NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) 2015/479
ze dne 11. března 2015
o společných pravidlech vývozu
(kodifikované znění)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 207 odst. 2 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
v souladu s řádným legislativním postupem (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení Rady (ES) č. 1061/2009 (3) bylo podstatně změněno (4). Z důvodu srozumitelnosti a přehlednosti by mělo být uvedené nařízení kodifikováno.
(2)
Společná obchodní politika by měla být založena na jednotných zásadách.
(3)
Měla by být stanovena společná pravidla pro vývoz z Unie.
(4)
Ve všech členských státech je vývoz téměř úplně liberalizován. Za těchto podmínek je tudíž možné přijmout za zásadu Unie, že vývoz do třetích zemí nepodléhá žádným množstevním omezením, s výhradou výjimek stanovených tímto nařízením a aniž jsou dotčena opatření, jež mohou členské státy přijmout v souladu se Smlouvou.
(5)
Pokud se členský stát v důsledku neobvyklého vývoje trhu domnívá, že by mohla být nezbytná ochranná opatření, by měla být informována Komise.
(6)
Je nezbytné, aby zkoumání vývozních podmínek, vývoje vývoznu, různých hledisek hospodářské a obchodní situace a nutnosti přijetí případných opatření, prováděné zejména na základě informací týkajících se možné potřeby ochranných opatření, probíhalo na úrovni Unie.
(7)
Z tohoto zkoumání může vyplynout, že by Unie měla uplatnit dohled nad určitým vývozem nebo zavést prozatímní ochranná opatření jako ochranu proti nepředvídaným praktikám.
(8)
Ochranná opatření vynucená zájmy Unie by měla být přijímána s náležitým ohledem na stávající mezinárodní závazky.
(9)
Je nezbytné umožnit členským státům, které jsou vázány mezinárodními závazky zavádějícími v případě skutečných nebo potenciálních obtíží s dodávkami systém alokace ropných produktů mezi smluvními stranami, aby plnily z toho plynoucí závazky vůči třetím zemím, aniž jsou dotčeny předpisy Unie přijaté za stejným účelem. Toto oprávnění by mělo platit do té doby, než Evropský parlament a Rada přijmou vhodná opatření v souladu se závazky přijatými Unií nebo všemi členskými státy.
(10)
Toto nařízení by se mělo vztahovat na všechny průmyslové i zemědělské produkty. Jeho používání by se mělo doplňovat s používáním právních předpisů o společné organizaci zemědělských trhů a zvláštních předpisů vydaných na základě článku 352 Smlouvy vztahujících se na na zboží vyrobené ze zemědělských produktů. Je však třeba zabránit tomu, aby se ustanovení tohoto nařízení a ustanovení uvedených právních předpisů, zejména jejich ochranné doložky, překrývala.
(11)
Uplatňování tohoto nařízení vyžaduje jednotné podmínky pro přijímání ochranných opatření. Tato opatření by měla přijímat Komise v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 (5),
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
ZÁKLADNÍ ZÁSADA
Článek 1
Vývoz produktů z Unie do třetích zemí je volný, to znamená, že nepodléhá žádným množstevním omezením s výjimkou omezení uplatňovaných v souladu s tímto nařízením.
KAPITOLA II
POSTUP PRO KONZULTACE A POSKYTOVÁNÍ INFORMACÍ V UNII
Článek 2
Pokud se členský stát v důsledku neobvyklého vývoje trhu domnívá, že by mohla být nezbytná ochranná opatření ve smyslu kapitoly III, oznámí to Komisi, která uvědomí ostatní členské státy.
Článek 3
1. Komisi je nápomocen Výbor pro ochranná opatření, zřízený nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) 2015/478 (6). Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 5 nařízení (EU) č. 182/2011.
3. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 8 nařízení (EU) č. 182/2011 ve spojení s článkem 5 uvedeného nařízení.
Článek 4
Za účelem posouzení hospodářské a obchodní situace ve vztahu k určitému produktu může Komise požadovat po členských státech, aby jí poskytly statistické údaje o vývoji trhu s tímto produktem a za tím účelem vykonávaly v souladu se svými právními předpisy a s postupem, jejž Komise určí, dohled nad jeho vývozem. Členské státy přijmou veškerá opatření, jež jsou nezbytná pro uskutečnění požadavků Komise, a předávají Komisi požadované údaje. Komise uvědomí ostatní členské státy.
