PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 749/2014
ze dne 30. června 2014
o struktuře, formátu, postupech předkládání a přezkumu informací vykázaných členskými státy podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 525/2013
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 525/2013 ze dne 21. května 2013 o mechanismu monitorování a vykazování emisí skleníkových plynů a podávání dalších informací na úrovni členských států a Unie vztahujících se ke změně klimatu a o zrušení rozhodnutí č. 280/2004/ES (1), a zejména na čl. 7 odst. 7 a 8, čl. 8 odst. 2, čl. 12 odst. 3, čl. 17 odst. 4 a čl. 19 odst. 5 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Informace vykazované Komisi podle nařízení (EU) č. 525/2013 jsou nezbytné, aby bylo možno posoudit skutečný pokrok při plnění závazků Unie a členských států týkajících se omezení nebo snížení veškerých emisí skleníkových plynů podle Rámcové úmluvy Organizace spojených národů o změně klimatu (dále jen „úmluva UNFCCC“) schválené rozhodnutím Rady 94/69/ES (2), jejího Kjótského protokolu schváleného rozhodnutím Rady 2002/358/ES (3) a souboru právních aktů Unie, který byl přijat v roce 2009, na něž se společně odkazuje jako na „klimaticko-energetický balíček“. Tyto informace umožňují Unii rovněž vyhotovovat výroční zprávy v souladu s jejími povinnostmi podle úmluvy UNFCCC a Kjótského protokolu.
(2)
Mělo by se uplatňovat rozhodnutí 19/CMP.1 přijaté na konferenci smluvních stran UNFCCC jednající jako shromáždění smluvních stran Kjótského protokolu, které stanoví metodiku pro systémy národní inventury skleníkových plynů smluvních stran úmluvy. V rozhodnutí 24/CP.19 konference smluvních stran UNFCCC o revizi pokynů pro vykazování ročních inventur podle úmluvy UNFCCC, které jsou obsaženy v příloze I úmluvy UNFCCC, konference smluvních stran UNFCCC schválila uplatňování metodik Mezivládního panelu pro změnu klimatu (IPCC) pro národní inventury skleníkových plynů z roku 2006 a používání nových hodnot potenciálů globálního oteplování stanovených IPCC a revidovaných tabulek společného formátu vykazování uvedených v příloze zmíněného rozhodnutí smluvními stranami úmluvy UNFCCC.
(3)
Po nahrazení rozhodnutí č. 280/2004/ES (4) nařízením (EU) č. 525/2013 je třeba aktualizovat rozhodnutí Komise 2005/166/ES (5), kterým se stanoví prováděcí pravidla k rozhodnutí č. 280/2004/ES, aby se zohlednily změny v mezinárodně dohodnutých metodikách a zajistily jednotné podmínky pro uplatňování ustanovení, která jsou v nařízení (EU) č. 525/2013 v porovnání s rozhodnutím č. 280/2004/ES nová. Tyto jednotné prováděcí předpisy by se měly vztahovat na podávání zpráv o inventuře skleníkových plynů, přibližné inventuře skleníkových plynů, systémech pro politiky a opatření a odhady, použití výnosů z dražeb a projektových kreditů a pro účely rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 529/2013/EU (6). Vzhledem k počtu změn, které je nutno v rozhodnutí 2005/166/ES provést, je vhodné zmíněné rozhodnutí zrušit a nahradit.
(4)
Aby bylo zajištěno důvěryhodné, jednotné, transparentní a včasné posouzení souladu s rozhodnutím Evropského parlamentu a Rady č. 406/2009/ES (7), stanoví nařízení (EU) č. 525/2013 na úrovni Unie proces přezkumu inventur skleníkových plynů předložených členskými státy. Aby bylo zajištěno včasné a účinné provedení procesu přezkumu, je nutné stanovit harmonogram a jednotlivé kroky pro provádění komplexního a každoročního přezkumu inventur skleníkových plynů předkládaných členskými státy.
(5)
Nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. C(2014) 1539 (8) stanoví základní požadavky na inventurní systém Unie za účelem plnění povinností stanovených v rozhodnutí 19/CMP.1 konference smluvních stran UNFCCC jednající jako shromáždění smluvních stran Kjótského protokolu. Aby bylo zajištěno včasné a účinné plnění těchto povinností, je nutné stanovit lhůty pro spolupráci a koordinaci mezi Komisí a členskými státy při přípravě zprávy o inventuře skleníkových plynů Unie.
(6)
V zájmu zajištění právní jistoty ohledně povinností Unie a členských států podávat zprávy po skončení dodatečného období pro splnění závazků stanovených v Kjótském protokolu by měl být zachován účinek článků 18, 19 a 24 rozhodnutí 2005/166/ES.
(7)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro změnu klimatu,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
PŘEDMĚT A DEFINICE
Článek 1
Předmět
Toto nařízení stanoví prováděcí pravidla k nařízení (EU) č. 525/2013, pokud jde o:
a)
podávání zpráv o inventurách skleníkových plynů, přibližných inventurách skleníkových plynů, politikách a opatřeních a odhadech, použití výnosů z dražeb a projektových kreditů podle článků 7, 8, 12, 13, 14 a 17 nařízení (EU) č. 525/2013 ze strany členských států;
b)
podávání zpráv ze strany členských států pro účely rozhodnutí č. 529/2013/EU;
c)
stanovení harmonogramu a kroků pro provádění komplexních a každoročních přezkumů inventur skleníkových plynů členských států podle článku 19 nařízení (EU) č. 525/2013;
d)
lhůty pro spolupráci a koordinaci mezi Komisí a členskými státy při přípravě zprávy o inventuře skleníkových plynů Unie.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
1)
„tabulkou společného formátu vykazování“ tabulka pro informace o antropogenních emisích skleníkových plynů ze zdrojů a pohlcení pomocí propadů uvedené v příloze II rozhodnutí 24/CP.19 konference smluvních stran Rámcové úmluvy Organizace spojených národů o změně klimatu (UNFCCC) (dále jen „rozhodnutí 24/CP.19“) a v příloze rozhodnutí 6/CMP.9 konference smluvních stran UNFCCC jednající jako shromáždění smluvních stran Kjótského protokolu;
2)
„referenčním přístupem“ referenční přístup podle metodiky Mezivládního panelu pro změnu klimatu (IPCC), jak je uvedena v metodickém manuálu IPCC pro národní inventury skleníkových plynů z roku 2006, které jsou použitelné podle článku 6 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. C(2014) 1539;
3)
„prvním přístupem“ základní metoda uvedená v metodickém manuálu IPCC z roku 2006 nebo v pokynech IPCC pro správnou praxi z roku 2003;
4)
„klíčovou kategorií“ kategorie, která má významný vliv na celkovou inventuru skleníkových plynů členského státu nebo Unie z hlediska absolutní úrovně emisí a pohlcení, trendu emisí a pohlcení nebo nejistoty ohledně emisí a pohlcení;
5)
„sektorovým přístupem“ sektorový přístup IPCC, jak je stanoven v metodice IPCC z roku 2006.
KAPITOLA II
PODÁVÁNÍ ZPRÁV ZE STRANY ČLENSKÝCH STÁTŮ
Článek 3
Obecná pravidla pro podávání zpráv o inventurách skleníkových plynů
1. Členské státy předloží Komisi informace uvedené v čl. 7 odst. 1 až 5 nařízení (EU) č. 525/2013 s kopií pro Evropskou agenturu pro životní prostředí tak, že v souladu s článkem 6 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. C(2014) 1539 a pravidly stanovenými v tomto nařízení vyplní:
a)
tabulky společného formátu vykazování předložením úplného souboru tabulek nebo souborů ve formátu XML (Extensible Markup Language) v závislosti na dostupnosti příslušného softwaru, které pokrývají územní rozsah daného členského státu podle nařízení (EU) č. 525/2013;
b)
standardní elektronický formulář pro vykazování jednotek podle Kjótského protokolu a souvisejících instrukcí pro vykazování přijaté konferencí smluvních stran UNFCCC jednající jako shromáždění smluvních stran Kjótského protokolu;
c)
přílohy I až VIII a X až XV tohoto nařízení.
2. Úplná zpráva o národní inventuře uvedená v čl. 7 odst. 3 nařízení (EU) č. 525/2013 musí být vyhotovena podle struktury stanovené v dodatku k metodice pro podávání zpráv o ročních inventurách skleníkových plynů podle úmluvy UNFCCC, které jsou obsaženy v příloze I rozhodnutí 24/CP.19, a v souladu s pravidly stanovenými v tomto nařízení.
Článek 4
Vykazování informací ve zprávě o národní inventuře nebo v příloze zprávy o národní inventuře
1. Členské státy uvedou informace a tabulky vyžadované v článcích 6, 7, 9 až 16 ve zprávě o národní inventuře nebo ve zvláštní příloze zprávy o národní inventuře, jak je stanoveno v příloze I.
2. Pokud se členské státy mohou rozhodnout, zda budou informace a tabulky, které mají být předloženy, uvedeny ve zprávě o národní inventuře nebo ve zvláštní příloze zprávy o národní inventuře, musí jednoznačně uvést, kde jsou informace poskytnuty, a to vyplněním přílohy I.
Článek 5
Postupy podávání informací
Pro podávání informací podle článků 4, 5, 7, 8, 12 až 17 nařízení (EU) č. 525/2013 použijí členské státy nástroje platformy ReportNet Evropské agentury pro životní prostředí poskytnuté podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 401/2009 (9).
Článek 6
Podávání informací o národních inventurních systémech
1. Členské státy předloží informace o svých národních inventurních systémech uvedených v čl. 5 odst. 1 nařízení (EU) č. 525/2013 v textové podobě s upřesněním:
a)
názvu a kontaktních údajů vnitrostátního subjektu, který nese celkovou odpovědnost za národní inventuru daného členského státu;
b)
úlohy a povinností jednotlivých orgánů a subjektů ve vztahu k procesu plánování, přípravy a řízení inventury a rovněž institucionálních, právních a procesních opatření, která byla přijata za účelem sestavení inventury;
c)
popisu postupu shromažďování údajů o činnostech, volby emisních faktorů a metod a vypracování odhadů emisí;
d)
popisu použitých přístupů a výsledků určení klíčových kategorií;
e)
popisu procesů, které stanoví, kdy se provádějí přepočty dříve předložených inventurních údajů;
f)
popisu plánu zajištění kvality a kontroly kvality, jeho provádění a stanovení cílů kvality a informací o postupech interního a externího hodnocení a přezkumu a jejich výsledcích v souladu s pokyny pro národní systémy stanovenými v příloze rozhodnutí 19/CMP.1 konference smluvních stran UNFCCC jednající jako shromáždění smluvních stran Kjótského protokolu;
g)
popisu postupů oficiálního posouzení a schválení inventury.
2. Členské státy předloží popis opatření přijatých s cílem zajistit přístup příslušných inventurizačních orgánů k informacím uvedeným v čl. 5 odst. 2 nařízení (EU) č. 525/2013, včetně informací o organizacích, které informace poskytly, pravidelného plánování přístupu k informacím, úrovni rozčlenění a úplnosti informací, k nimž je umožněn přístup.
Článek 7
Podávání informací o souladu vykázaných údajů o látkách znečišťujících ovzduší
1. Členské zprávy předloží textové informace o výsledcích kontrol uvedených v čl. 7 odst. 1 písm. m) bodě i) nařízení (EU) č. 525/2013 a o souladu údajů podle čl. 7 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) č. 525/2013 včetně:
a)
stručného posouzení, zda jsou odhady emisí oxidu uhelnatého (CO), oxidu siřičitého (SO2), oxidů dusíku (NOx) a těkavých organických sloučenin v inventurách předložených členskými státy podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/81/ES (10) a podle Úmluvy EHK OSN o dálkovém znečišťování ovzduší přecházejícím hranice států v souladu s příslušnými odhady emisí v inventurách skleníkových plynů podle nařízení (EU) č. 525/2013;
b)
dat předložení zpráv podle směrnice 2001/81/ES a podle Úmluvy EHK OSN o dálkovém znečišťování ovzduší přecházejícím hranice států, která byla porovnána s předloženou inventurou podle nařízení (EU) č. 525/2013.
2. Pokud kontroly uvedené v odstavci 1 tohoto článku vedou k rozdílům mezi celkovými emisemi bez využívání půdy, změn ve využívání půdy a lesnictví (dále jen „LULUCF“) u konkrétní látky znečišťující ovzduší vykázané podle nařízení (EU) č. 525/2013 respektive podle směrnice 2001/81/ES nebo Úmluvy EHK OSN o dálkovém znečišťování ovzduší přecházejícím hranice států za rok X-2 větším než +/-5 %, podá dotyčný členský stát pro tuto látku znečišťující ovzduší kromě textových informací podle odstavce 1 tohoto článku i zprávu v souladu s tabulkou stanovenou v příloze II tohoto nařízení.
3. Členské státy mohou předložit pouze textové informace v případě, že rozdíl větší než +/-5 % uvedený v odstavci 2 vyplývá z opravy chyb údajů nebo rozdílů mezi příslušnými právními nástroji v územním rozsahu či v oblasti působnosti.
