuuden ja teknologisen kehityksen nopean huomioon ottamisen. Tarkastelumenettelyä olisi sovellettava myös sähköisen laskutuksen eurooppalaista standardia koskeviin virallisiin vastalauseisiin liittyvien täytäntöönpanosäädösten hyväksymiseen, sillä tällaiset säädökset voivat vaikuttaa velvollisuuteen ottaa vastaan ja käsitellä sähköisiä laskuja.
(44)
Jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla saavuttaa tämän direktiivin tavoitteita, jotka ovat toisistaan poikkeavista kansallisista säännöistä ja standardeista johtuvien markkinoille pääsyn ja kaupan esteiden poistaminen sekä yhteentoimivuuden varmistaminen, vaan ne voidaan paremmin saavuttaa unionin tasolla. Sen vuoksi unioni voi toteuttaa toimenpiteitä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Mainitussa artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä direktiivissä ei ylitetä sitä, mikä on tarpeen näiden tavoitteiden saavuttamiseksi,
OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN DIREKTIIVIN:
1 artikla
Soveltamisala
Tätä direktiiviä sovelletaan sähköisiin laskuihin, jotka on laadittu niiden sopimusten täytäntöönpanon johdosta, joihin sovelletaan direktiiviä 2009/81/EY, direktiiviä 2014/23/EU, direktiiviä 2014/24/EU tai direktiiviä 2014/25/EU.
Tätä direktiiviä ei sovelleta sähköisiin laskuihin, jotka on laadittu sellaisten sopimusten täytäntöönpanon johdosta, jotka kuuluvat direktiivin 2009/81/EY soveltamisalaan, jos sopimuksen tekeminen ja täytäntöönpano on julistettu salaisiksi tai jos sen toteuttaminen edellyttää jäsenvaltiossa voimassa olevien lakien, asetusten tai hallinnollisten määräysten mukaisia erityisiä turvallisuustoimia ja edellyttäen, että jäsenvaltio on katsonut, että kyseisiä keskeisiä etuja ei voida turvata vähemmän rajoittavilla toimenpiteillä.
2 artikla
Määritelmät
Tässä direktiivissä tarkoitetaan
1)
’sähköisellä laskulla’ laskua, joka on laadittu, siirretty ja vastaanotettu rakenteisessa sähköisessä muodossa, joka mahdollistaa sen automaattisen ja sähköisen käsittelyn;
2)
’sähköisen laskun ydinelementeillä’ tiettyjä olennaisen tärkeitä tietoja, jotka sähköisen laskun on sisällettävä, jotta rajatylittävä yhteentoimivuus voidaan varmistaa, mukaan luettuina tarvittavat tiedot lainsäädännön noudattamisen varmistamiseksi;
3)
’semanttisella tietomallilla’ rakenteista ja loogisesti toisiinsa liittyvää joukkoa termejä ja niiden merkityksiä, jotka määrittävät sähköisen laskun ydinelementit;
4)
’syntaksilla’ koneellisesti luettavaa kieltä tai dialektia, jota käytetään sähköisen laskun dataelementtien esittämisessä;
5)
’syntaksien sidoksilla’ ohjeita siitä, miten sähköisen laskun semanttista tietomallia voidaan käyttää eri syntakseissa;
6)
’hankintaviranomaisilla’ direktiivin 2009/81/EY 1 artiklan 17 alakohdassa, direktiivin 2014/23/EU 6 artiklan 1 kohdassa ja direktiivin 2014/24/EU 2 artiklan 1 kohdan 1 alakohdassa määriteltyjä hankintaviranomaisia;
7)
’alemman tason hankintaviranomaisilla’ direktiivin 2014/24/EU 2 artiklan 1 kohdan 3 alakohdassa määriteltyjä alemman tason hankintaviranomaisia;
8)
’yhteishankintayksiköillä’ direktiivin 2014/24/EU 2 artiklan 1 kohdan 16 alakohdassa määriteltyjä yhteishankintayksikköjä;
9)
’hankintayksiköillä’ direktiivin 2009/81/EY 1 artiklan 17 alakohdassa, direktiivin 2014/23/EU 7 artiklan 1 ja 2 kohdassa ja direktiivin 2014/25/EU 4 artiklan 1 kohdassa määriteltyjä hankintayksiköitä;
10)
’kansainvälisellä standardilla’ asetuksen (EU) N:o 1025/2012 2 artiklan 1 kohdan a alakohdassa määriteltyä kansainvälistä standardia;
11)
’eurooppalaisella standardilla’ asetuksen (EU) N:o 1025/2012 2 artiklan 1 kohdan b alakohdassa määriteltyjä eurooppalaisia standardeja.
