PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) 2015/220
ze dne 3. února 2015,
kterým se stanoví pravidla pro uplatňování nařízení Rady (ES) č. 1217/2009 o založení zemědělské účetní datové sítě pro sběr údajů o příjmech a o hospodářské činnosti zemědělských podniků v Evropské unii
EVROPSKÁ KOMISE,
S ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1217/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o založení zemědělské účetní datové sítě pro sběr údajů o příjmech a o hospodářské činnosti zemědělských podniků v Evropské unii (1), a zejména na čl. 5 odst. 1 první pododstavec, čl. 5a odst. 2 a 4, čl. 5b odst. 7, čl. 7 odst. 2, čl. 8 odst. 3 třetí pododstavec a čl. 19 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Po vstupu Lisabonské smlouvy v platnost bylo nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1318/2013 (2) změněno nařízení (ES) č. 1217/2009 s cílem uvést jej do souladu s články 290 a 291 Smlouvy o fungování Evropské unie. Aby se zajistilo fungování nového právního rámce, jenž z tohoto sladění vyplývá, měla by se prostřednictvím aktů v přenesené pravomoci a prováděcích aktů přijmout určitá pravidla. Nová pravidla by měla nahradit stávající pravidla stanovená Komisí za účelem provádění nařízení (ES) č. 1217/2009. Je proto vhodné zrušit prováděcí nařízení Komise (EU) č. 283/2012 (3) a prováděcí nařízení Komise (EU) č. 730/2013 (4).
(2)
V souladu s článkem 5 nařízení (ES) č. 1217/2009 je nutno stanovit prahy ekonomické velikosti. Tyto prahy se musí lišit podle členských států a v některých případech i podle oblastí zemědělské účetní datové sítě (FADN), aby byly zohledněny jejich různé zemědělské struktury.
(3)
Článek 5a nařízení (ES) č. 1217/2009 stanoví, že údaje se shromažďují na základě plánu pro výběr vykazujících podniků (plánu výběru). Pro účely plánu výběru by měla být oblast zjišťování stratifikována podle oblastí FADN uvedených v příloze I nařízení (ES) č. 1217/2009 a podle typů výrobního zaměření a ekonomické velikosti.
(4)
Aby byl pro stratifikovanou oblast zjišťování vymezen reprezentativní soubor vykazujících podniků, měl by se určit počet vykazujících podniků na členský stát a oblast FADN.
(5)
Plán výběru by měl být vypracován před začátkem příslušného účetního období, aby před jeho použitím pro výběr vykazujících podniků mohla Komise ověřit jeho obsah.
(6)
Za účelem dosažení cílů vytyčených v článku 5b nařízení (ES) č. 1217/2009, které souvisejí s FADN, by se měla stanovit prováděcí pravidla pro klasifikační systém Unie.
(7)
Na základě ekonomického kritéria by měl být určen typ výrobního zaměření a ekonomická velikost podniku. Pro tyto účely je vhodné použít standardní produkci zmiňovanou v čl. 5b odst. 2 nařízení (ES) č. 1217/2009. Tuto standardní produkci je třeba určit podle produktu a v souladu se seznamem ukazatelů statistických zjišťování o struktuře zemědělských podniků stanoveným v příloze III nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1166/2008 (5). V tomto směru je třeba určit vztah mezi ukazateli zjišťování o struktuře zemědělských podniků a položkami podnikových výkazů FADN.
(8)
Jelikož v příjmech zemědělců roste význam jiných než zemědělských výdělečných činností, které se přímo týkají podniku, měla by být do klasifikačního systému Unie začleněna klasifikační proměnná, jež by odrážela význam těchto jiných výdělečných činností (JVČ), které se přímo týkají podniku.
(9)
Také je nutno stanovit určitá pravidla pro předávání údajů o standardní produkci a údajů potřebných pro její výpočet Komisi.
(10)
Nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 1198/2014 (6) stanoví hlavní kategorie účetních údajů uvedené v článku 8 nařízení (ES) č. 1217/2009 a obecná pravidla pro sběr těchto údajů. Druh, definice a způsob předkládání účetních údajů, které se shromažďují pomocí podnikových výkazů vypracovávaných za účelem spolehlivého stanovení příjmů zemědělských podniků, musí být shodné bez ohledu na zjišťované vykazující podniky. Z tohoto důvodu je zapotřebí stanovit formu a strukturu podnikového výkazu a také metody a lhůty pro předkládání údajů Komisi. Údaje shromažďované pomocí podnikových výkazů by také měly zohledňovat reformu společné zemědělské politiky z roku 2013.
