ROZHODNUTÍ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY
ze dne 26. září 2013
o dodatečných opatřeních týkajících se refinančních operací Eurosystému a způsobilosti zajištění
(ECB/2013/35)
(2013/645/EU)
RADA GUVERNÉRŮ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 127 odst. 2 první odrážku této smlouvy,
s ohledem na statut Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky, a zejména na čl. 3.1 první odrážku a články 12.1, 14.3 a 18.2 tohoto statutu,
s ohledem na obecné zásady ECB/2011/14 ze dne 20. září 2011 o nástrojích a postupech měnové politiky Eurosystému (1) a na rozhodnutí ECB/2013/6 ze dne 20. března 2013 o pravidlech týkajících se používání vlastních nekrytých bankovních dluhopisů zaručených státem jako zajištění při operacích měnové politiky Eurosystému (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Podle článku 18.1 statutu Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky mohou Evropská centrální banka (ECB) a národní centrální banky členských států, jejichž měnou je euro (dále jen „národní centrální banky“), provádět úvěrové operace s úvěrovými institucemi a ostatními účastníky trhu s tím, že úvěry jsou dostatečně zajištěny. Standardní podmínky, za nichž jsou ECB a národní centrální banky připraveny provádět úvěrové operace, včetně kritérií, podle kterých se určuje způsobilost zajištění pro účely úvěrových operací Eurosystému, jsou stanoveny v příloze I obecných zásad ECB/2011/14 a rozhodnutí ECB/2013/6.
(2)
Obecnými zásadami ECB/2013/4 ze dne 20. března 2013 o dodatečných dočasných opatřeních týkajících se refinančních operací Eurosystému a způsobilosti zajištění a o změně obecných zásad ECB/2007/9 (3) a rozhodnutím ECB/2013/22 ze dne 5. července 2013 o dočasných opatřeních týkajících se způsobilosti obchodovatelných dluhových nástrojů vydaných nebo plně zaručených Kyperskou republikou (4) byla zavedena dodatečná dočasná opatření týkající se způsobilosti zajištění pro úvěrové operace Eurosystému.
(3)
Podle oddílu 1.6 přílohy I obecných zásad ECB/2011/14 může Rada guvernérů kdykoli měnit nástroje, podmínky, kritéria a postupy provádění operací měnové politiky Eurosystému.
(4)
Dne 17. července 2013 se Rada guvernérů rozhodla dále posílit svůj rámec kontroly rizik, a to tak, že upravila kritéria způsobilosti a srážky uplatňované na zajištění přijímané při operacích měnové politiky Eurosystému a přijala některá dodatečná opatření za účelem zlepšení celkové soudržnosti rámce a jeho praktického uplatňování.
(5)
Rozhodnutí uvedená ve 4. bodu odůvodnění by měla být zakotvena v rozhodnutí ECB,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Změny a doplnění některých ustanovení obecných zásad ECB/2011/14
1. Pravidla pro provádění operací měnové politiky Eurosystému a kritéria způsobilosti zajištění stanovená v tomto rozhodnutí se uplatňují ve spojení s ostatními právními akty Eurosystému, které se týkají nástrojů a postupů měnové politiky Eurosystému, a zejména s obecnými zásadami ECB/2011/14.
2. V případě rozporu mezi tímto rozhodnutím a obecnými zásadami ECB/2011/14 nebo opatřeními přijatými k jejich provedení na vnitrostátní úrovni má přednost toto rozhodnutí. Nestanoví-li toto rozhodnutí jinak, uplatňují národní centrální banky nadále všechna ustanovení obecných zásad ECB/2011/14 v nezměněné podobě.
Článek 2
Žádosti o informace
1. Jako součást rámce měnové politiky uvedeného v kapitole 1 přílohy I obecných zásad ECB/2011/14 si Eurosystém vyhrazuje právo vyžádat si veškeré relevantní informace potřebné k plnění úkolů a dosažení cílů týkajících se operací měnové politiky a tyto informace obdržet.
2. Tímto právem není dotčeno jakékoli jiné stávající zvláštní právo Eurosystému vyžádat si informace v souvislosti s operacemi měnové politiky.
Článek 3
Obecná kritéria způsobilosti obchodovatelných aktiv
1. Následující odstavce musí být vykládány ve spojení s obecnými požadavky Eurosystému na způsobilost obchodovatelných aktiv uvedenými v odstavci 1 oddílu 6.2.1.1. přílohy I obecných zásad ECB/2011/14 a s opatřeními ke kontrole rizika pro obchodovatelná aktiva uvedenými v oddílu 6.4.2 přílohy I obecných zásad ECB/2011/14.
2. Každý způsobilý dluhový nástroj musí:
a)
i)
znít na pevnou a bezpodmínečně stanovenou částku jistiny (5) nebo
ii)
znít na bezpodmínečně stanovenou částku jistiny, která je na fixní bázi vázána v určitém čase pouze na jeden inflační index eurozóny, přičemž nesmí obsahovat žádné jiné složité struktury (6), a
b)
i)
mít kupón s pevnou sazbou, s nulovou sazbou nebo s odstupňovanou sazbou a s předem vymezeným kupónovým rozvrhem a předem definovanými kupónovými hodnotami, které nemohou vést k zápornému peněžnímu toku, nebo
ii)
mít kupón s proměnlivou sazbou, který nemůže vést k zápornému peněžnímu toku a který má následující strukturu: kupónová sazba = (referenční sazba * l) ± x, s tím, že f ≤ kupónová sazba ≤ c, přičemž:
1.
referenční sazbou může být v určitém čase jen jedna z těchto sazeb:
a)
sazba peněžního trhu v eurech (např. EURIBOR, LIBOR) nebo obdobné indexy;
b)
sazba swapů s konstantní splatností (např. indexy CMS, EIISDA, EUSA);
c)
výnos jednoho státního dluhopisu v eurozóně, jehož splatnost nepřesahuje jeden rok, nebo index několika státních dluhopisů v eurozóně, jejichž splatnost nepřesahuje jeden rok, nebo
d)
inflační index eurozóny sestavovaný Eurostatem nebo národním statistickým úřadem členského státu (např. HISC);
přičemž se v případě, že je splácení jistiny vázáno na referenční sazbu, musí jednat o tutéž referenční sazbu jako v písmenu a) bodu ii), a
2.
f (spodní hranice), c (horní hranice), l (faktor snížení/zvýšení páky („leveraging/deleveraging factor“)) a x (marže) jsou, pokud jsou dány, číselné hodnoty, které jsou předem pevně stanoveny k okamžiku emise a které se mohou časem měnit, kde f, c a x jsou větší než nula nebo rovny nule a l je větší než nula po celou dobu životnosti aktiva. V případě kupónů s proměnlivou sazbou, u nichž je referenční sazbou inflační index, se l rovná jedné.
