PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ RADY (EU) č. 1342/2013
ze dne 12. prosince 2013,
kterým se zrušují antidumpingová opatření na dovoz některých železných nebo ocelových lan a kabelů pocházejících z Ruské federace po přezkumu před pozbytím platnosti podle čl. 11 odst. 2 nařízení (ES) č. 1225/2009
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1) (dále jen „základní nařízení“), a zejména na čl. 9 odst. 2 a čl. 11 odst. 2 uvedeného nařízení,
s ohledem na návrh předložený Evropskou komisí po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
A. POSTUP
1. Platná opatření
(1)
Nařízením (ES) č. 1601/2001 (2) uložila Rada konečné antidumpingové clo z dovozu některých železných nebo ocelových lan a kabelů pocházejících z Ruské federace, Turecka, Thajska a České republiky. Uvedená opatření jsou dále uváděna jako „původní opatření“ a šetření, na jehož základě byla tato opatření uložena, je dále uváděno jako „původní šetření“.
(2)
Komise přijala v srpnu 2001 nabídku cenového závazku ruského výrobce (JSC Severstal-Metiz). Tato dohoda o závazku byla v říjnu 2007 zrušena (3), protože kvůli obtížím se správnou klasifikací velkého počtu jednotlivých typů výrobku vyvážených uvedenou společností byla považována za neproveditelnou.
(3)
Nařízením (ES) č. 1279/2007 (4) zachovala Rada původní opatření pro Ruskou federaci po částečném prozatímním přezkumu a přezkumu před pozbytím platnosti v souladu s čl. 11 odst. 2 základního nařízení. Na tato opatření se dále odkazuje jako na „platná opatření“ a na šetření v rámci přezkumu před pozbytím platnosti se dále odkazuje jako na „poslední šetření“. Nařízení (ES) č. 1279/2007 ukončilo i opatření týkající se dovozu ocelových lan a kabelů pocházejících z Turecka a Thajska.
(4)
V současné době (5) jsou v platnosti také opatření proti ocelovým lanům a kabelům z Ukrajiny a Čínské lidové republiky, která byla rozšířena na dovoz ocelových lan a kabelů zasílaných z Maroka, Moldavska a Korejské republiky.
2. Žádost o přezkum
(5)
Oznámením zveřejněným v Úředním věstníku Evropské unie (dále jen „oznámení o zahájení řízení“) (6) oznámila Komise dne 27. října 2012 zahájení přezkumu před pozbytím platnosti antidumpingových opatření vztahujících se na dovoz ocelových lan a kabelů pocházejících z Ruské federace podle čl. 11 odst. 2 základního nařízení.
(6)
Přezkum byl zahájen na základě odůvodněné žádosti podané styčným výborem Evropského svazu výrobního odvětví drátěných lan (European Union Wire Rope Industries, dále jen „EWRIS“ nebo „žadatel“) jménem výrobců představujících více než 50 % celkové výroby některých železných nebo ocelových lan a kabelů v Unii. Žádost byla odůvodněna tím, že pozbytí platnosti opatření by pravděpodobně mělo za následek přetrvání dumpingu a obnovení újmy působené výrobnímu odvětví Unie.
3. Šetření
3.1 Období přezkumného šetření a posuzované období
(7)
Šetření pokračujícího nebo opakovaného dumpingu a újmy se týkalo období od 1. října 2011 do 30. září 2012 (dále jen „období přezkumného šetření“). Zkoumání tendencí významných pro posouzení toho, nakolik jsou pokračování nebo opakovaný výskyt újmy pravděpodobné, se týkalo období od 1. ledna 2009 do konce období přezkumného šetření (dále jen „posuzované období“).
3.2 Strany dotčené řízením
(8)
Komise oficiálně informovala vyvážející výrobce, výrobce v Unii, dovozce a uživatele, o nichž věděla, jakož i žadatele a orgány vyvážející země. Zúčastněné strany dostaly možnost písemně se k věci vyjádřit a požádat o slyšení ve lhůtě stanovené v oznámení o zahájení řízení.
(9)
Vzhledem k možnému velkému počtu vyvážejících výrobců v Ruské federaci zahrnutých do šetření předpokládalo oznámení o zahájení řízení původně výběr vzorku v souladu s článkem 17 základního nařízení. Aby mohla Komise rozhodnout, zda je výběr vzorku nutný, a pokud ano, vzorek vybrat, byli vyvážející výrobci z Ruské federace požádáni, aby se ve lhůtě 15 dnů od zahájení řízení přihlásili a poskytli Komisi informace požadované v oznámení o zahájení řízení.
(10)
Vzhledem k tomu, že pouze dva vyvážející výrobci v Ruské federaci poskytli informace požadované v oznámení o zahájení řízení a vyjádřili ochotu dále spolupracovat s Komisí, bylo rozhodnuto, že se pro vyvážející výrobce nepoužije výběr vzorku.
(11)
Komise v oznámení o zahájení řízení sdělila, že předběžně vybrala vzorek výrobců v Unii, a vyzvala zúčastněné strany, aby se vyjádřily k uvedenému programu ve lhůtě stanovené v oznámení o zahájení řízení. Tento předběžný vzorek tvořilo pět výrobců v Unii, kteří byli shledáni reprezentativními zástupci výrobního odvětví Unie, pokud jde o objem výroby a prodej obdobného výrobku v Unii.
(12)
Vzhledem k tomu, že nebyly předloženy žádné připomínky, byly navrhované společnosti vybrány do konečného vzorku a zúčastněné strany byly odpovídajícím způsobem informovány. Nakonec se však jedna z vybraných společností ze vzorku stáhla. Komise se proto rozhodla omezit vzorek na čtyři zbývající společnosti, které byly i pak shledány reprezentativními zástupci výrobního odvětví Unie, pokud jde o objem výroby (29,3 %) a prodej (20,9 %) obdobného výrobku v Unii.
(13)
Ačkoli se v oznámení o zahájení řízení předpokládal výběr vzorku dovozců, kteří nejsou ve spojení, nepřihlásil se ani žádný dovozce, který není ve spojení, ani žádný uživatel. Proto nebyli dovozci, kteří nejsou ve spojení, zařazeni do vzorku.
(14)
Dotazníky byly zaslány uvedeným čtyřem výrobcům v Unii zařazeným do vzorku, dvěma vyvážejícím výrobcům v Ruské federaci a jednomu dovozci, který je ve spojení.
3.3 Odpovědi na dotazník
(15)
Na dotazník odpověděli uvedení čtyři výrobci v Unii zařazení do vzorku, dovozce ve spojení a jeden vyvážející výrobce z Ruské federace.
(16)
Přestože se původně přihlásili dva vyvážející výrobci z Ruské federace, pouze jeden z nich poskytl odpověď na dotazník a je považován v šetření za spolupracující stranu. Spolupracující vyvážející výrobce má stoprocentně vlastněnou dceřinou společnost se sídlem v Itálii, rovněž vyrábějící ocelová lana a kabely a dovážející dotčený výrobek z Ruské federace. Druhý vyvážející výrobce poskytl písemné stanovisko v době zahájení šetření, a i když byl vyzván, aby vyplnil dotazník, neučinil tak. Má se proto za to, že druhý vyvážející výrobce při šetření nespolupracoval.
3.4 Inspekce na místě
(17)
Komise si opatřila a ověřila veškeré informace, které považovala za nezbytné pro stanovení pravděpodobnosti pokračování nebo obnovení dumpingu a výsledné újmy a pro stanovení zájmu Unie. Inspekce na místě se uskutečnily v prostorách těchto společností:
a)
výrobci v Unii:
-
CASAR Drahtseilwerk Saar GmbH, Německo,
-
BRIDON International Ltd., Spojené království,
-
TEUFELBERGER Seil GmbH, Rakousko,
-
Manuel Rodrigues de OLIVEIRA Sá & Filhos, S.A., Portugalsko;
b)
vyvážející výrobce v Ruské federaci:
-
JSC SEVERSTAL-Metiz, Čerepovec;
c)
dovozce ve spojení:
-
REDAELLI Tecna SpA, Itálie.
B. DOTČENÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
1. Dotčený výrobek
(18)
Dotčeným výrobkem je stejný výrobek jako v původním šetření a posledním šetření, na jejichž základě byla uložena platná opatření, tj. železná a ocelová lana a kabely, včetně uzavřených lan, s výjimkou lan a kabelů z nerezové oceli, s největším průřezem přesahujícím 3 mm, též s připojenými tvarovkami (v terminologii výrobního odvětví jsou často označovány jako „OLK“), v současnosti kódů KN ex 7312 10 81, ex 7312 10 83, ex 7312 10 85, ex 7312 10 89 a ex 7312 10 98 (dále jen „dotčený výrobek“).
2. Obdobný výrobek
(19)
Přezkum před pozbytím platnosti potvrdil, že ocelová lana a kabely vyráběné v Ruské federaci a vyvážené do Unie a ocelová lana a kabely vyráběné a prodávané v Unii výrobci z Unie mají stejné základní fyzikální a technické vlastnosti a konečná použití, a jsou proto považovány za obdobné výrobky ve smyslu čl. 1 odst. 4 základního nařízení.
C. PRAVDĚPODOBNOST PŘETRVÁVÁNÍ NEBO OBNOVENÍ DUMPINGU
1. Předběžné poznámky
(20)
V souladu s čl. 11 odst. 2 základního nařízení bylo zkoumáno, zda v současné době dochází k dumpingu a zda by pozbytí platnosti stávajících opatření pravděpodobně vedlo k jeho pokračování nebo obnovení.
(21)
Jak je vysvětleno v 10. bodě odůvodnění, nebylo nutné vybrat vzorek vyvážejících výrobců v Ruské federaci. Spolupracující vyvážející výrobce představoval 99 % vývozu dotčeného výrobku z Ruské federace do Unie během období přezkumného šetření. Na tomto základě byl učiněn závěr, že míra spolupráce byla vysoká.
(22)
Vzhledem k tomu, že dva další známí výrobci v Ruské federaci při šetření nespolupracovali, musely závěry týkající se pravděpodobnosti pokračování nebo obnovení dumpingu uvedené níže vycházet z nejlepších dostupných informací, včetně údajů Eurostatu, oficiálních ruských statistických údajů a omezených údajů získaných od druhého výrobce.
2. Dumping dovozu během období přezkumného šetření
(23)
Podle žádosti o přezkum údajně činilo průměrné dumpingové rozpětí u vývozů z Ruské federace do Unie 130,8 %. Jak je uvedeno v oznámení o zahájení řízení (bod 4.1), žadatel srovnal vývozní ceny výrobků vyvážených z Ruské federace do Unie (na úrovni cen ze závodu) s domácími cenami v Ruské federaci.
2.1 Běžná hodnota
(24)
V souladu s čl. 2 odst. 2 základního nařízení bylo nejprve pro spolupracujícího vyvážejícího výrobce určeno, zda byl jeho celkový domácí prodej obdobného výrobku nezávislým odběratelům na ruském domácím trhu reprezentativní, tj. zda celkový objem tohoto prodeje činil nejméně 5 % celkového objemu odpovídajícího prodeje na vývoz do Unie. Bylo zjištěno, že domácí prodej obdobného výrobku ze strany spolupracujícího vyvážejícího výrobce byl celkově reprezentativní.
(25)
Komise poté určila typy obdobného výrobku prodávané vyvážejícím výrobcem na domácím trhu, které byly totožné nebo přímo srovnatelné s typy výrobku prodávanými na vývoz do Unie.
(26)
Dále bylo zjišťováno, zda byl prodej na domácím trhu spolupracujícího vyvážejícího výrobce reprezentativní u každého typu výrobku, tj. zda prodej každého typu výrobku na domácím trhu představoval alespoň 5 % objemu prodeje stejného typu výrobku do Unie. U typů výrobku prodávaných v reprezentativním množství se poté v souladu s čl. 2 odst. 4 základního nařízení zkoumalo, zda se tento prodej uskutečnil v běžném obchodním styku.
(27)
Zjišťování, zda lze u prodeje jednotlivých typů výrobku prodávaných v reprezentativním množství na domácím trhu mít za to, že byl uskutečněn v běžném obchodním styku, vycházelo ze stanovení podílu ziskového prodeje příslušného typu nezávislým odběratelům. Ve všech případech, kdy se prodej určitého typu výrobku na domácím trhu uskutečnil v dostatečném množství a v běžném obchodním styku, byla běžná hodnota založena na skutečné ceně na domácím trhu, vypočítané jako vážený průměr veškerého prodeje tohoto typu na domácím trhu během období přezkumného šetření.
