PROVÁDĚCÍ ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 18. prosince 2013,
kterým se povoluje odchylka požadovaná Spojeným královstvím Velké Británie a Severního Irska ve vztahu k Anglii, Skotsku a Walesu podle směrnice Rady 91/676/EHS o ochraně vod před znečištěním dusičnany ze zemědělských zdrojů
(oznámeno pod číslem C(2013) 9167)
(Pouze anglické znění je závazné)
(2013/781/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Rady 91/676/EHS ze dne 12. prosince 1991 o ochraně vod před znečištěním dusičnany ze zemědělských zdrojů (1), a zejména na přílohu III odstavec 2 třetí pododstavec uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Pokud se množství statkových hnojiv, které členský stát zamýšlí použít na hektar za rok, liší od množství stanoveného v první větě druhého pododstavce odstavce 2 přílohy III směrnice 91/676/EHS a v písm. a) uvedeného pododstavce, musí být určeno tak, aby neohrozilo dosažení cílů uvedených v článku 1 uvedené směrnice, a musí být zdůvodněno na základě objektivních kritérií, jakými jsou v tomto případě např. dlouhé vegetační období a plodiny s vysokou spotřebou dusíku.
(2)
Dne 29. května 2009 přijala Komise rozhodnutí 2009/431/ES, kterým se povoluje odchylka požadovaná Spojeným královstvím Velké Británie a Severního Irska ve vztahu k Anglii, Skotsku a Walesu podle směrnice Rady 91/676/EHS o ochraně vod před znečištěním dusičnany ze zemědělských zdrojů (2), umožňující za určitých podmínek používání statkových hnojiv do množství 250 kg dusíku na hektar za rok v rámci akčního programu v Anglii (Regulation 2008 č. 2349), ve Skotsku (Regulation 2008 č. 298 ve znění pozdějších předpisů) a ve Walesu (Regulation 2008 č. 3143); platnost uvedeného rozhodnutí skončí dne 31. prosince 2012.
(3)
Odchylka povolená rozhodnutím 2009/431/ES se v roce 2010 týkala 433 zemědělských podniků (425 v Anglii, 6 ve Skotsku a 2 ve Walesu), v roce 2011 počtu 404 zemědělských podniků (396 v Anglii, 7 ve Skotsku a 1 ve Walesu) a v roce 2012 počtu 390 zemědělských podniků (385 v Anglii, 4 ve Skotsku a 1 ve Walesu). Odchylka povolená rozhodnutím 2009/431/ES se ve Velké Británii v letech 2009-2012 týkala přibližně 110 000 velkých dobytčích jednotek (což odpovídá 0,9 % z celkového počtu), 45 000 hektarů travních porostů (což odpovídá 0,4 % z celkového počtu) a 5 000 hektarů orné půdy (což odpovídá 0,1 % z celkové rozlohy).
(4)
Dne 20. prosince 2012 předložilo Spojené království Komisi žádost o prodloužení platnosti odchylky podle třetího pododstavce odstavce 2 přílohy III směrnice 91/676/EHS za stejných podmínek, jako jsou podmínky stanovené v rozhodnutí 2009/431/ES.
(5)
Spojené království vypracovalo v souladu s článkem 5 směrnice 91/676/EHS akční programy na období 2013-2016, a to prostřednictvím těchto právních předpisů: Nitrate Pollution Prevention Regulations z roku 2008 (SI 2008/2349) a pozměňujících předpisů SI 2009/3160, SI 2012/1849, SI 2013/1001 a SI 2013/2619 v Anglii; Action Programme for Nitrate Vulnerable Zones Regulations z roku 2008 (Scottish SI 2008/298) a pozměňujících předpisů Scottish SI 2013/123 ve Skotsku; Nitrate Pollution Prevention (Wales) Regulations z roku 2013 (SI 2013/2506 (W. 245)) ve Walesu.
(6)
Vymezené zranitelné oblasti, na něž se vztahují akční programy podle Regulation SI 2013/2619 pro Anglii, Scottish SI 2002 č. 276 a SI 2002 č. 546 pro Skotsko a Regulation SI 2013/2506 (W. 245) pro Wales, zaujímají 58 % celkové rozlohy Anglie, 14 % celkové rozlohy Skotska a 2,3 % celkové rozlohy Walesu.