3. Veškeré struktury nezahrnuté v odstavci 2 jsou nezpůsobilé. Seznam vyloučených kupónových struktur uvedený v oddílu 6.2.1.1 odst. 1 druhém pododst. přílohy I obecných zásad ECB/2011/14 se tudíž považuje za nepoužitelný. Aktiva, která byla na seznamu způsobilých aktiv ke dni vstupu tohoto rozhodnutí v platnost a která se stanou nezpůsobilými na základě odstavce 2, zůstávají způsobilá po dobu dvanácti měsíců od vstupu tohoto rozhodnutí v platnost.
4. Způsobilost aktiva, pokud se týká jeho kupónové struktury, se v případě kupónu s odstupňovanou sazbou - ať už pevnou, či proměnlivou - hodnotí s ohledem na celou dobu životnosti aktiva s přihlédnutím k budoucímu i minulému vývoji.
5. Způsobilé kupóny nesmějí mít žádné volitelné prvky na straně emitenta, tj. nesmějí umožňovat změny v kupónové struktuře po celou dobu životnosti aktiva - s přihlédnutím k budoucímu i minulému vývoji, které závisejí na rozhodnutí emitenta.
6. Druhý odstavec oddílu 6.7 přílohy I obecných zásad ECB/2011/14 se přestane používat.
Článek 4
Dodatečné kritérium způsobilosti cenných papírů krytých hypotečními úvěry na komerční účely
Aniž jsou dotčena kritéria způsobilosti uvedená v odstavci 2 oddílu 6.2.1.1 přílohy I obecných zásad ECB/2011/14, aktiva, která vytvářejí peněžní toky zajišťující cenné papíry kryté hypotečními úvěry na komerční účely, nesmějí zahrnovat úvěry, které jsou v kterémkoli okamžiku strukturované, syndikované nebo s vysokou finanční pákou. Pro účely tohoto článku mají pojmy „strukturovaný úvěr“, „syndikovaný úvěr“ a „úvěr s vysokou finanční pákou“ stejný význam jako v čl. 3 odst. 6 bodech 4 až 6 obecných zásad ECB/2013/4.
Článek 5
Zvláštní kritéria způsobilosti krytých dluhopisů
1. Následující odstavce musí být vykládány ve spojení s dodatečnými kritérii způsobilosti krytých dluhopisů uvedenými v odstavci 3 oddílu 6.2.1.1 přílohy I obecných zásad ECB/2011/14.
2. Pro účely odst. 3 písm. b) oddílu 6.2.1.1 přílohy I obecných zásad ECB/2011/14 se subjekt považuje za součást konsolidované skupiny nebo za subjekt přidružený ke stejnému centrálnímu subjektu, existuje-li mezi zúčastněnými subjekty úzké propojení ve smyslu oddílu 6.2.3.2. Příslušnost ke stejné skupině nebo přidružení ke stejnému centrálnímu subjektu se určuje v době, kdy jsou cenné papíry kryté aktivy s přednostním vypořádáním převedeny do souboru zajišťovacích aktiv krytého dluhopisu v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2006/48/ES ze dne 14. června 2006 o přístupu k činnosti úvěrových institucí a o jejím výkonu (7).
3. Na kryté dluhopisy, které byly na seznamu způsobilých aktiv k 30. březnu 2013, se vztahuje ochrana předchozího stavu do 28. listopadu 2014. Ochrana předchozího stavu se může vztahovat i na navyšované emise těchto krytých dluhopisů za předpokladu, že od 31. března 2013 nejsou do souboru zajišťovacích aktiv doplňovány cenné papíry kryté aktivy, které nesplňují požadavky uvedené v odst. 3 písm. a) až c) oddílu 6.2.1.1 přílohy I obecných zásad ECB/2011/14.
4. Odstavci 1 až 3 nejsou dotčena pravidla stanovená rozhodnutím ECB/2013/6, která se týkají používání vlastních nekrytých bankovních dluhopisů zaručených státem jako zajištění při operacích měnové politiky Eurosystému.
Článek 6
Dodatečné vysoké úvěrové standardy pro obchodovatelná aktiva
1. Na hodnocení obchodovatelných aktiv (s výjimkou cenných papírů krytých aktivy) ze strany externí ratingové instituce, jak je uvedeno v oddílu 6.3.2 písm. a) přílohy I obecných zásad ECB/2011/14, se vztahují tyto podmínky:
i)
Nejméně jedno hodnocení ze strany akceptované externí ratingové instituce (8) týkající se emise nebo, neexistuje-li rating emise od téže externí ratingové instituce, programu/série emisí, v jejichž rámci je dané aktivum vydáno, musí splňovat práh úvěrové kvality stanovený Eurosystémem (9). V souladu s oddílem 6.3.1 přílohy I obecných zásad ECB/2011/14 ECB zveřejňuje práh úvěrové kvality pro všechny akceptované externí ratingové instituce (10). Jestliže pro tutéž emisi, popřípadě program/sérii emisí existuje více hodnocení ze strany externích ratingových institucí, použije se nejlepší dostupné ratingové hodnocení (tj. nejlepší dostupné hodnocení emise, případně programu/série emisí ze strany externí ratingové instituce). Pokud nejlepší dostupné ratingové hodnocení emise, popřípadě programu/série emisí nesplňuje práh úvěrové kvality stanovený Eurosystémem, není aktivum způsobilé, i když existuje přijatelná záruka podle oddílu 6.3.2 písm. c) přílohy I obecných zásad ECB/2011/14. V případě, že pro emisi, popřípadě program/sérii emisí neexistuje hodnocení úvěrového rizika externí ratingovou institucí, vyžaduje se pro způsobilost aktiva, aby práh úvěrové kvality stanovený Eurosystémem splňovalo nejlepší dostupné hodnocení ze strany externí ratingové instituce pro emitenta nebo ručitele (je-li záruka přijatelná podle oddílu 6.3.2 písm. c) přílohy I obecných zásad ECB/2011/14).
ii)
V případě ratingů emise a programu/série emisí ze strany externí ratingové instituce se pro účely stanovení vysokých úvěrových standardů pro obchodovatelná aktiva nerozlišuje podle původní splatnosti aktiva. Přijatelný je každý rating, který externí ratingová instituce přidělila emisi nebo programu/sérii emisí a který splňuje práh úvěrové kvality stanovený Eurosystémem. Pokud jde o rating emitenta/ručitele externí ratingovou institucí, závisí přijatelnost hodnocení úvěrového rizika ze strany externí ratingové instituce na původní splatnosti aktiva. Rozlišuje se mezi krátkodobými aktivy (tj. aktivy s původní splatností do 390 dnů) a dlouhodobými aktivy (tj. aktivy s původní splatností delší než 390 dnů). V případě krátkodobých aktiv jsou přijatelné krátkodobé i dlouhodobé ratingy emitentů a dlouhodobé ratingy ručitelů na základě pravidla nejlepšího hodnocení. V případě dlouhodobých aktiv jsou přijatelné jen dlouhodobé ratingy emitentů nebo ručitelů ze strany externí ratingové instituce.