Článek 8
Podávání informací o přepočtech
Členské státy uvedou důvod přepočtů pro referenční rok nebo období a pro rok X-3, jak je uvedeno v čl. 7 odst. 1 písm. e) nařízení (EU) č. 525/2013, v tabulce stanovené v příloze III tohoto nařízení.
Článek 9
Podávání informací o provedení doporučení a úprav
1. Podle čl. 7 odst. 1 písm. j) nařízení (EU) č. 525/2013 předloží členské státy informace o stavu provádění jednotlivých úprav a doporučení uvedených v poslední zveřejněné individuální zprávě o přezkumu v rámci úmluvy UNFCCC, včetně důvodů neprovedení takového doporučení, a to v souladu s tabulkou stanovenou v příloze IV tohoto nařízení.
2. Členské státy předloží informace o stavu provádění jednotlivých doporučení uvedených v poslední zprávě o přezkumu podle čl. 35 odst. 2 v souladu s tabulkou stanovenou v příloze IV.
Článek 10
Podávání informací o souladu vykázaných emisí s údaji ze systému obchodování s emisemi
1. Členské státy předloží informace uvedené v čl. 7 odst. 1 písm. k) nařízení (EU) č. 525/2013 v souladu s tabulkou stanovenou v příloze V tohoto nařízení.
2. Členské státy předloží textové informace o výsledcích kontrol provedených podle čl. 7 odst. 1 písm. l) nařízení (EU) č. 525/2013.
Článek 11
Podávání informací o souladu vykázaných údajů o fluorovaných skleníkových plynech
Členské státy předloží textové informace o výsledcích kontrol uvedených v čl. 7 odst. 1 písm. m) bodě ii) nařízení (EU) č. 525/2013 včetně:
a)
popisu kontrol, které členský stát provedl s ohledem na úroveň podrobnosti, soubory údajů a porovnání předložených údajů;
b)
popisu hlavních výsledků kontrol a vysvětlení hlavních nesrovnalostí;
c)
informací o tom, zda a jak byly využity údaje shromažďované provozovateli podle čl. 3 odst. 6 nařízení (ES) č. 842/2006 (11);
d)
v případě, že kontroly nebyly provedeny, vysvětlení důvodů, proč se kontroly nepovažovaly za důležité.
Článek 12
Podávání informací o souladu s energetickými údaji
1. Podle čl. 7 odst. 1 písm. m) bodu iii) nařízení (EU) č. 525/2013 předloží členské státy textové informace o porovnání mezi referenčním přístupem vypočítaným na základě údajů uvedených v inventuře skleníkových plynů a referenčním přístupem vypočítaným na základě údajů vykazovaných v souladu s článkem 4 a přílohou B nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1099/2008 (12).
2. Členské státy poskytnou kvantitativní údaje a vysvětlení týkající se rozdílů větších než +/-2 % v celkové vnitrostátní zjevné spotřebě fosilních paliv na agregované úrovni pro všechny kategorie fosilních paliv za rok X-2 v souladu s tabulkou stanovenou v příloze VI.
Článek 13
Podávání informací o změnách popisů národních inventurních systémů nebo registrů
Členské státy v příslušných kapitolách zprávy o národní inventuře jednoznačně uvedou, zda od předložení předchozí zprávy o národní inventuře došlo ke změnám popisu jejich národních inventurních systémů nebo registrů, jak je uvedeno v čl. 7 odst. 1 písm. n) a o) nařízení (EU) č. 525/2013.
Článek 14
Podávání informací o nejistotě a úplnosti
1. Pro účely podávání informací o nejistotě podle čl. 7 odst. 1 písm. p) nařízení (EU) č. 525/2013 předloží členské státy odhady nejistoty na základě prvního přístupu pro
a)
úrovně a trendy emisí a
b)
údaje o činnostech a emisní faktory nebo jiné parametry odhadů, které se používají na úrovni příslušné kategorie, a to pomocí tabulky stanovené v příloze VII tohoto nařízení.
2. Obecné posouzení úplnosti uvedené v čl. 7 odst. 1 písm. p) nařízení (EU) č. 525/2013 zahrnuje:
a)
přehled kategorií, které byly vykázány jako neodhadnuté (NE), jak je definováno v pokynech pro vykazování ročních inventur skleníkových plynů podle úmluvy UNFCCC obsažených v příloze I rozhodnutí 24/CP.19, a podrobné vysvětlení použití tohoto označení, zejména v případě, že metodický manuál IPCC pro národní inventury skleníkových plynů z roku 2006 poskytuje příslušné metody odhadu skleníkových plynů;
b)
popis územního rozsahu inventury skleníkových plynů.
3. Pokud členský stát předloží inventury s rozdílným územním rozsahem podle úmluvy UNFCCC a Kjótského protokolu a podle nařízení (EU) č. 525/2013, poskytne tento členský stát stručný popis zásad a metod, které byly při sestavování inventury pro území příslušného členského státu náležející do Unie použity k rozlišení emisí a pohlcení vykázaných pro území Unie od emisí a pohlcení vykázaných pro území mimo Unii.
Článek 15
Podávání informací o ostatních prvcích pro přípravu zprávy o inventuře skleníkových plynů v Unii
1. Aby bylo možné připravit zprávu o inventuře skleníkových plynů v Unii, jak je uvedeno v čl. 7 odst. 1 písm. p) nařízení (EU) č. 525/2013, předloží členské státy informace o metodách a emisních faktorech použitých pro kategorie určené jako klíčové kategorie Unie v příslušných souborech XML a v tabulkách společného formátu vykazování.
2. Pro účely odstavce 1 poskytne Komise do 31. října roku, který předchází předložení inventury, seznam nejnovějších klíčových kategorií Unie.
3. Členské státy objasní a vysvětlí historické trendy emisí a meziroční odchylky na agregované úrovni v každém sektoru, včetně odkazu na hlavní zjištěné příčiny, které měly významný dopad na trendy. Pozornost se zaměří na vysvětlení změn v posledním roce inventury v porovnání s rokem 1990 a na vysvětlení významných meziročních odchylek u posledních vykazovaných roků, zejména mezi rokem X-3 a rokem X-2.
Článek 16
Podávání informací o významných změnách metodických popisů
Do 15. března každého roku předloží členské státy informace o významných změnách metodických popisů ve zprávě o národní inventuře v porovnání se zprávou, která měla být předložena dne 15. dubna předchozího roku, a to v tabulce stanovené v příloze VIII.
Článek 17
Podávání zpráv o přibližných inventurách skleníkových plynů
1. Členské státy předloží přibližné inventury skleníkových plynů uvedené v čl. 8 odst. 1 nařízení (EU) č. 525/2013 v souladu s tabulkou společného formátu vykazování (souhrnnou tabulkou č. 2), a to:
a)
na úrovni rozčlenění podle kategorií zdrojů se zohledněním údajů o činnostech a metod dostupných pro vypracování odhadů za rok X-1;
b)
bez celkových přibližných emisí a pohlcení vyjádřených ekvivalentem CO2 z LULUCF;
c)
s připojením dvou sloupců pro vykázání rozdělení na emise zahrnuté v systému Unie pro obchodování s emisemi, který byl vytvořen směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES (13), a emise, na něž se vztahuje rozhodnutí č. 406/2009/ES, a to podle kategorie zdroje, jsou-li tyto informace k dispozici.
2. Členské státy poskytnou vysvětlení, včetně hlavních příčin trendů emisí vykázaných v souhrnné tabulce č. 2 v porovnání s již předloženou inventurou. Toto vysvětlení zohledňuje pouze informace, které jsou k dispozici pro vypracování odhadů za rok X-1.
Článek 18
Lhůty pro spolupráci a koordinaci při přípravě zprávy o inventuře skleníkových plynů Unie
Při přípravě zprávy o inventuře skleníkových plynů Unie a zprávy o inventuře Unie členské státy a Komise vzájemně spolupracují a postupují koordinovaně a dodržují lhůty stanovené v příloze IX.
Článek 19
Podávání zpráv o určení přiděleného množství
Členské státy předloží Komisi zprávu s informacemi, které jsou nezbytné k usnadnění výpočtu společného přiděleného množství a přiděleného množství Unie podle čl. 3 odst. 7a, 8 a 8a Kjótského protokolu za druhé závazkové období v souladu s přílohou I rozhodnutí 2/CMP.8 vztahujícího se k této zprávě, a to tři měsíce před lhůtou pro předložení této zprávy úmluvě UNFCCC.
Článek 20
Podávání zpráv o národních systémech pro politiky a opatření a odhady
Členské státy podávají zprávy o národních systémech pro politiky a opatření a odhady podle čl. 13 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) č. 525/2013, včetně:
a)
informací o příslušných institucionálních, právních a procesních opatřeních, včetně určení příslušného vnitrostátního subjektu či subjektů, kterým je svěřena celková odpovědnost za hodnocení politiky dotyčného členského státu a za odhady antropogenních emisí skleníkových plynů;
b)
popisu příslušných institucionálních, právních a procesních opatření stanovených v daném členském státě za účelem hodnocení politiky a provádění odhadů antropogenních emisí skleníkových plynů ze zdrojů a pohlcení pomocí propadů;
c)
popisu příslušných procesních opatření a lhůt pro zajištění včasnosti, transparentnosti, přesnosti, jednotnosti, srovnatelnosti a úplnosti předložených informací o politikách a opatřeních a předložených informací o odhadech;
d)
popisu celkového postupu shromažďování a používání údajů společně s posouzením, zda se při hodnocení politik, opatření a tvorbě projekcí, jakož i při tvorbě projekcí pro jednotlivé sektory vychází z jednotných postupů shromažďování a používaní údajů;
e)
popisu postupu výběru předpokladů, metodik a modelů pro hodnocení politiky a pro vypracování odhadů antropogenních emisí skleníkových plynů;
f)
popisu činností v oblasti zajištění kvality a kontroly kvality a analýzy citlivosti provedených odhadů.
Článek 21
Podávání informací o aktualizacích týkajících se strategií členských států v oblasti rozvoje nízkouhlíkového hospodářství
Členské státy poskytnou aktualizace týkající se strategií členských států v oblasti rozvoje nízkouhlíkového hospodářství uvedené v čl. 13 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) č. 525/2013, včetně:
a)
cíle a stručného popisu provedené aktualizace;
b)
právního statusu strategie rozvoje nízkouhlíkového hospodářství a její aktualizace;
c)
změn a očekávaných dopadů aktualizace na provádění strategie rozvoje nízkouhlíkového hospodářství;
d)
lhůty a popisu pokroku při provádění strategie rozvoje nízkouhlíkového hospodářství a její aktualizace a případně posouzení předpokládaných nákladů a přínosů spojených s aktualizací;
e)
způsobu zveřejnění informací podle čl. 4 odst. 3 nařízení (EU) č. 525/2013.
Článek 22
Podávání zpráv o politikách a opatřeních
1. Členské státy předloží informace o politikách a opatřeních uvedené v čl. 13 odst. 1 písm. c), d) a e) nařízení (EU) č. 525/2013 v souladu s tabulkou stanovenou v příloze XI tohoto nařízení prostřednictvím poskytnuté šablony pro podávání zpráv a podle postupu předkládání zavedeného Komisí.
2. Členské státy poskytnou kvalitativní údaje o vazbách mezi jednotlivými politikami a opatřeními oznámenými podle odstavce 1 a o tom, jak tyto politiky a opatření přispívají k různým scénářům odhadů, včetně posouzení jejich přispění k dosažení strategie rozvoje nízkouhlíkového hospodářství, a to kromě tabulky uvedené v odstavci 1 i v textové podobě.
Článek 23
Vykazování odhadů
1. Členské státy předloží informace o odhadech antropogenních emisí skleníkových plynů ze zdrojů a jejich pohlcení pomocí propadů, jak je uvedeno v článku 14 nařízení (EU) č. 525/2013, v souladu s tabulkami stanovenými v příloze XII tohoto nařízení prostřednictvím poskytnuté šablony pro podávání zpráv a podle postupu předkládání zavedeného Komisí.
2. Členské státy poskytnou doplňkové informace v textové podobě týkající se:
a)
výsledků analýzy citlivosti u celkových vykázaných emisí skleníkových plynů společně se stručným vysvětlením toho, které parametry se lišily a jak;
b)
výsledků analýzy citlivosti v rozdělení na celkové emise, na něž se vztahuje rozhodnutí č. 406/2009/ES, celkové emise zahrnuté v systému Unie pro obchodování s emisemi vytvořeném směrnicí 2003/87/ES a celkové emise z LULUCF, jsou-li tyto údaje k dispozici;
c)
roku inventurních údajů (referenčního roku) a roku zprávy o inventuře použité jako výchozí bod pro vypracování odhadů;
d)
metodik použitých k vypracování odhadů, včetně stručného popisu použitých modelů a jejich odvětvového, územního a časového rozsahu, odkazů na další informace o modelech a údajů o použitých klíčových vnějších předpokladech a parametrech.
