NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 526/2013
ze dne 21. května 2013
o Agentuře Evropské unie pro bezpečnost sítí a informací (ENISA) a o zrušení nařízení (ES) č. 460/2004
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 114 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
v souladu s řádným legislativním postupem (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Elektronické komunikace, infrastruktura a služby jsou jak přímo, tak nepřímo důležitými faktory hospodářského a sociálního rozvoje. Hrají důležitou roli pro společnost a samy o sobě se staly obecně rozšířenými podobně jako zařízení pro dodávku elektřiny a vody a představují také důležité faktory při zásobování elektřinou, vodou a poskytování dalších klíčových služeb. Komunikační sítě plní funkci sociálního a inovačního katalyzátoru, přičemž znásobují dopad technologií a formují chování spotřebitelů, modely podnikání, průmysl, jakož i občanství a politický život. Jejich narušení může způsobit značnou fyzickou újmu a sociální a hospodářské škody, což zdůrazňuje význam opatření ke zvýšení ochrany a odolnosti zaměřených na zajištění kontinuity klíčových služeb. Bezpečnost elektronických komunikací, infrastruktury a služeb, zejména jejich integrita, dostupnost a důvěrnost, je postavena před výzvy, které se neustále rozšiřují a které mimo jiné souvisí s jednotlivými složkami komunikační infrastruktury a softwarem řídicím tyto složky, s infrastrukturou obecně a se službami poskytovanými prostřednictvím této infrastruktury. Obavy společnosti vzrůstají v neposlední řadě kvůli možným problémům z důvodu složitosti systému, poruch, systémových nedostatků, nehod, chyb a útoků, které mohou mít důsledky pro elektronickou a fyzickou infrastrukturu zajišťující služby důležité pro blahobyt evropských občanů.
(2)
Oblast hrozeb se neustále mění a bezpečnostní události mohou podlomit důvěru uživatelů v technologie, sítě a služby, a tím ovlivnit jejich schopnost plně využívat potenciálu vnitřního trhu a rozšířeného využívání informačních a komunikačních technologií (IKT).
(3)
Pravidelné posuzování stavu bezpečnosti sítí a informací v Unii na základě spolehlivých údajů Unie, ale i systematických předpovědí budoucího vývoje, výzev a hrozeb, a to jak na unijní, tak na celosvětové úrovni, je proto důležité pro tvůrce politik, odvětví a uživatele.
(4)
Rozhodnutím 2004/97/ES, Euratom (3), přijatém na zasedání Evropské rady dne 13. prosince 2003, zástupci členských států rozhodli, že Evropská agentura pro bezpečnost sítí a informací (ENISA), která byla zřízena na základě návrhu Komise, bude mít sídlo v Řecku ve městě, které určí řecká vláda. Na základě tohoto rozhodnutí řecká vláda určila, že ENISA bude mít své sídlo v Heraklionu na Krétě.
(5)
Dne 1.dubna 2005 byla mezi agenturou a hostitelským členským státem uzavřena dohoda o sídle.
(6)
Hostitelský členský stát agentury by měl zajistit co nejlepší podmínky pro bezproblémové a účinné fungování agentury. V zájmu zajištění řádného a účinného plnění úkolů agentury, přijímání a udržení si zaměstnanců a v zájmu zvýšení účinnosti v oblasti vytváření sítí je naprosto nezbytné, aby bylo sídlo agentury vhodně umístěno, přičemž by mimo jiné mělo být zajištěno odpovídající dopravní spojení a zařízení pro manžely/manželky a děti zaměstnanců agentury. Nezbytná opatření by měla být stanovena v dohodě mezi agenturou a daným hostitelským členským státem uzavřené poté, co bude schválena správní rady agentury.
(7)
S cílem zlepšit svou provozní účinnost agentura zřídila pobočku v metropolitní oblasti Atén, jež by měla být spravována se souhlasem a za podpory hostitelského členského státu a v níž by měli pracovat provozní zaměstnanci agentury. Zaměstnanci administrativního úseku agentury (včetně výkonného ředitele) a zaměstnanci finančního oddělení, oddělení sekundárního výzkumu a analýz, oddělení pro správu informačních technologií a zařízení, oddělení pro lidské zdroje, oddělení pro odborné vzdělávání a oddělení pro komunikaci a veřejné záležitosti by měli mít svá pracoviště v Heraklionu.
(8)
Agentura má právo rozhodovat o svých organizačních záležitostech v zájmu zajištění řádného a účinného plnění svých úkolů, přičemž má dodržovat ustanovení o svém sídle a o pobočce v Aténách uvedená v tomto nařízení. S cílem zajistit vykonávání úkolů, v jejichž rámci je nezbytné spolupracovat s klíčovými zúčastněnými stranami, jako jsou orgány Unie, by agentura měla zejména přijmout potřebná praktická opatření zvyšující operační účinnost v této oblasti.
(9)
Evropský parlament a Rada přijaly v roce 2004 nařízení (ES) č. 460/2004 (4) o zřízení agentury ENISA za účelem přispět k cílům zajištění vysoké úrovně bezpečnosti sítí a informací v Unii a vytvoření kultury bezpečnosti sítí a informací v zájmu občanů, spotřebitelů, podniků a veřejné správy. V roce 2008 přijaly Evropský parlament a Rada nařízení (ES) č. 1007/2008 (5), kterým byl mandát agentury prodloužen do března 2012. Nařízení (ES) č. 580/2011 (6) prodlužuje mandát agentury do 13. září 2013.
(10)
Agentura by měla být nástupcem agentury ENISA zřízené nařízením (ES) č. 460/2004. Podle rozhodnutí zástupců členských států přijatého na zasedání Evropské rady dne 13. prosince 2003 by měl hostitelský členský stát udržovat a dále rozvíjet současná praktická ujednání, aby zajistil bezproblémový a účelný provoz agentury, včetně její pobočky se sídlem v Aténách, a usnadnil přijímání vysoce kvalifikovaných zaměstnanců a jejich udržení.
(11)
Od vytvoření agentury ENISA se úkoly v bezpečnosti sítí a informací změnily spolu s technologií, vývojem trhu a sociálně ekonomickým vývojem a byly předmětem dalšího zvažování a diskuse. Unie v reakci na měnící se úkoly aktualizovala své priority pro politiku bezpečnosti sítí a informací. Cílem tohoto nařízení je posílit agenturu, aby úspěšně přispívala k úsilí orgánů Unie a členských států o rozvoj evropské kapacity pro zvládnutí úkolů týkajících se bezpečnosti sítí a informací.
(12)
Opatření vnitřního trhu v oblasti bezpečnosti elektronických komunikací a obecněji v bezpečnosti sítí a informací si vyžadují různé formy technických a organizačních postupů orgánů Unie a členských států. Nestejnorodé uplatňování těchto požadavků může vést k neúčinným řešením a vytvářet překážky vnitřního trhu. Je tedy třeba vytvořit odborné středisko na úrovni Unie, které by poskytovalo pokyny, poradenství a pomoc v otázkách týkajících se bezpečnosti sítí a informací a které by bylo oporou orgánů Unie a členských států. Agentura může reagovat na tyto potřeby rozvojem a udržováním vysoké úrovně odborných znalostí a tím, že bude nápomocna orgánům Unie, členským státům a následně i podnikatelskému sektoru při dodržování právních a regulačních požadavků bezpečnosti sítí a informací a odhalování a řešení problémů v oblasti bezpečnosti sítí a informací, a bude tak přispívat k řádnému fungování vnitřního trhu.
(13)
Agentura by měla plnit úkoly, které jí byly uloženy právními akty Unie v oblasti elektronických komunikací, a celkově přispívat k vyšší úrovni bezpečnosti elektronických komunikací i ochrany soukromí a osobních údajů kromě jiného poskytováním odborných znalostí a poradenství, podporou výměny osvědčených postupů a předkládáním politických doporučení.
(14)
Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/21/ES ze dne 7. března 2002 o společném předpisovém rámci pro sítě a služby elektronických komunikací (rámcová směrnice) (7) požaduje, aby poskytovatelé veřejných elektronických komunikačních sítí nebo veřejně dostupných elektronických komunikačních služeb přijali příslušná opatření k zachování jejich integrity a bezpečnosti a stanoví vnitrostátním regulačním orgánům povinnost případně informovat mimo jiné agenturu o každém narušení bezpečnosti či ztrátě integrity, jež mají významný dopad na fungování sítí či služeb, a předkládat Komisi a agentuře výroční souhrnnou zprávu o obdržených oznámeních a přijatých opatřeních. Směrnice 2002/21/ES dále vyzývá agenturu, aby poskytováním stanovisek přispívala k harmonizaci příslušných technických a organizačních bezpečnostních opatření.
(15)
Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/58/ES ze dne 12. července 2002 o zpracování osobních údajů a ochraně soukromí v odvětví elektronických komunikací (směrnice o soukromí a elektronických komunikacích) (8) stanoví pro poskytovatele veřejně dostupných elektronických komunikací povinnost, aby přijali vhodná technická a organizační opatření k zajištění bezpečnosti svých služeb, a stanoví také požadavek na zachování důvěrného charakteru sdělení a souvisejících provozních údajů. Pro poskytovatele služeb elektronických komunikací směrnice 2002/58/ES zavádí povinnost informovat o narušení osobních údajů a oznamovat je. Také požaduje, aby Komise s agenturou konzultovala veškerá technická prováděcí opatření, která mají být přijata, pokud jde o okolnosti nebo formát a postupy, jež se vztahují na povinnost informovat o narušení osobních údajů a oznamovat je. Směrnice Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES ze dne 24. října 1995 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů (9) požaduje, aby členské státy stanovily, že osoby kontrolující osobní údaje musí přijmout vhodná technická a organizační opatření na ochranu osobních údajů proti náhodnému nebo nedovolenému zničení, náhodné ztrátě, úpravám, neoprávněnému sdělování nebo přístupu, zejména pokud zpracování zahrnuje předávání údajů v síti, jakož i proti jakékoli jiné podobě nedovoleného zpracování.
(16)
Agentura by měla přispívat k vysoké úrovni bezpečnosti sítí a informací a k lepší ochraně soukromí a osobních údajů a vytvářet a podporovat kulturu bezpečnosti sítí a informací v zájmu občanů, spotřebitelů, podniků a organizací veřejného sektoru v Unii, a napomáhat tak řádnému fungování vnitřního trhu. K dosažení tohoto cíle by agentuře měly být přiděleny nezbytné rozpočtové prostředky.
(17)
Vzhledem ke stále většímu významu elektronických sítí a komunikací, které nyní představují páteř evropského hospodářství, a stávající velikosti digitálního hospodářství by mělo dojít k navýšení finančních a lidských zdrojů vyčleněných pro agenturu tak, aby odpovídaly její posílené úloze a úkolům a jejímu klíčovému postavení při obraně evropského digitálního ekosystému.
