ROZHODNUTÍ RADY
ze dne 26. května 2014
o systému vlastních zdrojů Evropské unie
(2014/335/EU, Euratom)
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 311 třetí pododstavec této smlouvy,
a na Smlouvu o založení Evropského společenství pro atomovou energii, a zejména na článek 106a této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu,
v souladu se zvláštním legislativním postupem,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Systém vlastních zdrojů Unie musí zajistit dostatečné zdroje pro řádný rozvoj politik Unie při dodržení přísné rozpočtové kázně. Rozvoj systému vlastních zdrojů může a měl by také přispět k úsilí o širší rozpočtovou konsolidaci v členských státech a být v nejvyšší možné míře účasten na rozvoji politik Unie.
(2)
Toto rozhodnutí může vstoupit v platnost teprve tehdy, až bude schváleno všemi členskými státy v souladu s jejich ústavními předpisy při plném respektování státní suverenity.
(3)
Evropská rada se na zasedání ve dnech 7. a 8. února 2013 usnesla mimo jiné na tom, že by se úprava vlastních zdrojů měla řídit obecnými cíli jednoduchosti, transparentnosti a spravedlnosti. Uvedená úprava by proto v souladu s příslušnými závěry ze zasedání Evropské rady ve Fontainebleau v roce 1984 měla zajistit, aby žádný členský stát nenesl rozpočtové zatížení, které by bylo nadměrné v poměru k jeho relativní prosperitě. Je proto vhodné zavést ustanovení, která by se vztahovala na konkrétní členské státy.
(4)
Evropská rada se na zasedání ve dnech 7. a 8. února 2013 usnesla, že pouze v období 2014 až 2020 se budou v případě Německa, Nizozemska a Švédska uplatňovat u vlastního zdroje z daně z přidané hodnoty (DPH) snížené sazby. Rovněž se usnesla, že pouze v období 2014 až 2020 mají mít Dánsko, Nizozemsko a Švédsko nárok na hrubé snížení ročních příspěvků založených na hrubém národním důchodu (HND) a že pouze v období 2014 až 2016 má mít Rakousko nárok na hrubé snížení ročního příspěvku založeného na HND. Na témže zasedání se Evropská rada dále usnesla, že stávající mechanismus opravy pro Spojené království má zůstat v platnosti.
(5)
Evropská rada se na zasedání ve dnech 7. a 8. února 2013 usnesla, že se systém výběru tradičních vlastních zdrojů nemá změnit. Od 1. ledna 2014 si však členské státy mají jako náklady na výběr ponechávat 20 % částek, které vyberou.
(6)
Pro zajištění přísné rozpočtové kázně a s ohledem na sdělení Komise ze dne 16. dubna 2010 o přizpůsobení limitu vlastních zdrojů a limitu prostředků na závazky v souvislosti s rozhodnutím uplatňovat nepřímo měřené finanční zprostředkovatelské služby (FISIM) pro účely vlastních zdrojů by měl strop pro vlastní zdroje u přídělů na platby odpovídat 1,23 % součtu HND členských států v tržních cenách a u přídělů na závazky by měl být strop stanoven na 1,29 % součtu HND členských států. Tyto stropy jsou založeny na systému ESA 95, a to včetně nepřímo měřených finančních zprostředkovatelských služeb (FISIM), neboť v době přijímání tohoto rozhodnutí ještě nejsou k dispozici údaje vycházející z revidovaného Evropského systému účtů stanoveného nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 549/2013 (1) (dále jen „ESA 2010“). Za účelem zachování nezměněné částky finančních zdrojů, které jsou Unii dávány k dispozici, je vhodné tyto stropy vyjádřené procentním podílem HND upravit. Uvedené stropy by měly být upraveny, jakmile všechny členské státy předají své údaje na základě systému ESA 2010. V případě jakýchkoli změn ESA 2010, které představují podstatnou změnu úrovně HND, by stropy pro vlastní zdroje a prostředky na závazky měly být upraveny znovu.
(7)
Evropská rada na zasedání ve dnech 7. a 8. února 2013 vyzvala Radu, aby pokračovala v práci na návrhu Komise týkajícím se nového vlastního zdroje založeného na DPH s cílem učinit jej co možná nejjednodušším a nejtransparentnějším, posílit vazbu s politikou EU v oblasti DPH a skutečnými příjmy z DPH a zajistit rovné zacházení s daňovými poplatníky ve všech členských státech. Usnesla se na tom, že by nový vlastní zdroj z DPH mohl nahradit stávající vlastní zdroj založený na DPH. Evropská rada dále vzala na vědomí, že dne 22. ledna 2013 přijala Rada rozhodnutí, kterým se povoluje posílená spolupráce v oblasti daně z finančních transakcí (2). Vyzvala zúčastněné členské státy, aby posoudily, zda by se tato daň mohla stát základem pro nový vlastní zdroj rozpočtu EU. Usnesla se, že toto by nemělo dopad na nezúčastněné členské státy ani na výpočet opravy pro Spojené království.
(8)
Evropská rada se na zasedání ve dnech 7. a 8. února 2013 usnesla na tom, že bude vypracováno nařízení Rady, kterým se stanoví prováděcí opatření, jak je uvedeno v čl. 311 čtvrtém pododstavci Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva o fungování EU“). Do uvedeného nařízení by proto měla být začleněna ustanovení obecné povahy, jež se uplatňují na všechny druhy vlastních zdrojů a u nichž je vyžadován náležitý parlamentní dohled, jak je uvedeno ve Smlouvách, jako jsou zejména postup pro výpočet ročního rozpočtového zůstatku a jeho zahrnutí do rozpočtu a aspekty kontroly příjmů a dohledu nad nimi.