3. Devět měsíců před lhůtou pro předložení zprávy o odhadech podle čl. 14 odst. 1 nařízení č. 525/2013 doporučí Komise po konzultaci s členskými státy v zájmu zajištění jednotnosti souhrnných odhadů pro Unii harmonizované hodnoty pro klíčové parametry stanovené na nadnárodní úrovni, včetně cen uhlíku v rámci systému pro obchodování s emisemi a mezinárodních cen ropy a uhlí při dovozu.
Článek 24
Podávání zpráv o použití výnosů z dražeb
Členské státy předloží informace o použití výnosů z dražeb, jak je uvedeno v čl. 17 odst. 1 písm. b) a c) a odst. 2 nařízení (EU) č. 525/2013, v souladu s tabulkami stanovenými v příloze XIII tohoto nařízení.
Článek 25
Podávání zpráv o projektových kreditech použitých k zajištění souladu s rozhodnutím č. 406/2009/ES
Členské státy předloží informace o projektových kreditech použitých k zajištění souladu s rozhodnutím č. 406/2009/ES, jak je uvedeno v čl. 17 odst. 1 písm. a) a d) nařízení (EU) č. 525/2013, v souladu s tabulkou stanovenou v příloze XIV tohoto nařízení.
Článek 26
Podávání souhrnných informací o uzavřených převodech
1. Členské státy předloží souhrnné informace o uzavřených převodech podle čl. 3 odst. 4 a 5 rozhodnutí č. 406/2009/ES v souladu s tabulkou stanovenou v příloze XV tohoto nařízení.
2. Útvary Komise vyhotoví a zpřístupní elektronickými prostředky zprávu, v níž jsou shrnuty informace, které členské státy každoročně předkládají. Tato zpráva obsahuje pouze souhrnné údaje a nejsou v ní zveřejněny informace z jednotlivých členských států týkající se cen za jednotku ročního emisního přídělu.
KAPITOLA III
ODBORNÝ PŘEZKUM EMISÍ SKLENÍKOVÝCH PLYNŮ PROVÁDĚNÝ UNIÍ
Článek 27
Organizace přezkumů
1. Při provádění přezkumů uvedených v čl. 19 odst. 1 a 2 nařízení (EU) č. 525/2013 podporuje Komisi a Evropskou agenturu pro životní prostředí tým technických odborníků na přezkum.
2. S ohledem na přezkumy jedná Evropská agentura pro životní prostředí jako sekretariát.
3. Komise a Evropská agentura pro životní prostředí vyberou dostatečný počet odborníků na přezkum pokrývající příslušná odvětví, pro něž se provádí inventura, aby zajistily náležitý přezkum inventur skleníkových plynů ve lhůtě, která je k dispozici.
4. Odborníci na přezkum vybraní podle odstavce 3 mají zkušenosti v oblasti sestavování inventur skleníkových plynů a podílejí se pokud možno na procesech přezkumu skleníkových plynů.
5. Člen týmu technických odborníků na přezkum, který přispěl k sestavení inventury skleníkových plynů jednotlivého členského státu, nebo který je státním příslušníkem členského státu, o jehož inventuru se jedná, se přezkumu této inventury neúčastní.
6. Komise a Evropská agentura pro životní prostředí se vynasnaží zajistit, aby byl přezkum inventur skleníkových plynů prováděn ve všech dotčených členských státech jednotným a objektivním způsobem v zájmu zajištění vysoké kvality výsledných technických hodnocení.
7. Přezkumy se provádějí na základě dokladů nebo jako centralizované přezkumy.
8. Sekretariát může rozhodnout, že zorganizuje:
a)
přezkum na základě dokladů a centralizovaný přezkum v témže roce;
b)
kromě přezkumu na základě dokladů nebo centralizovaného přezkumu i návštěvu v dané zemi podle doporučení týmu technických odborníků na přezkum a po konzultaci s dotčeným členským státem.
Článek 28
Úkoly sekretariátu
K úkolům sekretariátu uvedeného v čl. 27 odst. 2 patří:
a)
vyhotovení pracovního plánu pro přezkum;
b)
sestavení a poskytnutí informací potřebných pro práci týmu technických odborníků na přezkum;
c)
koordinace činností v rámci přezkumu, jak je stanoveno v tomto nařízení, včetně komunikace mezi týmem technických odborníků na přezkum a určenou kontaktní osobou nebo osobami z členského státu, jehož se přezkum týká, a přijímání jiných praktických opatření;
d)
potvrzení případů, kdy jsou v inventurách skleníkových plynů členského státu zjištěny významné skutečnosti ve smyslu článku 31, a to po konzultaci s Komisí;
e)
sestavení a úprava konečných a průběžných zpráv o přezkumu a jejich předání dotyčnému členskému státu a Komisi.
Článek 29
První krok každoročního přezkumu
Kontroly za účelem ověření transparentnosti, přesnosti, jednotnosti, srovnatelnosti a úplnosti informací uvedené v čl. 19 odst. 3 písm. a) nařízení (EU) č. 525/2013 mohou zahrnovat:
a)
posouzení, zda byly vykázány všechny kategorie zdrojů emisí a plyny, jak se vyžaduje v nařízení (EU) č. 525/2013;
b)
posouzení, zda jsou časové řady emisí skleníkových plynů konzistentní;
c)
posouzení, zda jsou implicitní emisní faktory v členských státech srovnatelné s přihlédnutím ke standardním emisním faktorům IPCC pro rozdílné vnitrostátní situace;
d)
posouzení používání označení „neodhadnuté“, pokud existují metodiky IPCC úrovně 1 (tier 1) a není-li použití tohoto označení odůvodněné v souladu s bodem 37 pokynů pro podávání zpráv o ročních inventurách skleníkových plynů podle úmluvy UNFCCC, které jsou obsaženy v příloze I rozhodnutí 24/CP.19;
e)
analýzu přepočtů provedených u předložených inventur, zejména v případě, jsou-li přepočty založeny na změnách užité metodiky;
f)
srovnání ověřených emisí vykázaných v systému Unie pro obchodování s emisemi skleníkových plynů vykázanými podle článku 7 nařízení (EU) č. 525/2013 za účelem určení oblastí, v nichž se údaje o emisích a trendy předložené členským státem, jehož se přezkum týká, značně liší od údajů a trendů ostatních členských států;
g)
srovnání výsledků referenčního přístupu Eurostatu s referenčním přístupem členských států;
h)
srovnání výsledků sektorového přístupu Eurostatu se sektorovým přístupem členských států;
i)
posouzení, zda mohou doporučení z předchozích přezkumů prováděných Unií nebo přezkumů v rámci úmluvy UNFCCC, která členský stát neprovedl, vést k technické opravě;
j)
posouzení, zda v inventuře daného členského státu existují potenciální nadhodnocené nebo podhodnocené údaje související s některou klíčovou kategorií.
Článek 30
Událost vedoucí k druhému kroku každoročního přezkumu
V rámci každoročního přezkumu jsou kontroly uvedené v článku 32 provedeny v případě, že při kontrolách podle článku 29 byly zjištěny významné skutečnosti ve smyslu článku 31, na žádost členského státu, v případě pozdního předložení inventury, jež znemožňuje provést kontroly v rámci prvního kroku přezkumu ve stanovené lhůtě uvedené v příloze XVI, nebo v případě nereagování na výsledky prvního kroku přezkumu.
Článek 31
Práh významnosti
1. Doporučení z dřívějších přezkumů provedených Unií nebo v rámci úmluvy UNFCCC, která nebyla provedena, představují významnou skutečnost podle čl. 19 odst. 4 písm. a) nařízení (EU) č. 525/2013 tehdy, pokud se doporučení nebo otázka týká nadhodnocených či podhodnocených údajů v inventurách skleníkových plynů, jež by mohly vést k technické opravě, a pokud dotyčný členský stát neposkytl uspokojivé vysvětlení, proč toto doporučení neprovedl.
2. Za významnou skutečnost podle čl. 19 odst. 4 písm. b) nařízení (EU) č. 525/2013 se nepokládají podhodnocené nebo nadhodnocené údaje v inventurách, které představují méně než 0,05 procenta celkových národních emisí skleníkových plynů daného členského státu bez LULUCF za rok inventury, jež je předmětem přezkumu, nebo které nepřesahují 500 kt ekvivalentu CO2 podle toho, která hodnota je nižší.
Článek 32
Druhý krok každoročního přezkumu
1. Kontroly za účelem zjištění případů, kdy jsou údaje inventur připravovány způsobem, který není v souladu s pokyny úmluvy UNFCCC nebo pravidly Unie, jak je uvedeno v čl. 19 odst. 3 písm. b) nařízení (EU) č. 525/2013, mohou zahrnovat:
a)
podrobné přezkoumání odhadů inventur, včetně metodik, které členský stát použil při sestavování inventur;
b)
podrobnou analýzu toho, jak členský stát provedl doporučení související se zlepšením odhadů inventur, která jsou uvedena v poslední zprávě o každoročním přezkumu v rámci úmluvy UNFCCC, jež byla členskému státu zpřístupněna před předložením informací, které jsou předmětem přezkumu, nebo v konečné zprávě o přezkumu podle čl. 35 odst. 2 tohoto nařízení; pokud doporučení nebyla dosud provedena, podrobnou analýzu odůvodnění, které členský stát předložil s ohledem na neprovedení těchto doporučení;
c)
podrobné posouzení konzistentnosti časových řad odhadů emisí skleníkových plynů;
d)
podrobné posouzení, zda jsou přepočty, které členský stát v dotyčné inventuře provedl v porovnání s předchozí inventurou, vykázány transparentně a provedeny v souladu s metodickým manuálem IPCC pro národní inventury skleníkových plynů z roku 2006;
e)
opatření přijatá v návaznosti na výsledky kontrol uvedených v článku 29 tohoto nařízení a případné doplňkové informace, které členský stát, jehož se přezkum týká, poskytl v reakci na dotazy týmu technických odborníků na přezkum, a jiné příslušné kontroly.
2. Členský stát, který chce podstoupit kontroly uvedené v odstavci 1 na žádost, vyrozumí Komisi do 31. října roku předcházejícího roku, v němž se příslušný přezkum uskuteční.
Článek 33
Komplexní přezkum
1. Komplexní přezkum uvedený v čl. 19 odst. 1 nařízení (EU) č. 525/2013 zahrnuje kontroly podle článků 29 a 32 tohoto nařízení týkající se celé inventury.
2. Komplexní přezkum může zahrnovat kontroly za účelem zjištění, zda problémy, které byly při přezkumu v rámci úmluvy UNFCCC nebo přezkumu prováděném Unií zjištěny u jednoho členského státu, mohou představovat problém i u ostatních členských států.
Článek 34
Technické opravy
1. Technická oprava se považuje za nutnou ve smyslu čl. 19 odst. 3 písm. c) nařízení (EU) č. 525/2013 tehdy, pokud podhodnocené nebo nadhodnocené údaje přesahují práh významnosti stanovený v článku 31 tohoto nařízení. V konečné zprávě o přezkumu uvedené v čl. 35 odst. 2 tohoto nařízení, k níž je připojeno odůvodnění založené na důkazech, budou uvedeny pouze technické opravy, které se pokládají za nutné.
2. Pokud technická oprava překračuje práh významnosti alespoň u jednoho roku inventury, která je předmětem přezkumu, nikoli však u všech roků v časové řadě, vypočítá se technická oprava pro všechny ostatní roky, které jsou předmětem přezkumu, aby byla zajištěna konzistentnost časové řady.
Článek 35
Zprávy o přezkumu
1. Do 20. dubna každého roku, pro který se provádí každoroční přezkum, informuje sekretariát dotyčný členský stát o případných významných skutečnostech podle článků 30 a 31 prostřednictvím předběžné zprávy o přezkumu. Tato zpráva se zabývá skutečnostmi, jež byly předloženy nejpozději do 31. března.
2. Sekretariát dotyčný členský stát informuje o ukončení přezkumu prostřednictvím konečné zprávy o přezkumu, a to následovně:
a)
do 20. dubna v případě, že nebyla zaslána průběžná zpráva podle odstavce 1;
b)
do 30. června na konci druhého kroku každoročního přezkumu;
c)
do 30. srpna na konci komplexního přezkumu.
Článek 36
Spolupráce s členskými státy
1. Členské státy:
a)
se účastní všech kroků přezkumu podle harmonogramu stanoveného v příloze XVI;
b)
určí vnitrostátní kontaktní místo pro přezkum prováděný Unií;
c)
v případě potřeby se v úzké spolupráci se sekretariátem podílejí na organizaci návštěvy dané země a usnadňují ji;
d)
poskytnou odpovědi a doplňkové informace a případně připomínky ke zprávám o přezkumu.
2. Na žádost členských států jsou připomínky k zjištěním přezkumu zahrnuty v konečné zprávě o přezkumu.
3. Komise členské státy informuje o složení týmu technických odborníků na přezkum.
Článek 37
Harmonogram přezkumů
Komplexní přezkum a každoroční přezkum se provádí podle harmonogramů stanovených v příloze XVI.