KAPITOLA III
OCHRANNÁ OPATŘENÍ
Článek 5
1. Za účelem zabránění kritické situaci, jež by nastala v důsledku nedostatku základních produktů, nebo za účelem nápravy takové situace, a pokud zájmy Unie vyžadují okamžitý zásah, může Komise na žádost členského státu nebo z vlastního podnětu a s přihlédnutím k povaze produktů a dalším zvláštnostem dotyčných transakcí podmínit vývoz produktu předložením vývozního povolení, které se uděluje podle pravidel a v mezích, které stanoví Komise přezkumným postupem podle čl. 3 odst. 2 nebo, v naléhavých případech, podle čl. 3 odst. 3.
2. Přijatá opatření se oznamují Evropskému parlamentu, Radě a členským státům. Tato opatření jsou okamžitě použitelná.
3. Opatření mohou být omezena na vývoz do určitých zemí nebo na vývoz z určitých oblastí Unie. Nedotýkají se produktů, které jsou již na cestě k hranici Unie.
4. Je-li Komise požádána členským státem o zásah, rozhodne o této žádosti v souladu s odstavcem 1 do pěti pracovních dnů od jejího obdržení.
5. Pokud Komise uplatní odstavec 1 tohoto článku, rozhodne o přijetí vhodných opatření uvedených v článku 6 ve lhůtě dvanácti pracovních dnů ode dne vstupu opatření, které přijala, v platnost. Pokud do šesti týdnů ode dne vstupu opatření v platnost nejsou žádná opatření přijata, považuje se takové opatření za zrušené.
Článek 6
1. Pokud to vyžadují zájmy Unie, může Komise přezkumným postupem podle čl. 3 odst. 2 přijmout vhodná opatření,
a)
aby zabránila kritické situaci, jež by nastala v důsledku nedostatku základních produktů, nebo k nápravě takové situace;
b)
aby umožnila plnění mezinárodních závazků přijatých Unií nebo všemi jeho členskými státy, zejména v oblasti obchodu se základními produkty.
2. Opatření uvedená v odstavci 1 mohou být omezena na vývoz do určitých zemí nebo na vývoz z určitých oblastí Unie. Nedotýkají se produktů, které jsou již na cestě k hranici Unie.
3. Při zavádění množstevních omezení vývozu se přihlíží zejména:
a)
k objemu zboží vyváženého na základě smluv uzavřených za běžných podmínek před vstupem ochranného opatření ve smyslu této kapitoly v platnost a oznámených Komisi dotyčným členským státem podle jeho vnitrostátních předpisů a
b)
k tomu, aby nebylo ohroženo dosažení cíle sledovaného zavedením množstevních omezení.
Článek 7
1. V průběhu uplatňování opatření uvedených v článcích 5 a 6 může Komise na žádost členského státu nebo z vlastního podnětu:
a)
posoudit účinky opatření;
b)
ověřit, zda je uplatňování opatření stále nutné.
Pokud se Komise domnívá, že zachování opatření je nutné, uvědomí v tomto smyslu členské státy.
2. Pokud se Komise domnívá, že je nutné některé opatření uvedené v článcích 5 a 6 zrušit nebo změnit, učiní tak přezkumným postupem podle čl. 3 odst. 2.
KAPITOLA IV
PŘECHODNÁ A ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 8
U produktů uvedených v příloze I jsou členské státy do doby, než Evropský parlament a Rada přijmou vhodná opatření v souladu s mezinárodními závazky přijatými Unií nebo všemi členskými státy, oprávněny, aniž jsou dotčena pravidla přijatá Unií v této oblasti, vytvořit mechanismy pro případ krize zavedením alokační povinnosti vůči třetím zemím podle mezinárodních závazků přijatých před vstupem tohoto nařízení v platnost.
Členské státy uvědomí Komisi o opatřeních, která hodlají přijmout. Komise sdělí přijatá opatření Radě a ostatním členským státům.
Článek 9
Komise zahrne informace o uplatňování tohoto nařízení do své výroční zprávy o uplatňování a provádění opatření na ochranu obchodu, kterou má předkládat Evropskému parlamentu a Radě podle článku 22a nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 (7).
Článek 10
Aniž jsou dotčeny jiné předpisy Unie, nevylučuje toto nařízení přijetí nebo uplatňování množstevních omezení vývozu členským státem z důvodu veřejné mravnosti, veřejného pořádku, veřejné bezpečnosti nebo ochrany zdraví a života lidí, zvířat a rostlin, národního kulturního pokladu, jenž má uměleckou, historickou nebo archeologickou hodnotu, nebo průmyslového a obchodního vlastnictví.