(7)
Z předaných údajů o jakosti vody vyplývá, že 85 % útvarů podzemních vod v Anglii má průměrnou koncentraci dusičnanů nižší než 50 mg/l, přičemž v 60 % případů je koncentrace nižší než 25 mg/l. Ve Walesu má 95 % útvarů podzemních vod průměrnou koncentraci dusičnanů nižší než 50 mg/l a 87 % má koncentraci nižší než 25 mg/l. Ve Skotsku má přes 87 % útvarů podzemních vod průměrnou koncentraci dusičnanů nižší než 50 mg/l a 62 % má koncentraci nižší než 25 mg/l. U povrchových vod v Anglii má 59 % monitorovacích míst průměrnou koncentraci dusičnanů nižší než 25 mg/l a 8 % má koncentraci vyšší než 50 mg/l. Ve Skotsku a Walesu má více než 95 % monitorovacích míst průměrnou koncentraci dusičnanů nižší než 25 mg/l. Ve Skotsku nemá žádné monitorovací místo průměrnou koncentraci dusičnanů vyšší než 50 mg/l a ve Walesu má 1 % monitorovacích míst koncentraci vyšší než 50 mg/l.
(8)
Komise je po přezkoumání žádosti Spojeného království Velké Británie a Severního Irska a na základě zkušeností získaných z uplatňování odchylky podle rozhodnutí 2009/431/ES toho názoru, že množství statkových hnojiv navrhované Spojeným královstvím Velké Británie a Severního Irska - 250 kg dusíku na hektar za rok - neohrozí dosažení cílů směrnice 91/676/EHS, budou-li splněny určité přísné podmínky.
(9)
Z dokumentace předložené Spojeným královstvím vyplývá, že navrhované množství 250 kg dusíku na hektar za rok ze statkových hnojiv v zemědělských podnicích s pastvinami je zdůvodněno objektivními kritérii, jakými jsou vysoké srážky, dlouhé vegetační období a velké výnosy trávy s vysokou spotřebou dusíku.
(10)
Platnost rozhodnutí 2009/431/ES skončí dne 31. prosince 2012. Aby bylo zajištěno, že dotčení zemědělci mohou dále využívat odchylky, je vhodné, aby se doba platnosti rozhodnutí 2009/431/ES prodloužila.
(11)
Opatření stanovená tímto rozhodnutím jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro dusičnany zřízeného podle článku 9 směrnice 91/676/EHS,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Odchylka požadovaná Spojeným královstvím ve vztahu k Anglii, Skotsku a Walesu dopisem ze dne 20. prosince 2012 za účelem povolení vyššího množství statkových hnojiv, než stanoví první věta druhého pododstavce odst. 2 přílohy III směrnice 91/676/EHS a odst. 2 písm. a) přílohy III uvedené směrnice, se uděluje za podmínek stanovených v tomto rozhodnutí.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto rozhodnutí se použijí následující definice:
a)
„zemědělskými podniky s pastvinami“ se rozumějí podniky, v nichž tvoří travní porost nejméně 80 % zemědělské plochy vhodné pro použití statkových hnojiv;
b)
„pasoucími se hospodářskými zvířaty“ se rozumí skot (s výjimkou jatečných telat), ovce, jelenovití, kozy a koně;
c)
„trávou“ se rozumí trvalé nebo dočasné travní porosty (za dočasné se považují pozemky ležící ladem po dobu kratší čtyř let);
d)
„pozemkem“ jednotlivé pole nebo skupina polí homogenní z hlediska plodin, půdního typu a postupů hnojení.
Článek 3
Oblast působnosti
Toto rozhodnutí se použije na jednotlivé zemědělské podniky s pastvinami a za podmínek uvedených v článcích 4, 5 a 6.
Článek 4
Každoroční žádost a závazek
1. Zemědělci, kteří chtějí využívat odchylky podle tohoto rozhodnutí, každoročně předloží příslušným orgánům žádost o její povolení.
2. Spolu s každoroční žádostí uvedenou v odstavci 1 se písemně zaváží k plnění podmínek stanovených v článcích 5 a 6.
Článek 5
Používání statkových a jiných hnojiv
1. Množství statkových hnojiv pocházejících z pasoucích se hospodářských zvířat, které je každoročně vpraveno do půdy v zemědělských podnicích s pastvinami, včetně množství vpraveného samotnými zvířaty, nepřekročí množství statkových hnojiv obsahující 250 kg dusíku na hektar za podmínek stanovených v odstavcích 2 až 7.
2. Celkový přísun dusíku nepřekročí předpokládané nároky dotyčné plodiny na živiny, zohledňuje i zásobování z půdy a nesmí překročit maximální normu pro použití dusíku na zemědělský podnik, která je stanovena v akčním programu pro dusičnany.