(28)
U zbývajících typů výrobku, jejichž prodej na domácím trhu nebyl reprezentativní nebo se neuskutečnil v běžném obchodním styku, byla v souladu s čl. 2 odst. 3 základního nařízení běžná hodnota určena početně. Běžná hodnota byla stanovena na základě výrobních nákladů vyvážených typů výrobku, v případě potřeby s připočtením přiměřené částky pro prodejní, správní a režijní náklady a pro přiměřený zisk, a to na základě skutečných údajů o výrobě a prodeji obdobného výrobku v běžném obchodním styku v souladu s čl. 2 odst. 6 první větou základního nařízení.
2.2 Vývozní cena
(29)
Jelikož spolupracující ruský vyvážející výrobce prodával výrobky na vývoz na trh Unie přímo nezávislým odběratelům, byla vývozní cena stanovena na základě skutečně zaplacených nebo splatných cen za dotčený výrobek v souladu s čl. 2 odst. 8 základního nařízení.
(30)
U vývozního obchodu, při němž se vývoz do Unie uskutečnil prostřednictvím obchodní společnosti ve spojení, byla vývozní cena stanovena podle čl. 2 odst. 9 základního nařízení na základě ceny obchodníka ve spojení, za kterou byl výrobek poprvé znovu prodán nezávislým odběratelům v Unii. Byly provedeny úpravy s ohledem na všechny náklady vzniklé mezi dovozem a dalším prodejem a na zisk, aby se stanovila spolehlivá vývozní cena. Jelikož nezávislí dovozci neposkytli informace o úrovni zisků dosažených během období přezkumného šetření, vycházelo se z průměrného ziskového rozpětí ve výši 5 %.
2.3 Srovnání
(31)
Srovnání vážené průměrné běžné hodnoty a vážené průměrné vývozní ceny bylo provedeno na základě ceny ze závodu a na stejné obchodní úrovni.
(32)
V zájmu spravedlivého srovnání běžné hodnoty a vývozní ceny bylo podle čl. 2 odst. 10 základního nařízení přihlédnuto k rozdílům činitelů, u kterých bylo prokázáno, že ovlivňují ceny a srovnatelnost cen. Za tímto účelem byly provedeny náležité úpravy o rozdíly v nákladech na dopravu, pojištění, manipulaci, nakládku a vedlejších nákladech, finančních nákladech, nákladech na balení, provizích a slevách, pokud byly použitelné a odůvodněné.
2.4 Dumpingové rozpětí
(33)
V souladu s čl. 2 odst. 11 základního nařízení bylo provedeno srovnání vážené průměrné běžné hodnoty podle typu výrobku a vážené průměrné vývozní ceny odpovídajícího typu dotčeného výrobku. Toto srovnání ukázalo existenci dumpingu, který u vyvážejícího výrobce činil 4,7 %.
3. Vývoj dovozu v případě zrušení platných opatření
3.1 Předběžné poznámky
(34)
Kromě analýzy existence dumpingu během období přezkumného šetření byla zkoumána též pravděpodobnost pokračování dumpingu v případě zrušení platných opatření. V této souvislosti byly analyzovány tyto prvky: objem a ceny dumpingového dovozu z Ruské federace, přitažlivost trhu Unie a dalších trhů třetích zemí, výrobní kapacita a přebytečná kapacita pro vývoz v Ruské federaci.
3.2 Objem a ceny dumpingového dovozu z Ruské federace
(35)
Podle údajů Eurostatu se v posuzovaném období dovoz z Ruské federace zvýšil z 2 005 tun v roce 2009 na 2 343 tun v období přezkumného šetření, což představovalo přibližně 1 % spotřeby Unie v období přezkumného šetření a v posuzovaném období. Jak je uvedeno výše v 33. bodě odůvodnění, dovoz od spolupracujícího vyvážejícího výrobce byl uskutečňován za dumpingové ceny (4,7 %) i navzdory platnému antidumpingovému clu.
3.3 Přitažlivost trhu Unie a trhů jiných třetích zemí
(36)
Vývoz do Unie představoval 3 % celkového prodeje spolupracujícího výrobce, zatímco většina prodeje (85 %) se uskutečnila na ruském domácím trhu. Domácí trh vzrostl v posuzovaném období o 38 % (7) a může dále růst, bude-li i nadále růst HDP Ruské federace, jak předpokládají veřejně dostupné zdroje, specializující se na ekonomickou analýzu. Informace shromážděné v průběhu šetření navíc ukázaly, že spolupracující výrobce nevyrábí veškeré typy dotčeného výrobku, a proto jeho konkurenční tlak na výrobce v Unii je omezený. Tak je tomu pravděpodobně i v případě dvou dalších výrobců, a to vzhledem k tomu, že nejsou k dispozici žádné informace o investicích do nových strojů, které by například umožnily výrobu dotčeného výrobku s větším průměrem. Omezený konkurenční tlak ze strany vyvážejících výrobců z Ruské federace se dále zdá být rovněž potvrzen přítomností výrobců z Unie na ruském trhu. Podle oficiálních ruských celních statistických údajů představoval vývoz obdobného výrobku výrobců z Unie do Ruské federace 30 % veškerého dovozu obdobného výrobku na ruský trh v období přezkumného šetření, v důsledku čehož byli výrobci z Unii největšími vývozci na ruském trhu.
(37)
V reakci na poskytnutí konečných informací žadatel tvrdil, že předpokládaný růst HDP Ruska (v rozmezí 3 %) je velmi mírný a neumožní další rozvoj ruského trhu ocelových lan a kabelů. V důsledku toho ruský trh nemusí být schopen absorbovat větší objem obdobného výrobku. V této souvislosti je třeba poznamenat, že růst ruského HDP během posuzovaného období, tj. od roku 2009 do konce období šetření, byl nižší než očekávaný růst pro rok 2014, nicméně umožnil růst trhu ocelových lan a kabelů v Rusku o 38 %. Námitka byla proto zamítnuta.
(38)
Táž strana také poukázala na nové typy výrobků, které spolupracující vyvážející výrobce nedávno vyvinul (ve spolupráci se svou dceřinou společností se sídlem v Unii), a tvrdila, že to potvrzuje investice uskutečněné tímto výrobcem během posuzovaného období. Tato skutečnost však neodporuje závěru, že spolupracující výrobce není schopen vyrábět všechny typy lan (zejména ocelová lana a kabely ve vyšším kvalitativním segmentu trhu). Námitka byla proto zamítnuta.
(39)
Na přitažlivost trhu Unie by se mělo rovněž pohlížet v souvislosti tím, že ruští vyvážející výrobci převzali některé výrobce Unie. Dva ruští výrobci nyní vlastní dceřiné společnosti se sídlem v Unii. Inspekce na místě provedená u dceřiné společnosti spolupracujícího vývozce, která má sídlo v Unii, ukázala, že se prodej uskutečňoval převážně na evropském trhu a že související prodej mezi spolupracujícím vývozcem a touto dceřinou společností byl v období přezkumného šetření omezený.
(40)
Na základě údajů od spolupracujícího vývozce je třeba poukázat na to, že objem ruského vývozu dotčeného výrobku do třetích zemí v období přezkumného šetření přesáhl objem vývozu do Unie čtyřikrát. Vývozní ceny spolupracujícího vyvážejícího výrobce pro třetí země byly v průměru nižší než domácí prodejní cena v Ruské federaci, ale v průměru na vyšší úrovni než vývozní ceny pro trh Unie. To umožňuje závěr, že prodej na vývoz na trhy třetích zemí je přitažlivější než prodej na trhu Unie. V této souvislosti se poukazuje na existenci již dlouho zavedených prodejních kanálů na trzích Společenství nezávislých států (SNS).
(41)
V reakci na poskytnutí konečných informací žadatel tvrdil, že vývozní ceny ruských výrobců na trzích třetích zemí jsou ve skutečnosti nižší než vývozní ceny pro Unii. Odvolával se přitom na srovnání mezi průměrnými vývozními cenami pro Ukrajinu a některé evropské státy, vycházející údajně z ruských celních statistických údajů. Nebyly předloženy žádné původní údaje tvořící základ pro srovnání. V této souvislosti je třeba poznamenat, že srovnání cenového rozdílu mezi ruskými vývozními cenami pro Unii a pro trhy třetích zemí provedené při šetření vycházelo z ověřených údajů uvedených v dotazníku spolupracujícím vyvážejícím výrobcem. Toto srovnání cen bylo provedeno na úrovni ceny ze závodu s přihlédnutím k rozdílům mezi jednotlivými typy výrobků a obchodní úrovní. Průměrné ceny, které žadatel předložil, neodrážejí složitost cenových složek a rozpětí existující na trhu ocelových lan a kabelů a způsobenou významným množstvím různých výrobků a různou obchodní úrovní. Námitka byla proto zamítnuta.
(42)
Táž strana tvrdila, že objem vývozu výrobního odvětví Unie do Ruské federace není v tomto případě důležitý, a poukázala na zvýšený dovoz z Čínské lidové republiky do Ruské federace a potřebu zohlednit jej při analýze, protože představuje konkurenční hrozbu pro přítomnost ruských výrobců na trzích Ruska a SNS. V tomto ohledu je skutečnost, že výrobci z Unie jsou i nadále vedoucími vývozci na ruském trhu, důležitá, protože mimo jiné potvrzuje, že ruští výrobci nejsou schopni vyrábět všechny typy ocelových lan a kabelů, pro které existuje poptávka na ruském trhu. Pokud jde o čínský vývoz do Ruské federace, je třeba poznamenat, že vzrostl současně s prudkým růstem poptávky na ruském trhu. Nebyly poskytnuty žádné informace, např. týkající se čínských vývozních cen pro Ruskou federaci a země SNS nebo vlastností dováženého výrobku, který je předmětem šetření, aby bylo možné provést další analýzu. A je třeba také uvést, že podle ruských celních statistických údajů měli ruští výrobci dotčeného výrobku v období přezkumného šetření stále vedoucí postavení na domácím trhu a že celkový dovoz na tento trh představoval pouze 15 % ruského trhu ocelových lan a kabelů. Námitka byla proto zamítnuta.
3.4 Výrobní kapacita a nadměrná kapacita pro vývoz v Ruské federaci
(43)
Podle žádosti o přezkum činila výrobní kapacita všech ruských vyvážejících výrobců 115 000 tun. Během šetření žadatel nově odhadl ruskou výrobní kapacitu; ta je podle něj v rozmezí od 220 000 do 250 000 tun, což ale nijak nedoložil. Na základě ověřených údajů od spolupracujícího vývozce, údajů předložených druhým známým výrobcem a údajů o třetím výrobci obsažených v žádosti byla výrobní kapacita všech ruských výrobců dotčeného výrobku stanovena na zhruba 158 000 tun. V této souvislosti je třeba poznamenat, že výrobní kapacita spolupracujícího výrobce prošla v posuzovaném období strukturálními úpravami, v jejichž důsledku byla jedna výrobní dílna uzavřena.
(44)
V reakci na poskytnutí konečných informací jedna strana tvrdila, že některé stroje z uzavřené dílny byly přemístěny do jiných výrobních závodů spolupracujícího výrobce. Nicméně toto tvrzení nebylo doloženo. V tomto ohledu důkazy shromážděné v průběhu šetření potvrzují, že spolupracující výrobce během posuzovaného období prošel strukturálními úpravami, které zahrnovaly vyřazení některých strojů ve všech třech výrobních závodech a uzavření jedné výrobní dílny. Zároveň nelze vyloučit, že některé stroje z uzavřené výrobní dílny byly přemístěny do zbývajících výrobních závodů. V každém případě to nemění nic na odhadu výrobní kapacity tohoto výrobce a Ruska celkově, což dotyčná strana nezpochybnila. Námitka byla proto zamítnuta.
(45)
Pokud jde o otázku využití kapacity a nadbytečné kapacity, předpokládalo se na základě údajů dvou výrobců a vzhledem k tomu, že nejsou k dispozici žádné přesné informace o využití kapacity třetího výrobce, že jeho využití kapacity odpovídalo v období přezkumného šetření využití kapacit dvou dalších výrobců, tj. 90 %. Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem byl učiněn závěr, že celková volná kapacita v Ruské federaci činí řádově 17 000 tun. To odpovídá přibližně 8 % spotřeby Unie v období přezkumného šetření.
3.5 Závěr
(46)
Vzhledem k výše popsaným zjištěním, totiž že vývoz z Ruské federace byl v období přezkumného šetření stále dumpingový, je pravděpodobné přetrvávání dumpingu na trhu Unie, pokud by stávající antidumpingová opatření byla zrušena.