KAPITOLA IV
PODÁVÁNÍ ZPRÁV PRO ÚČELY ROZHODNUTÍ č. 529/2013/EU
Článek 38
Zamezení dvojímu vykazování
Pokud členský stát uvede ve své zprávě o národní inventuře v souladu s článkem 3 tohoto nařízení informace, které se vyžadují rovněž podle rozhodnutí č. 529/2013/EU, má se za to, že tento členský stát splnil své příslušné povinnosti týkající se podávání zpráv podle zmíněného rozhodnutí.
Článek 39
Požadavky na podávání zpráv o systémech obhospodařování orné půdy a obhospodařování pastvin
1. Pokud členský stát ve své zprávě o národní inventuře neuvedl informace stanovené v článku 38 tohoto nařízení, předloží textové informace o zavedených a vyvíjených systémech pro odhad emisí a pohlcení v důsledku obhospodařování orné půdy nebo obhospodařování pastvin, jak je uvedeno v čl. 3 odst. 2 písm. a) druhém pododstavci rozhodnutí č. 529/2013/EU, včetně těchto prvků:
a)
popis institucionálních, právních a procesních opatření přijatých v souladu s požadavky vztahujícími se na vnitrostátní systémy podle Kjótského protokolu, které jsou stanoveny v příloze rozhodnutí 19/CMP.1, a v souladu s požadavky vztahujícími se na vnitrostátní předpisy podle pokynů pro národní inventury skleníkových plynů podle úmluvy UNFCCC, které jsou stanoveny v příloze I rozhodnutí 24/CP.19;
b)
popis toho, nakolik jsou zavedené systémy v souladu s metodickými požadavky uvedenými ve zprávě IPCC z roku 2013 s názvem „Revidované doplňkové metody a Pokyny pro správnou praxi vyplývající z Kjótského protokolu“ (Revised Supplementary Methods and Good Practice Guidance Arising from the Kyoto Protocol), v „Metodickém manuálu IPCC pro národní inventury skleníkových plynů z roku 2006“ a případně v „Dodatku z roku 2013 k metodice IPCC pro národní inventury skleníkových plynů z roku 2006: Mokřady“.
2. Členské státy předloží Komisi informace uvedené v odstavci 1 jako zvláštní zprávu podle tohoto harmonogramu:
a)
první zprávu v roce 2016 za vykazovaný rok 2014, včetně vývoje ode dne 1. ledna 2013,
b)
druhou zprávu v roce 2017 za vykazovaný rok 2015 a
c)
třetí zprávu v roce 2018 za vykazovaný rok 2016.
3. Ve zprávách následujících po první zprávě zaměří členské státy informace na změny a vývoj, k nimž u jejich systémů došlo v porovnání s informacemi uvedenými v předchozí zprávě.
Článek 40
Požadavky na vykazování ročních odhadů emisí a pohlcení v důsledku obhospodařování orné půdy a obhospodařování pastvin
1. Členské státy, které si nezvolily obhospodařování orné půdy nebo obhospodařování pastvin podle Kjótského protokolu, předloží počáteční, předběžné a nezávazné roční odhady emisí a pohlcení v důsledku obhospodařování orné půdy a obhospodařování pastvin, jak je uvedeno v čl. 3 odst. 2 písm. b) druhého pododstavce rozhodnutí č. 529/2013/EU, prostřednictvím informací za příslušný referenční rok nebo období stanovené v příloze VI rozhodnutí č. 529/2013/EU.
2. První výroční zpráva musí být předložena v roce 2015 za vykazovaný rok 2013.
3. Členské státy, na něž se vztahuje odstavec 1 tohoto článku, předloží konečné roční odhady emisí a pohlcení v důsledku obhospodařování orné půdy a obhospodařování pastvin podle čl. 3 odst. 2 písm. c) druhého pododstavce rozhodnutí č. 529/2013/EU pro všechny vykazované roky za období od 1. ledna 2013 do 31. prosince 2020 prostřednictvím konečných informací za příslušný referenční rok nebo období stanovené v příloze VI rozhodnutí č. 529/2013/EU.
4. Při poskytování informací uvedených v odstavcích 1 a 2 tohoto článku dodržují členské státy tyto požadavky:
a)
pro příslušnou činnost podle Kjótského protokolu vyplní všechny příslušné tabulky společného formátu vykazování uvedené v příloze rozhodnutí 6/CMP.9 za druhé závazkové období, včetně průřezových tabulek o zahrnutých činnostech, matice změn využití půdy a informační tabulky o započítávání, a
b)
uvedou vysvětlující informace o použitých metodikách a údajích, jak se vyžaduje ve zprávě o národní inventuře v souladu s rozhodnutím 2/CMP.8 podle Kjótského protokolu a jeho přílohou II.
Článek 41
Zvláštní požadavky na vykazování
1. Odchylně od článku 38 tohoto nařízení předloží členský stát pro činnosti související s obhospodařováním lesů a odlesňováním v případě, že s ohledem na svou povinnost započítávání podle Kjótského protokolu podává informace v souladu s ustanoveními o lesních kulturách uvedenými v bodech 37 až 39 přílohy rozhodnutí 2/CMP.7, za účelem splnění svých povinností podle rozhodnutí č. 529/2013/EU zvláštní tabulky společného formátu vykazování, které jsou vyplněny, aniž by se použila ustanovení uvedená v bodech 37 až 39 přílohy rozhodnutí 2/CMP.7.
2. Odchylně od článku 38 tohoto nařízení předloží členský stát, který si nezvolil obhospodařování orné půdy nebo obhospodařování pastvin podle Kjótského protokolu, informace o odvodňování a zavodňování mokřadů pro započítávání podle zmíněného protokolu, a pokud tento členský stát uplatňuje čl. 3 odst. 3 rozhodnutí č. 529/2013/EU, předloží pro tyto činnosti zvláštní tabulky společného formátu vykazování, které jsou vyplněny v souladu se zmíněným rozhodnutím.
Článek 42
Předkládání informací
1. Informace odpovídající požadavkům na vykazování uvedeným v článcích 39, 40 a 41 tohoto nařízení se Komisi předkládají jako zvláštní příloha zprávy o národní inventuře uvedené v čl. 7 odst. 3 nařízení (EU) č. 525/2013.
2. Pokud se nepoužije článek 38 tohoto nařízení, předloží členské státy s ohledem na své povinnosti týkající se podávání zpráv podle čl. 3 odst. 2 prvního pododstavce a odst. 3 rozhodnutí č. 529/2013/EU informace v souladu s článkem 3 tohoto nařízení a uvedou příslušné údaje v příloze zprávy o národní inventuře uvedené v čl. 7 odst. 3 nařízení (EU) č. 525/2013.
Článek 43
Vykazování na konci období započítávání
Pro účely čl. 7 odst. 2 nařízení (EU) č. 525/2013 předloží členské státy informace v souladu s článkem 3 tohoto nařízení a podle ustanovení obsažených v této kapitole.
KAPITOLA V
PŘECHODNÁ A ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 44
Zrušení a přechodné ustanovení
Rozhodnutí č. 2005/166/ES se zrušuje. Účinky článků 18, 19 a 24 jsou zachovány.
Článek 45
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 30. června 2014.
KOMISSION TÄYTÄNTÖÖNPANOASETUS (EU) N:o 749/2014,
annettu 30 päivänä kesäkuuta 2014,
jäsenvaltioiden Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 525/2013 mukaisesti raportoimien tietojen rakenteesta, muodosta, toimittamistavasta ja tarkastamisesta
EUROOPAN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon järjestelmästä kasvihuonekaasupäästöjen seuraamiseksi ja niistä raportoimiseksi sekä muista ilmastonmuutosta koskevista tiedoista raportoimiseksi kansallisella ja unionin tasolla sekä päätöksen N:o 280/2004/EY kumoamisesta 21 päivänä toukokuuta 2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 525/2013 (1) ja erityisesti sen 7 artiklan 7 ja 8 kohdan, 8 artiklan 2 kohdan, 12 artiklan 3 kohdan, 17 artiklan 4 kohdan ja 19 artiklan 5 kohdan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Tiedot, jotka komissiolle raportoidaan asetuksen (EU) N:o 525/2013 nojalla, ovat tarpeen sen arvioimiseksi, missä määrin unioni ja sen jäsenvaltiot ovat onnistuneet tosiasiassa täyttämään kaikki kasvihuonekaasupäästöjen rajoittamiseen tai vähentämiseen liittyvät velvoitteensa, jotka perustuvat ilmastonmuutosta koskevaan Yhdistyneiden kansakuntien puitesopimukseen, jäljempänä ’UNFCCC’, joka on hyväksytty neuvoston päätöksellä 94/69/EY (2), UNFCCC:hen liitettyyn Kioton pöytäkirjaan, joka on hyväksytty neuvoston päätöksellä 2002/358/EY (3), sekä vuonna 2009 hyväksyttyyn unionin säädöskokonaisuuteen eli niin sanottuun ilmasto- ja energiapakettiin. Kyseisten tietojen avulla unioni voi myös laatia vuosittaiset raportit UNFCCC:n ja Kioton pöytäkirjan velvoitteiden mukaisesti.
(2)
Kioton pöytäkirjan osapuolten kokouksena toimineen UNFCCC:n osapuolten konferenssin päätöksessä 19/CMP.1 esitetään kansallisia kasvihuonekaasuinventaariojärjestelmiä koskevat ohjeet, joita osapuolten olisi noudatettava. UNFCCC:n osapuolten konferenssi sopi UNFCCC:n osapuolten konferenssin päätöksessä 24/CP.19, joka koskee liitteessä I mainituille osapuolille tarkoitettujen vuosittaisia inventaarioita koskevien UNFCCC:n raportointiohjeiden tarkistamista, että UNFCCC:n osapuolet käyttävät hallitustenvälisen ilmastonmuutospaneelin, jäljempänä ’IPCC’, vuonna 2006 antamia kansallisia kasvihuonekaasuinventaarioita koskevia ohjeita, IPCC:n uusia lämmitysvaikutusta arvoja ja tarkistettuja määrämuotoisia raportointitaulukoita, jotka sisältyvät kyseisen päätöksen liitteeseen.
(3)
Koska päätös N:o 280/2004/EY (4) on korvattu asetuksella (EU) N:o 525/2013, päätöksen N:o 280/2004/EY täytäntöönpanosäännöistä tehty komission päätös 2005/166/EY (5) olisi tarpeen saattaa ajan tasalle, jotta voidaan ottaa huomioon kansainvälisesti hyväksyttyihin ohjeisiin tehdyt muutokset ja varmistaa yhdenmukaiset täytäntöönpanoedellytykset niille asetuksen (EU) N:o 525/2013 säännöksille, jotka eivät sisältyneet päätökseen 280/2004/EY. Tällaisten yhdenmukaistettujen täytäntöönpanosäännösten olisi katettava seuraavien tietojen raportointi: kasvihuonekaasuinventaariot, kasvihuonekaasuinventaarioiden ennakkotiedot, politiikkojen, toimien ja ennusteiden järjestelmiä koskevat tiedot, huutokaupasta saatavien tulojen ja hankeperäisten hyvitysten käyttöä koskevat tiedot sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksessä N:o 529/2013/EU (6) tarkoitetut tiedot. Koska päätökseen N:o 2005/166/EY tehtäviä muutoksia on paljon, kyseinen päätös on aiheellista kumota ja korvata.
(4)
Asetuksella (EU) N:o 525/2013 otetaan unionin tasolla käyttöön jäsenvaltioiden kasvihuonekaasuinventaarioiden tarkastusmenettely sen varmistamiseksi, että Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksen N:o 406/2009/EY (7) noudattamista arvioidaan uskottavasti, johdonmukaisesti, läpinäkyvästi ja oikea-aikaisesti. Jäsenvaltioiden kasvihuonekaasuinventaarioiden kattavien ja vuosittaisten tarkastusten tekemiselle on tarpeen määrittää aikataulu ja vaiheet sen varmistamiseksi, että tarkastusmenettely toteutetaan oikea-aikaisesti ja tehokkaasti.
(5)
Komission delegoidussa asetuksessa (EU) N:o C(2014) 1539 (8) vahvistetaan sisällölliset vaatimukset inventaariojärjestelmälle, jolla unioni voi täyttää velvoitteensa, jotka perustuvat Kioton pöytäkirjan osapuolten kokouksena toimineen UNFCCC:n osapuolten konferenssin päätökseen 19/CMP.1. Velvoitteiden oikea-aikaisen ja tehokkaan täytäntöönpanon varmistamiseksi on tarpeen vahvistaa aikataulut komission ja jäsenvaltioiden väliselle yhteistyölle ja koordinoinnille unionin kasvihuonekaasuinventaarioraportin laatimista varten.
(6)
Jotta unionin ja jäsenvaltioiden raportointivelvoitteiden osalta voidaan taata oikeusvarmuus, kun Kioton pöytäkirjaan perustuvien velvoitteiden täyttämiseksi myönnetty lisäaika päättyy, päätöksen N:o 2005/166/EY 18, 19 ja 24 artiklan vaikutusten olisi pysyttävä voimassa.