2. Práh úvěrové kvality platný pro cenné papíry kryté aktivy, na něž se vztahuje zpravodajská povinnost týkající se údajů o úvěrech, jak je vymezeno v rámci Eurosystému pro hodnocení úvěrového rizika v oddílu 6.3.2 písm. b) (hodnocení cenných papírů krytých aktivy ze strany externí ratingové instituce) přílohy I obecných zásad ECB/2011/14, při emisi i po dobu životnosti cenného papíru krytého aktivy odpovídá stupni úvěrové kvality 2 na harmonizované ratingové stupnici Eurosystému („single A“ (11)). Ostatní požadavky na základě oddílu 6.3.2 písm. b) (hodnocení cenných papírů krytých aktivy ze strany externí ratingové instituce) přílohy I obecných zásad ECB/2011/14 zůstávají nezměněny.
3. Na cenné papíry kryté aktivy, které nesplňují zpravodajské požadavky týkající se údajů o úvěrech, se budou i nadále vztahovat požadavky hodnocení uvedené v oddílu 6.3.2 písm. b) (hodnocení cenných papírů krytých aktivy ze strany externí ratingové instituce) přílohy I obecných zásad ECB/2011/14.
4. Pokud neexistuje hodnocení úvěrového rizika ze strany externí ratingové instituce pro emisi (případně program/sérii emisí), lze vysoké úvěrové standardy pro obchodovatelná aktiva s výjimkou cenných papírů krytých aktivy stanovit na základě záruk poskytnutých finančně zdravými ručiteli ve smyslu oddílu 6.3.2 písm. c) přílohy I obecných zásad ECB/2011/14. Finanční zdraví ručitele se hodnotí na základě dlouhodobých ratingů ručitele ze strany externí ratingové instituce, jež splňují práh úvěrové kvality stanovený Eurosystémem. Záruka musí splňovat požadavky vymezené v oddílu 6.3.2 písm. c) bodech i) až iv) přílohy I obecných zásad ECB/2011/14.
Článek 7
Stanovení srážek
Hodnocení úvěrového rizika, které se používá pro účely určení způsobilosti aktiv v souladu s oddíly 6.3.2 a 6.3.3 přílohy I obecných zásad ECB/2011/14, se použije při stanovení příslušné srážky podle oddílu 6.4.1 přílohy I obecných zásad ECB/2011/14.
Článek 8
Kategorie srážek a srážky uplatňované na obchodovatelná a neobchodovatelná aktiva
1. Kategorie likvidity pro obchodovatelná aktiva, jak jsou vymezeny v opatřeních Eurosystému ke kontrole rizika pro obchodovatelná aktiva v tabulce 6 oddílu 6.4.2 přílohy I obecných zásad ECB/2011/14, se v rámci uvedeného oddílu označují jako kategorie srážek, přičemž nedochází ke změnám v přiřazení způsobilých aktiv do příslušných kategorií.
2. Úrovně srážek při ocenění, které se uplatňují u obchodovatelných aktiv a které jsou vymezeny v opatřeních Eurosystému ke kontrole rizika v tabulce 7 oddílu 6.4.2 přílohy I obecných zásad ECB/2011/14, se nahrazují srážkami vymezenými v příloze I tohoto rozhodnutí.
3. Srážka uplatňovaná na cenné papíry kryté aktivy zahrnuté do kategorie srážek V podle oddílu 6.4.2 písm. d) přílohy I obecných zásad ECB/2011/14 činí 10 % bez ohledu na jejich splatnost či kupónovou strukturu.
4. Na vlastní kryté dluhopisy se vztahuje dodatečná srážka při ocenění. Tato dodatečná srážka je aplikována přímo na hodnotu celé emise dluhového nástroje v podobě snížení ceny při ocenění o a) 8 % v případě vlastních krytých dluhopisů stupně úvěrové kvality 1 a 2 a b) 12 % v případě v případě vlastních krytých dluhopisů stupně úvěrové kvality 3. „Vlastními krytými dluhopisy“ se pro tyto účely rozumí kryté bankovní dluhopisy vydané protistranou nebo subjekty, s nimiž je tato protistrana úzce propojena, které protistrana nebo s ní úzce propojené subjekty používají v rozsahu přesahujícím 75 % nesplacené nominální hodnoty těchto dluhopisů.
5. Úrovně srážek při ocenění, které se uplatňují u neobchodovatelných aktiv a které jsou vymezeny v opatřeních Eurosystému ke kontrole rizika v tabulce 9 oddílu 6.4.3 přílohy I obecných zásad ECB/2011/14, se nahrazují srážkami vymezenými v příloze II tohoto rozhodnutí.
6. Srážka při ocenění uplatňovaná u neobchodovatelných klientských dluhových nástrojů krytých hypotékou podle oddílu 6.4.3.2 přílohy I obecných zásad ECB/2011/14 činí 39,5 % jejich nesplacené nominální hodnoty.
Článek 9
Prostředky nápravy v případě neplnění a z důvodu obezřetnosti
1. Prostředky nápravy, které musí příslušná smluvní či veřejnoprávní úprava uplatňovaná národní centrální bankou zajistit, jak je uvedeno v oddílu 1.7 přílohy II obecných zásad ECB/2011/14, se řídí podmínkami vymezenými v následujících odstavcích.