(9)
Z důvodů soudržnosti, kontinuity a právní jistoty by měla být přijata ustanovení, jež se budou týkat přechodu od systému zavedeného rozhodnutím Rady 2007/436/ES, Euratom (3) k systému postavenému na tomto rozhodnutí.
(10)
Rozhodnutí 2007/436/ES, Euratom by mělo být zrušeno.
(11)
Pro účely tohoto rozhodnutí by všechny peněžní částky měly být uváděny v eurech.
(12)
Evropský účetní dvůr a Evropský hospodářský a sociální výbor byly konzultovány a vydaly svá stanoviska (4).
(13)
S cílem zajistit přechod k revidovanému systému vlastních zdrojů a shodu s rozpočtovým rokem by se toto rozhodnutí mělo používat od 1. ledna 2014,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Předmět
Toto rozhodnutí stanoví pravidla pro přidělování vlastních zdrojů Unie, aby bylo podle článku 311 Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva o fungování EU“) zajištěno financování ročního rozpočtu Unie.
Článek 2
Kategorie vlastních zdrojů a specifické způsoby jejich výpočtu
1. Vlastní zdroje rozpočtu Unie tvoří tyto příjmy:
a)
tradiční vlastní zdroje sestávající z dávek, prémií, doplňkových nebo vyrovnávacích částek, dodatkových částek nebo položek, cel stanovených ve společném celním sazebníku a dalších poplatků, současných i budoucích, zavedených orgány Unie v obchodě se třetími zeměmi a cel na výrobky spadající do působnosti Smlouvy o založení Evropského společenství uhlí a oceli, která pozbyla platnosti, jakož i dávek a dalších poplatků stanovených v rámci společné organizace trhu s cukrem;
b)
aniž je dotčen odst. 4 druhý pododstavec, příjmy z použití jednotné sazby pro všechny členské státy na harmonizovaný vyměřovací základ DPH, který se určuje podle pravidel Unie. Vyměřovací základ pro tyto účely pro každý členský stát nepřesahuje 50 % hrubého národního důchodu (HND), jak je definován v odstavci 7;
c)
aniž je dotčen odst. 5 druhý pododstavec, příjmy z použití jednotné sazby, která se určí v rámci rozpočtového procesu s ohledem na celkovou výši všech ostatních příjmů, na součet HND všech členských států.
2. Vlastní zdroje rozpočtu Unie tvoří rovněž příjmy z jakýchkoliv nových poplatků zavedených v rámci některé společné politiky v souladu se Smlouvou o fungování EU, pokud je dodržen postup podle článku 311 Smlouvy o fungování EU.
3. Členské státy si ponechávají k pokrytí nákladů na výběr 20 % z částek uvedených v odst. 1 písm. a).
4. Jednotná sazba uvedená v odst. 1 písm. b) činí 0,30 %.
Pouze pro období 2014 až 2020 se sazba uplatňovaná u vlastního zdroje z DPH stanoví v případě Německa, Nizozemska a Švédska na 0,15 %.
5. Jednotná sazba podle odst. 1 písm. c) se použije na HND každého členského státu.
Pouze v období 2014 až 2020 využívá Dánsko hrubého snížení svých ročních příspěvků založených na HND v rozsahu 130 milionů EUR, Nizozemsko hrubého snížení ročních příspěvků založených na HND v rozsahu 695 milionů EUR a Švédsko hrubého snížení ročních příspěvků založených na HND v rozsahu 185 milionů EUR. Rakousko využívá hrubého snížení svého ročního příspěvku založeného na HND v roce 2014 v rozsahu 30 milionů EUR, v roce 2015 v rozsahu 20 milionů EUR a v roce 2016 v rozsahu 10 milionů EUR. Tyto částky jsou vyjádřeny v cenách roku 2011 a upravují se na běžné ceny použitím nejaktuálnějšího deflátoru HDP pro EU vyjádřeného v eurech, který stanoví Komise a který je k dispozici při sestavování příslušného návrhu rozpočtu. Tato hrubá snížení jsou přiznána po provedení výpočtu opravy ve prospěch Spojeného království a po jejím financování podle článků 4 a 5 tohoto rozhodnutí a nemají na ni žádný dopad. Jsou financována všemi členskými státy.
6. Pokud není rozpočet na počátku rozpočtového roku přijat, zůstává až do vstupu nových sazeb v platnost použitelná stávající sazba pro zdroj z DPH a stávající sazba pro HND.
7. HND uvedeným v odst. 1 písm. c) se rozumí roční HND v tržních cenách, stanovený Komisí za použití nařízení (EU) č. 549/2013 (dále jen „ESA 2010“).
Pokud by změny ESA 2010 vedly k podstatným změnám HND uvedeného v odst. 1 písm. c), rozhodne Rada na návrh Komise a po konzultaci s Evropským parlamentem jednomyslně, zda se tyto změny mají použít i pro účely tohoto rozhodnutí.
Článek 3
Strop pro vlastní zdroje
1. Celková výše vlastních zdrojů přidělených Unii na pokrytí ročních přídělů na platby nesmí překročit 1,23 % ze součtu HND všech členských států.
2. Celková roční výše přídělů na závazky zahrnutých do rozpočtu Unie nesmí překročit 1,29 % ze součtu HND všech členských států.
