PROVÁDĚCÍ ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 24. dubna 2014
o finančním příspěvku Unie na opatření dozoru a jiná nouzová opatření provedená v Estonsku, Lotyšsku, Litvě a Polsku proti africkému moru prasat
(oznámeno pod číslem C(2014) 2551)
(Pouze estonské, litevské, lotyšské a polské znění je závazné)
(2014/236/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na rozhodnutí Rady 2009/470/ES ze dne 25. května 2009 o některých výdajích ve veterinární oblasti (1), a zejména na článek 8 uvedeného rozhodnutí,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012 ze dne 25. října 2012, kterým se stanoví finanční pravidla o souhrnném rozpočtu Unie a kterým se zrušuje nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 (2), a zejména na článek 84 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Africký mor prasat je infekční, obvykle smrtelná virová nákaza prasat domácích a prasat divokých, která způsobuje vážná narušení obchodu s živými prasaty a produkty získanými z prasat uvnitř Unie a jejich vývozu do třetích zemí.
(2)
Po potvrzení afrického moru prasat v Gruzii v roce 2007 se nákaza rozšířila do Ruské federace, kde byla hlášena četná ohniska uvedené nákazy u prasat domácích a prasat divokých v evropské části Ruska. V červnu 2013 Bělorusko potvrdilo ohnisko afrického moru prasat u prasat v domácím chovu v regionu Grodno asi čtyřicet kilometrů od hranice s Litvou a v blízkosti hranice s Polskem.
(3)
Prováděcím rozhodnutím Komise 2013/498/EU (3) byl stanoven finanční příspěvek Unie na opatření dozoru a jiná nouzová opatření proti africkému moru prasat provedená v roce 2013 v Estonsku, Lotyšsku, Litvě a Polsku, což jsou členské státy přímo ohrožené zavlečením této nákazy.
(4)
V lednu 2014 byla hlášena nákaza u populace prasat divokých na Ukrajině a dále se šíří v Bělorusku a Ruské federaci. Nadto byly v lednu 2014 zjištěny dva případy afrického moru prasat u populace prasat divokých v Litvě a několik dní poté byly ohlášeny další dva případy u prasat divokých v Polsku. V obou uvedených členských státech se nákaza vyskytla v blízkosti hranic s Běloruskem. Situace ohledně afrického moru prasat v zemích sousedících s Evropskou unií tudíž představuje přetrvávající hrozbu pro hospodářství s chovem prasat v Unii, jelikož virus může být zavlečen do členských států sousedících s třetími zeměmi, v nichž se nákaza vyskytuje, prostřednictvím prasat divokých, která vstupují na území Unie z oblastí s výskytem nákazy, ale rovněž prostřednictvím vozidel, která přepravovala živá zvířata, nebo nepovoleným dovozem produktů získaných z prasat do Unie.
(5)
Riziko zavlečení afrického moru prasat do Unie je vzhledem k výskytu a vývoji této nákazy v příhraničním území Běloruska, Ruské federace a Ukrajiny vyšší v případě Estonska, Lotyšska, Litvy a Polska. Tyto členské státy informovaly Komisi a ostatní členské státy o opatřeních, jež hodlají přijmout za účelem ochrany svých území i území ostatních členských států.
(6)
V roce 2013 Estonsko, Lotyšsko, Litva a Polsko zavedly dozor pro včasné zjištění afrického moru prasat u prasat divokých i u prasat domácích. V zájmu lepší prevence afrického moru prasat je třeba provést určité činnosti dozoru na území uvedených členských států.
(7)
Jedním z hlavních preventivních opatření proti zavlečení afrického moru prasat do Unie je očista a dezinfekce vozidel, která mohla přijít do styku s virem afrického moru prasat. Z toho důvodu prováděcí rozhodnutí Komise 2013/426/EU (4) stanoví určitá opatření proti zavlékání afrického moru prasat z Běloruska a Ruské federace do Unie a dále stanoví, aby vozidla, která přepravovala živá zvířata a která na území Unie vstupují z oblastí s výskytem nákazy, byla náležitě očištěna a vydezinfikována.