2. V případě neplnění nebo z důvodu obezřetnosti je národní centrální banka oprávněna využít následující prostředky:
a)
dočasně nebo úplně vyloučit anebo omezit přístup protistrany k operacím na volném trhu;
b)
dočasně nebo úplně vyloučit anebo omezit přístup protistrany ke stálým facilitám Eurosystému;
c)
ukončit všechny probíhající smlouvy a transakce;
d)
požadovat urychlenou realizaci pohledávek, které nejsou dosud splatné nebo jsou podmíněné;
e)
použít vklady protistrany u národní centrální banky k vyrovnání pohledávek za touto protistranou;
f)
pozastavit plnění povinností vůči této protistraně až do vyrovnání jejího dluhu.
3. V případě neplnění může být národní centrální banka dále oprávněna využít následující prostředky:
a)
požadovat úroky z prodlení;
b)
požadovat odškodnění za ztráty vzniklé v důsledku neplnění protistrany.
4. Z důvodu obezřetnosti může být dále národní centrální banka oprávněna odmítnout aktiva poskytnutá příslušnou protistranou jako zajištění při úvěrových operacích Eurosystému, omezit použití takových aktiv nebo u nich uplatnit dodatečné srážky.
5. Národní centrální banka musí být vždy v takovém právním postavení, aby mohla bez zbytečného odkladu realizovat veškerá aktiva přijatá jako zajištění a tím pokrýt výši poskytnutého úvěru, pokud protistrana urychleně nevyrovná záporný zůstatek.
6. S cílem zajistit jednotné provádění přijatých opatření může Rada guvernérů ECB rozhodnout o opatřeních k nápravě včetně dočasného nebo úplného vyloučení anebo omezení přístupu k operacím na volném trhu či stálým facilitám Eurosystému.
Článek 10
Upřesnění definice zemí EHP
1. Pro účely rámce Eurosystému pro zajištění země EHP zahrnují všechny členské státy EU bez ohledu na to, zda formálně přistoupily k EHP, či nikoli, a Island, Lichtenštejnsko a Norsko.
2. Definice zemí EHP uvedená v dodatku 2 k příloze I obecných zásad ECB/2011/14 (Slovníček pojmů) se považuje za příslušně změněnou.
Článek 11
Úprava uplatňování zpravodajské povinnosti týkající se údajů o úvěrech ve vztahu k cenným papírům krytým aktivy
1. Aniž je dotčen odstavec 2 oddílu 6.2.1.1 přílohy I obecných zásad ECB/2011/14 a její dodatek 8, může Eurosystém v jednotlivých případech jako způsobilé zajištění přijmout cenné papíry kryté aktivy, u nichž je výsledné hodnocení po skončení příslušného přechodného období nižší než A1, za podmínky poskytnutí náležitého zdůvodnění, proč nebylo dosaženo požadovaného výsledného hodnocení. V případě každého náležitého zdůvodnění Rada guvernérů stanoví maximální přípustnou odchylku a časový horizont, v němž lze takovou odchylku tolerovat. Časový horizont představuje určité období, v němž musí být kvalita údajů týkajících se cenných papírů krytých aktivy zlepšena.
2. Úplný seznam náležitých zdůvodnění, přípustných odchylek a období, po které lze odchylky tolerovat, se zveřejňuje na internetových stránkách ECB a obsahuje mimo jiné popis aktiv z dřívější doby („legacy assets“) a v minulosti zavedených IT systémů („legacy IT systems“).
Článek 12
Vstup v platnost a použití
1. Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 1. října 2013.
2. Čl. 8 odst. 4 představuje výjimku a použije se od 1. listopadu 2013.
Ve Frankfurtu nad Mohanem dne 26. září 2013.
EUROOPAN KESKUSPANKIN PÄÄTÖS,
annettu 26 päivänä syyskuuta 2013,
eurojärjestelmän rahoitusoperaatioihin sekä vakuuskelpoisuuteen liittyvistä lisätoimenpiteistä
(EKP/2013/35)
(2013/645/EU)
EUROOPAN KESKUSPANKIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 127 artiklan 2 kohdan ensimmäisen luetelmakohdan,
ottaa huomioon Euroopan keskuspankkijärjestelmän ja Euroopan keskuspankin perussäännön ja erityisesti sen 3.1 artiklan ensimmäisen luetelmakohdan sekä 12.1, 14.3 ja 18.2 artiklan,
ottaa huomioon eurojärjestelmän rahapolitiikan välineistä ja menettelyistä 20 päivänä syyskuuta 2011 annetut suuntaviivat EKP/2011/14 (1) ja omassa käytössä olevien valtion takaamien kattamattomien pankkien joukkovelkakirjojen käyttämistä vakuutena eurojärjestelmän rahapoliittisissa operaatioissa koskevista säännöistä 20 päivänä maaliskuuta 2013 annetun päätöksen EKP/2013/6 (2),
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Euroopan keskuspankkijärjestelmän ja Euroopan keskuspankin perussäännön 18.1 artiklassa määrätään, että Euroopan keskuspankki (EKP) ja niiden jäsenvaltioiden kansalliset keskuspankit, joiden rahayksikkö on euro (jäljempänä ’kansalliset keskuspankit’), voivat tehdä luottotoimia luottolaitosten ja muiden markkinaosapuolten kanssa ja että luottoa annettaessa vakuuksien on oltava riittävät. Suuntaviivojen EKP/2011/14 liitteessä I ja päätöksessä EKP/2013/6 määritellään yleisehdot, joiden perusteella EKP ja kansalliset keskuspankit ovat valmiita toteuttamaan luottotoimia, mukaan lukien eurojärjestelmän luottotoimissa käytettävien vakuuksien vakuuskelpoisuusvaatimukset.
(2)
Eurojärjestelmän rahoitusoperaatioihin sekä vakuuskelpoisuuteen liittyvistä väliaikaisista lisätoimenpiteistä ja suuntaviivojen EKP/2007/9 muuttamisesta 20 päivänä maaliskuuta 2013 annetuissa suuntaviivoissa EKP/2013/4 (3) ja Kyproksen tasavallan liikkeeseen laskemien tai täysimääräisesti takaamien jälkimarkkinakelpoisten velkainstrumenttien vakuuskelpoisuutta koskevista väliaikaisista toimenpiteistä 5 päivänä heinäkuuta 2013 annetussa päätöksessä EKP/2013/22 (4) säädettiin eurojärjestelmän luottotoimissa hyväksyttäviä vakuuksia koskevista väliaikaisista lisätoimenpiteistä.
(3)
Suuntaviivojen EKP/2011/14 liitteessä I olevan 1.6 kohdan mukaan EKP:n neuvosto voi milloin tahansa muuttaa niitä välineitä, ehtoja, vaatimuksia ja menettelyjä, joilla eurojärjestelmän rahapoliittisia operaatioita toteutetaan.