Mezi příděly na závazky a příděly na platby se zachovává řádný poměr, aby byla zajištěna jejich slučitelnost a aby bylo umožněno dodržování stropu podle odstavce 1 v následujících letech.
3. Jakmile všechny členské státy předají své údaje na základě systému ESA 2010, přepočítá Komise pro účely tohoto rozhodnutí stropy uvedené v odstavcích 1 a 2 podle tohoto vzorce:
V tomto vzorci označuje „t“ poslední úplný rok, za který jsou údaje pro výpočet HND k dispozici.
4. Jestliže vlivem změn v ESA 2010 dojde k podstatným změnám úrovně HND, přepočítá Komise stropy uvedené v odstavcích 1 a 2, přepočtené v souladu s odstavcem 3, podle tohoto vzorce:
V tomto vzorci označuje „t“ poslední úplný rok, za který jsou údaje pro výpočet HND k dispozici.
Proměnné „x“ a „y“ označují příslušné stropy přepočtené podle odstavce 3.
Článek 4
Mechanismus opravy ve prospěch Spojeného království
Spojenému království je poskytována oprava rozpočtových nevyvážeností.
Tato oprava se určuje:
a)
výpočtem rozdílu za předchozí rozpočtový rok mezi:
-
procentním podílem Spojeného království na výši nelimitovaného vyměřovacího základu DPH a
-
procentním podílem Spojeného království na celkových přidělených výdajích;
b)
vynásobením takto získaného rozdílu celkovými přidělenými výdaji;
c)
vynásobením výsledku podle písmene b) koeficientem 0,66;
d)
odečtením od výsledku podle písmene c) důsledků, které má pro Spojené království přechod na limitovanou DPH a na platby uvedené v čl. 2 odst. 1 písm. c), tj. rozdílu mezi:
-
tím, co by Spojené království muselo zaplatit na částkách financovaných ze zdrojů uvedených v čl. 2 odst. 1 písm. b) a c), pokud by jednotná sazba byla použita na nelimitovaný základ DPH, a
-
platbami Spojeného království podle čl. 2 odst. 1 písm. b) a c);
e)
odečtením čistých příjmů Spojeného království ze zvýšení procentního podílu zdrojů uvedených v čl. 2 odst. 1 písm. a), které si členské státy ponechávají k pokrytí nákladů na výběr a dalších souvisejících nákladů, od výsledku podle písmene d);
f)
úpravou výpočtu snížením celkových přidělených výdajů o celkové výdaje přidělené v členských státech, které k Unii přistoupily po dni 30. dubna 2004, s výjimkou přímých zemědělských plateb a zemědělských výdajů souvisejících s trhem, jakož i části výdajů na rozvoj venkova pocházejících ze záruční sekce EZOZF.
Článek 5
Financování mechanismu opravy ve prospěch Spojeného království
1. Náklady na opravu uvedenou v článku 4 nesou jiné členské státy než Spojené království podle tohoto postupu:
a)
rozdělení nákladů se nejprve vypočítá úměrně k podílu každého členského státu na platbách uvedených v čl. 2 odst. 1 písm. c), s výjimkou Spojeného království, a aniž by se bral ohled na hrubá snížení příspěvků Dánska, Nizozemska, Rakouska a Švédska založených na HND podle čl. 2 odst. 5;
b)
poté se rozdělení nákladů upraví tak, aby byl podíl Německa, Nizozemska, Rakouska a Švédska na financování omezen na jednu čtvrtinu jejich běžného příspěvku vyplývajícího z tohoto výpočtu.
2. Oprava se Spojenému království poskytuje snížením jeho plateb vyplývajících z uplatňování čl. 2 odst. 1 písm. c). Náklady nesené ostatními členskými státy se přičítají k jejich platbám vyplývajícím pro každý členský stát z uplatňování čl. 2 odst. 1 písm. c).
3. Výpočty nezbytné k uplatňování čl. 2 odst. 5, článku 4 a tohoto článku provádí Komise.
4. Pokud není rozpočet na počátku rozpočtového roku přijat, zůstávají použitelné opravy poskytované Spojenému království a náklady, které nesou ostatní členské státy, jak byly zahrnuty do posledního přijatého rozpočtu.
Článek 6
Zásada univerzálnosti
Příjmy uvedené v článku 2 se využívají bez rozdílu na financování veškerých výdajů ročního rozpočtu Unie.
Článek 7
Přenos přebytku
Případné přebytky příjmů Unie nad celkovými skutečnými výdaji během rozpočtového roku se přenášejí do následujícího rozpočtového roku.
Článek 8
Výběr vlastních zdrojů a jejich poskytování Komisi
1. Vlastní zdroje Unie uvedené v čl. 2 odst. 1 písm. a) vybírají členské státy v souladu se svými právními předpisy a správními opatřeními, které případně upraví tak, aby splňovaly požadavky právní úpravy Unie.
Komise pravidelně prověřuje příslušné vnitrostátní právní předpisy, které jí sdělí členské státy, oznamuje členským státům úpravy, které považuje za nezbytné k dosažení souladu s právní úpravou Unie, a podává v případě potřeby zprávy rozpočtovému orgánu.
2. Členské státy poskytují Komisi zdroje stanovené v čl. 2 odst. 1 písm. a), b) a c) v souladu s předpisy přijatými podle čl. 322 odst. 2 Smlouvy o fungování EU.