(18)
Agentura by měla působit jako referenční bod a působit spolehlivě a důvěryhodně díky své nezávislosti, kvalitě poradenství, které poskytuje, a informacím, které šíří, transparentnosti svých postupů a metodám práce a náležité péči při plnění svých úkolů. Agentura by měla navázat na vnitrostátní úsilí a úsilí Unie a plnit své úkoly v plné spolupráci s orgány, institucemi a jinými subjekty Unie a členskými státy a měla by být otevřena kontaktům s průmyslem a ostatními zúčastněnými stranami. Agentura by kromě toho měla vycházet ze vstupů soukromého sektoru a spolupráce s ním, což hraje významnou úlohu při zajišťování elektronických komunikací, infrastruktur a služeb.
(19)
V souboru úkolů by mělo být uvedeno, jak má agentura plnit své cíle a současně zajistit flexibilitu svých činností. Úkoly plněné agenturou by měly zahrnovat sběr příslušných informací a údajů potřebných k uskutečnění analýz rizik pro bezpečnost a odolnost elektronických komunikací, infrastruktury a služeb a k posouzení stavu bezpečnosti sítí a informací v Unii ve spolupráci s členskými státy, Komisí a případně s příslušnými zúčastněnými stranami. Agentura by měla zajistit koordinaci a spolupráci s orgány, institucemi a jinými subjekty Unie a členskými státy a zvýšit spolupráci mezi zúčastněnými stranami v Evropě, a to zejména tím, že do svých činností zapojí příslušné vnitrostátní orgány a orgány Unie a špičkové odborníky soukromého sektoru v příslušných oblastech, zejména provozovatele sítí a poskytovatele služeb elektronických komunikací, výrobce vybavení sítí a prodejce softwaru, přičemž je nutno vzít v úvahu, že sítě a informační systémy jsou tvořeny spojením hardwaru, softwaru a služeb. Agentura by měla být nápomocna orgánům Unie a členským státům v dialogu s průmyslem při řešení bezpečnostních problémů hardwarových a softwarových produktů, a přispívat tím ke společnému přístupu k bezpečnosti sítí a informací.
(20)
Agentuře by měly být poskytnuty strategie v oblasti bezpečnosti sítí a informací, které zveřejnily orgány, instituce či jiné subjekty Unie nebo jednotlivé členské státy, aby měla k dispozici potřebné informace a zabránilo se zdvojování činností. Agentura by měla tyto strategie analyzovat a zajistit, aby byly předkládány ve formátu, který umožní jejich srovnání. Uvedené strategie a analýzy by měla v elektronické formě zpřístupnit veřejnosti.
(21)
Agentura by měla být Komisi nápomocna prostřednictvím poradenství, stanovisek a analýz ke všem záležitostem Unie souvisejícím s rozvojem politiky v oblasti bezpečnosti sítí a informací včetně ochrany kritické informační infrastruktury a odolnosti. Agentura by měla být rovněž nápomocna orgánům, institucím a jiným subjektům Unie a případně členským státům, které o to požádají, v jejich úsilí rozvíjet politiku a způsobilost bezpečnosti sítí a informací.
(22)
Agentura by měla plně zohlednit činnosti probíhající v oblasti výzkumu, vývoje a technologického hodnocení, zejména činnosti prováděné v rámci různých výzkumných iniciativ Unie, aby mohla orgánům, institucím a jiným subjektům Unie a případně členským státům, které o to požádají, poskytovat poradenství ohledně potřeb výzkumu v oblasti bezpečnosti sítí a informací.
(23)
Agentura by měla být nápomocna orgánům, institucím a jiným subjektům Unie, jakož i členským státům v jejich úsilí vytvářet a zvyšovat mezinárodní schopnost a připravenost předcházet problémům a incidentům v oblasti bezpečnosti sítí a informací, odhalovat je a reagovat na ně. Agentura by v tomto ohledu měla usnadňovat spolupráci mezi členskými státy navzájem a mezi Komisí a orgány, institucemi a jinými subjekty Unie a členskými státy. Agentura by za tímto účelem měla podporovat členské státy v jejich neustálém úsilí zvyšovat schopnost reakce a organizovat a provádět evropská a na žádost jednotlivých členských států vnitrostátní cvičení v oblasti kybernetické bezpečnosti.
(24)
K lepšímu pochopení úkolů v oblasti bezpečnosti sítí a informací je třeba, aby agentura analyzovala současná a nově se objevující rizika. Agentura by za tímto účelem měla ve spolupráci s členskými státy a případně statistickými orgány a dalšími subjekty shromáždit příslušné informace. Agentura by měla být rovněž nápomocna orgánům, institucím a jiným subjektům Unie a členským státům v jejich úsilí zaměřeném na sběr, analýzu a šíření údajů o bezpečnosti sítí a informací. Sběr příslušných statistických informací a údajů potřebných pro provádění analýz rizik pro bezpečnost a odolnost elektronických komunikací, infrastruktury a služeb by měl probíhat na základě informací poskytovaných členskými státy a na základě informovanosti agentury o infrastrukturách IKT orgánů Unie a v souladu s předpisy Unie a vnitrostátními předpisy v souladu s právem Unie. Agentura by na základě těchto informací měla udržovat povědomí o aktuálním stavu bezpečnosti sítí a informací a souvisejících tendencích v Unii v zájmu orgánů, institucí a jiných subjektů Unie a členských států.
(25)
Při plnění svých úkolů by agentura měla usnadňovat spolupráci mezi Unií a členskými státy v zájmu zlepšení informovanosti o stavu bezpečnosti sítí a informací v Unii.
(26)
Agentura by měla usnadňovat spolupráci mezi příslušnými nezávislými regulačními orgány členských států, zejména podporovat rozvoj, prosazování a výměnu osvědčených postupů a norem pro vzdělávací programy a programy na zvýšení informovanosti. Rozšířená výměna informací mezi členskými státy tato opatření usnadní. Agentura by měla přispívat ke zvyšování informovanosti jednotlivých uživatelů elektronických komunikací, infrastruktur a služeb, a to i tím, že bude nápomocna členským státům, které se rozhodly používat platformu pro informace ve veřejném zájmu podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/22/ES ze dne 7. března 2002 o univerzální službě a právech uživatelů týkajících se sítí a služeb elektronických komunikací (směrnice o univerzální službě) (10) k poskytování příslušných informací veřejného zájmu týkajících se bezpečnosti sítí a informací, a také tím, že bude nápomocna při vypracovávání těchto informací, které mají být součástí dodávky nových zařízení určených k použití ve veřejných komunikačních sítích. Agentura by měla rovněž podporovat spolupráci mezi zúčastněnými stranami na úrovni Unie, zčásti podporou sdílení informací, osvětových kampaní a vzdělávacích a školících programů.
(27)
Agentura by mimo jiné měla být nápomocna příslušným orgánům, institucím a jiným subjektům Unie a členským státům při provádění veřejných vzdělávacích kampaní pro koncové uživatele, jejichž cílem je podporovat bezpečnější chování jednotlivců na internetu a zvyšovat informovanost o potenciálních hrozbách v kybernetickém světě, včetně počítačové kriminality jako phishingové útoky, botnety, finanční a bankovní podvody, jakož i podporovat základní nástroje ověřování a ochrany údajů.
(28)
Agentura by měla za účelem zajištění náležitého plnění svých cílů spolupracovat s příslušnými subjekty, včetně subjektů, které se zabývají počítačovou kriminalitou (například Europol) a ochranou soukromí, a vyměňovat si s nimi know-how a osvědčené postupy a poskytovat jim poradenství ohledně aspektů bezpečnosti sítí a informací, které by mohly mít dopad na jejich práci. Agentura by se měla snažit o dosažení součinnosti mezi úsilím těchto subjektů a jejím vlastním úsilím o prosazování vysoké bezpečnosti sítí a informací. Zástupcům vnitrostátních a unijních donucovacích orgánů a orgánů na ochranu soukromí by měla být umožněna účast ve stálé skupině zúčastněných stran. Při spolupráci s donucovacími orgány týkající se aspektů bezpečnosti sítí a informací, které by mohly mít dopad na jejich práci, by agentura měla respektovat stávající informační kanály a zavedené sítě.
(29)
Komise zahájila Evropské partnerství mezi veřejným a soukromým sektorem pro odolnost jako flexibilní unijní platformu pro spolupráci v oblasti odolnosti infrastruktury IKT, v němž by agentura měla plnit úlohu zprostředkovatele a spojovat zúčastněné strany veřejného a soukromého sektoru za účelem posuzování priorit veřejné politiky, hospodářského a tržního rozměru úkolů a opatření pro odolnost IKT.
(30)
Agentura by za účelem podpory bezpečnosti sítí a informací a jejího zviditelnění měla usnadňovat spolupráci mezi příslušnými veřejnými orgány členských států, zejména prostřednictvím podpory rozvoje a výměny osvědčených postupů a programů na zlepšování informovanosti, ale i posílením jejich osvětových činností. Agentura by měla rovněž podporovat spolupráci mezi zúčastněnými stranami a orgány Unie, a to i podporou sdílení informací a činností za účelem zvyšování informovanosti.
(31)
Agentura by za účelem posílení vysoké úrovně bezpečnosti sítí a informací v Unii měla podporovat spolupráci a výměnu informací a osvědčených postupů mezi příslušnými organizacemi, například skupinami pro reakci na incidenty v oblasti počítačové bezpečnosti (CSIRT) a skupinami pro reakci na počítačové hrozby (CERT).
(32)
Základem infrastruktury Unie pro bezpečnost sítí a informací by měl být unijní systém řádně fungujících skupin CERT. Agentura by měla podporovat skupiny CERT v jednotlivých členských státech a skupinu CERT působící na úrovni Unie (EU CERT) při provozování sítě skupin CERT zahrnující také členy Evropské vládní skupiny CERT. S cílem napomáhat zajištění toho, aby každá ze skupin CERT měla dostatečně rozvinuté kapacity a aby tyto kapacity co nejvíce odpovídaly kapacitám nejvyspělejších skupin CERT, by agentura měla podporovat zavedení a fungování systému pro vzájemné hodnocení. Agentura by měla navíc prosazovat a podporovat spolupráci mezi příslušnými skupinami CERT v případě incidentů, útoků či poruch postihujících nebo potenciálně postihujících alespoň dvě spravované nebo chráněné sítě nebo infrastrukturu skupinami CERT.
(33)
Účinné politiky v oblasti bezpečnosti sítí a informací by měly být založeny na pečlivě vyvinutých metodách posuzování rizika ve veřejném i v soukromém sektoru. Metody a postupy posuzování rizika se používají na různých úrovních, aniž by existoval jednotný systém, který by zaručoval jejich účinné uplatňování. Podpora a rozvoj osvědčených postupů posuzování rizika a interoperabilních řešení řízení rizik u organizací veřejného a soukromého sektoru zvýší úroveň bezpečnosti sítí a informačních systémů v Unii. Agentura by měla za tímto účelem podporovat spolupráci mezi zúčastněnými stranami z veřejného a soukromého sektoru na úrovni Unie a usnadňovat jejich úsilí zaměřené na vytvoření a převzetí evropských a mezinárodních standardů řízení rizik a měřitelné bezpečnosti elektronických produktů, systémů, sítí a služeb, které společně se softwarem tvoří sítě a informační systémy.