(4)
EKP:n neuvosto päätti 17 päivänä heinäkuuta 2013 tehostaa edelleen riskienhallintakehystään tarkistamalla eurojärjestelmän rahapoliittisissa operaatioissa hyväksyttäviin vakuuksiin sovellettavia vakuuskelpoisuusvaatimuksia ja aliarvostuksia sekä hyväksymällä tiettyjä lisätoimenpiteitä riskienhallintakehyksen yhtenäisyyden ja käytännön toimeenpanon parantamiseksi.
(5)
Edellä johdanto-osan 4 kappaleessa mainituista päätöksistä tulisi säätää EKP:n päätöksellä,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
Eräisiin suuntaviivojen EKP/2011/14 säännöksiin tehtävät muutokset ja lisäykset
1. Tässä päätöksessä vahvistettuja sääntöjä eurojärjestelmän rahapoliittisten operaatioiden toteuttamisesta sekä vakuuksien vakuuskelpoisuusvaatimuksista sovelletaan yhdessä eurojärjestelmän rahapolitiikan välineitä ja menettelyjä koskevien muiden eurojärjestelmän säädösten, erityisesti suuntaviivojen EKP/2011/14, kanssa.
2. Mikäli tämä päätös ja suuntaviivat EKP/2011/14 ja/tai niiden täytäntöön panemiseksi toteutetut kansalliset toimenpiteet poikkeavat toisistaan, sovelletaan tätä päätöstä. Kansalliset keskuspankit soveltavat edelleen suuntaviivojen EKP/2011/14 kaikkia säännöksiä muuttamattomina, ellei tässä päätöksessä toisin säädetä.
2 artikla
Tietopyynnöt
1. Osana suuntaviivojen EKP/2011/14 liitteessä I olevassa 1 luvussa tarkoitettua rahapolitiikan välineistöä eurojärjestelmä pidättää itsellään oikeuden pyytää ja saada käyttöönsä mitä tahansa tietoja, joita se tarvitsee rahapoliittisiin operaatioihin liittyvien tehtäviensä suorittamiseksi ja tavoitteidensa saavuttamiseksi.
2. Tämä oikeus ei vaikuta mihinkään muihin eurojärjestelmän nykyisiin oikeuksiin saada rahapoliittisiin operaatioihin liittyviä tietoja.
3 artikla
Jälkimarkkinakelpoisten omaisuuserien yleiset kelpoisuusvaatimukset
1. Seuraavia kohtia luetaan yhdessä suuntaviivojen EKP/2011/14 liitteessä I olevan 6.2.1.1 kohdan 1 alakohdassa mainittujen jälkimarkkinakelpoisiin omaisuuseriin sovellettavien eurojärjestelmän yleisten kelpoisuusvaatimusten sekä suuntaviivojen EKP/2011/14 liitteessä I olevassa 6.4.2 kohdassa mainittujen jälkimarkkinakelpoisiin omaisuuseriin sovellettavien riskienhallintamenetelmien kanssa.
2. Kullakin vakuudeksi kelpaavalla velkainstrumentilla tulee olla
a)
i)
kiinteä, ei-ehdollinen lainapääoma (5); tai
ii)
ei-ehdollinen lainapääoma, joka on sidottu vakiomääräisesti ainoastaan yhteen euroalueen inflaatioindeksiin tiettynä ajankohtana ja joka ei sisällä muita monimutkaisia rakenteita (6); ja
b)
i)
kiinteä korko, nollakorko tai moniportainen korko, jonka asetantakaudet ja kuponkiarvot on määritelty etukäteen ja josta ei voi aiheutua negatiivista kassavirtaa; tai
ii)
vaihtuva korko, josta ei voi aiheutua negatiivista kassavirtaa ja jolla on seuraava rakenne: korkokanta = (viitekorko * l) ± x, niin että f ≤ korkokanta ≤ c, ja jossa:
1.
viitekorko on ainoastaan yksi seuraavista tiettynä ajankohtana:
a)
euromääräinen rahamarkkinakorko (esim. EURIBOR, LIBOR) tai vastaava indeksi,
b)
vakiomaturiteetin swap-korko (esim. CMS, EIISDA, EUSA),
c)
jonkin euroalueen valtion liikkeeseen laskeman, maturiteetiltaan enintään yhden vuoden velkakirjan tuotto tai useaan tällaiseen velkakirjaan perustuva indeksi tai
d)
Eurostatin tai jäsenvaltion kansallinen tilastoviranomaisen tuottama euroalueen inflaatioindeksi (esim. YKHI),
ja viitekoron tulee olla sama kuin edellä a kohdan ii alakohdassa, mikäli pääoman takaisinmaksu on sidottu viitekorkoon, ja
2.
f (alaraja), c (yläraja), l (vipuvaikutus / velkavivun vähentäminen) ja x (marginaali), mikäli niitä käytetään, ovat kiinteitä liikkeeseenlaskun yhteydessä määritettyjä lukuja, jotka voivat muuttua ajan kuluessa, ja jossa f, c, ja x on kukin suurempi tai yhtä suuri kuin nolla ja l suurempi kuin nolla omaisuuserän koko voimassaoloajan. Vaihtuvissa koroissa, joiden viitekorkona on inflaatioindeksi, l on yhtä suuri kuin yksi.
3. Mitkään muut kuin kohdassa 2 mainitut rakenteet eivät kelpaa vakuudeksi. Suuntaviivojen EKP/2011/14 liitteessä I olevan 6.2.1.1 kohdan 1 alakohdan toisessa alakohdassa olevaa poissuljettujen korkorakenteiden luetteloa ei näin ollen sovelleta. Omaisuuserät, jotka olivat vakuudeksi kelpaavien omaisuuserien luettelossa tämän päätöksen voimaantulopäivänä ja joista tulee edellä 2 kohdan perusteella vakuudeksi kelpaamattomia, säilyttävät vakuuskelpoisuutensa 12 kuukauden ajan tämän päätöksen voimaantulopäivästä lukien.
4. Mikäli korko - joko kiinteä tai vaihtuva - on tyypiltään moniportainen, omaisuuserän vakuuskelpoisuuden arviointi perustuu korkorakenteen osalta omaisuuserän koko voimassaoloaikaan, ottaen huomioon sekä kuluneen että tulevan ajanjakson.