Článek 9
Prováděcí opatření
Rada přijme postupem stanoveným v čl. 311 čtvrtém pododstavci Smlouvy o fungování EU prováděcí opatření pro tyto prvky systému vlastních zdrojů:
a)
postup pro výpočet ročního rozpočtového zůstatku a jeho zahrnutí do rozpočtu, jak je stanoveno v článku 7;
b)
ustanovení a opatření potřebná pro kontrolu příjmů uvedených v článku 2 a dohled nad nimi, včetně veškerých příslušných požadavků na podávání zpráv.
Článek 10
Závěrečná a přechodná ustanovení
1. S výhradou odstavce 2 se zrušuje rozhodnutí 2007/436/ES, Euratom. Veškeré odkazy na rozhodnutí Rady 70/243/ESUO, EHS, Euratom (5), na rozhodnutí Rady 85/257/EHS, Euratom (6), na rozhodnutí Rady 88/376/EHS, Euratom (7), na rozhodnutí Rady 94/728/ES, Euratom (8), na rozhodnutí Rady 2000/597/ES, Euratom (9) nebo na rozhodnutí 2007/436/ES, Euratom se považují za odkazy na toto rozhodnutí a je nutno je číst v souladu se srovnávací tabulkou obsaženou v příloze tohoto rozhodnutí.
2. Články 2, 4, a 5 rozhodnutí 94/728/ES, Euratom, 2000/597/ES, Euratom a 2007/436/ES, Euratom se nadále používají pro výpočet a úpravu příjmů vycházejících z použití sazby na jednotně určený základ DPH omezený na rozpětí 50 % až 55 % HNP nebo HND každého členského státu, v závislosti na daném roce, a pro výpočet opravy rozpočtových nevyvážeností poskytované Spojenému království pro období od roku 1995 do roku 2013.
3. U částek uvedených v čl. 2 odst. 1 písm. a), které měly členské státy v souladu s platnými pravidly Unie poskytnout do 28. února 2001, si členské státy i nadále ponechávají k pokrytí nákladů na výběr 10 % těchto částek.
U částek uvedených v čl. 2 odst. 1 písm. a), které měly členské státy v souladu s platnými pravidly Unie poskytnout mezi 1. březnem 2001 a 28. únorem 2014, si členské státy i nadále ponechávají k pokrytí nákladů na výběr 25 % těchto částek.
4. Pro účely tohoto rozhodnutí jsou všechny peněžní částky uváděny v eurech.
Článek 11
Vstup v platnost
Toto rozhodnutí oznámí členským státům generální tajemník Rady.
Členské státy oznámí neprodleně generálnímu tajemníku Rady dokončení postupu nezbytného pro přijetí tohoto rozhodnutí v souladu se svými ústavními předpisy.
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost prvním dnem měsíce následujícího po obdržení posledního oznámení podle druhého pododstavce.
Použije se od 1. ledna 2014.
Článek 12
Zveřejnění
Toto rozhodnutí bude zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie.
V Bruselu dne 26. května 2014.
NEUVOSTON PÄÄTÖS,
annettu 26 päivänä toukokuuta 2014,
Euroopan unionin omien varojen järjestelmästä
(2014/335/EU, Euratom)
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 311 artiklan kolmannen kohdan,
ottaa huomioon Euroopan atomienergiayhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 106 a artiklan,
ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
sen jälkeen, kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille,
ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon,
noudattaa erityistä lainsäätämisjärjestystä,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Unionin omien varojen järjestelmän avulla on varmistettava, että unionin politiikkojen asianmukaista kehittämistä varten on käytettävissä riittävästi varoja, jollei tarpeesta noudattaa tiukkaa budjettikuria muuta johdu. Omien varojen järjestelmän kehittämisellä voidaan ja sillä myös pitäisi tukea laajempaa talousarvioiden vakauttamista jäsenvaltioissa, ja sillä voidaan ja pitäisi varmistaa mahdollisimman laaja-alainen osallistuminen unionin politiikkojen kehittämiseen.
(2)
Tämän päätöksen olisi tultava voimaan vasta kun kaikki jäsenvaltiot ovat hyväksyneet sen valtiosääntöjensä asettamien vaatimustensa mukaisesti, jolloin kansallista itsemääräämisoikeutta kunnioitetaan täysimääräisesti.
(3)
Eurooppa-neuvoston 7 ja 8 päivänä helmikuuta 2013 pidetyssä kokouksessa todettiin muun muassa, että omia varoja koskevissa järjestelyissä olisi noudatettava yleisiä yksinkertaisuus-, läpinäkyvyys- ja oikeudenmukaisuustavoitteita. Järjestelyillä olisi näin ollen varmistettava vuonna 1984 Fontainebleaussa kokoontuneen Eurooppa-neuvoston asiaa koskevien päätelmien mukaisesti, ettei millään jäsenvaltiolla ole sen suhteelliseen vaurauteen nähden liiallista budjettitaakkaa. Näin ollen on asianmukaista ottaa käyttöön tiettyihin jäsenvaltioihin sovellettavat säännökset.
(4)
Eurooppa-neuvoston 7 ja 8 päivänä helmikuuta 2013 pidetyssä kokouksessa päätettiin, että arvonlisäveroon (ALV) perustuvien omien varojen verokantaa Saksan, Alankomaiden ja Ruotsin osalta alennetaan vain kauden 2014-2020 osalta. Samoin päätettiin, että vuotuiseen bruttokansantuloon (BKTL) perustuvaan maksuosuuteen tehdään Tanskan, Alankomaiden ja Ruotsin osalta bruttovähennys vain kauden 2014-2020 osalta ja Itävallan osalta BKTL-maksuosuuteen tehdään bruttovähennys vain kauden 2014-2016 osalta. Eurooppa-neuvoston 7 ja 8 päivänä helmikuuta 2013 pidetyssä kokouksessa päätettiin, että Yhdistyneen kuningaskunnan hyväksi sovelletun nykyisen korjausmekanismin soveltamista jatketaan.