(34)
Agentura by měla sdílet zkušenosti a obecné informace s orgány, institucemi a jinými subjekty Unie, které se zabývají bezpečností sítí a informací, je-li to účelné a vhodné pro vykonávání jejích cílů a úkolů. Agentura by měla přispívat ke stanovení priorit výzkumu prováděného na úrovni Unie v oblastech odolnosti sítí a bezpečnosti sítí a informací a měla by tlumočit poznatky o potřebách průmyslu příslušným výzkumným institucím.
(35)
Agentura by měla vybízet členské státy a poskytovatele služeb, aby zvýšili své obecné standardy v oblasti bezpečnosti, a přiměli tak všechny uživatele internetu podniknout potřebné kroky k zajištění své vlastní bezpečnosti v oblasti počítačových sítí.
(36)
Otázky bezpečnosti sítí a informací jsou globálními tématy. Je nutná užší mezinárodní spolupráce pro zvýšení bezpečnostních standardů, včetně stanovení společných norem a kodexů chování, a zlepšení sdílení informací, jež podpoří pružnější mezinárodní spolupráci v reakci na problémy týkající se bezpečnosti sítí a informací, ale i společný globální přístup k nim. Agentura by za tímto účelem měla podporovat větší zapojení Unie a spolupráci se třetími zeměmi a mezinárodními organizacemi tím, že případně poskytne nezbytné odborné znalosti a analýzy příslušným orgánům, institucím a jiným subjektům Unie.
(37)
Agentura by měla pracovat podle zásady subsidiarity, přičemž by měla zajistit odpovídající míru koordinace mezi členskými státy v otázkách týkajících se bezpečnosti sítí a informací, zvyšovat efektivnost vnitrostátních politik a zvyšovat tak jejich hodnotu, a podle zásady proporcionality, přičemž by neměla překročit rámec toho, co je nezbytné k dosažení cílů stanovených v tomto nařízení. Plnění úkolů agentury by mělo posilovat působnost následujících orgánů, ale nenarušovat ji, přičemž by nemělo předjímat, omezovat nebo se překrývat s pravomocemi a úkoly vnitrostátních regulačních orgánů podle směrnic týkajících se sítí a služeb elektronických komunikací, jakož i Sdružení evropských regulačních orgánů v oblasti elektronických komunikací (BEREC) zřízeného nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1211/2009 (11) a Komunikačního výboru uvedeného ve směrnici 2002/21/ES, evropských normalizačních orgánů, vnitrostátních normalizačních orgánů a stálého výboru podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/34/ES (12), předpisů pro služby informační společnosti a nezávislých dozorčích orgánů členských států, jak je stanoveno ve směrnici 95/46/ES.
(38)
Aby bylo dosaženo souladu se společným prohlášením a společným přístupem, na nichž se v červenci 2012 dohodla interinstitucionální pracovní skupina pro decentralizované agentury, je nezbytné stanovit určité zásady týkající se řízení agentury, přičemž účelem tohoto prohlášení a přístupu je zjednodušit činnost agentur a zlepšit jejich výkonnost.
(39)
Společné prohlášení a společný přístup by se případně měly odrazit také v pracovních programech agentury, hodnoceních agentury a postupech, které agentura používá pro podávání zpráv a v administrativě.
(40)
V zájmu řádného fungování agentury by Komise a členské státy měly zajistit, aby osoby, které mají být jmenovány členy správní rady, měly patřičnou odbornou kvalifikaci. Komise a členské státy by měly usilovat o omezení fluktuace svých zástupců ve správní radě, aby byla zajištěna kontinuita její činnosti.
(41)
Je zásadní, aby si agentura vybudovala a udržela pověst subjektu vyznačujícího se nestranností, integritou a vysokými odbornými standardy. Správní rada by proto měla přijmout komplexní pravidla pro prevenci a řešení konfliktu zájmů vztahující se na celou agenturu.
(42)
Vzhledem ke specifickým podmínkám, v nichž agentura pracuje, a náročným úkolům, před nimiž stojí, by její organizační struktura měla být zjednodušena a posílena, aby se zajistila její větší účinnost a účelnost. Z tohoto důvodu by mimo jiné měla být ustavena výkonná rada, která správní radě umožní se zaměřit na otázky strategického významu.
(43)
Správní rada by v souladu s pravidly přijatými podle nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012 (finanční nařízení) (13) měla jmenovat účetního.
(44)
Aby byla zajištěna efektivita agentury, měly by být členské státy a Komise zastoupeny ve správní radě, která by měla vymezit obecné směry činnosti agentury a zaručit, že bude své úkoly plnit v souladu s tímto nařízením. Správní radě by měly být svěřeny pravomoci potřebné pro sestavování rozpočtu, ověřování jeho plnění, schvalování příslušných finančních předpisů, stanovení transparentních pracovních postupů pro přijímání rozhodnutí agentury, schvalování pracovního programu agentury, přijímání jejího jednacího řádu a vnitřních organizačních předpisů agentury, jmenování výkonného ředitele, rozhodování o prodloužení funkčního období výkonného ředitele v návaznosti na stanovisko, jež správní rada v této věci obdrží od Evropského parlamentu, a rozhodování o jeho odvolání. Správní rada by měla ustanovit výkonnou radu, která by jí byla nápomocna při plnění úkolů v administrativní a rozpočtové oblasti.
(45)
Řádné fungování agentury vyžaduje, aby byl její výkonný ředitel jmenován na základě projevených kvalit a doložených administrativních a řídicích schopností a rovněž odbornosti a zkušenosti v oblasti bezpečnosti sítí a informací a aby výkonný ředitel vykonával své povinnosti v organizaci vnitřního fungování agentury zcela nezávisle. Výkonný ředitel by měl za tímto účelem po předchozích konzultacích s Komisí zpracovat návrh pracovního programu agentury a učinit veškeré kroky nezbytné k zajištění jeho řádného plnění. Výkonný ředitel by měl vypracovávat výroční zprávy, které se předloží správní radě, a návrh odhadu příjmů a výdajů agentury a měl by plnit rozpočet.
(46)
Výkonný ředitel by měl mít možnost sestavovat ad hoc pracovní skupiny, které by se věnovaly konkrétním otázkám, zejména vědecké, technické nebo právní či socioekonomické povahy. Při vytváření ad hoc pracovních skupin by výkonný ředitel měl usilovat o vstup a využití příslušných vnějších odborných znalostí nezbytných k tomu, aby byla agentura schopna získat aktuální dostupné informace o úkolech bezpečnosti souvisejících s rozvojem informační společnosti. Výkonný ředitel by měl zajistit, aby byli členové ad hoc pracovní skupiny vybráni na základě vysokých standardů odborných znalostí a se zřetelem k rovnovážnému zastoupení, přičemž by v těchto skupinách byli případně podle odborné příslušnosti zahrnuti zástupci veřejné správy členských států, orgánů Unie a soukromého sektoru, včetně průmyslu, uživatelů a vědeckých odborníků v oblasti bezpečnosti sítí a informací. Výkonný ředitel by měl, je-li to vhodné, případ od případu přizvat jednotlivé odborníky uznané jako odborně způsobilé v příslušné oblasti k účasti na jednáních pracovních skupin. Jejich výdaje by měla hradit agentura v souladu se svými vnitřními organizačními předpisy a předpisy přijatými podle finančního nařízení.
(47)
Pro pravidelný dialog se soukromým sektorem, organizacemi spotřebitelů a ostatními dotčenými zúčastněnými stranami by agentura měla mít stálou skupinu zúčastněných stran. Stálá skupina zúčastněných stran ustavená správní radou na návrh výkonného ředitele by se měla věnovat otázkám, které mají význam pro zúčastněné strany, a měla by je předkládat agentuře. Výkonný ředitel by měl k jednání skupiny přizvat zástupce Evropského parlamentu a jiných příslušných orgánů, je-li to vhodné a přiměřené vzhledem k pořadu jednání.
(48)
Vzhledem k tomu, že jsou zúčastněné strany dostatečně zastoupeny ve stále skupině zúčastněných stran, s níž jsou vedeny konzultace zejména ohledně návrhu pracovního programu, není již nutné, aby byly zúčastněné strany zastoupeny ve správní radě.
(49)
Agentura by měla uplatňovat odpovídající ustanovení práva Unie týkající se přístupu veřejnosti k dokumentům podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 (14). Na informace zpracovávané agenturou pro účely jejího vnitřního fungování, jakož i na informace zpracovávané při plnění jejích úkolů by se mělo vztahovat nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 ze dne 18. prosince 2000 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů orgány a institucemi Společenství a o volném pohybu těchto údajů (15).
(50)
Agentura by měla zejména dodržovat předpisy vztahující se na orgány a instituce Unie a rovněž vnitrostátní předpisy o nakládání s citlivými dokumenty.
(51)
Aby byla zaručena plná samostatnost a nezávislost agentury a bylo jí umožněno vykonávat další nové úkoly, včetně nečekaných naléhavých úkolů, měla by agentura mít k dispozici dostatečný a samostatný rozpočet, který je rozhodující měrou financován z příspěvků Unie a z příspěvků třetích zemí podílejících se na práci agentury. Většina zaměstnanců agentury by se měla přímo podílet na operativním plnění mandátu agentury. Hostitelský nebo jakýkoli jiný členský stát by měl mít možnost poskytnout dobrovolné příspěvky k příjmům agentury. Všechny subvence ze souhrnného rozpočtu Evropské unie by měly podléhat rozpočtovému procesu Unie. Účetní dvůr by měl navíc provádět audit účetnictví agentury s cílem zajistit transparentnost a odpovědnost.
(52)
Vzhledem k neustále se měnícím hrozbám a k vývoji, k němuž dochází v rámci politiky Unie v oblasti bezpečnosti sítí a informací, a s cílem dosáhnout souladu s víceletým finančním rámcem by délka mandátu agentury měla být stanovena na časově omezenou dobu sedmi let s možností jejího prodloužení.
(53)
Činnosti agentury by měly být hodnoceny nezávisle. Při hodnocení by se mělo přihlížet k tomu, jaké účinnosti agentura dosahuje při plnění svých cílů, k jejím pracovním postupům a významu úkolů, které plní, aby bylo možné stanovit, zda jsou cíle agentury stále aktuální, a na základě toho rozhodnout, zda a na jakou dobu by její mandát měl být prodloužen.
(54)
Pokud na konci mandátu agentury Komise nepředloží návrh na jeho prodloužení, měly by agentura a Komise přijmout příslušná opatření zaměřená především na otázky související s pracovními smlouvami zaměstnanců a s rozpočtem.