3 artikla
Eurooppalaisen standardin laatiminen
1. Komissio pyytää asianomaista eurooppalaista standardointiorganisaatiota laatimaan sähköisen laskun ydinelementtien semanttista tietomallia koskevan eurooppalaisen standardin, jäljempänä ’sähköisen laskutuksen eurooppalainen standardi’.
Komissio edellyttää, että sähköisen laskun ydinelementtien sähköisen laskutuksen eurooppalainen standardi täyttää vähintään seuraavat perusteet:
-
se ei ole riippuvainen tietystä teknologiasta,
-
se on yhteensopiva sähköistä laskutusta koskevien asiaankuuluvien kansainvälisten standardien kanssa,
-
siinä otetaan huomioon direktiivin 95/46/EY mukainen henkilötietojen suojaamisen tarve, sisäänrakennettua tietosuojaa koskeva lähestymistapa ja suhteellisuuden, tietojen minimoinnin ja tarkoituksen rajaamisen periaate,
-
se on johdonmukainen direktiivin 2006/112/EY asiaankuuluvien säännösten kanssa,
-
sitä käyttämällä voidaan luoda käytännöllisiä, käyttäjäystävällisiä, joustavia ja kustannustehokkaita sähköisen laskutuksen järjestelmiä,
-
siinä otetaan huomioon pienten ja keskisuurten yritysten sekä alemman tason hankintaviranomaisten ja -yksikköjen erityistarpeet,
-
se sopii käytettäväksi yritysten välisissä liiketoimissa.
Komissio pyytää asianomaista eurooppalaista standardointiorganisaatiota toimittamaan sähköisen laskutuksen eurooppalaisen standardin hyödyntämisen helpottamiseksi luettelon rajoitetusta määrästä syntakseja, jotka ovat yhteensopivia sähköisen laskun ydinelementtejä koskevaa semanttista tietomallia koskevan yhteisen eurooppalaisen standardin kanssa, asiaankuuluvat syntaksien sidokset ja tiedonvaihdon yhteentoimivuutta koskevia ohjeita.
Pyynnöt hyväksytään asetuksen (EU) N:o 1025/2012 10 artiklan 1-5 kohdassa säädetyn menettelyn mukaisesti.
Standardin käytännön soveltuvuus loppukäyttäjän kannalta testataan 2 kohdassa asetetussa määräajassa osana asianomaisen eurooppalaisen standardointiorganisaation suorittamaa standardin kehittämistyötä. Komissiolla on kokonaisvastuu testauksesta, ja se varmistaa, että testauksen kuluessa otetaan erityisesti huomioon käytännöllisyyttä, käyttäjäystävällisyyttä ja mahdollisia täytäntöönpanokustannuksia koskevat perusteet 1 kohdan toisen alakohdan mukaisesti. Komissio toimittaa testauksen tuloksista kertomuksen Euroopan parlamentille ja neuvostolle.
2. Jos 1 kohdassa tarkoitetun pyynnön mukaisesti laadittu sähköisen laskutuksen eurooppalainen standardi täyttää pyynnössä esitetyt vaatimukset ja 1 kohdan viidennen alakohdan mukainen testausvaihe on saatettu päätökseen, komissio julkaisee Euroopan unionin virallisessa lehdessä tällaisen standardin viitetiedot sekä rajoitetun määrän syntakseja käsittävän luettelon, jotka on laadittu 1 kohdassa tarkoitetun pyynnön mukaisesti. Tämä julkaiseminen on saatettava päätökseen viimeistään 27 päivänä toukokuuta 2017.