(8)
Bez ohledu na ustanovení nařízení Komise (ES) č. 206/2009 (5) je riziko zavlečení afrického moru prasat do Unie prostřednictvím zásilek pro osobní spotřebu, které obsahují produkty získané z prasat a jsou zasílány poštou nebo převáženy v zavazadlech cestujících přijíždějících zejména z Běloruska, Ruské federace a Ukrajiny, vyšší než zanedbatelné a vyžaduje doplňková opatření a kontroly v místech vstupu.
(9)
Navíc celá řada zúčastněných stran, včetně veterinárních lékařů, profesionálních a neprofesionálních chovatelů, řidičů kamionů, celních zástupců, cestujících a široké veřejnosti, by měla být upozorněna na rizika zavlečení afrického moru prasat a jeho důsledky prostřednictvím cílených informačních kampaní zaměřených na zvýšení povědomí o nákaze a připravenosti na ni v rámci pohotovostních plánů vypracovaných podle směrnice Rady 2002/60/ES (6) k zajištění rychlé reakce v případě zavlečení afrického moru prasat.
(10)
V roce 2014 byl zjištěn africký mor prasat u prasat divokých v Litvě a v Polsku, přičemž oba tyto členské státy jsou přímo ohroženy výskytem této nákazy za hranicemi v Bělorusku. Aby omezily riziko rozšíření nákazy na svém území na minimum, hodlají Litva a Polsko snížit hustotu výskytu vnímavých hostitelských zvířat v hospodářstvích s nízkou úrovní biologické ochrany v zamořené oblasti podporou porážky prasat a zákazem doplňování stavů v hospodářstvích s chovem prasat po dobu alespoň jednoho roku. V prosinci 2013 Estonsko, Lotyšsko, Litva a Polsko předložily své plány a odhady nákladů na provádění nouzových opatření v oblastech, které jsou považovány za oblasti se zvýšeným rizikem zavlečení afrického moru prasat z Běloruska, Ruské federace a Ukrajiny, v roce 2014. Plány byly posouzeny Komisí pro účely finančního příspěvku Unie a byl vyvozen závěr, že jsou v souladu se směrnicí 2002/60/ES.
(11)
Činnosti prováděné Estonskem, Lotyšskem, Litvou a Polskem za účelem dozoru nad nákazou, očisty a dezinfekce vozidel a pořádání informačních kampaní jsou spolufinancovány ve výši 50 %.
(12)
Činnosti prováděné Litvou a Polskem s cílem snížit hustotou výskytu prasat v zamořených oblastech u hranic s Běloruskem by měly být spolufinancovány ve výši 30 %.
(13)
Jelikož plány, které předložily Estonsko, Lotyšsko, Litva a Polsko a které se týkají nouzových opatření proti zavlečení afrického moru prasat z Běloruska, Ruské federace a Ukrajiny prováděných v roce 2014, představují dostatečně podrobný rámec ve smyslu článku 94 nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 1268/2012 (7), je toto rozhodnutí rozhodnutím o financování výdajů stanovených v pracovním programu pro granty.
(14)
Opatření stanovená tímto rozhodnutím jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
1. V rámci nouzových opatření, která v roce 2014 přijaly Estonsko, Lotyšsko, Litva a Polsko na ochranu proti africkému moru prasat, mají uvedené členské státy nárok na zvláštní příspěvek Unie na výdaje vynaložené na provádění činností popsaných v odstavcích 2 a 3 a plánovaných na období od 1. ledna 2014 do 31. prosince 2014.
2. Finanční příspěvek Unie se stanoví na 50 % nákladů vynaložených a zaplacených v souvislosti s provedením následujících činností:
a)
odběr vzorků z prasat domácích;
b)
odběr vzorků z prasat divokých;
c)
testy ELISA;
d)
testy PCR a sekvenování;
e)
nákup vybavení a dezinfekčních prostředků pro očistu a dezinfekci;
f)
nákup vybavení speciálně používaného k odstranění těl mrtvých zvířat;
g)
nákup vybavení k provádění virologických laboratorních vyšetření;
h)
informační kampaně.