(11)
Řádně vyplněné podnikové výkazy by se měly Komisi zasílat včas prostřednictvím kontaktního orgánu jmenovaného každým členským státem v souladu s článkem 7 nařízení (ES) č. 1217/2009, tak aby bylo zajištěno jednotné a včasné zpracování doručených účetních údajů. Proces doručování účetních údajů Komisi by měl být praktický a bezpečný. Proto by se měla formulovat ustanovení, na základě kterých by kontaktní orgán posílal dotčené informace přímo Komisi prostřednictvím počítačového systému zavedeného Komisí pro účely uvedeného nařízení a která by definovala další postupy v tomto směru. Je záhodno, aby lhůty pro předkládání těchto údajů Komisi zohledňovaly, jakým způsobem členské státy tyto údaje předkládaly v minulosti.
(12)
Aby byl podnikový výkaz doručený Komisi považován za způsobilý pro vyplacení paušálního poplatku, musí být vždy řádně vyplněn.
(13)
Nařízení (ES) č. 1217/2009 stanoví pro každý členský stát omezení co do celkového počtu řádně vyplněných podnikových výdajů, které jsou způsobilé pro financování EU. Pokud jde o počet vykazujících podniků na oblast FADN, měla by být povolena flexibilita, ovšem pod podmínkou dodržení celkového počtu vykazujících podniků na členský stát stanoveného v nařízení (ES) č. 1217/2009.
(14)
Článek 19 nařízení (ES) č. 1217/2009 stanoví, že prostředky uvedené v souhrnném rozpočtu Evropské unie, oddíle Komise, musí krýt celkovou výši paušálního poplatku splatného členským státům za poskytnutí řádně vyplněných podnikových výkazů Komisi ve stanovené lhůtě. Počet řádně vyplněných podnikových výkazů, za které se vyplácí paušální poplatek, by neměl být vyšší než maximální počet vykazujících podniků.
(15)
Aby se napomohlo zlepšení postupů pro zpracovávání údajů z podnikových výkazů, měl by být členským státům, které řádně vyplněné podnikové výkazy předloží před koncem lhůty, jež je pro jejich odevzdání stanovena, vyplácen vyšší paušální poplatek.
(16)
Vzhledem k tomu, že opatření stanovená tímto nařízením by se měla uplatňovat počínaje účetním obdobím 2015, toto nařízení by se mělo použít od téhož účetního období.
(17)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro zemědělskou účetní datovou síť,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA 1
OBLAST ZJIŠŤOVÁNÍ A PLÁN VÝBĚRU
Článek 1
Práh ekonomické velikosti
Prahy ekonomické velikosti zmiňované v čl. 5 odst. 1 prvním pododstavci nařízení (ES) č. 1217/2009 jsou stanoveny v příloze I tohoto nařízení.
Článek 2
Počet vykazujících podniků
Počet vykazujících podniků na členský stát a na oblast zemědělské účetní datové sítě (FADN) zmiňovaný v čl. 5a odst. 2 nařízení (ES) č. 1217/2009 je stanoven v příloze II tohoto nařízení.
Článek 3
Plán výběru
1. Modely a metody týkající se formy a obsahu údajů zmiňované v čl. 5a odst. 4 nařízení (ES) č. 1217/2009 jsou stanoveny v příloze III tohoto nařízení.
2. Plán výběru zmiňovaný v čl. 5a odst. 1 nařízení (ES) č. 1217/2009 a schválený celostátním výborem uvedeným v čl. 6 odst. 2 téhož nařízení oznámí členské státy Komisi elektronicky nejpozději dva měsíce před začátkem účetního období, ke kterému se tento plán vztahuje.
KAPITOLA 2
SYSTÉM UNIE PRO KLASIFIKACI ZEMĚDĚLSKÝCH PODNIKŮ
Článek 4
Speciální typy výrobního zaměření
Metody pro výpočet speciálních typů výrobního zaměření uváděných v čl. 5b odst. 3 nařízení (ES) č. 1217/2009 a jejich vztah k obecným a hlavním typům výrobního zaměření zmiňovaným v tomtéž článku jsou uvedeny v příloze IV tohoto nařízení.
Článek 5
Ekonomická velikost podniku
Metoda pro výpočet ekonomické velikosti podniku zmiňované v čl. 5b odst. 4 nařízení (ES) č. 1217/2009 a tříd ekonomické velikosti zmiňovaných v čl. 5b odst. 1 uvedeného nařízení je stanovena v příloze V tohoto nařízení.