(7)
Tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat ilmastonmuutoskomitean lausunnon mukaiset,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:
I LUKU
KOHDE JA MÄÄRITELMÄT
1 artikla
Kohde
Tässä asetuksessa vahvistetaan asetuksen (EU) N:o 525/2013 täytäntöönpanosäännöt seuraavien seikkojen osalta:
a)
jäsenvaltioiden raportointi kasvihuonekaasuinventaarioista ja kasvihuonekaasuinventaarioiden ennakkotiedoista, politiikkoja, toimia ja ennusteita koskevista tiedoista sekä huutokaupasta saatavien tulojen ja hankeperäisten hyvitysten käytöstä asetuksen (EU) N:o 525/2013 7, 8, 12, 13, 14 ja 17 artiklan mukaisesti;
b)
päätöksessä N:o 529/2013/EU tarkoitettu jäsenvaltioiden raportointi;
c)
aikataulu ja vaiheet jäsenvaltioiden kasvihuonekaasuinventaarioiden kattavien ja vuosittaisten tarkastusten suorittamiselle asetuksen (EU) N:o 525/2013 19 artiklan mukaisesti;
d)
komission ja jäsenvaltioiden välisen yhteistyön ja koordinoinnin aikataulut unionin kasvihuonekaasuinventaarioraportin laatimista varten.
2 artikla
Määritelmät
Tässä asetuksessa tarkoitetaan:
1)
’määrämuotoisella raportointitaulukolla’ taulukkoa, jossa esitetään tiedot ihmisen toiminnan aiheuttamista kasvihuonekaasujen lähteistä syntyvistä päästöistä ja nielujen aikaansaamista poistumista, jotka sisältyvät ilmastonmuutosta koskevan Yhdistyneiden kansakuntien puitesopimuksen, jäljempänä ’UNFCCC’, osapuolten konferenssin päätöksen 24/CP.19 liitteeseen II ja Kioton pöytäkirjan osapuolten kokouksena toimineen UNFCCC:n osapuolten konferenssin päätöksen 6/CMP.9 liitteeseen;
2)
’vertailulaskennalla’ hallitustenvälisen ilmastonmuutospaneelin, jäljempänä ’IPCC’, käyttämää vertailulaskentaa, joka sisältyy delegoidun asetuksen (EU) N:o C(2014) 1539 6 artiklan nojalla sovellettaviin vuoden 2006 IPCC:n ohjeisiin kansallisista kasvihuonekaasuinventaarioista;
3)
’lähestymistavalla 1’ perusmenetelmää, joka sisältyy vuoden 2006 IPCC:n ohjeisiin tai vuoden 2003 IPCC:n ohjeisiin hyvistä käytännöistä;
4)
’avainluokalla’ luokkaa, jolla on huomattava vaikutus jäsenvaltion tai unionin kasvihuonekaasujen kokonaisinventaarioon päästöjen ja poistumien absoluuttisten määrien, päästöjen ja poistumien kehityssuuntausten tai päästöjen ja poistumien epävarmuuden kautta;
5)
’sektorikohtaisella laskennalla’ vuoden 2006 IPCC:n ohjeisiin sisältyvää IPCC:n sektorikohtaista laskentaa.
II LUKU
JÄSENVALTIOIDEN RAPORTOINTI
3 artikla
Kasvihuonekaasuinventaarioiden raportointia koskevat yleiset säännöt
1. Kunkin jäsenvaltion on raportoitava asetuksen (EU) N:o 525/2013 7 artiklan 1-5 kohdassa tarkoitetut tiedot komissiolle - ja toimitettava raportista jäljennös Euroopan ympäristökeskukselle - täyttämällä delegoidun asetuksen (EU) N:o C(2014) 1539 6 artiklan ja tässä asetuksessa säädettyjen sääntöjen mukaisesti
a)
määrämuotoiset raportointitaulukot, joihin sisältyvät kaikki laskentataulukot tai XML-tiedostot riippuen siitä, mikä ohjelmisto on käytettävissä, ja jotka kattavat asianomaisen jäsenvaltion asetuksen (EU) N:o 525/2013 mukaisen maantieteellisen soveltamisalan;
b)
Kioton pöytäkirjan osapuolten kokouksena toimineen UNFCCC:n osapuolten konferenssin hyväksymän vakioidun sähköisen muodon, joka koskee Kioton pöytäkirjassa tarkoitettujen päästöyksiköiden ilmoittamista, noudattaen asiaan liittyviä raportointiohjeita;
c)
tämän asetuksen liitteet I-VIII ja X-XV.
2. Asetuksen (EU) N:o 525/2013 7 artiklan 3 kohdassa tarkoitettu kattava kansallinen inventaarioraportti on laadittava päätöksen 24/CP.19 liitteeseen I sisältyvien vuosittaisia kasvihuonekaasuinventaarioita koskevien UNFCCC:n raportointiohjeiden lisäyksessä esitetyn rakenteen pohjalta noudattaen tässä asetuksessa säädettyjä sääntöjä.
4 artikla
Raportointi kansallisessa inventaarioraportissa tai kansallisen inventaarioraportin liitteessä
1. Jäsenvaltioiden on sisällytettävä 6, 7 ja 9-16 artiklassa edellytetyt tiedot ja taulukkomuodot kansalliseen inventaarioraporttiin tai sen erilliseen liitteeseen, kuten liitteessä I on täsmennetty.
2. Jos jäsenvaltiot saavat valita, toimittavatko ne raportoitavat tiedot ja taulukkomuodot kansallisessa inventaarioraportissa vai sen erillisessä liitteessä, niiden on täytettävä liite I, jotta on selvää, missä tiedot esitetään.
5 artikla
Raportointimenettely
Jäsenvaltioiden on käytettävä asetuksen (EU) N:o 525/2013/EY 4, 5, 7, 8 ja 12-17 artiklan mukaisten tietojen toimittamiseen Euroopan ympäristökeskuksen ReportNet-sovelluksia, jotka perustuvat Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseen (EY) N:o 401/2009 (9).
6 artikla
Raportointi kansallisista inventaariojärjestelmistä
1. Kunkin jäsenvaltion on raportoitava asetuksen (EU) N:o 525/2013 5 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut tiedot kansallisesta inventaariojärjestelmästään tekstimuodossa ja täsmennettävä
a)
jäsenvaltion kansallisesta inventaariosta kokonaisvastuussa olevan kansallisen yksikön nimi ja yhteystiedot;
b)
eri viranomaisten ja laitosten roolit ja vastuualueet inventaarioiden suunnittelu-, laatimis- ja hallinnointiprosessissa sekä institutionaaliset, oikeudelliset ja menettelylliset järjestelyt inventaarion laatimiseksi;
c)
kuvaus menettelystä, jolla kerätään toimintotiedot, valitaan päästökertoimet ja menetelmät sekä laaditaan päästöarviot;
d)
kuvaus käytetyistä lähestymistavoista ja avainluokkien tunnistamisen tuloksista;
e)
kuvaus menettelyistä, joilla määritetään, missä tapauksissa on suoritettava aiemmin toimitettujen inventaariotietojen uudelleenlaskenta;
f)
kuvaus laadunvarmistus- ja laaduntarkastussuunnitelmasta, sen toteuttamisesta ja asetetuista laatutavoitteista sekä tiedot sisäisistä ja ulkoisista arviointi- ja tarkastusmenettelyistä ja niiden tuloksista Kioton pöytäkirjan osapuolten kokouksena toimineen UNFCCC:n osapuolten konferenssin päätöksen 19/CMP.1 liitteessä esitettyjen kansallisia järjestelmiä koskevien ohjeiden mukaisesti;
g)
kuvaus menettelyistä, jotka koskevat inventaarion virallista tarkastelua ja hyväksymistä.
2. Jäsenvaltioiden on toimitettava kuvaus järjestelyistä, joilla varmistetaan, että toimivaltaisilla inventaarioviranomaisilla on pääsy asetuksen (EU) N:o 525/2013 5 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuihin tietoihin, mukaan lukien tiedot organisaatioista, jotka toimittavat kyseiset tiedot, aikataulu säännöllisestä tietoihin pääsystä sekä saataville annettavien tietojen jaottelun ja kattavuuden taso.
7 artikla
Raportointi ilman epäpuhtauksia koskevien raportointitietojen yhdenmukaisuudesta
1. Jäsenvaltioiden on toimitettava tekstimuotoiset tiedot asetuksen (EU) N:o 525/2013 7 artiklan 1 kohdan m alakohdan i alakohdassa tarkoitettujen tarkastusten tuloksista ja tietojen yhdenmukaisuudesta asetuksen (EU) N:o 525/2013 7 artiklan 1 kohdan b alakohdan mukaisesti, mukaan lukien
a)
suppea arvio siitä, ovatko hiilimonoksidin (CO), rikkidioksidin (SO2), typpioksidien (NOx) ja haihtuvien orgaanisten yhdisteiden päästöarviot inventaarioissa, jotka jäsenvaltiot ovat toimittaneet Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/81/EY (10) ja ilman epäpuhtauksien kaukokulkeutumista koskevan Yhdistyneiden kansakuntien Euroopan talouskomission (UNECE) yleissopimuksen nojalla, yhdenmukaiset asetuksen (EU) N:o 525/2013 mukaisissa kasvihuonekaasuinventaarioissa esitettyjen vastaavien päästöarvioiden kanssa;
b)
niiden direktiivin 2001/81/EY ja valtiosta toiseen tapahtuvaa ilman epäpuhtauksien kaukokulkeutumista koskevan UNECE:n yleissopimuksen mukaisten raporttien toimitusajankohdat, joita verrattiin asetuksen (EU) N:o 525/2013 mukaisesti toimitettuun inventaarioon.
2. Jos tämän artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen tarkastusten tuloksena todetaan suurempi kuin +/-5 prosentin ero tietyn ilman epäpuhtauden kokonaispäästöjen välillä, jotka on raportoitu asetuksen (EU) N:o 525/2013 ja direktiivin 2001/81/EY mukaisesti tai valtiosta toiseen tapahtuvaa ilman epäpuhtauksien kaukokulkeutumista koskevan UNECE:n yleissopimuksen mukaisesti vuodelta X-2, lukuun ottamatta maankäyttöä, maankäytön muutosta ja metsätaloutta, jäljempänä ’LULUCF’, asianomaisen jäsenvaltion on tämän artiklan 1 kohdan mukaisen tekstimuodon lisäksi täytettävä tämän asetuksen liitteessä II mainittu taulukkomuoto kyseisen ilman epäpuhtauden osalta.
3. Jäsenvaltiot voivat toimittaa tiedot pelkästään tekstimuodossa, jos 2 kohdassa tarkoitettu suurempi kuin +/-5 prosentin ero johtuu virheellisten tietojen korjaamisesta taikka eroista asiaa koskevien säädösten maantieteellisessä kattavuudessa tai soveltamisalassa.
8 artikla
Raportointi uudelleenlaskennoista
Jäsenvaltioiden on raportoitava asetuksen (EU) N:o 525/2013 7 artiklan 1 kohdan e alakohdassa tarkoitetun vertailuvuoden tai -kauden ja vuoden X-3 uudelleenlaskennan syy tämän asetuksen liitteessä III mainitussa taulukkomuodossa.
9 artikla
Raportointi suositusten ja muutosten toteuttamisesta
1. Asetuksen (EU) N:o 525/2013 7 artiklan 1 kohdan j alakohdan mukaan jäsenvaltioiden on raportoitava kunkin UNFCCC:n viimeiseksi julkaisemassa yksittäisessä tarkastusraportissa mainitun muutoksen ja suosituksen täytäntöönpanon tila, mukaan lukien syyt, joiden takia kyseessä olevaa suositusta ei ole pantu täytäntöön, tämän asetuksen liitteessä IV esitetyssä taulukkomuodossa.
2. Jäsenvaltioiden on raportoitava kunkin viimeksi julkaistussa tarkastusraportissa 35 artiklan 2 kohdan mukaisesti ilmoitetun suosituksen täytäntöönpanon tila liitteessä IV esitetyssä taulukkomuodossa.
10 artikla
Raportointi ilmoitettujen päästöjen yhdenmukaisuudesta päästökauppajärjestelmän tietojen kanssa
1. Jäsenvaltioiden on toimitettava asetuksen (EU) N:o 525/2013 7 artiklan 1 kohdan k alakohdassa tarkoitetut tiedot tämän asetuksen liitteessä V mainitussa taulukkomuodossa.
2. Jäsenvaltioiden on toimitettava asetuksen (EU) N:o 525/2013 7 artiklan 1 kohdan l alakohdan mukaisesti suoritettujen tarkastusten tuloksia koskevat tiedot tekstimuodossa.
11 artikla
Raportointi fluoratuista kasvihuonekaasuista toimitettujen tietojen yhdenmukaisuudesta
Jäsenvaltioiden on toimitettava asetuksen (EU) N:o 525/2013 7 artiklan 1 kohdan m alakohdan ii alakohdassa tarkoitettujen tarkistusten tuloksia koskevat tiedot tekstimuodossa, mukaan lukien
a)
kuvaus jäsenvaltioiden tekemien tarkistusten yksityiskohtaisuuden tasosta, tietokokonaisuuksista ja verratuista tiedoista;
b)
kuvaus tarkistusten tärkeimmistä tuloksista ja selitykset suurimmille epäjohdonmukaisuuksille;
c)
tieto siitä, onko toiminnanharjoittajien asetuksen (EY) N:o 842/2006 (11) 3 artiklan 6 kohdan mukaisesti keräämiä tietoja hyödynnetty, ja jos on, miten;
d)
jos tarkistuksia ei ole tehty, selitys siitä, miksi niiden tekemistä ei pidetty tarkoituksenmukaisena.