3. Finanční příspěvek Unie se stanoví na 30 % nákladů vynaložených a zaplacených Litvou a Polskem v souvislosti s odškodněním majitelů prasat za ztráty způsobené předčasnou porážkou prasat v zamořených oblastech.
Článek 2
1. Maximální výše nákladů, která bude uhrazena členským státům uvedeným v čl. 1 odst. 1 za činnosti uvedené v čl. 1 odst. 2 písm. a), b) c) a d), v průměru nepřesáhne částku:
a)
0,5 EUR za prase domácí, z něhož byl odebrán vzorek;
b)
5 EUR za prase divoké, z něhož byl odebrán vzorek;
c)
2 EUR za test ELISA;
d)
10 EUR za PCR a sekvenování.
2. Maximální výše nákladů, která bude uhrazena za činnosti uvedené v čl. 1 odst. 2 písm. e), v průměru nepřesáhne částku:
a)
6 000 EUR pro Estonsko;
b)
58 000 EUR pro Lotyšsko;
c)
950 000 EUR pro Litvu;
d)
102 100 EUR pro Polsko.
3. Maximální výše nákladů, která bude uhrazena za činnosti uvedené v čl. 1 odst. 2 písm. f), v průměru nepřesáhne částku:
a)
100 000 EUR pro Litvu;
b)
150 000 EUR pro Polsko.
4. Maximální výše nákladů, která bude uhrazena za činnosti uvedené v čl. 1 odst. 2 písm. g), v průměru nepřesáhne částku:
75 000 EUR pro Litvu.
5. Maximální výše nákladů, která bude uhrazena za činnosti uvedené v čl. 1 odst. 2 písm. h), v průměru nepřesáhne částku:
a)
1 500 EUR pro Estonsko;
b)
15 000 EUR pro Lotyšsko;
c)
75 000 EUR pro Litvu;
d)
11 250 EUR pro Polsko.
6. Finanční příspěvek Unie pro členské státy uvedené v čl. 1 odst. 3 nepřesáhne částku:
a)
225 000 EUR pro Litvu;
b)
337 500 EUR pro Polsko.
7. Finanční příspěvek Unie pro členské státy uvedené v čl. 1 odst. 1 nepřesáhne částku:
a)
27 000 EUR pro Estonsko;
b)
190 000 EUR pro Lotyšsko;
c)
1 948 000 EUR pro Litvu;
d)
1 341 000 EUR pro Polsko.
8. Výdaje způsobilé pro finanční příspěvek Unie na opatření uvedená v odst. 1 písm. c) a d) se omezí na náklady vynaložené členskými státy na:
a)
nákup souprav k vyšetřením, činidel a veškerého spotřebního materiálu, který je určen a používán speciálně pro provádění laboratorních vyšetření;
b)
pracovníky, v jakékoli funkci, konkrétně přidělené (zcela nebo částečně) na provádění vyšetření v laboratoři; tyto náklady jsou omezeny na skutečné mzdy plus platby sociálního zabezpečení a další zákonné náklady zahrnuté do odměny;
c)
režijní náklady rovnající se 7 % částky nákladů uvedených v písmenech a) a b).
Článek 3
1. Finanční příspěvek Unie na opatření uvedená v článku 1 bude poskytnut, pokud dotčené členské státy:
a)
provedou činnosti a opatření popsané v jejich plánech;
b)
provedou opatření v souladu s příslušnými ustanoveními právních předpisů Unie, včetně pravidel pro hospodářskou soutěž a pro zadávání veřejných zakázek;
c)
zašlou Komisi nejpozději do 30. dubna 2015 závěrečnou technickou zprávu o opatřeních v souladu s přílohou I a závěrečnou finanční zprávu v souladu s přílohou II.