Článek 11
Tímto nařízením není dotčeno používání právních předpisů o společné organizaci zemědělských trhů ani zvláštních předpisů přijatých podle článku 352 Smlouvy vztahujících se na zboží vyrobené ze zemědělských produktu. Použije se k těmto předpisům doplňkově.
Článek 5 tohoto nařízení se však nepoužije na ty produkty upravené zmíněnými předpisy, pro které pravidla Unie o obchodu se třetími zeměmi stanoví možnost uplatnění množstevních omezení vývozu. Článek 4 se nepoužije na ty produkty upravené zmíněnými předpisy, u kterých pravidla Unie o obchodu se třetími zeměmi vyžadují vystavení licence nebo jiného vývozního dokladu.
Článek 12
Nařízení (ES) č. 1061/2009 se zrušuje.
Odkazy na zrušené nařízení se považují za odkazy na toto nařízení v souladu se srovnávací tabulkou obsaženou v příloze III.
Článek 13
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Ve Štrasburku dne 11. března 2015.
EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS (EU) 2015/479,
annettu 11 päivänä maaliskuuta 2015,
yhteisen vientimenettelyn käyttöönotosta
(kodifikaatio)
EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka
ottavat huomioon Euroopan unionista tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 207 artiklan 2 kohdan,
ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
sen jälkeen kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille,
ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (1),
noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä (2),
sekä katsovat seuraavaa:
(1)
Neuvoston asetusta (EY) N:o 1061/2009 (3) on muutettu huomattavilta osin (4). Sen vuoksi mainittu asetus olisi selkeyden ja järkeistämisen takia kodifioitava.
(2)
Yhteisen kauppapolitiikan olisi perustuttava yhdenmukaisiin periaatteisiin.
(3)
Olisi vahvistettava yhteiset säännöt unionin ulkopuolelle tapahtuvaa vientiä varten.
(4)
Vienti on lähes kokonaan vapautettu kaikissa jäsenvaltioissa. Näin ollen unionin tasolla voidaan noudattaa periaatetta, jonka mukaan kolmansiin maihin suuntautuvaa vientiä eivät koske mitkään määrälliset rajoitukset, jollei tässä asetuksessa säädetyistä poikkeuksista muuta johdu, ja sanotun rajoittamatta toimenpiteitä, jotka jäsenvaltiot voivat Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen mukaisesti toteuttaa.
(5)
Komissiolle olisi annettava asiasta tieto, jos jäsenvaltio markkinoiden poikkeuksellisen kehityksen vuoksi arvioi suojatoimenpiteiden voivan olla tarpeen.
(6)
On olennaista, että unionissa erityisesti näiden tietojen perusteella tutkitaan viennin edellytyksiä, viennin kehitystä sekä taloudellisen ja kaupallisen tilanteen eri näkökohtia ja tarvittaessa toteutettavia toimenpiteitä.
(7)
Unionin voi osoittautua tarpeelliseksi valvoa vientiä tietyiltä osin tai ottaa varotoimena käyttöön suojatoimenpiteitä ennakoimattomien käytäntöjen varalta.
(8)
Unionin etujen kannalta tarpeellisista suojatoimenpiteistä olisi säädettävä olemassa olevia kansainvälisiä velvoitteita noudattaen.
(9)
On tarpeen sallia jäsenvaltioiden, joita velvoittavat tosiasiallisten tai mahdollisten hankintavaikeuksien varalta sopijapuolten välisen öljytuotteiden jakelujärjestelmän sisältävät kansainväliset sitoumukset, noudattaa kolmansiin maihin nähden tästä johtuvia velvoitteita, sanotun kuitenkaan rajoittamatta unionin samaan tarkoitukseen antamien säännösten soveltamista. Tätä mahdollisuutta olisi sovellettava, kunnes Euroopan parlamentti ja neuvosto unionin tai kaikkien jäsenvaltioiden allekirjoittamien sitoumusten johdosta vahvistavat aiheelliset toimenpiteet.
(10)
Tämän asetuksen olisi koskettava kaikkia tuotteita, sekä teollisuus- että maataloustuotteita. Sitä olisi sovellettava täydentäen maatalouden yhteisiä markkinajärjestelyjä koskevaa sääntelyä sekä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 352 artiklan nojalla annettua, maataloustuotteiden jalostuksessa saatuihin tavaroihin sovellettavaa sääntelyä. Olisi kuitenkin vältettävä tämän asetuksen säännösten soveltamista samanaikaisesti edellä tarkoitettujen sääntelyiden ja erityisesti niihin sisältyvien suojalausekkeiden kanssa.