Článek 6
Standardní produkce a celková standardní produkce
1. Metoda pro výpočet standardní produkce každého produkčního odvětví, jak je uvedeno v čl. 5b odst. 2 nařízení (ES) č. 1217/2009, a postupy pro shromažďování příslušných údajů jsou stanoveny v příloze VI tohoto nařízení.
Standardní produkce různých produkčních odvětví podniku, jak je uvedeno v čl. 5b odst. 2 nařízení (ES) č. 1217/2009, se určuje u každé zeměpisné jednotky uvedené v bodě 2 písm. b) přílohy VI tohoto nařízení a u každého odvětví rostlinné a živočišné výroby v rámci zjišťování o struktuře zemědělských podniků uvedeného na seznamu v příloze III nařízení (ES) č. 1166/2008.
2. Celková standardní produkce podniku se zjistí vynásobením standardní produkce každého odvětví rostlinné a živočišné výroby počtem příslušných jednotek.
Článek 7
Jiné výdělečné činnosti, které se přímo týkají podniku
Jiné výdělečné činnosti, které se přímo týkají podniku, zmiňované v čl. 5b odst. 5 nařízení (ES) č. 1217/2009 jsou definovány v části A přílohy VII tohoto nařízení. Jejich význam se vyjádří jako procentuální rozpětí. Tato procentuální rozpětí jsou stanovena v části C přílohy VII tohoto nařízení.
Metoda pro odhad významu výdělečných činností uvedených v prvním pododstavci je stanovena v částech B a C přílohy VII tohoto nařízení.
Článek 8
Oznamování standardní produkce a údajů pro její určení
1. Členské státy předkládají Komisi (Eurostatu) hodnoty standardní produkce a údaje pro jejich určení, jak je uvedeno v čl. 5b odst. 6 nařízení (ES) č. 1217/2009 za referenční období roku N před 31. prosincem roku N+3.
2. Pro předkládání údajů uvedených v odstavci 1 používají členské státy počítačové systémy, které jim pro tyto účely poskytne Komise (Eurostat).
KAPITOLA 3
PODNIKOVÝ VÝKAZ A PŘEDKLÁDÁNÍ ÚDAJŮ KOMISI
Článek 9
Forma a struktura podnikového výkazu
Forma a struktura pro předkládání účetních údajů zmiňované v článku 8 nařízení (ES) č. 1217/2009 a související pokyny jsou stanoveny v příloze VIII tohoto nařízení.
Článek 10
Metody a lhůty pro předkládání údajů Komisi
1. Podnikové výkazy předkládá Komisi kontaktní orgán zmiňovaný v článku 7 nařízení (ES) č. 1217/2009 prostřednictvím počítačového systému pro doručování a kontrolu zmiňovaného v čl. 19 odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 1217/2009. K výměně požadovaných informací dochází elektronicky na základě modelů, které jsou kontaktnímu orgánu poskytnuty v rámci uvedeného systému.
2. Členské státy jsou informovány o obecných podmínkách zavádění počítačového systému uvedeného v odstavci 1 prostřednictvím Výboru pro zemědělskou účetní datovou síť.
3. Podnikové výkazy se Komisi předkládají do 31. prosince po skončení dotčeného účetního období.
Členské státy, které nebyly schopny doručit údaje z podnikového výkazu za rok 2012 ve lhůtě stanovené v prvním pododstavci, mohou podnikové výkazy Komisi předložit až do tří měsíců po uplynutí lhůty uvedené v prvním pododstavci.
4. Podnikové výkazy se považují za doručené Komisi, jakmile jsou účetní údaje zmiňované v článku 9 zaneseny do počítačového systému pro doručování a kontrolu uvedeného v odstavci 1, proběhnou následná počítačová ověření a kontaktní orgán potvrdí, že údaje jsou připraveny k nahrání do systému.
KAPITOLA 4
PAUŠÁLNÍ POPLATEK
Článek 11
Řádně vyplněné podnikové výkazy
Pro účely čl. 19 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 1217/2009 je podnikový výkaz řádně vyplněn, je-li jeho obsah věcně správný a účetní údaje, které jsou v něm uvedeny, jsou zaznamenány a prezentovány v souladu s formou a strukturou stanovenou v příloze VIII tohoto nařízení.
Článek 12
Způsobilý počet podnikových výkazů
Celkový počet řádně vyplněných a předložených podnikových výkazů na členský stát, jak je uvedeno v čl. 5a odst. 2 nařízení (ES) č. 1217/2009, které jsou způsobilé pro vyplacení paušálního poplatku, nesmí být vyšší než celkový počet vykazujících podniků, jenž je pro daný členský stát stanoven v příloze II tohoto nařízení.