2. V případě, že některý členský stát nevyhoví ustanovením odstavce 1, může Komise snížit finanční příspěvek Unie úměrně k povaze a závažnosti takového porušení předpisů a k finanční ztrátě utrpěné Unií.
Článek 4
Toto rozhodnutí je určeno Estonské republice, Lotyšské republice, Litevské republice a Polské republice.
V Bruselu dne 24. dubna 2014.
KOMISSION TÄYTÄNTÖÖNPANOPÄÄTÖS,
annettu 24 päivänä huhtikuuta 2014,
unionin rahoitusosuudesta valvonta- ja muihin hätätoimenpiteisiin, joita toteutetaan Virossa, Latviassa, Liettuassa ja Puolassa afrikkalaisen sikaruton torjumiseksi
(tiedoksiannettu numerolla C(2014) 2551)
(Ainoastaan latvian-, liettuan-, puolan- ja vironkieliset versiot ovat todistusvoimaiset)
(2014/236/EU)
EUROOPAN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon tietyistä eläinlääkintäalan kustannuksista 25 päivänä toukokuuta 2009 tehdyn neuvoston päätöksen 2009/470/EY (1) ja erityisesti sen 8 artiklan,
ottaa huomioon unionin yleiseen talousarvioon sovellettavista varainhoitosäännöistä ja neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 kumoamisesta 25 päivänä lokakuuta 2012 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 (2) ja erityisesti sen 84 artiklan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Afrikkalainen sikarutto on kotieläiminä pidettävien sikojen ja luonnonvaraisten sikojen tarttuva, tavallisesti kuolemaan johtava virustauti, joka haittaa merkitsevästi elävien sikojen ja sikaeläimistä saatujen tuotteiden kauppaa unionin sisällä ja vientiä kolmansiin maihin.
(2)
Afrikkalaista sikaruttoa todettiin esiintyvän Georgiassa vuonna 2007, ja sieltä se levisi Venäjän federaatioon, jonka kaikissa eurooppalaisissa osissa on havaittu useita sikojen ja villisikojen taudinpurkauksia. Lisäksi Valko-Venäjä ilmoitti kesäkuussa 2013 afrikkalaisen sikaruton vahvistetusta taudinpurkauksesta harrastesikalassa pidetyissä sioissa Grodnon alueella, joka sijaitsee noin 40 kilometrin päässä Liettuan rajasta ja lähellä Puolan rajaa.
(3)
Komission täytäntöönpanopäätöksessä 2013/498/EU (3) säädettiin unionin rahoitusosuudesta valvonta- ja muihin hätätoimenpiteisiin, joita toteutettiin vuonna 2013 Virossa, Latviassa, Liettuassa ja Puolassa afrikkalaisen sikaruton torjumiseksi. Kyseisiin jäsenvaltioihin kohdistuu afrikkalaisen sikaruton leviämisen välitön uhka.
(4)
Tammikuussa 2014 taudin ilmoitettiin levinneen villisikapopulaatioon Ukrainassa, ja se leviää edelleen Valko-Venäjällä ja Venäjän federaatiossa. Tammikuussa 2014 havaittiin myös kaksi tapausta, joissa afrikkalaista sikaruttoa esiintyi Liettuan villisikapopulaatiossa, ja muutama päivä myöhemmin ilmoitettiin kahdesta uudesta tapauksesta villisioissa Puolassa. Molemmissa jäsenvaltioissa tauti ilmeni Valko-Venäjän vastaisella rajalla. Sen vuoksi afrikkalaisen sikaruton tilanne Euroopan unionin naapurimaissa muodostaa välittömän uhan unionin sikatiloille, sillä virus voi kulkeutua sellaisten unioniin kuulumattomien valtioiden rajanaapureina sijaitseviin jäsenvaltioihin, joissa tautia esiintyy, tautialueilta unionin alueelle tulevien villisikojen tai eläviä eläimiä ja rehua kuljettaneiden ajoneuvojen välityksellä tai jos unioniin tuodaan luvatta sikaeläimistä saatuja tuotteita.