(55)
Jelikož cílů tohoto nařízení, totiž zřízení Agentury Evropské unie pro bezpečnost sítí a informací za účelem zajištění vysoké úrovně bezpečnosti sítí a informací v Unii, zvýšení informovanosti a vytvoření a prosazování kultury bezpečnosti sítí a informací ve společnosti v zájmu občanů, spotřebitelů, podniků a organizací veřejného sektoru v Unii a tím i pro zajištění vytváření a řádného fungování vnitřního trhu, nemůže být uspokojivě dosaženo na úrovni členských států, a proto jich může být lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity, jak stanoví článek 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je nezbytné pro dosažení tohoto cíle.
(56)
Nařízení (ES) č. 460/2004 by mělo být zrušeno.
(57)
Evropský inspektor pro ochranu údajův byl konzultován v souladu s čl. 28 odst. 2 nařízení (ES) č. 45/2001 a přijal své stanovisko dne 20. prosince 2010 (16),
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
ODDÍL 1
OBLAST PŮSOBNOSTI, CÍLE A ÚKOLY
Článek 1
Předmět a oblast působnosti
1. Tímto nařízením se zřizuje Agentura Evropské unie pro bezpečnost sítí a informací (ENISA, dále jen „agentura“), aby plnila úkoly jí svěřené za účelem zajištění vysoké úrovně bezpečnosti sítí a informací v Unii, zvýšení informovanosti a vytvoření a prosazování kultury bezpečnosti sítí a informací ve společnosti v zájmu občanů, spotřebitelů, podniků a organizací veřejného sektoru v Unii, a tím i pro zajištění vytváření a řádného fungování vnitřního trhu.
2. Úkoly a cíli agentury nejsou dotčeny pravomoci členských států týkající se bezpečnosti sítí a informací a v žádném případě činnosti týkající se veřejné bezpečnosti, obrany, národní bezpečnosti (včetně hospodářského blahobytu státu, pokud se otázky vztahují na problematiku národní bezpečnosti) ani činnosti státu v oblastech trestního práva.
3. Pro účely tohoto nařízení se „bezpečností sítí a informací“ rozumí schopnost sítě nebo informačního systému odolávat na určitém stupni spolehlivosti náhodným událostem či neoprávněným nebo svévolným zásahům, které narušují dostupnost, pravost, integritu a důvěrnost ukládaných nebo předávaných údajů, a související služby poskytované nebo přístupné prostřednictvím těchto sítí a systémů.
Článek 2
Cíle
1. Agentura rozvíjí a udržuje vysokou úroveň odborných znalostí.
2. Agentura je nápomocna orgánům, institucím a jiným subjektům Unie při rozvíjení nezbytných politik v oblasti bezpečnosti sítí a informací.
3. Agentura je nápomocna orgánům, institucím a jiným subjektům Unie a členským státům při provádění politik, které jsou nezbytné k plnění právních a regulačních požadavků na bezpečnost sítí a informací podle stávajících i budoucích právních aktů Unie, a přispívá tím k řádnému fungování vnitřního trhu.
4. Agentura je nápomocna Unii a členským státům při zvyšování a posilování jejich schopnosti a připravenosti předcházet problémům a incidentům v oblasti bezpečnosti sítí a informací, odhalovat je a reagovat na ně.
5. Agentura využívá svých odborných znalostí k tomu, aby podněcovala širokou spolupráci subjektů z veřejného a soukromého sektoru.
Článek 3
Úkoly
1. Agentura s ohledem na cíl stanovený v článku 1 a v zájmu dosažení cílů uvedených v článku 2 při současném dodržování čl. 1 odst. 2 plní tyto úkoly:
a)
podporuje rozvoj politiky a práva Unie tím, že:
i)
je nápomocna a poskytuje poradenství ve všech záležitostech týkajících se politiky a práva Unie v oblasti bezpečnosti sítí a informací,
ii)
vykonává přípravné práce a poskytuje poradenství a analýzy při vytváření a novelizaci politiky a práva Unie v oblasti bezpečnosti sítí a informací,
iii)
provádí analýzy veřejně dostupných strategií pro bezpečnost sítí a informací a podporuje jejich zveřejňování;
b)
podporuje rozvíjení schopností tím, že:
i)
pomáhá členským státům na jejich žádost v úsilí rozvíjet a zdokonalovat prevenci, odhalování a analýzu problémů a incidentů v oblasti bezpečnosti sítí a informací a schopnost na ně reagovat, a poskytuje jim nezbytné znalosti,
ii)
podporuje a usnadňuje dobrovolnou spolupráci mezi členskými státy a mezi orgány, institucemi a jinými subjekty Unie a členskými státy při jejich úsilí předcházet problémům a incidentům v oblasti bezpečnosti sítí a informací, odhalovat je a reagovat na ně, pokud mají dopad přesahující hranice států,
iii)
je nápomocna orgánům, institucím a jiným subjektům Unie v jejich úsilí rozvíjet schopnosti prevence, odhalování a analýzy problémů a incidentů v oblasti bezpečnosti sítí a informací, zejména tím, že pro ně zajišťuje fungování skupiny pro reakci na počítačové hrozby (CERT),
iv)
podporuje zvyšování úrovně schopností skupin CERT působících na vnitrostátní/vládní úrovni a na úrovni Unie, a to i prosazováním dialogu a výměny informací, přičemž cílem je zajistit, aby se s ohledem na aktuální stav každá skupina CERT vyznačovala společným souborem minimálních schopností a pracovala v souladu s osvědčenými postupy,
v)
podporuje přípravu a pořádání cvičení zaměřených na bezpečnost sítí a informací v Unii a členským státům na jejich žádost poskytuje poradenství ohledně cvičení na vnitrostátní úrovni,
vi)
je nápomocna orgánům, institucím a jiným subjektům Unie a členským státům v jejich úsilí zaměřeném na sběr a analýzu příslušných údajů v oblasti bezpečnosti sítí a informací a na jejich šíření probíhajícím v souladu s bezpečnostními požadavky členských států; na základě informací poskytnutých orgány, institucemi a jinými subjekty Unie a členskými státy v souladu s ustanoveními práva Unie a vnitrostátními právními předpisy v souladu s právem Unie udržuje rovněž povědomí orgánů, institucí a jiných subjektů Unie, jakož i členských států o aktuálním stavu, pokud jde o bezpečnost sítí a informací v Unii v jejich zájmu,
vii)
podporuje rozvíjení mechanismu včasného varování Unie, který doplňuje mechanismy jednotlivých členských států,
viii)
nabízí odbornou přípravu v oblasti bezpečnosti sítí a informací příslušným veřejným orgánům, a to případně ve spolupráci se zúčastněnými stranami;
c)
podporuje dobrovolnou spolupráci mezi příslušnými veřejnými orgány a mezi zúčastněnými stranami soukromého a veřejného sektoru, včetně vysokých škol a výzkumných středisek v Unii, a podporuje zvyšování informovanosti, a to mimo jiné tím, že:
i)
prosazuje spolupráci mezi vnitrostátními a vládními skupinami CERT nebo skupinami pro reakci na incidenty v oblasti počítačové bezpečnosti (CSIRT), včetně skupiny CERT pro orgány, instituce a jiné subjekty Unie,
ii)
prosazuje rozvíjení a sdílení osvědčených postupů s cílem dosáhnout vysoké úrovně bezpečnosti sítí a informací,
iii)
usnadňuje dialog a úsilí zaměřené na rozvíjení a výměnu osvědčených postupů,
iv)
prosazuje osvědčené postupy, pokud jde o sdílení informací a zvyšování informovanosti,
v)
podporuje orgány, instituce a jiné subjekty Unie a členské státy, pokud o to požádají, při organizování akcí zaměřených na zvyšování informovanosti, a to i na úrovni jednotlivých uživatelů, ale i jinou osvětovou činnost za účelem posílení bezpečnosti sítí a informací a zlepšení její viditelnosti poskytováním osvědčených postupů a pokynů;
d)
podporuje vývoj a výzkum a normalizaci tím, že:
i)
usnadňuje stanovení a zavádění evropských a mezinárodních norem pro řízení rizik a pro bezpečnost elektronických produktů, sítí a služeb,
ii)
poskytuje Unii a členským státům poradenství ohledně potřeb výzkumu v oblasti bezpečnosti sítí a informací s cílem umožnit účinnou reakci na současná a nově vznikající rizika a hrozby pro bezpečnost sítí a informací, a to i pokud jde o nové a nově vznikající informační a komunikační technologie, a účinně využívat technologie pro prevenci rizika;
e)
spolupracuje s orgány, institucemi a jinými subjekty Unie, včetně těch, které se zabývají počítačovou kriminalitou a ochranou soukromí a osobních údajů, s cílem řešit otázky společného zájmu, a to i prostřednictvím:
i)
výměny know-how a osvědčených postupů,
ii)
poskytování poradenství ve věcech týkajících se relevantních aspektů bezpečnosti sítí a informací v zájmu vytvoření synergií.
f)
přispívá k úsilí Unie zaměřenému na spolupráci se třetími zeměmi a mezinárodními organizacemi v zájmu prosazení mezinárodní spolupráce v oblasti bezpečnosti sítí a informací, a to i tím, že:
i)
se případně angažuje jako pozorovatel a organizátor mezinárodních cvičení, provádí analýzu jejich výsledků a předkládá o nich zprávu,
ii)
usnadňuje výměnu osvědčených postupů příslušných organizací,
iii)
poskytuje orgánům Unie odborné znalosti.
2. Orgány instituce a jiné subjekty Unie a orgány členských států se mohou na agenturu obracet s žádostí o radu v případě, že dojde k porušení bezpečnosti nebo ztrátě integrity, které mohou mít významný dopad na fungování sítí a služeb.
3. Agentura plní úkoly, které jí byly svěřeny právními akty Unie.
4. Agentura nezávisle formuluje své závěry a doporučení a poskytuje poradenství v otázkách souvisejících s oblastí působnosti a s cíli tohoto nařízení.
ODDÍL 2
ORGANIZACE
Článek 4
Složení agentury
1. Agentura má:
a)
správní radu;
b)
výkonného ředitele a zaměstnance a
c)
stálou skupinu zúčastněných stran.
2. Správní rada zřídí výkonnou radu, aby přispěla ke zvýšení účinnosti a účelnosti fungování agentury.
Článek 5
Správní rada
1. Správní rada stanoví obecné směry činnosti agentury a zajišťuje, aby agentura pracovala v souladu s předpisy a zásadami stanovenými v tomto nařízení. Rovněž zajišťuje, aby práce agentury byla v souladu s činnostmi členských států a na úrovni Unie.
2. Správní rada přijímá roční a víceletý pracovní program agentury.
3. Správní rada přijímá výroční zprávu o činnosti agentury a nejpozději do 1. července následujícího roku ji zašle Evropskému parlamentu, Radě, Komisi a Účetnímu dvoru. Výroční zpráva obsahuje účetní výkaz a popisuje, nakolik agentura naplnila ukazatele výkonnosti. Výroční zpráva se zveřejňuje.