(5)
Eurooppa-neuvoston 7 ja 8 päivänä helmikuuta 2013 pidetyssä kokouksessa päätettiin, että perinteisten omien varojen kantoon tarkoitettu järjestelmä pysyy ennallaan. Jäsenvaltioiden on kuitenkin 1 päivästä tammikuuta 2014 alkaen pidätettävä kantamistaan määristä 20 prosenttia kantokuluina.
(6)
Tiukan budjettikurin varmistamiseksi ja kun otetaan huomioon 16 päivänä huhtikuuta 2010 annettu komission tiedonanto omien varojen ja maksusitoumusmäärärahojen enimmäismäärien mukautuksesta seurauksena päätöksestä soveltaa FISIMin kohdentamismenetelmää omien varojen tarkoituksiin, omien varojen enimmäismäärän olisi oltava 1,23 prosenttia suhteessa jäsenvaltioiden yhteenlaskettuun markkinahintaiseen BKTL:oon maksumäärärahojen osalta ja maksusitoumusmäärärahojen osalta enimmäismääräksi olisi vahvistettava 1,29 prosenttia suhteessa jäsenvaltioiden yhteenlaskettuun BKTL:oon. Mainitut enimmäismäärät perustuvat EKT-95:een, mukaan lukien välilliset rahoituspalvelut (FISIM), sillä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) N:o 549/2013 (1), jäljempänä ’EKT 2010’, perustettuun uudistettuun Euroopan kansantalouden tilinpitojärjestelmään perustuvat tiedot eivät ole olleet käytettävissä tätä päätöstä hyväksyttäessä. Jotta unionin käyttöön asetettavien rahoitusvarojen määrä pidettäisiin muuttumattomana, kyseisiä prosentteina suhteessa BKTL:oon ilmoitettuja enimmäismääriä olisi mukautettava. Näitä enimmäismääriä olisi mukautettava heti kun jäsenvaltiot ovat ilmoittaneet EKT 2010:een perustuvat tietonsa. Jos EKT 2010:een tehdään muutoksia, jotka aiheuttavat huomattavia muutoksia BKTL:oon, omien varojen ja maksusitoumusmäärärahojen enimmäismääriä mukautetaan uudelleen.
(7)
Eurooppa-neuvoston 7 ja 8 päivänä helmikuuta 2013 pidetyssä kokouksessa kehotettiin neuvostoa työstämään edelleen komission ehdotusta uusiksi ALV-perusteisiksi omiksi varoiksi tarkoituksena muokata menettely mahdollisimman yksinkertaiseksi ja läpinäkyväksi, vahvistaa sen yhteyttä EU:n arvonlisäveropolitiikkaan ja tosiasiallisiin ALV-tuloihin sekä varmistaa veronmaksajien tasapuolinen kohtelu kaikissa jäsenvaltioissa. Eurooppa-neuvosto totesi, että uusilla ALV-perusteisilla omilla varoilla voitaisiin korvata nykyiset ALV-perusteiset omat varat. Eurooppa-neuvosto totesi myös, että neuvosto hyväksyi 22 päivänä tammikuuta 2013 neuvoston päätöksen luvan antamisesta tiiviimpään yhteistyöhön finanssitransaktioveron alalla (2). Se kehotti osallistuvia jäsenvaltioita tarkastelemaan, voisiko siitä tulla perusta uudelle omien varojen lähteelle EU:n talousarvioon. Se totesi, että tämä ei vaikuttaisi osallistumattomiin jäsenvaltioihin eikä Yhdistyneen kuningaskunnan hyväksi tehtävän korjauksen laskemiseen.
(8)
Eurooppa-neuvoston 7 ja 8 päivänä helmikuuta 2013 pidetyssä kokouksessa todettiin, että Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (SEUT) 311 artiklan neljännen kohdan mukaisesti annetaan neuvoston asetus, jossa vahvistetaan täytäntöönpanotoimenpiteet unionin omien varojen järjestelmää varten. Kaikkiin omien varojen lajeihin sovellettavat yleisluonteiset säännökset, joiden osalta edellytetään asianmukaista parlamentaarista valvontaa perussopimusten mukaisesti, olisi otettava tuohon asetukseen; tämä koskee etenkin menettelyä, jota noudatetaan vuotuisen talousarvion yli- tai alijäämän laskennassa ja budjetoimisessa, sekä tulojen valvontaan ja seurantaan liittyviä näkökohtia.
(9)
Johdonmukaisuuden, jatkuvuuden ja oikeusvarmuuden varmistamiseksi olisi annettava säännökset, jotka koskevat siirtymistä neuvoston päätöksen 2007/436/EY, Euratom (3) mukaisesta järjestelmästä tämän päätöksen mukaiseen järjestelmään.
(10)
Päätös 2007/436/EY, Euratom olisi kumottava.
(11)
Tätä päätöstä sovellettaessa kaikki rahamäärät olisi ilmoitettava euroina.
(12)
Euroopan tilintarkastustuomioistuinta ja Euroopan talous- ja sosiaalikomiteaa on kuultu ja ne ovat antaneet lausunnot (4).