(47)
Nicméně je třeba zdůraznit tyto body. Za prvé, volná kapacita v Ruské federaci je omezeně dostupná a může být absorbována rychle rostoucí poptávkou na domácím trhu. Za druhé, ruští výrobci nemají kapacity, aby mohli dodávat všechny typy lan, a proto je jejich konkurenční tlak na trhu Unie omezený. Za třetí, dva ze tří známých vyvážejících výrobců mají své stoprocentně vlastněné dceřiné společnosti v Unii, které vyrábějí obdobný výrobek. Na základě informací získaných od dceřiné společnosti spolupracujícího vyvážejícího výrobce je možné pozorovat, že obdobný výrobek vyráběný dceřinou společností se prodává především na trhu Unie, zatímco vyvážející výrobce vyrábí a prodává obdobný výrobek převážně pro ruský trh. Ruští vyvážející výrobci mají kromě toho silné obchodní vazby na trhy třetích zemí, zejména na trhy v zemích SNS, které budou přitažlivější pro ruské vývozce, protože v průměru ceny účtované na těchto trzích jsou vyšší než ceny účtované v Unii. Na tomto základě byl učiněn závěr, že dovoz dotčeného výrobku z Ruské federace by pravděpodobně výrazně nevzrostl, kdyby opatření pozbyla platnosti.
D. DEFINICE VÝROBNÍHO ODVĚTVÍ UNIE
(48)
Během období přezkumného šetření ocelová lana a kabely vyrábělo více než 30 výrobců v Unii. Má se tedy za to, že výroba těchto výrobců (stanovená na základě podkladů doručených spolupracujícími výrobci a pro ostatní výrobce v Unii na základě údajů z žádosti o přezkum) představuje výrobu v Unii ve smyslu čl. 4 odst. 1 základního nařízení.
(49)
Jak je vysvětleno ve 12. bodě odůvodnění, vzhledem k vysokému počtu výrobců v Unii byl vybrán vzorek. Pro účely analýzy újmy byly stanoveny ukazatele újmy na těchto dvou úrovních:
-
makroekonomické prvky (výroba, výrobní kapacita, objem prodeje, podíl na trhu, růst, zaměstnanost, produktivita, průměrné jednotkové ceny a rozsah dumpingu) byly vyhodnoceny na úrovni celkové výroby v Unii, a to na základě podkladů doručených spolupracujícími výrobci, údajů Eurostatu a u ostatních výrobců v Unii na základě odhadu vycházejícího z údajů od žadatele,
-
analýza mikroekonomických prvků (tj. zásob, mezd, ziskovosti, návratnosti investic, peněžního toku, schopnosti získávat kapitál a investice) byla provedena u výrobců zařazených do vzorku na základě jejich údajů, které byly ověřeny.
E. SITUACE NA TRHU UNIE
1. Spotřeba v Unii
(50)
Spotřeba v Unii se mezi rokem 2009 a obdobím přezkumného šetření zvýšila o 8 % ze 195 426 tun na 211 380 tun.
2009
2010
2011
Období přezkumného šetření
Spotřeba v Unii (v tunách)
195 426
206 940
213 350
211 380
Index
100
106
109
108
2. Současný dovoz z Ruské federace
2.1 Objem, podíl na trhu a ceny dovozu z Ruské federace
(51)
Podle údajů Eurostatu se objem dovozu dotčeného výrobku pocházejícího z Ruské federace mezi rokem 2009 a obdobím přezkumného šetření zvýšil z 2 005 tun na 2 343 tun. I přes tento nárůst jsou tyto objemy nižší než dovoz z Ruské federace během posledního šetření, kdy dovoz činil 2 908 tun za rok 2005 a 3 323 tun pro období od 1. července 2005 do 30. června 2006 (poslední období přezkumného šetření). Od konce období přezkumného šetření vykazoval dovoz z Ruska klesající tendenci (snížení o 20 %).
(52)
Podíl ruského dovozu na trhu činil v roce 2009 1,03 % a v období přezkumného šetření 1,11 %.
(53)
Co se týká dovozních cen, ty se v posuzovaném období trvale zvyšovaly a celkem vzrostly o 12 %.
2009
2010
2011
Období přezkumného šetření
Dovoz (v tunách)
2 005
2 197
2 549
2 343
index
100
110
127
117
Podíl na trhu
1,03 %
1,06 %
1,19 %
1,11 %
index
100
103
116
108
Dovozní cena
1 054
1 084
1 171
1 178
index
100
103
111
112
2.2 Cenové podbízení
(54)
Cenové podbízení bylo stanoveno pomocí vývozních cen spolupracujícího ruského výrobce bez antidumpingového cla, přičemž bylo zjištěno, že se pohybují od 54,7 % do 69,0 % v závislosti na typech výrobku s váženým průměrným rozpětím cenového podbízení ve výši 63,4 %. Nicméně s ohledem na malý objem dovozu z Ruské federace a početnost existujících různých typů ocelových lan a kabelů by cenové podbízení mohlo být stanoveno pouze na základě velmi malého počtu stejných typů výrobku s nízkými objemy (19,9 tuny). Proto lze považovat rozpětí cenového podbízení pouze za orientační.
3. Dovoz z jiných zemí
3.1 Objem, podíl na trhu a ceny dovozu z jiných zemí
(55)
Dovoz z jiných zemí než z Ruské federace se během posuzovaného období zvýšil o 10,6 %, což je více než nárůst spotřeby na trhu Unie (+ 8 %). I přes nárůst podílu jiných zemí než Ruské federace na trhu Unie lze příslušné podíly na trhu považovat za stabilní.
(56)
Hlavní vyvážející země během období přezkumného šetření byly Jižní Korea s podílem na trhu 16 %, ČLR (1,78 %), Thajsko s podílem na trhu 1,65 % a Ruská federace (viz výše, podíl na trhu 1,11 %), zatímco podíl výrobního odvětví Unie na trhu byl téměř 60 %.
Země / Dovoz v tunách
2009
2010
2011
Období přezkumného šetření
Jižní Korea
32 027
23 926
28 906
34 798
Čína
5 797
4 067
5 174
3 765
Thajsko
3 673
3 815
5 348
3 499
Ostatní země
34 938
38 974
39 376
42 444
Dílčí součet
(s výjimkou Ruské federace)
76 435
70 782
78 804
84 506
Rusko
2 005
2 197
2 548
2 343
Celkový dovoz
(včetně Ruské federace)
78 440
72 979
81 352
86 849
3.2 Cenové podbízení
(57)
Celkově průměrné ceny dovozu obdobného výrobku z jiných zemí zůstaly během posuzovaného období stabilní a neměnné a podbízení vůči výrobnímu odvětví Unie činilo v průměru 57 %.
4. Situace výrobního odvětví Unie
(58)
V souladu s čl. 3 odst. 5 základního nařízení Komise posoudila všechny relevantní hospodářské činitele a ukazatele, které ovlivňují stav výrobního odvětví Unie.
4.1 Předběžné poznámky
(59)
Vzhledem k tomu, že v případě výrobního odvětví Unie byl použit výběr vzorku, byla újma posouzena na základě informací shromážděných na úrovni celého výrobního odvětví Unie (makroekonomické prvky, jak jsou vymezeny ve 49. bodě odůvodnění) a na základě informací shromážděných na úrovni výrobců v Unii, kteří byli zařazeni do vzorku (mikroekonomické prvky, jak jsou vymezeny ve 49. bodě odůvodnění).
a) Výroba
(60)
Výroba výrobního odvětví Unie se mezi rokem 2009 a obdobím přezkumného šetření zvýšila o 6 %, tj. z 214 475 tun na 228 368 tun. V souvislosti se zvýšenou spotřebou (+ 8 %), jak je uvedeno v 52. bodě odůvodnění, výrobní odvětví Unie zvýšilo objem své výroby o 6 %.
Výrobní odvětví Unie
2009
2010
2011
Období přezkumného šetření
Objem výroby (v tunách)
214 475
223 385
224 559
228 368
index
100
104
105
106
b) Kapacita a míra využití kapacity
(61)
Zvýšení spotřeby Unie (+ 8 %) rovněž vyvolalo zvýšení výroby výrobního odvětví Unie o 6 %.
Výrobní odvětví Unie
2009
2010
2011
Období přezkumného šetření
Kapacita
348 852
371 187
366 976
369 134
index
100
106
105
106
Využití kapacity
61,5 %
60,2 %
61,2 %
61,9 %
index
100
98
100
101
c) Objem prodeje
(62)
Prodej výrobního odvětví Unie na trhu Unie se mezi rokem 2009 a obdobím přezkumného šetření zvýšil o 7 %.
Výrobní odvětví Unie
2009
2010
2011
Období přezkumného šetření
Prodej odběratelům v Unii, kteří nejsou ve spojení (v tunách)
116 902
133 824
131 085
124 524
index
100
114
112
107
d) Podíl na trhu
(63)
Výrobnímu odvětví Unie se podařilo udržet svůj podíl na trhu během posuzovaného období poměrně stabilní, tj. na 60 % v roce 2009 a na 59 % v období přezkumného šetření.
Výrobní odvětví Unie
2009
2010
2011
Období přezkumného šetření
Podíl na trhu
60 %
65 %
61 %
59 %
index
100
108
102
98
e) Růst
(64)
Mezi rokem 2009 a obdobím přezkumného šetření, kdy se spotřeba v Unii zvýšila o 8 %, se i objem prodeje výrobního odvětví Unie zvýšil, a to o 7 %. Podíl výrobního odvětví Unie na trhu lze proto považovat za stabilní, i když podíl na trhu mírně klesl, zatímco dovoz z Ruské federace se mírně zvýšil.
f) Zaměstnanost
(65)
Zatímco výrobci v Unii zařazení do vzorku během posuzovaného období vykázali nárůst o 5 %, zaměstnanost celého výrobního odvětví Unie se podle odhadu žadatele liší a vykazuje negativní tendenci, totiž pokles o 6 % mezi rokem 2009 a obdobím přezkumného šetření.
Výrobní odvětví Unie
2009
2010
2011
Období přezkumného šetření
Zaměstnanost
3 763
3 776
3 688
3 544
index
100
100
98
94
g) Velikost dumpingového rozpětí
(66)
Co se týká dopadu velikosti zjištěných skutečných dumpingových rozpětí (4,7 %) na výrobní odvětví Unie, nelze tento dopad vzhledem k nízkému celkovému objemu dovozu z Ruské federace a poměrně nízkému dumpingovému rozpětí považovat za významný.
h) Zásoby
(67)
Konečný stav zásob výrobního odvětví Unie se mezi rokem 2009 a obdobím přezkumného šetření zmenšil.
Výrobci zařazení do vzorku
2009
2010
2011
Období přezkumného šetření
Konečný stav zásob (v tunách)
11 723
10 240
9 813
10 489
index
100
87
84
89
i) Prodejní ceny a činitele ovlivňující ceny na domácím trhu
(68)
Jednotkové prodejní ceny výrobního odvětví Unie mezi rokem 2009 a obdobím přezkumného šetření vzrostly o 8 %. Tento cenový vývoj souvisí se skutečností, že se výrobnímu odvětví Unie podařilo přenést nárůst výrobních nákladů (o 8 %) na uživatele. Souvisí rovněž s postupným přechodem výrobního odvětví Unie na ocelová lana a kabely s větším průměrem a větší zaměřenost na lana pro zvláštní účely.
Výrobci zařazení do vzorku
2009
2010
2011
Období přezkumného šetření
Průměrná jednotková prodejní cena v Unii (v EUR/t)
3 625
3 658
3 809
3 911
Index
100
101
105
108
j) Mzdy
(69)
Mezi rokem 2009 a obdobím přezkumného šetření se průměrná mzda na plný pracovní úvazek zvýšila o 20 %. Po restrukturalizaci některých společností zařazených do vzorku se poměr řídících a administrativních pracovníků k manuálním pracovníkům zvýšil, což se odráží ve vyšších průměrných mzdových nákladech na jednoho zaměstnance.
Výrobci zařazení do vzorku
2009
2010
2011
Období přezkumného šetření
Mzdy na plný pracovní úvazek (v EUR)
42 393
45 174
48 718
51 052
index
100
107
115
120
k) Produktivita
(70)
Produktivita pracovních sil výrobního odvětví Unie, měřená jako produkce na pracovníka na plný pracovní úvazek za rok, v posuzovaném období kolísala, protože se v roce 2010 snížila a poté v roce 2011 a v období přezkumného šetření opět vzrostla.
Výrobní odvětví Unie
2009
2010
2011
Období přezkumného šetření
Produktivita
58
52
53
55
index
100
88
90
94
l) Investice a schopnost získávat kapitál
(71)
Investice do ocelových lan a kabelů se v posuzovaném období zvýšily o 271 %, byly významné a v období přezkumného šetření činily více než 16 milionů EUR. Výrobci zařazení do vzorku v posuzovaném období neměli problém získávat kapitál. Navíc velká část investic mohla být financována z vlastních vytvořených peněžních toků.