3. Pro každý zemědělský podnik se vede plán hnojení, jenž u zemědělské půdy popisuje střídání plodin i plánované použití statkových a jiných hnojiv. Tento plán se v podniku zpřístupní v každém kalendářním roce před 1. březnem. Plán hnojení obsahuje přinejmenším tyto údaje:
a)
plán střídání plodin, který musí uvádět plošnou výměru pozemků s trávou a pozemků s jinými plodinami, včetně situačního náčrtu s umístěním jednotlivých pozemků;
b)
počet hospodářských zvířat, popis systému ustájení a uskladnění, včetně dostupných skladovacích kapacit pro statková hnojiva;
c)
výpočet množství vyprodukovaného dusíku i fosforu ve statkových hnojivech v zemědělském podniku;
d)
množství, druh a vlastnosti statkových hnojiv dodávaných ze zemědělského podniku nebo do zemědělského podniku;
e)
předpokládané nároky plodin na dusík a fosfor u jednotlivých pozemků;
f)
výsledky analýzy půdy, pokud jde o stav půdy z hlediska dusíku a fosforu;
g)
druh hnojiva, které má být použito;
h)
výpočet použití dusíku a fosforu ze statkových hnojiv na každém pozemku;
i)
výpočet použití dusíku a fosforu z umělých a jiných hnojiv na každém pozemku.
Tyto plány se aktualizují nejpozději sedm dní po provedení jakékoli změny v zemědělských postupech, aby se zajistil soulad plánů a skutečných zemědělských postupů.
4. Každý zemědělec vede evidenci hnojení včetně informací týkajících se hospodaření s dusíkem a přísunu fosforu. Tyto informace se každoročně předkládají příslušnému orgánu.
5. U každého zemědělského podniku s pastvinami, který využívá odchylky, souhlasí zemědělec s případnou kontrolou žádosti uvedené v čl. 4 odst. 1, jakož i plánu a evidence hnojení.
6. Každý zemědělec, který využívá odchylky, provádí za účelem správného hnojení periodické analýzy dusíku a fosforu v půdě.
Pro každou plochu zemědělského podniku, jež je homogenní z hlediska střídání plodin a vlastností půdy, se odběr vzorků a analýza provede nejméně jednou za čtyři roky.
Na každých pět hektarů zemědělské půdy se provede nejméně jedna analýza.
V každém zemědělském podniku využívajícím odchylku se zpřístupní výsledky analýzy koncentrace dusíku a fosforu v půdě.
7. Před osevem travou na podzim se nesmí statková hnojiva rozmetávat.
Článek 6
Hospodaření s půdou
1. Na 80 nebo více procentech plošné výměry vhodné pro použití statkových hnojiv se v zemědělských podnicích vyseje tráva.
2. Zemědělci, kteří využívají jednotlivé odchylky, provedou tato opatření:
a)
dočasné travní porosty na písčitých půdách se budou orat na jaře;
b)
bezprostředně po zaorání trávy na všech půdních typech následuje osev plodinami s vysokou potřebou dusíku;
c)
střídání plodin nezahrnuje luštěniny nebo jiné plodiny, které vážou atmosférický dusík.
3. Ustanovení odst. 2 písm. c) však neplatí pro jetel na pastvinách s méně než 50 % jetele ani pro jiné luštěniny, pod které se seje tráva.
Článek 7
Monitorování
1. Příslušný orgán zajistí, aby byly pro každou oblast, na kterou se vztahuje jednotlivá odchylka, vypracovány a každoročně aktualizovány mapy znázorňující procentní podíl zemědělských podniků s pastvinami, hospodářských zvířat a zemědělské půdy i mapy týkající se místního využívání půdy.
2. Monitorování se provádí u půdy, povrchových a podzemních vod za účelem poskytování údajů o koncentraci dusíku a fosforu v půdní vodě, minerálního dusíku v půdním profilu a koncentraci dusičnanů v podzemních a povrchových vodách, a to jak v případě podmínek uplatnění výjimky, tak bez nich. Monitorování se provádí v měřítku pro pozemky zemědělských podniků v zemědělských monitorovacích pásmech. Monitorovací místa zahrnují hlavní typy půdy, postupy hnojení a plodiny.
3. U zemědělských pásem nacházejících se v blízkosti nejohroženějších vodních útvarů se provádí zvýšené monitorování vody.
4. Šetření ohledně místního využívání půdy, střídání plodin a zemědělských postupů se provádějí v zemědělských podnicích, které využívají jednotlivé odchylky. Shromážděné informace a údaje vyplývající z rozboru živin uvedeného v čl. 5 odst. 6 a monitorování uvedeného v odstavci 2 tohoto článku se použijí pro modelové výpočty rozsahu vyplavování dusičnanů a úniku fosforu, k němuž dochází v zemědělských podnicích využívajících odchylky.
Článek 8
Kontroly
1. Příslušné orgány zajistí, aby byly všechny žádosti o povolení odchylky předloženy ke správní kontrole. Pokud kontrola prokáže nesplnění podmínek uvedených v článcích 5 a 6, je o tom žadatel vyrozuměn. V takovémto případě se žádost považuje za zamítnutou.