4. Správní rada přijme strategii proti podvodům, která je úměrná rizikům podvodu s ohledem na analýzy nákladů a přínosů opatření, jež mají být provedena.
5. Správní rada zajistí náležitá opatření v návaznosti na zjištění a doporučení vyplývající z šetření Evropského úřadu pro boj proti podvodům (OLAF) a z různých interních či externích auditních zpráv a hodnocení.
6. Správní rada přijme pravidla pro prevenci a řešení střetu zájmů.
7. Správní rada ve vztahu k zaměstnancům agentury vykonává pravomoci svěřené Služebním řádem úředníků Evropské unie a pracovním řádem ostatních zaměstnanců Evropské unie (dále jen „služební řád“ a „pracovní řád ostatních zaměstnanců“) stanovených nařízením Rady (EHS, Euratom, ESUO) č. 259/68 (17) orgánu oprávněnému ke jmenování a orgánu oprávněnému uzavírat pracovní smlouvy na základě pracovního řádu ostatních zaměstnanců.
Správní rada v souladu s postupem podle článku 110 služebního řádu přijme rozhodnutí založené na čl. 2 odst. 1 služebního řádu a na článku 6 pracovního řádu ostatních zaměstnanců, kterým přenese pravomoci svěřené orgánu oprávněnému ke jmenování na výkonného ředitele. Výkonný ředitel může tyto pravomoci dále přenést.
Pokud to vyžadují výjimečné okolnosti, může správní rada zrušit přenesení pravomocí orgánu oprávněného ke jmenování na výkonného ředitele a pravomocí, které výkonný ředitel dále přenesl. V takovém případě může správní rada na omezené časové období přenést tyto pravomoci na jednoho ze svých členů, kterým není výkonný ředitel.
8. Správní rada přijme příslušná prováděcí pravidla služebního řádu a pracovního řádu ostatních zaměstnanců v souladu s postupem podle článku 110 služebního řádu.
9. Správní rada jmenuje výkonného ředitele a může prodloužit jeho funkční období nebo jej odvolat v souladu s článkem 24 tohoto nařízení.
10. Správní rada přijímá svůj jednací řád a jednací řád výkonné rady po konzultaci s Komisí. Jednací řád umožní urychlená rozhodnutí buď písemným postupem nebo prostřednictvím konferencí na dálku.
11. Správní rada přijme vnitřní organizační předpisy agentury po konzultaci s útvary Komise. Tyto předpisy se zveřejňují.
12. Správní rada schvaluje finanční předpisy platné pro agenturu. Tyto předpisy se smějí odchylovat od nařízení Komise (ES, Euratom) č. 2343/2002 ze dne 19. listopadu 2002 o rámcovém finančním nařízení pro subjekty uvedené v článku 185 nařízení Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002, kterým se stanoví finanční nařízení o souhrnném rozpočtu Evropských společenství (18), pouze pokud je to nezbytné pro zvláštní potřeby činnosti agentury a s předchozím souhlasem Komise.
13. Správní rada po konzultaci s útvary Komise a po náležitém informování Evropského parlamentu a Rady přijme víceletý plán zaměstnanecké politiky.
Článek 6
Složení správní rady
1. Správní radu tvoří jeden zástupce každého členského státu a dva zástupci jmenovaní Komisí. Všichni zástupci mají hlasovací právo.
2. Každý člen správní rady má náhradníka, který jej zastupuje v případě jeho nepřítomnosti.
3. Členové správní rady a jejich náhradníci jsou jmenováni na základě jejich znalosti úkolů a cílů agentury, s přihlédnutím k manažerským, administrativním a rozpočtovým dovednostem důležitým pro plnění úkolů uvedených v článku 5. Komise a členské státy by se měly snažit o to, aby se omezila fluktuace jejich zástupců ve správní radě a zajistila se kontinuita práce rady. Komise a členské státy usilují o dosažení vyváženého zastoupení mužů a žen ve správní radě.
4. Funkční období členů správní rady a jejich náhradníků je čtyři roky. Toto období lze prodloužit.
Článek 7
Předseda správní rady
1. Správní rada volí z řad svých členů na dobu tří let předsedu a místopředsedu, kteří mohou být zvoleni opakovaně. Nemůže-li předseda vykonávat své povinnosti, zaujme jeho místo z moci úřední místopředseda.
2. Předseda může být vyzván, aby učinil prohlášení před příslušným výborem nebo příslušnými výbory Evropského parlamentu a zodpověděl otázky jeho členů.
Článek 8
Zasedání
1. Zasedání správní rady svolává předseda.
2. Řádné zasedání správní rady se koná nejméně jednou ročně. Z podnětu předsedy nebo na žádost nejméně jedné třetiny členů rady se konají rovněž mimořádná zasedání.
3. Výkonný ředitel se účastní zasedání správní rady bez hlasovacího práva.
Článek 9
Hlasování
1. Správní rada přijímá rozhodnutí absolutní většinou hlasů svých členů.
2. Pro schválení jednacího řádu správní rady, vnitřních organizačních předpisů, rozpočtu, ročního a víceletého pracovního programu agentury, jmenování, prodloužení funkčního období nebo odvolání výkonného ředitele a jmenování předsedy správní rady je zapotřebí dvoutřetinové většiny hlasů všech členů správní rady.
Článek 10
Výkonná rada
1. Správní radě je nápomocna výkonná rada.
2. Výkonná rada připravuje rozhodnutí přijímaná správní radou a týkající se pouze administrativní a rozpočtové oblasti.
Společně se správní radou zajistí náležitá opatření v návaznosti na zjištění a doporučení vyplývající z šetření úřadu OLAF a z různých interních či externích auditních zpráv a hodnocení.
Aniž jsou dotčeny povinnosti výkonného ředitele stanovené v článku 11, je mu výkonná rada nápomocna a radí mu, pokud jde o provádění rozhodnutí správní rady v administrativní a rozpočtové oblasti.
3. Výkonná rada se skládá z pěti členů jmenovaných z řad členů správní rady, z nichž jedním je předseda správní rady, který smí předsedat i výkonné radě, a dalším jeden ze zástupců Komise.
4. Funkční období členů výkonné rady je totožné s funkčním obdobím členů správní rady stanoveným v čl. 6 odst. 4.
5. Zasedání výkonné rady se koná alespoň jednou za tři měsíce. Předseda výkonné rady svolává další zasedání na žádost členů této rady.
Článek 11
Povinnosti výkonného ředitele
1. Agenturu řídí výkonný ředitel, který je při výkonu svých povinností zcela nezávislý.
2. Výkonný ředitel odpovídá za:
a)
běžnou správu agentury;
b)
provádění rozhodnutí přijatých správní radou;
c)
vypracování ročního pracovního programu a víceletého pracovního programu po konzultaci se správní radou, a za jejich předložení správní radě po konzultaci s Komisí;
d)
provádění ročního pracovního programu a víceletého pracovního programu a podávání zpráv o jejich provádění správní radě;
e)
vypracování výroční zprávy o činnosti agentury a její předložení správní radě ke schválení;
f)
vypracování akčního plánu v návaznosti na závěry zpětných hodnocení a zprávy o pokroku, kterou předkládá každé dva roky Komisi;
g)
ochranu finančních zájmů Unie uplatňováním preventivních opatření proti podvodům, korupci a jakýmkoli jiným protiprávním jednáním, účinnými kontrolami a zpětným získáním nesprávně vyplacených částek v případech, kdy jsou zjištěny nesrovnalosti, a případně účinnými, přiměřenými a odrazujícími správními a finančními sankcemi;
h)
vypracování strategie agentury pro boj proti podvodům a její předložení správní radě ke schválení;
i)
zajištění toho, aby agentura vykonávala své činnosti v souladu s požadavky subjektů využívajících jejích služeb, zejména s ohledem na přiměřenost poskytovaných služeb;
j)
rozvíjení a udržování styků s orgány a institucemi či jinými subjekty Unie;
k)
rozvíjení a udržování styků s podnikatelským sektorem a organizacemi spotřebitelů pro zajištění pravidelného dialogu s příslušnými zúčastněnými stranami;
l)
jiné úkoly, které jsou výkonnému řediteli uloženy tímto nařízením.
3. Výkonný ředitel může v případě potřeby a v rámci cílů a úkolů agentury zřizovat ad hoc pracovní skupiny složené z odborníků, mimo jiné i z příslušných orgánů členských států. Informuje o tom správní radu v předstihu. Postupy týkající se zejména složení těchto skupin, jmenování odborníků výkonným ředitelem a činnosti ad hoc pracovních skupin jsou stanoveny ve vnitřních organizačních předpisech agentury.
4. Výkonný ředitel dá administrativní podpůrný personál a jiné zdroje v případě potřeby k dispozici správní a výkonné radě.
Článek 12
Stálá skupina zúčastněných stran
1. Správní rada na návrh výkonného ředitele ustaví stálou skupinu zúčastněných stran složenou z uznávaných odborníků zastupujících zúčastněné strany, jako jsou průmysl informačních a komunikačních technologií, poskytovatelé veřejně dostupných elektronických komunikačních sítí nebo služeb, organizace spotřebitelů, vědečtí odborníci v oblasti bezpečnosti sítí a informací a zástupci vnitrostátních regulačních orgánů oznámených podle směrnice 2002/21/ES i donucovacích orgánů a orgánů pro ochranu soukromí.
2. Postupy týkající se zejména počtu, složení a jmenování členů Stálé skupiny zúčastněných stran správní radou, návrhu výkonného ředitele a činnosti skupiny jsou stanoveny ve vnitřních organizačních předpisech agentury a jsou zveřejňovány.
3. Stálé skupině zúčastněných stran předsedá výkonný ředitel nebo osoba, kterou vždy pro danou záležitost výkonný ředitel určí.
4. Funkční období členů Stálé skupiny zúčastněných stran je dva a půl roku. Členové správní rady nesmějí být členy Stálé skupiny zúčastněných stran. Odborníci z řad Komise a členských států jsou oprávněni účastnit se jednání a podílet se na činnosti Stálé skupiny zúčastněných stran. K účasti na zasedáních a na práci Stálé skupiny zúčastněných stran mohou být přizváni zástupci dalších subjektů, kteří nejsou členy Stálé skupiny zúčastněných stran a jejichž účast považuje výkonný ředitel za důležitou.
5. Stálá skupina zúčastněných stran poskytuje agentuře poradenství při vykonávání jejích činností. Radí zejména výkonnému řediteli při přípravě návrhu pracovního programu agentury a při zajišťování komunikace s příslušnými zúčastněnými stranami ve všech otázkách souvisejících s pracovním programem.
ODDÍL 3
ČINNOST
Článek 13
Pracovní program
1. Agentura vykonává svou činnost v souladu s ročním a víceletým pracovním programem, který obsahuje všechny plánované aktivity.
2. Pracovní program obsahuje odpovídající ukazatele výkonnosti umožňující účinné hodnocení dosažených výsledků, pokud jde o cíle.