Pokud mají členské státy více než jednu oblast FADN, počet řádně vyplněných a předložených podnikových výkazů na oblast FADN, které jsou způsobilé k vyplacení paušálního poplatku, může být až o 20 % vyšší než počet, který je pro dotčenou oblast FADN stanoven, avšak celkový počet řádně vyplněných a předložených podnikových výkazů za dotčený členský stát nesmí být vyšší než celkový počet, jenž je pro tento členský stát stanoven v příloze II tohoto nařízení.
Článek 13
Vyplácení paušálního poplatku
Celková výše paušálního poplatku zmiňovaného v čl. 19 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 1217/2009 se vyplácí ve dvou splátkách:
a)
na začátku každého účetního období se za počet vykazujících podniků stanovený v příloze II tohoto nařízení proplatí 50 % celkové výše, přičemž tato platba se vypočte na základě částky stanovené v prvním pododstavci článku 14 tohoto nařízení;
b)
zbývající částka se proplatí poté, co Komise ověří, že předložené podnikové výkazy byly řádně vyplněny.
Zbývající částka uvedená v písmeni b) prvního pododstavce tohoto článku se vypočte tak, že se vynásobí paušální poplatek za podnikový výkaz vypočtený na základě článku 14 tohoto nařízení počtem řádně vyplněných podnikových výkazů, které jsou způsobilé podle článku 12 tohoto nařízení, a odečte se platba uvedená v písmeni a) prvního pododstavce tohoto článku.
Článek 14
Výše paušálního poplatku
Paušální poplatek zmiňovaný v čl. 19 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 1217/2009 se stanoví na 160 EUR za podnikový výkaz.
Není-li na úrovni oblasti FADN ani na úrovni dotčeného členského státu dosaženo 80 % prahu uvedeného v čl. 19 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 1217/2009, snížení zmiňované v uvedeném ustanovení se použije jen na vnitrostátní úrovni.
Pokud členský stát předloží účetní údaje uvedené v článku 9 tohoto nařízení nejpozději jeden měsíc před uplynutím příslušných lhůt uvedených v čl. 10 odst. 3, navýší se paušální poplatek o 5 EUR, s výjimkou případů, kdy ve vztahu k některé oblasti FADN nebo k některému členskému státu nebude dosaženo 80 % prahu zmiňovaného v čl. 19 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 1217/2009.
KAPITOLA 5
PŘECHODNÁ A ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 15
Zrušení předpisů
Prováděcí nařízení (EU) č. 283/2012 a prováděcí nařízení (EU) č. 730/2013 se s účinkem od 1. ledna 2015 zrušují.
I nadále se však použijí na účetní období předcházející účetnímu období 2015.
Článek 16
Vstup v platnost a použitelnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se od účetního období 2015.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 3. února 2015.
KOMISSION TÄYTÄNTÖÖNPANOASETUS (EU) 2015/220,
annettu 3 päivänä helmikuuta 2015,
verkoston luomisesta Euroopan unionin maatilojen tuloja ja taloutta koskevien kirjanpitotietojen keruuta varten annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1217/2009 soveltamissäännöistä
EUROOPAN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon verkoston luomisesta Euroopan unionin maatilojen tuloja ja taloutta koskevien kirjanpitotietojen keruuta varten 30 päivänä marraskuuta 2009 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1217/2009 (1), ja erityisesti sen 5 artiklan 1 kohdan ensimmäisen alakohdan, 5 a artiklan 2 ja 4 kohdan, 5 b artiklan 7 kohdan, 7 artiklan 2 kohdan, 8 artiklan 3 kohdan kolmannen alakohdan ja 19 artiklan 3 kohdan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) N:o 1318/2013 (2) on Lissabonin sopimuksen tultua voimaan muutettu asetusta (EY) N:o 1217/2009 sen yhdenmukaistamiseksi Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 290 ja 291 artiklan kanssa. Jotta varmistettaisiin kyseisen yhdenmukaistamisen seurauksena syntyneen uuden oikeudellisen kehyksen toimivuus, olisi hyväksyttävä tietyt säännöt delegoiduilla säädöksillä ja täytäntöönpanosäädöksillä. Uusilla säännöillä olisi korvattava nykyiset säännöt, jotka komissio on vahvistanut asetuksen (EY) N:o 1217/2009 panemiseksi täytäntöön. Sen vuoksi on aiheellista kumota komission täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 283/2012 (3) ja komission täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 730/2013 (4).