2. Na základě analýzy rizik, výsledků kontrol z předchozích let a výsledků všeobecných namátkových kontrol uplatňování právních předpisů provádějících směrnici 91/676/EHS se vypracuje program inspekcí v terénu. Inspekce v terénu týkající se podmínek uvedených v článcích 5 a 6 tohoto rozhodnutí se provádějí nejméně u 5 % zemědělských podniků využívajících jednotlivé odchylky. Jestliže ověření ukáže nesplnění podmínek, je o tom příslušný zemědělec vyrozuměn. V takovém případě se žádost o povolení odchylky v následujícím roce považuje za zamítnutou.
3. Příslušné orgány jsou vybaveny nezbytnými pravomocemi a prostředky pro ověřování, zda jsou dodržovány podmínky odchylky povolené podle tohoto rozhodnutí.
Článek 9
Podávání zpráv
Příslušné orgány předkládají každoročně do června zprávu obsahující tyto informace:
a)
mapy znázorňující pro každou oblast, na kterou se vztahuje jednotlivá odchylka, procentní podíl zemědělských podniků, procentní podíl hospodářských zvířat a procentní podíl zemědělské půdy, jakož i mapy týkající se místního využívání půdy, podle čl. 7 odst. 1;
b)
výsledky monitorování koncentrací dusičnanů v podzemních a povrchových vodách, včetně informací o trendech kvality vody, a to jak za podmínek s odchylkou, tak bez odchylky, a také údaje o vlivu odchylky na kvalitu vody, podle čl. 7 odst. 2;
c)
výsledky monitorování koncentrací dusíku a fosforu v půdní vodě a minerálního dusíku v půdním profilu, a to jak za podmínek s odchylkou, tak bez odchylky, podle čl. 7 odst. 2;
d)
shrnutí a vyhodnocení údajů získaných ze zvýšeného monitorování vody podle čl. 7 odst. 3;
e)
výsledky šetření ohledně místního využívání půdy, střídání plodin a zemědělských postupů podle čl. 7 odst. 4;
f)
výsledky modelových výpočtů rozsahu vyplavování dusíku a úniku fosforu, k němuž dochází v zemědělských podnicích využívajících jednotlivou odchylku podle čl. 7 odst. 4;
g)
vyhodnocení toho, jak jsou uplatňovány podmínky odchylky, vycházející z kontrol na úrovni zemědělských podniků, a informací o nevyhovujících zemědělských podnicích, vycházející z výsledků správních kontrol a inspekcí v terénu uvedených, podle čl. 8 odst. 1 a 2.
Článek 10
Použití
Toto rozhodnutí se použije ve spojení s předpisy, které vymezují zranitelné oblasti v Anglii (SI 2013/2619), ve Skotsku (Scottish SI 2002 č. 276 a Scottish SI 2002 č. 546) a ve Walesu (SI 2013/2506 (W. 245)), a ve spojení s předpisy, jimiž se provádí akční program v Anglii (SI 2008/2349 a pozměňující předpisy SI 2009/3160, SI 2012/1849, SI 2013/1001 a SI 2013/2619), ve Skotsku (Scottish SI 2008/298 a pozměňující předpisy Scottish SI 2013/123) a ve Walesu (SI 2013/2506 (W. 245)).
Toto rozhodnutí pozbývá platnosti dne 31. prosince 2016.
Článek 11
Toto rozhodnutí je určeno Spojenému království Velké Británie a Severního Irska.
V Bruselu dne 18. prosince 2013.
KOMISSION TÄYTÄNTÖÖNPANOPÄÄTÖS,
annettu 18 päivänä joulukuuta 2013,
Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneen kuningaskunnan pyytämän, Englantia, Skotlantia ja Walesia koskevan poikkeuksen myöntämisestä vesien suojelemisesta maataloudesta peräisin olevien nitraattien aiheuttamalta pilaantumiselta annetun neuvoston direktiivin 91/676/ETY mukaisesti
(tiedoksiannettu numerolla C(2013) 9167)
(Ainoastaan englanninkielinen teksti on todistusvoimainen)
(2013/781/EU)
EUROOPAN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon vesien suojelemisesta maataloudesta peräisin olevien nitraattien aiheuttamalta pilaantumiselta 12 päivänä joulukuuta 1991 annetun neuvoston direktiivin 91/676/ETY (1) ja erityisesti sen liitteessä III olevan 2 kohdan kolmannen alakohdan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Jos jäsenvaltio aikoo sallia direktiivin 91/676/ETY liitteessä III olevan 2 kohdan toisen alakohdan ensimmäisessä virkkeessä ja mainitun alakohdan a alakohdassa eritellyistä määristä poikkeavan karjanlantamäärän käytön hehtaaria kohden vuodessa, kyseinen määrä on asetettava sellaiseksi, ettei se vaaranna mainitun direktiivin 1 artiklassa eriteltyjen tavoitteiden saavuttamista, ja se on voitava perustella puolueettomin perustein, kuten pitkillä kasvukausilla ja paljon typpeä ottavilla viljelykasveilla.