Výrobci zařazení do vzorku
2009
2010
2011
Období přezkumného šetření
Investice (v tisících EUR)
5 845
6 025
12 656
15 839
index
100
103
217
271
m) Ziskovost na trhu Unie
(72)
Výrobcům zařazeným do vzorku se během celého posuzovaného období dařilo dosahovat zisku. Zisky dosažené od roku 2009 do období přezkumného šetření byly navzdory poklesu ve srovnání s rokem 2009 vyšší než 5 % cílový zisk stanovený v původním šetření.
Výrobci zařazení do vzorku
2009
2010
2011
Období přezkumného šetření
Ziskovost na trhu Unie
14,8 %
10,1 %
10,6 %
10,6 %
index
100
68
72
72
n) Návratnost investic
(73)
Návratnost investic, vyjádřená jako celkový zisk z činnosti v oblasti ocelových lan a kabelů v procentech čisté účetní hodnoty aktiv přímo a nepřímo souvisejících s výrobou ocelových lan a kabelů, v celém posuzovaném období v zásadě sledovala tendenci zaznamenanou u ziskovosti. Navzdory poklesu je tento ukazatel i nadále dosti vysoký.
Výrobci zařazení do vzorku
2009
2010
2011
Období přezkumného šetření
Návratnost investic
37,7 %
23,4 %
25 %
23 %
index
100
62
66
61
o) Peněžní tok
(74)
Stav peněžních toků zůstává celkově velmi pozitivní navzdory jistému zhoršení mezi rokem 2009 a obdobím přezkumného šetření: sleduje do určité míry vývoj ziskovosti za celé posuzované období.
Výrobci zařazení do vzorku
2009
2010
2011
Období přezkumného šetření
Peněžní tok (v tisících EUR)
57 545
40 640
38 297
43 380
Index
100
71
67
75
p) Překonání účinků minulého dumpingu
(75)
Z většiny ukazatelů vyplývá, že výrobní odvětví Unie přizpůsobilo své výrobní zařízení, aby lépe reagovalo na nové hospodářské prostředí a mohlo využít příležitostí na trzích v Unii a mimo ni v segmentech, v nichž lze dosáhnout vysokých marží. Zlepšení hospodářské a finanční situace výrobního odvětví Unie po uložení antidumpingových opatření v roce 2001 dokládá, že opatření jsou účinná a že výrobní odvětví Unie překonalo účinky minulého dumpingu.
4.2 Závěr
(76)
Během posuzovaného období se výrobnímu odvětví Unie víceméně podařilo udržet svůj podíl na trhu, ceny vzrostly o 8 %, zásoby zůstaly na přiměřené úrovni, přičemž se objem výroby a spotřeba zvýšily. Výrobní odvětví Unie bylo v celém posuzovaném období ziskové, přestože zisky byly na nižší úrovni v období přezkumného šetření než v roce 2009. Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem lze vyvodit závěr, že v posuzovaném období nebyla výrobnímu odvětví Unie způsobena podstatná újma.
F. PRAVDĚPODOBNOST OBNOVENÍ ÚJMY
(77)
Bylo posuzováno i to, zda by se v případě pozbytí platnosti opatření obnovila podstatná újma. Má se za to, že to se pravděpodobně nestane, a to z důvodů, které jsou vysvětleny níže.
(78)
Jak je zdůrazněno v 54. bodě odůvodnění, bylo zjištěno, že ceny výrobků dovážených z Ruské federace se podbízejí vůči cenám Unie. Nicméně vzhledem k nízkému objemu odpovídajících typů výrobku lze toto rozpětí cenového podbízení považovat pouze za orientační.
(79)
Jak je vysvětleno v 51. bodě odůvodnění, objem dovozu dotčeného výrobku pocházejícího z Ruské federace činil v roce 2009 2 005 tun a v období přezkumného šetření 2 343 tun, což představovalo podíl na trhu ve výši 1,03 %, resp. 1,11 %.
(80)
Jak je vysvětleno v 43. a 45. bodě odůvodnění, celková ruská výrobní kapacita se odhaduje na přibližně 158 000 tun, zatímco podle odhadu z posledního šetření její výše byla přibližně stejná jako celková spotřeba Unie, tedy 220 000 tun. Volné kapacity jsou dále v současné době zřejmě omezené.
(81)
Při posledním šetření se vycházelo z toho, že ruský trh není schopen absorbovat existující nabídku. V současné době, jak bylo vysvětleno v 36. bodě odůvodnění, domácí spotřeba ocelových lan a kabelů v Rusku v posuzovaném období významně vzrostla o 38 %. Kromě toho veřejně dostupné ekonomické prognózy předpokládají v Ruské federaci v nadcházejících letech silný růst HDP. Volná kapacita v Rusku, jak je uvedeno ve 45. bodě odůvodnění, proto bude pravděpodobně absorbována rychle se rozvíjejícím ruským trhem, protože ruské ceny jsou zhruba o 11 % vyšší než ceny vývozu do Unie. Kromě toho v Rusku vývozní ceny výrobků vyvážených na jiné trhy, zejména zemí SNS, jsou průměrně o 5,6 % vyšší než vývozní ceny výrobků vyvážených do Unie. Je proto nepravděpodobné, že by se podstatná množství volných kapacit nebo jejich současný prodej na výhodnějším domácím trhu nebo trzích zemí SNS přesunuly na trh Unie.
(82)
S ohledem na výše uvedené se vyvozuje závěr, že by zrušení opatření uložených na dovoz pocházející z Ruské federace se vší pravděpodobností nevedlo k obnovení podstatné újmy působené výrobnímu odvětví Unie jako celku.
G. ANTIDUMPINGOVÁ OPATŘENÍ
(83)
S ohledem na výše uvedené by antidumpingová opatření použitelná na dovoz ocelových lan a kabelů z Ruské federace měla být zrušena a toto řízení zastaveno v souladu s čl. 9 odst. 2 a čl. 11 odst. 2 základního nařízení.
(84)
Všechny strany byly informovány o základních skutečnostech a faktorech, na jejichž základě se má doporučit, aby stávající opatření uložená na dovoz pocházející z Ruské federace byla ukončena. Byla jim rovněž poskytnuta lhůta pro podání připomínek ke zveřejněným zjištěním. Byly obdrženy připomínky jedné zúčastněné strany, která rovněž požádala o slyšení a byla vyslechnuta v přítomnosti úředníka pro slyšení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Antidumpingová opatření týkající se dovozu ocelových lan a kabelů, včetně uzavřených lan, s výjimkou lan a kabelů z nerezové oceli, s největším průřezem převyšujícím 3 mm, též s připojenými tvarovkami, pocházejících z Ruské federace a v současnosti kódů KN ex 7312 10 81, ex 7312 10 83, ex 7312 10 85, ex 7312 10 89 a ex 7312 10 98, se zrušují a řízení ohledně tohoto dovozu se zastavuje.
Článek 2
Přezkumné řízení před pozbytím platnosti antidumpingových opatření použitelných na dovoz ocelových lan a kabelů, včetně uzavřených lan, s výjimkou lan a kabelů z nerezové oceli, s největším průřezem převyšujícím 3 mm, též s připojenými tvarovkami, v současnosti kódů KN ex 7312 10 81, ex 7312 10 83, ex 7312 10 85, ex 7312 10 89 a ex 7312 10 98 a pocházejících z Ruské federace, zahájené podle čl. 11 odst. 2 nařízení (ES) č. 1225/2009 se zastavuje.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 12. prosince 2013.
NEUVOSTON TÄYTÄNTÖÖNPANOASETUS (EU) N:o 1342/2013,
annettu 12 päivänä joulukuuta 2013,
polkumyyntitoimenpiteiden kumoamisesta tiettyjen Venäjän federaatiosta peräisin olevien rauta- tai teräsköysien ja -kaapelien tuonnissa asetuksen (EY) N:o 1225/2009 11 artiklan 2 kohdan mukaisen toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevan tarkastelun jälkeen
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 30 päivänä marraskuuta 2009 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1225/2009 (1), jäljempänä ’perusasetus’, ja erityisesti sen 9 artiklan 2 kohdan ja 11 artiklan 2 kohdan,
ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen, jonka tämä on tehnyt neuvoa-antavaa komiteaa kuultuaan,
sekä katsoo seuraavaa:
A. MENETTELY
1. Voimassa olevat toimenpiteet
(1)
Neuvosto otti asetuksella (EY) N:o 1601/2001 (2) käyttöön lopullisen polkumyyntitullin tiettyjen Venäjän federaatiosta, Turkista, Thaimaasta ja Tšekistä peräisin olevien rauta- tai teräsköysien ja -kaapelien tuonnissa. Kyseisistä toimenpiteistä käytetään jäljempänä nimitystä ’alkuperäiset toimenpiteet’ ja tutkimuksesta, joka johti toimenpiteisiin, käytetään jäljempänä nimitystä ’alkuperäinen tutkimus’.
(2)
Komissio hyväksyi elokuussa 2001 venäläisen tuottajan (JSC Severstal-Metiz) tekemän hintasitoumustarjouksen. Tämä sitoumussopimus kumottiin lokakuussa 2007 (3); sen ei katsottu toimivan, koska useiden yrityksen viemien tuotelajien asianmukaisessa luokittelussa oli vaikeuksia.
(3)
Neuvosto piti asetuksella (EY) N:o 1279/2007 (4) voimassa asetuksen 11 artiklan 2 kohdan mukaiset Venäjän federaatioon kohdistuvat alkuperäiset toimenpiteet osittaisten välivaiheen tarkastelujen ja voimassaolon päättymistä koskevien tarkastelujen jälkeen. Näitä toimenpiteitä kutsutaan jäljempänä ’voimassa oleviksi toimenpiteiksi’ ja toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevaa tutkimusta kutsutaan jäljempänä ’viime tutkimukseksi’. Asetuksella (EY) N:o 1279/2007 päätettiin Turkista ja Thaimaasta peräisin olevien teräsköysien ja -kaapeleiden tuontia koskevat toimenpiteet.
(4)
Tällä hetkellä (5) on voimassa myös Ukrainasta ja Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien teräsvaijereiden tuonnin vastaisia toimenpiteitä, jotka laajennettiin koskemaan myös Marokosta, Moldovasta ja Korean tasavallasta lähetettyjen teräsvaijereiden tuontia.
2. Tarkastelupyyntö
(5)
Komissio ilmoitti 27. lokakuuta 2012Euroopan unionin virallisessa lehdessä julkaistulla ilmoituksella, jäljempänä ’vireillepanoilmoitus’ (6), Venäjän federaatiosta peräisin olevien teräsvaijereiden tuontiin sovellettavien polkumyyntitoimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevan, perusasetuksen 11 artiklan 2 kohdan mukaisen tarkastelun vireillepanosta.
(6)
Tarkastelu pantiin vireille Liaison Committee of European Union Wire Rope Industries -järjestön, jäljempänä ’EWRIS’ tai ’pyynnön esittäjä’, esittämästä perustellusta pyynnöstä, joka tehtiin sellaisten unionin tuottajien puolesta, joiden tuotanto muodostaa yli 50 prosenttia tiettyjen rauta- tai teräsköysien ja -kaapelien kokonaistuotannosta unionissa. Pyyntö perustui siihen, että toimenpiteiden voimassaolon päättyminen johtaisi todennäköisesti polkumyynnin jatkumiseen ja unionin tuotannonalalle aiheutuvan vahingon toistumiseen.
3. Tutkimus
3.1 Tarkastelua koskeva tutkimusajanjakso ja tarkastelujakso
(7)
Polkumyynnin ja vahingon jatkumista tai toistumista koskeva tutkimus kattoi 1 päivän lokakuuta 2011 ja 30 päivän syyskuuta 2012 välisen ajanjakson, jäljempänä’tarkastelua koskeva tutkimusajanjakso’. Vahingon jatkumisen tai toistumisen todennäköisyyden arvioinnin kannalta merkittävien kehityssuuntien tarkastelu alkoi 1 päivänä tammikuuta 2009 ja kesti tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson loppuun saakka, jäljempänä ’tarkastelujakso’.
3.2 Menettelyn osapuolet
(8)
Komissio ilmoitti asiasta virallisesti tiedossa oleville vientiä harjoittaville tuottajille, unionin tuottajille, tuojille ja käyttäjille sekä pyynnön esittäjälle ja viejämaan viranomaisille. Asianomaisille osapuolille annettiin tilaisuus esittää näkökantansa kirjallisesti ja pyytää tulla kuulluiksi vireillepanoilmoituksessa asetetussa määräajassa.