(13)
Jotta voitaisiin turvata tarkistettuun omien varojen järjestelmään siirtyminen yhteensopivasti varainhoitovuoden kanssa, tätä päätöstä olisi sovellettava 1 päivästä tammikuuta 2014,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
Kohde
Tässä päätöksessä annetaan säännöt unionin omien varojen käyttöön asettamisesta unionin vuotuisen talousarvion rahoituksen varmistamiseksi Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (SEUT) 311 artiklan mukaisesti.
2 artikla
Omien varojen lajit ja niiden erityiset laskentamenetelmät
1. Unionin talousarvioon otettavia omia varoja ovat tulot, jotka kertyvät:
a)
perinteisistä omista varoista, jotka muodostuvat maksuista, palkkioista, lisä- tai tasausmaksuista, lisäsummista tai -osista, yhteisestä tullitariffista ja muista sellaisista tulleista kertyvistä maksuista, jotka unionin toimielimet ovat vahvistaneet tai vahvistavat kolmansien maiden kanssa käytävälle kaupalle, ja päättyneen Euroopan hiili- ja teräsyhteisön perustamissopimuksen soveltamisalaan kuuluvien tuotteiden tullimaksuista sekä rahoitusosuuksista ja muista maksuista, joista määrätään sokerialan yhteisessä markkinajärjestelyssä;
b)
yhdenmukaisen, kaikkien jäsenvaltioiden osalta voimassa olevan verokannan soveltamisesta yhdenmukaistettuun ALV-määräytymisperusteeseen, joka on määritetty unionin sääntöjen mukaisesti, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 4 kohdan toisen alakohdan soveltamista. Kunkin jäsenvaltion osalta tässä yhteydessä huomioon otettava määräytymisperuste rajataan 50 prosenttiin 7 kohdan mukaisesti määritellystä bruttokansantulosta (BKTL);
c)
soveltamalla kaikkien jäsenvaltioiden yhteenlaskettuun BKTL:oon kerrointa, joka vahvistetaan talousarviomenettelyn yhteydessä kaikkien muiden tulojen perusteella, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 5 kohdan toisen alakohdan soveltamista.
2. Unionin talousarvioon otettavia omia varoja ovat lisäksi tulot, jotka kertyvät jonkin yhteisen politiikan osana SEUT-sopimuksen mukaisesti käyttöön otetuista uusista maksuista, edellyttäen, että SEUT 311 artiklassa määrättyä menettelyä on noudatettu.
3. Jäsenvaltiot pidättävät itselleen kantokuluina 20 prosenttia 1 kohdan a alakohdassa tarkoitetuista määristä.
4. Edellä 1 kohdan b alakohdassa tarkoitettu yhdenmukainen verokanta on 0,30 prosenttia.
ALV-kanta vahvistetaan vain kaudeksi 2014-2020 Saksan, Alankomaiden ja Ruotsin osalta 0,15 prosenttiin.
5. Kunkin jäsenvaltion BKTL:oon sovelletaan 1 kohdan c alakohdassa tarkoitettua yhdenmukaista kerrointa.
Vain kaudella 2014-2020 Tanskan vuotuiseen BKTL-osuuteen tehdään 130 miljoonan euron bruttovähennys, Alankomaiden vuotuiseen BKTL-osuuteen 695 miljoonan euron bruttovähennys ja Ruotsin vuotuiseen BKTL-osuuteen 185 miljoonan euron bruttovähennys. Itävallan vuotuiseen BKTL-osuuteen tehdään 30 miljoonan euron bruttovähennys vuonna 2014, 20 miljoonan euron vähennys vuonna 2015 ja 10 miljoonan euron bruttovähennys vuonna 2016. Nämä määrät mukautetaan vuoden 2011 hintoihin soveltamalla komission laskemaa viimeisintä Euroopan unionin bruttokansantuotteen (BKT) euro-deflaatiokerrointa, joka on saatavilla talousarvioesitystä laadittaessa. Nämä bruttovähennykset myönnetään sen jälkeen, kun tämän päätöksen 4 ja 5 artiklassa tarkoitettu Yhdistyneen kuningaskunnan hyväksi tehtävä korjaus ja sen rahoitus on laskettu, eivätkä ne vaikuta kyseiseen korjaukseen. Näiden bruttovähennysten rahoitukseen osallistuvat kaikki jäsenvaltiot.
6. Jos talousarviota ei ole hyväksytty varainhoitovuoden alussa, sovelletaan uuden ALV-kannan ja kertoimen voimaantuloon asti voimassa olevaa ALV-kantaa ja jäsenvaltioiden BKTL:oon sovellettavaa kerrointa.
7. Edellä olevan 1 kohdan c alakohdassa tarkoitetulla BKTL:lla tarkoitetaan Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) N:o 549/2013, jäljempänä ’EKT 2010’, tarkoitettua vuotuista markkinahintaista bruttokansantuloa.
Jos EKT 2010:een tehdään muutoksia, jotka aiheuttavat huomattavia muutoksia 1 kohdan c alakohdassa tarkoitettuun BKTL:oon, neuvosto päättää yksimielisesti komission ehdotuksesta ja Euroopan parlamenttia kuultuaan, sovelletaanko kyseisiä muutoksia tähän päätökseen.
3 artikla
Omien varojen enimmäismäärä
1. Unionin käyttöön vuotuisten maksumäärärahojen kattamiseksi asetettavien omien varojen kokonaismäärä saa olla enintään 1,23 prosenttia kaikkien jäsenvaltioiden yhteenlasketusta BKTL:sta.