5. Hyväksyttäviin korkoihin ei saa liittyä liikkeeseenlaskijan oikeutta muuttaa korkoehtoja, eli liikkeeseenlaskijan päätöksistä johtuvat korkorakenteen muutokset eivät ole sallittuja omaisuuserän voimassaoloaikana, ottaen huomioon sekä kuluneen että tulevan ajanjakson.
6. Suuntaviivojen EKP/2011/14 liitteessä I olevan 6.7 kohdan toista alakohtaa ei enää sovelleta.
4 artikla
Liikekiinteistölainavakuudellisia arvopapereita koskevat täydentävät kelpoisuusvaatimukset
Sanotun vaikuttamatta suuntaviivojen EKP/2011/14 liitteessä I olevan 6.2.1.1 kohdan 2 alakohdassa mainittuihin kelpoisuusvaatimuksiin, liikekiinteistölainavakuudellisten arvopapereiden vakuutena olevat kassavirtaa synnyttävät omaisuuserät eivät saa sisältää lainoja, jotka ovat strukturoituja, syndikoituja tai vipulainoja minä tahansa ajankohtana. Tätä artiklaa sovellettaessa käsitteillä ”strukturoitu laina”, ”syndikoitu laina” ja ”vipulaina” tarkoitetaan samaa kuin suuntaviivojen EKP/2013/4 3 artiklan 6 kohdan 4-6 alakohdan määritelmissä.
5 artikla
Katettuja joukkolainoja koskevat erityiset kelpoisuusvaatimukset
1. Seuraavia kohtia luetaan yhdessä suuntaviivojen EKP/2011/14 liitteessä I olevan 6.2.1.1 kohdan 3 alakohdassa katettujen joukkolainojen osalta mainittujen täydentävien kelpoisuusvaatimusten kanssa.
2. Suuntaviivojen EKP/2011/14 liitteessä I olevan 6.2.1.1 kohdan 3 alakohdan b alakohtaa sovellettaessa yhteisön katsotaan olevan konsolidoidun yritysryhmän jäsen tai sidoksissa samaan keskuslaitokseen, jos asianomaisten yhteisöjen välillä on 6.2.3.2 kohdassa tarkoitettu läheinen sidos. Konsolidoidun yritysryhmän jäsenyys tai sidossuhde keskuslaitokseen on määritettävä luottolaitosten liiketoiminnan aloittamisesta ja harjoittamisesta 14 päivänä kesäkuuta 2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2006/48/EY (7) mukaisesti sillä hetkellä, kun omaisuusvakuudellisten arvopapereiden paremmassa etuoikeusasemassa olevat osuudet siirretään katetun joukkolainan vakuussammioon.
3. Katetut joukkolainat, jotka olivat vakuuskelpoisten omaisuuserien luettelossa 30 päivänä maaliskuuta 2013, säilyttävät vakuuskelpoisuutensa 28 päivään marraskuuta 2014 saakka. Vakuuskelpoisuus voi säilyä myös tällaisten katettujen joukkolainojen aiemman liikkeeseenlaskun kasvattamisissa edellyttäen, että vakuussammioon ei 31 päivästä maaliskuuta 2013 lähtien lisätä omaisuusvakuudellisia arvopapereita, jotka eivät täytä suuntaviivojen EKP/2011/14 liitteessä I olevan 6.2.1.1 kohdan 3 alakohdan a-c alakohdassa mainittuja vaatimuksia.
4. Edellä 1-3 kohdalla ei ole vaikutusta päätöksellä EKP/2013/6 asetettuihin sääntöihin, jotka koskevat omassa käytössä olevien valtion takaamien kattamattomien pankkien joukkovelkakirjojen vakuuskäyttöä eurojärjestelmän rahapoliittisissa operaatioissa.
6 artikla
Jälkimarkkinakelpoisia omaisuuseriä koskevat täydentävät vaatimukset hyvästä luottokelpoisuudesta
1. Suuntaviivojen EKP/2011/14 liitteessä I olevan 6.3.2 kohdan a alakohdassa ”Ulkoisen luottoluokituslaitoksen luokitus” mainittuun luottoluokitukseen, joka koskee muita jälkimarkkinakelpoisia omaisuuseriä kuin omaisuusvakuudellisia arvopapereita ja jonka on antanut ulkoinen luottoluokituslaitos, sovelletaan seuraavia kriteereitä:
i)
Hyväksytyn ulkoisen luottoluokituslaitoksen (8) liikkeeseenlaskulle antamista luottoluokituksista, tai jos kyseinen luottoluokituslaitos ei ole antanut luokitusta liikkeeseenlaskulle, sellaiselle ohjelmalle/liikkeeseenlaskusarjalle antamista luottoluokituksista, jossa omaisuuserä on laskettu liikkeeseen, ainakin yhden on oltava vähintään eurojärjestelmän asettaman luottokelpoisuuden alarajan mukainen (9). EKP julkaisee luottokelpoisuuden alarajan kultakin hyväksytyltä ulkoiselta luottoluokituslaitokselta, kuten suuntaviivojen EKP/2011/14 liitteessä I olevassa 6.3.1 kohdassa on täsmennetty (10). Jos samalle liikkeeseenlaskulle tai soveltuvin osin ohjelmalle/liikkeeseenlaskusarjalle on annettu useita ulkoisten luottoluokituslaitosten luottoluokituksia, käytetään näistä parasta (eli parasta saatavilla olevaa, samaa liikkeeseenlaskua tai soveltuvin osin ohjelmaa/liikkeeseenlaskusarjaa koskevaa luottoluokitusta). Jos liikkeeseenlaskua tai soveltuvin osin ohjelmaa/liikkeeseenlaskusarjaa koskeva paras luottoluokitus ei ole vähintään eurojärjestelmän asettaman luottokelpoisuuden alarajan mukainen, omaisuuserä ei ole vakuuskelpoinen siinäkään tapauksessa, että sille on olemassa suuntaviivojen EKP/2011/14 liitteessä I olevan 6.3.2 kohdan c alakohdan mukainen hyväksyttävä takaus. Jos liikkeeseenlaskulle tai soveltuvin osin ohjelmalle/liikkeeseenlaskusarjalle ei ole ulkoisen luottoluokituslaitoksen antamaa luottoluokitusta, liikkeeseenlaskijaa tai takaajaa (mikäli takaus on suuntaviivojen EKP/2011/14 liitteessä I olevan 6.3.2 kohdan c alakohdan nojalla hyväksyttävä) koskevan parhaan luottoluokituksen on oltava vähintään eurojärjestelmän asettaman luottokelpoisuuden alarajan mukainen, jotta omaisuuserä olisi vakuuskelpoinen.
