ROZHODNUTÍ KOMISE (EU) 2015/508
ze dne 1. října 2014
o údajné infrastrukturální podpoře ve prospěch podniku Propapier PM2 GmbH poskytnuté Německem - Státní podpora - SA.36147 (C 30/10) (ex NN 45/10; ex CP 327/08)
(oznámeno pod číslem C(2014) 6847)
(Pouze německé znění je závazné)
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 108 odst. 2 první pododstavec této smlouvy,
s ohledem na Dohodu o Evropském hospodářském prostoru, a zejména na čl. 62 odst. 1 písm. a) této dohody,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 659/1999 ze dne 22. března 1999, kterým se stanoví prováděcí pravidla k článku 108 smlouvy o fungování Evropské unie (1),
poté, co vyzvala zúčastněné strany k podání připomínek v souladu s uvedenými články (2), a s ohledem na tyto připomínky,
vzhledem k těmto důvodům:
1. POSTUP
(1)
Dopisem ze dne 29. října 2008 podala Smurfit Kappa Group (dále jen „skupina Smurfit Kappa“ nebo „stěžovatel“) u Komise stížnost, podle níž získal podnik Propapier PM2 GmbH infrastrukturální podporu. Stížnost byla zaregistrována pod číslem jednacím CP 327/08 a (pod číslem NN 45/10) zanesena do rejstříku protiprávní podpory.
(2)
Dopisem ze dne 27. října 2010 informovala Komise Německo o svém rozhodnutí zahájit v souvislosti s údajnou podporou řízení na základě čl. 108 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie.
(3)
Rozhodnutí Komise o zahájení řízení bylo zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie (3). Komise vyzvala všechny zúčastněné strany, aby k údajné podpoře podaly své připomínky.
(4)
Dopisem ze dne 28. ledna 2011 podalo Německo své připomínky (znění připomínek, z nějž byly vypuštěny důvěrné údaje, bylo doručeno dne 31. ledna 2011). Připomínky obdržela Komise rovněž od těchto zúčastněných stran: dne 11. února 2011 společné připomínky od Německého městského sněmu (Deutscher Städtetag), Německého okresního sněmu (Deutscher Landkreistag), Německého sdružení měst a obcí (Deutscher Städte- a Gemeindebund) a Sdružení komunálních podniků (Verband kommunaler Unternehmen, zkr. VKU) a dne 14. února 2011 připomínky stěžovatele (znění připomínek, z nějž byly vypuštěny důvěrné údaje, bylo doručeno dne 1. března 2011). Komise předala tyto připomínky německým orgánům, aby jim umožnila vyjádřit jejich stanovisko; v návaznosti na to obdržela dne 13. dubna 2011 připomínky Německa (znění připomínek, z nějž byly vypuštěny důvěrné údaje, bylo doručeno dne 26. dubna 2011).
(5)
Dne 17. ledna 2013 se uskutečnila schůzka zástupců útvarů Komise a Německa. V dopise ze dne 25. února 2013 předložilo Německo doplňující informace. Dopisem ze dne 26. dubna 2013, na který Německo odpovědělo dopisem ze dne 14. května 2013, si útvary Komise vyžádaly další informace.
(6)
Prostřednictvím emailu ze dne 23. května 2013 si Komise vyžádala další informace, které Německo poskytlo prostřednictvím emailů ze dne 24. května 2013, 27. května 2013 a 28. května 2013.
(7)
V návaznosti na schůzku zástupců útvarů Komise, Německa, zvýhodněného podniku a znalců, která se konala dne 6. června 2013, oznámilo Německo možnost předložení doplňujícího písemného vyjádření. Na základě další žádosti o sdělení informací ze dne 15. října 2013 poskytlo Německo prostřednictvím emailu ze dne 4. listopadu 2013, 13. prosince 2013, 18. prosince 2013, 6. ledna 2014 a 24. dubna 2014 další obsáhlé připomínky.
2. POPIS OPATŘENÍ
(8)
Podnik Propapier PM2 GmbH (dále jen „podnik Propapier“) patří do skupiny Progroup AG (dále jen „skupina Progroup“). Skupina Progroup vyrábí a prostřednictvím svých dceřiných společností distribuuje podkladové papíry z vlnité lepenky a vlnitou lepenku. Stěžovatel, skupina Smurfit Kappa, je jedním z největších výrobců papíru v Evropské unii.
(9)
Dne 2. dubna 2008 schválila (4) Komise veřejnou regionální podporu podniku Propapier na zřízení papírny na výrobu podkladového papíru z vlnité lepenky a přidružené elektrárny v nově otevřeném areálu, který vznikl jako rozšíření stávající průmyslové oblasti na kanálu Odra-Spréva v Eisenhüttenstadtu ve spolkové zemi Braniborsko - tato oblast připadala v této době v úvahu jako možný příjemce veřejné regionální podpory podle čl. 107 odst. 3 písm. a) SFEU.
(10)
Stěžovatel zastával názor, že některé projekty výstavby infrastruktury financované státem v novém areálu průmyslové oblasti, kde se nachází nové výrobní zařízení podniku Propapier, mají sloužit výhradně této papírně, a musí být proto klasifikovány jako vyhrazená infrastruktura a státní podpora ve prospěch podniku Propapier.
(11)
Stěžovatel mezi ně zařadil navíc i tyto infrastrukturální projekty (viz oddíl 2.1): vybudování čističky odpadních vod, výstavba parkoviště a nové spojovací komunikace a rozšíření a prohloubení kanálu Odra-Spréva.
(12)
Stěžovatel kromě toho tvrdil, že podnik Propapier je zvýhodňován rovněž nepřiměřeně nízkými poplatky za využívání čističky odpadních vod (viz oddíl 2.2).
2.1. PODPORA V SOUVISLOSTI S BUDOVÁNÍM ČISTIČKY ODPADNÍCH VOD A DALŠÍ INFRASTRUKTURY
(13)
V červenci 2008 poskytla spolková země Braniborsko z prostředků programu pro rozvoj komunální hospodářské infrastruktury v rámci společného programu (SP)“Zlepšování regionálních hospodářských struktur“ (dále jen „režim SP“ (5)) přímý příspěvek ve výši 33 808 200 EUR (6) na vybudování nové čističky odpadních vod v novém areálu eisenhüttenstadtské průmyslové oblasti na kanálu Odra-Spréva. V této souvislosti je třeba poznamenat, že režim SP ve vztahu k financování zřízení či výstavby zařízení pro čištění odpadních vod byl předmětem rozhodnutí ve věci státní podpory N 644e/02 (7), v níž Komise v roce 2003 s platností pro programové období 2004-2006 došla k závěru, že podpora poskytnutá v rámci tohoto režimu nepředstavuje státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU ve prospěch vlastníka a provozovatele čističky odpadních vod.
(14)
Komise v tomto rozhodnutí z roku 2003 zastávala názor, že příspěvky vyplacené na základě režimu platného v letech 2004-2006 je třeba chápat jako vnitřní převod státních prostředků, a nikoli jako státní podporu ve prospěch vlastníka a provozovatele, protože jejími příjemci nejsou hospodářské podniky. V daném případě se jedná o plnění, které je tradičním úkolem veřejné služby zajišťované obecními subjekty. Z definice tohoto režimu plyne, že příjemcem musí být místní úřad nebo sdružení zřízené pro zvláštní účely (Zweckverband) podléhající obecnímu dozoru. Podporu lze poskytnout jen tehdy, když mezi příjemcem daného opatření, tj. čističky odpadních vod, a uživatelem tohoto zařízení neexistuje žádné právní, osobní ani hospodářské propojení.
(15)
Příspěvek ve výši 42 260 340 EUR představoval 80 % celkových uznatelných nákladů. Příjemcem tohoto příspěvku je Trinkwasser- und Abwasserzweckverband Oderaue Eisenhüttenstadt (dále jen „sdružení TAVZ“), což je mezikomunální veřejnoprávní sdružení zřízené pro zvláštní účely, pověřené zajišťováním dodávek pitné vody a zpracování odpadních vod. Sdružení TAZV je zároveň vlastníkem i provozovatelem čističky odpadních vod a hradilo zbývajících 20 % celkových veřejných investičních nákladů.
(16)
Podpora byla poskytnuta pod podmínkou, že do 15. srpna 2008 budou prokazatelně splněny právní a finanční předpoklady pro nastěhování hlavního investora (v tomto případě podniku Propapier). Výstavba zařízení byla zahájena v říjnu 2008, do provozu bylo zařízení uvedeno v březnu 2010.
(17)
Stěžovatel zastává názor, že zařízení sdružení TAZV představuje vyhrazenou infrastrukturu, protože prakticky celou kapacitu této čističky odpadních vod využívá podnik Propapier. Tvrdí, že zařízení bylo od začátku koncipováno jako čistička odpadních vod, která bude sloužit podniku Propapier, a že představovalo podmínku, bez jejíhož splnění by se papírna v tomto regionu nemohla usadit (jelikož výroba papíru vyžaduje velké množství vody).
(18)
O vyhrazená infrastrukturální opatření přijatá ve prospěch podniku Propapier se podle stěžovatelova názoru jedná i v případě dalších infrastrukturálních projektů: stavby parkoviště v blízkosti areálu podniku Propapier a nové vozovky spojující průmyslovou oblast se státní vozovkou č. 112 a rozšíření/prohloubení kanálu Odra-Spréva. V rozhodnutí o zahájení řízení došla Komise k předběžnému závěru, že tyto projekty nepředstavují selektivní výhodu ve prospěch podniku Propapier, a nelze je proto také považovat za vyhrazenou infrastrukturu. I přesto však vyzvala třetí strany, aby k těmto opatřením podaly své připomínky.
2.2. NIŽŠÍ POPLATKY ZA POUŽÍVÁNÍ ČISTIČKY ODPADNÍCH VOD
(19)
Dalším bodem stížnosti týkajícím se čističky odpadních vod je tvrzení, že podnik Propapier za používání tohoto zařízení platí o 0,95 EUR za m3 méně, než kolik by si za takovou službu účtoval soukromý investor.
(20)
Výše uživatelských poplatků je stanovena na základě příslušného právního předpisu, tj. zákona o místních poplatcích ve spolkové zemi Braniborsko (8) (dále jen „KAG Brandenburg“). Podle § 6 KAG Brandenburg se poplatek vypočítá tak, aby pokrýval, ale nepřevyšoval veškeré uplatnitelné náklady na příslušnou čističku odpadních vod (náklady na výstavbu, správu, údržbu, provoz, obsluhu a odvody), předpokládané úroky a předpokládané odpisy. Prostředky podpory, které obec obdrží z jiných státních zdrojů (v tomto případě příspěvek ve výši 33,8 milionu EUR z režimu SP), se při stanovení výše předpokládaných úroků z vlastního vloženého kapitálu nezohledňují. (9) Stěžovatel zastává názor, že prostředky podpory, které sdružení TAZV obdrželo z režimu SP, byly jejich příjemcem, tj. sdružením TAZV, v podobě nižších poplatků za zpracování odpadních vod předány uživateli čističky.
3. DŮVODY PRO ZAHÁJENÍ ŘÍZENÍ (10)
(21)
Předmětná opatření je třeba klasifikovat jako státní podporu tehdy, když jsou splněny tyto předpoklady: i) opatření musí představovat podporu poskytovanou státem nebo ze státních prostředků, ii) danému podniku musí díky těmto opatřením vzniknout určitá hospodářská výhoda, iii) tato výhoda musí být selektivní, a iv) opatření musejí nebo mohou narušit hospodářskou soutěž a ovlivňovat obchod mezi členskými státy. O státní podporu se jedná tehdy, když jsou současně splněny všechny předpoklady uvedené v čl. 107 odst. 1 SFEU.
(22)
Rozhodnutí o zahájení řízení nijak nezpochybňuje, že v rámci všech opatření byly použity státní prostředky a že by případně mohlo dojít k narušení hospodářské soutěže na vnitřním trhu.
(23)
Komise k příslušným bodům stížnosti uvedla, že je nutno rozlišovat mezi 1) údajnou státní podporou na vybudování čističky odpadních vod poskytnutou ve prospěch sdružení TAZV a 2) údajnou podporou poskytnutou podniku Propapier v podobně nižších poplatků za zpracování odpadních vod.
(24)
V rozhodnutí o zahájení řízení se kromě toho zkoumá otázka, zda podnik Propapier
i.
vybudováním čističky odpadních vod
či prostřednictvím jiných infrastrukturních projektů pro nový areál průmyslové oblasti, ve kterém se nachází nové výrobní prostory podniku Propapier, jmenovitě
ii.
nového parkoviště,
iii.
nové vozovky a
iv.
rozšíření/prohloubení kanálu Odra-Spréva,
získal selektivní výhodu, nebo zda se jedná o vyhrazené projekty ve prospěch podniku Propapier. (11) Jelikož opatření podle čl. 107 odst. 1 může být jako státní podpora klasifikováno jen tehdy, když je selektivní (tzn. když podnikům nacházejícím se v situaci, která je z právního i věcného hlediska vzhledem k cíli tohoto opatření srovnatelná, ukládá odlišné podmínky), musela Komise přezkoumat, zda podnik Propapier získal díky uvedeným opatřením selektivní výhodu.
(25)
Veřejnou regionální investiční podporu ve prospěch podniku Propapier Komise již schválila. Jelikož opatření vztahující se na ostatní infrastrukturální projekty jsou prováděna v podporované oblasti, která je podle čl. 107 odst. 3 písm. a) SFEU způsobilá pro regionální podporu, a jelikož tato opatření mají mít údajně těsnou spojitost s investičním záměrem, který je předmětem regionální podpory, případně jsou na tento záměr výhradně vázaná, dospěla Komise k předběžnému závěru, že pokud by tato opatření prokazatelně přinášela selektivní zvýhodnění podniku Propapier, byla by součástí investičního záměru podniku Propapier, a musela by tudíž splňovat požadavky pokynů k státní regionální podpoře na období 2007-2013 (12) (dále jen „pokyny k regionální podpoře“). Komise vyslovila pochybnost ohledně slučitelnosti investiční podpory v podobě vyhrazené infrastruktury, a to zejména s ohledem na dodržení vysoké míry podpory a motivačního účinku.
(26)
Podle pokynů k regionální podpoře smějí podniky, jimž byla poskytnuta investiční podpora, získat navíc i podporu na provoz. Slučitelnost podpory na provoz s vnitřním trhem pak ale musí být přezkoumána nezávisle na slučitelnosti investiční podpory, a to za použití kritérií uvedených v oddíle 5 pokynů k regionální podpoře. Komise ve svém rozhodnutí o zahájení řízení dospěla k závěru, že pokud by podniku Propapier byla formou nižších poplatků za zpracování odpadních vod poskytnuta podpora na provoz, která by nebyla slučitelná se zásadou účastníka trhu v tržním hospodářství, musela by být tato podpora na provoz klasifikována jako neslučitelná s pokyny k regionální podpoře a příslušnou schvalovací praxí Komise při poskytování podpory na provoz. Uvádí se v něm, že sídlo příjemce podpory se sice totiž nachází v regionu, který je způsobilý pro regionální podporu (region způsobilý pro regionální podporu podle čl. 107 odst. 3 písm. a) SFEU), nejsou však splněny jiné důležité předpoklady pro slučitelnost podpory na provoz s vnitřním trhem. Nic tak podle tohoto rozhodnutí nenasvědčuje tomu, že by podpora na provoz byla odůvodněná, ať už sama o sobě, nebo s ohledem na podporu regionálního rozvoje, nebo že by její výše byla úměrná kompenzovaným nevýhodám. Upozorňuje navíc, že poskytování podpory na provoz není časově omezeno a její výše se postupem času nesnižuje. Komise proto vyslovila pochybnost ohledně základní slučitelnosti podpory na provoz poskytované formou nižších poplatků s vnitřním trhem.
3.1. PŘÍSPĚVKY NA INFRASTRUKTURÁLNÍ PROJEKTY VČETNĚ ČISTIČKY ODPADNÍCH VOD PODPOROVANÉ Z VEŘEJNÝCH PROSTŘEDKŮ
3.1.1. Parkoviště, rozšíření/prohloubení kanálu Odra-Spréva, nová vozovka
(27)
V rámci předběžného přezkumu bylo zjištěno, že kapacita parkoviště neodpovídá stavu, který popisuje stěžovatel, a že toto parkoviště se nenachází v bezprostřední blízkosti výrobních prostor podniku Propapier. Zjištěno bylo rovněž to, že parkovací místa jsou obecně přístupná a slouží nejen průmyslové oblasti na kanálu Odra-Spréva, ale i dalším průmyslovým oblastem ve městě a že počet těchto parkovacích míst by mohl obci umožnit zrušení parkovacích míst pro nákladní vozidla uvnitř města. Podnik Propapier si proto postavil i vlastní parkovací místa, kde mohou parkovat i nákladní vozidla. Komise tak dospěla k závěru, že výstavbou parkoviště podniku Propapier žádná selektivní výhoda pravděpodobně nevznikla.
(28)
Ohledně nové spojovací vozovky vybudované mezi průmyslovou oblastí a státní silnicí č. 112 Komise shledala, že díky výstavbě této vozovky se omezila hustota dopravního provozu a znečištění ovzduší v centru Eisenhüttenstadtu, protože nákladní vozidla jedoucí do průmyslové oblasti se mohou nyní městskému středu vyhnout, a zkrátila se rovněž doba dojezdnosti do nejbližšího regionálního střediska. Komise proto dospěla k závěru, že výstavbou nové vozovky podniku Propapier žádná selektivní výhoda pravděpodobně nevznikla.
(29)
Co se týče prací na rozšíření a prohloubení kanálu Odra-Spréva, Komise shledala, že práce nebyly uskutečněny za účelem selektivního zvýhodnění podniku Propapier, nýbrž tvoří součást nezbytné a pravidelné péče o udržování vodních cest. Komise proto dospěla k závěru, že rozšířením a prohloubením kanálu Odra-Spréva podniku Propapier žádná selektivní výhoda pravděpodobně nevznikla.
(30)
V té době však Komise nemohla zcela vyloučit možnost, že uvedená infrastrukturální opatření přinášejí podniku Propapier větší prospěch než ostatním podnikům.
(31)
Komise si proto vyžádala připomínky od třetích stran s tím, že svůj konečný názor na to, zda předmětná opatření představují státní podporu, si utvoří teprve po jejich obdržení. Současně tehdy vyzvala Německo, aby během formálního vyšetřovacího řízení poskytlo další informace o výstavbě parkoviště, nové vozovky a rozšíření a prohloubení kanálu Odra-Spréva.
3.1.2. Příspěvek na výstavbu čističky odpadních vod
(32)
Ve svém rozhodnutí o zahájení řízení došla Komise k závěru, že pokud by bylo v důsledku vývoje na vnitřním trhu nutné začít považovat režim podpor N 644e/02 za státní podporu, pak by za státní podporu musela být považována rovněž existující podpora ve prospěch sdružení TAZV.
(33)
Komise nicméně vyjádřila pochyby o tom, že čistička odpadních vod představuje vyhrazenou infrastrukturu. V této souvislosti bylo zjištěno, že kromě podniku Propapier využívají toto zařízení jen dva další uživatelé: kanadský podnik 5N PV, který je dodavatelem fotovoltaických materiálů, a podnik EnBW, který je dodavatelem energie. Zároveň však nebylo známo, jaký podíl kapacity čističky odpadních vod na oba tyto zákazníky fakticky připadá. Na základě informací, o které se v té době mohl přezkum opírat, nemohla Komise posoudit, zda by výstavba nové čističky odpadních vod byla nutná i za předpokladu, že by sloužila jen těmto dva podnikům. Jeden z obou zmíněných uživatelů, jmenovitě elektrárna provozovaná podnikem EnBW, byl navíc do projektu podniku Propapier přímo zapojen, protože svou elektrickou energii dodává tato elektrárna podniku Propapier, který ji využívá pro svůj výrobní proces. (13)
(34)
Jestliže podnik Propapier využívá kapacitu čističky odpadních vod z 90 %, jak tvrdí stěžovatel, bylo by podle názoru Komise třeba zvážit, zda tato skutečnost sama o sobě není dostatečným důkazem toho, že výhradním nebo alespoň převážným uživatelem této čističky měl být podnik Propapier (a jedná se tudíž o výhradní zařízení vybudované ve prospěch podniku Propapier). V souvislosti s tím bylo nutno důkladněji přezkoumat argument Německa, že o využívání této čističky odpadních vod by měli mít v budoucnu zájem i další uživatelé.
(35)
Komise kromě toho konstatovala, že je třeba vzít v úvahu, jaký velký počet investorů se může v průmyslové oblasti na kanálu Odra-Spréva usídlit a jak velkou část kapacity čističky by tito investoři v průměru využívali. V souvislosti s touto otázkou vyzvala Komise Německo, aby dodalo podrobnější informace o celkové koncepci rozvoje této průmyslové oblasti a o nevyužitých kapacitách čističky odpadních vod, které by mohly být přiděleny potenciálním uživatelům. Německo kromě toho mělo předložit i další informace o technické proveditelnosti modulového přístupu při výstavbě čističky odpadních vod. (14)
(36)
Jak již bylo řečeno, Komise dospěla k předběžnému závěru, že pokud by se prokázalo, že opatření týkající se infrastrukturálních projektů jsou selektivní, znamenalo by to, že jsou součástí investičního záměru podniku Propapier, a musela by tudíž splňovat požadavky pokynů k regionální podpoře, zvláště pak ustanovení týkající se maximální míry podpory a motivačního účinku.
3.2. NIŽŠÍ POPLATKY ZA POUŽÍVÁNÍ ČISTIČKY ODPADNÍCH VOD
(37)
Stejně jako v případě opatření týkajících se výstavby čističky odpadních vod zastávalo i v této věci Německo názor, že pokud by poplatky stanovené podniku Propapier obsahovaly prvky podpory, jednalo by se o existující podporu. Podle názoru Německa se rozhodnutí Komise ve věci N 644e/02, kterým byl schválen režim SP, vztahuje i na nepřímé účinky tohoto programu.
(38)
Komise nicméně ve svém rozhodnutí o zahájení řízení dospěla k závěru, že případnou podporu v podobě nižších poplatků za čištění odpadních vod rozhodnutí N 644e/02 nezahrnuje, a že pokud by měla být výše poplatků kvalifikována jako podpora, jednalo by se o novou podporu.
(39)
V rámci posouzení otázky, zda zmíněné poplatky představují pro podnik Propapier hospodářskou výhodu, vyjádřila Komise ve svém rozhodnutí o zahájení řízení pochybnost ohledně toho, zda poplatky, které si účtuje sdružení TAZV, odrážejí celkovou výši nákladů a zda by soukromý investor stanovil poplatky ve stejné výši.
(40)
Komise zastávala názor, že poplatky uložené podniku Propapier nepokrývají náklady na čištění odpadních vod v celé jejich výši, protože Německo samo připustilo, že tyto poplatky pokrývají pouze 20 % předpokládaného úroku z vlastního kapitálu, neboť příspěvek ve výši 80 %, který obec na vybudování zařízení obdržela z dalších veřejných zdrojů, nelze brát při kalkulaci předpokládaných úroků v úvahu. Komise k tomu ve svém rozhodnutí o zahájení řízení uvedla především to, že jak směrnice 2000/60/ES (dále jen „rámcová směrnice EU o vodě“), (15) tak i KAG Brandenburg stanoví, že poplatky za používání čističky odpadních vod musí pokrývat veškeré náklady. (16) V rozhodnutí o zahájení řízení se navíc odkazuje na věci InfraLeuna (17) a Kimberly-Clark/Scott (18), v nichž Komise zastává názor, že poplatky, které je podnik za normálních okolností povinen hradit, odpovídají plné výši nákladů.
(41)
Stěžovatel argumentoval tím, že aby bylo možné určit, zda se jedná o výhodu, je zapotřebí srovnat výši poplatků, které podnik Propapier skutečně hradí, s výší poplatků, které si by na místě sdružení TAZV účtoval soukromý investor.
(42)
Německo navrhlo, aby poplatky hrazené podnikem Propapier byly srovnány s průměrnými sazbami evidovanými v rámci daného odvětví, a poukázalo na studii, podle níž se tato průměrná sazba pohybuje mezi 0,24 EUR a 1 EUR za m3. (19)
(43)
Komise ve svém rozhodnutí o zahájení řízení konstatuje, že zásada soukromého investora se zdá být v daném případě použitelná. Vyslovila nicméně pochybnost ohledně toho, zda je existenci státní podpory možné vyloučit na základě uvedené referenční hodnoty, navíc když jsou příslušné údaje očividně zkreslené. I když uvedené poplatky jiných obcí odrážejí plnou výši nákladů, je zjevné, že rozdílné sazby jsou důsledkem rozdílných místních podmínek, které by pro soukromého investora byly důvodem pro různou výši sazeb. Komise proto ve svém rozhodnutí o zahájení řízení vyslovila pochybnost o tom, že by na základě těchto údajů bylo možné zvýhodnění podniku Propapier vyloučit.
(44)
Jak je vyloženo ve 26. bodě odůvodnění, v případě, že opatření skutečně představují novou podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU, pochybuje Komise o jejich slučitelnosti s vnitřním trhem podle čl. 107 odst. 3 SFEU. Kdyby se mělo ukázat, že poplatky představují veřejnou regionální podporu na provoz, bylo na místě o jejich slučitelnosti s vnitřním trhem pochybovat, protože tato podpora není časově omezená, její výše se postupem času nesnižuje a není zaměřena na kompenzaci specifických (nedoložených) nevýhod regionu.
4. PŘIPOMÍNKY NĚMECKA A PŘIPOMÍNKY TŘETÍCH STRAN K ROZHODNUTÍ O ZAHÁJENÍ ŘÍZENÍ
4.1. PŘEDSTAVUJÍ INFRASTRUKTURÁLNÍ PROJEKTY FINANCOVANÉ Z VEŘEJNÝCH PROSTŘEDKŮ VYHRAZENOU INFRASTRUKTURU VE PROSPĚCH PODNIKU PROPAPIER?
4.1.1. Parkoviště
Vyjádření stěžovatele
(45)
Komise ve svém rozhodnutí o zahájení řízení neuznala stěžovatelem uvedený počet parkovacích míst. Podle stěžovatelova vyjádření pocházejí uvedené údaje (parkovací místa pro 186 osobních a 71 nákladních vozidel) z předběžného plánu rozvoje, který si nechal vypracovat Eisenhüttenstadt.
(46)
Podle vyjádření stěžovatele se v původních stavebních plánech podniku Propapier nepočítalo s výstavbou soukromého parkoviště, a i když si podnik Propapier staví své vlastní parkoviště, je to právě tento podnik, jenž má z tzv. veřejného parkoviště přednostní prospěch: podle dopravního značení jsou parkovací místa pro nákladní automobily vyhrazena elektrárně a podniku Propapier. Parkoviště se navíc nachází v bezprostřední blízkosti výrobních prostor podniku Propapier (sahá až k hranicím papírny a sousedí i s elektrárnou, která byla původně součástí záměru podniku Propapier). Součástí parkoviště nejsou žádné odpočinkové prostory, které lze u veřejného parkoviště tohoto druhu zpravidla očekávat.