(5)
Afrikkalaisen sikaruton unioniin leviämisen riski on kohonnut Virossa, Latviassa, Liettuassa ja Puolassa, koska tautia esiintyy niiden rajan lähellä Valko-Venäjällä, Venäjän federaatiossa ja Ukrainassa. Kyseiset jäsenvaltiot ovat ilmoittaneet komissiolle ja muille jäsenvaltioille toimenpiteistä, joita ne aikovat toteuttaa alueidensa ja muiden jäsenvaltioiden suojaamisen lujittamiseksi.
(6)
Viro, Latvia, Liettua ja Puola toteuttivat vuonna 2013 valvontatoimenpiteitä afrikkalaisen sikaruton havaitsemiseksi varhaisessa vaiheessa sekä luonnonvaraisissa että kotieläiminä pidettävissä sioissa. Afrikkalaisen sikaruton torjumiseksi tehokkaammin on tarpeen toteuttaa tiettyjä valvontatoimenpiteitä kyseisten jäsenvaltioiden alueella.
(7)
Afrikkalaisen sikaruton kanssa mahdollisesti tekemisiin joutuneiden ajoneuvojen puhdistus ja desinfiointi on yksi tärkeimmistä varotoimenpiteistä, joilla pyritään ehkäisemään taudin kulkeutumista unionin alueelle. Sen vuoksi komission täytäntöönpanopäätöksessä 2013/426/EU (4) vahvistetaan eräitä toimenpiteitä, joilla on tarkoitus estää afrikkalaisen sikaruton kulkeutuminen unioniin Valko-Venäjältä ja Venäjän federaatiosta, sekä säädetään, että tautialueilta unionin alueelle tulevat ajoneuvot, joilla on kuljetettu eläviä eläimiä, on puhdistettava ja desinfioitava asianmukaisesti.
(8)
Sen estämättä, mitä komission asetuksessa (EY) N:o 206/2009 (5) säädetään, afrikkalaisen sikaruton kulkeutumisriski unioniin sianlihatuotteita sisältävissä henkilökohtaisissa tavaroissa, joita joko lähetetään postitse tai tuodaan erityisesti Valko-Venäjältä, Venäjän federaatiosta ja Ukrainasta tulevien matkustajien matkatavaroissa, ei ole aivan merkityksetön ja edellyttää sen vuoksi lisätoimia ja -tarkastuksia rajanylityspaikoissa.
(9)
Lisäksi kohdennetuilla tiedotuskampanjoilla olisi kerrottava afrikkalaisen sikaruton kulkeutumisriskistä ja sen seurauksista useille eri sidosryhmille, muun muassa eläinlääkäreille, ammatti- ja harrastelijaviljelijöille, kuorma-autonkuljettajille, tullivirkailijoille, matkustajille ja suurelle yleisölle, tautia koskevan tietoisuuden ja valmiuden lisäämiseksi osana neuvoston direktiivin 2002/60/EY (6) mukaisesti laadittavia valmiussuunnitelmia, jotta voidaan varmistaa nopea reagointi siinä tapauksessa, että afrikkalainen sikarutto leviäisi.
(10)
Vuonna 2014 afrikkalaista sikaruttoa on todettu villisioissa, ja se muodostaa välittömän uhan Liettuassa ja Puolassa johtuen taudin esiintymisestä niiden Valko-Venäjän vastaisen rajan takana. Minimoidakseen taudin leviämisriskin alueelleen Liettua ja Puola aikovat rajoittaa taudille alttiiden eläinten tiheyttä tartunta-alueella sijaitsevilla alhaisen bioturvallisuustason sikatiloilla lisäämällä sikojen teurastusta ja estämällä eläinmäärän lisäämisen vähintään yhden vuoden ajan. Viro, Latvia, Liettua ja Puola toimittivat joulukuussa 2013 suunnitelmansa ja alustavat kustannusarvionsa hätätoimenpiteiden toteuttamiseksi vuonna 2014 alueilla, joilla katsotaan olevan afrikkalaisen sikaruton kohonnut kulkeutumisriski Valko-Venäjältä, Venäjän federaatiosta ja Ukrainasta. Komissio on tutkinut suunnitelmat unionin taloudellisen tuen myöntämiseksi ja todennut niiden täyttävän direktiivin 2002/60/EY vaatimukset.
