ROZHODNUTÍ RADY
ze dne 6. května 2014
o hlavních směrech politik zaměstnanosti členských států pro rok 2014
(2014/322/EU)
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 148 odst. 2 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu (1),
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (2),
po konzultaci s Výborem regionů,
s ohledem na stanovisko Výboru pro zaměstnanost,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
V článku 145 Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva o fungování EU“) se stanoví, že členské státy a Unie pracují na rozvoji koordinované strategie zaměstnanosti a zejména na podpoře kvalifikace, vzdělání a přizpůsobivosti pracovníků a schopnosti trhů práce reagovat na hospodářské změny, aby dosáhly cílů vymezených v článku 3 Smlouvy o Evropské unii.
(2)
Strategie Evropa 2020, navržená Komisí, umožňuje Unii nasměrovat své hospodářství k inteligentnímu a udržitelnému růstu podporujícímu začlenění a doprovázenému vysokou úrovní zaměstnanosti, produktivity a sociální soudržnosti. Dne 13. července 2010 přijala Rada doporučení o hlavních směrech hospodářských politik členských států a Unie (3). Dále dne 21. října 2010 přijala Rada rozhodnutí 2010/707/EU (4) (dále jen „hlavní směry politik zaměstnanosti“) Tyto soubory hlavních směrů tvoří integrované hlavní směry pro provádění strategie. (dále jen „integrované hlavní směry“) Pět hlavních cílů, které jsou uvedeny v příslušných integrovaných hlavních směrech, představují společné cíle, jimiž se řídí opatření členských států, a zohledňuje příslušnou výchozí situaci a podmínky v jednotlivých členských státech, jakož i situaci a podmínky v Unii. Vedoucí úlohu při realizaci cílů zaměstnanosti a pracovního trhu strategie Evropa 2020 má Evropská strategie zaměstnanosti.
(3)
Integrované hlavní směry jsou v souladu se závěry Evropské rady ze dne 17. června 2010. Členským státům poskytují jasná vodítka, pokud jde o definování národních programů reforem a provádění reforem. Hlavní směry politik zaměstnanosti by měly být základem pro veškerá doporučení, která může Rada adresovat členským státům na základě čl. 148 odst. 4 Smlouvy o fungování EU, stejně jako pro doporučení podávaná konkrétním členským státům na základě čl. 121 odst. 2 Smlouvy o fungování EU. Hlavní směry politik zaměstnanosti by měly být rovněž podkladem pro přípravu společné zprávy o zaměstnanosti, kterou Rada a Komise zasílají každoročně Evropské radě.
(4)
Posouzení národních programů reforem členských států, které je součástí společné zprávy o zaměstnanosti přijatého Radou dne 28. února 2013, ukazuje, že členské státy by měly nadále vyvíjet co největší úsilí při řešení těchto priorit: zvyšování účasti na trhu práce a snižování strukturální nezaměstnanosti, rozvoj kvalifikovaných pracovních sil, které budou odpovídat na potřeby trhu práce a podpora kvality pracovních míst a celoživotního učení, zvyšování účinnosti systémů vzdělávání a odborné přípravy na všech úrovních a zvyšování účasti na terciárním vzdělávání, podpora sociálního začleňování a boj proti chudobě.
(5)
Hlavní směry politik zaměstnanosti by měly zůstat až do konce roku 2014 stabilní, aby bylo možné se zaměřit na jejich provádění. Až do konce roku 2014 by možnosti jejich aktualizace měly být nadále přísně omezeny. V letech 2011, 2012 a 2013 zůstaly hlavní směry politik zaměstnanosti beze změn. Beze změn by měly zůstat i v roce 2014,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Hlavní směry politik zaměstnanosti členských států, které jsou stanoveny v příloze rozhodnutí 2010/707/EU, zůstávají v platnosti i pro rok 2014 a členské státy k nim budou ve svých politikách zaměstnanosti přihlížet.
Článek 2
Toto rozhodnutí je určeno členským státům.
V Bruselu dne 6. května 2014.
NEUVOSTON PÄÄTÖS,
annettu 6 päivänä toukokuuta 2014,
jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan suuntaviivoista vuodelle 2014
(2014/322/EU)
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 148 artiklan 2 kohdan,
ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon (1),
ottaa huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (2),
ovat kuulleet alueiden komiteaa,
ottaa huomioon työllisyyskomitean lausunnon,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 145 artiklassa määrätään, että jäsenvaltiot ja unioni pyrkivät kehittämään yhteen sovitettua työllisyysstrategiaa ja erityisesti edistämään ammattitaitoisen, koulutetun ja mukautumiskykyisen työvoiman sekä talouden muutoksiin reagoivien työmarkkinoiden kehittymistä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 3 artiklassa määriteltyjen tavoitteiden saavuttamiseksi.