(11)
Tämän asetuksen täytäntöönpano edellyttää yhdenmukaisia edellytyksiä suojatoimenpiteiden hyväksymiselle. Komission olisi hyväksyttävä nämä toimenpiteet Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 182/2011 (5) mukaisesti,
OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN ASETUKSEN:
I LUKU
PERUSPERIAATE
1 artikla
Vienti unionista kolmansiin maihin on vapaata, toisin sanoen sitä eivät koske määrälliset rajoitukset, lukuun ottamatta tämän asetuksen mukaisesti sovellettavia rajoituksia.
II LUKU
UNIONIN TIETOJENVAIHTO- JA NEUVOTTELUMENETTELY
2 artikla
Jos jäsenvaltio markkinoiden poikkeuksellisen kehityksen vuoksi arvioi III luvussa tarkoitettujen suojatoimenpiteiden voivan olla tarpeen, sen on annettava asiasta tieto komissiolle, joka ilmoittaa asiasta muille jäsenvaltioille.
3 artikla
1. Komissiota avustaa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) 2015/478 (6) perustettu suojatoimenpidekomitea. Tämä komitea on asetuksessa (EU) N:o 182/2011 tarkoitettu komitea.
2. Kun viitataan tähän kohtaan, sovelletaan asetuksen (EU) N:o 182/2011 5 artiklaa.
3. Kun viitataan tähän kohtaan, sovelletaan asetuksen (EU) N:o 182/2011 8 artiklaa yhdessä sen 5 artiklan kanssa.
4 artikla
Komissio voi tietyn tuotteen taloudellisen ja kaupallisen tilanteen määrittämiseksi pyytää jäsenvaltioita toimittamaan kyseisen tuotteen markkinoiden kehitystä koskevia tilastotietoja ja tätä varten valvomaan sen vientiä kansallisen lainsäädännön sekä komission ilmaisemien yksityiskohtaisten sääntöjen mukaisesti. Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet komission pyyntöjen noudattamiseksi ja toimitettava komissiolle pyydetyt tiedot. Komissio ilmoittaa asiasta muille jäsenvaltioille.
III LUKU
SUOJATOIMENPITEET
5 artikla
1. Komissio voi elintärkeiden tuotteiden puutteesta aiheutuvan kriittisen tilanteen ehkäisemiseksi ja korjaamiseksi sekä unionin edun vaatiessa välittömiä toimia asettaa jäsenvaltion pyynnöstä tai omasta aloitteestaan sekä kyseisten tuotteiden luonteen ja kyseisten liiketoimien muut erityispiirteet huomioon ottaen tuotteen viennin edellytykseksi, että esitetään vientilupa, joka myönnetään niiden yksityiskohtaisten sääntöjen mukaisesti ja sellaisin rajoituksin, joista komissio säätää 3 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen tai kiireellisissä tapauksissa 3 artiklan 3 kohdan mukaisesti.
2. Toteutetut toimenpiteet annetaan tiedoksi Euroopan parlamentille, neuvostolle ja jäsenvaltioille. Niitä sovelletaan välittömästi.
3. Toimenpiteet voidaan rajoittaa koskemaan tiettyjä määrämaita ja vientiä tietyiltä unionin alueilta. Ne eivät koske tuotteita kuljetettaessa niitä unionin rajalle.
4. Jos jäsenvaltio on pyytänyt komission toimia, komissio tekee 1 kohdan mukaisesti päätöksen asiasta viiden työpäivän kuluessa pyynnön vastaanottopäivästä.
5. Jos komissio on toiminut tämän artiklan 1 kohdan nojalla, se tekee 12 työpäivän kuluessa toteuttamansa toimenpiteen voimaantulopäivästä päätöksen siitä, hyväksyykö se 6 artiklassa säädettyjä aiheellisia toimenpiteitä. Jos toimenpiteen voimaantulopäivää seuraavan kuuden viikon päättyessä mitään toimenpiteitä ei ole hyväksytty, kyseinen toimenpide on katsottava kumotuksi.
6 artikla
1. Komissio voi unionin edun niin vaatiessa hyväksyä 3 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen asianmukaisia toimenpiteitä
a)
elintärkeiden tuotteiden puutteesta aiheutuvan kriittisen tilanteen ehkäisemiseksi tai korjaamiseksi;
b)
unionin tai kaikkien sen jäsenvaltioiden allekirjoittamien kansainvälisten, erityisesti perustuotteiden kauppaa koskevien sitoumusten täytäntöönpanon mahdollistamiseksi.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetut toimenpiteet voidaan rajoittaa koskemaan tiettyjä määrämaita ja vientiä tietyiltä unionin alueilta. Ne eivät koske tuotteita kuljetettaessa niitä unionin rajalle.