2. Unionin talousarvioon otettujen maksusitoumusmäärärahojen vuotuinen kokonaismäärä saa olla enintään 1,29 prosenttia kaikkien jäsenvaltioiden yhteenlasketusta BKTL:sta.
Maksusitoumusmäärärahojen ja maksumäärärahojen välillä on säilytettävä kiinteä yhteys, jotta varmistetaan niiden yhdenmukaisuus ja jotta 1 kohdan mukaista enimmäismäärää voidaan noudattaa peräkkäisinä vuosina.
3. Tämän päätöksen soveltamiseksi komissio laskee heti kun jäsenvaltiot ovat ilmoittaneet EKT 2010:een perustuvat tietonsa, uudelleen 1 ja 2 kohdassa määritellyt enimmäismäärät seuraavan laskentakaavan perusteella:
Kaavassa t on viimeisin kokonainen vuosi, jonka osalta bruttokansantulon laskemiseksi tarvittavat tiedot ovat saatavilla.
4. Jos EKT 2010:een tehdyt muutokset aiheuttavat huomattavia muutoksia BKTL:n tasoon, komissio laskee uudelleen 1 ja 2 kohdassa määritellyt, 3 kohdan mukaisesti uudelleen lasketut enimmäismäärät seuraavan laskentakaavan perusteella:
Kaavassa t on viimeisin kokonainen vuosi, jonka osalta bruttokansantulon laskemiseksi tarvittavat tiedot ovat saatavilla.
Kaavassa x ja y ovat 3 kohdan mukaisesti uudelleen lasketut enimmäismäärät.
4 artikla
Yhdistyneen kuningaskunnan hyväksi sovellettu korjausmekanismi
Yhdistyneen kuningaskunnan hyväksi tehdään budjettiepätasapainon korjaus.
Korjaus määritetään:
a)
laskemalla edeltävältä varainhoitovuodelta erotus seuraavien osuuksien välillä:
-
Yhdistyneen kuningaskunnan prosenttiosuus rajaamattoman ALV-määräytymisperusteen kokonaismäärästä, ja
-
Yhdistyneen kuningaskunnan prosenttiosuus jäsenvaltioille kohdennettujen menojen kokonaismäärästä;
b)
kertomalla täten saatu erotus jäsenvaltioille kohdennettujen menojen kokonaismäärällä;
c)
kertomalla b alakohdan tulos 0,66:lla;
d)
vähentämällä c alakohdan mukaisesti saadusta määrästä Yhdistyneelle kuningaskunnalle rajattuun ALV-perusteeseen siirtymisestä aiheutuvat vaikutukset ja 2 artiklan 1 kohdan c alakohdassa tarkoitetut maksut, eli erotus seuraavien osuuksien välillä:
-
osuus, jonka Yhdistynyt kuningaskunta olisi joutunut maksamaan 2 artiklan 1 kohdan b ja c alakohdassa tarkoitetuista varoista rahoitetuista määristä, jos yhdenmukaista verokantaa olisi sovellettu rajaamattomiin ALV-perusteisiin, ja
-
Yhdistyneelle kuningaskunnalle 2 artiklan 1 kohdan b ja c alakohdan mukaisesti aiheutuvat maksut;
e)
vähentämällä d alakohdan mukaisesti saadusta määrästä Yhdistyneen kuningaskunnan saama nettohyöty siitä, että 2 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitettujen, jäsenvaltioiden itselleen keräämis- ja siitä johtuvina kustannuksina pidättämien varojen prosenttiosuus on noussut;
f)
mukauttamalla laskentaa siten, että jäsenvaltioille kohdennettujen menojen kokonaismäärästä vähennetään niille jäsenvaltioille kohdennettujen menojen kokonaismäärä, jotka ovat liittyneet unioniin 30 päivän huhtikuuta 2004 jälkeen, lukuun ottamatta maatalouden suoria tukia ja markkinoihin liittyviä menoja sekä sitä osuutta maaseudun kehittämisen määrärahoista, joka on peräisin EMOTR:n tukiosastosta.
5 artikla
Yhdistyneen kuningaskunnan hyväksi sovelletun korjausmekanismin rahoitus
1. Muut jäsenvaltiot kuin Yhdistynyt kuningaskunta vastaavat 4 artiklassa säädetyn korjauksen rahoittamisesta seuraavalla tavalla:
a)
rahoituksen jakautuminen lasketaan ensin sen osuuden mukaisesti, joka kullakin jäsenvaltiolla, Yhdistynyttä kuningaskuntaa lukuun ottamatta, on 2 artiklan 1 kohdan c alakohdassa tarkoitetuista maksuista, ja ottamatta huomioon 2 artiklan 5 kohdassa tarkoitettuja Tanskalle, Alankomaille, Itävallalle ja Ruotsille myönnettäviä BKTL:oon perustuvien maksuosuuksien bruttovähennyksiä;
b)
tämän jälkeen rahoituksen jakautumista mukautetaan siten, että Saksan, Alankomaiden, Itävallan ja Ruotsin rahoitusosuus rajoitetaan neljäsosaan niiden tästä laskelmasta saatavasta tavanomaisesta osuudesta.
2. Korjaus tehdään Yhdistyneen kuningaskunnan hyväksi alentamalla sille 2 artiklan 1 kohdan c alakohdasta aiheutuvia maksuja. Rahoitus, josta muut jäsenvaltiot vastaavat, lisätään niille 2 artiklan 1 kohdan c alakohdasta aiheutuviin maksuihin.