(2)
Komissio teki 29 päivänä toukokuuta 2009 päätöksen 2009/431/EY (2), jolla myönnettiin vesien suojelemisesta maataloudesta peräisin olevien nitraattien aiheuttamalta pilaantumiselta annetun neuvoston direktiivin 91/676/ETY nojalla Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneelle kuningaskunnalle sen pyytämä, Englantia, Skotlantia ja Walesia koskeva poikkeus, jonka perusteella se saa käyttää tietyin edellytyksin hehtaarille enintään 250 kilogrammaa typpeä sisältävän määrän karjanlantaa Englannissa (Regulation 2008 No. 2349), Skotlannissa (Regulation 2008 No. 298, sellaisena kuin se on muutettuna) ja Walesissa (Regulation 2008 No. 3143) toteutettavien toimintaohjelmien puitteissa ja jonka viimeinen soveltamispäivä on 31 päivänä joulukuuta 2012.
(3)
Päätöksellä 2009/431/EY myönnetty poikkeus koski 433:a tilaa vuonna 2010 (425 Englannissa, 6 Skotlannissa ja 2 Walesissa), 404:ää tilaa vuonna 2011 (Englannissa 396, Skotlannissa 7 ja Walesissa 1) ja 390:tä tilaa vuonna 2012 (Englannissa 385, Skotlannissa 4 ja Walesissa 1). Päätöksellä 2009/431/EY myönnetty poikkeus koski vuosina 2009-2012 Isossa-Britanniassa noin 110 000:ta nautayksikköä (0,9 % kokonaismäärästä), 45 000:ta hehtaaria nurmea (0,4 % kokonaismäärästä) ja 5 000:ta hehtaaria viljelymaata (0,1 % kokonaismäärästä).
(4)
Yhdistynyt kuningaskunta toimitti komissiolle 20 päivänä joulukuuta 2012 direktiivin 91/676/ETY liitteessä III olevan 2 kohdan kolmannen alakohdan nojalla pyynnön, joka koske poikkeuksen jatkamista samoilla, päätöksessä 2009/431/EY vahvistetuilla edellytyksillä.
(5)
Yhdistynyt kuningaskunta on vahvistanut direktiivin 91/676/ETY 5 artiklan mukaisesti toimintaohjelmat vuosiksi 2013-2016 seuraavilla asetuksilla: Englannissa Nitrate Pollution Prevention Regulations 2008 (SI 2008/2349) ja muutosasetukset SI 2009/3160, SI 2012/1849, SI 2013/1001 ja SI 2013/2619, Skotlannissa Action Programme for Nitrate Vulnerable Zones Regulations 2008 (Scottish SI 2008/298) ja muutosasetukset Scottish SI 2013/123 sekä Walesissa Nitrate Pollution Prevention (Wales) Regulations 2013 (SI 2013/2506 (W. 245)).
(6)
Nimetyt pilaantumisalttiit vyöhykkeet, joihin toimintaohjelmaa asetusten - Englannissa Regulation SI 2013/2619, Skotlannissa Scottish SI 2002 No. 276 ja Scottish SI 2002 No. 546 ja Walesissa Regulation SI 2013/2506 (W. 245) - mukaisesti sovelletaan, kattavat 58 prosenttia Englannin kokonaismaa-alasta, 14 prosenttia Skotlannin kokonaismaa-alasta ja 2,3 prosenttia Walesin kokonaismaa-alasta.
(7)
Veden laadusta toimitettujen tietojen mukaan keskimääräinen nitraattipitoisuus on alle 50 mg/l 85 prosentissa ja alle 25 mg/l 60 prosentissa Englannin pohjavesimuodostumista. Walesissa keskimääräinen nitraattipitoisuus on alle 50 mg/l 95 prosentissa ja alle 25 mg/l 87 prosentissa pohjavesimuodostumista. Skotlannissa keskimääräinen nitraattipitoisuus on alle 50 mg/l 87 prosentissa ja alle 25 mg/l 62 prosentissa pohjavesimuodostumista. Englannin pintavesistöjen keskimääräinen nitraattipitoisuus on alle 25 mg/l 59 prosentissa seurantapaikoista ja yli 50 mg/l 8 prosentissa seurantapaikoista. Skotlannissa ja Walesissa keskimääräinen nitraattipitoisuus on alle 25 mg/l 95 prosentissa seurantapaikoista. Skotlannissa keskimääräinen nitraattipitoisuus ei ole yli 50 mg/l yhdessäkään seurantapaikassa, ja Walesissa se on yli 50 mg/l 1 prosentissa seurantapaikoista.