12 artikla
Raportointi yhdenmukaisuudesta energiatietojen kanssa
1. Asetuksen (EU) N:o 525/2013 7 artiklan 1 kohdan m alakohdan iii alakohdan mukaan jäsenvaltioiden on toimitettava tekstimuodossa tiedot vertailusta, joka on tehty kasvihuonekaasuinventaarion sisältämien tietojen perusteella tehdyn vertailulaskennan ja Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1099/2008 (12) 4 artiklan ja kyseisen asetuksen liitteen B mukaisesti toimitettujen tietojen perusteella tehdyn vertailulaskennan välillä.
2. Jäsenvaltioiden on toimitettava määrälliset tiedot ja selitykset suuremmista kuin +/- 2 prosentin eroista todettavissa olevassa kansallisessa fossiilisen polttoaineen kokonaiskulutuksessa yhdistetyllä tasolla kaikkien fossiilisten polttoaineluokkien osalta vuodelta X-2 liitteessä VI esitetyssä taulukkomuodossa.
13 artikla
Raportointi kansallisten inventaariojärjestelmien tai rekistereiden kuvauksiin tehtävistä muutoksista
Jäsenvaltioiden on ilmoitettava selvästi kansallisen inventaarioraportin asiaa koskevissa luvuissa, ettei niiden asetuksen (EU) N:o 525/2013 7 artiklan 1 kohdan n ja o alakohdassa tarkoitettujen kansallisten inventaariojärjestelmien tai kansallisten rekistereiden kuvauksessa ole tapahtunut muutoksia edellisen kansallisen inventaarioraportin toimittamisen jälkeen.
14 artikla
Raportointi epävarmuudesta ja kattavuudesta
1. Asetuksen (EU) N:o 525/2013 7 artiklan 1 kohdan p alakohdassa tarkoitetusta epävarmuudesta raportoimiseksi jäsenvaltioiden on toimitettava lähestymistavan 1 mukaiset epävarmuusarviot seuraavista:
a)
päästötasot ja päästöjen kehityssuuntaukset; sekä
b)
toimintotiedot ja päästökertoimet tai muut asianomaisen luokan tasolla käytettävät arviointiparametrit tämän asetuksen liitteessä VII esitetyssä taulukkomuodossa.
2. Asetuksen (EU) N:o 525/2013 7 artiklan 1 kohdan p alakohdassa tarkoitettu yleinen arvio kattavuudesta sisältää seuraavat:
a)
yleiskatsaus luokkiin, joita raportin mukaan ei ole arvioitu (NE-merkintä) päätöksen 24/CP.19 liitteeseen I sisältyvien vuosittaisia kasvihuonekaasuinventaarioita koskevien UNFCCC:n raportointiohjeiden mukaisesti, ja yksityiskohtaiset selitykset kyseisen merkinnän käytöstä erityisesti tapauksissa, joissa vuoden 2006 IPCC:n ohjeissa kasvihuonekaasuinventaarioita varten on annettu kasvihuonekaasujen arviointimenetelmiä;
b)
kuvaus kasvihuonekaasuinventaarion maantieteellisestä kattavuudesta.
3. Jos jäsenvaltio toimittaa eri maantieteellisiä alueita koskevia inventaarioita UNFCCC:n ja Kioton pöytäkirjan sekä asetuksen (EU) N:o 525/2013 nojalla, kyseisen jäsenvaltion on laadittava lyhyt kuvaus, minkä periaatteiden ja menetelmien mukaan se erottaa unionin alueen osalta ilmoitetut päästöt ja poistumat unionin ulkopuolisten alueiden osalta ilmoitetuista päästöistä ja poistumista laatiessaan kansallista inventaariota unioniin kuuluvan alueen osalta.
15 artikla
Raportointi muista unionin kasvihuonekaasuinventaarioraportin laatimiseen liittyvistä tiedoista
1. Jotta asetuksen (EU) N:o 525/2013 7 artiklan 1 kohdan p alakohdassa tarkoitetun unionin kasvihuonekaasuinventaarioraportin laatiminen olisi mahdollista, jäsenvaltioiden on ilmoitettava tiedot unionin avainluokiksi määriteltyjen luokkien osalta käytetyistä menetelmistä ja päästökertoimista asiaa koskevissa XML-tiedostoissa ja määrämuotoisissa raportointitaulukoissa.
2. Edellä 1 kohdan soveltamiseksi komissio toimittaa luettelon unionin uusimmista avainluokista inventaarion toimittamista edeltävän vuoden lokakuun 31 päivään mennessä.
3. Jäsenvaltioiden on selitettävä ja tulkittava kunkin sektorin kasvihuonekaasupäästöjen tähänastisia kehityssuuntauksia ja vuotuisia muutoksia yhdistetyllä tasolla sekä mainittava tärkeimmät tekijät, joilla on todettu olevan merkittävä vaikutus kehityssuuntiin. Selityksissä painotetaan viimeisimpänä inventaariovuonna tapahtuneita muutoksia verrattuina vuoteen 1990 sekä merkittäviä vuotuisia muutoksia viimeisimpien raportointivuosien osalta, erityisesti vuodesta X-3 vuoteen X-2.
16 artikla
Raportointi menetelmäkuvauksiin tehdyistä merkittävistä muutoksista
Kunkin vuoden maaliskuun 15 päivään mennessä jäsenvaltioiden on raportoitava liitteessä VIII esitetyssä taulukkomuodossa merkittävistä muutoksista, joita kansallisen inventaarioraportin menetelmäkuvauksiin on tehty sen jälkeen, kun raportti toimitettiin edeltävän vuoden huhtikuun 15 päivänä.
17 artikla
Raportointi kasvihuonekaasuinventaarioiden ennakkotiedoista
1. Jäsenvaltioiden on raportoitava asetuksen (EU) N:o 525/2013 8 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut kasvihuonekaasuinventaarioiden ennakkotiedot määrämuotoisessa raportointitaulukossa - Yhteenvetotaulukko 2, seuraavasti:
a)
lähdeluokat jaotellaan tasolla, joka kuvastaa käytettävissä olevia toimintotietoja ja menetelmiä vuotta X-1 koskevien arvioiden laatimista varten;
b)
LULUCF-sektorilta peräisin olevien päästöjen ja poistumien kokonaismäärää vastaavat hiilidioksidimäärät jätetään raportoinnin ulkopuolelle;
c)
lisätään kaksi saraketta, joissa raportoidaan lähdeluokittain erikseen päästöistä, jotka kuuluvat Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2003/87/EY (13) perustetun unionin päästökauppajärjestelmän alaan, ja päästöistä, jotka kuuluvat päätöksen 406/2009/EY soveltamisalaan, jos tiedot ovat saatavilla.
2. Jäsenvaltioiden on annettava selityksiä muun muassa yhteenvetotaulukossa 2 raportoitujen päästöjen kehityssuuntauksiin vaikuttavista tärkeimmistä tekijöistä jo toimitettuun inventaarioon verrattuna. Tällaisessa selityksessä on otettava huomioon vain vuotta X-1 koskevien arvioiden laadintaa varten käytettävissä olevat tiedot.
18 artikla
Yhteistyön ja koordinoinnin aikataulut unionin kasvihuonekaasuinventaarioraportin laadinnan yhteydessä
Jäsenvaltiot ja komissio tekevät yhteistyötä ja koordinoivat toimintaansa laatiessaan unionin kasvihuonekaasuinventaariota ja inventaarioraporttia sekä noudattavat liitteessä IX asetettuja määräaikoja.
19 artikla
Raportointi sallittujen päästömäärien määrittämisestä
Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle raportti, jossa on tarvittavat tiedot Kioton pöytäkirjan 3 artiklan 7 a, 8 ja 8 a kohdan mukaisen yhteisen sallitun päästömäärän ja unionin sallitun päästömäärän laskemisen helpottamiseksi toisen velvoitekauden osalta, kyseistä raporttia koskevan päätöksen 2/CMP.8 liitteen I mukaisesti kolme kuukautta ennen määräaikaa, johon mennessä raportti on toimitettava UNFCCC:lle.
20 artikla
Raportointi politiikkojen ja toimien sekä ennusteiden kansallisista järjestelmistä
Jäsenvaltioiden on raportoitava asetuksen (EU) N:o 525/2013 13 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitetuista politiikkojen, toimien ja ennusteiden kansallisista järjestelmistä, mukaan lukien
a)
tiedot asiaa koskevista institutionaalisista, oikeudellisista ja menettelyllisistä järjestelyistä, myös sen asiaankuuluvan kansallisen yksikön tai niiden asiaankuuluvien kansallisten yksiköiden nimeäminen, jolle tai joille on annettu kokonaisvastuu kyseessä olevan jäsenvaltion politiikan arvioinnista ja ihmisen toiminnan aiheuttamia kasvihuonekaasujen lähteistä syntyviä päästöjä koskevista ennusteista;
b)
kuvaus asiaa koskevista institutionaalisista, oikeudellisista ja menettelyllisistä järjestelyistä, jotka jäsenvaltioissa on otettu käyttöön politiikan arvioimiseksi sekä ihmisen toiminnan aiheuttamia kasvihuonekaasujen lähteistä syntyviä päästöjä ja nielujen aikaansaamia poistumia koskevien ennusteiden laatimiseksi;
c)
kuvaus asiaa koskevista menettelyllisistä järjestelyistä ja määräajoista, joilla varmistetaan politiikoista, toimenpiteistä ja ennusteista toimitettujen tietojen oikea-aikaisuus, läpinäkyvyys, tarkkuus, johdonmukaisuus, vertailtavuus ja kattavuus;
d)
kuvaus tietojen keräämistä ja käyttöä koskevasta yleisestä menettelystä sekä arvio siitä, perustuvatko politiikkojen ja toimenpiteiden arviointi sekä ennusteiden laatiminen tietojen keräämistä ja käyttöä koskeviin yhdenmukaisiin menettelyihin, mukaan lukien eri sektorit, joille ennusteita laaditaan;
e)
kuvaus politiikan arviointia koskevien oletusten, menetelmien ja mallien valintaprosessista sekä ihmisen toiminnan aiheuttamia kasvihuonekaasupäästöjä koskevien ennusteiden laatimisesta;
f)
kuvaus laadunvarmistus- ja laaduntarkistustoimista sekä tehtyjen ennusteiden herkkyysanalyysistä.
21 artikla
Raportointi jäsenvaltioiden vähähiilistä kehitystä koskevien strategioiden päivityksistä
Jäsenvaltioiden on raportoitava asetuksen (EU) N:o 525/2013 13 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitetuista vähähiilistä kehitystä koskevien strategioiden päivityksistä ja mukaan lukien
a)
objektiivinen ja lyhyt kuvaus tehdystä päivityksestä;
b)
vähähiilistä kehitystä koskevan strategian ja sen päivityksen oikeudellinen asema;
c)
päivityksen aiheuttamat muutokset ja sen odotetut vaikutukset vähähiilistä kehitystä koskevan strategian toteuttamiseen;
d)
vähähiilistä kehitystä koskevan strategian ja sen päivityksen aikataulu ja edistyminen sekä arvio päivitykseen liittyvistä ennakoiduista kustannuksista ja hyödyistä, jos sellainen on saatavana;
e)
tapa, jolla tiedot saatetaan yleisön saataville asetuksen (EU) N:o 525/2013 4 artiklan 3 kohdan mukaisesti.
22 artikla
Raportointi politiikoista ja toimista
1. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava asetuksen (EU) N:o 525/2013 13 artiklan 1 kohdan c, d ja e alakohdassa tarkoitetut politiikkoja ja toimia koskevat tiedot tämän asetuksen liitteessä XI esitetyissä taulukkomuodoissa sekä annettua raportointimallia ja komission ilmoittamaa toimittamistapaa käyttäen.
2. Jäsenvaltioiden on toimitettava 1 kohdan mukaisesti ilmoitetut laadulliset tiedot erilaisten politiikkojen ja toimien välisistä yhteyksistä ja siitä, miten kyseiset politiikat ja toimet vaikuttavat erilaisiin ennusteskenaarioihin, sekä arvio näiden politiikkojen ja toimien vaikutuksesta vähähiilistä kehitystä koskevien strategioiden toteuttamiseen 1 kohdassa tarkoitetun taulukkomuodon lisäksi tekstimuodossa.
23 artikla
Raportointi ennusteista
1. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava tiedot asetuksen (EU) N:o 525/2013 14 artiklassa tarkoitettuja ihmisen toiminnan aiheuttamia kasvihuonekaasujen lähteistä syntyviä päästöjä ja nielujen aikaansaamia poistumia koskevista ennusteista tämän asetuksen liitteessä XII esitetyissä taulukkomuodoissa sekä annettua raportointimallia ja komission ilmoittamia toimittamistapoja käyttäen.