(2)
Asetuksen (EY) N:o 1217/2009 5 artiklan mukaisesti on tarpeen vahvistaa taloudellista kokoa koskevia kynnyksiä. Näiden kynnysten on vaihdeltava sen mukaan, mistä jäsenvaltiosta on kyse, ja joissakin tapauksissa jopa sen mukaan, mistä maatalouden kirjanpidon tietoverkon (FADN) piiristä on kyse, jotta voidaan ottaa huomioon niiden erilaiset maatalouden rakenteet.
(3)
Asetuksen (EY) N:o 1217/2009 5 a artiklassa säädetään, että tiedot kerätään kirjanpitotilojen valintasuunnitelman perusteella. Valintasuunnitelmaa varten seuranta-ala olisi jaettava luokkiin asetuksen (EY) N:o 1217/2009 liitteessä I lueteltujen maatalouden kirjanpidon tietoverkon piirien sekä tuotantosuuntien ja taloudellisen koon mukaan.
(4)
Jotta saataisiin edustava otos kirjanpitotilojen määrästä seuranta-alan jakamiseksi luokkiin, olisi vahvistettava kirjanpitotilojen määrä kutakin jäsenvaltiota ja maatalouden kirjanpidon tietoverkon piiriä kohti.
(5)
Valintasuunnitelma olisi laadittava ennen sitä vastaavan tilivuoden alkamista, jotta komissio voi varmistua suunnitelman sisällöstä ennen kuin sitä käytetään kirjanpitotilojen valinnassa.
(6)
Maatalouden kirjanpidon tietoverkon tarkoituksia varten sovellettavassa asetuksen (EY) N:o 1217/2009 5 b artiklassa säädettyjen tavoitteiden saavuttamiseksi olisi vahvistettava unionin typologian soveltamista koskevat säännöt.
(7)
Maatilan tuotantosuunta ja taloudellinen koko olisi määriteltävä taloudellisten kriteerien perusteella. On asianmukaista käyttää asetuksen (EY) N:o 1217/2009 5 b artiklan 2 kohdassa tarkoitettua standardituotosta tätä varten. Nämä standardituotokset on vahvistettava tuotteittain ja yhdenmukaisesti Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1166/2008 (5) liitteen III mukaisesti vahvistetun maatilojen rakennetutkimuksissa käytettävien ominaisuuksien luettelon kanssa. Rakennetutkimusten ominaisuuksista ja maatalouden kirjanpidon tietoverkon mukaisen maatilailmoituksen otsakkeista on tältä osin tarpeen laatia vastaavuustaulukko.
(8)
Koska suoraan maatilaan liittyvän muun ansiotoiminnan kuin maataloustoiminnan osuus viljelijöiden tuloista on yhä suurempi, unionin typologiaan olisi sisällytettävä suoraan maatilaan liittyvän muun ansiotoiminnan osuutta kuvaava luokitusmuuttuja.
(9)
On myös tarpeen vahvistaa säännöt, jotka koskevat standardituotosten ja niiden laskennassa tarvittavien tietojen toimittamista komissiolle.
(10)
Komission delegoidussa asetuksessa (EU) N:o 1198/2014 (6) vahvistetaan asetuksen (EY) N:o 1217/2009 8 artiklassa tarkoitetut kirjanpitotietojen pääryhmät ja vahvistetaan näiden tietojen keruuta koskevat yleiset säännöt. Maatilojen tulojen luotettavaa selvittämistä varten laaditun maatilailmoituksen perusteella kerättävien kirjanpitotietojen on seurannan kohteena olevista kirjanpitotiloista riippumatta oltava yhdenmukaiset luonteensa, määrittelynsä ja esitystapansa puolesta. Sen vuoksi on tarpeen vahvistaa maatilailmoituksen muoto ja rakenne sekä komissiolle ilmoitettavien tietojen toimitustavat ja määräajat. Maatilailmoituksen perusteella kerätyissä tiedoissa olisi lisäksi otettava huomioon EU:n yhteisen maatalouspolitiikan vuoden 2013 uudistus.
(11)
Asianmukaisesti täytetyt maatilailmoitukset olisi toimitettava ajoissa komissiolle kunkin jäsenvaltion asetuksen (EY) N:o 1217/2009 7 artiklan mukaisesti nimeämän yhdyselimen välityksellä, jotta voidaan varmistaa toimitettujen kirjanpitotietojen yhdenmukainen ja oikea-aikainen käsittely. Kirjanpitotietojen komissiolle toimittamisessa käytettävästä menettelystä olisi tehtävä käytännöllinen ja turvallinen. Sen vuoksi olisi säädettävä, että yhdyselin toimittaa asianomaiset tiedot suoraan komissiolle käyttäen komission kyseisen asetuksen ja sitä koskevien yksityiskohtaisten sääntöjen soveltamista varten käyttöön ottamaa tietojärjestelmää. On tarkoituksenmukaista, että kyseisten tietojen komissiolle toimittamista koskevissa määräajoissa otetaan huomioon, miten jäsenvaltiot ovat aiemmin toimittaneet näitä tietoja.