(47)
Stěžovatel tvrdí, že poloha parkoviště je nepříznivá a příliš odlehlá na to, aby parkoviště mohly využívat i jiné městské firmy a aby městu umožnila zrušit parkovací místa pro nákladní vozidla v městském centru.
Vyjádření Německa
(48)
Podle vyjádření Německa nepředstavuje parkoviště žádnou selektivní výhodu ve prospěch podniku Propapier. Parkoviště je obecně přístupné a neslouží pouze průmyslové oblasti na kanálu Odra-Spréva. Podnik Propapier má navíc k dispozici vlastní parkovací místa (213 míst pro osobní vozidla a 27 míst pro nákladní vozidla) a údajně mu právě bylo uděleno stavební povolení na zřízení dalších parkovacích ploch pro 120 osobních vozidel.
(49)
Německo nesouhlasí s názorem stěžovatele, že parkoviště slouží přednostně podniku Propapier a že má nepříznivou polohu a příliš odlehlou na to, aby mohlo nahradit parkovací místa v městském centru.
(50)
Podle Německa bylo stěžovatelem zmiňované dopravní značení vyhrazující parkovací místa pro nákladní vozidla pracovníkům elektrárny pouze přechodné a odůvodněné stavebními pracemi v elektrárně. Tyto práce byly podle Německa ukončeny na konci března roku 2011. Na nové vozovce je vjezd na parkoviště označen a značení se nevztahuje na žádný jednotlivý podnik či zařízení.
4.1.2. Vozovka
Vyjádření stěžovatele
(51)
Stěžovatel nesouhlasí s tvrzením Německa, že nová vozovka má sloužit jako spojení průmyslové oblasti se státní silnicí B 112; podle vyjádření stěžovatele končí vozovka několik metrů za papírnou a nic nenasvědčuje tomu, že by měla někam pokračovat; ale i kdyby měla vést někam dál, nebude sloužit žádnému jinému podniku, protože tímto směrem se už žádný jiný podnik nenachází.
(52)
Stěžovatel se proto domnívá, že parkoviště i vozovka přinášejí selektivní výhodu ve prospěch podniku Propapier a jejich používání je vyhrazeno tomuto podniku.
Vyjádření Německa
(53)
Podle Německa bude nová vozovka spojovat stávající průmyslovou oblast na kanálu Odra-Spréva a její novou severní část se státní vozovkou B 112. Německo tvrdí, že vozovka sníží hustotu dopravního provozu a znečištění ovzduší v centru Eisenhüttenstadtu, nákladním vozidlům umožní vyhnout se městskému centru a průmyslovým a obchodním podnikům zkrátí dobu dojezdnosti do Frankfurtu nad Odrou přinejmenším o jednu třetinu. Vozovka je součástí celkového rozvoje průmyslové oblasti, který je naplánován už od roku 1993, a podnikům ve Frankfurtu nabízí lepší dopravní spojení s říčním přístavem v Eisenhüttenstadtu. Německo tvrdí, že vozovka byla naplánována již v rámci oderského programu zemské vlády.
(54)
Vozovka nabízí další možnosti rozvoje pro průmyslové oblasti ArcelorMittal a některé další. Její výstavba probíhala ve dvou fázích; její poslední úsek byl po určitém zpoždění, které bylo způsobeno technickými problémy, dobudován v roce 2013.
4.1.3. Rozšíření/prohloubení kanálu Odra-Spréva
(55)
V roce 2008 rozšířilo město Eisenhüttenstadt průmyslovou oblast na kanálu Odra-Spréva, aby přilákalo nové podniky. Práce na rozšíření/prohloubení kanálu Odra-Spréva byly podle vyjádření Německa prováděny v rámci nezbytné a pravidelné péče o udržování vodní cesty, která je součástí transevropské sítě (TEN). Od roku 2003 jsou po celé délce kanálu budována zdymadla (v současnosti probíhá výstavba zdymadla v Kersdorfu, novostavba zdymadla ve Fürstenwalde byla odložena). Německo uvádí, že tyto práce nijak nesouvisejí s příchodem podniku Propapier a že tomuto podniku nepřinášejí žádnou selektivní výhodu.
4.1.4. Jedná se v případě čističky odpadních vod o infrastrukturu vyhrazenou podniku Propapier?
Vyjádření stěžovatele
(56)
Stěžovatel tvrdí, že podpora nemůže být součástí režimu, který podle rozhodnutí ve věci N 644e/02 žádnou podporu nepředstavuje, protože tento režim skončil na konci roku 2006, a v době přidělení investiční podpory na výstavbu čističky odpadních vod sdružení TAZV už tudíž neexistoval.
(57)
Stěžovatel dále tvrdí, že na režim se nelze odvolávat i proto, že čistička odpadních vod neposkytuje žádné veřejné služby, nýbrž byla zřízena pouze k přednostnímu užívání podnikem Propapier.
(58)
Podle stěžovatele je v papírenském průmyslu - a to i v Německu - pravidlem, že recyklační papírny mají svá vlastní zařízení na čištění odpadních vod, takže argument Německa, že podniky musejí být připojeny k veřejnému systému čištění odpadních vod, nemá oporu.
(59)
Podle vyjádření stěžovatele není předmětná čistička odpadních vod součástí celkového hospodářského plánu dané průmyslové oblasti, který se vztahuje na všechny potenciální investory, nýbrž plán její výstavby byl vypracován a předložen až v roce 2007, tedy zároveň s plánem výstavby papírny podniku Propapier a zmíněné elektrárny. Návrh usnesení o rozvoji průmyslové oblasti, který město Eisenhüttenstadt předložilo dne 7. listopadu 2007, se podle stěžovatele týká pouze dvou nebo tří investorů. Stěžovatel tvrdí, že město Eisenhüttenstadt začalo svou průmyslovou oblast propagovat teprve v roce 2010, a naznačuje, že k hledání dalších investorů přistoupilo teprve v návaznosti na stížnost skupiny Smurfit Kappa.
(60)
Podle stěžovatelova názoru je z konkrétních stavebních parametrů zařízení sdružení TAZV jednoznačně zřejmé, že toto zařízení bylo budováno přesně tak, aby vyhovovalo potřebám podniku Propapier. Technické vlastnosti čističek odpadních vod jsou zcela specifické pro dané odvětví. Čističky odpadních vod z recyklačních papíren mají zpravidla anaerobní a aerobní fázi čištění, zatímco běžné čističky komunálních odpadních vod vystačí většinou jen s fází aerobního čištění. Okolnost, že čistička odpadních vod sdružení TAZV má fáze obě, představuje doplňující argument ve prospěch tvrzení, že toto zařízení neslouží veřejnému zájmu, nýbrž představuje infrastrukturu vyhrazenou podniku Propapier.
(61)
Podle názoru stěžovatele je velmi nepravděpodobné, že by se při plánování zařízení braly v úvahu jiné kapacitní nároky než nároky papírny podniku Propapier (a k němu přidružené elektrárny, která je nyní ve vlastnictví podniku EnBW). Stěžovatel argumentuje tím, že podnik EnBW není žádným nezávislým uživatelem, protože investice do elektrárny úzce souvisí s projektem papírny a bez této výroby provozované podnikem Propapier by na její realizaci nedošlo.
(62)
Stěžovatel podotýká, že jeden investor, který se v průmyslové oblasti usídlil, podnik 5N PV, využívá jen velmi malé procento dostupné kapacity čističky odpadních vod sdružení TAZV a že jeho nároky na čištění odpadních vod by mohlo uspokojit již dříve existující zařízení tohoto druhu. Jelikož podnik společnosti 5N PV zahájil svůj provoz údajně už v květnu 2008, tj. dva roky před zprovozněním nové čističky odpadních vod sdružení TAZV, využíval zprvu tohoto již dříve existujícího zařízení.
(63)
Stěžovatel uvádí, že neexistovaly žádné prognózy, na jejichž základě by bylo možné očekávat, že přijdou noví potenciální investoři a spolu s tím vzroste i poptávka po zpracování odpadních vod, a že nebyly k dispozici žádné informace o tom, zda a kdy bude možné tyto nové kapacity využívat. V současnosti údajně nejsou k dispozici téměř žádné volné kapacity. Stěžovatel se kromě toho odvolává i na jeden článek z tisku (uveřejněný dne 3. února 2011 v Märkische Oderzeitung), který přináší zprávu o technické závadě na aktivační nádrži a konstatuje, že všechny volné nádrže již využívají stávající průmysloví uživatelé.
(64)
Německo podle stěžovatelova názoru implicite potvrzuje, že čističku odpadních vod nebude používat už žádný další podnik, a sice svým tvrzením, že poplatky za používání nové čističky odpadních vod sdružení TAZV jsou ve srovnání s poplatky za používání staršího zařízení nižší díky tomu, že nové zařízení nevyžaduje výstavbu nákladného kanalizačního systému mezi jednotlivými uživateli (tím potvrdilo, že k čističce nebude připojen žádný další uživatel).
(65)
Podle stěžovatele je z údajů sdružení TAZV zřejmé, že podnik Propapier využívá nejméně 90 % denní kapacity zařízení.
(66)
Stěžovatel uvádí, že Německem zmiňovaná modulární konstrukce čističky odpadních vod má ryze teoretický charakter a nepřinesla úspory z rozsahu, neboť druhý modul stojí 80 % až 90 % prvního. Poměrně vysoké náklady na připojení modulů svědčí o tom, že vstupní investice ve výši 42 milionů EUR představují selektivní opatření, které přináší prospěch v první řadě podniku Propapier.
(67)
Podle vyjádření stěžovatele může podnik Propapier díky okolnosti, že se nové zařízení sdružení TAZV nachází v bezprostřední blízkosti zařízení podniku Propapier vedle elektrárny a papírny, opětovně využívat bioplyn vznikající při anaerobním zpracování jeho odpadních vod.
(68)
Na základě tohoto tvrzení vyvozuje stěžovatel závěr, že zařízení sdružení TAZV je vyhrazenou infrastrukturou sloužící ve prospěch podniku Propapier a že financování výstavby čističky odpadních vod z veřejných prostředků představuje investiční podporu tohoto podniku. Podle názoru stěžovatele by proto Komise měla přezkoumat, zda toto opatření ve spojení s regionální investiční podporou poskytnutou papírně podniku Propapier (státní podpora SA.23827) splňuje všechny podmínky pokynů k regionální podpoře.
Vyjádření Německa
(69)
Podle Německa nepředstavují opatření žádnou podporu, protože byla vydána v rámci režimu N 644e/02, který žádnou podporu neobsahuje.
Veřejnou infrastrukturu mohou využívat všichni za stejných podmínek
(70)
Německo tvrdí, že čistička odpadních vod nepředstavuje vyhrazenou infrastrukturu sloužící ve prospěch podniku Propapier: jedná se podle něho o veřejnou infrastrukturu, která spadá do oblasti zabezpečení a slouží ochraně životního prostředí a zdraví obyvatel. Všechny podniky, které nyní sídlí v průmyslové oblasti na kanálu Odra-Spréva nebo se tam v budoucnu usadí, by měly nárok na připojení k této veřejné čističce odpadních vod a na její využívání za stejných podmínek. Výše poplatků by byla vypočítána podle týchž zákonem stanovených zásad. Čistění odpadních vod spadá v Německu do působnosti obcí, přičemž připojení k čističce odpadních vod a její používání je povinné. Uživatelé neměli možnost rozhodnout se pro jiného poskytovatele této služby, protože ji poskytuje pouze obec.
(71)
Německo odmítá stěžovatelův výrok, že papírny mají zpravidla své vlastní systémy zpracování odpadních vod, a proto nemusejí být připojeny k systémům obecním, přičemž konstatuje, že připojení k zařízení sdružení TAZV a jeho používání je pro podnik Propapier jeho zákonnou povinností. (20) Výjimky z této povinnosti připojení jsou podle Německa velmi omezené (pouze na případy, kdy připojení není možné nebo prakticky uskutečnitelné). O tom, jakým způsobem výrobci papíru zpracovávají odpadní vodu, existuje jen omezené množství volně přístupných údajů, z těchto údajů nicméně vyplývá, že na obecní čističky odpadních vod jsou připojeny mnohé papírny.
Infrastruktura nebyla vybudována výlučně pro podnik Propapier
(72)
Německo nesouhlasí s tvrzení stěžovatele, že zařízení sdružení TAZV byla budováno tak, aby odpovídalo technickým potřebám podniku Propapier: dvoufázový proces čištění odpadních vod není ničím specifickým pro papírenský průmysl, je obvyklý v řadě různých odvětví a dvoustupňové čištění odpadních vod provádí i velký počet obecních čističek odpadních vod. Technické vlastnosti zařízení sdružení TAZV (dvoufázový biologický proces) údajně odpovídají aktuálně platné technické normě, přičemž byla zohledněna okolnost, že velká část odpadní vody bude silně znečištěná. Německo připouští, že obecní čističky odpadních vod, které zpracovávají výlučně odpadní vodu ze sanitárních zařízení nebo vodu jen mírně znečištěnou, zpravidla nemívají zvláštní fázi vstupní úpravy, zdůrazňuje však, že v zařízeních, která musejí zpracovávat odpadní vodu z průmyslové výroby, je dvoufázové zpracování běžné. Německo předložilo seznam 18 německých papíren vyrábějících recyklovaný papír, které jsou připojeny k obecním čističkám odpadních vod, a konstatuje, že v papírenském průmyslu se používají oba druhy obecních čističek odpadních vod (jednofázové i dvoufázové).
(73)
Podle vyjádření Německa je čistička odpadních vod součástí balíku obecných infrastrukturálních opatření, která byla přijata za účelem rozvoje průmyslové oblasti na kanálu Odra-Spréva. Žádné z těchto opatření není vyhrazeno ve prospěch nějakého jednotlivého podniku. Rozhodnutí o výstavbě čističky, připojení k tomuto zařízení a jeho používání nebylo v pravomoci ani podniku Propapier, ani žádného jiného potenciálního uživatele.
(74)
Německo odmítá výklad, podle něhož byla čistička odpadních vod sdružení TAZV vybudována výlučně pro podnik Propapier. Příslušné orgány prohlašují, že její výstavba byla plánována už v rámci jiných potenciálních investic v letech 2004-2006, dlouho před příchodem podniku Propapier.
(75)
Německo uvádí, že kapacita infrastruktury pro čištění odpadních vod, která je k dispozici mimo průmyslovou oblast, je omezená a zbývající použitelná kapacita nemůže uspokojit více než potřeby jednoho dalšího (menšího) investora; Německo potvrdilo, že podnik 5N PV byl zprvu skutečně připojen k již existujícímu zařízení.
(76)
Okolnost, že příchod podniku Propapier zavdal podnět k zahájení výstavby dlouho plánované čističky odpadních vod, nelze podle Německa vykládat jako selektivní zvýhodnění podniku Propapier. Německo se odvolává na stanovisko generálního advokáta Van Grevena, který ve věci C-225/91 (Matra v. Komise) (21) potvrdil, že je nevyhnutelné, aby infrastrukturu ze začátku využíval hlavně podnik, který se v nově vybudované průmyslové oblasti usadí jako první. Jakmile ovšem rozvoj regionu očekávaným způsobem pokročí, tak se tento stav změní.
(77)
Německo sdělilo, že všechny tři podniky, které v současnosti v průmyslové oblasti na kanálu Odra-Spréva sídlí, tj. Propapier, 5N PV a elektrárna společnosti EnBW, jsou k čističce odpadních vod připojeny a toto zařízení používají. Německo dále uvádí, že v průběhu času se uvažovalo i příchodu některých dalších společností (jedno nebo dvě zařízení na výrobu alternativních paliv, továrna na výrobu fotovoltaického skla, nabídky investic do různých odvětví, které předložilo několik investorů, průmyslovou oblast navštívilo také několik potenciálních investorů, aby si toto místo prohlédli), ale že další rozvoj průmyslové oblasti bude, zvláště pak v důsledku krize, která měla obzvláště nepříznivé dopady ve znevýhodněných oblastech, vyžadovat čas.
Současná kapacita
(78)
Německo odmítá stěžovatelovy úvahy, z nichž má vyplývat, že Německo neuvedlo, jakou kapacitu čistička odpadních vod sdružení TAZV nabízí uživatelům, že podnik Propapier využívá nejméně 90 % její dostupné kapacity a že žádná volná kapacita už nezbývá.
(79)
Podle Německa má čistička odpadních vod sdružení TAZV ve své stávající podobě volnou kapacitu, kterou mohou využít noví potenciální investoři. Tři stávající uživatelé podle Německa dohromady využívají kapacitu [ 500] (22) m3/h, přičemž maximální kapacita zařízení sdružení TAZV je 638 m3/h. Celková míra vytížení tohoto zařízení je tudíž asi [60-80] % a k dispozici je volná kapacita odpovídající zhruba [150-250] m3/h. Podnik Propapier využívá průměrnou kapacitu [300-500] m3/h, maximální hodnota se pohybuje kolem [400-500] m3/h. Průměrně tedy podnik Propapier využívá [ 70] % a maximálně [ 70] % celkové kapacity zařízení sdružení TAZV.
Modulární konstrukce zařízení sdružení TAZV
(80)
Německo tvrdí, že koncepce zařízení sdružení TAZV od začátku počítala s jeho modulárním rozšiřováním, úměrným postupnému rozvoji průmyslové oblasti na kanálu Odra-Spréva. Modulární koncepce zařízení je podle Německa zřejmá ze stručného popisu zařízení sdružení TAZV z roku 2007, ve kterém se hovoří o potenciálně silně znečištěné vodě z papírenského průmyslu, výroby bioetanolu a dalších průmyslových odvětví.
(81)
Německo uvádí, že hlavní konstrukční části zařízení jsou již v této fázi výstavby dimenzovány tak, aby po jeho rozšíření umožňovaly zajišťovat maximální kapacitu. Tak například jmenovitá světlost pětikilometrového potrubí, jímž se odvádí zpracovaná voda z čističky do Odry, je údajně více než trojnásobkem hodnoty odpovídající potřebám zařízení v jeho nynější fázi výstavby (potrubí je schopno pojmout 1 945 m3/h, zatímco v současnosti je objem vypouštěné vody ve špičce pouze 638 m3/h), a sdružení TAZV má podle Německa navíc možnost rozšířit svou čističku odpadních vod na sousední pozemek a zvětšit tak její plochu o další 3,3 ha. Potenciální uživatelé by po takovém modulárním rozšíření čističky odpadních vod měli rovnocennou možnost využívání její kapacity.
(82)
Německo je proto přesvědčeno, že nynější vysoký podíl podniku Propapier na využívání celkové kapacity čističky odpadních vod neopravňuje k tvrzení, že se jedná o selektivní výhodu v jeho prospěch, nýbrž představuje pouze momentální stav, protože předmětná infrastruktura je koncipována tak, aby - po svém modulárním rozšíření - byla schopna uspokojit za stejných podmínek i potřeby dalších uživatelů. K tomu dojde teprve postupem času, protože čistička odpadních vod je součástí celkového hospodářského plánu pro daný region, který zahrnuje několik takových postupně rozšiřovaných oblastí nacházejících se v různých fázích rozvoje. Nynější situace, kdy v této průmyslové oblasti sídlí pouze tři investoři, je jen přechodným stadiem rozvoje oblasti, která v tomto regionu vznikla již v roce 1994. Přibližně polovina průmyslové oblasti na kanálu Odra-Spréva (35 ha) je stále ještě volná a k dispozici dalším investorům. V roce 2011 Německo odhadovalo, že tato plocha bude obsazena během 5 let, a dodává k tomu, že areál se může rozrůstat ještě i dál, do oblastí „Severovýchod“ (40 ha) a „Sever“ (160 ha).
(83)
Německo odmítá stěžovatelův názor, že modulární konstrukce zařízení sdružení TAZV nepovede k úsporám z rozsahu. Německé orgány tvrdí, že modulární rozšíření zařízení sdružení TAZV je realizovatelné ve třech fázích, a to za podstatně nižších nákladů na kapacitu na m3 než při vstupní investici:
-
Fáze 1 (nárůst kapacity o 33 %, zvýšení objemu odpadní vody o 213 m3) je realizovatelná během několika málo měsíců a náklady by při rozšíření průmyslové oblasti zhruba o 19 ha činily 1,2 až 1,5 milionu EUR,
-
Fáze 2 (nárůst kapacity o 69 %, zvýšení objemu odpadní vody o 426 m3) je realizovatelná během několika málo měsíců a náklady by při rozšíření průmyslové oblasti zhruba o 38 ha činily 5,3 až 5,6 milionu EUR,
-
Fáze 3 (rozšíření na sousední pozemek; nárůst kapacity o 100 %, zvýšení objemu odpadní vody o 638 m3) by při rozšíření průmyslové oblasti zhruba o 57 ha stála 17 až 18 milionů EUR. Zvýšení kapacity o 100 % by vyžadovalo realizaci možnosti počítající s rozšířením na sousední pozemek, přičemž náklady by nepřesáhly 18 milionů EUR.
(84)
Německo argumentuje tím, že modulární konstrukce čističky odpadních vod odpovídá požadavku hospodárného a úsporného investování prostředků a musí být chápána v souvislosti s tím, že v nových spolkových zemích bývaly dříve čističky odpadních vod naddimenzované. Sankcionování tohoto modulární dimenzování jako selektivního zvýhodňování by ve svých praktických důsledcích vedlo tomu, že infrastruktury budou od začátku neekonomicky předimenzované. Na pokrytí nákladů takto předimenzovaných zařízení by navíc nestačily poplatky.
(85)
Hodnocení současné omezené kapacity zařízení jako selektivní výhody by působilo jako pobídka k budování neekonomicky předimenzované infrastruktury.
(86)
Článek z tisku, na který poukázal stěžovatel (srov. 63. bod odůvodnění), není podle názoru Německa relevantní. Podle příslušných orgánů by vybudování dodatečné nádrže, která by kromě mimořádných událostí technického rázu nebyla využívána, bylo v rozporu s pravidly hospodárného a úsporného plánování platnými v rámci společného programu (SP).
(87)
Podle vyjádření stěžovatele platí uživatelé nového zařízení sdružení TAZV nižší poplatky, než jaké se platí za stávající obecní zařízení, protože nové zařízení nevyžaduje rozsáhlý potrubní systém potřebný k propojení všech jednotlivých uživatelů. Německo odmítá závěr stěžovatele, že k novému zařízení se kvůli tomu nemohou připojit žádní další uživatelé. Podle vyjádření Německa je možnost připojení dalších komerčních uživatelů bezproblémová, přičemž omezení je podmíněno v první řadě velikostí potrubí, které odvádí zpracovanou vodu do Odry.
(88)
Německo odmítá tvrzení stěžovatele, že podnik Propapier může využívat bioplyn produkovaný zařízením sdružení TAZV. Možnost využívat tento bioplyn uživatelé čističky odpadních vod podle Německa nemají. Bioplyn využívá sdružení TAZV ve své vlastní třímegawattové elektrárně.
(89)
Německo odmítá tvrzení, že se sháněním dalších potenciálních investorů, kteří by se chtěli usadit v průmyslové oblasti, se začalo teprve poté, co skupina Smurfit Kappa podala svou stížnost. Úkolem zajistit ekonomické využití průmyslových a komerčních prostor, mj. průmyslové oblasti na kanálu Odra-Spréva, pověřilo město Eisenhüttenstadt již v roce 1998 investora Center Ostbrandenburg. Podklady pro plánování průmyslové oblasti na kanálu Odra-Spréva existují už od roku 1995.
(90)
Německo z toho vyvozuje závěr, že zařízení sdružení TAZV nepředstavuje vyhrazenou infrastrukturu sloužící ve prospěch podniku Propapier.
(91)
Německo dospělo rovněž k závěru, že infrastrukturní opatření týkající se nově vybudované části průmyslové oblasti na kanálu Odra-Spréva (výstavba a zprovoznění čističky odpadních vod a další stavební opatření - parkoviště, vozovka, rozšíření/prohloubení kanálu) představují obecná rozvojová opatření, která nepřinášejí podniku Propapier žádnou selektivní výhodu a neslouží k výhradnímu užívání ze strany podniku Propapier. Okolnost, že tuto infrastrukturu v současnosti využívá jen několik málo podniků, které se v průmyslové oblasti usadily jako první, představuje podle vyjádření Německa přechodné stádium, které je neodmyslitelnou součástí perspektivy rozvoje dané oblasti.
4.2. PŘEDSTAVUJÍ NIŽŠÍ POPLATKY ZA POUŽÍVÁNÍ ČISTIČKY ODPADNÍCH VOD VÝHODU VE PROSPĚCH PODNIKU PROPAPIER?
Vyjádření stěžovatele
(92)
Stěžovatel souhlasí s postojem Komise vyjádřeným v rozhodnutí o zahájení řízení (srov. 63. bod odůvodnění rozhodnutí o zahájení řízení a 38. bod odůvodnění tohoto rozhodnutí), že rozhodnutí ve věci N 644e/02 se na poplatky za používání čističky odpadních vod nevztahuje. Výše poplatků by proto měla odrážet celkovou výši nákladů spojených s jejím používáním. Okolnost, že kalkulace výše poplatků se řídí zákonem o místních poplatcích (Kommunalabgabengesetz), nižší poplatky a z toho plynoucí zvýhodnění podniku Propapier neospravedlňuje.
(93)
Stěžovatel argumentuje tím, že čistička odpadních vod neposkytuje žádné veřejné služby, nýbrž byla vybudována pouze proto, aby ji mohl přednostně využívat podnik Propapier.
(94)
Podle stěžovatele se na základě všech tří metod, které Komise ve svém rozhodnutí o zahájení řízení navrhla (zohlednění plné výše nákladů, cena soukromého poskytovatele, referenční cena), ukázalo, že stanovená výše poplatků podnik Propapier zvýhodňuje.
Zohlednění plné výše nákladů
(95)
Stěžovatel argumentuje dále tím, že nejen článek 9 rámcové směrnice EU o vodě, ale i skutečnost, že většina recyklačních papíren používá vlastní čističku odpadních vod, svědčí pro výpočet zohledňující plnou výši nákladů. Poplatky, které platí podnik Propapier, pokrývají podle stěžovatele pouze 20 % předpokládaného úroku z použitého vlastního kapitálu a nezohledňují tu část vlastního kapitálu, kterou tvoří 80 % příspěvek poskytnutý z veřejných prostředků na úhradu nákladů spojených s výstavbou čističky odpadních vod.
Cena soukromého poskytovatele (test soukromého investora)
(96)
Podle stěžovatelova vyjádření chce mít soukromý hospodářský subjekt nebo vlastník papírny pokryté přinejmenším celkové náklady, takže tato metoda je v souladu s výše uvedeným zohledněním plné výše nákladů.
Referenční cena
(97)
Stěžovatel souhlasí s výkladem Komise obsaženým v rozhodnutí o zahájení řízení, že na základě srovnání s referenčními cenami nelze pravděpodobně existenci podpory vyloučit. Srovnání zohledňující pouze papírny, které používají obecní systém pro zpracování odpadních vod, není podle stěžovatele reprezentativní, protože většina papíren by měla svou vlastní čističku odpadních vod.