(8)
Tutkittuaan Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneen kuningaskunnan pyynnön komissio katsoo päätöksessä 2009/431/EY säädetystä poikkeuksesta saadut kokemukset huomioon ottaen, että Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneen kuningaskunnan esittämä karjanlantamäärä, 250 kilogrammaa typpeä hehtaarille vuodessa, ei vaaranna direktiivin 91/676/ETY tavoitteiden saavuttamista, kunhan tietyt tiukat edellytykset täyttyvät.
(9)
Yhdistyneen kuningaskunnan esittämistä asiakirjoista käy ilmi, että ehdotettu määrä eli 250 kilogrammaa typpeä hehtaarille laiduntavan karjan lantana nurmitiloilla on perusteltavissa puolueettomilla perusteilla, kuten suurella nettosademäärällä, pitkillä kasvukausilla ja runsaasti typpeä ottavien nurmikasvien suurilla sadoilla.
(10)
Päätöksen 2009/431/EY voimassaolo päättyy 31 päivänä joulukuuta 2012. On aiheellista jatkaa päätöksen 2009/431/EY voimassaoloaikaa sen varmistamiseksi, että karjankasvattajat voisivat edelleen hyötyä poikkeuksesta.
(11)
Tässä päätöksessä säädetyt toimenpiteet ovat direktiivin 91/676/ETY 9 artiklalla perustetun nitraattikomitean lausunnon mukaiset,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
Myönnetään tässä päätöksessä säädetyin edellytyksin Yhdistyneen kuningaskunnan 20 päivänä joulukuuta 2012 päivätyllä kirjeellä pyytämä, Englantia, Skotlantia ja Walesia koskeva poikkeus, jotta voidaan sallia direktiivin 91/676/ETY liitteessä III olevan 2 kohdan toisen alakohdan ensimmäisessä virkkeessä ja a alakohdassa mainittuja määriä suuremman karjanlantamäärän käyttö.
2 artikla
Määritelmät
Tässä päätöksessä tarkoitetaan
a)
’nurmitiloilla’ tiloja, joiden lannanlevitykseen käytettävissä olevan maatalousmaan pinta-alasta vähintään 80 prosenttia on nurmella;
b)
’laiduntavalla karjalla’ nautakarjaa (lukuun ottamatta lihavasikoita), lampaita, peuroja, vuohia ja hevosia;
c)
’nurmella’ pitkä- tai lyhytikäistä nurmikasvustoa (lyhytikäisen nurmen ikä on alle neljä vuotta);
d)
’lohkolla’ yksittäistä peltoa tai peltoryhmää, joka on viljelykasvin, maannoksen ja lannoituskäytäntöjen puolesta yhtenäinen.
3 artikla
Soveltamisala
Tätä päätöstä sovelletaan yksittäisiin nurmitiloihin 4, 5 ja 6 artiklassa säädetyin edellytyksin.
4 artikla
Vuosittainen hakemus ja sitoumus
1. Viljelijöiden, jotka haluavat käyttää hyväkseen tämän päätöksen mukaista poikkeusta, on tehtävä vuosittain hakemus toimivaltaisille viranomaisille.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetun vuosittaisen hakemuksen yhteydessä viljelijöiden on sitouduttava kirjallisesti siihen, että ne täyttävät 5 ja 6 artiklassa säädetyt edellytykset.
5 artikla
Lannan ja muiden lannoitteiden käyttö
1. Nurmitiloilla voidaan vuosittain lisätä maahan laiduntavan karjan lantaa, mukaan luettuna eläinten itsensä laiduntaessaan lisäämä määrä, enintään 250 kilogrammaa typpeä hehtaarille sisältävä määrä, ja lisäksi on noudatettava 2-7 kohdassa säädettyjä edellytyksiä.
2. Lisättävän typen kokonaismäärä ei saa ylittää kyseessä olevan kasvuston ennakoitua ravinnetarvetta, siinä on otettava huomioon maaperästä saatava typpi eikä se saa ylittää tilaan sovellettavaa enimmäislevitysmäärää, joka on vahvistettu toimintaohjelmassa (Nitrates Action Programme).