(11)
Viron, Latvian, Liettuan ja Puolan toimenpiteistä, joiden tavoitteena on taudin valvominen, ajoneuvojen puhdistaminen ja desinfiointi sekä tietoisuudenlisäämiskampanjoiden järjestäminen, rahoitetaan 50 prosenttia.
(12)
Toimiin, joilla Liettua ja Puola ovat vähentäneet sikatiheyttä tartunta-alueella Valko-Venäjän rajan tuntumassa, olisi myönnettävä yhteisrahoitusta 30 prosenttia.
(13)
Koska Viron, Latvian, Liettuan ja Puolan toimittamat suunnitelmat vuonna 2014 toteutettaviksi hätätoimenpiteiksi afrikkalaisen sikaruton Valko-Venäjältä, Venäjän federaatiosta ja Ukrainasta kulkeutumista vastaan muodostavat riittävän yksityiskohtaiset puitteet komission delegoidun asetuksen (EU) N:o 1268/2012 (7) 94 artiklan mukaisesti, tämä päätös muodostaa avustuksia koskevaan vuosittaiseen työohjelmaan sisältyvien menojen rahoituspäätöksen.
(14)
Tässä päätöksessä säädetyt toimenpiteet ovat elintarvikeketjua ja eläinten terveyttä käsittelevän pysyvän komitean lausunnon mukaiset,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
1. Viro, Latvia, Liettua ja Puola ovat oikeutettuja saamaan unionin erityisen rahoitusosuuden menoihin, joita niille on aiheutunut afrikkalaiselta sikarutolta suojautumiseksi vuonna 2014 hätätoimenpiteiden yhteydessä toteutettujen 2 ja 3 kohdassa kuvattujen, 1 päivän tammikuuta 2014 ja 31 päivän joulukuuta 2014 väliselle ajanjaksolle suunniteltujen toimien täytäntöönpanosta.
2. Unionin rahoitusosuus on 50 prosenttia aiheutuneista kustannuksista, ja se maksetaan seuraavien toimien toteuttamisesta:
a)
näytteenotto kotieläiminä pidetyistä sioista;
b)
näytteenotto villisioista;
c)
ELISA-testit;
d)
PCR- ja sekvenssitestit;
e)
välineiden ja desinfiointiaineiden hankkiminen puhdistamista ja desinfiointia varten;
f)
erityisesti eläinten ruhojen hävittämiseen käytettävien välineiden hankkiminen;
g)
virologisten laboratoriotestien tekemiseen tarvittavien välineiden hankkiminen;
h)
tietoisuudenlisäämiskampanjat.
3. Unionin rahoitusosuus on 30 prosenttia Liettualle ja Puolalle aiheutuneista kustannuksista, joita ne ovat maksaneet siankasvattajille korvauksena varhaisista teurastuksista tartunta-alueilla.
2 artikla
1. Edellä 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuille jäsenvaltioille korvattavat, 1 artiklan 2 kohdan a-d alakohdassa tarkoitetuista toimista aiheutuvat kustannukset eivät saa keskimäärin ylittää seuraavia enimmäismääriä:
a)
0,5 euroa jokaisesta kotieläimenä pidetystä siasta, josta on otettu näyte;
b)
5 euroa jokaisesta villisiasta, josta on otettu näyte;
c)
2 euroa jokaisesta ELISA-testistä;
d)
10 euroa jokaisesta PCR- ja sekvenssitestistä.