(98)
Stěžovatel tvrdí, že Německo předložilo o poplatcích, které platí za čištění odpadních vod jiné papírny, jen velmi selektivní informace (jednu studii, srovnání se sazbami v průmyslové oblasti Spreetal/Schwarze Pumpe a jedno staré rozhodnutí z roku 1990) a že tyto příklady nemohou sloužit jako základ pro výpočet referenční ceny mimo jiné proto, že výše poplatků závisí na výši dotací a investičních nákladů a že v různých regionech mohou platit různé právní předpisy. Stěžovatel nabízí srovnání se svým vlastním zařízením, které využívá obecní systém čištění odpadních vod v (důvěrná informace), a ve svém výpočtu dochází k závěru, že podnik Propapier by za předpokladu stavebních investic ve výši 42 miliony EUR (jako v Eisenhüttenstadtu) musel hradit 4 EUR/m3, což je vysoko nad úrovní poplatků, které v současnosti podnik Propapier platí.
(99)
Stěžovatel tvrdí, že Německem uvedený článek byl uveřejněn v roce 2004 a vychází ze studie uveřejněné v roce 2002, která čerpá z údajů z let 2001-2002. Poukazuje v této souvislosti na přílohu 6 písemného prohlášení Německa ze dne 30. ledna 2009, jehož součástí byl článek z jednoho internetového zpravodajského serveru, který nesl název „Das Papier 2004-T174“. (23) Tato studie zahrnuje podle vyjádření stěžovatele sedm anonymních papíren, přičemž není jasné, zda tyto papírny provozují svou vlastní čističku odpadních vod, nebo jsou připojeny ke komunálnímu systému čištění odpadních vod, a zda zohledněné náklady zahrnovaly pouze náklady na provoz (bez kapitálových nákladů či případných dalších neprovozních nákladů). Pokud by studie srovnávala pouze papírny s vlastní čističkou odpadních vod, měla by brát v úvahu i kapitálové náklady.
Vyjádření Německa
(100)
Německo trvá na svém stanovisku, že případná výhoda vyplývající z výše poplatků za používání zařízení sdružení TAZV by nepředstavovala žádnou státní podporu, protože rozhodnutí Komise ve věci N 644e/02 se podle názoru Německa vztahuje i na nepřímé účinky režimu SP, tj. i na poplatky. Německo argumentuje rovněž tím, že jelikož opatření ve věci N 644e/02 bylo prohlášeno za opatření, které žádnou podporu neobsahuje, nemůže představovat státní podporu na úrovni uživatele. Podle názoru Německa změnila Komise svůj postoj k otázce, zda podpora poskytnutá jednomu provozovateli infrastruktury může být dále předána uživateli infrastruktury, teprve poté, co Tribunál vydal rozsudek ve věci Flughafen Leipzig-Halle GmbH (24).
(101)
Německo připouští, že platnost rozhodnutí ve věci N 644e/02 ohledně poskytnutí investiční podpory pro sdružení TAZV skončila. Německé orgány nicméně zdůrazňují, že příslušný právní předpis, který je základem rozhodnutí ve věci N 644e/02, se shoduje s tím, na jehož základě bylo přijato opatření ve prospěch sdružení TAZV. Právní základ byl pouze aktualizován, po stránce obsahové však zůstal beze změn. Německo proto argumentuje tím, že ze samotné aktualizace právního základu nelze automaticky vyvozovat, že se jedná o státní podporu.
(102)
Německo zdůrazňuje, že kalkulace nákladů je transparentní a v souladu s právními předpisy.
Podnik Propapier není hospodářsky zvýhodňován
(103)
Německo zaujalo stanovisko ke třem možnostem vypočítání výše poplatků, které by měl hradit podnik využívající služby v oblasti zpracování odpadních vod (68. bod odůvodnění rozhodnutí o zahájení řízení): zohlednění plné výše nákladů, cena soukromého poskytovatele, referenční cena.
Zohlednění plné výše nákladů o žádném zvýhodnění nesvědčí
(104)
Německo nesouhlasí s názorem, že poplatky hrazené podnikem Propapier nepokrývají plnou výši nákladů. Postup výpočtu výše nákladů je stanoven zákonem (a řídí se zásadou návratnosti nákladů s tou výjimkou, že při stanovení výše předpokládaných úroků se neberou v úvahu dotace třetích stran (25)). Podle právních předpisů by náklady měly být pokryty, nikoli však překročeny. Sdružení TAZV má pokryty všechny náklady, které mu vznikají, a to včetně úroků z podílu sdružení TAZV na investovaném kapitálu. Kalkulace fiktivních úroků z dotací, které poskytla spolkové země, je neoprávněná, protože sdružení TAZV tyto náklady nevznikly.
(105)
Podnik Propapier nebyl nijak selektivně zvýhodněn, protože poplatky jsou pro všechny uživatele nově vybudovaného zařízení stejné.
(106)
Odpověď, zda by bez příspěvku poskytnutého na vybudování čističky odpadních vod v rámci režimu SP byly vyšší, závisí podle Německa na mnoha faktorech, například na dostupnosti jiných finančních prostředků.
(107)
Zásada, že znečišťovatel platí, ani rámcová směrnice EU o vodě údajně nezavazuje příslušné orgány k tomu, aby do výše úroků z použitého kapitálu započítávaly i dotace. Rámcová směrnice EU o vodě podle nich předepisuje, že musejí být pokryty náklady na vodohospodářské služby, avšak pokud jde o provedení tohoto předpisu, ponechává členským státům volný prostor. V daném případě jsou údajně veškeré náklady sdružení TAZV (na vodohospodářské služby) pokryty. Zásada, že znečišťovatel platí, nemá podle nich absolutní platnost, nýbrž musí být „zohledněna“. V daném případě byla tato zásada zohledněna tak, že kalkulace zahrnula veškeré náklady sdružení TAZV.
(108)
V rámcové směrnici EU o vodě je řeč o „přiměřené“ výši příspěvku. Německo k tomu uvádí, že poplatky, které hradí podnik Propapier, jsou ve srovnání s jinými oblastmi Německa či Evropské unie srovnatelně vysoké. Německé orgány dále konstatují, že podle rámcové směrnice EU o vodě mohou členské státy přihlédnout k sociálním, environmentálním a ekonomickým důsledkům úhrady, jakož i ke geografickým a klimatickým podmínkám dotčených oblastí.
(109)
Německo uvádí, že srovnání s věcmi Kimberly-Clark či InfraLeuna (viz 70. bod odůvodnění rozhodnutí o zahájení řízení) není na místě. Ve věci Kimberly-Clark je předmětem sporu to, že určitému podniku byla poskytnuta zvýhodněná sazba, která zavdala důvod k podezření, že je možné, že nejsou pokryty veškeré náklady. V daném případě jsou však veškeré náklady pokryty a sazební podmínky jsou pro všechny uživatele stejné. Ve věci Kimberly-Clark jde podle Německa o to, že průmyslová oblast byla zpřístupněna s ohledem na zvláštní potřeby jednoho jediného podniku, kdežto v daném případě je průmyslová oblast přístupná většímu počtu příchozích investorů.
(110)
Ve věci InfraLeuna je předmětem rozhodnutí výše cen za používání soukromých infrastruktur stanovená soukromými podniky, zatímco v dané věci se jedná o využívání komunální infrastruktury a o poplatky, jejichž výši neurčuje trh, nýbrž zákon. V daném případě nesli uživatelé údajně všechny náklady, které za normálních okolností musí nést společnost provozující čističku odpadních vod. Na neliberalizovaném trhu se službami v oblasti zpracování odpadních vod jsou podle Německa nákladové faktory, které musí být zohledněny, stanoveny zákonem, a to pro všechny podniky stejně (KAG Brandenburg).
(111)
Rozhodnutí ve věcech Wagner a Weida Leder, která jsou uvedena v rozhodnutí o zahájení řízení (71. bod odůvodnění a poznámka pod čarou č. 19), se týkala dotací na vybudování soukromých čističek odpadních vod. V daném případě však podnik Propapier nezískal žádné dotace na dobrovolné soukromé investice, nýbrž hradil poplatky za užívání, které mu ukládal zákon.
Test soukromého investora není použitelný
(112)
Voda není podle názoru Německa běžné zboží. Odvětví zpracování odpadních vod je v Německu rozčleněno na regionální monopoly, které drží obce jako veřejnoprávní subjekty plnící úkoly v oblasti zpracování odpadních vod. Zpracování odpadních vod proto v Německu nemá podobu hospodářské činnosti, nýbrž je výkonem veřejné správy, který je povinností obcí. Sdružení TAZV je činné jako veřejný orgán, a nikoli jako podnik, jehož chování lze prověřovat testem tržního investora. V Německu je připojení k čističce odpadních vod a její používání povinné. Uživatelé by neměli možnost volby jiného poskytovatele této služby, protože tuto službu poskytuje pouze obec. Poplatky ukládá zákon, schválily je příslušné orgány a nesmějí být vyšší než náklady.
(113)
Odvětví zpracování odpadních vod je v Německu soukromému podnikání otevřeno jen v omezené míře. Soukromé podniky by se na činnosti v tomto odvětví mohly podílet pouze na základě provozovatelských či podnikových smluv týkajících se technické stránky plnění zákonných povinností obcí vztahujících se na čištění odpadních vod. Odpovědnost za plnění daného úkolu nese nicméně obec, kterou k vypsání takové zakázky žádný právní předpis nezavazuje. Soukromé podniky by kromě toho mohly zajišťovat plnění technických úkolů (ve výjimečných případech též účtovat poplatky), avšak ani v takovém případě nesmí výše poplatků překročit jejich náklady. Sdružení TAZV žádnou třetí stranu plněním technických úkolů nepověřilo.
(114)
Vzhledem k tomu, že poplatky jsou stanoveny zákonem a nesmějí přesáhnout výši nákladů na infrastrukturu, neexistuje žádný trh, na kterém by nějaké soukromé podniky mohly určovat výši poplatků za využívání služeb v oblasti zpracování odpadních vod s cílem dosahování zisku. K hospodářské soutěži mezi soukromými podniky nebo mezi soukromými a veřejnoprávními podniky o koncového spotřebitele tu nedochází.
(115)
Podle názoru Německa není v takovém případě možné srovnávat chování dotyčného provozovatele s chováním soukromého investora. Test soukromého investora není tudíž použitelný
Referenční ceny
(116)
Vzhledem k tomu, že připojení k čističce odpadních vod je povinné, neexistuje v tomto odvětví žádná hospodářská soutěž, a tedy ani tvorba tržních cen, které by byly použitelné jako referenční hodnoty pro přezkoumání výhody z hlediska právních předpisů v oblasti státní podpory.
(117)
Německo odmítá stěžovatelův výklad, že komunální systém pro zpracování odpadních vod využívá jen několik málo papíren, a že referenční hodnoty pro toto odvětví, opírající se pouze o údaje z těchto papíren, nejsou tudíž reprezentativní.
(118)
Ve svých připomínkách označilo Německo za nesprávné tvrzení, že podnik Propapier platí poplatek ve výši 0,95 EUR/m3 (jak se uvádí v 72. a 80. bodě odůvodnění rozhodnutí o zahájení řízení), a tvrdí, že od roku 2010 hradí poplatek ve výši 1,18 EUR/m3. Tento poplatek je srovnatelně vysoký s jinými lokalitami v Evropské unii, anebo alespoň není neobvyklý. Podle průzkumu Svazu německých papíren (VDP), kterého se zúčastnilo 77 podniků z německého papírenského odvětví představujících 68 % tohoto odvětví, byla průměrná výše poplatků v roce 2007 údajně 1,12 EUR/m3 (v rozpětí od 0,31 EUR/m3 do 2,20 EUR/m3). Poplatek hrazený podnikem Propapier tudíž ležel uvnitř tohoto rozpětí a převyšoval průměrnou hodnotu zjištěnou v rámci tohoto sondování.
(119)
V pozdějších připomínkách Německo Komisi sdělilo, že v roce 2012 se poplatek zvýšil na 1,41 EUR/m3, aby se kompenzovaly ztráty z počáteční provozní fáze čističky odpadních vod. Vzhledem k úsporám na nákladech za energii byl poplatek na začátku roku 2013 v souladu s právně závazným požadavkem, že poplatky musejí pokrývat náklady, nesmí však překročit jejich výši, snížen na 1,39 EUR/m3. Podnik Propapier musel kromě toho svou odpadní vodu před jejím vypuštěním do zařízení sdružení TAZV začít upravovat. Náklady na tuto vstupní úpravu se údajně pohybovaly okolo […] EUR/m3, což celkové náklady podniku Propapier na zpracování odpadní vody zvýšilo na […] EUR/m3; průměrné náklady v tomto odvětví se (v roce 2010) oproti tomu pohybovaly kolem 1,27 EUR/m3.
(120)
Německo uvádí, že srovnání s poplatky, které hradí jiní výrobci papíru v Evropské unii, představuje správné referenční kritérium, na jehož základě si lze ověřit, že k žádnému hospodářskému zvýhodnění nedochází a že námitky, které Komise vznesla proti takovému srovnávání, nejsou zcela přesvědčivé.
(121)
Podle vyjádření Německa představují příklady, které byly Komisi předloženy, průměrné ceny zohledňující plnou výši nákladů. Německo tvrdí, že nemá žádné údaje, které by svědčily o tom, že by tyto poplatky zahrnovaly státní podporu.
(122)
Německo uvádí, že příklad Lenzing Lyocell (26) je velmi přesvědčivý, a to i přesto, že skutkový stav spadá do doby před deseti lety (podnik Propapier platí podle Německa více než dvojnásobný poplatek, poplatky za zpracování odpadních vod se však během posledních 10 let údajně nezvýšily o více než 100 %).
Existující podpora
(123)
Německo předneslo dva argumenty, které mají zdůvodňovat, proč by poplatky v případě, že by představovaly podporu, měly být považovány za existující podporu ve smyslu čl. 1 písm. b) bodu v) nařízení č. 659/1999.
(124)
Německo prohlašuje, že v roce 2003 dospěla Komise ve svém rozhodnutí ve věci N 644e/02 k závěru, že je-li příjemcem sdružení zřízené pro zvláštní účely (Zweckverband), jako je tomu v případě sdružení TAZV, pak režim SP žádnou státní podporu ve prospěch provozovatelů čističek odpadních vod nepředstavuje. Komise opřela tento svůj závěr o skutečnost, že sdružení zřízené pro zvláštní účely podléhá obecnímu dozoru a zajišťuje poskytování služby obecného hospodářského zájmu. Německo poukazuje na to, že Komise sama v 57. bodě odůvodnění svého rozhodnutí o zahájení řízení konstatovala, že předmětný režim by i za předpokladu, že by v důsledku vývoje vnitřního trhu začal představovat podporu, měl být klasifikován jako existující podpora podle čl. 1 písm. b) bodu v) nařízení (ES) č. 659/1999.
(125)
Jak se uvádí ve 100. bodě odůvodnění tohoto rozhodnutí, rozhodnutí ve věci N 644e/02 se podle vyjádření Německa vztahuje i na nepřímé účinky společného programu, tzn. i na poplatky. Poplatky nemusejí být oznamovány, protože metoda stanovení jejich výše je součástí provádění režimu SP.
(126)
Na podporu svého argumentu, že se v případě těchto poplatků jedná o existující podporu, Německo uvádí, že podpora tvořící součást poplatků byla zavedena ještě předtím, než vstoupila dne 1. ledna 1958 v platnost Smlouva o založení Evropského hospodářského společenství. Podpora zavedená předtím, než vstoupila v platnost Smlouva o založení Evropského hospodářského společenství, zůstává i v případě pozdějších úprav existující podporou, pokud se nezmění „jádro“ původního režimu. (27) Upřesnění všeobecného právního předpisu, který platil už před 1. lednem 1958, nepředstavuje novou podporu podléhající oznamovací povinnosti. (28)
(127)
Německo prohlašuje, že zákony o místních poplatcích platily již před rokem 1958, kdy vstoupila v platnost Smlouva o založení Evropského hospodářského společenství, a použitelné byly i po tomto datu. Ustanovení § 6 odst. 2 KAG Brandenburg v platném znění na základě skutečnosti, že Braniborsko zaujímá část bývalého Pruského království, navazuje na pruský zákon o místních poplatcích ze dne 14. července 1893 (PrKAG) a na bavorský zákon o místních poplatcích (BayGAG). Německo svůj argument podpírá těmito dílčími argumenty:
a)
Uvedené zákony platily bez přerušení i v letech 1919-1933 i v letech 1933-1945.
b)
Současné zákony starých spolkových zemí o místních poplatcích navazují na PrKAG.
c)
KAG Brandenburg zachovává - bez ohledu na zvláštní postavení nových spolkových zemí v důsledku rozdělení Německa - historickou kontinuitu s PrKAG.
Dílčí argument a:
(128)
Již PrKAG počítá s možností obcí vybírat poplatky za využívání veřejných infrastruktur. Zákon o místních poplatcích, který platí od roku 1938 v Bavorsku (a který se stal základem řady podobných zákonů v dalších spolkových zemí v jižním Německu), nabízí tuto možnost také. (29) Podle PrKAG mají být sazby poplatků stanoveny zpravidla tak, aby byly pokryty náklady na správu a údržbu daného zařízení, včetně výdajů na úroky a umoření použitého kapitálu. Ačkoli podle PrKAG musely poplatky pokrývat pouze výdaje na úroky z použitého kapitálu (na infrastrukturu), z rozsudků vydaných na základě PrKAG v poválečné době vyplývá, že v době platnosti PrKAG nebylo úročení dotací třetích stran předepsaným požadavkem.
(129)
PrKAG, popřípadě srovnatelné platné zákony spolkových zemí, nepřestaly platit ani v době Výmarské republiky, ani po uchvácení moci národními socialisty. Zůstaly tedy v platnosti i po roce 1918.
Dílčí argument b:
(130)
Po II. světové válce platil PrKAG jako zemský zákon v rámci právní úpravy, kterou určil Základní zákon z roku 1949 (dále jen „GG“), podle něhož zákony, které s ním nejsou v rozporu, zůstávají v platnosti (článek 123 GG), a prostřednictvím ustanovení, která spolkovým zemím umožňovala vydávat v určitých oblastech vlastní zákony, zůstal v platnosti. Je tudíž zřejmé, že PrKAG platil ve spolkových zemích už předtím, že vstoupila v platnost Smlouva o založení Evropského hospodářského společenství.
(131)
Po vzniku Spolkové republiky Německo v roce 1949 byl PrKAG v některých západních spolkových zemích postupně nahrazen jednotlivými zákony o místních poplatcích. V souvislosti s tím, jak byl v 60. a 70. letech 20. století PrKAG nahrazován těmito zemskými zákony, došlo k upřesnění této právní úpravy a jejímu terminologickému sjednocení, nicméně jádro tohoto zákona zůstalo zachováno. V platnosti zůstalo především ustanovení, že na dotace třetích stran se nevztahují žádné předpokládané úroky. (30) Úročen byl podle PrKAG pouze cizí kapitál. Podle zemských zákonů se úroky vztahovaly pouze na vlastní kapitál; ani PrKAG, ani tyto zemské zákony však neukládaly předpokládané úroky z dotací.
(132)
Německo je tudíž toho názoru, že současné zákony starých spolkových zemí o místních poplatcích navazují na PrKAG. V daném případě je podle vyjádření Německa důležité zejména zohlednit KAG Severního Porýní-Vestfálska z roku 1969, (31) který byl vzorem pro KAG Brandenburg a který nahradil PrKAG z roku 1906; jakkoli došlo k určitým nezbytným pojmovým úpravám, po stránce obsahové si KAG Severního Porýní-Vestfálska a PrKAG odpovídají (viz 128. bod odůvodnění tohoto rozhodnutí). Také v dalších spolkových zemích (například Porýní-Falc, Šlesvicko-Holštýnsko a Hesensko) je základem zákonů o místních poplatcích PrKAG, na který navazují.
Dílčí argument c:
(133)
Německo tvrdí, že v důsledku rozdělení Německa po II. světové válce získal KAG Brandenburg zvláštní postavení. V letech, které následovaly po vzniku NDR, byla obecní samospráva mající svou vlastní oblast působnosti jak v Braniborsku, tak i v ostatních východoněmeckých spolkových zemích zrušena. Byly přijaty právní předpisy v duchu centralistického státního řízení. Zákon o organizaci a správě obcí ze dne 17. května 1990 (32) (které vydala Lidová komora NDR před znovusjednocením Německa dne 3. října 1990) obecní samosprávu opět obnovilo a stanovilo, že za své finanční hospodaření nesou odpovědnost samy obce. Obce kromě toho získaly obce právo vybírat úplaty a poplatky za obecní služby.
(134)
KAG Brandenburg ze dne 27. června 1991 vychází z KAG Severního Porýní-Vestfálska, a téměř se s ním tedy shoduje.
(135)
I přesto, že právní vývoj byl v mezidobí daném existencí NDR odlišný, v úpravě zákonů o místních poplatcích ve východoněmeckých a západoněmeckých spolkových zemích se tato odlišnost neprojevuje. KAG Brandenburg navazuje na právní tradici PrKAG a stojí mimo právní tradici tehdejší NDR. Mezi vodohospodářskou soustavou NDR (a jejím systémem zpracování odpadních vod) a současným systémem zpracování odpadních vod spolkové země Braniborsko neexistuje navíc žádná institucionální kontinuita. Základním kamenem pro vydávání zákonů o místních poplatcích v nových spolkových zemích položil zákon o organizaci a správě obcí ze dne 17. května 1990. Zákony nových spolkových zemí o místních poplatcích po obsahové stránce navazují na zákony o místních poplatcích platné ve starých spolkových zemích, které jsou zase pokračováním PrKAG. Tento stav je nevyhnutelným důsledkem skutečnosti, že přistoupení nových spolkových zemí ke Spolkové republice Německo probíhalo v souladu se Základním zákonem. (33) Tato skutečnost je obzvláště patrná na vzniku a vývoji KAG Brandenburg. KAG Brandenburg patří do právní tradice KAG Severního Porýní-Vestfálska a PrKAG. Rozdělení Německa a přetržení kontinuity právní tradice ve východoněmeckých spolkových zemích, které bylo jeho důsledkem, nesmí vést při výkladu KAG Brandenburg k nevýhodě.
(136)
KAG Brandenburg má historickou kontinuitu s PrKAG.
(137)
Německo argumentuje dále tím, že zásada přiměřenosti a zásada návratnosti nákladů platily už předtím, než v roce 1958 vstoupila v platnost Smlouva o založení Evropského hospodářského společenství. Zásada přiměřenosti vyžaduje, aby výše poplatku nebyla zjevně neúměrná hodnotě takto zpoplatněné služby orgánu veřejné správy. Tato zásada je nedílnou součástí zásady právního státu, která je zakotvena v ústavě. Zásada návratnosti nákladů přímo navazuje na PrKAG. Tato zásada nebyla sice uplatňována důsledně ve všech kalkulacích poplatků, příjmy obce z poplatků však přesto nesměly výrazněji překračovat výši jejích výdajů.
Zachování zásady ochrany legitimního očekávání a obecné zásady rovného zacházení
(138)
Německo dále tvrdí, že pokud by došlo k tomu, že Komise bude považovat poplatky vyměřené podniku Propapier za podporu na provoz, byl by požadavek vrácení prostředků podpory v rozporu se zásadou ochrany legitimního očekávání a obecnou zásadou rovného zacházení.
(139)
Zásada ochrany legitimního očekávání stanoví, že 1) orgán Unie musí u dotčeného subjektu vyvolat podložená očekávání a 2) že opatrný a obezřetný hospodářský subjekt nesmí být v situaci, kdy může předvídat vydání opatření, které se může dotýkat jeho zájmů.
(140)
Jelikož režim SP (schválený rozhodnutím ve věcí N 644e/2002) nebyl považován za státní podporu, může na straně podniku Propapier vzniknout podložené očekávání, že v jeho prospěch není poskytována žádná podpora. O slučitelnosti tohoto režimu s právem Unie nebyly dříve žádné pochybnosti, protože Evropská komise podobné režimy dosud nepřezkoumávala.
(141)
V případě, že by Komise usoudila, že se jedná o podporu na provoz, požadavek vrácení prostředků podpory, které nejsou součástí poplatků, by byl také v rozporu se zásadou rovného zacházení, podle níž musejí být stejné skutkové situace předmětem stejného zacházení. Požadavek vracení prostředků by zvýhodnil konkurenty podniku Propapier.
4.3. PŘIPOMÍNKY NĚMECKÝCH SDRUŽENÍ OBCÍ A SDRUŽENÍ KOMUNÁLNÍCH PODNIKŮ (VERBAND KOMMUNALER UNTERNEHMEN, ZKR. VKU)
(142)
Německá sdružení obcí a VKU vítají připomínky Německa ze dne 28. ledna 2011, na jejichž formulaci se samy podílely. Odvolávají se zejména na argument, že zpracování odpadních vod v Německu je úkolem obcí, které tím vykonávají veřejnou správu, a nikoli hospodářskou činnost. Závazek zajištění organizace a financování této činnosti na sebe obce berou v rámci své odpovědnosti za výkon povinnosti obecní samosprávy v zájmu občanů.
(143)
Německá sdružení obcí a VKU prohlašují, že ustanovení § 6 odst. 2 věta 5 KAG Brandenburg, podle nějž poplatky za používání čističky odpadních vod musejí pokrývat náklady, předpokládané úroky a předpokládané odpisy, avšak dotace se při stanovení výše předpokládaných úroků z použitého kapitálu nezohledňují, je v zájmu spotřebitelů. Jelikož příspěvky třetích stran nepředstavují prostředky, které by obce investovaly jako svůj vlastní kapitál, neměli by mít spotřebitelé povinnost platit z těchto příspěvků obcím úroky.
5. POSOUZENÍ OPATŘENÍ
(144)
Předmětná opatření je třeba klasifikovat jako státní podporu tehdy, když jsou splněny následující předpoklady: i) opatření musí představovat podporu poskytovanou státem nebo ze státních prostředků, ii) danému podniku musí díky těmto opatřením vzniknout určitá hospodářská výhoda, iii) tato výhoda musí být selektivní, a iv) opatření musejí nebo mohou narušit hospodářskou soutěž a ovlivňovat obchod mezi členskými státy. O státní podporu se jedná tehdy, když jsou současně splněny všechny předpoklady uvedené v čl. 107 odst. 1 SFEU.
(145)
Již rozhodnutí o zahájení nijak nezpochybňuje, že v rámci všech předmětných opatření byly použity státní prostředky a že by mohlo dojít k narušení hospodářské soutěže a obchodu na vnitřním trhu.
(146)
Komise k příslušným bodům stížnosti uvedla, že je nutno rozlišovat mezi 1) údajnou státní podporou poskytnutou ve prospěch podniku Propapier v podobě vyhrazených infrastrukturálních opatření (vybudování čističky odpadních vod a některé další infrastrukturní projekty v novém areálu průmyslové oblasti, v němž se nachází nová provozovna podniku Propapier) a 2) údajnou podporou poskytnutou podniku Propapier v podobně nižších poplatků za zpracování odpadních vod.