4 artikla
Eurooppalaista standardia koskevat viralliset vastalauseet
1. Jos jäsenvaltio tai Euroopan parlamentti katsoo, että sähköisen laskutuksen eurooppalainen standardi ja syntaksien luettelo eivät täysin täytä 3 artiklan 1 kohdassa asetettuja vaatimuksia, se ilmoittaa asiasta komissiolle ja liittää ilmoitukseen yksityiskohtaisen selvityksen, ja komissio päättää:
a)
sähköisen laskutuksen eurooppalaisen standardin viitetietojen ja syntaksien luettelon julkaisemisesta tai julkaisematta jättämisestä taikka julkaisemisesta rajoituksin Euroopan unionin virallisessa lehdessä;
b)
sähköisen laskutuksen eurooppalaisen standardin viitetietojen ja syntaksien luettelon säilyttämisestä tai säilyttämisestä rajoituksin Euroopan unionin virallisessa lehdessä taikka niiden poistamisesta Euroopan unionin virallisesta lehdestä.
2. Komissio julkaisee verkkosivustollaan tiedot sähköisen laskutuksen eurooppalaisesta standardista ja syntaksien luettelosta, joista on tehty 1 kohdassa tarkoitettu päätös.
3. Komissio ilmoittaa 1 kohdassa tarkoitetusta päätöksestä asianomaiselle eurooppalaiselle standardointiorganisaatiolle ja pyytää tarvittaessa kyseisen sähköisen laskutuksen eurooppalaisen standardin tai syntaksien luettelon tarkistamista.
4. Tämän artiklan 1 kohdan a ja b alakohdassa tarkoitetut päätökset hyväksytään 10 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.
5 artikla
Eurooppalaisen standardin ja syntaksien luettelon ylläpitäminen ja edelleen kehittäminen
1. Teknologisen kehityksen huomioon ottamiseksi sekä täydellisen ja jatkuvan yhteentoimivuuden varmistamiseksi julkisten hankintojen sähköisessä laskutuksessa komissio voi
a)
päivittää tai tarkistaa sähköisen laskun ydinelementtien semanttista tietomallia koskevaa sähköisen laskutuksen eurooppalaista standardia;
b)
päivittää tai tarkistaa komission Euroopan unionin virallisessa lehdessä julkaisemaa syntaksien luetteloa.
2. Jos komissio päättää toteuttaa 1 kohdan a alakohdassa tarkoitetut toimet, se esittää pyynnön asianomaiselle eurooppalaiselle standardointiorganisaatiolle. Pyyntö esitetään 3 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun menettelyn mukaisesti siinä säädettyjä määräaikoja soveltamatta.
3. Edellä olevaa 4 artiklaa sovelletaan 1 kohdan a alakohdan mukaisesti toteutetun päivityksen tai tarkistuksen osalta.
4. Jos komissio päättää toteuttaa 1 kohdan b alakohdassa tarkoitetut toimet, se tekee tämän joko 10 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen tai esittämällä pyynnön asianomaiselle eurooppalaiselle standardointiorganisaatiolle. Tällainen pyyntö esitetään 3 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun menettelyn mukaisesti siinä säädettyjä määräaikoja soveltamatta.
6 artikla
Sähköisen laskun ydinelementit
Sähköisen laskun ydinelementtejä ovat muun muassa seuraavat:
a)
käsittely- ja laskutunnisteet;
b)
laskutuskausi;
c)
myyjän tiedot;
d)
ostajan tiedot;
e)
maksun saajan tiedot;
f)
myyjän veroedustajan tiedot;
g)
sopimuksen viitetiedot;
h)
toimitustiedot;
i)
maksuohjeet;
j)
mahdollinen vähennys tai lisäveloitus;
k)
laskutettava tuote;
l)
lasku yhteensä;
m)
arvonlisäveron jakautuminen.