(9)
Koska tutkimuksessa oli osallisena mahdollisesti suuri määrä vientiä harjoittavia tuottajia Venäjän federaatiosta, vireillepanoilmoituksessa esitettiin alun perin perusasetuksen 17 artiklan mukaista otantaa. Pystyäkseen päättämään otannan tarpeellisuudesta ja tarvittaessa valitsemaan otoksen komissio pyysi vientiä harjoittavia tuottajia Venäjän federaatiosta ilmoittautumaan 15 päivän kuluessa menettelyn vireillepanosta sekä toimittamaan komissiolle vireillepanoilmoituksessa pyydetyt tiedot.
(10)
Koska ainoastaan kaksi vientiä harjoittavaa tuottajaa Venäjän federaatiosta toimitti vireillepanoilmoituksessa pyydetyt tiedot ja ilmaisi halukkuutensa yhteistyön jatkamiseen komission kanssa, komissio päätti olla soveltamatta otantaa vientiä harjoittaviin tuottajiin.
(11)
Komissio ilmoitti vireillepanoilmoituksessa, että se oli alustavasti valinnut otoksen unionin tuottajista, ja pyysi asianomaisia osapuolia esittämään ilmoitusta koskevia huomautuksia vireillepanoilmoituksessa mainitun määräajan kuluessa. Alustavaan otokseen kuului viisi unionin tuottajaa, joiden todettiin edustavan unionin tuotannonalaa samankaltaisen tuotteen tuotantomäärän ja myynnin osalta unionissa.
(12)
Koska huomautuksia ei esitetty, ehdotetut yritykset valittiin lopulliseen otokseen ja asiasta ilmoitettiin asianomaisille osapuolille. Yksi lopullisesti valituista yrityksistä vetäytyi sittemmin otoksesta. Komissio päätti sen vuoksi pienentää otosta neljään jäljellä olevaan yritykseen, joiden katsottiin vielä edustavan unionin tuotannonalaa samankaltaisen tuotteen tuotantomäärän (29,3 prosenttia) ja myyntimäärän (20,9 prosenttia) osalta unionissa.
(13)
Vaikka vireillepanoilmoituksessa suunniteltiin sovellettavan otantaa etuyhteydettömiin tuojiin, yksikään etuyhteydetön tuoja tai käyttäjä ei ilmoittautunut. Tämän vuoksi etuyhteydettömiin tuojiin ei sovellettu otantaa.
(14)
Kyselylomakkeet lähetettiin neljälle otokseen valitulle unionin tuottajalle, kahdelle Venäjän federaatiossa vientiä harjoittavalle tuottajalle ja etuyhteydessä olevalle tuojalle.
3.3 Kyselylomakevastaukset
(15)
Kyselyihin saatiin vastauksia neljältä otokseen valitulta unionin tuottajalta, etuyhteydessä olevalta tuojalta ja yhdeltä vientiä harjoittavalta tuottajalta Venäjän federaatiosta.
(16)
Vaikka kaksi vientiä harjoittavaa tuottajaa Venäjän federaatiosta oli alun perin ilmoittautunut, vain yksi niistä toimitti vastauksen kyselyyn, ja sen katsotaan siten toimineen yhteistyössä tutkimuksessa. Yhteistyössä toimineella vientiä harjoittavalla tuottajalla on Italiassa sen täysin omistama tytäryhtiö, joka myös tuottaa teräsvaijereita ja harjoittaa tarkasteltavana olevan tuotteen tuontia Venäjän federaatiosta. Toinen vientiä harjoittava tuottaja toimitti tietoja tutkimuksen vireillepanon yhteydessä, muttei pyynnöstä huolimatta täyttänyt kyselylomaketta. Näin ollen katsotaan, että toinen vientiä harjoittava tuottaja ei toiminut yhteistyössä tutkimuksessa.
3.4 Tarkastuskäynnit
(17)
Komissio hankki ja tarkisti kaikki tarpeellisiksi katsomansa tiedot sen määrittämiseksi, onko polkumyynnin ja siitä aiheutuvan vahingon jatkuminen tai toistuminen todennäköistä ja mikä on unionin edun mukaista. Tarkastuskäyntejä tehtiin seuraavien yritysten toimitiloihin:
a)
unionin tuottajat:
-
CASAR Drahtseilwerk Saar GmbH, Saksa,
-
BRIDON International Ltd, Yhdistynyt kuningaskunta,
-
TEUFELBERGER Seil GmbH, Itävalta,
-
Manuel Rodrigues de OLIVEIRA Sá & Filhos, SA, Portugali;
b)
vientiä harjoittava tuottaja Venäjän federaatiossa:
-
JSC SEVERSTAL-Metiz, Cherepovets;
c)
etuyhteydessä oleva tuoja:
-
REDAELLI Tecna SpA, Italia.
B. TARKASTELTAVANA OLEVA TUOTE JA SAMANKALTAINEN TUOTE
1. Tarkasteltavana oleva tuote
(18)
Tarkasteltavana oleva tuote on sama kuin alkuperäisessä tutkimuksessa ja viime tutkimuksessa, joka johti voimassa olevien toimenpiteiden käyttöönottoon, eli nykyisin CN-koodeihin ex 7312 10 81, ex 7312 10 83, ex 7312 10 85, ex 7312 10 89 ja ex 7312 10 98 kuuluvat rauta- ja teräsköydet ja -vaijerit, myös lukitut köydet, ei kuitenkaan ruostumattomasta teräksestä valmistetut köydet ja kaapelit, joiden poikkileikkauksen suurin läpimitta on yli kolme millimetriä ja joissa voi olla liitos- ja muita osia (tuotannonalalla käytetään usein termiä ”teräsvaijerit”), jäljempänä ’tarkasteltavana oleva tuote’.
2. Samankaltainen tuote
(19)
Tässä toimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskevassa tarkastelussa vahvistettiin, että Venäjän federaatiossa tuotetuilla ja unioniin viedyillä teräsvaijereilla sekä unionissa unionin tuottajien valmistamilla ja myymillä teräsvaijereilla on samat fyysiset ja tekniset perusominaisuudet ja samat loppukäyttötarkoitukset, minkä vuoksi niitä on pidettävä perusasetuksen 1 artiklan 4 kohdassa tarkoitettuina samankaltaisina tuotteina.
C. POLKUMYYNNIN JATKUMISEN TAI TOISTUMISEN TODENNÄKÖISYYS
1. Alustavat huomautukset
(20)
Perusasetuksen 11 artiklan 2 kohdan mukaisesti tutkittiin, esiintyikö polkumyyntiä kyseisellä hetkellä ja johtaisiko voimassa olevien toimenpiteiden voimassaolon päättyminen todennäköisesti polkumyynnin jatkumiseen tai toistumiseen.
(21)
Kuten edellä johdanto-osan 10 kappaleessa todetaan, Venäjän federaatiossa vientiä harjoittavien tuottajien joukosta ei ollut tarpeen valita otosta. Yhteistyössä toimineen vientiä harjoittavan tuottajan osuus tarkasteltavana olevan tuotteen Venäjän federaatiosta unioniin suuntautuvasta viennistä oli 99 prosenttia tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla. Tämän perusteella katsottiin, että yhteistyössä toimimisen taso oli korkea.
(22)
Koska kaksi muuta tiedossa olevaa tuottajaa Venäjän federaatiosta ei toiminut tutkimuksessa yhteistyössä, seuraavassa esitetyt päätelmät polkumyynnin jatkumisen tai toistumisen todennäköisyydestä oli tehtävä parhaiden käytettävissä olevien tietojen perusteella, mukaan luettuina Eurostatin tiedot, Venäjän viralliset tilastot ja toiselta tuottajalta saadut vähäiset tiedot.
2. Polkumyynnillä tapahtunut tuonti tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson aikana
(23)
Tarkastelupyynnössä väitettiin, että Venäjän federaatiosta unioniin suuntautuvan viennin keskimääräinen polkumyyntimarginaali on 130,8 prosenttia. Kuten vireillepanoilmoituksessa mainittiin (4.1 kohta), pyynnön esittäjä vertasi Venäjän federaatiosta unioniin suuntautuvan viennin hintoja (”noudettuna lähettäjältä” -tasolla) Venäjän federaation kotimarkkinahintoihin.
2.1 Normaaliarvo
(24)
Aluksi tutkittiin perusasetuksen 2 artiklan 2 kohdan mukaisesti yhteistyössä toimineen vientiä harjoittavan tuottajan osalta, oliko se myynyt samankaltaista tuotetta Venäjän kotimarkkinoilla riippumattomille asiakkaille edustavassa määrin eli oliko kyseisen myynnin kokonaismäärä vähintään 5 prosenttia vastaavasta unioniin suuntautuneesta vientimyynnistä. Yhteistyössä toimineen vientiä harjoittavan tuottajan samankaltaisen tuotteen kotimarkkinamyynnin todettiin olevan edustavaa.
(25)
Komissio yksilöi tämän jälkeen vientiä harjoittavan tuottajan kotimarkkinoilla myymät samankaltaisen tuotteen lajit, jotka olivat samanlaisia kuin unioniin viedyt lajit tai suoraan niihin verrattavissa.
(26)
Tämän jälkeen tutkittiin, oliko yhteistyössä toimineen vientiä harjoittavan tuottajan kotimarkkinamyynti ollut edustavaa kunkin tuotelajin osalta eli oliko kunkin tuotelajin kotimarkkinamyynti ollut vähintään 5 prosenttia saman tuotelajin unioniin suuntautuneen vientimyynnin määrästä. Näiden edustavassa määrin myytyjen tuotelajien osalta tutkittiin sitten, oliko kyseinen myynti tapahtunut tavanomaisessa kaupankäynnissä perusasetuksen 2 artiklan 4 kohdan mukaisesti.
(27)
Se, voitiinko kunkin edustavassa määrin kotimarkkinoilla myydyn tuotelajin kotimarkkinamyynnin katsoa tapahtuneen tavanomaisessa kaupankäynnissä, selvitettiin määrittämällä, kuinka suuri osuus asianomaisen tuotelajin riippumattomille asiakkaille suuntautuneesta myynnistä oli ollut kannattavaa. Kaikissa tapauksissa, joissa tietyn tuotelajin kotimarkkinamyynti tapahtui riittävässä määrin ja tavanomaisessa kaupankäynnissä, normaaliarvo perustui tosiasialliseen kotimarkkinahintaan, joka laskettiin kyseisen tuotelajin tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla tapahtuneen koko kotimarkkinamyynnin painotettuna keskiarvona.
(28)
Niille lopuille tuotelajeille, joiden kotimarkkinamyynti ei ollut edustavaa tai ei tapahtunut tavanomaisessa kaupankäynnissä, normaaliarvo muodostettiin perusasetuksen 2 artiklan 3 kohdan mukaisesti laskennallisesti. Normaaliarvo muodostettiin lisäämällä vietyjen tuotelajien tuotantokustannuksiin, joita oikaistiin tarvittaessa, kohtuullinen määrä myynti-, hallinto- ja yleiskustannuksia sekä kohtuullinen voittomarginaali, joiden määrittämisessä käytettiin perusasetuksen 2 artiklan 6 kohdan ensimmäisen virkkeen mukaisesti tosiasiallisia tietoja, jotka pohjautuivat samankaltaisen tuotteen valmistukseen ja myyntiin tavanomaisessa kaupankäynnissä.
2.2 Vientihinta
(29)
Yhteistyössä toimineen venäläisen vientiä harjoittavan tuottajan unioniin suoraan riippumattomille asiakkaille suuntautuneen vientimyynnin osalta vientihinta määritettiin perusasetuksen 2 artiklan 8 kohdan mukaisesti tarkasteltavana olevasta tuotteesta tosiasiallisesti maksettujen tai maksettavien hintojen perusteella.
(30)
Sellaisen vientitapahtuman osalta, jossa vienti unioniin tapahtui etuyhteydessä olevan kauppayhtiön välityksellä, vientihinta määritettiin perusasetuksen 2 artiklan 9 kohdan mukaisesti sen jälleenmyyntihinnan perusteella, jonka kyseinen etuyhteydessä oleva kauppias veloitti ensimmäisiltä riippumattomilta asiakkailta unionissa. Tässä yhteydessä tehtiin oikaisuja, jotta kaikki tuonnin ja jälleenmyynnin välillä aiheutuneet kustannukset sekä voittomarginaali otettaisiin huomioon luotettavan vientihinnan määrittämiseksi. Koska riippumattomilta tuojilta ei saatu tietoja kertyneiden voittojen määristä tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla, käytettiin 5 prosentin keskimääräistä voittomarginaalia.