(12)
Jokaisen komissiolle toimitettavan maatilailmoituksen olisi oltava asianmukaisesti täytetty, jotta se voi toimia perusteena kiinteän korvauksen maksamiselle.
(13)
Unionin rahoitukseen oikeutettujen asianmukaisesti täytettyjen maatilailmoitusten kokonaismäärien jäsenvaltiokohtaisista rajoituksista säädetään asetuksessa (EY) N:o 1217/2009. Olisi sallittava joustava määrä kirjanpitotiloja kutakin maatalouden kirjanpidon tietoverkon piiriä kohti, kunhan asetuksessa (EY) N:o 1217/2009 säädettyä jäsenvaltion kirjanpitotilojen kokonaismäärää ei ylitetä.
(14)
Asetuksen (EY) N:o 1217/2009 19 artiklassa säädetään, että Euroopan unionin yleisen talousarvion pääluokkaan ”komissio” sisällytettävien määrärahojen on katettava jäsenvaltioille maksettavan kiinteän korvauksen kokonaismäärä, joka maksetaan asianmukaisesti täytettyjen maatilailmoitusten toimittamisesta komissiolle sovellettavaan määräaikaan mennessä. Niiden asianmukaisesti täytettyjen maatilailmoitusten määrä, joista maksetaan kiinteä korvaus, ei saa ylittää kirjanpitotilojen lukumäärää.
(15)
Maatilailmoitusten tietojen hallinnoinnin parantamista varten olisi maksettava korotettua kiinteää korvausta niille jäsenvaltioille, jotka toimittavat asianmukaisesti täytetyt maatilailmoitukset ennen niiden toimittamiselle asetetun määräajan umpeutumista.
(16)
Koska tässä asetuksessa säädettyjä toimenpiteitä sovelletaan tilivuodesta 2015, tätä asetusta olisi sovellettava samasta tilivuodesta alkaen.
(17)
Tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat maatalouden kirjanpidon tietoverkkoa käsittelevän komitean lausunnon mukaiset,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 LUKU
SEURANTA-ALA JA VALINTASUUNNITELMA
1 artikla
Taloudellista kokoa koskeva kynnys
Asetuksen (EY) N:o 1217/2009 5 artiklan 1 kohdan ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut taloudellista kokoa koskevat kynnysarvot vahvistetaan tämän asetuksen liitteessä I.
2 artikla
Kirjanpitotilojen lukumäärä
Asetuksen (EY) N:o 1217/2009 5 a artiklan 2 kohdassa tarkoitettu kirjanpitotilojen määrä jäsenvaltiota kohden ja maatalouden kirjanpidon tietoverkon (FADN) piiriä kohden vahvistetaan tämän asetuksen liitteessä II.
3 artikla
Valintasuunnitelma
1. Asetuksen (EY) N:o 1217/2009 5 a artiklan 4 kohdassa tarkoitetut mallit ja menetelmät, jotka liittyvät tietojen muotoon ja sisältöön, esitetään tämän asetuksen liitteessä III.
2. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle sähköisesti asetuksen (EY) N:o 1217/2009 5 a artiklan 1 kohdassa tarkoitetusta valintasuunnitelmasta, jonka mainitun asetuksen 6 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu kansallinen komitea on hyväksynyt, viimeistään kaksi kuukautta ennen sitä koskevan tilivuoden alkamista.
2 LUKU
UNIONIN MAATILATYPOLOGIA
4 artikla
Erityistuotantosuuntien erikoistumisalat
Asetuksen (EY) N:o 1217/2009 5 b artiklan 3 kohdan mukaisten erityistuotantosuuntien erikoistumisalojen laskentamenetelmät ja niiden mainitussa artiklassa tarkoitetut yleis- ja päätuotantosuuntien vastaavuudet vahvistetaan tämän asetuksen liitteessä IV.
5 artikla
Tilan taloudellinen koko
Asetuksen (EY) N:o 1217/2009 5 b artiklan 4 kohdassa tarkoitetun tilan taloudellisen koon laskentamenetelmät ja mainitun asetuksen 5 b artiklan 1 kohdassa tarkoitetut taloudelliset kokoluokat vahvistetaan tämän asetuksen liitteessä V.