ii)
Liikkeeseenlaskusta ja ohjelmasta/liikkeeseenlaskusarjasta annetuissa ulkoisen luottoluokituslaitoksen luokituksissa ei tehdä eroa omaisuuserän alkuperäisen maturiteetin perusteella jälkimarkkinakelpoisten omaisuuserien hyvää luottokelpoisuutta vahvistettaessa. Liikkeeseenlaskulle tai ohjelmalle/liikkeeseenlaskusarjalle annettu ulkoisen luottoluokituslaitoksen luokitus on hyväksyttävä, jos se on vähintään eurojärjestelmän asettaman luottokelpoisuuden alarajan mukainen. Liikkeeseenlaskijaa/takaajaa koskevissa ulkoisen luottoluokituslaitoksen luokituksissa luottoluokituslaitoksen antaman luottoluokituksen hyväksyttävyys riippuu omaisuuserän alkuperäisestä maturiteetista. Lyhytaikaiset omaisuuserät (omaisuuserät, joiden alkuperäinen maturiteetti on enintään 390 päivää) ja pitkäaikaiset omaisuuserät (omaisuuserät, joiden alkuperäinen maturiteetti on yli 390 päivää) erotetaan toisistaan. Lyhytaikaisissa omaisuuserissä hyväksytään ulkoisen luottoluokituslaitoksen liikkeeseenlaskijalle antamat lyhyen ja pitkän aikavälin luokitukset sekä takaajalle antamat pitkän aikavälin luokitukset, käyttäen parasta saatavilla olevaa luokitusta. Pitkäaikaisissa omaisuuserissä hyväksytään ainoastaan liikkeeseenlaskijalle ja takaajalle annetut ulkoisen luottoluokituslaitoksen pitkän aikavälin luokitukset.
2. Kuten suuntaviivojen EKP/2011/14 liitteessä I olevan 6.3.2 kohdan b alakohdan ”Omaisuusvakuudellisia arvopapereita koskeva ulkoisen luottoluokituslaitoksen luokitus” mukaisessa eurojärjestelmän luottoriskinarvioinnissa täsmennetään, omaisuusvakuudellisten arvopapereiden, joita koskee vaatimus lainakohtaisten tietojen ilmoittamisesta, on vastattava eurojärjestelmän yhdenmukaistetun luokitusasteikon luokkaa 2 (yhden A:n luottoluokitus (11)) omaisuusvakuudellisen arvopaperin liikkeeseenlaskun yhteydessä sekä sen juoksuaikana. Suuntaviivojen EKP/2011/14 liitteessä I olevan 6.3.2 kohdan b alakohdan ”Omaisuusvakuudellisia arvopapereita koskeva ulkoisen luottoluokituslaitoksen luokitus” muut vaatimukset pysyvät muuttumattomina.
3. Omaisuusvakuudellisiin arvopapereihin, jotka eivät täytä vaatimusta lainakohtaisten tietojen ilmoittamisesta, sovelletaan edelleen suuntaviivojen EKP/2011/14 liitteessä I olevan 6.3.2 kohdan b alakohdassa ”Omaisuusvakuudellisia arvopapereita koskeva ulkoisen luottoluokituslaitoksen luokitus” luottokelpoisuudelle asetettuja vaatimuksia.
4. Jos liikkeeseenlaskulla (tai soveltuvin osin ohjelmalla/liikkeeseenlaskusarjalla) ei ole ulkoisen luottoluokituslaitoksen luokitusta, muiden jälkimarkkinakelpoisten omaisuuserien kuin omaisuusvakuudellisten arvopapereiden hyvä luottokelpoisuus voidaan todeta vakavaraisten takaajien antamien takausten perusteella suuntaviivojen EKP/2011/14 liitteessä I olevan 6.3.2 kohdan c alakohdassa tarkoitetulla tavalla. Takaajan vakavaraisuuden arvioinnissa käytetään ulkoisten luottoluokituslaitosten takaajalle antamia pitkän aikavälin luokituksia, joiden tulee olla vähintään eurojärjestelmän asettaman luottokelpoisuuden alarajan mukaisia. Takauksen on täytettävä suuntaviivojen EKP/2011/14 liitteessä I olevan 6.3.2 kohdan c alakohdan i-iv alakohdassa esitetyt edellytykset.
7 artikla
Aliarvostusprosentin määrittäminen
Määritettäessä suuntaviivojen EKP/2011/14 liitteessä I olevaan 6.4.1 kohtaan perustuvaa aliarvostusprosenttia käytetään luottokelpoisuuden määrittämistä varten käytettyä luottoluokitusta 6.3.2 ja 6.3.3 kohdan mukaisesti.
8 artikla
Aliarvostusluokat sekä jälkimarkkinakelpoisiin ja ei-jälkimarkkinakelpoisiin omaisuuseriin sovellettavat aliarvostusprosentit
1. Jälkimarkkinakelpoisten omaisuuserien likvidiysluokkia, sellaisina kuin ne on määritetty jälkimarkkinakelpoisiin omaisuuseriin sovellettavissa eurojärjestelmän riskienhallintamenetelmissä suuntaviivojen EKP/2011/14 liitteessä I olevan 6.4.2 kohdan taulukossa 6, kutsutaan mainitun kohdan koko tekstissä aliarvostusluokiksi, muuttamatta vakuudeksi kelpaavien omaisuuserien jakoa soveltuviin luokkiin.
2. Jälkimarkkinakelpoisiin omaisuuseriin sovellettavat aliarvostusprosentit, sellaisina kuin ne on määritetty eurojärjestelmän riskienhallintamenetelmissä suuntaviivojen EKP/2011/14 liitteessä I olevan 6.4.2 kohdan taulukossa 7, korvataan tämän päätöksen liitteessä I esitetyillä aliarvostusprosenteilla.
3. Suuntaviivojen EKP/2011/14 liitteessä I olevan 6.4.2 kohdan d alakohdassa määritetty, aliarvostusluokkaan V kuuluviin omaisuusvakuudellisiin arvopapereihin sovellettava aliarvostus on maturiteetista tai korkorakenteesta riippumatta 10 prosenttia.