2. Jäsenvaltioiden on annettava tekstimuodossa lisätietoja seuraavista seikoista:
a)
raportoituja kasvihuonekaasujen kokonaispäästöjä koskevan herkkyysanalyysin tulokset sekä lyhyt selitys siitä, mitkä muuttujat vaihtelivat ja millä tavoin;
b)
herkkyysanalyysin tulokset eriteltyinä päätöksen N:o 406/2009/EY soveltamisalaan kuuluvien kokonaispäästöjen, direktiivillä 2003/87/EY perustetun unionin päästökauppajärjestelmän alaan kuuluvien kokonaispäästöjen ja LULUCF-sektorin kokonaispäästöjen mukaan, jos tällaiset tiedot ovat saatavana;
c)
ennusteiden lähtökohtana käytettävä inventaariotietojen vuosi (vertailuvuosi) ja inventaarioraportin vuosi;
d)
ennusteissa käytettävät menetelmät sekä lyhyt kuvaus käytettävistä malleista ja niiden alakohtaisesta, maantieteellisestä ja ajallisesta kattavuudesta, malleja koskevien lisätietojen viitteet sekä tiedot tärkeimmistä ulkoisiin seikkoihin perustuvista oletuksista ja käytetyistä muuttujista.
3. Yhdeksän kuukautta ennen asetuksen (EU) N:o 525/2013 14 artiklan 1 kohdan mukaisen ennusteita koskevan raportin toimittamisen määräaikaa ja jäsenvaltioita kuullen komissio antaa tärkeimpien kansainvälisesti määriteltyjen muuttujien arvojen yhdenmukaistamisesta suosituksia, jotka koskevat esimerkiksi hiilidioksidin hintaa päästökauppajärjestelmässä sekä öljyn ja hiilen kansainvälisiä vientihintoja ja joilla on tarkoitus varmistaa unionin kokonaisennusteiden johdonmukaisuus.
24 artikla
Raportointi huutokauppatulojen käytöstä
Jäsenvaltioiden on toimitettava tiedot asetuksen (EU) N:o 525/2013 17 artiklan 1 kohdan b ja c alakohdassa ja 17 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen huutokauppatulojen käytöstä tämän asetuksen liitteessä XIII esitetyissä taulukkomuodoissa.
25 artikla
Raportointi päätöksen N:o 406/2009/EY noudattamiseen käytettävistä hankeperäisistä hyvityksistä
Jäsenvaltioiden on toimitettava tiedot asetuksen (EU) N:o 525/2013 17 artiklan 1 kohdan a ja d alakohdassa tarkoitetuista päätöksen N:o 406/2009/EY noudattamiseen käytettävistä hankehyvityksistä tämän asetuksen liitteessä XIV esitetyssä taulukkomuodossa.
26 artikla
Raportointi tehtyjä siirtoja koskevista yhteenvetotiedoista
1. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava päätöksen N:o 406/2009/EY 3 artiklan 4 ja 5 kohdan mukaisesti tehtyjä siirtoja koskevat yhteenvetotiedot tämän asetuksen liitteessä XV esitetyssä taulukkomuodossa.
2. Komission yksiköt kokoavat ja asettavat saataville sähköisessä muodossa yhteenvetokertomuksen jäsenvaltioiden vuosittain toimittamista tiedoista. Kyseisessä kertomuksessa esitetään vain yhteenvetotiedot, eikä siinä ilmoiteta yksittäisiltä jäsenvaltioilta vuotuisten päästökiintiöiden yksikköhinnoista saatuja tietoja.
III LUKU
UNIONIN ASIANTUNTIJOIDEN SUORITTAMA KASVIHUONEKAASUPÄÄSTÖJEN TARKASTUS
27 artikla
Tarkastusten järjestäminen
1. Komissio ja Euroopan ympäristökeskus saavat asetuksen (EU) N:o 525/2013 19 artiklan 1 ja 2 kohdassa tarkoitettujen tarkastusten suorittamiseen tukea teknisistä asiantuntijoista koostuvalta tarkastusryhmältä.
2. Euroopan ympäristökeskus toimii tarkastusten sihteeristönä.
3. Komissio ja Euroopan ympäristökeskus valitsevat tarkastuksia varten riittävän määrän asianomaisten inventaarioalojen asiantuntijoita varmistaakseen kyseessä olevien kasvihuonekaasuinventaarioiden asianmukaisen tarkastuksen käytettävissä olevassa määräajassa.
4. Edellä 3 kohdan mukaisesti valituilla tarkastusasiantuntijoilla on oltava kokemusta kasvihuonekaasuinventaarioiden laatimisesta, ja mieluiten heidän olisi jo toimittava kasvihuonekaasujen tarkastamisen alalla.
5. Teknisten asiantuntijoiden muodostaman tarkastusryhmän jäsen, joka on osallistunut jonkin jäsenvaltion kasvihuonekaasuinventaarion laatimiseen tai joka on sen jäsenvaltion kansalainen, jonka inventaario on kyseessä, ei osallistu kyseisen inventaarion tarkastamiseen.
6. Komissio ja Euroopan ympäristökeskus pyrkivät huolehtimaan siitä, että kasvihuonekaasuinventaarioiden tarkastus tehdään kaikissa jäsenvaltioissa yhdenmukaisesti ja puolueettomasti, jotta taataan tulokseksi saatavien teknisten arviointien korkea laatu.
7. Tarkastukset suoritetaan asiakirjatarkastuksina tai keskitetysti.
8. Sihteeristö voi päättää järjestää
a)
asiakirjatarkastuksen ja keskitetyn tarkastuksen samana vuonna;
b)
asiakirjatarkastusten tai keskitettyjen tarkastusten lisäksi vierailun asianomaiseen maahan teknisistä asiantuntijoista koostuvan tarkastusryhmän suosituksesta ja asianomaista jäsenvaltiota kuullen.
28 artikla
Sihteeristön tehtävät
Tämän asetuksen 27 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun sihteeristön tehtäviin kuuluvat
a)
työsuunnitelman laatiminen tarkastusta varten;
b)
teknisistä asiantuntijoista koostuvan tarkastusryhmän työssä tarvittavien tietojen kerääminen ja toimittaminen tarkastusryhmälle;
c)
tässä asetuksessa säädettyjen tarkastustoimien koordinointi, mukaan lukien tietojenvaihto teknisistä asiantuntijoista koostuvan tarkastusryhmän ja tarkastuksen kohteena olevan jäsenvaltion nimeämän yhteyshenkilön tai nimeämien yhteyshenkilöiden välillä sekä muut käytännön järjestelyt;
d)
komissiota kuullen niiden tapausten vahvistaminen, joissa jäsenvaltioiden kasvihuonekaasuinventaarioissa ilmenee 31 artiklassa tarkoitettuja merkittäviä ongelmia;
e)
lopullisten tarkastusraporttien ja välitarkastusraporttien kokoaminen ja laatiminen sekä niiden toimittaminen kyseessä olevalle jäsenvaltiolle ja komissiolle.
29 artikla
Vuosittaisen tarkastuksen ensimmäinen vaihe
Tarkastuksiin, joilla varmistetaan asetuksen (EU) N:o 525/2013 19 artiklan 3 kohdan a alakohdassa tarkoitettujen toimitettujen tietojen läpinäkyvyys, tarkkuus, johdonmukaisuus, vertailtavuus ja kattavuus, voi sisältyä
a)
arvio siitä, onko kaikki asetuksen (EU) N:o 525/2013 säännöksissä edellytetyt päästölähteiden luokat ja kaasut ilmoitettu;
b)
arvio siitä, ovatko päästötietoja koskevat aikasarjat johdonmukaisia;
c)
arvio siitä, ovatko eri jäsenvaltioiden suuntaa-antavat päästökertoimet vertailukelpoisia, kun otetaan huomioon erilaisia kansallisia olosuhteita koskevat IPCC:n oletuspäästökertoimet;
d)
arvio NE-merkintöjen (”Not Estimated”) käytöstä silloin, kun IPCC:n tason 1 menetelmiä on olemassa ja kun merkinnän käyttö ei ole perusteltua päätöksen 24/CP.19 liitteeseen I sisältyvien vuosittaisia kasvihuonekaasuinventaarioita koskevien UNFCCC:n raportointiohjeiden 37 kohdan mukaisesti;
e)
analyysi inventaarion toimittamista varten tehdyistä uudelleenlaskennoista, erityisesti jos uudelleenlaskennat perustuvat menetelmien muutoksiin;
f)
unionin päästökauppajärjestelmän mukaisesti raportoitujen todennettujen päästöjen vertailu asetuksen (EU) N:o 525/2013 7 artiklan mukaisesti raportoituihin kasvihuonekaasupäästöihin sellaisten alojen määrittämiseksi, joilla tarkastuksen kohteena olevan jäsenvaltion toimittamat päästötiedot ja päästöjen kehityssuuntaukset poikkeavat merkittävästi muiden jäsenvaltioiden päästötiedoista ja kehityssuuntauksista;
g)
Eurostatin vertailulaskennan tulosten vertaaminen jäsenvaltioiden vertailulaskennan tuloksiin;
h)
Eurostatin sektorikohtaisen laskennan tulosten vertaaminen jäsenvaltioiden sektorikohtaisen laskennan tuloksiin;
i)
arvio siitä, voivatko unionin tai UNFCCC:n aiemmissa tarkastuksissa antamat suositukset, joita jäsenvaltio ei ole pannut täytäntöön, johtaa teknisiin korjauksiin;
j)
arvio siitä, onko jäsenvaltion inventaariossa mahdollisesti tehty johonkin avainluokkaan liittyviä yli- tai aliarviointeja.
30 artikla
Vuosittaisen tarkastuksen toisen vaiheen käynnistäminen
Osana vuosittaista tarkastusta toteutetaan 32 artiklassa säädetyt toimenpiteet, jos 29 artiklan mukaisissa tarkastuksissa todetaan 31 artiklassa tarkoitettuja merkittäviä ongelmia, jos jäsenvaltio niin pyytää, jos inventaario toimitetaan niin myöhään, että ensimmäisen vaiheen tarkastuksia ei voida suorittaa liitteessä XVI esitetyssä aikataulussa, tai jos ensimmäisen vaiheen tarkastusten tuloksiin ei vastata.
31 artikla
Merkittävyyskynnys
1. Unionin tai UNFCCC:n johdolla tehdyissä aiemmissa tarkastuksissa annetut suositukset, joita ei ole pantu täytäntöön, muodostavat asetuksen (EU) N:o 525/2013 19 artiklan 4 kohdan a alakohdan mukaisen merkittävän ongelman, jos suositus tai kysymys koskee kasvihuonekaasuinventaarion tietoihin liittyviä yli- tai aliarviointeja, joiden perusteella voidaan tehdä tekninen korjaus, ja jos asianomainen jäsenvaltio ei ole antanut riittävää selitystä sille, miksi kyseistä suositusta ei ole pantu täytäntöön.
2. Inventaariotietojen ali- tai yliarviointia, joka tarkastuksen kohteena olevana inventaariovuonna poikkeaa alle 0,05 prosenttia jäsenvaltion kasvihuonekaasujen kansallisista kokonaispäästöistä, ilman LULUCF-sektorin päästöjä, tai on enintään 500 kilotonnia vastaavaa hiilidioksidimäärää, sen mukaan, kumpi luvuista on pienempi, ei pidetä asetuksen (EU) N:o 525/2013 19 artiklan 4 kohdan b alakohdassa tarkoitettuna merkittävänä ongelmana.
32 artikla
Vuosittaisen tarkastuksen toinen vaihe
1. Tarkastuksiin sellaisten tapausten havaitsemiseksi, joissa asetuksen (EU) N:o 525/2013 19 artiklan 3 kohdan b alakohdassa tarkoitetut inventaariotiedot on laadittu tavalla, joka ei ole UNFCCC:n ohjeasiakirjojen tai unionin sääntöjen mukainen, voi sisältyä
a)
inventaarioarvioiden yksityiskohtainen tarkastelu, mukaan lukien jäsenvaltioiden inventaarion laadinnassa käyttämät menetelmät;
b)
yksityiskohtainen analyysi niiden suositusten täytäntöönpanosta jäsenvaltiossa, joilla pyritään parantamaan inventaarioarvioita, jotka sisältyvät ennen tarkastelun kohteena olevien tietojen toimittamista jäsenvaltion saataville asetettuun uusimpaan UNFCCC:n vuosittaiseen tarkastusraporttiin tai tämän asetuksen 35 artiklan 2 kohdan mukaiseen lopulliseen tarkastusraporttiin; jos suosituksia ei ole pantu täytäntöön, yksityiskohtainen analyysi jäsenvaltion perusteista sille, miksi se ei ole pannut niitä täytäntöön;
c)
yksityiskohtainen arvio kasvihuonekaasupäästöarvioiden aikasarjojen johdonmukaisuudesta;
d)
yksityiskohtainen arvio siitä, onko uudelleenlaskennat, jotka jäsenvaltio on tehnyt tietyssä inventaariossa edelliseen inventaarioon verrattuna, raportoitu läpinäkyvästi ja IPCC:n vuonna 2006 hyväksymien kansallisia kasvihuonekaasuinventaarioita koskevien ohjeiden mukaisesti;
e)
jatkotoimet, jotka toteutetaan tämän asetuksen 29 artiklassa tarkoitettujen tarkastustulosten ja kaikkien niiden lisätietojen perusteella, jotka tarkastuksen kohteena oleva jäsenvaltio on toimittanut vastauksena teknisistä asiantuntijoista koostuvan tarkastusryhmän kysymyksiin, sekä muut asiaa koskevat tarkastukset.