6 artikla
Standardituotos ja kokonaisstandardituotos
1. Asetuksen (EY) N:o 1217/2009 5 b artiklan 2 kohdassa tarkoitettu eri ominaisuuksien standardituotoksen laskentamenetelmä ja vastaavien tietojen keräämisessä käytettävät menetelmät vahvistetaan tämän asetuksen liitteessä VI.
Asetuksen (EY) N:o 1217/2009 5 b artiklan 2 kohdassa tarkoitettu tilan eri ominaisuuksien standardituotoksen määrä vahvistetaan kullekin tämän asetuksen liitteessä VI olevan 2 kohdan b alakohdassa tarkoitetulle maantieteelliselle yksikölle ja kullekin asetuksen (EY) N:o 1166/2008 liitteessä III luetellulle kasveihin ja eläimiin liittyvälle ominaisuudelle.
2. Tilan kokonaisstandardituotos saadaan kertomalla kunkin kasveihin ja eläimiin liittyvän ominaisuuden standardituotokset vastaavien yksiköiden määrällä.
7 artikla
Maatilaan suoraan liittyvä muu ansiotoiminta
Asetuksen (EY) N:o 1217/2009 5 b artiklan 5 kohdassa tarkoitetut muut suoraan tilaan liittyvät ansiotoiminnat määritellään tämän asetuksen liitteessä VII olevassa A osassa. Niiden osuus ilmaistaan prosenttiosuuksien luokkina. Kyseiset luokat vahvistetaan tämän asetuksen liitteessä VII olevassa C osassa.
Ensimmäisessä kohdassa tarkoitetun ansiotoiminnan osuuden arvioinnissa käytettävä menetelmä vahvistetaan tämän asetuksen liitteessä VII olevassa B ja C osassa.
8 artikla
Standardituotoksista tehtävät ilmoitukset ja tiedot niiden määrittämiseksi
1. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle (Eurostatille) vuoden N viitekauden standardituotokset ja niiden määrittämiseen käytetyt asetuksen (EY) N:o 1217/2009 5 b artiklan 6 kohdassa tarkoitetut tiedot ennen 31 päivää joulukuuta vuonna N+3.
2. Toimittaessaan 1 kohdassa tarkoitettuja tietoja jäsenvaltioiden on käytettävä komission (Eurostatin) tätä tarkoitusta varten käyttöön ottamaa tietojärjestelmää.
3 LUKU
MAATILAILMOITUS JA TIETOJEN TOIMITTAMINEN KOMISSIOLLE
9 artikla
Maatilailmoituksen muoto ja rakenne
Asetuksen (EY) N:o 1217/2009 8 artiklassa tarkoitettu kirjanpitotietojen esittämisen muoto ja rakenne sekä siihen liittyvät ohjeet vahvistetaan tämän asetuksen liitteessä VIII.
10 artikla
Menetelmät ja määräajat tietojen toimittamiseksi komissiolle
1. Asetuksen (EY) N:o 1217/2009 7 artiklassa tarkoitetun yhdyselimen on toimitettava maatilailmoitukset komissiolle käyttäen asetuksen (EY) N:o 1217/2009 19 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitettua toimittamiseen ja valvontaan käytettävää tietojenkäsittelyjärjestelmää. Vaaditut tiedot vaihdetaan sähköisesti niiden mallien perusteella, jotka on kyseisen järjestelmän välityksellä asetettu yhdyselimen käytettäviksi.
2. Jäsenvaltioille tiedotetaan 1 kohdassa tarkoitetun tietojärjestelmän täytäntöönpanoa koskevista yleisistä järjestelyistä maatalouden kirjanpidon tietoverkkoa käsittelevän komitean välityksellä.
3. Maatilailmoitukset on toimitettava komissiolle 31 päivään joulukuuta mennessä kyseisen tilivuoden päättymisen jälkeen.
Jäsenvaltiot, jotka eivät kyenneet toimittamaan vuoden 2012 maatilailmoitusten tietoja ensimmäisessä alakohdassa säädetyn määräajan kuluessa, voivat toimittaa maatilailmoitukset komissiolle kolmen kuukauden kuluessa ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetun määräajan päättymisen jälkeen.
4. Maatilailmoituksia pidetään toimitettuina komissiolle, kun 9 artiklassa tarkoitetut kirjanpitotiedot on toimitettu 1 kohdassa tarkoitettuun toimittamiseen ja valvontaan käytettävään tietojenkäsittelyjärjestelmään, sitä seuraavat tietokonepohjaiset tarkastukset on suoritettu ja yhdyselin on vahvistanut, että tiedot ovat valmiina syötettäviksi kyseiseen järjestelmään.