5.1. PŘEDSTAVUJÍ INFRASTRUKTURNÍ PROJEKTY FINANCOVANÉ Z VEŘEJNÝCH PROSTŘEDKŮ OBECNOU INFRASTRUKTURU NEBO INFRASTRUKTURU VYHRAZENOU VÝLUČNĚ PODNIKU PROPAPIER?
(147)
Komise v minulosti zastávala názor, že veřejná správa může na území své působnosti realizovat činnosti stanovené v rámci územního plánování. V této souvislosti může financovat infrastruktury, z nichž budou mít prospěch všichni obyvatelé. Komise rovněž zastává názor, že není podstatné, z jakého důvodu jsou tyto infrastruktury budovány, děje-li se tak k celkovému obecnému užitku. Pakliže však infrastruktury tohoto druhu slouží pouze jednomu soukromému podniku, musí jejich financování převzít tento podnik. Z toho vyplývá, že Komise musí u státních podpor zkoumat konkrétní účinky opatření, a nikoli sledované cíle. V daném případě se proto Komise domnívá, že je třeba prověřit, které infrastruktury mají obecný užitek (včetně podniku Propapier) a které slouží pouze podniku Propapier. Neboť podnik Propapier musí financovat pouze tyto druhé. (34)
(148)
Komise konstatuje, že parkoviště, vozovku a kanál Odra-Spréva podnik neprovozuje ve smyslu právních předpisů Unie v oblasti hospodářské soutěže, protože jejich využívání je bezplatné. V daném případě tudíž nevzniká otázka, zda tyto infrastruktury představují státní podpory ve prospěch jejich vlastníka a provozovatele.
5.1.1. Parkoviště
(149)
Stěžovatel tvrdí, že parkoviště je na nepříznivém místě a příliš odlehlé na to, aby ho mohly využívat i jiné městské firmy a aby městu umožnilo zrušit parkovací místa pro nákladní vozidla v městském centru. Německo fakticky neprokázalo opak. Ovšem sama skutečnost, že se v bezprostřední blízkosti nějakého podniku nachází parkoviště, nemůže automaticky znamenat to, že toto parkoviště je parkovištěm vyhrazeným pro tento podnik nebo že tomuto podniku přednostně slouží. Stěžovatelem zmiňované dopravní značení (viz 46. bod odůvodnění), které vyhrazovalo parkovací místa pro nákladní vozidla pracovníkům elektrárny, bylo pouze přechodné a zdůvodněné stavebními pracemi v elektrárně, které byly koncem března 2011 ukončeny. Komise konstatuje, že parkoviště je volně přístupné a označené na veřejné vozovce, aniž by na této značce bylo uvedeno, že parkoviště je vyhrazeno nějakému jednotlivému podniku. Otázka, jestli jsou součástí parkoviště odpočinkové prostory, nemá z hlediska klasifikace tohoto parkoviště jako obecné infrastruktury žádný význam.
(150)
Německo předložilo dostatečné důkazy pro to, že parkoviště nebylo budováno výlučně pro podnik Propapier, nýbrž bylo součástí celkového hospodářského plánu dané průmyslové oblasti. Podnik Propapier kromě toho používá i svá vlastní parkovací místa pro 27 nákladních vozidel a 213 osobních vozidel. Plánuje rovněž výstavbu dalších parkovacích ploch pro 120 nákladních vozidel (stavební povolení bylo již uděleno). Německo již v době, kdy bylo přijato rozhodnutí o zahájení řízení, potvrdilo, že vlastní parkovací plochy podniku Propapier nabízejí dostatečný počet parkovacích míst pro vozidla jeho pracovníků, dodavatelů a návštěvníků.
(151)
Na základě výše uvedených důvodů Komise potvrzuje svůj předběžný názor, který vyslovila v rozhodnutí o zahájení řízení, že parkoviště není výlučně vyhrazeno podniku Propapier a nezahrnuje žádnou státní podporu.
5.1.2. Vozovka
(152)
V případě vozovky se jedná o vozovku veřejnou. Je součástí celkové koncepce rozvoje této průmyslové oblasti, která vznikla již v roce 1993, dlouho předtím, než se podnik Propapier rozhodl v této oblasti usadit. Není pravda, že vozovka končí několik metrů za papírnou podniku Propapier, jak uvádí stěžovatel, nýbrž spojuje stávající průmyslovou oblast na kanálu Odra-Spréva a její severní část, kam se bude tato průmyslová oblast rozšiřovat, se státní vozovkou B 112. Poslední úsek byl dokončen v roce 2013. Nová vozovka může sloužit i dalším podnikům, protože průmyslové oblasti ArcelorMittal i dalším průmyslovým oblastem nabízí nové možnosti rozvoje. Tato vozovka umožňuje průmyslovým a obchodním podnikům zkrátit dobu dojezdnosti do Frankfurtu nad Odrou a frankfurtským podnikům nabízí lepší dopravní spojení s říčním přístavem v Eisenhüttenstadtu.
(153)
Komise proto potvrzuje svůj předběžný názor, který vyslovila v rozhodnutí o zahájení řízení, že vozovka není vyhrazena podniku Propapier a nezahrnuje žádnou státní podporu.
5.1.3. Rozšíření/prohloubení kanálu Odra-Spréva
(154)
Stěžovatel ve své stížnosti uvedl, že infrastrukturální opatření přijatá v rámci rozšíření a prohloubení kanálu Odra-Spréva byla vyhrazena výlučně podniku Propapier a zahrnovala státní podporu ve prospěch podniku Propapier. V roce 2008 rozšířilo město Eisenhüttenstadt průmyslovou oblast na kanálu Odra-Spréva, aby přilákalo nové podniky. Od roku 2003 jsou po celé délce kanálu (který je součástí transevropské sítě (TEN)) budována zdymadla. Žádná skutečnost však nesvědčí o tom, že by mezi těmito infrastrukturálními opatřeními a příchodem podniku Propapier existovala příčinná souvislost, ani o tom, že by v rámci těchto opatření byla podniku Propapier poskytnuta nějaká selektivní výhoda; Komise je s Německem zajedno rovněž v názoru, že rozšíření/prohloubení kanálu Odra-Spréva je součástí nezbytné a pravidelné péče o udržování kanálu.
(155)
Komise proto potvrzuje svůj předběžný názor, který vyslovila v rozhodnutí o zahájení řízení, že rozšíření/prohloubení kanálu Odra-Spréva nepředstavuje selektivní výhodu ve prospěch podniku Propapier a nezahrnuje žádnou státní podporu.
5.1.4. Čistička odpadních vod
(156)
Komise konstatuje, že kapacita stávající infrastruktury pro zpracování odpadních vod, která se nachází mimo novou část průmyslové oblasti na kanálu Odra-Spréva, je omezená. Zbývající kapacita stávající čističky odpadních vod v Eisenhüttenstadtu by mohla uspokojit leda potřeby nového menšího investora. V případě, že by do nové průmyslové oblasti přišel jeden větší nebo několik menších investorů, přestala by dostačovat.
(157)
Komise dále konstatuje, že čistička odpadních vod sdružení TAZV nebyla vybudována výlučně pro podnik Propapier. Její výstavba byla plánována už v rámci jiných potenciálních investic v letech 2004-2006, dlouho před příchodem podniku Propapier. Německo předložilo důkazy o tom, že s čističkou odpadních vod se počítalo již v rámci plánu hospodářského rozvoje průmyslové oblasti na kanálu Odra-Spréva. Německo přineslo rovněž důkazy o tom, že proběhlo několik informačních kampaní, které měly získat pro nový areál průmyslové oblasti na kanálu Odra-Spréva investory, které však byly až dosud neúspěšné, protože nové investory (kromě podniku Propapier, EnWB a 5N PV) se regionálním orgánům doposud přilákat nepodařilo.
(158)
Ačkoli je čistička odpadních vod - díky své vstupní anaerobní fázi čištění - technicky uzpůsobena tak, aby umožňovala zpracování silně znečištěné vody z průmyslové výroby, jako je výroba podkladových papírů z vlnité lepenky za použití starého papíru, mohla by být tato vstupní anaerobní fáze čištění zajímavá i pro jiné uživatele produkující vysoce znečištěnou vodu z průmyslové výroby obsahující organické složky, jako jsou výrobci nápojů a potravin. Z hlediska zpracování průmyslově znečištěné vody, která obsahuje vysoký podíl znečišťujících organických složek, kromě toho čističky odpadních vod se vstupní anaerobní fází čištění nabízejí celou řadu ekonomických a ekologických výhod.
(159)
I když zařízení sdružení TAZV při své stávající velikosti slouží hlavně k pokrytí potřeb podniku Propapier, je využíváno rovněž, a to za stejných podmínek, oběma dalšími podniky, které se v této oblasti usadily. Modulární konstrukce zařízení umožňuje jeho další rozšiřování, aby mohlo zpracovávat odpadní vodu od dalších uživatelů. Ale i bez tohoto modulárního rozšíření tvoří současné kapacitní rezervy zhruba [20-40] %, které mohou být využity pro zpracovávání odpadních vod od dalších uživatelů, přičemž aktuální celkovou kapacitu by bylo možno zvýšit na dvojnásobek (viz 80. až 84. bod odůvodnění). Čistička odpadních vod je bez jakékoli diskriminace přístupná všem uživatelům (pro nové investory, kteří se v této průmyslové oblasti usadí, je připojení k čističce a její používání povinné) a může zpracovávat odpadní vodu i od jiných než papírenských podniků.
(160)
Skutečnost, že zařízení sdružení TAZV je v současné době využíváno převážně (v průměru [ 70] % a maximálně [ 70] %) podnikem Propapier, nemusí podle názoru Komise nutně znamenat to, že se jedná o zařízení představující vyhrazenou infrastrukturu, neboť z hospodářského hlediska je jeho modulární konstrukce v době, kdy je k dispozici jen omezené množství veřejných rozpočtových prostředků, smysluplná. Náklady, které by vyžadovalo zdvojnásobení kapacity zařízení sdružení TAZV a které by podle odhadu Německa tvořily méně než 50 % vstupních investičních nákladů, svědčí v rozporu s tvrzením stěžovatele, že modulární konstrukce zařízení umožňuje úspory z rozsahu.
(161)
Skutečnost, že veřejná regionální podpora na vybudování předmětného zařízení byla poskytnuta pod podmínkou, že se hlavní investor (v tomto případě podnik Propapier) usadí v novém areálu průmyslové oblasti, považuje Komise za postup odpovídající řádnému veřejnému hospodaření s prostředky, jejichž množství je omezené, neboť budovat hned od začátku rozsáhlou veřejnou infrastrukturu, která nemá dosud zajištěné využití nebo jejíž kapacita je naddimenzovaná, postrádá rozumný smysl.
(162)
Argument, že papírny zpravidla využívají své vlastní čističky odpadních vod, lze na základě číselných údajů, které předložilo Německo, odmítnout. I když některé podniky v papírenském odvětví, jakož i v jiných odvětví průmyslu, využívají svých vlastních zařízení na čištění (nebo předčištění) odpadní vody, sama tato skutečnost ještě nesvědčí o tom, že v případech, kdy průmysloví uživatelé využívají veřejných čističek odpadních vod, jsou ze strany státu tímto způsobem zvýhodňováni, neboť tito uživatelé platí poplatky, a průběžně tak hradí příslušné náklady.
(163)
Komise proto dospěla k závěru, že čistička odpadních vod je obecnou infrastrukturou, a dotace poskytnuté sdružení TAZV tudíž nepředstavují investiční podporu ve prospěch podniku Propapier. Na rozdíl od parkoviště, vozovky a kanálu Odra-Spréva je provoz čističky odpadních vod hospodářskou činností, protože její provozovatel nabízí službu (zpracování odpadních vod) za úplatu jiným účastníkům trhu. Komise nicméně konstatovala, že případná podpora ve prospěch sdružení TAZV by v každém případě představovala existující podporu (51. až 57. bod odůvodnění rozhodnutí o zahájení řízení). Případné podpory ve prospěch sdružení TAZV proto nemusejí být v tomto rozhodnutí dále přezkoumávány.
(164)
Souhrnný závěr, k němuž Komise dospěla, je tedy takový, že projekty budování infrastruktury v novém areálu průmyslové oblasti, kde se nachází nové výrobní zařízení podniku Propapier, nejsou určeny výhradně pro tuto papírnu, a nemohou být proto klasifikovány jako vyhrazená infrastruktura a státní podpora ve prospěch podniku Propapier. To znamená, že podpořené investice nepředstavují jednu investici ve smyslu 60. bodu pokynů k regionální podpoře, která by zahrnovala veřejnou regionální investiční podporu ve prospěch papírny podniku Propapier, již Komise schválila ve svém konečném rozhodnutí ve věci SA.23827 (2013/C) (viz poznámku pod čarou č. 4). Hodnocení investiční podpory ve prospěch podniku Propapier, které bylo předmětem uvedeného rozhodnutí, se tedy tímto rozhodnutím nemění.
5.2. MAJÍ BÝT NIŽŠÍ POPLATKY ZA POUŽÍVÁNÍ ČISTIČKY ODPADNÍCH VOD POVAŽOVÁNY ZA STÁTNÍ PODPORU?
(165)
Co se týče argumentu Německa, že v případě opatření, jež bylo přijato ve prospěch daného provozovatele v rámci režimu, který Komise nepovažovala za podporu, nelze uvažovat o žádné „podpoře“, jež by mohla být uživateli příslušné infrastruktury předána, chtěla by Komise znovu poukázat na to, že rozhodnutí o režimu podpor N 644e/02 neobsahuje žádný výrok o tom, jestli poplatky za používání infrastruktury nemohou za určitých okolností představovat podporu ve prospěch uživatele této infrastruktury. Komise trvá na tom, co konstatovala ve svém konečném rozhodnutí, že nebyla informována o žádném režimu poplatků, který by se týkal dotací poskytnutých v rámci ohlášeného režimu SP; rozhodnutí o schválení tohoto režimu nelze tudíž chápat jako schválení implicitně přípustných podpor, jejichž právním základem by byl zákon o místních poplatcích.
(166)
Podle čl. 107 odst. 1 SFEU „podpory poskytované v jakékoli formě státem nebo ze státních prostředků, které narušují nebo mohou narušit hospodářskou soutěž tím, že zvýhodňují určité podniky nebo určitá odvětví výroby, jsou neslučitelné s vnitřním trhem, pokud ovlivňují obchod mezi členskými státy“.
(167)
Skutečnost poskytnutí státní podpory musí být stanovena nezávisle na tom, 1) zda rámcová směrnice EU o vodě a německé právní předpisy, které tuto směrnici provádějí, vyžadují úplné krytí nákladů spojených s poskytováním služeb v oblasti zpracování odpadních vod a 2) zda poplatky jsou v souladu s tím, co tyto právní předpisy stanoví. Jinak řečeno, opatření, která jsou v souladu s rámcovou směrnicí EU o vodě i s platnými německými právními předpisy, mohou i přesto představovat státní podporu, pakliže jsou splněny všechny podmínky čl. 107 odst. 1 SFEU (viz 144. bod odůvodnění).
Státní prostředky a přičitatelnost
(168)
Poplatky, které mají být hrazeny za používání čističky odpadních vod, určuje a vybírá obec v souladu s § 6 zákona o místních poplatcích ve spolkové zemi Braniborsko. Je-li stanovená výše poplatků nižší, než by byla výše poplatků soukromého investora, znamená to pro obec ztrátu příjmů.
(169)
Opatření by pak bylo financováno státem nebo ze státních prostředků ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU, protože příjem obce by byl v důsledku výhody poskytnuté podniku Propapier nižší.
(170)
Je-li výše poplatků stanovena tak, že z toho určitému podniku vzniká výhoda, bylo by to nutné přičítat také státu, protože stanovení výše poplatků je úkolem veřejnoprávní instituce - města Eisenhüttenstadt.
Hospodářská výhoda
(171)
Jak bylo objasněno v rozhodnutí o zahájení řízení, (35) Komise musela přezkoumat, zda stanovené poplatky, které byly uloženy podniku Propapier za využívání čističky odpadních vod, představují pro podnik Propapier (selektivní) hospodářskou výhodu.
(172)
Podle ustálené judikatury Soudního dvora zahrnuje pojem „výhody“ nejen pozitivní plnění, jako jsou dotace, ale rovněž opatření, která různým způsobem snižují náklady, jež obvykle nese podnik, a která tak, aniž by byla subvencemi v užším slova smyslu, mají tutéž povahu a stejné účinky. (36)
(173)
Uplatní-li se tento přístup na případ, který je předmětem tohoto rozhodnutí, vzniká otázka, zda jsou poplatky uložené podniku Propapier za využívání čističky odpadních vod nižší než náklady, které by za normálních tržních podmínek musel nést srovnatelný podnik, tj. zda výše poplatků je v souladu se zásadou účastníka trhu v tržním hospodářství. Tuto otázku lze podle názoru Komise přezkoumat dvojím způsobem:
-
srovnáním ceny, kterou platí podnik Propapier, s referenční výší poplatků, které se za zpracování odpadních vod v příslušném členském státě obvykle účtují,
-
na základě analýzy ziskovosti ex ante, z níž vyplyne, že soukromý poskytovatel by si účtoval poplatky ve stejné výši.
Referenční cena
(174)
Vzhledem k Německem popsanému způsobu, jakým je organizován trh (viz 112. a 113. bod odůvodnění), a vzhledem ke skutečnosti, že (ani soukromí) provozovatelé si za své služby nemohou účtovat ceny podle svého vlastního uvážení, jelikož ceny předepisuje zákon (KAG Brandenburg), je Komise toho názoru, že není možné stanovit referenční ceny, které by si za obvyklých tržních podmínek účtoval soukromý provozovatel.
(175)
Komise dále konstatuje, že Německo předložilo údaje o cenách, které v odvětví, v němž působí podnik Propapier, platí jiné podniky. Ačkoli Německo tvrdí, že předložené referenční ceny představují průměrné ceny odrážející plnou výši nákladů, nelze na jejich základě poznat, zda tyto poplatky obsahují státní podporu. Pochybnost Komise ohledně použitelnosti těchto údajů jako východiska srovnání se nepodařilo rozptýlit. Důvodem toho je především skutečnost, že tyto ceny mohou podle názoru Komise odrážet různé nákladové položky a není jisté, zda neobsahují státní podporu.
Analýza ziskovosti ex ante
(176)
Vzhledem k tomu, že nejsou k dispozici spolehlivé referenční tržní hodnoty, je Komise toho názoru, že k odpovědi na otázku, zda uskutečněný právní úkon odpovídá obvyklým tržním podmínkám, lze dojít za pomoci jiné obecně uznávané standardní metody posuzování cen. V případě infrastruktur, které nejsou vyhrazeny žádnému jednotlivému uživateli, nýbrž jsou k dispozici všem uživatelům, lze podle názoru Komise soudit, že zásada investora/účastníka trhu v tržním hospodářství je dodržena tehdy, když uživatelé dané infrastruktury, nahlíženo z hlediska ex ante, dodatečně přispívají k ziskovosti provozovatele. (37)
(177)
Tato skutečnost nastává v případě, že dohoda provozovatele s jednotlivým spotřebitelem umožňuje tomuto provozovateli pokrytí nákladů vyplývajících z této dohody a dosažení přiměřeného zisku na základě spolehlivých střednědobých vyhlídek. (38)
(178)
V této analýze by kromě toho měly být zohledněny veškeré příjmy a očekávané dodatečné výdaje, které provozovateli v souvislosti s činností daného uživatele vzniknou. (39)
(179)
Tyto dodatečné náklady zahrnují veškeré kategorie výdajů či případných investic, jako například dodatečné personální, technické a investiční náklady, které jsou spojeny s přítomností uživatele. (40) Náklady, které by provozovatel musel nést v každém případě, tedy i mimo rámec dohody s uživatelem, se naopak nezohledňují.
(180)
Vzhledem k těmto faktorům je Komise toho názoru, že zásada investora/účastníka trhu v tržním hospodářství je dodržena, tzn. že nižší poplatek nepředstavuje výhodu ve prospěch podniku Propapier, a to z následujících důvodů:
a)
Čistička odpadních vod je k dispozici všem uživatelům a její užívání není vyhrazeno podniku Propapier.
b)
Poplatek hrazený podnikem Propapier zahrnuje náklady na provoz, správu, údržbu, obsluhu a odvody, předpokládané odpisy a předpokládané úroky z 20 % vlastního kapitálu, který byl do čističky odpadních vod investován. Tento poplatek tudíž pokrývá veškeré dodatečné náklady, které provozovateli čističky odpadních vod v souvislosti s činností podniku Propapier vznikají.
(181)
Co se týče přiměřenosti zisku, který by měly poplatky kromě pokrytí dodatečných nákladů přinášet, je třeba konstatovat, že poplatky v daném případě pokrývají nejen dodatečné náklady, ale i předpokládané úroky z 20 % investovaného vlastního kapitálu. Podle výše definovaného způsobu výpočtu dodatečných nákladů to sice nelze výslovně označit za přiměřený zisk, pro provozovatele jsou nicméně tyto poplatky zdrojem dodatečného příjmu, jak by tomu bylo i v případě přiměřeného zisku.
(182)
Vzhledem k tomu, že poplatky nejsou pro podnik Propapier žádnou výhodou, a nepředstavují tudíž státní podporu, nemusela se Komise již zabývat otázkou, zda se jedná o podporu existující (viz 123. až 137. bod odůvodnění) nebo podporu na provoz (viz 26. bod odůvodnění), anebo zda je taková případná podpora na provoz slučitelná s vnitřním trhem. Vzhledem k tomuto zjištění může Komise ponechat otevřenu také otázku, zda by byl požadavek vracení poplatků (v případě, že by byly klasifikovány jako podpora na provoz) v rozporu se zásadou ochrany legitimního očekávání a se zásadou rovného zacházení.
6. ZÁVĚR
(183)
Komise tudíž dospěla k závěru, že vybudování čističky odpadních vod sdružením TAZV, stejně jako výstavba parkoviště, nové vozovky a rozšíření/prohloubení kanálu Odra-Spréva nepředstavují vyhrazená infrastrukturní opatření.
(184)
Komise dále dospěla rovněž k závěru, že poplatky účtované za zpracování odpadních vod nepředstavují státní podporu. Zásada investora/účastníka trhu v tržním hospodářství je dodržena, a podniku Propapier PM2 GmbH tudíž nevzniká žádná hospodářská výhoda.
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Německem realizovaná infrastrukturní opatření nepředstavují infrastrukturu vyhrazenou podniku Propapier PM2 GmbH. Poplatky, které podniku Propapier za používání čističky odpadních vod účtuje sdružení TAZV, neobsahují státní podporu. Infrastrukturní opatření a sazební režimy poplatků proto nepředstavují státní podporu ve smyslu čl. 107 odst. 1 SFEU.
Článek 2
Toto rozhodnutí je určeno Spolkové republice Německo.
V Bruselu dne 1. října 2014.
KOMISSION PÄÄTÖS (EU) 2015/508,
annettu 1 päivänä lokakuuta 2014,
infrastruktuurituesta, jota Saksan väitetään myöntäneen yritykselle Propapier PM2 GmbH - Valtiontuki SA.36147 (C 30/10) (ex NN 45/10; ex CP 327/08)
(tiedoksiannettu numerolla C(2014) 6847)
(Ainoastaan saksankielinen teksti on todistusvoimainen)
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
EUROOPAN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 108 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan,
ottaa huomioon sopimuksen Euroopan talousalueesta ja erityisesti sen 62 artiklan 1 kohdan a alakohdan,
ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 108 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 22 päivänä maaliskuuta 1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 659/1999 (1),
on mainittujen artiklojen mukaisesti kehottanut asianomaisia esittämään huomautuksensa (2), ja ottaa huomioon nämä huomautukset,
sekä katsoo seuraavaa:
1. MENETTELY
(1)
Smurfit Kappa Group, jäljempänä ’Smurfit Kappa’ tai ’kantelija’, teki 29 päivänä lokakuuta 2008 komissiolle kantelun, jonka mukaan Propapier PM2 GmbH oli saanut infrastruktuuritukea. Kantelu kirjattiin numerolla CP 327/2008, ja se siirrettiin sääntöjenvastaisten tukien rekisteriin (numerolla NN 45/2010).
(2)
Komissio ilmoitti Saksalle 27 päivänä lokakuuta 2010 päivätyllä kirjeellä päätöksestään aloittaa väitetystä tuesta Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 108 artiklan 2 kohdan mukainen menettely.
(3)
Komission päätös menettelyn aloittamisesta on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä (3). Komissio on kehottanut kaikkia asianomaisia esittämään huomautuksensa väitetystä tuesta.
(4)
Saksa esitti huomautuksensa 28 päivänä tammikuuta 2011 päivätyllä kirjeellä (ei-luottamuksellinen versio näistä huomautuksista toimitettiin 31 päivänä tammikuuta 2011). Lisäksi komissio sai huomautuksia seuraavilta asianomaisilta: Deutscher Städtetag, Deutscher Landkreistag ja Deutscher Städte- und Gemeindebund sekä Verband kommunaler Unternehmen (VKU) toimittivat yhteiset huomautuksensa 11 päivänä helmikuuta 2011 ja kantelija toimitti huomautuksensa 14 päivänä helmikuuta 2011 (ei-luottamuksellinen versio näistä huomautuksista toimitettiin 1 päivänä maaliskuuta 2011). Komissio on toimittanut nämä huomautukset Saksan viranomaisille lausuntoa varten. Saksan niistä esittämät huomautukset saapuivat komissioon 13 päivänä huhtikuuta 2011 (ei-luottamuksellinen versio 26 päivänä huhtikuuta 2011).
(5)
Komission yksiköiden ja Saksan edustajien välillä pidettiin kokous 17 päivänä tammikuuta 2013. Saksa toimitti lisätietoja 25 päivänä helmikuuta 2013 päivätyllä kirjeellä. Komission yksiköt pyysivät lisätietoja 26 päivänä huhtikuuta 2013 päivätyllä kirjeellä, johon Saksa vastasi 14 päivänä toukokuuta 2013 päivätyllä kirjeellä.
(6)
Komissio pyysi 23 päivänä toukokuuta 2013 päivätyllä sähköpostiviestillä lisätietoja, jotka Saksa toimitti 24, 27 ja 28 päivänä toukokuuta 2013 päivätyillä sähköpostiviesteillä.
(7)
Komission yksiköiden, Saksan ja tuensaajayrityksen edustajat sekä asiantuntijat tapasivat 6 päivänä kesäkuuta 2013 pidetyssä kokouksessa, jonka jälkeen Saksa ilmoitti mahdollisten täydentävien huomautusten toimittamisesta. Saksa toimitti 15 päivänä lokakuuta 2013 päivätyn lisätietopyynnön jälkeen 4 päivänä marraskuuta 2013, 18 päivänä joulukuuta 2013, 6 päivänä tammikuuta 2014 ja 24 päivänä huhtikuuta 2014 lähetetyillä sähköpostiviesteillä kattavia lisähuomautuksia.