7 artikla
Sähköisten laskujen vastaanottaminen ja käsittely
Jäsenvaltioiden on varmistettava, että hankintaviranomaiset ja -yksiköt ottavat vastaan ja käsittelevät sähköisiä laskuja, jotka noudattavat sähköisen laskutuksen eurooppalaista standardia, jonka viitetiedot on julkaistu 3 artiklan 2 kohdan nojalla, ja jotakin 3 artiklan 2 kohdan nojalla julkaistussa luettelossa olevaa syntaksia.
8 artikla
Tietosuoja
1. Tämä direktiivi ei vaikuta tietosuojaa koskevan unionin ja kansallisen lainsäädännön soveltamiseen.
2. Jollei unionin tai kansallisessa lainsäädännössä toisin säädetä, sähköistä laskutusta varten saatuja henkilötietoja saa käyttää yksinomaan tuohon tarkoitukseen tai sen kanssa yhteensopiviin tarkoituksiin, sanotun kuitenkaan rajoittamatta direktiivin 95/46/EY 13 artiklassa säädettyjen poikkeusten ja rajoitusten soveltamista.
3. Rajoittamatta direktiivin 95/46/EY 13 artiklassa säädettyjen poikkeusten ja rajoitusten soveltamista jäsenvaltioiden on varmistettava, että sähköisen laskutuksen yhteydessä kerättyjen henkilötietojen julkaisemista koskevat järjestelyt vastaavat avoimuuden ja vastuuvelvollisuuden osalta tällaisen julkaisemisen tarkoitusta ja ovat yksityisyyden suojaa koskevan periaatteen mukaiset.
9 artikla
Sähköisten laskujen käyttö arvonlisäverotusta varten
Tällä direktiivillä ei rajoiteta direktiivin 2006/112/EY säännösten soveltamista.
10 artikla
Komiteamenettely
1. Komissiota avustaa komitea. Tämä komitea on asetuksessa (EU) N:o 182/2011 tarkoitettu komitea.
2. Kun viitataan tähän kohtaan, sovelletaan asetuksen (EU) N:o 182/2011 5 artiklaa.
11 artikla
Saattaminen osaksi kansallista lainsäädäntöä
1. Jäsenvaltioiden on annettava ja julkaistava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset ja sovellettava niitä viimeistään 27 päivänä marraskuuta 2018. Niiden on viipymättä toimitettava nämä säännökset kirjallisina komissiolle.
2. Poiketen siitä, mitä 1 kohdassa säädetään, jäsenvaltioiden on viimeistään 18 kuukauden kuluttua sähköisen laskutuksen eurooppalaista standardia koskevien viitetietojen julkaisemisesta Euroopan unionin virallisessa lehdessä annettava ja julkaistava 7 artiklassa säädetyn, sähköisten laskujen vastaanottoa ja käsittelyä koskevan velvollisuuden noudattamisen edellyttämät säännökset ja sovellettava niitä.
Jäsenvaltiot voivat lykätä tätä ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettua soveltamista alemman tason hankintaviranomaistensa ja -yksiköidensä osalta enintään 30 kuukauden päähän sähköisen laskutuksen eurooppalaista standardia koskevien viitetietojen julkaisemisesta Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Sähköisen laskutuksen eurooppalaista standardia koskevien viitetietojen julkaisemisen yhteydessä komissio julkaisee Euroopan unionin virallisessa lehdessä lopullisen ajankohdan ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettujen toimenpiteiden voimaan saattamiselle.
3. Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä säännellyistä kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.
12 artikla
Uudelleentarkastelu
Komissio tarkastelee tämän direktiivin vaikutuksia sisämarkkinoihin ja sähköisen laskutuksen käyttöönottoon julkisissa hankinnoissa ja antaa tätä koskevan kertomuksen Euroopan parlamentille ja neuvostolle kolmessa vuodessa 11 artiklan 2 kohdassa alemman tason hankintaviranomaisia ja -yksiköitä koskevalle enimmäislykkäykselle asetetusta määräpäivästä. Kertomukseen liitetään tarvittaessa vaikutusten arviointi, joka koskee uusien toimien tarvetta.
13 artikla
Voimaantulo
Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
14 artikla
Osoitus
Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.
Tehty Strasbourgissa 16 päivänä huhtikuuta 2014.