3. Výkonný ředitel odpovídá za vypracování návrhu pracovního programu agentury po konzultaci s útvary Komise. Výkonný ředitel předkládá správní radě každý rok do 15. března návrh pracovního programu pro příští rok.
4. Do 30. listopadu každého roku poté, co obdrží stanovisko Komise, přijme správní rada pracovní program agentury na následující rok. Pracovní program zahrnuje výhled na více let. Správní rada zajistí, aby pracovní program odpovídal cílům agentury a rovněž legislativním a politickým prioritám Unie v oblasti bezpečnosti sítí a informací.
5. Pracovní program je uspořádán v souladu se zásadou řízení podle činností. Pracovní program odpovídá odhadu příjmů a výdajů agentury a jejímu rozpočtu na daný účetní rok.
6. Výkonný ředitel předloží pracovní program po jeho schválení správní radou Evropskému parlamentu, Radě, Komisi a členským státům a zveřejní jej. Na výzvu příslušného výboru Evropského parlamentu výkonný ředitel představí přijatý roční pracovní program a zúčastní se výměny názorů o tomto programu.
Článek 14
Žádosti podávané agentuře
1. Žádosti o poradenství a pomoc v rámci cílů a úkolů agentury jsou podávány výkonnému řediteli a doprovázeny základními informacemi, které objasňují danou otázku. Výkonný ředitel informuje správní a výkonnou radu o obdržených žádostech, možných dopadech na zdroje a následně o dalším postupu ve věci žádosti. Pokud agentura žádost zamítne, musí své rozhodnutí odůvodnit.
2. Žádosti podle odstavce 1 může podávat:
a)
Evropský parlament;
b)
Rada;
c)
Komise;
d)
jakýkoli příslušný subjekt určený členským státem, například vnitrostátní regulační orgán ve smyslu článku 2 směrnice 2002/21/ES.
3. Správní rada stanoví ve vnitřních organizačních předpisech agentury praktická opatření pro uplatňování odstavců 1 a 2, zejména s ohledem na podávání žádostí, stanovení pořadí jejich důležitosti, další postupy a informování správní a výkonné rady o žádostech podávaných agentuře.
Článek 15
Prohlášení o zájmech
1. Členové správní rady, výkonný ředitel a úředníci dočasně přidělení členskými státy učiní prohlášení o závazcích a prohlášení, z nějž vyplývá, zda existují nějaké přímé nebo nepřímé zájmy, které by mohly ovlivňovat jejich nezávislost, či nikoli. Prohlášení musí být správná a úplná, musí být podávána každoročně písemnou formou a aktualizována, kdykoli je to nezbytné.
2. Členové správní rady, výkonný ředitel a externí odborníci, kteří spolupracují na činnosti ad hoc pracovních skupin, učiní nejpozději na začátku každého zasedání správné a úplné prohlášení o zájmech, které by mohly ovlivňovat jejich nezávislost vzhledem k bodům na pořadu jednání, a neúčastní se jednání a hlasování o těchto bodech.
3. Agentura ve svých vnitřních organizačních předpisech stanoví praktická opatření týkající se pravidel o prohlášení o zájmech podle odstavců 1 a 2.
Článek 16
Transparentnost
1. Agentura zajistí, aby své činnosti vykonávala s vysokou mírou transparentnosti a v souladu s články 17 a 18.
2. Agentura zajistí, aby veřejnost a všechny zainteresované strany měly k dispozici náležité, objektivní, spolehlivé a snadno dostupné informace, zejména s ohledem na výsledky její činnosti. Zveřejní rovněž prohlášení o zájmech učiněná v souladu s článkem 15.
3. Správní rada může na návrh výkonného ředitele zainteresovaným stranám umožnit, aby se účastnily projednání některých činností agentury jako pozorovatelé.
4. Agentura přijme ve svých vnitřních organizačních předpisech praktická opatření pro dodržování pravidel transparentnosti podle odstavců 1 a 2.
Článek 17
Důvěrnost
1. Aniž je dotčen článek 18, nesděluje agentura třetím osobám informace, které zpracovává, které obdržela a pro které bylo odůvodněně vyžádáno zcela či částečně důvěrné zacházení.
2. Členové správní rady, výkonný ředitel, členové stálé skupiny zúčastněných stran, externí odborníci účastnící se ad hoc pracovních skupin a zaměstnanci agentury, včetně úředníků dočasně přidělených členskými státy, jsou povinni i po skončení svých funkcí zachovávat důvěrnost podle článku 339 Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva o fungování EU“).
3. Agentura přijme ve svých vnitřních organizačních předpisech praktická opatření pro dodržování pravidel důvěrnosti podle odstavců 1 a 2.
4. Pokud je to třeba pro vykonávání úkolů agentury, správní rada rozhodne, že agentuře umožní zpracovávat utajované informace. Správní rada v tomto případě po dohodě s útvary Komise přijme vnitřní organizační předpisy, v nichž se uplatňují bezpečnostní zásady stanovené v rozhodnutí Komise 2001/844/ES, ESVO, Euratom ze dne 29. listopadu 2001, kterým se mění její jednací řád (19). Tyto vnitřní organizační předpisy se vztahují kromě jiného na ustanovení o výměně, zpracování a ukládání utajovaných informací.
Článek 18
Přístup k dokumentům
1. Na dokumenty, které má agentura v držení, se vztahuje nařízení (ES) č. 1049/2001.
2. Správní rada přijme do šesti měsíců od zřízení agentury prováděcí pravidla k nařízení (ES) č. 1049/2001.
3. Proti rozhodnutím přijatým agenturou podle článku 8 nařízení (ES) č. 1049/2001 lze podat stížnost veřejnému ochránci práv za podmínek stanovených v článku 228 Smlouvy o fungování EU nebo žalobu k Soudnímu dvoru Evropské unie za podmínek stanovených v článku 263 Smlouvy o fungování EU.
ODDÍL 4
FINANČNÍ USTANOVENÍ
Článek 19
Schvalování rozpočtu
1. Příjmy agentury zahrnují příspěvek z rozpočtu Unie, příspěvky třetích zemí, které se účastní činnosti agentury v souladu s článkem 30, a dobrovolné peněžní či věcné příspěvky členských států. Členské státy, které poskytují dobrovolné příspěvky, nesmí na základě tohoto příspěvku požadovat žádné zvláštní právo nebo službu.
2. Výdaje agentury zahrnují výdaje na zaměstnance, správu, technickou podporu, infrastrukturu a provoz a výdaje vyplývající ze smluv uzavřených s třetími stranami.
3. Do 1. března každého roku připraví výkonný ředitel návrh odhadu příjmů a výdajů agentury pro následující rozpočtový rok a spolu s návrhem plánu pracovních míst jej předá správní radě.
4. Příjmy a výdaje musejí být vyrovnané.
5. Správní rada na základě návrhu odhadu příjmů a výdajů připraveného výkonným ředitelem sestaví každoročně odhad příjmů a výdajů agentury pro následující rozpočtový rok.
6. Správní rada zašle každý rok do 31. března tento odhad, který zahrnuje návrh plánu pracovních míst a předběžný pracovní program, Komisi a třetím zemím, s nimiž Unie uzavřela dohody v souladu s článkem 30.
7. Tento odhad předloží Komise spolu s předběžným návrhem souhrnného rozpočtu Unie Evropskému parlamentu a Radě
8. Komise na základě tohoto odhadu zanese do předběžného návrhu rozpočtu Unie odhady, které považuje za nezbytné pro plán pracovních míst, a výši subvence ze souhrnného rozpočtu a předloží je Evropskému parlamentu a Radě v souladu s článkem 314 Smlouvy o fungování EU.
9. Evropský parlament a Rada schvalují položky subvencí pro agenturu.
10. Evropský parlament a Rada přijmou plán pracovních míst agentury.
11. Správní rada spolu s pracovním programem přijme rozpočet agentury. Rozpočet se stává konečným po konečném schválení souhrnného rozpočtu Unie. Správní rada případně upraví rozpočet a pracovní program agentury v souladu se souhrnným rozpočtem Unie. Správní rada předloží rozpočet neprodleně Evropskému parlamentu, Radě a Komisi.
Článek 20
Boj proti podvodům
1. V zájmu usnadnění boje proti podvodům, úplatkářství a jinému protiprávnímu jednání podle nařízení (ES) č. 1073/1999 (20) agentura během šesti měsíců od zahájení činnosti přistoupí k interinstitucionální dohodě ze dne 25. května 1999 o vnitřním vyšetřování prováděném Evropským úřadem pro boj proti podvodům (OLAF) (21) a přijme příslušná ustanovení vztahující se na veškeré zaměstnance agentury, přičemž použije šablonu stanovenou v příloze uvedené dohody.
2. Účetní dvůr má pravomoc provádět na základě kontroly dokumentů a inspekce na místě audit u všech příjemců grantů, zhotovitelů, dodavatelů nebo poskytovatelů a subdodavatelů, kteří od agentury obdrželi finanční prostředky Unie.
3. Úřad OLAF smí provádět šetření, včetně kontrol a inspekcí na místě, v souladu s ustanoveními a postupy uvedenými v nařízení (ES) č. 1073/1999 a v nařízení Rady (Euratom, ES) č. 2185/96 ze dne 11. listopadu 1996 o kontrolách a inspekcích na místě prováděných Komisí za účelem ochrany finančních zájmů Evropských společenství proti podvodům a jiným nesrovnalostem (22), aby se zjistilo, zda v souvislosti s grantem nebo zakázkou financovanou ze strany agentury nedošlo k podvodu, úplatkářství nebo jinému protiprávnímu jednání ohrožujícímu finanční zájmy Unie.
4. Aniž jsou dotčeny odstavce 1, 2 a 3, musí dohody o spolupráci se třetími zeměmi a mezinárodními organizacemi, smlouvy, grantové dohody a rozhodnutí o grantu přijatá agenturou obsahovat ustanovení, která výslovně zmocňují Účetní dvůr a úřad OLAF k provádění těchto kontrol a vyšetřování v souladu s jejich příslušnými pravomocemi.
Článek 21
Plnění rozpočtu
1. Za plnění rozpočtu agentury je odpovědný výkonný ředitel.
2. Interní auditor Komise vykonává ve vztahu k agentuře stejné pravomoci jako ve vztahu k útvarům Komise.
3. Do 1. března po ukončení každého rozpočtového roku (1. březen roku N + 1) předá účetní agentury účetnímu Komise prozatímní účty se zprávou o rozpočtovém a finančním řízení za daný rozpočtový rok. Účetní Komise konsoliduje prozatímní účty orgánů a decentralizovaných subjektů podle článku 147 finančního nařízení.
4. Do 31. března roku N + 1 předá účetní Komise prozatímní účty agentury Účetnímu dvoru spolu se zprávou o rozpočtovém a finančním řízení za daný rozpočtový rok. Zpráva o rozpočtovém a finančním řízení za rozpočtový rok se rovněž předává Evropskému parlamentu a Radě.