2.3 Vertailu
(31)
Normaaliarvon painotetun keskiarvon ja vientihinnan painotetun keskiarvon vertailu tehtiin noudettuna lähettäjältä -hinnoin samassa kaupan portaassa.
(32)
Jotta normaaliarvon ja vientihinnan välinen vertailu olisi tasapuolinen, siinä otettiin perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan mukaisesti huomioon erot niissä tekijöissä, joiden osoitettiin vaikuttaneen hintoihin ja niiden vertailukelpoisuuteen. Tästä syystä otettiin oikaisujen muodossa asianmukaisesti huomioon erot kuljetus-, vakuutus-, käsittely-, lastaus- ja liitännäiskustannuksissa, rahoitus- ja pakkauskuluissa, palkkioissa ja hyvityksissä, kun se oli aiheellista ja perusteltua.
2.4 Polkumyyntimarginaali
(33)
Perusasetuksen 2 artiklan 11 kohdan mukaisesti kunkin tuotelajin painotettua keskimääräistä normaaliarvoa verrattiin tarkasteltavana olevan tuotteen vastaavan tuotelajin painotettuun keskimääräiseen vientihintaan. Vertailussa kävi ilmi, että esiintyi polkumyyntiä, jonka suuruus oli 4,7 prosenttia vientiä harjoittavan tuottajan osalta.
3. Tuonnin kehitys siinä tapauksessa, että toimenpiteet kumotaan
3.1 Alustavat huomautukset
(34)
Tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla tapahtuneen polkumyynnin lisäksi tarkasteltiin myös polkumyynnin jatkumisen todennäköisyyttä siinä tapauksessa, että toimenpiteet kumotaan. Tässä yhteydessä tarkasteltiin seuraavia tekijöitä: Venäjän federaatiosta polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin määrä ja hinnat, unionin markkinoiden ja muiden kolmansien maiden markkinoiden houkuttavuus, tuotantokapasiteetti ja vientiä varten käytettävissä oleva ylikapasiteetti Venäjän federaatiossa.
3.2 Venäjän federaatiosta polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin määrä ja hinnat
(35)
Eurostatin mukaan tarkastelujakson aikana tuonti Venäjän federaatiosta kasvoi 2 005 tonnista (vuonna 2009) 2 343 tonniin tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla, mikä vastaa noin yhtä prosenttia unionin kulutuksesta tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla ja tarkastelujaksolla. Kuten johdanto-osan 33 kappaleessa todetaan, yhteistyössä toimineen vientiä harjoittavan tuottajan tuonti oli tapahtunut polkumyyntihinnoin (4,7 prosenttia) voimassa olleesta polkumyyntitullista huolimatta.
3.3 Unionin markkinoiden ja muiden kolmansien maiden markkinoiden houkuttavuus
(36)
Unioniin suuntautunut vienti muodosti 3 prosenttia yhteistyössä toimineen tuottajan kokonaismyynnistä, ja suurin osa myynnistä (85 prosenttia) tapahtui Venäjän kotimarkkinoilla. Kotimarkkinat kasvoivat 38 prosenttia tarkastelujaksolla (7) ja voivat edelleen kasvaa, jos Venäjän federaation bruttokansantuotteen kasvu jatkuu, kuten julkisesti saatavilla olevissa, taloudelliseen analyysiin erikoistuneissa lähteissä todetaan. Tutkimuksen aikana kerätyistä tiedoista kävi lisäksi ilmi, että yhteistyössä toiminut tuottaja ei tuota kaikkia tarkasteltavana olevan tuotteen lajeja, minkä vuoksi sen unionin tuottajiin kohdistama kilpailupaine on vähäinen. Tämä pätee todennäköisesti myös kahteen muuhun tuottajaan, koska ei ole saatavilla tietoja investoinneista uusiin koneisiin, joilla voitaisiin tuottaa esimerkiksi halkaisijaltaan suurempaa tarkasteltavana olevaa tuotetta. Venäjän federaatiossa toimivien vientiä harjoittavien tuottajien kilpailupaineen vähäisyyttä vahvistaa myös se, että unionin tuottajat toimivat Venäjän markkinoilla. Venäjän virallisten tullitilastojen mukaan unionin tuottajien samankaltaisen tuotteen Venäjän federaatioon suuntautuvan viennin osuus oli 30 prosenttia samankaltaisen tuotteen kaikesta tuonnista Venäjän markkinoille tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla, eli unionin tuottajat ovat suurin viejä Venäjän markkinoilla.
(37)
Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen pyynnön esittäjä väitti, että ennustettu Venäjän bruttokansantuotteen kasvu (3 prosenttia) on melko maltillinen eikä se mahdollista Venäjän teräsvaijerimarkkinoiden kehittymistä edelleen. Venäjän markkinat eivät siten ehkä voisi ottaa vastaan samankaltaisen tuotteen lisämääriä. Tässä yhteydessä on todettava, että Venäjän bruttokansantuotteen kasvu tarkastelujakson aikana (vuodesta 2009 tutkimusajanjakson loppuun) oli pienempi kuin vuodelle 2014 ennustettu kasvu, mutta se mahdollisti kuitenkin Venäjän teräsvaijerimarkkinoiden 38 prosentin kasvun. Väitettä ei näin ollen voitu hyväksyä.
(38)
Sama osapuoli mainitsi myös yhteistyössä toimineen vientiä harjoittavan tuottajan hiljattain (yhteistyössä unionissa sijaitsevan tytäryhtiönsä kanssa) kehittämät uudet tuotelajit ja väitti, että tämä osoittaa kyseisen tuottajan tehneen investointeja tarkastelujaksolla. Tämä tieto ei kuitenkaan ole ristiriidassa sen havainnon kanssa, että yhteistyössä toimineella tuottajalla ei ole valmiuksia tuottaa kaikkia vaijerityyppejä (erityisesti markkinoiden laadukkaimpiin kuuluvia teräsvaijereita). Väitettä ei näin ollen voitu hyväksyä.
(39)
Unionin markkinoiden houkuttavuutta tarkasteltaessa on otettava huomioon myös, että jotkin venäläiset vientiä harjoittavat tuottajat ostivat unionin tuottajien yritystoiminnan. Kahdella venäläisellä tuottajalla on itse asiassa tällä hetkellä unionissa toimivat tytäryhtiöt. Yhteistyössä toimineen viejän EU:ssa sijaitsevaan tytäryhtiöön tehdyllä tarkastuskäynnillä kävi ilmi, että sen myynti tapahtuu pääasiassa Euroopan markkinoilla ja että yhteistyössä toimineen tuottajan ja kyseisen tytäryhtiön välinen etuyhteydellinen myynti oli vähäistä tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla.
(40)
Yhteistyössä toimineen viejän tietojen perusteella on huomioitava, että tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla tarkasteltavana olevan tuotteen vientimäärä Venäjältä kolmansiin maihin oli neljä kertaa suurempi kuin unioniin suuntautuva vientimäärä. Yhteistyössä toimineen vientiä harjoittavan tuottajan kolmansiin maihin suuntautuvan viennin hinnat olivat keskimäärin alempia kuin sen kotimarkkinoiden myyntihinnat Venäjän federaatiossa mutta keskimäärin korkeampia kuin unionin markkinoille suuntautuvan viennin hinnat. Tämän perusteella voidaan päätellä, että kolmansien maiden markkinoille suuntautuva vientimyynti on houkuttavampaa kuin unionin markkinoille suuntautuva myynti. Tässä yhteydessä on otettava huomioon myös Itsenäisten valtioiden yhteisön (IVY) markkinoiden kanssa vakiinnutetut myyntikanavat.
(41)
Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen pyynnön esittäjä väitti, että venäläisten tuottajien kolmansien maiden markkinoille suuntautuvan viennin hinnat ovat itse asiassa alhaisemmat kuin unioniin suuntautuvan viennin hinnat. Tähän liittyen esitettiin Ukrainaan ja joihinkin Euroopan maihin suuntautuvan viennin keskimääräisten hintojen vertailu, jonka väitettiin perustuvan Venäjän tullitilastoihin. Vertailun pohjana olevia alkuperäisiä tietoja ei toimitettu. Tässä yhteydessä on todettava, että tutkimuksessa toteutettu Venäjältä unioniin ja kolmansille markkinoille suuntautuvan viennin hintaerojen vertailu perustui yhteistyössä toimineen vientiä harjoittavan tuottajan kyselystä saatuihin tarkastettuihin tietoihin. Kyseinen hintavertailu tehtiin ”noudettuna lähettäjältä” -tasolla ottaen huomioon erot tuotelajeissa ja kaupan portaassa. Pyynnön esittäjän toimittamat keskimääräisissä hinnoissa eivät tule esiin teräsvaijerimarkkinoilla voimassa olevien hintojen monimutkaiset osatekijät ja vaihteluvälit, jotka johtuvat erilaisten tuotteiden suuresta määrästä ja eri kaupan portaasta. Väitettä ei näin ollen voitu hyväksyä.
(42)
Sama osapuoli väitti, että unionin tuotannonalan Venäjän federaatioon suuntautuvan viennin määrä on tässä tapauksessa epäolennainen, ja korosti ennemminkin Kiinan kansantasavallasta Venäjän federaatioon suuntautuvaa kasvanutta tuontia ja tarvetta tämän huomioon ottamiselle analyysissa, koska kyseinen tuonti muodostaa kilpailu-uhkan venäläisten tuottajien toimimiselle Venäjän ja IVY:n markkinoilla. Tässä yhteydessä on olennaista, että unionin tuottajat ovat edelleen suurimmat viejät Venäjän markkinoilla, koska se vahvistaa muun muassa sen tosiasian, että venäläisillä tuottajilla ei ole valmiuksia tuottaa kaikkia teräsvaijerilajeja, joille on kysyntää Venäjän markkinoilla. Kiinasta Venäjän federaatioon suuntautuvasta viennistä on todettava, että se kasvoi samalla, kun kysyntä kasvoi nopeasti Venäjän markkinoilla. Tietoja ei toimitettu esimerkiksi Kiinasta Venäjän federaatioon tai IVY-maihin suuntautuvan viennin hintatasoista tai tutkimuksen kohteena olevan tuontituotteen ominaisuuksista, joiden avulla olisi ollut mahdollista tehdä jatkoanalyysia. Lopuksi on todettava, että Venäjän tullitilastojen mukaan tarkasteltavana olevan tuotteen venäläiset tuottajat olivat edelleen johtavassa asemassa kotimarkkinoillaan teräsvaijerien osalta tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla ja että kokonaistuonti näille markkinoille muodosti vain noin 15 prosenttia Venäjän teräsvaijerimarkkinoista. Väitettä ei näin ollen voitu hyväksyä.
3.4 Venäjän federaation tuotantokapasiteetti ja vientiin käytettävissä oleva ylikapasiteetti
(43)
Tarkastelupyynnön mukaan kaikkien venäläisten vientiä harjoittavien tuottajien tuotantokapasiteetti oli 115 000 tonnia. Tutkimuksen aikana pyynnön esittäjä arvioi uudelleen Venäjän tuotantokapasiteetin olevan 220 000-250 000 tonnia, minkä tueksi ei kuitenkaan esitetty mitään näyttöä. Yhteistyössä toimineelta viejältä saatujen tarkistettujen tietojen, toisen tiedossa olevan tuottajan toimittamien tietojen sekä pyyntöön sisältyvien kolmatta tuottajaa koskevien tietojen perusteella kaikkien tarkasteltavana olevan tuotteen venäläisten tuottajien tuotantokapasiteetti oli vakiintunut noin 158 000 tonnin tasolle. Tässä yhteydessä on huomioitava, että yhteistyössä toimineen vientiä harjoittavan tuottajan tuotantokapasiteetti oli tarkastelujakson aikana rakennemuutosten kohteena, joiden seurauksena yksi tuotantolaitos suljettiin.
(44)
Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen yksi osapuoli väitti, että suljetusta tuotantolaitoksesta siirrettiin joitakin koneita yhteistyössä toimineen tuottajan toiseen tuotantopaikkaan. Väitteen tueksi ei kuitenkaan esitetty mitään näyttöä. Tässä yhteydessä voidaan vahvistaa, että tutkimuksen aikana kerätyn näytön perusteella yhteistyössä toiminut tuottaja toteutti tarkastelujaksolla rakennemuutoksia, joihin kuului joidenkin koneiden romuttaminen kaikissa kolmessa tuotantopaikassa sekä yhden tuotantolaitoksen sulkeminen. Ei voida kuitenkaan sulkea pois mahdollisuutta, että suljetusta tuotantolaitoksesta olisi siirretty tiettyjä koneita muihin tuotantolaitoksiin. Tämä ei kuitenkaan muuta kyseisen tuottajan ja koko Venäjän tuotantokapasiteetin arviota, jota osapuoli ei kiistänyt. Väitettä ei näin ollen voitu hyväksyä.