2. TOIMENPITEIDEN KUVAUS
(8)
Propapier PM2 GmbH, jäljempänä ’Propapier’, kuuluu konserniin Progroup AG, jäljempänä ’Progroup’. Progroup tuottaa ja myy tytäryhtiöidensä välityksellä aaltopahvin raakapaperia ja aaltopahvia. Kantelija Smurfit Kappa on yksi Euroopan unionin suurimmista paperintuottajista.
(9)
Komissio hyväksyi 2 päivänä huhtikuuta 2008 (4) Propapierille myönnettävän aluetuen aaltopahvin raakapaperia tuottavan paperitehtaan ja siihen liittyvän voimalaitoksen rakentamiseksi Oder-Spree-kanavan olemassa olevan teollisuusalueen uudelle laajennusosalle Eisenhüttenstadtissa Brandenburgin osavaltiossa. Kyseinen alue oli tuona ajankohtana oikeutettu aluetukeen SEUT-sopimuksen 107 artiklan 3 kohdan a alakohdan nojalla.
(10)
Kantelija katsoi, että tietyt valtion varoilla rahoitetut infrastruktuurihankkeet teollisuusalueen laajennusosalla, jolla Propapierin uusi tehdas sijaitsee, on tarkoitettu ainoastaan paperitehtaalle ja on sen vuoksi katsottava Propapierille omistetuksi erityisinfrastruktuuriksi ja valtiontueksi sille.
(11)
Kantelija mainitsi seuraavat infrastruktuurihankkeet (ks. 2.1 jakso): jätevedenkäsittelylaitoksen rakentaminen, pysäköintialueen ja uuden tieliittymän rakentaminen sekä Oder-Spree-kanavan leventäminen ja syventäminen.
(12)
Lisäksi kantelija väitti, että jätevedenkäsittelylaitoksen käytöstä perittävät maksut on asetettu liian alhaisiksi, mistä on etua Propapierille (ks. 2.2 jakso).
2.1 TUKI JÄTEVEDENKÄSITTELYLAITOKSEN JA MUUN INFRASTRUKTUURIN RAKENTAMISEEN
(13)
Brandenburgin osavaltio myönsi heinäkuussa 2008 kuntien taloudellisten infrastruktuurien kehittämiseksi alueellisen talousrakenteen parantamista koskevan liittovaltion yhteisen tukiohjelman (Gemeinschaftsausgabe (GA) ”Verbesserung der regionalen Wirtschaftsstruktur”), jäljempänä ’GA-ohjelma’ (5), puitteissa perustetun tukiohjelman varoista suoran avustuksen, jonka suuruus oli 33 808 200 euroa (6), uuden jätevedenkäsittelylaitoksen rakentamista varten Oder-Spree-kanavan teollisuusalueen laajennusosalla Eisenhüttenstadtissa. Tässä yhteydessä on huomattava, että GA-ohjelman käyttöä jätevedenkäsittelylaitosten rakentamisen tai laajentamisen rahoittamiseksi käsiteltiin asiassa N 644e/02 (7), jossa komissio totesi vuonna 2003 ohjelmakauden 2004-2006 osalta, että kyseisen ohjelman puitteissa myönnetty tuki ei ollut SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea jätevedenkäsittelylaitoksen omistajalle ja toiminnanharjoittajalle.
(14)
Vuonna 2003 tekemässään päätöksessä komissio katsoi, että ohjelman vuosina 2004-2006 voimassa olleesta versiosta myönnettyjen avustusten oli katsottava olevan valtion varojen sisäistä siirtoa eikä niissä ollut kyse valtiontuesta omistajille ja toiminnanharjoittajille, koska avustusten saajat eivät olleet taloudellisia yrityksiä ja koska palvelussa oli kyse tavanomaisesta yleishyödyllisestä palvelusta, joka on kuntien vastuulla. Tukiohjelman määräysten mukaan saajan on oltava joko paikallisviranomainen (Gebietskörperschaft) tai tiettyä tarkoitusta varten perustettu kuntayhtymä (Zweckverband), joka on julkisen valvonnan piirissä. Tukea voidaan myöntää ainoastaan silloin, kun toimenpiteen edunsaajan eli jätevedenkäsittelylaitoksen ja laitoksen käyttäjän välillä ei ole oikeudellisia, henkilökohtaisia tai taloudellisia suhteita.
(15)
Avustus kattoi 80 prosenttia tukikelpoisista 42 260 340 euron kokonaiskustannuksista. Avustuksen saaja on Trinkwasser- und Abwasserzweckverband Oderaue Eisenhüttenstadt, jäljempänä ’TAZV’, joka on julkisoikeudellinen kuntayhtymä, joka huolehtii juomaveden jakelusta ja jäteveden käsittelystä. TAZV on myös jätevedenkäsittelylaitoksen omistaja ja toiminnanharjoittaja. Se kattoi loput 20 prosenttia investoinnin julkisesta rahoituksesta.
(16)
Tuen myöntämisen edellytyksenä oli se, että pääinvestoijan (tässä tapauksessa Propapier) alueelle sijoittautumisen oikeudelliset ja taloudelliset edellytykset on todistetusti täytetty 15 päivään elokuuta 2008 mennessä. Laitoksen rakentaminen aloitettiin lokakuussa 2008, ja se otettiin käyttöön maaliskuussa 2010.
(17)
Kantelija katsoo, että TAZV:n laitos muodostaa erityisinfrastruktuurin, koska käytännössä Propapier käyttää laitoksen koko jätevedenkäsittelykapasiteetin. Kantelijan mukaan laitos suunniteltiin alun alkaen Propapierin jätevedenkäsittelylaitokseksi ja se oli ehdoton edellytys paperitehtaan sijoittamiselle alueelle (sillä paperin valmistuksessa tarvitaan suuria määriä vettä).
(18)
Kantelijan mielestä myös muut infrastruktuurihankkeet - pysäköintialueen rakentaminen Propapierin tehdasalueen viereen, uuden tien rakentaminen teollisuusalueen ja valtatien nro 112 välille sekä Oder-Spree-kanavan leventäminen/syventäminen - ovat Propapierin hyväksi toteutettuja infrastruktuuritoimenpiteitä. Menettelyn aloittamispäätöksessä komissio päätteli alustavasti, että nämä toimenpiteet eivät anna valikoivaa etua Propapierille eikä niitä sen vuoksi voida katsoa erityisinfrastruktuuriksi. Siitä huolimatta komissio kehotti kolmansia esittämään huomautuksensa näistä toimenpiteistä.
2.2 ALENNETUT MAKSUT JÄTEVEDENKÄSITTELYLAITOKSEN KÄYTÖSTÄ
(19)
Kantelussa väitetään jätevedenkäsittelylaitoksen osalta myös, että Propapierin laitoksen käytöstä maksama 0,95 euron maksu kuutiometriä kohden on alhaisempi kuin mitä yksityinen investoija perisi vastaavanlaisesta palvelusta.
(20)
Käyttömaksujen suuruus lasketaan sovellettavan lain eli kunnallisia maksuja koskevan Brandenburgin osavaltion lain (8) (Kommunalabgabengesetz, jäljempänä ’Brandenburgin KAG -laki’) perusteella. Brandenburgin KAG -lain 6 §:n mukaan maksun suuruus on laskettava siten, että kaikki kyseisen jätevedenkäsittelylaitoksen kustannukset (rakentamis-, kunnossapito-, huolto-, toiminta- ja henkilöstökustannukset sekä maksuhallinnosta aiheutuvat kustannukset), laskennalliset korot ja laskennalliset poistot katetaan, mutta niitä ei ylitetä. Tukia, jotka kunta saa muista valtiollisista lähteistä (tässä tapauksessa 33,8 miljoonan euron avustus GA-ohjelmasta), ei kuitenkaan oteta huomioon laskettaessa sijoitetun pääoman laskennallista korkoa (9). Kantelija katsoo, että TAZV siirtää GA-ohjelmasta saamansa tuet alennettujen jätevesimaksujen muodossa jätevedenkäsittelylaitoksen käyttäjille.
3. SYYT MENETTELYN ALOITTAMISEEN (10)
(21)
Käsiteltävinä olevat toimenpiteet on luokiteltava valtiontueksi, jos seuraavat edellytykset täyttyvät: i) toimenpiteen on oltava jäsenvaltion myöntämä taikka valtion varoista myönnetty tuki, ii) yrityksen on saatava siitä taloudellista etua, iii) edun on oltava valikoiva ja iv) toimenpiteen on vääristettävä tai uhattava vääristää kilpailua ja vaikutettava jäsenvaltioiden väliseen kauppaan. Kyse on valtiontuesta, kun kaikki SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdan edellytykset täyttyvät.
(22)
Menettelyn aloittamispäätöksessä ei aseteta kyseenalaiseksi sitä, että kaikissa toimenpiteissä on kyse valtion varojen käytöstä ja että ne voisivat mahdollisesti vääristää kilpailua sisämarkkinoilla.
(23)
Komissio totesi kantelussa esitettyjen väitteiden osalta, että on erotettava toisistaan 1) väitetty valtiontuki TAZV:lle jätevedenkäsittelylaitoksen rakentamista varten ja 2) väitetty valtiontuki Propapierille alennettujen jäteveden käsittelymaksujen muodossa.
(24)
Lisäksi menettelyn aloittamispäätöksessä tutkitaan sitä, syntyykö yritykselle Propapier
i)
jätevedenkäsittelylaitoksen rakentamisen kautta
sekä muiden teollisuusalueen laajentamisosalla, jolla Propapierin uusi tuotantolaitos sijaitsee, toteutettujen infrastruktuurihankkeiden kautta, joita ovat
ii)
uusi pysäköintialue,
iii)
uusi tie ja
iv)
Oder-Spree-kanavan leventäminen/syventäminen,
valikoiva etu, vai onko kyse Propapierille omistetusta erityisinfrastruktuurista (11). Koska toimenpiteen voidaan katsoa olevan 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea ainoastaan silloin, kun se on valikoiva (toisin sanoen kun toimenpiteessä kohdellaan eri tavalla yrityksiä, jotka ovat samanlaisessa oikeudellisessa ja tosiasiallisessa tilanteessa), komission oli arvioitava, syntyykö Propapierille valikoiva etu toimenpiteiden seurauksena.
(25)
Komissio on jo hyväksynyt alueellisen investointituen Propapierille. Koska muihin infrastruktuurihankkeisiin liittyvät toimenpiteet toteutetaan SEUT-sopimuksen 107 artiklan 3 kohdan a alakohdan nojalla aluetukeen oikeutetulla tukialueella ja koska nämä toimenpiteet liittyvät läheisesti aluetuella tuettuun investointihankkeeseen tai on omistettu siihen, komission alustavana näkemyksenä oli, että toimenpiteet muodostaisivat osan Propapierin investointihanketta, jos ne osoittautuvat valikoiviksi Propapierin hyväksi, ja niiden olisi silloin täytettävä vuosille 2007-2013 annettujen alueellisia valtiontukia koskevien suuntaviivojen (12), jäljempänä ’aluetukisuuntaviivat’, vaatimukset. Komissio esitti erityisinfrastruktuurin muodossa myönnettyjä investointitukia koskevia epäilyjä. Erityisesti se epäili tuen enimmäisintensiteetin noudattamista ja kannustavaa vaikutusta.
(26)
Aluetukisuuntaviivojen mukaan investointitukea saaneille yrityksille voidaan lisäksi myöntää toimintatukea. Toimintatuen soveltuvuus sisämarkkinoille on kuitenkin arvioitava erillään investointituesta aluetukisuuntaviivojen 5 jakson kriteerien perusteella. Komissio päätteli menettelyn aloittamispäätöksessä, että jos Propapier saa alennettujen jäteveden käsittelymaksujen muodossa toimintatukea, joka ei noudata markkinataloussijoittajaperiaatetta, tämän toimintatuen ei voitaisi katsoa noudattavan aluetukisuuntaviivoja eikä komission päätöksentekokäytäntöä toimintatukien hyväksymisessä. Vaikka tuensaaja sijaitsee toimintatukeen oikeutetulla alueella (SEUT-sopimuksen 107 artiklan 3 kohdan a alakohdan mukainen tukialue), muut tärkeät edellytykset toimintatuen soveltumiselle sisämarkkinoille eivät täyty. Ei ollut viitteitä siitä, että toimintatuki olisi oikeutettua joko luonteensa tai alueellisen kehityksen edistämisen puolesta tai että sen määrä olisi oikeassa suhteessa haittoihin, jotka sillä on tarkoitus poistaa. Toimintatuki ei myöskään olisi ajallisesti rajattua eikä sen määrä vähenisi ajan mittaan. Sen vuoksi komissio epäili alennettujen maksujen muodossa myönnetyn toimintatuen soveltuvuutta sisämarkkinoille.
3.1 AVUSTUKSET JULKISESTI TUETUILLE INFRASTRUKTUURIHANKKEILLE, MUKAAN LUKIEN JÄTEVEDENKÄSITTELYLAITOS
3.1.1 Pysäköintialue, Oder-Spree-kanavan leventäminen/syventäminen, uusi tie
(27)
Alustavan arvioinnin aikana todettiin, että pysäköintialueen kapasiteetti ei vastaa kantelijan väitteitä ja että se ei sijaitse Propapierin tuotantolaitoksen välittömässä läheisyydessä. Lisäksi todettiin, että pysäköintialue on yleisesti käytettävissä ja että se ei palvele ainoastaan Oder-Spree-kanavan teollisuusaluetta vaan myös muita kaupungissa sijaitsevia teollisuusalueita. Näiden pysäköintipaikkojen ansiosta kunta voisi sulkea kuorma-autoille tarkoitettuja pysäköintipaikkoja kaupungin keskustassa. Lisäksi Propapier rakentaa omia pysäköintipaikkoja, jotka ovat myös kuorma-autojen käytettävissä. Sen vuoksi komissio päätteli, että Propapier ei todennäköisesti saa valikoivaa etua pysäköintialueen rakentamisesta.
(28)
Teollisuusalueen ja valtatie 112:n yhdistävän uuden tien rakentamisesta komissio totesi, että tien rakentaminen vähentää liikennettä ja ilmansaastumista Eisenhüttenstadtin keskustassa, koska teollisuusalueelle menevät kuorma-autot voivat kiertää keskustan ja ajomatka lähimpään alueelliseen keskukseen lyhenee. Sen vuoksi komissio päätteli, että Propapier ei todennäköisesti saa valikoivaa etua uuden tien rakentamisesta.
(29)
Oder-Spree-kanavan leventämis- ja syventämistöiden osalta komissio totesi, että töiden tarkoituksena ei ollut valikoivan edun luominen Propapierille, vaan ne olivat osa vesiväylän välttämätöntä säännöllistä kunnossapitoa. Sen vuoksi komissio päätteli, että Propapier ei todennäköisesti saa valikoivaa etua Oder-Spree-kanavan leventämisestä ja syventämisestä.
(30)
Komissio ei tuolloin kuitenkaan pystynyt sulkemaan kokonaan pois sitä mahdollisuutta, että Propapier hyötyy näistä infrastruktuuritoimenpiteistä muita yrityksiä enemmän.
(31)
Ennen lopullisen kantansa esittämistä siitä, sisältyykö näihin toimenpiteisiin valtiontukea, komissio pyysi sen vuoksi kolmansia esittämään huomautuksensa. Samaan aikaan se pyysi Saksaa toimittamaan muodollisen tutkintamenettelyn aikana lisätietoja pysäköintialueen ja uuden tien rakentamisesta sekä Oder-Spree-kanavan leventämisestä ja syventämisestä.
3.1.2 Avustus jätevedenkäsittelylaitoksen rakentamiseen
(32)
Komissio päätteli menettelyn aloittamispäätöksessä, että jos tukiohjelma N 644e/02 katsottaisiin nyt sisämarkkinoiden kehityksen vuoksi tueksi, sitä olisi pidettävä voimassa olevana tukena TAZV:lle.
(33)
Komissio ilmaisi kuitenkin epäilevänsä sitä, että jätevedenkäsittelylaitos muodostaa erityisinfrastruktuurin. Tässä yhteydessä se totesi, että laitoksella on Propapierin lisäksi muitakin käyttäjiä: kanadalainen aurinkosähkölaitteiden toimittaja 5N PV ja energiatoimittaja EnBW. Ei myöskään ollut tiedossa, kuinka suuri osa jätevedenkäsittelylaitoksen kapasiteetista on todellisuudessa osoitettu näille asiakkaille. Tutkinnan tässä vaiheessa käytettävissä olleiden tietojen perusteella komissio ei pystynyt arvioimaan, oliko uuden jätevedenkäsittelylaitoksen rakentaminen välttämätöntä jo näiden kahden yrityksen vuoksi. Lisäksi toinen näistä kahdesta käyttäjästä, EnBW:n operoima voimalaitos, osallistui suoraan Propapierin hankkeeseen, sillä voimalaitos toimittaa paperitehtaan tuotantoprosessissa tarvittavan energian (13).
(34)
Jos Propapier todella käyttää 90 prosenttia jätevedenkäsittelykapasiteetista, komission mielestä on kysyttävä, eikö jo tämä seikka muodosta riittävää todistetta siitä, että laitos on tarkoitettu yksinomaan tai vähintään ensisijassa Propapierin käyttöön (ja on siten Propapierille omistettu). Sen vuoksi oli tutkittava tarkemmin Saksan väitettä, jonka mukaan jätevedenkäsittelylaitoksella on tulevaisuudessa useampia käyttäjiä.
(35)
Lisäksi todettiin, että on otettava huomioon se, kuinka paljon investoijia voi enintään sijoittautua Oder-Spree-kanavan teollisuusalueelle ja kuinka paljon laitoksen kapasiteetista ne keskimäärin käyttäisivät. Tältä osin Saksaa pyydettiin esittämään yksityiskohtaisia tietoja teollisuusalueen kehittämistä koskevasta yleissuunnitelmasta ja jätevedenkäsittelylaitoksen vapaasta kapasiteetista, joka voitaisiin osoittaa mahdollisille käyttäjille. Lisäksi Saksan oli esitettävä lisätietoja modulaarisen ratkaisun teknisestä toteuttamiskelpoisuudesta jätevedenkäsittelylaitoksen rakentamisen yhteydessä (14).
(36)
Kuten jo esitettiin, komission alustavan näkemyksen mukaan infrastruktuuritoimenpiteisiin liittyvät toimenpiteet katsottaisiin osaksi Propapierin investointihanketta, jos ne osoittautuvat valikoiviksi. Sen vuoksi niiden olisi täytettävä aluetukisuuntaviivojen vaatimukset ja erityisesti tuen enimmäisintensiteettiä ja kannustavaa vaikutusta koskevat määräykset.
3.2 ALENNETUT MAKSUT JÄTEVEDENKÄSITTELYLAITOKSEN KÄYTÖSTÄ
(37)
Kuten jätevedenkäsittelylaitoksen rakentamista koskevan toimenpiteen tapauksessa, Saksa katsoi tässäkin tapauksessa, että jos Propapierin maksamaan korvaukseen sisältyy tukea, kyse on voimassa olevasta tuesta. Saksan mukaan komission asiassa N 644e/02 tekemä päätös GA-ohjelman hyväksymisestä kattaa myös ohjelman välilliset vaikutukset.
(38)
Komissio kuitenkin päätteli menettelyn aloittamispäätöksessä, että alennettujen jätevesimaksujen muodossa myönnetty mahdollinen tuki ei kuulu päätöksen N 644e/02 soveltamisalaan, ja jos maksut luokitellaan tueksi, kyse olisi uudesta tuesta.
(39)
Arvioidessaan sitä, saako Propapier maksujen kautta taloudellista etua, komissio ilmaisi menettelyn aloittamispäätöksessä epäilevänsä sitä, vastasivatko TAZV:n perimät maksut kaikkia kustannuksia ja olisiko yksityinen investoija asettanut maksut samalle tasolle.
(40)
Komissio katsoi, että Propapierin suorittamat maksut eivät kata jäteveden käsittelystä aiheutuvia kustannuksia kokonaan. Saksa on itsekin myöntänyt, että kyseiset maksut kattavat ainoastaan 20 prosenttia sijoitetun pääoman laskennallisista koroista, sillä kunnan muista julkisista lähteistä saamaa 80 prosentin avustusta laitoksen rakentamista varten ei oteta huomioon laskettaessa laskennallisia korkoja. Tältä osin komissio totesi menettelyn aloittamispäätöksessä, että yhteisön vesipolitiikan puitteista annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2000/60/EY, jäljempänä ’EU:n vesipuitedirektiivi’ (15), ja Brandenburgin KAG-laissa säädetään, että jätevedenkäsittelylaitoksen käytöstä perittävien maksujen on katettava kaikki kustannukset (16). Menettelyn aloittamispäätöksessä viitataan lisäksi asioihin InfraLeuna (17) ja Kimberly-Clark/Scott (18), joissa komissio katsoi, että kaikki kustannukset kattavat maksut vastaavat kustannuksia, jotka yrityksen on tavallisesti katettava.
(41)
Kantelija väitti, että edun toteamiseksi Propapierin todellisuudessa suorittamien maksujen suuruutta olisi verrattava niiden maksujen suuruuteen, joita yksityinen investoija perisi TAZV:n asemassa.
(42)
Saksa ehdotti, että Propapierin maksamia maksuja olisi verrattava alan keskimääräisiin hintoihin, ja mainitsi tutkimuksen, jonka mukaan keskimääräinen hinta on 0,24-1 euroa kuutiometriltä (19).
(43)
Komissio totesi menettelyn aloittamispäätöksessä, että vaikutti siltä, että yksityistä sijoittajaa koskevaa periaatetta voitaisiin soveltaa tässä tapauksessa. Se ilmaisi kuitenkin epäilynsä siitä, voitaisiinko tällaisen vertailuarvon avulla sulkea pois valtiontuen olemassaolo, sillä tiedot näyttivät olevan vääristyneitä. Vaikka mainitut muiden kuntien maksut vastaisivat täysiä kustannuksia, erilaiset hinnat näyttivät johtuvan erilaisista paikallisista olosuhteista, jotka yksityisen sijoittajan kannalta oikeuttaisivat erilaiset hintatasot. Sen vuoksi komissio ilmaisi menettelyn aloittamispäätöksessä epäilevänsä sitä, että Propapierille syntyvän edun olemassaolo voitaisiin sulkea pois näiden tietojen perusteella.
(44)
Jos toimenpide todella on SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua uutta tukea, komissio epäilee sen soveltuvuutta sisämarkkinoille SEUT-sopimuksen 107 artiklan 3 kohdan nojalla, kuten johdanto-osan 26 kappaleessa jo esitetään. Jos ilmenee, että maksu muodostaa alueellisen toimintatuen, on sen soveltuvuudesta sisämarkkinoille epäilyjä, sillä tukea ei ole rajattu ajallisesti, sen määrä ei vähene ajan mittaan eikä sitä ole tarkoitettu tiettyjen (toteen näyttämättömien) alueesta johtuvien haittojen korvaamiseen.
4. SAKSAN JA KOLMANSIEN HUOMAUTUKSET MENETTELYN ALOITTAMISPÄÄTÖKSESTÄ
4.1 ONKO JULKISILLA VAROILLA RAHOITETUISSA INFRASTRUKTUURIHANKKEISSA KYSE PROPAPIERILLE TARKOITETUSTA ERITYISINFRASTRUKTUURISTA?
4.1.1 Pysäköintialue
Kantelijan huomautukset
(45)
Komissio ei hyväksynyt menettelyn aloittamispäätöksessä kantelijan ilmoittamaa pysäköintipaikkojen määrää. Kantelijan mukaan ilmoitetut tiedot (186 pysäköintipaikkaa henkilöautoille ja 71 pysäköintipaikkaa kuorma-autoille) ovat peräisin Eisenhüttenstadtin tilaamasta alustavasta kehityssuunnitelmasta.
(46)
Kantelijan tietojen mukaan Propapierin alkuperäisissä rakennussuunnitelmissa ei mainita yksityisen pysäköintialueen rakentamista, ja vaikka Propapier rakentaisi oman pysäköintialueen, niin sanottu julkinen pysäköintialue hyödyttää ensi sijassa Propapieria: liikennemerkillä osoitetaan kuorma-autojen pysäköintipaikkoja voimalaitokselle ja paperitehtaalle. Lisäksi pysäköintialue sijaitsee Propapierin tuotantolaitoksen välittömässä läheisyydessä (se ulottuu paperitehtaan rajalle asti ja on alun perin Propapierin hankkeeseen sisältyneen voimalaitoksen vieressä). Pysäköintialueella ei ole palveluita, joita yleensä odotettaisiin olevan julkisella pysäköintialueella.
(47)
Kantelija väittää, että pysäköintialueen sijainti ei ole suotuisa ja että se on liian kaukana, jotta muut kaupungin keskustan liikeyritykset voisivat käyttää sitä ja kaupunki voisi sen seurauksena sulkea kuorma-autojen pysäköintipaikkoja kaupungin keskustassa.
Saksan huomautukset
(48)
Saksan mukaan pysäköintialue ei anna Propapierille valikoivaa etua. Se on yleisesti käytettävissä eikä sitä ole tarkoitettu pelkästään Oder-Spree-kanavan teollisuusalueen käyttöön. Lisäksi Propapierilla on omia pysäköintipaikkoja (213 pysäköintipaikkaa henkilöautoille ja 27 kuorma-autoille) ja rakennuslupa 120 henkilöautopysäköintipaikalle.
(49)
Saksa kiistää kantelijan näkemyksen, jonka mukaan pysäköintialueesta olisi hyötyä ensi sijassa Propapierille ja sen sijainti olisi epäsuotuisa ja liian syrjäinen palvellakseen Eisenhüttenstadtin keskustan muita liikeyrityksiä.
(50)
Saksan mukaan kantelijan mainitsema liikennemerkki, jolla osoitettiin kuorma-autojen pysäköintipaikkoja voimalaitokselle, oli tilapäinen ja yhteydessä voimalaitoksen rakennustöihin. Nämä työt saatiin päätökseen maaliskuun 2011 lopussa. Pysäköintialueelle ohjataan uudelta tieltä liikennemerkein, joissa ei viitata tiettyyn yritykseen tai laitokseen.
4.1.2 Tie
Kantelijan huomautukset
(51)
Kantelija kiistää Saksan väitteet, joiden mukaan uuden tien tarkoituksena on yhdistää teollisuusalue valtatiehen B 112. Kantelijan mukaan tie päättyy muutaman metrin päähän paperitehtaasta, eikä näytä siltä, että sitä oltaisiin jatkamassa. Jos sitä kuitenkin jatketaan, ei siitä olisi hyötyä muille yrityksille, sillä alueella, jolle sitä jatkettaisiin, ei sijaitse muita yrityksiä.
(52)
Sen vuoksi kantelija katsoo, että pysäköintialue ja tie antavat Propapierille valikoivan edun ja ne on tarkoitettu Propapierin käyttöön.