3. Viennin määrällisiä rajoituksia käyttöön otettaessa otetaan erityisesti huomioon
a)
tavanomaisissa olosuhteissa ennen tässä luvussa tarkoitetun suojatoimenpiteen voimaantuloa tehtyjen ja asianomaisen jäsenvaltion kansallisten säännöstensä mukaisesti komissiolle ilmoittamien sopimusten määrä; ja
b)
että määrällisten rajoitusten käyttöönotolle asetetun tavoitteen saavuttaminen ei saa vaarantua.
7 artikla
1. Kun 5 ja 6 artiklassa tarkoitettua toimenpidettä sovelletaan, komissio voi joko jonkin jäsenvaltion pyynnöstä tai omasta aloitteestaan
a)
tutkia tämän toimenpiteen vaikutuksia;
b)
tarkistaa, onko toimenpiteen soveltaminen edelleen tarpeellista.
Jos komissio katsoo, että toimenpiteen soveltaminen on edelleen tarpeellista, se ilmoittaa tästä jäsenvaltioille.
2. Jos komissio katsoo, että 5 tai 6 artiklassa tarkoitettujen toimenpiteiden kumoaminen tai muuttaminen on tarpeen, se toimii 3 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.
IV LUKU
SIIRTYMÄ- JA LOPPUSÄÄNNÖKSET
8 artikla
Kunnes Euroopan parlamentti ja neuvosto unionin tai kaikkien sen jäsenvaltioiden allekirjoittamien kansainvälisten sitoumusten johdosta hyväksyvät aiheelliset toimenpiteet, jäsenvaltiot voivat liitteessä I lueteltujen tuotteiden osalta panna täytäntöön kolmansiin maihin suuntautuvaan jakeluun velvoittavat kriisijärjestelmät, joista määrätään ennen tämän asetuksen voimaantuloa allekirjoitetuissa kansainvälisissä sitoumuksissa, sanotun kuitenkaan rajoittamatta unionin tällä alalla hyväksymien sääntöjen soveltamista.
Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle toimenpiteistä, jotka ne aikovat toteuttaa. Komission on annettava toteutetut toimenpiteet tiedoksi neuvostolle ja muille jäsenvaltioille.
9 artikla
Komissio sisällyttää tietoja tämän asetuksen täytäntöönpanosta neuvoston asetuksen (EY) N:o 1225/2009 (7) 22 a artiklan mukaiseen Euroopan parlamentille ja neuvostolle esitettävään vuosittaiseen kertomukseensa kaupan suojatoimenpiteiden soveltamisesta ja täytäntöönpanosta.
10 artikla
Tämä asetus ei estä jäsenvaltioita määräämästä tai soveltamasta viennin määrällisiä rajoituksia, jotka ovat perusteltuja julkisen moraalin, yleisen järjestyksen tai turvallisuuden kannalta, ihmisten, eläinten tai kasvien terveyden ja elämän suojelemiseksi, taiteellisten, historiallisten tai arkeologisten kansallisaarteiden suojelemiseksi taikka teollisen ja kaupallisen omaisuuden suojelemiseksi, sanotun kuitenkaan rajoittamatta muiden unionin säännösten soveltamista.
11 artikla
Tämä asetus ei estä soveltamasta maatalouden yhteisiä markkinajärjestelyjä koskevaa sääntelyä eikä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 352 artiklan nojalla annettua, maataloustuotteiden jalostuksessa saatuihin tavaroihin sovellettavaa erityissääntelyä. Asetusta sovelletaan täydentävästi suhteessa kyseisiin välineisiin.
Mitä tämän asetuksen 5 artiklassa säädetään, ei kuitenkaan sovelleta niihin näiden sääntelyiden soveltamisalaan kuuluviin tuotteisiin, joihin unionin kolmansien maiden kanssa käymää kauppaa koskevan menettelyn perusteella voidaan soveltaa viennin määrällisiä rajoituksia. Mitä 4 artiklassa säädetään, ei sovelleta niihin näiden sääntelyiden soveltamisalaan kuuluviin tuotteisiin, joiden osalta unionin kolmansien maiden kanssa käymää kauppaa koskeva menettely edellyttää vientilisenssin tai muun vientiasiakirjan esittämistä.
12 artikla
Kumotaan asetus (EY) N:o 1061/2009.
Viittauksia kumottuun asetukseen pidetään viittauksina tähän asetukseen liitteessä III olevan vastaavuustaulukon mukaisesti.
13 artikla
Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Strasbourgissa 11 päivänä maaliskuuta 2015.