(2)
Komission esittämän ”Eurooppa 2020” -strategian avulla unioni pystyy ohjaamaan taloutensa kohti älykästä, kestävää ja osallistavaa kasvua yhdistettynä työllisyyden, tuottavuuden ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden korkeaan tasoon. Neuvosto antoi 13 päivänä heinäkuuta 2010 suosituksen jäsenvaltioiden ja unionin talouspolitiikan laajoista suuntaviivoista (3). Lisäksi neuvosto antoi 21 päivänä lokakuuta 2010 päätöksen 2010/707/EU (4), jäljempänä ’työllisyyspolitiikan suuntaviivat’. Nämä suuntaviivat yhdessä muodostavat Eurooppa 2020 -strategian täytäntöönpanon yhdennetyt suuntaviivat, jäljempänä ’yhdennetyt suuntaviivat’. Asianomaisten yhdennettyjen suuntaviivojen alla luetellut viisi yleistavoitetta muodostavat yhteiset jäsenvaltioiden toimia ohjaavat tavoitteet, ottaen huomioon jäsenvaltioiden suhteelliset lähtökohdat ja kansalliset olosuhteet sekä unionin lähtökohdat ja tavoitteet. Euroopan työllisyysstrategia on keskeisessä asemassa pantaessa täytäntöön Eurooppa 2020 -strategiaan sisältyviä työllisyys- ja työmarkkinatavoitteita.
(3)
Nämä yhdennetyt suuntaviivat ovat 17 päivänä kesäkuuta 2010 kokoontuneen Eurooppa-neuvoston päätelmien mukaisia. Jäsenvaltioille annetaan niissä täsmällisiä ohjeita niiden kansallisten uudistusohjelmien määrittelemisestä ja uudistusten toteuttamisesta. Työllisyyspolitiikan suuntaviivojen olisi oltava perustana maakohtaisille suosituksille, joita neuvosto voi antaa jäsenvaltioille Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 148 artiklan 4 kohdan nojalla rinnakkain jäsenvaltioille kyseisen perussopimuksen 121 artiklan 2 kohdan nojalla annettujen maakohtaisten suositusten kanssa. Työllisyyspolitiikan suuntaviivojen olisi myös oltava perustana yhteiselle työllisyysraportille, jonka neuvosto ja komissio antavat vuosittain Eurooppa-neuvostolle.
(4)
Neuvoston 28 päivänä helmikuuta 2013 hyväksymään yhteiseen työllisyysraporttiin sisältyvä jäsenvaltioiden kansallisten uudistusohjelmien tarkastelu osoittaa, että jäsenvaltioiden olisi jatkettava toimia painopistealueilla, joita ovat työvoimaosuuden nostaminen ja rakennetyöttömyyden laskeminen, työvoimamarkkinoiden tarpeita vastaavan ammattitaitoisen työvoiman kehittäminen, työn laadun ja elinikäisen oppimisen edistäminen, koulutusjärjestelmien tulosten parantaminen kaikilla tasoilla ja korkea-asteen koulutukseen osallistumisen lisääminen, yhteiskunnallisen osallisuuden edistäminen ja köyhyyden torjuminen.
(5)
Työllisyyspolitiikan suuntaviivat olisi pidettävä vakaina vuoden 2014 loppuun, jotta niiden täytäntöönpanoon voidaan keskittyä. Työllisyyspolitiikan suuntaviivojen ajan tasalle saattamisen olisi oltava hyvin rajoitettua vuoden 2014 loppuun asti. Vuosina 2011, 2012 ja 2013 työllisyyspolitiikan suuntaviivat pidettiin voimassa. Ne olisi pidettävä voimassa vuonna 2014,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
Päätöksen 2010/707/EU liitteessä vahvistetut jäsenvaltioiden työllisyyspolitiikan suuntaviivat pidetään voimassa vuonna 2014, ja jäsenvaltioiden on otettava ne huomioon työllisyyspolitiikoissaan.
2 artikla
Tämä päätös on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.
Tehty Brysselissä 6 päivänä toukokuuta 2014.