3. Kullakin tilalla on laadittava lannoitussuunnitelma, jossa esitetään kyseisen viljelymaan viljelykierto sekä suunniteltu lannan ja muiden lannoitteiden käyttö. Sen on oltava käytettävissä tilalla kunakin kalenterivuotena ennen 1 päivää maaliskuuta. Lannoitussuunnitelmaan on sisällyttävä ainakin seuraavat tiedot:
a)
viljelykiertosuunnitelma, jossa on tarkennettava nurmella olevien lohkojen ja muilla kasveilla olevien lohkojen pinta-ala ja esitettävä karttaluonnoksena yksittäisten lohkojen sijainti;
b)
karjan eläinmäärä ja kuvaus eläinsuojista ja varastointijärjestelmästä, mukaan luettuina käytettävissä olevat karjanlannan varastointitilat;
c)
tilalla tuotetun lannan sisältämää typpeä ja fosforia koskeva laskelma;
d)
tilalle tuotavan tai muualle toimitettavan lannan määrä, laji ja ominaisuudet;
e)
ennakoitu viljelykasvien typen ja fosforin tarve kullakin lohkolla;
f)
maan typpi- ja fosforitilannetta koskevien maaperäanalyysien tulokset;
g)
käytettävien lannoitteiden luonne;
h)
karjanlantana lisättävää typpeä ja fosforia koskeva laskema kultakin lohkolta;
i)
kemiallisina ja muina lannoitteina lisättävää typpeä ja fosforia koskeva laskelma kultakin lohkolta.
Maatalouskäytäntöjen muuttuessa suunnitelmat on tarkistettava seitsemän päivän kuluessa muutoksesta sen varmistamiseksi, että suunnitelmat ja tosiasialliset käytännöt vastaavat toisiaan.
4. Kullakin tilalla on pidettävä lannoitekirjanpitoa, joka sisältää typen ja fosforin lisäyksiin liittyvät tiedot. Kirjanpito on toimitettava kalenterivuosittain toimivaltaiselle viranomaiselle.
5. Jokaisen poikkeusta hyväkseen käyttävän nurmitilan on hyväksyttävä se, että 4 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu hakemus, lannoitussuunnitelma sekä lannoitekirjanpito voidaan tarkastaa.
6. Oikean lannoituksen varmistamiseksi jokaisen viljelijän, jolle on myönnetty poikkeus, on tehtävä säännöllisin väliajoin maaperästä typpi- ja fosforianalyysit.
Näytteenotto ja analyysi on tehtävä vähintään neljän vuoden välein kullakin viljelykierron ja maaperän ominaisuuksien suhteen yhtenäisellä tilan osalla.
Analyyseja on tehtävä vähintään yksi kultakin viiden hehtaarin viljelyalalta.
Maaperän typpi- ja fosforianalyysin tulosten on oltava käytettävissä poikkeusta hyödyntävällä tilalla.
7. Karjanlantaa ei saa levittää syksyllä ennen nurmen muokkausta.
6 artikla
Maankäyttö
1. Tiloilla lannanlevitykseen käytettävissä olevasta maa-alasta vähintään 80 prosentilla on viljeltävä nurmea.
2. Yksilöllistä poikkeusta hyväkseen käyttävien viljelijöiden on toteutettava seuraavat toimenpiteet:
a)
hiekkamailla olevat lyhytikäiset nurmet kynnetään keväällä;
b)
kaikilla maannoksilla on välittömästi nurmen kyntämisen jälkeen viljeltävä runsaasti typpeä tarvitsevia kasveja;
c)
viljelykiertoon ei saa sisältyä ilmakehän typpeä sitovia palko- tai muita kasveja.
3. Edellä olevan 2 kohdan c alakohta ei kuitenkaan koske apilaa nurmessa, jossa apilan osuus on alle 50 prosenttia, eikä muita palkokasveja, joiden aluskasvina käytetään nurmikasveja.
7 artikla
Seuranta
1. Toimivaltaisen viranomaisen on varmistettava, että kartat, joista käy ilmi yksittäisten poikkeusten piiriin kuuluvien nurmitilojen, karjan ja maatalousmaan prosentuaalinen osuus kaikissa hallintopiireissä (district), sekä paikallistason maankäyttöä esittävät kartat laaditaan ja että ne päivitetään vuosittain.
2. Maaperää, pintavesiä ja pohjavettä on seurattava tietojen tuottamiseksi maaperässä olevan veden typpi- ja fosforipitoisuudesta, maaprofiilin mineraalitypestä ja pohjaveden ja pintavesien nitraattipitoisuuksista sekä poikkeukseen liittyvien olosuhteiden että tavanomaisten olosuhteiden osalta. Seurantaa on tehtävä sekä yksittäisten tilojen pelloilla että maatalousalueiden valuma-alueiden seurantapaikoissa. Seurantapaikkojen on katettava pääasialliset maannokset, lannoituskäytännöt ja viljelykasvit.
3. Veden laadun seurantaa on tehostettava kaikkein pilaantumisalttiimpien vesistöjen lähistöllä sijaitsevilla maatalousalueiden valuma-alueilla.