(45)
Kun tarkastellaan kapasiteetin käyttöastetta ja ylikapasiteettia, kolmannen tuottajan kapasiteetin käyttöastetta koskevien tarkkojen tietojen puuttuessa oletettiin kahden tuottajan tietojen perusteella, että sen kapasiteetin käyttöaste oli tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla suunnilleen sama kuin kahden muun tuottajan eli 90 prosenttia. Edellä esitetyn perusteella pääteltiin, että käyttämätön kapasiteetti Venäjän federaatiossa on kokonaisuudessaan 17 000 tonnia. Tämä on noin 8 prosenttia unionin kulutuksesta tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla.
3.5 Päätelmät
(46)
Koska havaittiin, että Venäjän federaatiosta tuleva vienti tapahtuu edelleen polkumyynnillä tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla, polkumyynnin jatkuminen unionin markkinoilla on todennäköistä, jos nykyiset polkumyyntitoimenpiteet poistetaan.
(47)
Seuraavia seikkoja olisi kuitenkin korostettava. Ensinnäkin Venäjän federaatiossa on vain vähän käyttämätöntä kapasiteettia, joka voidaan ohjata kotimarkkinoille, joilla kysyntä kasvaa nopeasti. Toiseksi venäläisillä tuottajilla ei ole valmiuksia toimittaa kaikentyyppisiä vaijereita, ja näin ollen ne saavat aikaan vain vähäistä kilpailupainetta unionin markkinoilla. Kolmanneksi kolmesta tiedossa olevasta vientiä harjoittavasta tuottajasta kahdella on unionissa täydessä omistuksessa olevat tytäryhtiöt, joissa tuotetaan samankaltaista tuotetta. Yhteistyössä toimineen vientiä harjoittavan tuottajan tytäryhtiöstä saatujen tietojen perusteella on havaittavissa, että tytäryhtiössä tuotettua samankaltaista tuotetta myydään pääasiassa unionin markkinoilla, ja vientiä harjoittava tuottaja tuottaa ja myy samankaltaista tuotetta lähinnä Venäjän markkinoita varten. Lisäksi venäläisillä vientiä harjoittavilla tuottajilla on tiiviit liikeyhteydet kolmansien maiden markkinoilla, erityisesti IVY-maiden markkinoilla, jotka ovat venäläisten viejien kannalta houkuttelevampia, koska näillä markkinoilla saatavat hinnat ovat keskimäärin korkeammat kuin unionissa saatavat hinnat. Tämän perusteella pääteltiin, että tarkasteltavana olevan tuotteen tuonti Venäjän federaatiosta ei todennäköisesti kasva merkittävästi, jos toimenpiteiden annetaan raueta.
D. UNIONIN TUOTANNONALAN MÄÄRITELMÄ
(48)
Tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson aikana teräsvaijereita valmisti yli 30 unionin tuottajaa. Näiden tuottajien tuotannon (joka määritettiin yhteistyössä toimineilta tuottajilta kerättyjen tietojen perusteella ja muiden unionin tuottajien osalta pyynnön esittäjältä saatujen tietojen perusteella) katsotaan siten muodostavan unionin tuotannonalan perusasetuksen 4 artiklan 1 kohdan mukaisesti.
(49)
Kuten johdanto-osan 12 kappaleessa todetaan, unionin tuottajien suuren määrän takia valittiin otos. Vahinkoindikaattorit määritettiin vahingon tarkastelua varten kahdella tasolla:
-
makrotaloudelliset tekijät (tuotanto, kapasiteetti, myyntimäärä, markkinaosuus, kasvu, työllisyys, tuottavuus, keskimääräiset yksikköhinnat ja polkumyynnin merkittävyys) arvioitiin koko unionin tuotannon tasolla yhteistyössä toimineilta tuottajilta kerättyjen tietojen ja Eurostatin tietojen perusteella, ja muiden unionin tuottajien osalta käytettiin pyynnön esittäjältä saatuihin tietoihin pohjautuvaa arviota;
-
mikrotaloudelliset tekijät (varastot, palkat, kannattavuus, investointien tuotto, kassavirta, pääoman saanti ja investoinnit) tutkittiin otokseen valittujen unionin tuottajien osalta kyseisiltä tuottajilta saatujen ja tarkastettujen tietojen perusteella.
E. TILANNE UNIONIN MARKKINOILLA
1. Unionin kulutus
(50)
Unionin kulutus kasvoi 8 prosenttia eli 195 426 tonnista 211 380 tonniin vuoden 2009 ja tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson välisenä aikana.
2009
2010
2011
Tarkastelua koskeva tutkimusajanjakso
Unionin kulutus (tonnia)
195 426
206 940
213 350
211 380
Indeksi
100
106
109
108
2. Nykyinen tuonti Venäjän federaatiosta
2.1 Venäjän federaatiosta tulevan tuonnin määrä, markkinaosuus ja hinnat
(51)
Eurostatin tietojen mukaan Venäjän federaatiosta tulevan tarkasteltavana olevan tuotteen tuonnin määrä kasvoi 2 005 tonnista 2 343 tonniin vuoden 2009 ja tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson välillä. Kasvusta huolimatta nämä tuotantomäärät ovat alhaisemmat kuin Venäjän federaatiosta tuleva tuonti viime tutkimuksen aikana, jolloin tuonti oli 2 908 tonnia vuonna 2005 ja 3 323 tonnia ajanjaksolla 1.7.2005-30.6.2006 (edellinen tarkastelua koskeva tutkimusajanjakso). Lisäksi Venäjältä tulevan tuonnin määrä laski tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson päättymisestä lähtien (20 prosentin lasku).
(52)
Venäjältä tulevan tuonnin markkinaosuus oli 1,03 prosenttia vuonna 2009 ja 1,1 prosenttia tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla.
(53)
Tuontihinnat puolestaan ovat nousseet tarkastelujaksolla tasaisesti 12 prosenttia.
2009
2010
2011
Tarkastelua koskeva tutkimusajanjakso
Tuonti (tonnia)
2 005
2 197
2 549
2 343
Indeksi
100
110
127
117
Markkinaosuus
1,03 %
1,06 %
1,19 %
1,11 %
Indeksi
100
103
116
108
Tuontihinta
1 054
1 084
1 171
1 178
Indeksi
100
103
111
112
2.2 Hintojen alittavuus
(54)
Hintojen alittavuus määritettiin käyttäen yhteistyössä toimineen venäläisen tuottajan vientihintoja ilman polkumyyntitullia, ja se oli 54,7-69,0 prosenttia riippuen tuotelajista, ja hinnan alittavuuden painotettu keskimääräinen marginaali oli 63,4 prosenttia. Kun kuitenkin otetaan huomioon Venäjän federaatiosta tulevan tuonnin vähäinen määrä ja lukuisten erilaisten teräsvaijerilajien olemassaolo, hinnan alittavuus voitiin määrittää ainoastaan sellaisten hyvin harvojen täysin samanlaisten tuotelajien perusteella, joiden määrät ovat pienet (19,9 tonnia). Sen vuoksi hinnan alittavuuden marginaali on ainoastaan suuntaa-antava.
3. Tuonti muista maista
3.1 Muista maista tulevan tuonnin määrä, markkinaosuus ja hinnat
(55)
Muista maista kuin Venäjän federaatiosta tuleva tuonti kasvoi 10,6 prosenttia tarkastelujakson aikana, mikä on enemmän kuin kulutuksen kasvu unionin markkinoilla (8 prosenttia). Siitä huolimatta, että muut maat kuin Venäjän federaatio kasvattivat markkinaosuuttaan unionissa, niiden markkinaosuuksia voidaan pitää vakaina.
(56)
Tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla tärkeimmät viejämaat olivat Etelä-Korea, jonka markkinaosuus oli 16 prosenttia, Kiina (1,78 prosenttia), Thaimaa (noin 1,65 prosenttia) ja Venäjän federaatio (ks. edellä, 1,11 prosenttia), ja unionin tuotannonalan markkinaosuus oli lähes 60 prosenttia.
Maat / Tuonti (tonnia)
2009
2010
2011
Tarkastelua koskeva tutkimusajanjakso
Etelä-Korea
32 027
23 926
28 906
34 798
Kiina
5 797
4 067
5 174
3 765
Thaimaa
3 673
3 815
5 348
3 499
Muut maat
34 938
38 974
39 376
42 444
Välisumma
(lukuun ottamatta Venäjän federaatiota)
76 435
70 782
78 804
84 506
Venäjä
2 005
2 197
2 548
2 343
Tuonti yhteensä
(mukaan luettuna Venäjän federaatio)
78 440
72 979
81 352
86 849
3.2 Hintojen alittavuus
(57)
Muista maista tuotujen samankaltaisten tuotteiden keskimääräiset tuontihinnat pysyivät kaiken kaikkiaan vakaina ja ennallaan tarkastelujakson aikana ja alittivat unionin tuotannonalan hinnat keskimäärin 57 prosentilla.
4. Unionin tuotannonalan tilanne
(58)
Komissio tarkasteli perusasetuksen 3 artiklan 5 kohdan mukaisesti kaikkia sellaisia olennaisia taloudellisia tekijöitä ja indikaattoreita, jotka vaikuttavat unionin tuotannonalan tilanteeseen.
4.1 Alustavat huomautukset
(59)
Koska unionin tuotannonalan osalta käytettiin otantaa, vahingon arviointi tapahtui koko unionin tuotannonalalta (johdanto-osan 49 kappaleessa määritellyt makrotaloudelliset tekijät) ja otokseen valituilta unionin tuottajilta kerättyjen tietojen perusteella (johdanto-osan 49 kappaleessa määritellyt mikrotaloudelliset tekijät).
a) Tuotanto
(60)
Unionin tuotannonalan tuotanto kasvoi vuoden 2009 ja tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson välisenä aikana 6 prosenttia eli 214 475 tonnista 228 368 tonniin. Samaan aikaan, kun kulutus kasvoi (8 prosenttia) johdanto-osan 52 kappaleessa todetun mukaisesti, unionin tuotannonalan tuotanto lisääntyi 6 prosenttia.
Unionin tuotannonala
2009
2010
2011
Tarkastelua koskeva tutkimusajanjakso
Tuotantomäärä (tonnia)
214 475
223 385
224 559
228 368
Indeksi
100
104
105
106
b) Kapasiteetti ja kapasiteetin käyttöaste
(61)
Unionin kulutuksen kasvu (8 prosenttia) sai aikaan myös unionin tuotannonalan tuotannon 6 prosentin kasvun.
Unionin tuotannonala
2009
2010
2011
Tarkastelua koskeva tutkimusajanjakso
Kapasiteetti
348 852
371 187
366 976
369 134
Indeksi
100
106
105
106
Kapasiteetin käyttöaste
61,5 %
60,2 %
61,2 %
61,9 %
Indeksi
100
98
100
101
c) Myyntimäärä
(62)
Unionin tuotannonalan myynti unionin markkinoilla kasvoi 7 prosenttia vuoden 2009 ja tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson välisenä aikana.
Unionin tuotannonala
2009
2010
2011
Tarkastelua koskeva tutkimusajanjakso
Myynti etuyhteydettömille osapuolille unionissa (tonnia)
116 902
133 824
131 085
124 524
Indeksi
100
114
112
107
d) Markkinaosuus
(63)
Unionin tuotannonalan markkinaosuus pysyi tarkastelujaksolla suhteellisen vakaana: se oli 60 prosenttia vuonna 2009 ja 59 prosenttia tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla.
Unionin tuotannonala
2009
2010
2011
Tarkastelua koskeva tutkimusajanjakso
Markkinaosuus
60 %
65 %
61 %
59 %
Indeksi
100
108
102
98
e) Kasvu
(64)
Vuoden 2009 ja tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson välisenä aikana, kun unionin kulutus kasvoi 8 prosenttia, myös unionin tuotannonalan myyntimäärä kasvoi 7 prosenttia. Unionin tuotannonalan markkinaosuutta voidaan siten pitää vakaana, joskin se hieman menetti markkinaosuuttaan, ja tuonti Venäjän federaatiosta lisääntyi hieman.
f) Työllisyys
(65)
Vaikka otokseen valittujen unionin tuottajien työllisyyden kasvu oli 5 prosenttia tarkastelujakson aikana, pyynnön esittäjän tekemä arvio koko tuotannonalan työllisyyden tasosta on erilainen ja kehityssuuntaus on negatiivinen, sillä vuoden 2009 ja tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson välillä on tapahtunut 6 prosentin lasku.