5. Po obdržení vyjádření Účetního dvora k prozatímním účtům agentury podle článku 148 finančního nařízení vypracuje výkonný ředitel na vlastní odpovědnost konečnou účetní závěrku agentury a zašle ji správní radě k vyjádření.
6. Správní rada vydá stanovisko ke konečné účetní závěrce agentury.
7. Do 1. července roku N + 1 předá výkonný ředitel konečnou účetní závěrku spolu se stanoviskem správní rady, včetně zprávy o rozpočtovém a finančním řízení za daný rozpočtový rok a připomínek Účetního dvora, Evropskému parlamentu, Radě, Komisi a Účetnímu dvoru.
8. Výkonný ředitel zajistí zveřejnění konečné účetní závěrky.
9. Výkonný ředitel odpoví Účetnímu dvoru na jeho vyjádření do 30. září roku N + 1. Zároveň zašle jedno vyhotovení této odpovědi správní radě.
10. Výkonný ředitel předloží Evropskému parlamentu na jeho žádost veškeré informace nezbytné pro řádný průběh udělení absolutoria za daný rozpočtový rok v souladu s čl. 165 odst. 3 finančního nařízení.
11. Evropský parlament uděluje na základě doporučení Rady do 15. května roku N + 2 výkonnému řediteli absolutorium za plnění rozpočtu rozpočtového roku N.
ODDÍL 5
ZAMĚSTNANCI
Článek 22
Obecná ustanovení
Na zaměstnance agentury se vztahuje služební řád a pracovní řád ostatních zaměstnanců a pravidla přijatá na základě dohody mezi orgány Unie k provedení tohoto služebního řádu.
Článek 23
Výsady a imunita
Na agenturu a její zaměstnance se vztahuje Protokol č. 7 o výsadách a imunitách Evropské unie, připojený ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování EU.
Článek 24
Výkonný ředitel
1. Výkonný ředitel je zaměstnán jako dočasný zaměstnanec agentury podle čl. 2 písm. a) pracovního řádu ostatních zaměstnanců.
2. Výkonného ředitele jmenuje po otevřeném a transparentním výběrovém řízení správní rada ze seznamu kandidátů navržených Komisí.
Pro účely uzavření smlouvy s výkonným ředitelem je agentura zastoupena předsedou správní rady.
Před jmenováním je kandidát zvolený správní radou vyzván, aby před příslušným výborem Evropského parlamentu učinil prohlášení a zodpověděl otázky jeho členů.
3. Funkční období výkonného ředitele je pět let. Do konce tohoto období Komise provede posouzení, které zohlední hodnocení výsledků výkonného ředitele a budoucí úkoly a výzvy agentury.
4. Správní rada může na návrh Komise, který zohledňuje posouzení uvedené v odstavci 3, a poté, co obdrží stanovisko Evropského parlamentu, funkční období výkonného ředitele jednou prodloužit, a to na dobu nepřesahující pět let.
5. O svém záměru prodloužit funkční období výkonného ředitele informuje správní rada Evropský parlament. Je-li výkonný ředitel vyzván, učiní do tří měsíců před tímto prodloužením prohlášení před příslušným výborem Evropského parlamentu a zodpoví otázky jeho členů.
6. Výkonný ředitel, jehož funkční období bylo prodlouženo, se nesmí účastnit dalšího výběrového řízení na tutéž pozici.
7. Výkonný ředitel může být odvolán z funkce pouze rozhodnutím správní rady.
Článek 25
Vyslaní národní odborníci a další pracovníci
1. Agentura může využívat vyslané národní odborníky nebo jiné pracovníky, kteří nejsou v agentuře zaměstnáni. Na tyto pracovníky se nevztahuje služební řád ani pracovní řád ostatních zaměstnanců.
2. Správní rada přijme rozhodnutí, kterým stanoví pravidla pro vysílání národních odborníků do agentury.
ODDÍL 6
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 26
Právní postavení
1. Agentura je institucí Unie. Má právní subjektivitu.
2. Ve všech členských státech má agentura nejširší způsobilost k právním úkonům, kterou přiznává právnickým osobám jejich právo. Zejména může nabývat a zcizovat movitý i nemovitý majetek a vystupovat před soudem.
3. Agenturu zastupuje její výkonný ředitel.
4. S cílem zlepšit provozní účinnost agentury je zachována pobočka zřízená v metropolitní oblasti Atén.
Článek 27
Odpovědnost
1. Smluvní odpovědnost agentury se řídí právem rozhodným pro danou smlouvu.
Soudní dvůr Evropské unie má pravomoc rozhodovat na základě jakékoli rozhodčí doložky obsažené ve smlouvě uzavřené agenturou.
2. V případě mimosmluvní odpovědnosti nahradí agentura v souladu s obecnými zásadami, které jsou společné právním řádům členských států, škodu, kterou způsobí ona nebo její zaměstnanci při výkonu své funkce.
Soudní dvůr Evropské unie má pravomoc rozhodovat spory o náhradu škody.
3. Osobní odpovědnost zaměstnanců vůči agentuře se řídí odpovídajícími předpisy vztahujícími se na zaměstnance agentury.
Článek 28
Jazyky
1. Na agenturu se vztahuje nařízení č. 1 ze dne 15. dubna 1958 o užívání jazyků v Evropském hospodářském společenství (23). Členské státy a ostatní jimi určené subjekty se mohou na agenturu obracet a přijímat odpovědi v libovolném úředním jazyce orgánů Evropské unie.
2. Překladatelské služby potřebné pro činnost agentury poskytuje Překladatelské středisko pro instituce Evropské unie.
Článek 29
Ochrana osobních údajů
1. Při zpracování údajů týkajících se fyzických osob, zejména při plnění svých úkolů, se agentura řídí zásadami ochrany osobních údajů uvedenými v nařízení (ES) č. 45/2001 a podléhá ustanovením tohoto nařízení.
2. Správní rada přijme prováděcí opatření uvedená v čl. 24 odst. 8 nařízení (ES) č. 45/2001. Správní rada může přijmout další opatření nezbytná pro uplatňování nařízení č. 45/2001 ze strany agentury.
Článek 30
Účast třetích zemí
1. Agentura je otevřena účasti třetích zemí, které uzavřely s Evropskou unií dohody, na jejichž základě přijaly a používají právní akty Unie v oblasti, na kterou se vztahuje toto nařízení.
2. Na základě odpovídajících ustanovení těchto dohod budou stanovena pravidla, která určí zejména povahu, rozsah a způsob účasti těchto zemí na činnosti agentury, včetně ustanovení týkajících se účasti na iniciativách agentury, finančních příspěvků a zaměstnanců.
Článek 31
Bezpečnostní předpisy týkající se ochrany utajovaných informací
Agentura uplatňuje bezpečnostní zásady obsažené v bezpečnostních pravidlech Komise pro ochranu utajovaných informací Evropské unie (EUCI) a citlivých informací nepodléhajících utajení, která jsou vymezena v příloze rozhodnutí Komise 2001/844/ES, ESUO, Euratom. Vztahuje se to kromě jiného na ustanovení o výměně, zpracování a ukládání takových informací.
ODDÍL 7
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 32
Hodnocení a přezkum
1. Do 20. června 2018 nechá Komise provést hodnocení, které posoudí zejména dopad, účinnost a účelnost agentury a jejích pracovních postupů. Toto hodnocení se rovněž bude zabývat případnou potřebou upravit mandát agentury a finančních dopadů takovýchto úprav.
2. Hodnocení uvedené v odstavci 1 zohledňuje veškerou odezvu, kterou agentura v reakci na svou činnost zaznamenala.
3. Komise předá hodnotící zprávu společně se svými závěry Evropskému parlamentu, Radě a správní radě. Závěry hodnocení se zveřejní.
4. Součástí tohoto hodnocení je rovněž posouzení výsledků dosažených agenturou s ohledem na její cíle, mandát a úkoly. Pokud se Komise domnívá, že pokračování činnosti agentury je odůvodněné vzhledem k jejím určeným cílům, mandátu a úkolům, může navrhnout, aby byl mandát agentury stanovený v článku 36 prodloužen.
Článek 33
Spolupráce hostitelského členského státu
Hostitelský členský stát agentury poskytuje nejlepší možné podmínky, aby bylo zajištěno řádné fungování agentury, včetně přístupnosti lokality, existence vhodných vzdělávacích zařízení pro děti zaměstnanců, patřičného přístupu na pracovní trh, sociálního zabezpečení a zdravotní péče pro děti i pro manžely a manželky zaměstnanců.
Článek 34
Správní kontrola
Činnost agentury je pod dohledem veřejného ochránce práv v souladu s článkem 228 Smlouvy o fungování EU.
Článek 35
Zrušení a nástupnictví
1. Nařízení (ES) č. 460/2004 se zrušuje.
Odkazy na rozhodnutí (ES) č. 460/2004 a na agenturu ENISA se považují za odkazy na toto rozhodnutí a v něm uvedenou agenturu.
2. Agentura je nástupkyní agentury zřízené nařízením (ES) č. 460/2004, pokud jde o veškeré vlastnictví, dohody, právní závazky, pracovní smlouvy, finanční závazky a odpovědnost.
Článek 36
Doba trvání
Agentura se zřizuje na dobu sedmi let od 19. června 2013.
Článek 37
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Ve Štrasburku dne 21. května 2013.
EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS (EU) N:o 526/2013,
annettu 21 päivänä toukokuuta 2013,
Euroopan unionin verkko- ja tietoturvavirastosta (ENISA) ja asetuksen (EY) N:o 460/2004 kumoamisesta
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka
ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 114 artiklan,
ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
sen jälkeen kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille,
ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (1),
noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä (2),
sekä katsovat seuraavaa:
(1)
Sähköinen viestintä ja sähköiset infrastruktuurit ja palvelut ovat sekä suorasti että epäsuorasti taloudellisen ja yhteiskunnallisen kehityksen olennaisia tekijöitä. Niillä on yhteiskunnassa elintärkeä rooli, niistä itsestään on tullut sähkö- ja vesihuollon lailla kaikkialla läsnä olevia hyödykkeitä, ja ne ovat myös keskeisellä sijalla sähkön, veden ja muiden kriittisten palveluiden toimittamisessa. Viestintäverkot toimivat sosiaalisten muutosten ja innovaatioiden käynnistäjinä, ja ne moninkertaistavat teknologian vaikutusta ja muokkaavat kuluttajien käyttäytymistä, liiketoimintamalleja, teollisuuden aloja sekä kansalaisuutta ja poliittista osallistumista. Viestintäverkkojen häiriöt voivat aiheuttaa huomattavaa fyysistä, yhteiskunnallista ja taloudellista haittaa, mikä entisestään korostaa tarvetta toimille, joilla parannetaan niiden suojaa ja häiriönsietokykyä ja pyritään varmistamaan kriittisten palvelujen tarjonnan jatkuvuus. Sähköisen viestinnän ja sähköisten infrastruktuurien ja palvelujen tietoturvaan ja erityisesti niiden eheyteen, käytettävyyteen ja luottamuksellisuuteen kohdistuu alati kasvavia haasteita, jotka liittyvät muun muassa viestintäinfrastruktuurin yksittäisiin osiin sekä näitä osia ohjaaviin ohjelmistoihin, infrastruktuuriin kokonaisuutena sekä infrastruktuurin avulla tarjottaviin palveluihin. Tämä on yhteiskunnallisesti yhä suurempi huolenaihe, eikä vähiten siksi, että järjestelmien monimutkaisuuden, toiminta- ja järjestelmähäiriöiden, onnettomuuksien, inhimillisten virheiden ja vihamielisten hyökkäysten vuoksi saattaa aiheutua ongelmia, joilla voi olla vaikutuksia sähköiseen ja fyysiseen infrastruktuuriin, joka tuottaa Euroopan kansalaisten hyvinvoinnin kannalta kriittisiä palveluja.