Saksan huomautukset
(53)
Saksan mukaan uusi tie yhdistää Oder-Spree-kanavan teollisuusalueen ja sen pohjoisen laajennusosan valtatiehen B 112. Se vähentää liikennemääriä ja ilmansaastumista Eisenhüttenstadtin keskustassa, mahdollistaa kuorma-autoille keskustan kiertämisen ja lyhentää teollisen ja kaupallisen liikenteen ajoaikoja Frankfurtiin (Oder) vähintään kolmanneksella. Se on osa jo vuonna 1993 tehtyä yleistä suunnitelmaa teollisuusalueen kehittämiseksi ja parantaa frankfurtilaisten yritysten pääsyä Eisenhüttenstadtin sisävesisatamaan. Saksa väittää, että tietä suunniteltiin jo osavaltion hallituksen Oder-ohjelmassa.
(54)
Se luo ArcelorMittal-teollisuusalueelle ja muille teollisuusalueille uusia kehitysmahdollisuuksia. Tie rakennettiin kahdessa vaiheessa; teknisistä vaikeuksista johtuneen viivästyksen jälkeen viimeinen osa tiestä valmistui vuonna 2013.
4.1.3 Oder-Spree-kanavan leventäminen/syventäminen,
(55)
Eisenhüttenstadt laajensi vuonna 2008 Oder-Spree-kanavan teollisuusaluetta houkutellakseen alueelle yrityksiä. Saksan mukaan Oder-Spree-kanavan leventämis- ja syventämistyöt ovat osa Euroopan laajuiseen verkkoon (TEN) kuuluvan vesiväylän välttämätöntä säännöllistä kunnossapitoa. Vuodesta 2003 alkaen koko kanavan pituudelle on rakennettu sulkuja (tällä hetkellä Kersdorfin sulku, Fürstenwalden sulun rakentamista on lykätty). Saksa väittää, etteivät työt ole yhteydessä Propapieriin eikä Propapierille luoda valikoivaa etua.
4.1.4 Onko jätevedenkäsittelylaitoksessa kyse Propapierille tarkoitetusta erityisinfrastruktuurista?
Kantelijan huomautukset
(56)
Kantelija väittää, että tuki ei voi kuulua sen tukiohjelman soveltamisalaan, joka ei asiassa N 644e/02 tehdyn päätöksen mukaan ole tukea, koska kyseinen tukiohjelma ei ollut voimassa ajankohtana, jolloin investointituki TAZV:n jätevedenkäsittelylaitoksen rakentamiseen myönnettiin, sillä ohjelman voimassaolo päättyi vuoden 2006 lopussa.
(57)
Lisäksi kantelija väittää, että tukiohjelmaa ei ole mahdollista soveltaa siitäkään syystä, että jätevedenkäsittelylaitos ei tarjoa julkista palvelua, vaan se on rakennettu yksinomaan Propapierin ensisijaiseen käyttöön.
(58)
Kantelijan mukaan paperiteollisuudella on yleensä - myös Saksassa - omat jätevedenkäsittelylaitoksensa kierrätyspaperitehtaille. Näin ollen Saksan perustelu, jonka mukaan yritykset ovat velvoitettuja liittymään yleiseen jätevesijärjestelmään, ei pidä paikkansa.
(59)
Kantelijan tietojen mukaan jätevedenkäsittelylaitos ei ole osa teollisuusalueen yleistä taloudellista kehityssuunnitelmaa, joka kattaisi kaikki mahdolliset investoijat, vaan se kehitettiin ja esiteltiin jo vuonna 2007 samaan aikaan kuin Propapierin paperitehdas ja voimalaitos. Eisenhüttenstadtin 7 päivänä marraskuuta 2007 päivätty päätösluonnos teollisuusalueen kehittämisestä koskee sen vuoksi ainoastaan kahta tai kolmea investoijaa. Kantelija väittää, että Eisenhüttenstadt on mainostanut teollisuusaluetta vasta vuodesta 2010 alkaen ja että se ryhtyi etsimään muita investoijia vasta Smurfit Kappan kantelun jälkeen.
(60)
Kantelijan mielestä TAZV:n laitoksen rakenteellisten erityispiirteiden vuoksi on selvää, että se räätälöitiin täyttämään erityisesti Propapierin tarpeet. Jätevedenkäsittelylaitosten tekniset piirteet ovat erittäin alakohtaisia. Kierrätyspaperitehtaiden jätevedenkäsittelylaitokset käsittävät yleensä anaerobisen ja aerobisen puhdistusvaiheen, kun taas tavanomaisissa kunnallisissa jätevedenkäsittelyjärjestelmissä on usein ainoastaan aerobinen puhdistusvaihe. Se, että TAZV:n jätevedenkäsittelylaitoksessa on molemmat vaiheet, on kantelijan mukaan lisätodiste siitä, ettei laitos palvele yleistä etua vaan muodostaa Propapierille tarkoitetun erityisinfrastruktuurin.
(61)
Kantelijan mukaan on erittäin epätodennäköistä, että laitosta suunniteltaessa otettiin huomioon muut kuin Propapierin paperitehtaan (ja siihen liittyvän voimalaitoksen, joka on nyt EnWB:n omistuksessa) kapasiteettitarpeet. Kantelija väittää, että EnWB ei ole riippumaton käyttäjä, sillä voimalaitosinvestointi liittyy tiiviisti paperitehdashankkeeseen eikä sitä olisi toteutettu ilman Propapierin tehdasta.
(62)
Kantelija huomauttaa, että toinen teollisuusalueella sijaitseva investoija, 5N PV, käyttää vain erittäin pienen osuuden TAZV:n jätevedenkäsittelykapasiteetista ja että alueella jo aikaisemmin sijainnut jätevedenkäsittelylaitos olisi voinut kattaa sen jätevedenkäsittelytarpeet. Koska 5N PV aloitti toimintansa jo toukokuussa 2008, toisin sanoen kaksi vuotta ennen TAZV:n uuden laitoksen käyttöönottoa, se käytti aluksi jo olemassa ollutta jätevedenkäsittelylaitosta.
(63)
Kantelija toteaa, että ei ole ennusteita muiden mahdollisten investoijien odotettavissa olevasta jätevedenkäsittelytarpeesta eikä tietoja siitä, olisiko tällaista lisäkapasiteettia käytettävissä ja milloin sitä olisi käytettävissä. Tällä hetkellä vapaata kapasiteettia ei joka tapauksessa juurikaan ole. Lisäksi kantelija viittaa lehtiartikkeliin (Märkische Oderzeitung, 3. helmikuuta 2011), jonka mukaan yhdessä ilmastusaltaassa on havaittu tekninen vika ja kaikki käytettävissä olevat altaat tarvitaan nykyisen teollisen käyttäjän tarpeisiin.
(64)
Kantelija katsoo, että Saksa on epäsuoraan vahvistanut, ettei jätevedenkäsittelylaitosta käytä yksikään muu yritys, sillä se on todennut, että TAZV:n uuden laitoksen maksut ovat alhaisemmat kuin olemassa olevan laitoksen maksut, koska uusi laitos ei edellytä kallista viemäröintijärjestelmää yksittäisten käyttäjien välille (ja näin se on vahvistanut, ettei uusia käyttäjiä tule).
(65)
Kantelijan mukaan TAZV:n tiedoista ilmenee, että Propapier käyttää vähintään 90 prosenttia laitoksen päivittäisestä kapasiteetista.
(66)
Kantelija toteaa, että Saksan väite jätevedenkäsittelylaitoksen modulaarisesta rakennustavasta on pelkästään teoreettinen eikä rakennustapa tuo mittakaavaetuja, sillä toinen moduuli maksaa 80-90 prosenttia ensimmäisestä. Moduulien lisäämisestä aiheutuvat suhteellisen korkeat kustannukset tukevat sitä, että 42 miljoonan euron alkuinvestointi hyödyttää pääasiassa Propapieria valikoivana toimenpiteenä.
(67)
Kantelijan tietojen mukaan TAZV:n uuden laitoksen rakentaminen Propapierin välittömään läheisyyteen voimalaitoksen ja paperitehtaan viereen tekee Propapierille mahdolliseksi hyödyntää jäteveden anaerobisessa käsittelyssä syntyvää biokaasua.
(68)
Edellä esitetyn perusteella kantelija päättelee, että TAZV:n laitos on Propapierin erityisinfrastruktuuri ja että julkinen rahoitus jätevedenkäsittelylaitoksen rakentamiseen on investointitukea Propapierille. Kantelijan mielestä komission olisi tutkittava, täyttääkö kyseinen toimenpide yhdessä Propapierin paperitehtaalle myönnetyn alueellisen investointituen kanssa (asia SA.23827) kaikki aluetukisuuntaviivojen edellytykset.
Saksan huomautukset
(69)
Tukiohjelman N 644e/02 nojalla myönnetyt toimenpiteet eivät ole Saksan mukaan tukea.
Julkinen infrastruktuuri on kaikkien käytettävissä samoin ehdoin
(70)
Saksa väittää, että jätevedenkäsittelylaitosta ei ole tarkoitettu Propapierille. Kyse on julkisesta infrastruktuurista, joka liittyy vaaratekijöiden torjuntaan ja edistää ympäristönsuojelua ja väestön suojelua sairauksilta. Kaikilla Oder-Spree-kanavan teollisuusalueella sijaitsevilla tai sinne tulevaisuudessa sijoittautuvilla yrityksillä on oikeus liittyä julkiseen jätevedenkäsittelylaitokseen ja käyttää sitä samoin ehdoin. Maksut lasketaan samojen laissa säädettyjen periaatteiden mukaisesti. Jätevedenkäsittely kuuluu Saksassa kuntien vastuulle, ja jätevedenkäsittelyjärjestelmään liittyminen ja sen käyttäminen on pakollista. Käyttäjät eivät voi valita toista palveluntarjoajaa kuin kunnallinen laitos.
(71)
Saksa kiistää kantelijan väitteen, jonka mukaan paperitehtailla on tavallisesti oma jätevedenkäsittelyjärjestelmänsä eikä niiden velvollisuutena ole liittyä kunnalliseen jätevesijärjestelmään. Saksa toteaa, että Propapierilla on lakisääteinen velvollisuus (20) liittyä TAZV:n laitokseen ja käyttää sitä. Poikkeukset tästä liittymisvelvollisuudesta ovat erittäin rajallisia (ainoastaan silloin kun liittyminen ei ole mahdollista tai kohtuullista). Paperintuottajien harjoittamasta jätevesien käsittelystä on julkisesti saatavilla vain vähän tietoja, mutta näiden tietojen mukaan lukuisat paperitehtaat ovat liittyneet kunnallisiin jätevedenkäsittelylaitoksiin.
Infrastruktuuria ei ole rakennettu erityisesti Propapieria varten
(72)
Saksa ei yhdy kantelijan väitteeseen, jonka mukaan TAZV:n laitos on räätälöity Propapieren teknisten tarpeiden mukaan. Sen mukaan kaksivaiheinen jätevedenkäsittely ei ole tunnusomaista vain paperiteollisuudelle vaan se on yleistä monilla eri aloilla, ja useilla kunnallisilla jätevedenkäsittelylaitoksilla on käytössä kaksivaiheinen jätevedenkäsittely. TAZV:n laitokset tekniset piirteet (kaksivaiheinen biologinen prosessi) perustuvat nykyisiin teknisiin standardeihin, ja niissä otetaan huomioon, että huomattava osa jätevedestä olisi erittäin saastunutta. Saksa myöntää, että sellaisilla kunnallisilla jätevedenkäsittelylaitoksilla, jotka käsittelevät ainoastaan saniteettijätevettä tai vähän likaantunutta vettä, ei yleensä ole erillistä esikäsittelyvaihetta, mutta korostaa, että kaksivaiheinen käsittely on yleistä laitoksissa, joiden on käsiteltävä teollisuusjätevesiä. Saksa esitti luettelon 18:sta Saksassa sijaitsevasta paperitehtaasta, jotka valmistavat kierrätyspaperia ja ovat liittyneet kunnalliseen jätevedenkäsittelylaitokseen. Se totesi, että paperiteollisuuden jätevesiä käsitellään sekä yksi- että kaksivaiheisissa kunnallisissa jätevedenkäsittelylaitoksissa.
(73)
Saksan mukaan jätevedenkäsittelylaitos muodostaa osan yleisten infrastruktuuritoimenpiteiden pakettia Oder-Spree-kanavan teollisuusalueen kehittämiseksi. Yhtäkään näistä toimenpiteistä ei ole tarkoitettu yhdelle ainoalle yritykselle. Propapierilla tai mahdollisilla käyttäjillä ei ole vaikutusvaltaa päätöksiin, jotka koskevat laitoksen rakentamista, siihen liittymistä ja sen käyttöä.
(74)
Saksa kiistää väitteen, jonka mukaan TAZV:n jätevedenkäsittelylaitos olisi rakennettu Propapieria varten. Se selittää, että laitoksen rakentamista suunniteltiin jo vuosina 2004-2006 muiden mahdollisten investointien yhteydessä kauan ennen Propapierin tulemista alueelle.
(75)
Saksa toteaa, että teollisuusalueen ulkopuolisen jätevedenkäsittelyinfrastruktuurin kapasiteetti on rajoitettua ja saatavilla oleva jäännöskapasiteetti riittäisi ainoastaan yhden (pienen) investoijan tarpeiden kattamiseen. Saksa vahvistaa, että 5N PV oli todellakin aluksi liittynyt olemassa olevaan laitokseen.
(76)
Sitä, että Propapierin sijoittautuminen alueelle antoi alkusysäyksen jo kauan suunnitteilla olleen jätevedenkäsittelylaitoksen rakentamisen aloittamiselle, ei Saksan mukaan voida pitää valikoivana etuna Propapierille. Saksa viittaa julkisasiamies Van Gervenin ratkaisuehdotukseen asiassa C-225/91 (Matra v. komissio) (21), jossa hän vahvisti, että on väistämätöntä, että alkuvaiheessa infrastruktuuria käyttää pääasiassa yritys, joka sijoittautuu ensimmäisenä uudelle teollisuusalueelle. Tilanne kuitenkin muuttuu, jos alue kehittyy odotusten mukaisesti.
(77)
Saksa ilmoittaa, että kaikki Oder-Spree-kanavan teollisuusalueelle sijoittautuneet kolme yritystä, nimittäin Propapier, 5N PV ja EnBW:n voimalaitos, ovat liittyneet jätevedenkäsittelylaitokseen ja käyttävät sitä. Saksa toteaa myös, että eri aikoina on harkittu useiden muiden toimijoiden sijoittautumista alueelle (yksi tai kaksi korvaavan polttoaineen tuotantolaitosta, aurinkosähkön tuotannossa käytettävää lasia valmistava tehdas, useille eri alojen investoijille tehdyt investointitarjoukset ja useiden mahdollisten investoijen vierailut alueella), mutta teollisuusalueen jatkokehittäminen veisi aikaa erityisesti kriisin vuoksi, joka on vaikuttanut erityisen voimakkaasti epäedullisessa asemassa oleviin alueisiin.
Nykyinen kapasiteetti
(78)
Saksa kiistää kantelijan väitteet, joiden mukaan Saksa ei ole ilmoittanut jätevesikapasiteettia TAZV:n laitoksen käyttäjille, Propapier käyttää kapasiteetista vähintään 90 prosenttia ja vapaata kapasiteettia ei ole.
(79)
Saksan mukaan TAZV:n jätevedenkäsittelylaitoksella on nykyisessä muodossaan vapaata kapasiteettia mahdollisten uusien investoijien käyttöön. Laitoksen tämänhetkiset kolme käyttäjää käyttävät kapasiteettia yhdessä [ 500] (22) m3/h, kun TAZV:n laitoksen enimmäiskapasiteetti on 638 m3/h. Näin ollen käytössä oleva kokonaiskapasiteetti on noin [60-80] prosenttia ja vapaata kapasiteettia on saatavilla noin [150-250] m3/h. Propapierin käyttämä kapasiteetti on keskimäärin [300-500] m3/h ja enimmillään [400-500] m3/h. Näin ollen Propapier käyttää TAZV:n laitoksen kokonaiskapasiteetista [ 70] prosenttia ja enintään [ 70] prosenttia.
TAZV:n laitoksen modulaarinen rakennustapa
(80)
Saksa väittää, että TAZV:n laitosta oli tarkoitus alusta alkaen laajentaa modulaarisesti Oder-Spree-kanavan teollisuusalueen asteittaisen kehittämisen myötä. Laitoksen modulaarinen suunnittelu ilmenee TAZV-tiivistelmässä vuodelta 2007, jossa käsitellään mahdollisesti voimakkaasti likaantunutta vettä, jota syntyy paperiteollisuudessa, bioetanolin tuotannossa ja muilla teollisuuden aloilla.
(81)
Saksa toteaa, että laitoksen keskeiset osat on jo nykyisessä rakennusvaiheessa mitoitettu laajennuksen jälkeisen enimmäiskapasiteetin mukaan. Esimerkiksi 5 kilometriä pitkän putken, jota pitkin vesi kuljetetaan käsittelyn jälkeen Oderjokeen, nimellishalkaisija on kolme kertaa suurempi kuin nykyisessä rakennusvaiheessa vaaditaan (se voisi kuljettaa vettä 1 945 m3/h, kun nykyinen huippuvirtaus on ainoastaan 638 m3/h), ja TAZV:llä on mahdollisuus laajentaa vedenkäsittelylaitosta 3,3 hehtaarin suuruiselle naapuritontille. Mahdollisilla käyttäjillä olisi tällaisen modulaarisen laajennuksen jälkeen myös samanarvoinen oikeus käyttää jätevedenkäsittelylaitosta.
(82)
Sen vuoksi Saksa väittää, että Propapierilla tällä hetkellä oleva suuri osuus jätevedenkäsittelylaitoksen kokonaiskapasiteetista ei merkitse valikoivaa etua, vaan pelkästään kuvastaa ohimenevää tilannetta, sillä infrastruktuuri on suunniteltu siten, että se pystyy modulaarisen laajentamisen kautta palvelemaan uusia käyttäjiä samoin ehdoin. Tämä vie aikaa, sillä jätevedenkäsittelylaitos on osa aluetta koskevaa yleistä taloudellista kehityssuunnitelmaa, joka käsittää useita laajennusalueita eri vaiheissa. Nykytilanne, jossa alueelle on sijoittautunut vain kolme investoijaa, on tilapäinen vaihe teollisuusalueen kehittämisessä, joka alkoi vuonna 1994. Noin puolet Oder-Spree-kanavan teollisuusalueesta (35 hehtaaria) on vielä muiden investoijien käytettävissä. Saksa arvioi vuonna 2011, että alue saadaan käyttöön viiden vuoden kuluessa, ja se toteaa lisäksi, että laajentamista voitaisiin vielä jatkaa uudelle koillisalueelle (40 hehtaaria) ja pohjoisalueelle (160 hehtaaria).
(83)
Saksa kiistää kantelijan näkemyksen, jonka mukaan TAZV:n laitoksen modulaarinen rakennustapa ei toisi mittakaavaetuja. Saksan viranomaiset selittävät, että TAZV:n laitoksen modulaarinen laajentaminen on toteutettavissa kolmessa vaiheessa, ja paljon pienemmin kustannuksin lisättyä kapasiteettia (kuutiometreinä) kohden kuin alkuinvestoinnin tapauksessa:
-
vaihe 1 (kapasiteetin lisäys 33 %, jäteveden lisämäärä 213 m3) voidaan toteuttaa muutamassa kuukaudessa; se kasvattaisi teollisuusaluetta noin 19 hehtaaria ja maksaisi 1,2-1,5 miljoonaa euroa;
-
vaihe 2 (kapasiteetin lisäys 69 %, jäteveden lisämäärä 426 m3) voidaan toteuttaa muutamassa kuukaudessa; se kasvattaisi teollisuusaluetta noin 38 hehtaaria ja maksaisi 5,3-5,6 miljoonaa euroa;
-
vaihe 3 (laajentaminen naapuritontille, kapasiteetin lisäys 100 %, jäteveden lisämäärä 638 m3) kasvattaisi teollisuusaluetta noin 57 hehtaaria ja maksaisi 17-18 miljoonaa euroa. Kapasiteetin lisäys 100 prosentilla edellyttäisi naapuritonttia koskevan option käyttämistä ja maksaisi enintään 18 miljoonaa euroa.
(84)
Saksa väittää, että jätevedenkäsittelylaitoksen modulaarinen rakennustapa on tehokasta ja taloudellista resurssien käyttöä koskevan vaatimuksen mukaista ja sitä on tarkasteltava ottaen huomioon jätevedenkäsittelylaitosten aikaisempi ylimitoitus Saksan uusissa osavaltioissa. Tällaisen modulaarisen suunnittelun katsominen valikoivaksi eduksi ja seuraamusten määrääminen siitä johtaisi itse asiassa siihen, että infrastruktuurit rakennetaan epätaloudellisesti liian suuriksi. Sitä paitsi maksut eivät kattaisi tällaisesta ylimitoituksesta aiheutuvia kustannuksia.
(85)
Jos laitoksen koon nykyinen rajoittaminen katsottaisiin valikoivaksi eduksi, kannustaisi se infrastruktuurin epätaloudelliseen ylimitoittamiseen.
(86)
Saksan mukaan kantelijan mainitsema lehtiartikkeli (ks. johdanto-osan 63 kappale) ei ole asian kannalta merkityksellinen. Viranomaisten mukaan ylimääräisen käyttämättömän altaan rakentaminen ainoastaan teknisiä ongelmatilanteita varten olisi vastoin taloudellista ja tehokasta suunnittelua koskevia määräyksiä, jotka sisältyvät GA-ohjelmaan.
(87)
Kantelijan mukaan TAZV:n uuden laitoksen käyttäjät maksavat alhaisempia maksuja kuin olemassa olevan kunnallisen laitoksen käyttäjät, koska uudessa laitoksessa ei tarvita kattavaa putkistoa kaikkien käyttäjien liittämiseksi toisiinsa. Saksa kiistää kantelijan päätelmän, jonka mukaan uudelle laitokselle ei sen vuoksi voisi tulla uusia käyttäjiä. Saksan tietojen mukaan uusia teollisia käyttäjiä voidaan liittää laitokseen ongelmitta, ja käyttäjämäärän rajoittaminen johtuu ensi sijassa sen putken koosta, joka johtaa käsitellyn veden Oderjokeen.
(88)
Saksa kiistää kantelijan väitteen, jonka mukaan Propapier voisi hyödyntää TAZV:n laitoksen tuottamaa biokaasua. Jätevedenkäsittelylaitoksen käyttäjät eivät pysty hyödyntämään biokaasua. TAZV hyödyntää biokaasun omassa kolmen megawatin voimalaitoksessaan.
(89)
Saksa kiistää väitteen, jonka mukaan Smurfit Kappan kantelun jälkeen alettiin etsiä myös muita mahdollisia investoijia teollisuusalueelle. Eisenhüttenstadt antoi jo vuonna 1998 Investor Center Ostbrandenburgille tehtäväksi teollisuus- ja liiketoimintatilojen markkinoinnin, muun muassa Oder-Spree-kanavan teollisuusalueella. Oder-Spree-kanavan teollisuusaluetta koskevat suunnitteluasiakirjat ovat olleet olemassa vuodesta 1995.
(90)
Saksa päättelee, että TAZV:n laitos ei ole Propapierille tarkoitettu infrastruktuuri.
(91)
Lisäksi Saksa päättelee, että laajennetulla Oder-Spree-kanavan teollisuusalueella toteutetut infrastruktuuritoimenpiteet (jätevedenkäsittelylaitoksen rakentaminen ja käyttöönotto sekä muut toimenpiteet - pysäköintialue, tie, kanavan syventäminen/leventäminen) ovat yleisiä kehittämistoimenpiteitä, jotka eivät anna Propapierille valikoivaa etua ja joita ei ole varattu Propapierin käyttöön. Saksa mukaan se, että infrastruktuuria käyttää tällä hetkellä vain rajoitettu määrä teollisuusalueelle ensimmäisenä sijoittautuneita yrityksiä, on normaali välivaihe kehitysprosessissa.
4.2 MUODOSTAVATKO JÄTEVEDENKÄSITTELYLAITOKSEN KÄYTÖSTÄ PERITTÄVÄT ALENNETUT MAKSUT EDUN PROPAPIERILLE?
Kantelijan huomautukset
(92)
Kantelija yhtyy komission menettelyn aloittamispäätöksessä esittämään kantaan (menettelyn aloittamispäätöksen johdanto-osan 63 kappale ja tämän päätöksen johdanto-osan 38 kappale), jonka mukaan asiassa N 644e/02 tehty päätös ei kata jätevedenkäsittelylaitoksen käytöstä perittäviä maksuja. Sen vuoksi maksujen olisi vastattava käytöstä aiheutuvia kokonaiskustannuksia. Se, että maksujen laskenta perustuu kunnallisia maksuja koskevaan lakiin, ei kantelijan mukaan muodosta oikeutusta alhaisempiin maksuihin ja Propapierille syntyvään etuun.
(93)
Kantelija toteaa, että jätevedenkäsittelylaitos ei tuota julkista palvelua vaan se on perustettu yksinomaan Propapierin ensisijaiseen käyttöön.
(94)
Kantelijan mukaan komission menettelyn aloittamispäätöksessä ehdottamat kaikki kolme menetelmää (kaikkien kustannusten kattaminen, yksityisen palveluntarjoajan hinta, viitehinta) osoittavat, että maksujen kautta syntyy Propapierille etu.
Kaikkien kustannusten kattaminen
(95)
Kantelija toteaa myös, että kaikkien kustannusten laskemisen puolesta puhuu EU:n vesipuitedirektiivin 9 artiklan lisäksi myös se, että useimmilla kierrätyspaperitehtailla on oma jätevedenkäsittelylaitoksensa. Propapierin maksama maksu kattaa vain 20 prosenttia sijoitetun oman pääoman laskennallisista koroista eikä siinä oteta huomioon sitä osuutta omasta pääomasta, joka saadaan 80 prosentin suuruisesta julkisesta rahoitusosuudesta jätevedenkäsittelylaitoksen rakennuskustannuksiin.
Yksityisen palveluntarjoajan hinta (yksityistä sijoittajaa koskeva arviointiperuste)
(96)
Kantelijan mukaan yksityinen toiminnanharjoittaja tai paperitehtaan omistaja pyrkii vähintään kattamaan kaikki kustannukset, joten tämä menetelmä vastaa edellä mainittua menetelmää, jonka mukaan kaikki kustannukset on katettava.
Viitehinta
(97)
Kantelija yhtyy menettelyn aloittamispäätöksessä esitettyyn komission näkemykseen, jonka mukaan viitehintojen käyttäminen ei todennäköisesti voi sulkea pois tuen olemassaoloa. Ainoastaan sellaisten paperitehtaiden vertailu, jotka käyttävät kunnallista jätevesijärjestelmää, ei olisi edustava, sillä useimmilla paperitehtailla on oma jätevedenkäsittelylaitoksensa.