2. Jäsenvaltion, joka pyytää saada läpikäydä 1 kohdassa tarkoitetut tarkastukset, on ilmoitettava siitä komissiolle asianomaisen tarkastuksen suorittamista edeltävän vuoden lokakuun 31 päivään mennessä.
33 artikla
Kattava tarkastus
1. Asetuksen (EU) N:o 525/2013 19 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuun kattavaan tarkastukseen sisältyvät tämän asetuksen 29 ja 32 artiklan mukaiset tarkastukset koko inventaarion osalta.
2. Kattavaan tarkastukseen voi sisältyä tarkastuksia sen selvittämiseksi, voivatko yhdessä jäsenvaltiossa UNFCCC:n tai unionin tarkastuksissa todetut ongelmat aiheuttaa ongelmia myös muissa jäsenvaltioissa.
34 artikla
Tekniset korjaukset
1. Asetuksen (EU) N:o 525/2013 19 artiklan 3 kohdan c alakohdassa tarkoitettu tekninen korjaus katsotaan tarpeelliseksi, jos ali- tai yliarviointi on suurempi kuin tämän asetuksen 31 artiklan mukainen merkittävyyskynnys. Tämän asetuksen 35 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuun lopulliseen tarkastusraporttiin sisällytetään vain tarpeellisiksi katsotut tekniset korjaukset ja niihin liittyvät toteen näytetyt perusteet.
2. Jos tekninen korjaus on suurempi kuin merkittävyyskynnys vähintään yhtenä tarkastuksen kohteena olevana inventaariovuonna muttei kaikkina aikasarjan vuosina, tekninen korjaus lasketaan kaikkien muiden tarkastuksen kohteena olevien vuosien osalta aikasarjan johdonmukaisuuden varmistamiseksi.
35 artikla
Tarkastusraportit
1. Vuosittaisen tarkastuksen yhteydessä sihteeristö tiedottaa asianomaiselle jäsenvaltiolle 20 päivään huhtikuuta mennessä välitarkastusraportissa kaikista 30 ja 31 artiklan mukaisista merkittävistä ongelmista. Kyseisessä raportissa käsitellään ongelmia, joista on ilmoitettu viimeistään 31 päivänä maaliskuuta.
2. Sihteeristö ilmoittaa asianomaiselle jäsenvaltiolle tarkastuksen päättymisestä lopullisessa tarkastusraportissa
a)
viimeistään 20 päivänä huhtikuuta, jos jäsenvaltiolle ei ole toimitettu 1 kohdan mukaista välitarkastusraporttia;
b)
viimeistään 30 päivänä kesäkuuta vuosittaisen tarkastuksen toisen vaiheen päättyessä;
c)
viimeistään 30 päivänä elokuuta kattavan tarkastuksen päättyessä.
36 artikla
Yhteistyö jäsenvaltioiden kanssa
1. Jäsenvaltioiden on
a)
osallistuttava tarkastuksen kaikkiin vaiheisiin liitteessä XVI esitetyn aikataulun mukaisesti;
b)
nimettävä unionin johdolla tehtävälle tarkastukselle kansallinen yhteyspiste;
c)
tarvittaessa osallistuttava maavierailun järjestämiseen ja helpotettava sitä tiiviissä yhteistyössä sihteeristön kanssa;
d)
tapauskohtaisesti vastattava kysymyksiin, annettava lisätietoja ja esitettävä tarkastusraportteja koskevia huomioita.
2. Jäsenvaltioiden pyynnöstä lopulliseen tarkastusraporttiin sisällytetään tarkastusten tuloksia koskevia huomioita.
3. Komissio ilmoittaa jäsenvaltioille teknisistä asiantuntijoista koostuvan tarkastusryhmän kokoonpanon.
37 artikla
Tarkastusten aikataulu
Kattavat tarkastukset ja vuosittaiset tarkastukset toteutetaan liitteessä XVI vahvistettujen aikataulujen mukaisesti.
IV LUKU
PÄÄTÖKSEN N:O 529/2013/EU MUKAINEN RAPORTOINTI
38 artikla
Raportoinnin päällekkäisyyden välttäminen
Jos jäsenvaltio sisällyttää kansalliseen inventaarioraporttiinsa tämän asetuksen 3 artiklan mukaisesti tietoja, joita edellytetään myös päätöksen N:o 529/2013/EU nojalla, kyseisen jäsenvaltion katsotaan noudattaneen raportointivelvoitteitaan kyseisen päätöksen nojalla.
39 artikla
Viljelysmaan ja laidunmaan hoitojärjestelmiä koskevat raportointivelvoitteet
1. Jos jäsenvaltio ei ole sisällyttänyt kansalliseen inventaarioraporttiinsa tämän asetuksen 38 artiklassa säädettyjä tietoja, sen on toimitettava tekstimuotoiset tiedot päätöksen N:o 529/2013/EU 3 artiklan 2 kohdan toisen alakohdan a alakohdassa tarkoitetuista sekä käytössä että kehitteillä olevista järjestelmistä viljelysmaan ja laidunmaan hoidosta aiheutuvien päästöjen ja poistumien arvioimiseksi, mukaan lukien
a)
kuvaus institutionaalisista, oikeudellisista ja menettelyllisistä järjestelyistä, jotka on toteutettu Kioton pöytäkirjassa kansallisille järjestelmille asetettujen edellytysten mukaisesti päätöksen 19/CMP.1 liitteessä esitetyllä tavalla ja kansallisia kasvihuonekaasuinventaarioita koskevissa UNFCCC:n raportointiohjeissa kansallisille järjestelmille asetettujen edellytysten mukaisesti päätöksen 24/CP.19 liitteessä I esitetyllä tavalla;
b)
kuvaus siitä, miten käyttöön otetut järjestelmät vastaavat Kioton pöytäkirjaan perustuvia tarkistettuja täydentäviä menetelmiä ja hyviä käytäntöjä koskevista ohjeista vuonna 2013 hyväksyttyä IPCC:n raporttia (”2013 Revised Supplementary Methods and Good Practice Guidance Arising from the Kyoto Protocol”), IPCC:n vuonna 2006 kansallisia kasvihuonekaasuinventaarioita varten hyväksymiä ohjeita ja soveltuvin osin IPCC:n vuonna 2006 kansallisia kasvihuonekaasuinventaarioita varten hyväksymien ohjeiden vuodelta 2013 olevaa täydennysosaa, joka koskee kosteikkoja (”2013 Supplement to 2006 IPCC Guidelines for National Greenhouse Gas Inventories”).
2. Jäsenvaltioiden on toimitettava 1 kohdassa mainitut tiedot komissiolle erillisenä raporttina seuraavan aikataulun mukaisesti:
a)
ensimmäinen raportti, joka koskee vuotta 2014 ja kaikkea kehitystä 1 päivästä tammikuuta 2013 alkaen, toimitetaan vuonna 2016;
b)
toinen raportti, joka koskee vuotta 2015, toimitetaan vuonna 2017;
c)
kolmas raportti, joka koskee vuotta 2016, toimitetaan vuonna 2018.
3. Jäsenvaltioiden on painotettava ensimmäisen raportin jälkeen toimitettavissa raporteissa mahdollisia muutoksia ja kehitystä, jota niiden järjestelmissä on tapahtunut edellisen raportin tietoihin verrattuna.
40 artikla
Raportointivelvoitteet, jotka koskevat vuosittaisia arvioita viljelysmaan ja laidunmaan hoidosta aiheutuvista päästöistä ja poistumista
1. Jäsenvaltioiden, jotka Kioton pöytäkirjan yhteydessä eivät ole valinneet viljelysmaan hoitoa tai laidunmaan hoitoa, on ilmoitettava päätöksen N:o 529/2013/EU 3 artiklan 2 kohdan toisen alakohdan b alakohdassa tarkoitetut alustavat ja ei-sitovat vuosittaiset arviot viljelysmaan ja laidunmaan hoidosta aiheutuvista päästöistä ja poistumista ilmoittamalla tiedot päätöksen N:o 529/2013/EU liitteessä VI mainitulta asiaankuuluvalta perusvuodelta tai -kaudelta.
2. Ensimmäinen vuosiraportti, joka koskee vuotta 2013, on toimitettava vuonna 2015.
3. Jäsenvaltioiden, joihin sovelletaan tämän artiklan 1 kohtaa, on toimitettava lopulliset vuotuiset arviot viljelysmaan ja laidunmaan hoidosta aiheutuvista päästöistä ja poistumista päätöksen N:o 529/2013/EU 3 artiklan 2 kohdan toisen alakohdan c alakohdan mukaisesti 1 päivän tammikuuta 2013 ja 31 päivän joulukuuta 2020 välisen kauden kaikilta raportointivuosilta ilmoittamalla lopulliset tiedot päätöksen N:o 529/2013/EU liitteessä VI mainitulta asiaankuuluvalta perusvuodelta tai -kaudelta.
4. Toimittaessaan tämän artiklan 1 ja 2 kohdassa mainittuja tietoja jäsenvaltioiden on
a)
täytettävä asianomaisen Kioton pöytäkirjaan perustuvan toimen osalta toisen velvoitekauden ajalta kaikki päätöksen 6/CMP.9 liitteeseen sisältyvät määrämuotoiset raportointitaulukot, mukaan lukien toimien kattavuutta koskevat yhteenvetotaulukot, maankäytön muutosta kuvaava matriisi ja velvoitteen laskentaa koskeva tietotaulukko;
b)
tarvittaessa annettava selittäviä tietoja kansallisessa inventaarioraportissa käytetyistä menetelmistä ja tiedoista Kioton pöytäkirjaan perustuvan päätöksen 2/CMP.8 ja sen liitteen II mukaisesti.
41 artikla
Erityiset raportointivaatimukset
1. Jos jäsenvaltio ilmoittaa Kioton pöytäkirjaan perustuvan tilinpitovelvoitteensa osalta päätöksen 2/CMP.7 liitteen 37-39 kohdassa vahvistettujen viljelysmetsiä koskevien määräysten mukaisia tietoja, sen on poiketen siitä, mitä tämän asetuksen 38 artiklassa säädetään, toimitettava päätökseen N:o 529/2013/EU perustuvien velvoitteidensa soveltamiseksi metsänhoitoa ja metsänhävitystä koskevien toimien osalta erilliset määrämuotoiset raportointitaulukot soveltamatta niiden täydentämiseen päätöksen 2/CMP.7 liitteen 37-39 kohdan määräyksiä.
2. Jos jäsenvaltio, joka ei ole Kioton pöytäkirjan perusteella valinnut viljelysmaan tai laidunmaan hoitoa, ilmoittaa tilinpitovelvoitteensa osalta kosteikkojen kuivatusta ja uudelleenvettämistä koskevat tiedot kyseisen pöytäkirjan mukaisesti ja jos kyseinen jäsenvaltio soveltaa päätöksen N:o 529/2013/EU 3 artiklan 3 kohtaa, sen on poiketen siitä, mitä tämän asetuksen 38 artiklassa säädetään, toimitettava erilliset määrämuotoiset raportointitaulukot kyseisen päätöksen mukaisesti toteutettujen toimien osalta.
42 artikla
Tietojen toimittaminen
1. Tämän asetuksen 39, 40 ja 41 artiklassa säädettyjen raportointivelvoitteiden mukaiset tiedot toimitetaan komissiolle asetuksen (EU) N:o 525/2013 7 artiklan 3 kohdassa tarkoitettuna kansallisen inventaarioraportin erillisenä liitteenä.
2. Jos tämän asetuksen 38 artiklaa ei sovelleta, jäsenvaltioiden on raportoitava päätöksen N:o 529/2013/EU 3 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan ja 3 artiklan 3 kohdan mukaisten raportointivelvoitteidensa osalta tämän asetuksen 3 artiklan mukaisesti ja sisällytettävä vastaavat tiedot asetuksen (EU) N:o 525/2013 7 artiklan 3 kohdassa tarkoitetun kansallisen inventaarioraportin liitteeseen.
43 artikla
Raportointi tilinpitokauden lopussa
Asetuksen (EU) N:o 525/2013 7 artiklan 2 kohdan soveltamiseksi jäsenvaltioiden on ilmoitettava tiedot tämän asetuksen 3 artiklan ja tässä luvussa annettujen säännösten mukaisesti.
V LUKU
SIIRTYMÄSÄÄNNÖKSET JA LOPPUSÄÄNNÖKSET
44 artikla
Kumoamis- ja siirtymäsäännös
Kumotaan päätös N:o 2005/166/EY. Päätöksen 18, 19 ja 24 artiklan vaikutukset pysyvät voimassa.
45 artikla
Voimaantulo
Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 30 päivänä kesäkuuta 2014.