4 LUKU
KIINTEÄ KORVAUS
11 artikla
Asianmukaisesti täytetyt maatilailmoitukset
Asetuksen (EY) N:o 1217/2009 19 artiklan 1 kohdan a alakohdan soveltamiseksi maatilailmoitus on asianmukaisesti täytetty, kun sen sisältö on todenmukainen ja sen sisältämät kirjanpitotiedot on kirjattu ja esitetty tämän asetuksen liitteessä VIII säädetyn muodon ja rakenteen mukaisesti.
12 artikla
Korvaukseen oikeutettujen maatilailmoitusten lukumäärä
Niiden asianmukaisesti täytettyjen ja toimitettujen maatilailmoitusten asetuksen (EY) N:o 1217/2009 5 a artiklan 2 kohdassa tarkoitettu kokonaismäärä, joille voidaan maksaa kiinteä korvaus, ei saa ylittää kyseisen jäsenvaltion tämän asetuksen liitteessä II vahvistettua kirjanpitotilojen kokonaismäärää.
Niiden jäsenvaltioiden osalta, joissa on useampi kuin yksi maatalouden kirjanpidon tietoverkon piiri, kiinteään korvauksen maksamiseen oikeutettujen, asianmukaisesti täytettyjen ja toimitettujen maatilailmoitusten lukumäärä saa olla enintään 20 prosenttia suurempi kuin asianomaiselle maatalouden kirjanpidon tietoverkon piirille säädetty lukumäärä sillä edellytyksellä, että asianomaisen jäsenvaltion asianmukaisesti täytettyjen ja toimitettujen maatilailmoitusten kokonaismäärä ei ole suurempi kuin kyseiselle jäsenvaltiolle tämän asetuksen liitteessä II säädetty kokonaismäärä.
13 artikla
Kiinteän korvauksen maksaminen
Asetuksen (EY) N:o 1217/2009 19 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitettu kiinteä korvaus maksetaan kahdessa erässä seuraavasti:
a)
kunkin tilivuoden alussa suoritetaan maksu, joka on 50 prosenttia kokonaismäärästä, joka lasketaan tämän asetuksen 14 artiklan ensimmäisessä kohdassa vahvistetun määrän perusteella niille kirjanpitotiloille, joiden lukumäärä vahvistetaan tämän asetuksen liitteessä II;
b)
jäljelle jäävä määrä maksetaan sen jälkeen, kun komissio on vahvistanut toimitetut maatilailmoitukset asianmukaisesti täytetyiksi.
Tämän artiklan ensimmäisen kohdan b alakohdassa tarkoitettu jäljelle jäävä määrä lasketaan kertomalla tämän asetuksen 14 artiklan perusteella laskettu kiinteä korvaus maatilailmoitusta kohden niiden asianmukaisesti täytettyjen maatilailmoitusten määrällä, jotka voidaan hyväksyä tämän asetuksen 12 artiklan nojalla, ja vähentämällä tämän artiklan ensimmäisen kohdan a alakohdassa tarkoitettu maksu.
14 artikla
Kiinteän korvauksen määrä
Asetuksen (EY) N:o 1217/2009 19 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitetun kiinteän korvauksen määräksi vahvistetaan 160 euroa maatilailmoitusta kohden.
Jos asetuksen (EY) N:o 1217/2009 19 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitettu 80 prosentin kynnys ei ylity maatalouden kirjanpidon tietoverkon piirin eikä myöskään jäsenvaltion tasolla, kyseisessä säännöksessä tarkoitettua vähennystä sovelletaan vain kansallisella tasolla.
Jos jäsenvaltio esittää tämän asetuksen 9 artiklassa tarkoitetut kirjanpitotiedot viimeistään yksi kuukausi ennen 10 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua asianomaista määräaikaa, kiinteää korvausta korotetaan 5 eurolla, jollei asetuksen (EY) N:o 1217/2009 19 artiklan 1 kohdan a alakohdan mukainen 80 prosentin kynnys ole ylittynyt maatalouden kirjanpidon tietoverkon piirin tai jäsenvaltion tasolla.
5 LUKU
SIIRTYMÄ- JA LOPPUSÄÄNNÖKSET
15 artikla
Kumoamiset
Kumotaan täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 283/2012 ja täytäntöönpanoasetus (EU) N:o 730/2013 1 päivästä tammikuuta 2015 alkaen.
Niitä sovelletaan kuitenkin edelleen tilivuotta 2015 edeltäviin tilivuosiin.
16 artikla
Voimaantulo ja soveltaminen
Tämä asetus tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Sitä sovelletaan tilivuodesta 2015.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 3 päivänä helmikuuta 2015.