3. Komissio tekee 2 artiklan 5 kohdan, 4 artiklan ja tämän artiklan soveltamiseksi tarvittavat laskelmat.
4. Jos talousarviota ei ole varainhoitovuoden alussa hyväksytty, sovelletaan edelleen viimeiseen lopullisesti vahvistettuun talousarvioon otettua, Yhdistyneen kuningaskunnan hyväksi tehtyä korjausta sekä rahoitusta, josta muut jäsenvaltiot vastaavat.
6 artikla
Yleiskatteisuusperiaate
Edellä 2 artiklassa tarkoitettuja tuloja käytetään erittelemättä kaikkien unionin vuotuiseen talousarvioon otettujen menojen rahoittamiseen.
7 artikla
Ylijäämän siirtäminen seuraavalle varainhoitovuodelle
Varainhoitovuoden kaikkien toteutuneiden menojen jälkeen mahdollisesti jäljelle jäävä unionin tulojen ylijäämä siirretään seuraavalle varainhoitovuodelle.
8 artikla
Omien varojen kantaminen ja niiden asettaminen komission käyttöön
1. Jäsenvaltiot kantavat 2 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitetut unionin omat varat kansallisten lakiensa, asetustensa ja hallinnollisten määräystensä mukaisesti, jotka on tarvittaessa mukautettava niin, että ne täyttävät unionin säännöissä asetetut vaatimukset.
Komissio tarkastelee jäsenvaltioiden sille tiedoksi toimittamia kansallisia säännöksiä ja määräyksiä, toimittaa jäsenvaltioille mukautukset, joita se pitää tarpeellisina sen varmistamiseksi, että kansalliset säännökset ja määräykset ovat yhdenmukaisia unionin sääntöjen kanssa, ja antaa tarvittaessa budjettivallan käyttäjälle tätä koskevan kertomuksen.
2. Jäsenvaltiot asettavat 2 artiklan 1 kohdan a, b ja c alakohdassa tarkoitetut varat komission käyttöön SEUT 322 artiklan 2 kohdan nojalla annettujen asetusten mukaisesti.
9 artikla
Täytäntöönpanotoimenpiteet
Neuvosto hyväksyy SEUT 311 artiklan neljännessä kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen täytäntöönpanotoimenpiteet seuraavien omien varojen järjestelmän osatekijöiden osalta:
a)
menettely, jonka mukaisesti vuotuinen talousarvion yli- tai alijäämä lasketaan ja budjetoidaan 7 artiklan mukaisesti;
b)
2 artiklassa tarkoitettujen tulojen valvontaa ja seurantaa varten tarvittavat säännökset ja järjestelyt, joihin kuuluvat myös mahdolliset ilmoittamista koskevat asianmukaiset vaatimukset.
10 artikla
Loppu- ja siirtymäsäännökset
1. Kumotaan päätös 2007/436/EY, Euratom, jollei 2 kohdasta muuta johdu. Viittauksia neuvoston päätökseen 70/243/EHTY, ETY, Euratom (5), neuvoston päätökseen 85/257/ETY, Euratom (6), neuvoston päätökseen 88/376/ETY, Euratom (7), neuvoston päätökseen 94/728/EY, Euratom (8), neuvoston päätökseen 2000/597/EY, Euratom (9) ja päätökseen 2007/436/EY, Euratom pidetään viittauksina tähän päätökseen liitteessä olevan vastaavuustaulukon mukaisesti.
2. Päätösten 94/728/EY, Euratom, 2000/597/EY, Euratom ja 2007/436/EY, Euratom 2, 4 ja 5 artiklaa sovelletaan edelleen niiden tulojen laskemiseen ja mukauttamiseen, jotka saadaan, kun tiettyä verokantaa sovelletaan yhdenmukaisesti määritettyyn ALV-määräytymisperusteeseen, joka on rajattu 50-55 prosenttiin kunkin jäsenvaltion BKTL:sta varainhoitovuodesta riippuen, sekä laskettaessa budjettiaseman epätasapainon korjausta Yhdistyneen kuningaskunnan hyväksi varainhoitovuosiksi 1995-2013.
3. Jäsenvaltiot pidättävät edelleen 10 prosenttia kantokuluina niistä 2 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitetuista määristä, jotka jäsenvaltioiden olisi sovellettavien unionin sääntöjen mukaisesti pitänyt asettaa käyttöön ennen 28 päivää helmikuuta 2001.
Jäsenvaltiot pidättävät edelleen 25 prosenttia kantokuluina niistä 2 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitetuista määristä, jotka jäsenvaltioiden olisi sovellettavien unionin sääntöjen mukaisesti pitänyt asettaa käyttöön 1 päivän maaliskuuta 2001 ja 28 päivän helmikuuta 2014 välisenä aikana.
4. Tätä päätöstä sovellettaessa kaikki rahamäärät on ilmoitettava euroina.
11 artikla
Voimaantulo
Neuvoston pääsihteeri antaa tämän päätöksen tiedoksi jäsenvaltioille.
Jäsenvaltioiden on toimitettava neuvoston pääsihteerille viipymättä tieto tämän päätöksen täytäntöönpanoa varten tarvittavien, valtiosääntöjensä asettamien vaatimusten mukaisten menettelyjen saattamisesta päätökseen.
Tämä päätös tulee voimaan viimeisen toisessa kohdassa tarkoitetun tiedonannon vastaanottamista seuraavan kuukauden ensimmäisenä päivänä.
Sitä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2014.
12 artikla
Julkaiseminen
Tämä päätös julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tehty Brysselissä 26 päivänä toukokuuta 2014.