4. Yksilöllisistä poikkeuksista hyötyvillä tiloilla on tehtävä paikallista maankäyttöä, viljelykiertoa ja maatalouskäytäntöjä koskevia kartoituksia. Tämän päätöksen 5 artiklan 6 kohdassa tarkoitetuista ravinneanalyyseista ja tämän artiklan 2 kohdassa tarkoitetusta seurannasta saatuja tietoja on käytettävä mallipohjaisissa laskemissa, joilla lasketaan nitraatti- ja fosforihävikki poikkeusta hyväkseen käyttävillä tiloilla.
8 artikla
Tarkastukset
1. Toimivaltaisten viranomaisten on varmistettava, että kaikille poikkeushakemuksille tehdään hallinnollinen tarkastus. Jos tarkastuksessa ilmenee, että 5 ja 6 artiklassa säädetyt edellytykset eivät täyty, tästä on ilmoitettava hakijalle. Tällaisessa tapauksessa hakemus on katsottava hylätyksi.
2. On laadittava peltotarkastusohjelma, joka perustuu riskianalyysiin, aikaisempien vuosien tarkastusten tuloksiin ja direktiivin 91/676/ETY täytäntöönpanolainsäädännön soveltamista koskevien yleisten pistokoetarkastusten tuloksiin. Peltotarkastuksia on tehtävä vähintään viidelle prosentille yksilöllistä poikkeusta hyödyntävistä tiloista, ja tarkastusten on liityttävä tämän päätöksen 5 ja 6 artiklassa esitettyihin edellytyksiin. Jos tarkastuksessa havaitaan, etteivät edellytykset täyty, asiasta on ilmoitettava viljelijälle. Tällaisessa tapauksessa seuraavaa vuotta koskeva poikkeushakemus on katsottava hylätyksi.
3. Toimivaltaisille viranomaisille on annettava tarvittavat valtuudet ja keinot, jotta ne voivat tarkastaa tämän päätöksen nojalla myönnettyyn poikkeukseen liittyvien edellytysten täyttymisen.
9 artikla
Raportointi
Toimivaltaisten viranomaisten on toimitettava vuosittain viimeistään kesäkuussa kertomus, johon sisältyvät seuraavat tiedot:
a)
7 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut kartat, joista käy ilmi yksittäisten poikkeusten piiriin kuuluvien tilojen, karjan ja maatalousmaan prosentuaalinen osuus kaikissa hallintopiireissä (district), sekä kartat paikallisesta maankäytöstä;
b)
tulokset 7 artiklan 2 kohdassa tarkoitetusta pohja- ja pintavesien nitraattipitoisuuksien seurannasta, myös tiedot veden laadun muutossuuntauksista poikkeuksen alaisissa ja tavanomaisissa olosuhteissa sekä tiedot poikkeuksen vaikutuksista veden laatuun;
c)
tulokset 7 artiklan 2 kohdassa tarkoitetusta, maaperässä olevan veden typpi- ja fosforipitoisuuksia ja maaprofiilin mineraalityppeä koskevasta maaperäseurannasta poikkeuksen alaisissa ja tavanomaisissa olosuhteissa;
d)
tiivistelmä 7 artiklan 3 kohdassa tarkoitetusta tehostetusta veden laadun seurannasta saaduista tiedoista ja niiden arviointi;
e)
7 artiklan 4 kohdassa tarkoitettujen kartoitusten tulokset paikallisesta maankäytöstä sekä viljelykierroista ja maatalouskäytännöistä;
f)
7 artiklan 4 kohdassa tarkoitettujen mallipohjaisten laskemien tulokset nitraatti- ja fosforihävikistä yksilöllistä poikkeusta hyödyntävillä tiloilla;
g)
8 artiklan 1 ja 2 kohdassa tarkoitettu tilatarkastuksiin perustuva arviointi poikkeukseen liittyvien edellytysten täyttymisestä sekä hallinnollisten tarkastusten ja peltotarkastusten tuloksiin perustuvat tiedot tiloista, joilla edellytykset eivät täyty.
10 artikla
Soveltaminen
Tätä päätöstä sovelletaan pilaantumisalttiiden vyöhykkeiden nimeämistä koskevien asetusten yhteydessä Englannissa (SI 2013/2619), Skotlannissa (Scottish SI 2002 No. 276 ja Scottish SI 2002 No. 546) ja Walesissa (SI 2013/2506 (W. 245)) sekä toimintaohjelman täytäntöönpanoasetusten yhteydessä Englannissa (SI 2008/2349 ja muutosasetukset SI 2009/3160, SI 2012/1849, SI 2013/1001 ja SI 2013/2619), Skotlannissa (Scottish SI 2008/298 ja muutosasetukset Scottish SI 2013/123) ja Walesissa (SI 2013/2506 (W. 245)).
Tämän päätöksen voimassaolo päättyy 31 päivänä joulukuuta 2016.
11 artikla
Tämä päätös on osoitettu Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneelle kuningaskunnalle.
Tehty Brysselissä 18 päivänä joulukuuta 2013.