Unionin tuotannonala
2009
2010
2011
Tarkastelua koskeva tutkimusajanjakso
Työllisyys
3 763
3 776
3 688
3 544
Indeksi
100
100
98
94
g) Polkumyyntimarginaalin merkittävyys
(66)
Havaitun polkumyynnin tosiasialliset marginaalit olivat 4,7 prosenttia, eikä niiden vaikutusta unionin tuotannonalaan voida pitää merkittävänä, kun otetaan huomioon Venäjän federaatiosta tulevan tuonnin vähäinen kokonaismäärä ja suhteellisen alhainen polkumyyntimarginaali.
h) Varastot
(67)
Unionin tuotannonalan loppuvarastot vähenivät vuoden 2009 ja tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson välillä.
Otokseen valitut tuottajat
2009
2010
2011
Tarkastelua koskeva tutkimusajanjakso
Loppuvarastot (tonnia)
11 723
10 240
9 813
10 489
Indeksi
100
87
84
89
i) Myyntihinnat ja kotimarkkinahintoihin vaikuttavat tekijät
(68)
Unionin tuotannonalan yksikkömyyntihinnat nousivat 8 prosenttia vuoden 2009 ja tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson välillä. Tämä hintakehitys liittyy siihen, että unionin tuotannonala pystyi siirtämään tuotantokustannusten nousun (8 prosenttia) käyttäjille. Hintojen kehitys johtuu myös siitä, että unionin tuotannonalalla siirrytään asteittain halkaisijaltaan suurempiin teräsvaijereihin ja keskitytään yhä enemmän erikoiskäyttöön tarkoitettuihin köysiin.
Otokseen valitut tuottajat
2009
2010
2011
Tarkastelua koskeva tutkimusajanjakso
Keskimääräinen yksikkömyyntihinta EU:ssa (euroa/tonni)
3 625
3 658
3 809
3 911
Indeksi
100
101
105
108
j) Palkat
(69)
Vuoden 2009 ja tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson välisenä aikana keskipalkka kokoaikaista työntekijää kohti (FTE) nousi 20 prosenttia tarkastelujaksolla. Joidenkin otokseen valittujen yritysten rakenneuudistusten jälkeen korkeasti koulutettujen työntekijöiden osuus verrattuna vähän koulutettuihin lisääntyi tarkastelujaksolla, mikä näkyy myös kohonneissa keskimääräisissä palkkakustannuksissa työntekijää kohden.
Otokseen valitut tuottajat
2009
2010
2011
Tarkastelua koskeva tutkimusajanjakso
Palkka (FTE) (euroa)
42 393
45 174
48 718
51 052
Indeksi
100
107
115
120
k) Tuottavuus
(70)
Unionin tuotannonalan työvoiman tuottavuus ilmaistuna kokoaikaiseksi muutettuna työmääränä henkilöä kohti vuodessa oli tarkastelujaksolla vaihtelevaa, sillä se laski vuonna 2010 ja nousi jälleen vuonna 2011 ja tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla.
Unionin tuotannonala
2009
2010
2011
Tarkastelua koskeva tutkimusajanjakso
Tuottavuus
58
52
53
55
Indeksi
100
88
90
94
l) Investoinnit ja pääoman saanti
(71)
Investoinnit teräsvaijereihin lisääntyivät 271 prosenttia tarkastelujaksolla ja olivat merkittäviä: ne olivat lähes 16 miljoonaa euroa tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson aikana. Otokseen valituilla tuottajilla ei ollut vaikeuksia pääoman saannissa tarkastelujakson aikana. Lisäksi suuri osa investoinneista voitiin rahoittaa omasta kassavirrasta.
Otokseen valitut tuottajat
2009
2010
2011
Tarkastelua koskeva tutkimusajanjakso
Investoinnit (tuhatta euroa)
5 845
6 025
12 656
15 839
Indeksi
100
103
217
271
m) Kannattavuus unionin markkinoilla
(72)
Otokseen valitut tuottajat onnistuivat tekemään voittoa koko tarkastelujakson ajan. Vuoden 2009 ja tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson välisenä aikana saadut voitot ylittivät alkuperäisessä tutkimuksessa asetetun 5 prosentin tavoitteen - siitä huolimatta, että voitot vähenivät vuoteen 2009 verrattuna.
Otokseen valitut tuottajat
2009
2010
2011
Tarkastelua koskeva tutkimusajanjakso
Kannattavuus unionin markkinoilla
14,8 %
10,1 %
10,6 %
10,6 %
Indeksi
100
68
72
72
n) Investointien tuotto
(73)
Investointien tuotto (teräsvaijeritoiminnan synnyttämä kokonaisvoitto prosentteina teräsvaijereiden tuotantoon suoraan tai välillisesti liittyvän omaisuuden nettokirjanpitoarvosta) noudatti suunnilleen kannattavuuden kehitystä koko tarkastelujakson ajan. Laskusta huolimatta tämä indikaattori on edelleen melko merkittävä.
Otokseen valitut tuottajat
2009
2010
2011
Tarkastelua koskeva tutkimusajanjakso
Investointien tuotto
37,7 %
23,4 %
25 %
23 %
Indeksi
100
62
66
61
o) Kassavirta
(74)
Kassavirtatilanne on edelleen kokonaisuudessaan hyvin positiivinen huolimatta sen heikkenemisestä vuoden 2009 ja tarkastelua koskevan tutkimusajanjakson välillä: se noudattaa kannattavuussuuntauksia tietyssä määrin koko tarkastelujakson ajan.
Otokseen valitut tuottajat
2009
2010
2011
Tarkastelua koskeva tutkimusajanjakso
Kassavirta (tuhatta euroa)
57 545
40 640
38 297
43 380
Indeksi
100
71
67
75
p) Aiemman polkumyynnin vaikutuksista toipuminen
(75)
Suurin osa indikaattoreista osoittaa, että unionin tuotannonala mukautti tuotantovälineitään pystyäkseen vastaamaan uuden talousympäristön vaatimuksiin ja tarttumaan unionissa ja unionin ulkopuolella tarjoutuviin mahdollisuuksiin niillä segmenteillä, joilla voi saavuttaa suuria voittoja. Unionin tuotannonalan talous- ja rahoitustilanteen paraneminen vuonna 2001 käyttöön otettujen polkumyyntitoimenpiteiden johdosta on todisteena siitä, että toimenpiteet ovat tehokkaita ja että unionin tuotannonala on toipunut aiemman polkumyynnin vaikutuksista.
4.2 Päätelmät
(76)
Tarkastelujaksolla unionin tuotannonala pystyi jokseenkin säilyttämään markkinaosuutensa, hinnat nousivat 8 prosenttia, varastot pysyivät kohtuullisella tasolla ja tuotantomäärät ja kulutus kasvoivat. Unionin tuotannonala oli kannattava koko tarkastelujakson ajan, vaikka voitot olivat pienemmät tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla kuin vuonna 2009. Edellä mainittu huomioon ottaen voidaan päätellä, että unionin tuotannonalalle ei aiheutunut merkittävää vahinkoa tarkastelujaksolla.
F. VAHINGON TOISTUMISEN TODENNÄKÖISYYS
(77)
Tarkastelun kohteena oli myös se, olisiko merkittävän vahingon toistuminen todennäköistä, jos toimenpiteiden annettaisiin raueta. Näin ei todennäköisesti tapahdu, mikä johtuu jäljempänä esitetyistä syistä.
(78)
Kuten johdanto-osan 54 kappaleessa korostetaan, Venäjän federaatiosta tulevan tuonnin hintojen todetaan alittavan EU:n hinnat. Vastaavien tuotelajien vähäisten määrien vuoksi nykyistä hinnan alittavuuden marginaalia voidaan kuitenkin pitää ainoastaan suuntaa-antavana.
(79)
Kuten johdanto-osan 51 kappaleessa todetaan, tarkasteltavana olevan tuotteen Venäjän federaatiosta tulevan tuonnin määrä oli 2 005 tonnia vuonna 2009 ja 2 343 tonnia tarkastelua koskevalla tutkimusajanjaksolla, ja sen markkinaosuus oli vastaavasti 1,03 ja 1,11 prosenttia.
(80)
Kuten johdanto-osan 43 ja 45 kappaleessa todetaan, Venäjän kokonaiskapasiteetin arvioidaan olevan noin 158 000 tonnia, kun taas viime tutkimuksen aikana sen arvioitiin olevan suunnilleen samalla tasolla EU:n kokonaiskulutuksen kanssa eli 220 000 tonnia. Lisäksi käyttämätön kapasiteetti näyttää tällä hetkellä olevan vähäinen.
(81)
Viime tutkimuksen aikana arvioitiin, että Venäjän markkinat eivät pysty ottamaan vastaan tarjonnan määrää. Kuten johdanto-osan 36 kappaleessa todetaan, teräsvaijereiden kulutus Venäjän kotimarkkinoilla kasvoi tarkastelujaksolla huomattavasti eli 38 prosenttia. Lisäksi julkisissa talousennusteissa arvioidaan, että Venäjän federaation bruttokansantuote kasvaa voimakkaasti tulevina vuosina. Kuten johdanto-osan 45 kappaleessa todetaan, Venäjän käyttämätön kapasiteetti ohjataan sen vuoksi todennäköisesti kasvaville Venäjän markkinoille, koska hinnat Venäjällä ovat noin 11 prosenttia korkeammat kuin EU:hun suuntautuvan viennin hinnat. Lisäksi Venäjän muille markkinoille, erityisesti IVY-maihin, suuntautuvan viennin hinnat ovat keskimäärin 5,6 prosenttia korkeammat kuin EU:hun suuntautuvan viennin hinnat. Sen vuoksi unionin markkinoille ei todennäköisesti suunnata merkittäviä määriä käyttämättömästä kapasiteetista tai nykyisestä myynnistä, joka suuntautuu tuottavammille kotimarkkinoille ja/tai IVY-maiden markkinoille.
(82)
Edellä esitetyn perusteella päätellään, että Venäjän federaatiosta peräisin olevaa tuontia koskevien toimenpiteiden kumoaminen ei kaiken todennäköisyyden mukaan johtaisi koko unionin tuotannonalalle aiheutuvan merkittävän vahingon toistumiseen.
G. POLKUMYYNNIN VASTAISET TOIMENPITEET
(83)
Edellä esitetyn perusteella Venäjän federaatiosta tulevaan teräsvaijereiden tuontiin sovellettavat polkumyyntitoimenpiteet olisi kumottava ja nykyinen menettely päätettävä perusasetuksen 9 artiklan 2 kohdan ja 11 artiklan 2 kohdan mukaisesti.
(84)
Kaikille osapuolille ilmoitettiin niistä olennaisista tosiasioista ja huomioista, joiden perusteella aiotaan suositella, että Venäjän federaatiosta peräisin olevassa tuonnissa nykyisin voimassa olevat toimenpiteet päätetään. Lisäksi asetettiin määräaika, jonka kuluessa osapuolilla oli mahdollisuus esittää huomautuksia päätelmien ilmoittamisen jälkeen. Huomautuksia saatiin yhdeltä asianomaiselta osapuolelta, joka myös pyysi kuulemista. Kuuleminen myönnettiin osapuolelle kuulemismenettelystä vastaavan neuvonantajan läsnä ollessa,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Kumotaan polkumyyntitoimenpiteet, jotka koskevat Venäjän federaatiosta peräisin olevia ja nykyisin CN-koodeihin ex 7312 10 81, ex 7312 10 83, ex 7312 10 85, ex 7312 10 89 ja ex 7312 10 98 kuuluvia teräsköysiä ja -kaapeleita, myös lukittuja köysiä (ei kuitenkaan ruostumattomasta teräksestä valmistettuja köysiä ja kaapeleita), joiden poikkileikkauksen suurin läpimitta on suurempi kuin 3 millimetriä ja joissa voi olla liitos- ja muita osia, ja päätetään kyseistä tuontia koskeva menettely.
2 artikla
Päätetään polkumyyntitoimenpiteiden voimassaolon päättymistä koskeva tarkastelu, joka aloitettiin asetuksen (EY) N:o 1225/2009 11 artiklan 2 kohdan mukaisesti ja joka koskee Venäjän federaatiosta tuotavia ja nykyisin CN-koodeihin ex 7312 10 81, ex 7312 10 83, ex 7312 10 85, ex 7312 10 89 ja ex 7312 10 98 kuuluvia teräsköysiä ja -kaapeleita, myös lukittuja köysiä (ei kuitenkaan ruostumattomasta teräksestä valmistettuja köysiä ja kaapeleita), joiden poikkileikkauksen suurin läpimitta on suurempi kuin 3 millimetriä ja joissa voi olla liitos- ja muita osia.
3 artikla
Tämä asetus tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 12 päivänä joulukuuta 2013.