2. Korvattavat kustannukset, jotka aiheutuvat 1 artiklan 2 kohdan e alakohdassa tarkoitetusta toimesta, eivät saa keskimäärin ylittää seuraavia enimmäismääriä:
a)
6 000 euroa Viron osalta;
b)
58 000 euroa Latvian osalta;
c)
950 000 euroa Liettuan osalta;
d)
102 100 euroa Puolan osalta.
3. Korvattavat kustannukset, jotka aiheutuvat 1 artiklan 2 kohdan f alakohdassa tarkoitetusta toimesta, eivät saa ylittää seuraavia enimmäismääriä:
a)
100 000 euroa Liettuan osalta;
b)
150 000 euroa Puolan osalta.
4. Korvattavat kustannukset, jotka aiheutuvat 1 artiklan 2 kohdan g alakohdassa tarkoitetusta toimesta, eivät saa ylittää seuraavia enimmäismääriä:
75 000 euroa Liettuan osalta.
5. Korvattavat kustannukset, jotka aiheutuvat 1 artiklan 2 kohdan h alakohdassa tarkoitetusta toimesta, eivät saa keskimäärin ylittää seuraavia enimmäismääriä:
a)
1 500 euroa Viron osalta;
b)
15 000 euroa Latvian osalta;
c)
75 000 euroa Liettuan osalta;
d)
11 250 euroa Puolan osalta.
6. Unionin rahoitusosuus 1 artiklan 3 kohdassa tarkoitetuille jäsenvaltioille ei saa ylittää seuraavia enimmäismääriä:
a)
225 000 euroa Liettuan osalta;
b)
337 500 euroa Puolan osalta.
7. Unionin rahoitusosuus 1 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuille jäsenvaltioille ei saa ylittää seuraavia enimmäismääriä:
a)
27 000 euroa Viron osalta;
b)
190 000 euroa Latvian osalta;
c)
1 948 000 euroa Liettuan osalta;
d)
1 341 000 euroa Puolan osalta.
8. Edellä 1 kohdan c ja d alakohdassa tarkoitetuista toimenpiteistä aiheutuneista menoista unionin rahoitusosuuteen ovat oikeutettuja ainoastaan kustannukset, joita jäsenvaltioille aiheutuu seuraavista:
a)
erityisesti laboratoriotestin toteuttamiseksi ostetut ja käytetyt testipakkaukset, reagenssit ja kaikki yksilöitävissä olevat tarvikkeet;
b)
kaikki millä tahansa nimikkeellä toimiva henkilöstö, joka on osoitettu kokonaan tai osittain testien suorittamiseen laboratoriossa; kustannukset on rajoitettu tosiasiallisiin palkkoihin sekä sosiaaliturvamaksuihin ja muihin lakisääteisiin kustannuksiin, jotka sisältyvät palkkaan;
c)
yleiskustannukset, jotka ovat 7 prosenttia a ja b alakohdassa tarkoitettujen kustannusten summasta.
3 artikla
1. Yhteisön rahoitusosuus 1 artiklassa tarkoitetuille toimenpiteille myönnetään sillä edellytyksellä, että asianomaiset jäsenvaltiot
a)
panevat täytäntöön toimet ja toimenpiteet ohjelmissaan kuvatulla tavalla;
b)
toteuttavat toimenpiteet unionin lainsäädännön asiaa koskevien säännösten, myös kilpailusääntöjä ja julkisia hankintoja koskevien sääntöjen mukaisesti;
c)
toimittavat komissiolle viimeistään 30 päivänä huhtikuuta 2015 liitteen I mukaisen teknistä toteuttamista ja liitteen II mukaisen rahoitusta koskevan loppukertomuksen.
2. Jos jäsenvaltio ei noudata 1 kohdan säännöksiä, komissio voi vähentää unionin rahoitusosuutta ottaen huomioon rikkomuksen luonteen ja vakavuuden ja unionille aiheutuneet taloudelliset menetykset.
4 artikla
Tämä päätös on osoitettu Viron tasavallalle, Latvian tasavallalle, Liettuan tasavallalle ja Puolan tasavallalle.
Tehty Brysselissä 24 päivänä huhtikuuta 2014.