(98)
Kantelija väittää, että Saksa on esittänyt ainoastaan erittäin valikoituja tietoja muiden paperitehtaiden maksamista jätevesimaksuista (yksi tutkimus, vertailu hintoihin Spreetal/Schwarze Pumpe -teollisuusalueella ja vanha päätös vuodelta 1990) ja että esimerkkejä ei voitaisi käyttää viitehinnan laskennan perustana muun muassa siitä syystä, että avustukset ja investointikustannukset vaikuttavat maksuihin ja lainsäädäntö voi vaihdella eri alueilla. Kantelija esittää vertailun omaan laitokseensa, joka käyttää kunnallista jätevesijärjestelmää (luottamuksellinen tieto), ja laskee, että 42 miljoonan euron rakennusinvestoinnin (kuten Eisenhüttenstadtissa) perusteella Propapierin olisi maksettava 4 euroa/m3, joka on paljon enemmän kuin Propapier tällä hetkellä maksaa.
(99)
Kantelija väittää, että Saksan mainitsema artikkeli julkaistiin vuonna 2004 ja perustui vuonna 2002 julkaistuun tutkimukseen, jonka tiedot olivat vuodelta 2000/2001. Kantelija viittaa 30 päivänä tammikuuta 2009 päivätyn Saksan kirjeen liitteeseen 6, joka sisälsi artikkelin verkkouutislähteestä Das Papier 2004-T174 (23). Kantelijan mukaan tutkimus koskee ainoastaan seitsemää nimeltä mainitsematonta paperitehdasta, eikä ole selvää, onko niillä oma jätevedenkäsittelylaitos vai ovatko ne liittyneet kunnalliseen järjestelmään ja sisältyvätkö huomioon otettuihin kustannuksiin ainoastaan toimintakustannukset (ilman pääomakustannuksia ja muita kustannuksia). Jos tutkimuksessa verrataan ainoastaan sellaisia paperitehtaita, joilla on oma jätevedenkäsittelylaitos, olisi pääomakustannukset otettava huomioon.
Saksan huomautukset
(100)
Saksa pysyy kannassaan, jonka mukaan mahdollinen etu, joka olisi seurausta TAZV:n laitoksen käytöstä perittävistä maksuista, ei olisi valtiontukea, koska Saksan mielestä komission asiassa N 644e/02 tekemä päätös kattaa myös GA-ohjelman välilliset vaikutukset, toisin sanoen maksut. Saksa toteaa myös, että toimenpide, jonka ei katsottu sisältävän tukea asiassa N 644e/02, ei voi olla valtiontukea käyttäjien tasolla. Saksan mielestä komissio muutti kantansa siitä, voidaanko infrastruktuurioperaattorille myönnetty tuki siirtää edelleen infrastruktuurin käyttäjille, vasta tuomioistuimen annettua tuomion asiassa Flughafen Leipzig-Halle GmbH (24).
(101)
Saksa myöntää, että asiassa N 644e/02 tehdyn päätöksen voimassaolo oli päättynyt ajankohtana, jolloin investointituki myönnettiin TAZV:lle. Saksan viranomaiset huomauttavat kuitenkin, että säännös, johon asiassa N 644e/02 tehty päätös perustui, ei poikennut säännöksestä, jonka perusteella toimenpide myönnettiin TAZV:lle. Oikeusperustaa on ainoastaan päivitetty, mutta sen sisältö ei ole muuttunut. Sen vuoksi Saksa katsoo, että pelkkä oikeusperustan päivittäminen ei johda automaattisesti toimenpiteen luokitteluun valtiontueksi.
(102)
Saksa korostaa, että kustannuslaskenta oli läpinäkyvää ja lainsäädännön mukaista.
Ei taloudellista etua Propapierille
(103)
Saksa ottaa kantaa niihin kolmeen menetelmään, joiden avulla lasketaan jätevedenkäsittelypalveluja käyttävältä yritykseltä perittävä maksu (menettelyn aloittamispäätöksen johdanto-osan 68 kappale): kaikkien kustannusten kattaminen, yksityisen palveluntarjoajan hinta ja viitehinta.
Tarkasteltaessa kaikkien kustannusten kattamista ei havaita etua
(104)
Saksa kiistää sen, että Propapierin maksama maksu ei kattaisi kaikkia kustannuksia. Kustannusten laskennasta on säädetty lainsäädännössä (periaatteessa pitäisi kattaa kustannukset, paitsi ettei kolmansien avustuksia oteta huomioon laskennallisten korkojen laskennassa (25)). Lainsäädännön mukaan kustannukset on katettava, mutta niitä ei saa ylittää. Kaikki TAZV:lle aiheutuvat kustannukset on katettu, mukaan lukien TAZV:n osuudelle sijoitetusta pääomasta lasketut korot. Fiktiivisten korkojen laskeminen osavaltion avustuksille ei olisi oikeutettua, koska ne eivät ole TAZV:lle aiheutuneita kustannuksia.
(105)
Propapier ei saa valikoivaa etua, sillä kaikilta uuden laitoksen käyttäjiltä peritään samat maksut.
(106)
Se, olisiko maksu korkeampi ilman GA-ohjelman nojalla myönnettyjä avustuksia jätevedenkäsittelylaitoksen rakentamiseen, riippuu monista tekijöistä, kuten muun rahoituksen saatavuudesta.
(107)
Viranomaisilla ei ole aiheuttamisperiaatteen eikä EU:n vesipuitedirektiivin perusteella velvollisuutta sisällyttää avustuksia sijoitetun pääoman laskennallisten korkojen laskentaan. EU:n vesipuitedirektiivissä säädetään, että vesipalvelujen kustannukset on katettava, mutta jätetään jäsenvaltioille liikkumavaraa täytäntöönpanossa. Käsiteltävänä olevassa tapauksessa kaikki TAZV:n (vesipalvelun) kustannukset katetaan. Aiheuttamisperiaatetta ei sovelleta ehdottomasti, mutta se on ”otettava huomioon”. Käsiteltävänä olevassa asiassa se otetaan huomioon laskemalla mukaan kaikki TAZV:n kustannukset.
(108)
EU:n vesipuitedirektiivissä puhutaan ”riittävästä” osallistumisesta. Saksa toteaa, että verrattuna muihin alueisiin Saksassa tai Euroopan unionissa Propapierin maksamat maksut ovat suhteellisen korkeat. Saksan viranomaiset toteavat lisäksi, että EU:n vesipuitedirektiivin mukaan jäsenvaltiot voivat ottaa huomioon kustannusten kattamisen sosiaaliset, ympäristöön kohdistuvat ja taloudelliset vaikutukset samoin kuin kyseisten alueiden maantieteelliset olot ja ilmasto-olot.
(109)
Saksa toteaa, ettei ole asianmukaista tehdä vertailua asioihin Kimberly-Clark tai InfraLeuna (ks. myös menettelyn aloittamispäätöksen johdanto-osan 70 kappale). Asiassa Kimberly-Clark on kyse yritykselle myönnetystä erikoishinnasta, jonka perusteella oli syytä epäillä, ettei kaikkia kustannuksia katettu. Käsiteltävänä olevassa asiassa kaikki kustannukset on katettu, ja tariffiehdot ovat samat kaikille käyttäjille. Asiassa Kimberly-Clark rakennettiin teollisuusalue yhden ainoan yrityksen erityistarpeiden mukaan, kun taas käsiteltävänä olevassa asiassa teollisuusalue rakennetaan useille yrityksille.
(110)
Asiassa InfraLeuna päätöksen kohteena on yksityisten yritysten yksityisen infrastruktuurin käytöstä perimistä hinnoista, kun taas käsiteltävänä oleva asia koskee kunnallisen infrastruktuurin käyttöä ja lakisääteisiä maksuja, jotka eivät ole markkinaehtoisia. Käsiteltävänä olevassa asiassa käyttäjät kattavat kaikki kustannukset, jotka jätevesiyhtiön on tavallisesti katettava. Sellaisilla jätevesimarkkinoilla, joita ei ole avattu kilpailulle, huomioon otettavat kustannustekijät on vahvistettu lainsäädännössä ja ne ovat samat kaikille yrityksille (Brandenburgin KAG-laki).
(111)
Menettelyn aloittamispäätöksessä mainitut päätökset asioissa Wagner ja Weida Leder (johdanto-osan 71 kappale ja alaviite 20) koskevat avustuksia yksityisten jätevedenkäsittelylaitosten rakentamiseen. Käsiteltävänä olevassa asiassa Propapier ei saa avustuksia vapaaehtoisiin yksityisiin investointeihin, vaan se maksaa käyttömaksuja, jotka on määrätty sille lainsäädännössä.
Yksityistä sijoittajaa koskevaa arviointiperustetta ei voida soveltaa
(112)
Saksa katsoo, että vesi ei ole tavanomainen kaupallinen hyödyke. Jätevedenkäsittelyala on järjestetty Saksassa julkisten kunnallisten toimijoiden alueelliseksi monopoliksi. Sen vuoksi jätevedenkäsittely ei ole Saksassa taloudellista toimintaa, vaan se on kuntien pakollinen julkinen tehtävä. TAZV toimii julkisena viranomaisena eikä yrityksenä, jonka toimintaa voitaisiin arvioida markkinataloussijoittajatestin perusteella. Saksassa jätevesijärjestelmään liittyminen ja sen käyttäminen on pakollista. Käyttäjät eivät voi valita toista palveluntarjoajaa kuin kunnallinen laitos. Maksuista on säädetty lainsäädännössä, niistä päättävät viranomaiset eivätkä ne saa ylittää kustannuksia.
(113)
Yksityisten yritysten on mahdollista päästä jätevedenkäsittelyalalle Saksassa vain rajoitetussa määrin. Ne voivat ainoastaan osallistua lakisääteisten jätevedenkäsittelyvelvoitteiden tekniseen täyttämiseen laitoksen toiminnan johtamista tai operointia koskevien sopimusten perusteella. Vastuu tehtävästä säilyisi kuitenkin kunnalla, jolla ei ole lakisääteistä velvollisuutta kilpailuttaa sopimus. Lisäksi yksityiset yritykset voisivat suorittaa teknisiä tehtäviä (tai poikkeustapauksissa periä maksut), mutta tässäkään tapauksessa maksut eivät saisi ylittää kustannuksia. TAZV ei ole siirtänyt teknisiä tehtäviä kolmansille.
(114)
Koska maksuista on säädetty lainsäädännössä eivätkä ne saisi ylittää infrastruktuurista aiheutuvia kustannuksia, ei ole olemassa markkinoita, joilla yksityiset yritykset voisivat määrittää jätevesimaksut tavoitteenaan tehdä voittoa. Yksityisten yritysten tai yksityisten ja julkisten yritysten välillä ei ole kilpailua loppukäyttäjistä.
(115)
Saksa katsoo, että tällaisessa tapauksessa ei ole mahdollista verrata toiminnanharjoittajan käyttäytymistä yksityisen sijoittajan käyttäytymiseen. Yksityistä sijoittajaa koskevaa arviointiperustetta ei sen vuoksi voida soveltaa.
Viitehinnat
(116)
Koska jätevedenkäsittelylaitokseen liittyminen on pakollista, kilpailua ei ole eikä myöskään markkinahintaa, jota voitaisiin käyttää vertailukohtana edun arvioinnissa valtiontukisääntöjen perusteella.
(117)
Saksa kiistää kantelijan lausunnon, jonka mukaan vain harvat paperitehtaat käyttävät kunnallisia jätevesijärjestelmiä, minkä vuoksi ainoastaan kyseisiä paperitehtaita koskevien tietojen käyttäminen vertailukohtana ei edustaisi koko alaa.
(118)
Saksa korjasi huomautuksissaan, että Propapierin maksama maksu ei ole 0,95 euroa/m3 (kuten menettelyn aloittamispäätöksen johdanto-osan 72 ja 80 kappaleessa väitetään), vaan vuodesta 2010 alkaen maksu on ollut 1,18 euroa/m3. Tämä maksu on muihin Euroopan unionin alueisiin verrattuna suhteellisen korkea tai vähintään tavanomainen. Saksalaisten paperitehtaiden yhdistyksen suorittaman kyselytutkimuksen mukaan, johon osallistui 77 saksalaista paperiteollisuusalan yritystä, jotka edustavat 68:aa prosenttia alasta, maksut olivat vuonna 2007 keskimäärin 1,12 euroa/m3 (vaihteluväli 0,31 eurosta/m3 2,20 euroon/m3). Propapierin maksama maksu on tämän vaihteluvälin sisällä ja ylittää otoksen keskiarvon.
(119)
Myöhemmissä huomautuksissaan Saksa ilmoitti komissiolle, että vuonna 2012 maksua korotettiin 1,41 euroon/m3, jotta voitaisiin kattaa jätevedenkäsittelylaitoksen käynnistysvaiheen tappiot. Energiakustannusten laskemisen seurauksena maksu laskettiin vuoden 2013 alussa 1,39 euroon/m3 sen oikeudellisen velvollisuuden mukaisesti, jonka mukaan kustannukset on katettava mutta niitä ei saa ylittää. Sen lisäksi Propapierin täytyy esikäsitellä jätevesi ennen kuin se johdetaan TAZV:n laitokseen. Esikäsittelykustannukset ovat noin […] euroa/m3, joten Propapierille jätevedenkäsittelystä aiheutuvat kokonaiskustannukset ovat […] euroa/m3. Tähän verrattuna keskimääräiset kustannukset alalla ovat 1,27 euroa/m3 (vuosi 2010).
(120)
Saksa toteaa, että vertailu muiden Euroopan unionin paperintuottajien maksamiin maksuihin muodostaa oikean vertailukohdan sen arvioinnille, ettei taloudellista etua synny, ja että komission epäilyt tällaisen vertailun asianmukaisuudesta eivät ole perusteltuja.
(121)
Saksan mukaan komissiolle esitetyissä esimerkeissä on kyse keskimääräisistä hinnoista, jotka on laskettu kaikkien kustannusten perusteella. Saksalla ei ollut perusteita uskoa, että näihin maksuihin sisältyi valtiontukea.
(122)
Saksa toteaa, että Lenzing Lyocelliä (26) koskeva esimerkki on pätevä, vaikka kyse on kymmenen vuotta vanhasta asiasta (Propapier maksaa yli kaksinkertaisen maksun, mutta jätevesimaksut eivät ole nousseet yli 100:aa prosenttia viimeisten kymmenen vuoden aikana).
Voimassa oleva tuki
(123)
Saksa esittää kaksi perustelua sille, miksi maksut olisi katsottava asetuksen (EY) N:o 659/1999 1 artiklan b alakohdan v alakohdassa tarkoitetuksi voimassa olevaksi tueksi, jos ne ovat tukea.
(124)
Saksa toteaa, että komissio päätteli vuonna 2003 asiassa N 644e/02 tekemässään päätöksessä, että GA-ohjelma ei ole valtiontukea jätevedenkäsittelylaitosten toiminnanharjoittajalle, jos kyseinen toimija on - kuten TAZV - tiettyä tarkoitusta varten perustettu kuntayhtymä (Zweckverband). Komissio käytti tämän toteamuksen perusteena sitä, että Zweckverband on kunnan valvonnassa ja tarjoaa yleisiin taloudellisiin tarkoituksiin liittyvää palvelua. Kuten komissio kuitenkin itsekin totesi menettelyn aloittamispäätöksen johdanto-osan 57 kappaleessa, ohjelma olisi luokiteltava voimassa olevaksi tueksi neuvoston asetuksen (EY) N:o 659/1999 1 artiklan b alakohdan v alakohdan nojalla, vaikka se myöhemmin sisämarkkinoiden kehityksen vuoksi katsottaisiin tueksi.
(125)
Kuten tämän päätöksen johdanto-osan 100 kappaleessa esitetään, asiassa N 644e/02 tehty päätös kattaa Saksan mukaan myös Gemeinschaftsaufgabe-ohjelman välilliset vaikutukset, toisin sanoen maksut. Maksuista ei tarvinnut ilmoittaa erikseen, koska maksujen laskentamenetelmä on osa ohjelman täytäntöönpanoa.
(126)
Sen perustelun osalta, jonka mukaan maksuissa on kyse voimassa olevasta tuesta, Saksa toteaa, että maksuihin sisältyvä tuki oli voimassa jo ennen Euroopan talousyhteisön perustamissopimuksen voimaantuloa 1 päivänä tammikuuta 1958. Ennen ETY-sopimuksen voimaantuloa voimassa ollut tuki pysyy voimassa olevana tukena, vaikka sitä muutettaisiin myöhemmin, kunhan alkuperäisen ohjelman ”ydin” säilyy samana (27). Jo ennen 1 päivää tammikuuta 1958 voimassa olleen yleisen määräyksen tarkentaminen ei Saksan mukaan ole uutta tukea, johon sovellettaisiin ilmoitusvelvollisuutta (28).
(127)
Saksa selittää, että kunnallisia maksuja koskevat lait olivat olemassa jo ennen ETY-sopimuksen voimaantuloa vuonna 1958 ja niiden soveltaminen jatkui sen jälkeen. Voimassa olevan Brandenburgin KAG-lain 6 §:n 2 momentti perustuu Preussin kuningaskunnan 14 päivänä heinäkuuta 1893 päivättyyn kunnallisia maksuja koskevaan lakiin (PrKAG) ja Baijerin kunnallisia maksuja koskevaan lakiin (Gemeindeabgabengesetz Bayern, BayGAG), koska Brandenburg sijaitsee entisen Preussin kuningaskunnan alueella. Saksa perustelee tätä kantaansa seuraavilla ala-argumenteilla:
a)
Kyseiset lait olivat voimassa myös vuosina 1919-1933 ja 1933-1945.
b)
Saksan vanhojen osavaltioiden nykyiset kunnallisia maksuja koskevat lait perustuvat PrKAG-lakiin.
c)
Brandenburgin KAG-lailla on historiallinen yhteys PrKAG-lakiin huolimatta Saksan jakamisesta johtuvasta Saksan uusien osavaltioiden erityisasemasta.
Ala-argumentti a:
(128)
Jo PrKAG-laissa annettiin kunnille mahdollisuus periä maksuja julkisten infrastruktuurien käytöstä. Baijerissa vuodesta 1938 voimassa olleeseen maksuja koskevaan lakiin (joka muodostaa perustan useille samanlaisille laeille muissa eteläsaksalaisissa osavaltioissa) sisältyy myös tämä mahdollisuus (29). PrKAG-lain mukaan maksut on yleensä laskettava siten, että niillä katetaan laitoksen hallinnointi- ja kunnossapitokustannukset, mukaan lukien sijoitetulle pääomalle lasketuista koroista ja pääoman takaisinmaksusta aiheutuvat kulut (30). Vaikka PrKAG-lain mukaan maksujen on ainoastaan katettava (infrastruktuuriin) sijoitetulle pääomalle lasketuista koroista aiheutuvat kulut, sodan jälkeen annettujen PrKAG-lakia koskevien tuomioiden perusteella PrKAG-laissa ei säädetä koron laskemisesta kolmansien avustuksille.
(129)
PrKAG-lakia tai vastaavia osavaltioiden lakeja ei kumottu Weimarin tasavallan aikana eikä kansallissosialistien valtaannousun jälkeen. Sen vuoksi ne olivat voimassa myös vuoden 1918 jälkeen.
Ala-argumentti b:
(130)
Toisen maailmansodan jälkeen PrKAG-laki pysyi vuonna 1949 annetun Saksan perustuslain nojalla edelleen voimassa osavaltioiden lakien muodossa. Perustuslain 123 artiklan mukaan lait, jotka eivät ole sen vastaisia, ovat edelleen voimassa. Lisäksi perustuslaissa on säännöksiä, joiden nojalla osavaltiot pystyivät antamaan lakeja tietyillä aloilla. Tämän vuoksi on selvää, että PrKAG-laki oli voimassa Saksan osavaltioissa jo ennen Euroopan talousyhteisön perustamisesta tehdyn sopimuksen voimaantuloa.
(131)
Sen jälkeen kun Saksan liittotasavalta perustettiin vuonna 1949, PrKAG-laki korvattiin vähitellen joissakin länsisaksalaisissa osavaltioissa kunnallisia maksuja koskevilla lailla. Kun PrKAG-laki korvattiin näillä osavaltioiden lailla 1960- ja 1970-luvuilla, sitä tarkennettiin ja sen terminologiaa tarkistettiin, mutta lain sisältö pysyi kuitenkin muuttumattomana. Erityisesti kolmansien avustuksille ei edelleenkään laskettu sen mukaan laskennallisia korkoja. PrKAG-lain nojalla ainoastaan vieraalle pääomalle lasketaan korkoa. Osavaltioiden laissa korkojen laskeminen ulotettiin omaan pääomaan. PrKAG-laissa ja osavaltioiden laissa ei kuitenkaan säädetty avustusten laskennallisista koroista.
(132)
Sen vuoksi Saksa katsoo, että Saksan vanhojen osavaltioiden kunnallisia maksuja koskevat lait perustuvat PrKAG-lakiin. Saksan mukaan käsiteltävänä olevassa asiassa on erityisen tärkeää tarkastella Nordrhein-Westfalenin KAG-lakia vuodelta 1969 (31), joka oli mallina Brandenburgin KAG-laille ja korvasi PrKAG-lain vuodelta 1906. Nordrhein-Westfalenin KAG-laki vastaa sisällöllisesti PrKAG-lakia, vaikka siihen tehtiin välttämättömiä terminologisia mukautuksia (ks. tämän päätöksen johdanto-osan 128 kappale). Myös muiden osavaltioiden (esim. Rheinland-Pfalz, Schleswig-Holstein ja Hessen) kunnallisia maksuja koskevat lait perustuvat PrKAG-lakiin ja korvasivat sen.
Ala-argumentti c
(133)
Saksa väittää, että Brandenburgin KAG-lailla on erityinen asema toisen maailmansodan jälkeisen Saksan kahtia jakamisen seurauksena. DDR:n perustamista seuraavina vuosina lopetettiin paikallinen itsehallinto ja Brandenburgin ja muiden itäsaksalaisten osavaltioiden omat vaikutusalueet. Säädökset annettiin keskushallinnon tasolla. Paikallinen itsehallinto palautettiin 17 päivänä toukokuuta 1990 annetulla kunnallislailla (32) (jonka DDR:n parlamentti (Volkskammer) hyväksyi ennen Saksojen yhdistymistä 3 päivänä lokakuuta 1990), jossa vahvistettiin, että kunnat vastaavat itse taloudestaan. Tätä tarkoitusta varten niillä olisi oikeus periä korvauksia ja maksuja kunnallisista palveluista.
(134)
Brandenburgin KAG-laki 27 päivältä kesäkuuta 1991 perustuu Nordrhein-Westfalenin KAG-lakiin ja sen sisältö on käytännössä sama.
(135)
Vaikka lainsäädäntö kehittyi DDR:ssä eri tavalla, ei ole perusteltua kohdella itä- ja länsisaksalaisten osavaltioiden kunnallisia maksuja koskevia lakeja eri tavalla. Brandenburgin KAG-laki jatkaa PrKAG-lain oikeusperinnettä eikä noudata entisen DDR:n oikeusperinnettä. DDR:n (jäte)vedenkäsittelyjärjestelmän ja Brandenburgin nykyisen jätevedenkäsittelyjärjestelmän välillä ei ole institutionaalista jatkuvuutta. Toukokuun 17 päivänä 1990 annettu kunnallislaki muodosti perustan kunnallisia maksuja koskevien lakien antamiselle uusissa osavaltioissa. Uusien osavaltioiden kunnallisia maksuja koskevat lait olivat sisällöltään samanlaisia kuin vanhojen osavaltioiden vastaavat lait, jotka puolestaan perustuivat PrKAG-lakiin. Tämä oli väistämätön seuraus siitä, että uudet jäsenvaltiot liittyivät Saksan liittotasavaltaan perustuslain mukaisesti (33). Tämä käy erityisen selvästi ilmi siitä, kuinka Brandenburgin KAG-laki syntyi. Brandenburgin KAG-laki noudattaa Nordrhein-Westfalenin KAG-lain ja PrKAG-lain oikeusperinnettä. Saksan kahtiajako ja siitä seurauksena ollut oikeusperinteen katkeaminen Itä-Saksan osavaltioissa ei saisi vaikuttaa haitallisesti Brandenburgin KAG-lain tulkinnan yhteydessä.
(136)
Brandenburgin KAG-lailla on historiallinen yhteys PrKAG-lakiin.
(137)
Saksa toteaa lisäksi, että vastaavuusperiaate ja kustannusten kattamisen periaate olivat voimassa jo ennen ETY-sopimuksen voimaantuloa vuonna 1958. Vastaavuusperiaatteen mukaan maksu ei saa olla selvässä epäsuhteessa julkisen tahon tarjoaman palvelun arvoon. Tämä on osa oikeusvaltioperiaatetta, joka sisältyy perustuslakiin. Kustannusten kattamisen periaate tulee suoraan PrKAG-laista. Vaikka tätä periaatetta ei aina sovelleta tiukasti laskettaessa maksujen suuruutta, kunnan maksuista saamat tulot eivät saisi ylittää tuntuvasti sen kustannuksia.
Luottamuksensuojan periaatteen ja yhdenvertaisen kohtelun periaatteen noudattaminen
(138)
Saksa väittää lisäksi, että tuen takaisinperintä siinä tapauksessa, että komissio katsoisi Propapierilta perittyjen maksujen olevan toimintatukea, olisi vastoin luottamuksensuojan periaatetta ja yhdenvertaisen kohtelun periaatetta.
(139)
Luottamuksensuojan periaate merkitsee sitä, että 1) unionin elimen on täytynyt antaa aihetta perusteltuihin odotuksiin, ja 2) huolellinen ja järkevä taloudellinen toimija ei ole voinut ennakoida etuihinsa vaikuttavan toimenpiteen toteuttamista.
(140)
Koska GA-ohjelmaa (hyväksytty päätöksellä asiassa N 644e/02) ei katsottu valtiontueksi, Propapierille on voinut syntyä perusteltu odotus siitä, että sille ei myönnetä tukea. Kyseisen ohjelman yhdenmukaisuudesta unionin oikeuden kanssa ei aikaisemmin ollut epäilyjä, koska Euroopan komissio ei ollut koskaan aikaisemmin arvioinut vastaavia ohjelmia.
(141)
Jos komissio luokittelisi tuen, jota maksuihin ei sisälly, toimintatueksi ja määräisi perimään sen takaisin, olisi se myös vastoin yhdenvertaisen kohtelun periaatetta, jonka mukaan toisiinsa rinnastettavia tapauksia on kohdeltava samalla tavalla. Takaisinperintä antaisi edun Propapierin kilpailijoille.
4.3 SAKSAN KUNTAYHTYMIEN JA VKU:N HUOMAUTUKSET
(142)
Saksan kuntayhtymät ja VKU yhtyvät Saksan 28 päivänä tammikuuta 2011 esittämiin huomautuksiin, joiden laatimiseen ne osallistuivat. Ne viittaavat erityisesti siihen, että jätevedenkäsittely on Saksassa kunnille kuuluva tehtävä, joka ei ole taloudellista toimintaa. Kunnat järjestävät ja rahoittavat tämän tehtävän paikallisen itsehallintotehtävänsä puitteissa kansalaisten edun nimissä.