4. Omassa käytössä oleviin katettuihin joukkolainoihin sovelletaan ylimääräistä markkina-arvon aliarvostusta. Tätä ylimääräistä aliarvostusta sovelletaan suoraan yksittäisen velkainstrumentin koko liikkeeseenlaskun arvoon vähentämällä a) 8 prosenttia omassa käytössä olevien katettujen joukkolainojen arvosta luokitusasteikon luokissa 1 ja 2 ja b) 12 prosenttia omassa käytössä olevien katettujen joukkolainojen arvosta luokitusasteikon luokassa 3. Tätä sovellettaessa ”omassa käytössä olevilla katetuilla joukkolainoilla” tarkoitetaan katettuja pankin joukkovelkakirjalainoja, joita ovat laskeneet liikkeeseen vastapuoli tai siihen läheisesti sidoksissa olevat yhteisöt ja joiden liikkeessä olevasta nimellismäärästä yli 75 prosenttia on kyseisen vastapuolen ja/tai siihen läheisesti sidoksissa olevien yhteisöjen käytössä.
5. Ei-jälkimarkkinakelpoisiin omaisuuseriin sovellettavat aliarvostusprosentit, sellaisina kuin ne on määritetty eurojärjestelmän riskienhallintamenetelmissä suuntaviivojen EKP/2011/14 liitteessä I olevan 6.4.3 kohdan taulukossa 9, korvataan tämän päätöksen liitteessä II esitetyillä aliarvostusprosenteilla.
6. Suuntaviivojen EKP/2011/14 liitteessä I olevassa 6.4.3.2 kohdassa määritetty ei-jälkimarkkinakelpoisiin asuntolainavakuudellisiin velkainstrumentteihin sovellettava aliarvostus on 39,5 prosenttia niiden liikkeessä olevasta nimellismäärästä.
9 artikla
Laiminlyöntitapauksessa ja vakaussyistä käytettävät keinot
1. Suuntaviivojen EKP/2011/14 liitteessä II olevan I kohdan 7 alakohdassa tarkoitettuihin keinoihin, joiden tulee olla käytettävissä kansallisen keskuspankin soveltamien sopimus- tai sääntelyjärjestelyjen perusteella, sovelletaan seuraavissa kohdissa esitettyjä ehtoja.
2. Kansallisella keskuspankilla on laiminlyönnin johdosta tai vakaussyistä oikeus käyttää seuraavia keinoja:
a)
vastapuoli suljetaan tilapäisesti, osittain tai kokonaan pois avomarkkinaoperaatioista;
b)
vastapuoli suljetaan tilapäisesti, osittain tai kokonaan pois eurojärjestelmän maksuvalmiusjärjestelmästä;
c)
kaikki avoinna olevat sopimukset ja operaatiot päätetään;
d)
vaaditaan, että erääntymättömät tai ehdolliset saamiset suoritetaan nopeutetusti;
e)
kansallisessa keskuspankissa olevia vastapuolen talletuksia käytetään kyseiseltä vastapuolelta olevien saamisten kuittaamiseen;
f)
keskeytetään kyseistä vastapuolta kohtaan olevien velvoitteiden täyttäminen siihen saakka, kunnes vastapuolelta oleva saaminen on maksettu.
3. Lisäksi kansallisella keskuspankilla voi olla laiminlyöntitapauksessa oikeus käyttää seuraavia keinoja:
a)
vaatia viivästyskorkoa;
b)
vaatia korvausta niistä vahingoista, joita vastapuolen laiminlyönnistä on aiheutunut.
4. Lisäksi kansallisella keskuspankilla voi olla vakaussyistä oikeus hylätä omaisuuserät, jotka asianomainen vastapuoli on toimittanut vakuuskäyttöön eurojärjestelmän luotto-operaatioita varten, tai rajoittaa tällaisten omaisuuserien käyttöä tai soveltaa niihin ylimääräistä aliarvostusta.
5. Kansallisen keskuspankin tulee voida laillisesti ilman tarpeettomia viivytyksiä realisoida kaikki vakuutena olevat omaisuuserät siten, että kansallisella keskuspankilla on oikeus realisoida myönnetyn luoton arvo, jos vastapuoli ei hoida velkasaldoaan viipymättä.
6. Toimenpiteiden yhdenmukaisen täytäntöönpanon varmistamiseksi EKP:n neuvosto voi päättää käytettävistä keinoista, mukaan lukien siitä, että vastapuoli suljetaan tilapäisesti, osittain tai kokonaan pois avomarkkinaoperaatioista tai eurojärjestelmän maksuvalmiusjärjestelmästä.
10 artikla
ETA-maiden määritelmää koskeva selvennys
1. Eurojärjestelmän vakuuskehystä sovellettaessa ETA-mailla tarkoitetaan kaikkia EU:n jäsenvaltioita riippumatta siitä, ovatko ne muodollisesti liittyneet Euroopan talousalueeseen, sekä Islantia, Liechtensteinia ja Norjaa.
2. Suuntaviivojen EKP/2011/14 liitteen I lisäyksessä 2 (Sanasto) olevaa ETA-maiden määritelmää katsotaan muutetun vastaavasti.
11 artikla
Omaisuusvakuudellisia arvopapereita koskevien lainakohtaisten vaatimusten täytäntöönpanoa koskevat tarkistukset
1. Sanotun vaikuttamatta suuntaviivojen EKP/2011/14 liitteessä I olevan 6.2.1.1 kohdan 2 alakohdan ja lisäyksen 8 soveltamiseen, eurojärjestelmä voi asianomaisen siirtymäajan päätyttyä tapauskohtaisesti kelpuuttaa vakuudeksi omaisuusvakuudellisia arvopapereita, joiden tulos on matalampi kuin A1, edellyttäen että on esitetty pätevä syy sille, että vaadittua tulosta ei ole saavutettu. Jokaisen pätevän syyn osalta EKP:n neuvosto täsmentää suurimman mahdollisen sallitun poikkeaman ja aikajänteen. Aikajänteen avulla ilmoitetaan, että omaisuusvakuudellisia arvopapereita koskevien tietojen laadun on parannuttava määritetyn ajanjakson kuluessa.
2. Tyhjentävä luettelo pätevistä syistä, niiden sallituista poikkeamista ja aikajänteestä on saatavilla EKP:n verkkosivuilla, ja se sisältää muun muassa kuvaukset heikkolaatuisista omaisuuseristä ja tietotekniikkajärjestelmistä.
12 artikla
Voimaantulo ja soveltaminen
1. Tämä päätös tulee voimaan 1 päivänä lokakuuta 2013.
2. Edellä säädetystä poiketen 8 artiklan 4 kohtaa sovelletaan 1 päivästä marraskuuta 2013.
Tehty Frankfurt am Mainissa 26 päivänä syyskuuta 2013.