(143)
Saksan kuntaliitot ja VKU toteavat, että Brandenburgin KAG-lain 6 §:n 2 momentin 5 alamomentti, jonka mukaan jätevedenkäsittelylaitoksen käytöstä perittävien maksujen on katettava kustannukset, laskennalliset korot ja laskennalliset poistot, mutta avustuksia ei oteta huomioon laskettaessa sijoitetun pääoman laskennallisia korkoja, on käyttäjien edun mukainen. Koska kolmansien avustukset eivät ole kuntien sijoittamaa omaa pääomaa, ei käyttäjien pitäisi joutua maksamaan korkoja näistä avustuksista kunnille.
5. TOIMENPITEEN ARVIOINTI
(144)
Käsiteltävinä olevat toimenpiteet on luokiteltava valtiontueksi, jos seuraavat edellytykset täyttyvät: i) toimenpiteen on oltava jäsenvaltion myöntämä taikka valtion varoista myönnetty tuki, ii) yrityksen on saatava siitä taloudellista etua, iii) edun on oltava valikoiva ja iv) toimenpiteen on vääristettävä tai uhattava vääristää kilpailua ja vaikutettava jäsenvaltioiden väliseen kauppaan. Kyse on valtiontuesta, kun kaikki SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdan edellytykset täyttyvät.
(145)
Jo menettelyn aloittamispäätöksessä oli kiistatonta, että kaikissa käsiteltävinä olevissa toimenpiteissä käytetään valtion varoja ja että ne voisivat vääristää kilpailua ja kauppaa sisämarkkinoilla.
(146)
Komissio toteaa kantelijan väitteiden osalta, että on erotettava toisistaan 1) mahdollinen valtiontuki, jota myönnetään Propapierille sille omistettujen infrastruktuuritoimenpiteiden kautta (jätevedenkäsittelylaitoksen rakentaminen ja tietyt muut infrastruktuurihankkeet teollisuusalueen laajennusosalla, jolla Propapierin uusi tehdas sijaitsee), sekä 2) mahdollinen valtiontuki, jota myönnetään Propapierille alennettujen jätevedenkäsittelymaksujen muodossa.
5.1 ONKO JULKISILLA VAROILLA RAHOITETUISSA INFRASTRUKTUURIHANKKEISSA KYSE YLEISESTÄ VAI YKSINOMAAN PROPAPIERILLE TARKOITETUSTA ERITYISINFRASTRUKTUURISTA?
(147)
Komissio on aikaisemmin katsonut, että julkinen valta voi toteuttaa maankäyttöön liittyviä töitä alueensa kehittämiseksi. Ne voivat esimerkiksi rahoittaa infrastruktuureja, joista hyötyy koko väestö. Lisäksi komissio katsoo, että on yhdentekevää, mikä on syy infrastruktuurin rakentamiseen, kunhan siitä on hyötyä koko yhteisölle. Jos infrastruktuurista sen sijaan hyötyy ainoastaan yksi yksityinen yritys, on kyseisen yrityksen vastattava sen rahoituksesta. Tämä on seurausta siitä, että komission on arvioitava valtiontukien osalta toimenpiteen konkreettisia vaikutuksia eikä asetettuja tavoitteita. Sen vuoksi komissio katsoo käsiteltävänä olevassa asiassa, että sen on arvioitava, mitkä infrastruktuurit hyödyttävät koko yhteisöä (Propapier mukaan luettuna) ja mitkä ainoastaan Propapieria. Propapierin olisi rahoitettava ainoastaan jälkimmäiset (34).
(148)
Komissio toteaa, että yritykset eivät harjoita pysäköintialueen, tien ja Oder-Spree-kanavan toimintaa Euroopan unionin kilpailuoikeudessa tarkoitetussa merkityksessä, koska niiden käyttö on ilmaista. Sen vuoksi käsiteltävänä olevassa asiassa ei ole kyse valtiontuesta näiden infrastruktuurien omistajille ja toiminnan harjoittajille.
5.1.1 Pysäköintialue
(149)
Kantelija väittää, että pysäköintialueen sijainti ei ole suotuisa ja se on liian kaukana, jotta muut kaupungin keskustan liikeyritykset voisivat käyttää sitä ja kaupunki voisi sen seurauksena sulkea kuorma-autojen pysäköintipaikkoja kaupungin keskustassa. Saksa ei ole osoittanut päinvastaista; se, että pysäköintialue sijaitsee yrityksen välittömässä läheisyydessä, ei kuitenkaan automaattisesti merkitse sitä, että pysäköintialue on tarkoitettu kyseiselle yritykselle tai hyödyttää pääasiassa sitä. Kantelijan mainitsema liikennemerkki (ks. johdanto-osan 46 kappale), jolla osoitettiin kuorma-autojen pysäköintipaikkoja voimalaitokselle, oli vain tilapäinen ja yhteydessä voimalaitoksen rakennustöihin, jotka päättyivät maaliskuun 2011 lopussa. Komissio toteaa, että pysäköintialueelle on vapaa pääsy ja sille ohjataan liikennemerkein yleiseltä tieltä ilman tietyn yrityksen mainintaa. Sillä, onko pysäköintialueella palveluja, ei ole merkitystä pysäköintialueen yleiseksi infrastruktuuriksi luokittelun kannalta.
(150)
Saksa on esittänyt riittävästi todisteita siitä, että pysäköintialuetta ei rakennettu erityisesti Propapierille vaan se oli osa teollisuusalueen yleistä taloudellista kehityssuunnitelmaa. Lisäksi Propapierilla on oma pysäköintialueensa 27 kuorma-autolle ja 213 henkilöautolle. Suunnitteilla on lisätä henkilöautojen pysäköintipaikkoja 120:llä (rakennuslupa on jo myönnetty). Saksa vahvisti jo menettelyn aloittamispäätöksen ajankohtana, että Propapierin omat pysäköintipaikat riittivät sen työntekijöiden, tavarantoimittajien ja vierailijoiden ajoneuvojen pysäköintiin.
(151)
Edellä esitettyjen seikkojen perusteella komissio vahvistaa menettelyn aloittamispäätöksessä esittämänsä alustavan näkemyksen, jonka mukaan pysäköintialuetta ei ole tarkoitettu yksinomaan Propapierille eikä siihen sisälly valtiontukea.
5.1.2 Tie
(152)
Tie on yleinen tie. Se on osa teollisuusalueen yleistä kehityssuunnitelmaa, joka laadittiin jo vuonna 1993 eli paljon ennen Propapierin päätöstä sijoittautua alueelle. Toisin kuin kantelija väittää, tie ei pääty muutaman metrin päähän Propapierin paperitehtaasta, vaan se yhdistää nykyisen Oder-Spree-kanavan teollisuusalueen ja sen pohjoisen laajennusosan valtatiehen B 112. Viimeinen tiepätkä valmistui vuonna 2013. Uusi tie voi hyödyttää myös muita yrityksiä, sillä se tarjoaa ArcelorMittal-teollisuusalueelle ja muille teollisuusalueille uusia kehitysmahdollisuuksia. Tie voi lyhentää teollisen ja kaupallisen liikenteen ajoaikaa Frankfurtiin (Oder) ja se tarjoaa Frankfurtissa sijaitseville yrityksille paremman yhteyden Eisenhüttenstadtin sisävesisatamaan.
(153)
Sen vuoksi komissio vahvistaa menettelyn aloittamispäätöksessä esittämänsä alustavan näkemyksen, jonka mukaan tietä ei ole tarkoitettu yksinomaan Propapierille eikä siihen sisälly valtiontukea.
5.1.3 Oder-Spree-kanavan leventäminen/syventäminen,
(154)
Kantelija väitti kantelussaan, että Oder-Spree-kanavan leventämiseen ja syventämiseen liittyvät infrastruktuuritoimenpiteet on tarkoitettu ainoastaan Propapierin hyväksi ja sisältävät valtiontukea Propapierille. Eisenhüttenstadt laajensi vuonna 2008 Oder-Spree-kanavan teollisuusaluetta houkutellakseen alueelle yrityksiä. Vuodesta 2003 alkaen koko kanavan (joka kuuluu Euroopan laajuiseen verkkoon (TEN)) pituudelle on rakennettu sulkuja. Ei kuitenkaan ole mitään merkkejä, että nämä infrastruktuuritoimenpiteet olisivat yhteydessä Propapierin sijoittautumiseen alueelle, tai että toimenpiteillä myönnettäisiin Propapierille valikoiva etu. Lisäksi komissio on Saksan kanssa samaa mieltä siitä, että Oder-Spree-kanavan leventäminen/syventäminen on osa kanavan välttämätöntä säännöllistä kunnossapitoa.
(155)
Sen vuoksi komissio vahvistaa menettelyn aloittamispäätöksessä esittämänsä alustavan näkemyksen, jonka mukaan Oder-Spree-kanavan leventäminen/syventäminen ei muodosta valikoivaa etua Propapierille eikä siihen sisälly valtiontukea.
5.1.4 Jätevedenkäsittelylaitos
(156)
Komissio toteaa, että olemassa olevan jätevedenkäsittelyinfrastruktuurin kapasiteetti Oder-Spree-kanavan laajennetun teollisuusalueen ulkopuolella on rajallinen. Eisenhüttenstadtissa sijaitsevan olemassa olevan jätevedenkäsittelylaitoksen jäännöskapasiteetti olisi voinut kattaa ainoastaan pienen investoijan tarpeet, mutta ei olisi riittänyt, jos uudelle teollisuusalueelle olisi tullut suurempi tai useampi pienempi investoija.
(157)
Komissio toteaa lisäksi, että TAZV:n jätevedenkäsittelylaitosta ei rakennettu Propapieria varten. Laitoksen rakentamista suunniteltiin jo vuosina 2004-2006 muiden mahdollisten investointien yhteydessä kauan ennen Propapierin tulemista alueelle. Saksa esitti todisteita siitä, että jätevedenkäsittelylaitosta suunniteltiin jo osana Oder-Spree-kanavan teollisuusalueen taloudellista kehittämistä. Lisäksi Saksa esitti todisteita useista mainoskampanjoista investoijien houkuttelemiseksi Oder-Spree-kanavan teollisuusalueen laajennusosalle. Kampanjat eivät tähän mennessä ole kuitenkaan tuottaneet tulosta, sillä alueelliset viranomaiset eivät ole vielä onnistuneet houkuttelemaan muita investoijia (Propapierin, EnWB:n ja 5N PV:n lisäksi).
(158)
Vaikka jätevedenkäsittelylaitos on suunniteltu teknisesti - anaerobisen ensimmäisen puhdistusvaiheensa vuoksi - siten, että se voi käsitellä erittäin saastuneita teollisuusjätevesiä, joita syntyy esimerkiksi aaltopahvin valmistuksessa keräyspaperista, anaerobinen ensimmäinen puhdistusvaihe kiinnostaisi myös muita käyttäjiä, jotka tuottavat paljon orgaanisia ainesosia sisältäviä teollisuusjätevesiä, kuten juoma- ja elintarviketeollisuuden yritykset. Lisäksi sellaiset vedenkäsittelylaitokset, joilla on paljon orgaanisia ainesosia sisältäville teollisuusjätevesille anaerobinen ensimmäinen puhdistusvaihe, tuovat lukuisia taloudellisia ja ekologisia etuja.
(159)
Vaikka TAZV:n laitos kattaa nykyisessä kokoluokassaan pääasiassa Propapierin tarpeet, molemmat muut alueelle sijoittautuneet yritykset käyttävät sitä samoin ehdoin. Laitoksen modulaarinen rakennustapa mahdollistaa sen laajentamisen muiden käyttäjien jätevesien käsittelyä varten. Myös ilman modulaarista laajennusta laitoksella on tällä hetkellä ylimääräistä kapasiteettia noin [20-40] prosenttia, joka voitaisiin käyttää muiden yritysten jätevesien käsittelyyn. Nykyinen kokonaiskapasiteetti voitaisiin nostaa kaksinkertaiseksi (ks. johdanto-osan 80-84 kappale). Jätevedenkäsittelylaitos on kaikkien käyttäjien käytettävissä ilman syrjintää (teollisuusalueelle sijoittautuvien uusien investoijien on pakollista liittyä laitokseen ja käyttää sitä), ja laitos voi käsitellä myös muilla aloilla kuin paperiteollisuudessa toimivien yritysten jätevesiä.
(160)
Komission mielestä se, että TAZV:n laitosta käyttää tällä hetkellä pääasiassa (keskimäärin [ 70] prosenttia ja enintään [ 70] prosenttia) Propapier, ei välttämättä tarkoita sitä, että laitos muodostaa erityisinfrastruktuurin. Tämä johtuu siitä, että modulaarinen rakennustapa on rajoitettujen julkisten talousarviovarojen aikana taloudelliselta kannalta järkevä. Toisin kuin kantelija väittää, TAZV:n laitoksen kapasiteetin kaksinkertaistamisen edellyttämät kustannukset, jotka Saksan arvion mukaan ovat 50 prosenttia alhaisemmat kuin alkuinvestointikustannukset, osoittavat modulaarisen rakennustavan mahdollistavan mittakaavaetujen saavuttamisen.
(161)
Komissio pitää sitä, että laitoksen rakentamiseen myönnettiin aluetukea sillä edellytyksellä, että teollisuusalueen laajennusosalle sijoittautuu pääinvestoija (tässä tapauksessa Propapier) niukkojen julkisten varojen hyvänä hallinnointina, sillä ei ole järkevää aloittaa suuren julkisen infrastruktuurin rakentamista ennen kuin varmistutaan, että sillä on käyttöä, eikä myöskään mitoittaa laitosta liian suureksi.
(162)
Väite, jonka mukaan paperitehtailla on yleensä omat jätevedenkäsittelylaitoksensa, voidaan hylätä Saksan esittämien lukujen perusteella. Vaikka joillakin yrityksillä paperiteollisuuden alalla ja myös muilla teollisuuden aloilla on omat jätevedenkäsittelylaitoksensa, se ei vielä tarkoita sitä, että teollisten käyttäjien käyttäessä julkista jätevedenkäsittelylaitosta ne saisivat valtiolta edun, sillä käyttäjät kattavat ajan mittaan kustannukset suorittamiensa maksujen kautta.
(163)
Sen vuoksi komissio päättelee, että jätevedenkäsittelylaitos muodostaa yleisen infrastruktuurin ja että TAZV:n laitokselle myönnetty avustus ei ole investointitukea Propapierille. Toisin kuin pysäköintialueen, tien ja Oder-Spree-kanavan tapauksessa jätevedenkäsittelylaitoksen toiminnan harjoittaminen on taloudellista toimintaa, sillä toiminnanharjoittaja tarjoaa markkinoilla korvausta vastaan palvelua (jäteveden käsittely). Komissio on kuitenkin todennut, että TAZV:lle mahdollisesti myönnetty tuki olisi joka tapauksessa voimassa olevaa tukea (menettelyn aloittamispäätöksen johdanto-osan 51-57 kappale). Sen vuoksi tässä päätöksessä ei ole tarpeen arvioida tarkemmin TAZV:lle mahdollisesti myönnettyjä tukia.
(164)
Komissio päättelee, että valtion varoilla rahoitettuja infrastruktuurihankkeita teollisuusalueen laajennusosalla, jolla Propapierin tehdas sijaitsee, ei ole tarkoitettu ainoastaan paperitehtaalle ja sen vuoksi niitä ei voida katsoa Propapierille omistetuksi erityisinfrastruktuuriksi ja valtiontueksi sille. Tämä merkitsee sitä, että tuetut investoinnit eivät muodosta aluetukisuuntaviivojen 60 kohdassa tarkoitettua yhtä ainoaa investointia yhdessä Propapierin paperitehtaalle myönnetyn investointituen kanssa, jonka komissio hyväksyi asiassa SA.23827 (2013/C) antamallaan lopullisella päätöksellä (ks. alaviite 4). Näin ollen tämä päätös ei vaikuta kyseisen päätöksen kohteena olleen Propapierin investointituen arviointiin.
5.2 OVATKO JÄTEVEDENKÄSITTELYLAITOKSEN KÄYTTÖMAKSUJEN ALENNUKSET VALTIONTUKEA?
(165)
Saksa väitti, että sellaisen toimenpiteen tapauksessa, joka on myönnetty toiminnanharjoittajalle tukiohjelmasta, jota komissio ei ole luokitellut tueksi, ei olisi mahdollista siirtää tukea kyseisen infrastruktuurin käyttäjälle. Tältä osin komissio haluaa huomauttaa, että tukiohjelmasta N 644e/02 tehdyssä päätöksessä ei ilmaista näkemystä siitä, voisivatko infrastruktuurin käytöstä perittävät maksut mahdollisesti olla tukea infrastruktuurin käyttäjille. Komissio pysyy menettelyn aloittamispäätöksessä esittämässään kannassa, jonka mukaan sille ei ole annettu tiedoksi mitään maksujärjestelmää, joka koskisi ilmoitetun ohjelman nojalla myönnettyjä avustuksia. Sen vuoksi ei voida katsoa, että ohjelman hyväksymisestä annetulla päätöksellä hyväksyttäisiin implisiittisesti sallitut tuet, joiden oikeusperusta on kunnallisia maksuja koskeva laki.
(166)
SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdan mukaan jäsenvaltion myöntämä taikka valtion varoista muodossa tai toisessa myönnetty tuki, joka vääristää tai uhkaa vääristää kilpailua suosimalla jotakin yritystä tai tuotannonalaa, ei sovellu sisämarkkinoille, siltä osin kuin se vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan.
(167)
Valtiontuen olemassaolo on todettava siitä riippumatta, 1) vaaditaanko EU:n vesipuitedirektiivissä ja sen täytäntöönpanemiseksi annetussa Saksan lainsäädännössä jätevedenkäsittelypalvelujen tarjoamisesta aiheutuvien kaikkien kustannusten kattamista ja 2) ovatko maksut näiden säädösten määräysten mukaisia. Toisin sanoen toimenpiteet, jotka ovat sekä EU:n vesipuitedirektiivin että voimassa olevan Saksan lainsäädännön mukaisia, voivat kuitenkin olla valtiontukea, jos kaikki SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdan edellytykset täyttyvät (ks. johdanto-osan 144 kappale).
Valtion varat ja valtion toiminnaksi katsominen
(168)
Kunta määrittää ja perii jätevedenkäsittelylaitoksen käytöstä perittävät maksut Brandenburgin kunnallisia maksuja koskevan lain 6 §:n mukaisesti. Jos määritetyt maksut ovat alhaisemmat kuin mitä yksityinen sijoittaja olisi perinyt, merkitsee se kunnalle tulonmenetystä.
(169)
Sen vuoksi toimenpide olisi valtion myöntämä tai valtion varoista myönnetty SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdan mukaisessa merkityksessä, sillä kunta menettäisi tuloja Propapierille myönnetyn edun vuoksi.
(170)
Jos maksujen suuruus määritetään niin, että yritykselle syntyy siitä etua, olisi edun katsottava tulevan valtiolta, koska maksut on määrittänyt julkinen laitos, Eisenhüttenstadtin kaupunki.
Taloudellinen etu
(171)
Kuten menettelyn aloittamispäätöksessä (35) esitettiin, komission oli arvioitava, vahvistettiinko Propapierin maksamat jätevedenkäsittelymaksut niin, että Propapier sai (valikoivan) taloudellisen edun.
(172)
On näet muistettava, että tuomioistuimen vakiintuneen oikeuskäytännön mukaan ”etu” ei käsitä ainoastaan konkreettista tukea, kuten avustuksia, vaan myös toimenpiteitä, jotka erilaisissa muodoissaan keventävät yrityksen talousarvioon tavallisesti sisältyviä maksuja ja jotka ovat tästä syystä avustuksen luonteisia - olematta kuitenkaan avustuksia sanan varsinaisessa merkityksessä - ja joilla on samanlaiset vaikutukset kuin avustuksilla (36).
(173)
Kun edellä esitettyä sovelletaan käsiteltävänä olevaan asiaan, nousee esille kysymys, ovatko Propapierin maksamat jätevedenkäsittelymaksut alhaisemmat kuin kustannukset, jotka vastaavan yritykset olisi tavanomaisissa markkinaolosuhteissa katettava, toisin sanoen onko maksujen suuruus markkinataloustoimijaperiaatteen mukainen. Tätä voidaan komission mielestä arvioida kahdella tapaa:
-
vertaamalla Propapierin maksamaa hintaa viitehintaan, joka tavallisesti peritään kyseisessä jäsenvaltiossa jäteveden käsittelystä
-
kannattavuutta koskevalla ennakkoanalyysilla, joka osoittaa, että yksityinen toiminnanharjoittaja olisi perinyt saman suuruisen maksun.
Viitehinnat
(174)
Saksan kuvaileman markkinaorganisaation perusteella (ks. johdanto-osan 112 ja 113 kappale) ja ottaen huomioon, että (edes yksityiset) toiminnanharjoittajat eivät voi asettaa palvelujensa hintoja vapaasti, koska hinnat on määrätty lainsäädännössä (Brandenburgin KAG-laki), komissio katsoo, ettei ole mahdollista määrittää viitehintoja, jotka yksityinen toiminnanharjoittaja olisi vaatinut tavanomaisissa markkinaolosuhteissa.
(175)
Lisäksi komissio toteaa, että Saksa on esittänyt tietoja hinnoista, joita muut Propapierin kanssa samalla alalla toimivat yritykset maksavat. Vaikka Saksa väittää, että esitetyt viitehinnat ovat keskimääräisiä hintoja, joissa otetaan huomioon kaikki kustannukset, ei ole osoitusta siitä, sisältyykö näihin maksuihin valtiontukea. Komissio ei pystynyt poistamaan epäilyjään siitä, voitaisiinko näitä tietoja käyttää vertailun perustana. Tämä johtuu ennen kaikkea siitä, että komissio katsoo hintojen kuvastavan erilaisia kustannusrealiteetteja eikä ole varmaa, sisältyykö niihin valtiontukea.
Kannattavuutta koskeva ennakkoanalyysi
(176)
Koska luotettavia markkinaviitearvoja ei ole olemassa, komissio katsoo, että on mahdollista käyttää muuta yleisesti hyväksyttyä vakioarviointimenetelmää sen toteamiseksi, onko toimenpide toteutettu tavanomaisin markkinaehdoin. Kun on kyse infrastruktuurista, joka on avoin kaikille käyttäjille ja jota ei ole tarkoitettu tietylle käyttäjälle, komissio katsoo, että markkinataloussijoittajaa/-toimijaa koskevan periaatteen voidaan katsoa täyttyvän, kun infrastruktuurin käyttäjät ennakolta tarkasteluna parantavat asteittain toiminnanharjoittajan kannattavuutta (37).
(177)
Näin on silloin, kun toiminnanharjoittajan yksittäisen käyttäjän kanssa tekemä sopimus mahdollistaa sen, että toiminnanharjoittaja voi kattaa sopimuksesta johtuvat kustannukset ja saamaan kohtuullisen voittomarginaalin vakaiden keskipitkän aikavälin näkymien perusteella (38).
(178)
Lisäksi tässä analyysissa olisi otettava huomioon kaikki tulot ja kaikki odotettavissa olevat lisäkustannukset, joita toiminnanharjoittajalle aiheutuu kyseessä olevan käyttäjän toimintojen yhteydessä (39).
(179)
Näihin lisäkustannuksiin kuuluvat kaikki kustannus- ja investointilajit, kuten henkilöstöön, kalustoon ja investointeihin liittyvät lisäkustannukset, jotka aiheutuvat käyttäjän läsnäolosta (40). Sitä vastoin kustannuksia, jotka lentoasemalle kertyisivät joka tapauksessa riippumatta käyttäjän kanssa tehdystä sopimuksesta, ei pitäisi ottaa huomioon.
(180)
Näiden syiden vuoksi komissio katsoo, että markkinataloussijoittajaa/markkinataloustoimijaa koskeva periaate täyttyy, toisin sanoen alennetut maksut eivät anna Propapierille etua seuraavista syistä:
a)
Jätevedenkäsittelylaitos on avoin kaikille käyttäjille eikä sitä ole omistettu Propapierille.
b)
Propapierin suorittama maksu kattaa toiminnanharjoittamisesta, kunnossapidosta, huollosta, henkilöstöstä ja maksuhallinnosta aiheutuvat kustannukset, laskennalliset poistot ja laskennalliset korot 20 prosentille jätevedenkäsittelylaitokseen sijoitetusta omasta pääomasta. Näin ollen maksu kattaa kaikki lisäkustannukset, joita jätevedenkäsittelylaitoksen toiminnanharjoittajalle syntyy Propapierin toimintojen yhteydessä.
(181)
Kohtuullisesta voittomarginaalista, joka maksuilla on katettava lisäkustannusten lisäksi, voidaan todeta, että käsiteltävänä olevassa asiassa maksut eivät kata pelkästään lisäkustannuksia vaan myös laskennalliset korot 20 prosentille sijoitetusta omasta pääomasta. Vaikka tätä ei voida pitää edellä määritellyn lisäkustannusten laskentatavan perusteella kohtuullisena voittona, muodostaa se kuitenkin toiminnanharjoittajalle lisätulon aivan kuten kohtuullinen voitto tekisi.
(182)
Koska maksut eivät anna Propapierille etua eivätkä sen vuoksi ole valtiontukea, komission ei tarvinnut arvioida, ovatko ne voimassa olevaa tukea (ks. johdanto-osan 123-137 kappale) vai toimintatukea (ks. johdanto-osan 26 kappale) ja olisiko sellainen toimintatuki sisämarkkinoille soveltuvaa. Tämän perusteella komissio voi jättää avoimeksi myös sen, olisiko maksujen takaisinperintä (jos ne luokitellaan toimintatueksi) vastoin luottamuksensuojan periaatetta ja yhdenvertaisen kohtelun periaatetta.
6. PÄÄTELMÄ
(183)
Komissio päättelee, että TAZV:n jätevedenkäsittelylaitoksen, pysäköintialueen ja uuden tien rakentaminen ja Oder-Spree-kanavan leventäminen/syventäminen eivät ole erityisinfrastuktuuritoimenpiteitä.
(184)
Lisäksi komissio päättelee, että jätevedenkäsittelystä perityt maksut eivät muodosta valtiontukea. Markkinataloussijoittajaa/markkinataloustoimijaa koskeva periaate täyttyy, ja sen vuoksi Propapier PM2 GmbH ei saa taloudellista etua,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
Saksan toteuttamissa infrastruktuuritoimenpiteissä ei ole kyse Propapier PM2 GmbH:lle tarkoitetusta erityisinfrastruktuurista. TAZV:n Propapierilta jätevedenkäsittelylaitoksen käytöstä perimät maksut eivät sisällä valtiontukea. Sen vuoksi infrastruktuuritoimenpiteet ja maksujen määrittämistä koskevat säännöt eivät ole SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea.
2 artikla
Tämä päätös on osoitettu Saksan liittotasavallalle.
Tehty Brysselissä 1 päivänä lokakuuta 2014.