(2)
Uhkakuvat muuttuvat jatkuvasti, ja turvallisuushäiriöt saattavat heikentää käyttäjien luottamusta teknologiaan, verkkoihin ja palveluihin, mikä vaikuttaa heidän mahdollisuuksiinsa hyödyntää sisämarkkinoiden ja tieto- ja viestintätekniikan laajamittaisen käytön koko potentiaalia.
(3)
Näin ollen politiikan laatijoille, elinkeinoelämälle ja käyttäjille on tärkeää, että verkko- ja tietoturvan tilaa unionissa arvioidaan säännöllisesti luotettavan unionin tiedon pohjalta ja että laaditaan järjestelmällisesti ennusteita tulevista kehityskuluista, haasteista ja uhkista sekä unionin tasolla että maailmanlaajuisesti.
(4)
Eurooppa-neuvostossa 13 päivänä joulukuuta 2003 kokoontuneet jäsenvaltioiden edustajat hyväksyivät päätöksen 2004/97/EY, Euratom (3), jonka mukaan komission ehdotuksen pohjalta perustettavan Euroopan verkko- ja tietoturvaviraston (ENISA) toimipaikka sijaitsisi jossain Kreikan kaupungissa, jonka Kreikan hallitus valitsee. Tämän päätöksen mukaisesti Kreikan hallitus päätti, että ENISAn toimipaikka sijaitsee Heraklionissa Kreetalla.
(5)
Viraston ja isäntäjäsenvaltion välillä tehtiin toimipaikkasopimus 1 päivänä huhtikuuta 2005.
(6)
Viraston isäntäjäsenvaltion olisi huolehdittava siitä, että virastolla on parhaat mahdolliset toimintaedellytykset. Viraston tehtävien moitteettoman ja tehokkaan suorittamisen, henkilöstön palvelukseenoton ja sitouttamisen sekä verkostoitumisen tehokkuuden kannalta viraston on sijaittava soveltuvassa paikassa, jossa on muun muassa toimivat liikenneyhteydet ja palveluja viraston henkilöstön mukana tuleville puolisoille ja lapsille. Tarvittavat järjestelyt olisi vahvistettava viraston ja isäntäjäsenvaltion välisessä sopimuksessa, joka tehdään sen jälkeen kun viraston johtokunta on antanut hyväksyntänsä.
(7)
Viraston toimintatehokkuuden parantamiseksi virasto on perustanut sivutoimiston Ateenan suurkaupunkialueelle; tämä sivutoimisto olisi pidettävä toiminnassa isäntäjäsenvaltion suostumuksella ja tuella, ja viraston operatiivinen henkilöstö olisi sijoitettava sinne. Henkilöstö, joka vastaa ensisijaisesti viraston hallintotehtävistä (pääjohtaja mukaan lukien), rahoitusasioista, aineistotutkimuksesta ja analysoinnista, tietotekniikan ja laitteistojen hallinnasta sekä henkilöstöhallinnosta, koulutuksesta, viestinnästä ja tiedotuksesta, olisi sijoitettava Heraklioniin.
(8)
Jotta varmistetaan, että virasto voi suorittaa tehtävänsä asianmukaisesti ja tehokkaasti, sillä on oikeus määrittää oma organisaationsa noudattaen tämän asetuksen säännöksiä toimipaikasta ja Ateenan sivutoimistosta. Viraston olisi tehtävä tarvittavat käytännön järjestelyt toimintatehokkuuden parantamiseksi, jotta se voi erityisesti huolehtia tehtävistä, joihin sisältyy vuorovaikutusta keskeisten sidosryhmien, kuten unionin toimielinten, kanssa.
(9)
Euroopan parlamentti ja neuvosto antoivat vuonna 2004 ENISAn perustamisesta asetuksen (EY) N:o 460/2004 (4), jolla pyrittiin osaltaan varmistamaan korkeatasoinen verkko- ja tietoturva unionissa ja luomaan erityinen verkko- ja tietoturvakulttuuri, josta on hyötyä kansalaisille, kuluttajille, yrityksille ja julkishallinnoille. Vuonna 2008 Euroopan parlamentti ja neuvosto antoivat asetuksen (EY) N:o 1007/2008 (5), jolla viraston toimikautta jatkettiin maaliskuuhun 2012. Asetuksella (EY) N:o 580/2011 (6) viraston toimikautta jatkettiin 13 päivään syyskuuta 2013.
(10)
Viraston olisi jatkettava asetuksella (EY) N:o 460/2004 perustetun ENISAn toimintaa. Isäntäjäsenvaltion olisi Eurooppa-neuvostossa 13 päivänä joulukuuta 2003 kokoontuneiden jäsenvaltioiden edustajien päätöksen mukaisesti ylläpidettävä ja kehitettävä nykyisiä käytännön järjestelyjä viraston, myös sen Ateenan sivutoimiston, moitteettoman ja tehokkaan toiminnan varmistamiseksi ja helpotettava erittäin ammattitaitoisen henkilöstön palvelukseenottoa ja sitouttamista.
(11)
ENISAn perustamisen jälkeen verkko- ja tietoturvaan liittyvät haasteet ovat muuttuneet teknologian, markkinoiden ja sosioekonomisten olosuhteiden kehityksen myötä, niitä on pohdittu lisää ja niistä on käyty lisää keskustelua. Vastauksena muuttuviin haasteisiin unioni on saattanut verkko- ja tietoturvapolitiikkansa painopisteet ajan tasalle. Tämän asetuksen tavoitteena on vahvistaa virastoa, jotta se voi onnistuneesti edesauttaa unionin toimielinten ja jäsenvaltioiden pyrkimyksiä kehittää Euroopan valmiuksia selviytyä verkko- ja tietoturvan haasteista.
(12)
Sisämarkkinasäännökset sähköisen viestinnän turvallisuuden ja yleisemmin verkko- ja tietoturvan alalla edellyttävät erilaisia teknisiä ja organisatorisia soveltamisen muotoja unionin toimielimiltä ja jäsenvaltioilta. Näiden vaatimusten epäyhtenäinen soveltaminen voi johtaa tehottomiin ratkaisuihin ja luoda esteitä sisämarkkinoille. Tästä syystä unionin toimielinten ja jäsenvaltioiden tueksi tarvitaan unionin tasoista osaamiskeskusta antamaan ohjeistusta, neuvoa ja apua verkko- ja tietoturvaan liittyvissä kysymyksissä. Virasto voi vastata näihin tarpeisiin kehittämällä ja ylläpitämällä korkeaa osaamistasoa ja avustamalla unionin toimielimiä ja jäsenvaltioita sekä elinkeinoelämää vastaamaan verkko- ja tietoturvaan liittyviin lakisääteisiin ja sääntelyllisiin vaatimuksiin, ja se voi määrittää verkko- ja tietoturvaongelmia, reagoida niihin ja edesauttaa näin sisämarkkinoiden moitteetonta toimintaa.
(13)
Viraston olisi hoidettava sähköistä viestintää koskevissa unionin säädöksissä sille annettuja tehtäviä ja yleisemmin myötävaikutettava sähköisen viestinnän tietoturvan sekä yksityisyyden ja henkilötietojen suojan parantumiseen muun muassa tarjoamalla asiantuntemustaan ja neuvontaa, edistämällä tiedonvaihtoa parhaista käytännöistä ja antamalla toimintapolitiikkaa koskevia ehdotuksia.
(14)
Sähköisten viestintäverkkojen ja -palvelujen yhteisestä sääntelyjärjestelmästä 7 päivänä maaliskuuta 2002 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2002/21/EY (puitedirektiivi) (7) edellytetään, että yleisten sähköisten viestintäverkkojen ja yleisesti saatavilla olevien sähköisen viestinnän palvelujen tarjoajat toteuttavat tarvittavat toimenpiteet taatakseen niiden eheyden ja turvallisuuden, sekä asetetaan kansallisille sääntelyviranomaisille velvoite ilmoittaa tarpeen mukaan muun muassa virastolle kaikesta sellaisesta tietoturvallisuuden tai eheyden vaarantumisesta, jolla on ollut huomattava vaikutus verkkojen tai palvelujen toimintaan, ja toimittaa komissiolle ja virastolle vuosittain tiivistelmäraportti vastaanotetuista ilmoituksista ja toteutetuista toimista. Lisäksi direktiivissä 2002/21/EY annetaan virastolle tehtäväksi osallistua tarvittavien teknisten ja organisatoristen turvallisuustoimenpiteiden yhdenmukaistamiseen antamalla asiasta lausuntoja.
(15)
Henkilötietojen käsittelystä ja yksityisyyden suojasta sähköisen viestinnän alalla 12 päivänä heinäkuuta 2002 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2002/58/EY (sähköisen viestinnän tietosuojadirektiivi) (8) vaaditaan yleisesti saatavilla olevien sähköisten viestintäpalvelujen tarjoajia toteuttamaan asianmukaiset tekniset ja organisatoriset toimenpiteet varmistaakseen tarjoamiensa palvelujen turvallisuuden, minkä lisäksi siinä edellytetään, että viestintä ja siihen liittyvät liikennetiedot pidetään luottamuksellisina. Direktiivillä 2002/58/EY asetetaan sähköisen viestinnän palvelujen tarjoajille vaatimuksia, jotka liittyvät henkilötietojen tietoturvaloukkauksia koskeviin tietoihin ja niistä ilmoittamiseen. Siinä edellytetään myös, että komissio kuulee virastoa kaikista teknisistä täytäntöönpanotoimenpiteistä, jotka koskevat tiedotus- ja ilmoitusvaatimuksiin sovellettavia olosuhteita, muotoa ja menettelyjä. Yksilöiden suojelusta henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta 24 päivänä lokakuuta 1995 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 95/46/EY (9) vaaditaan jäsenvaltioita säätämään, että rekisterinpitäjän on toteutettava tarpeelliset tekniset ja organisatoriset toimenpiteet henkilötietojen suojaamiseksi vahingossa tapahtuvalta tai laittomalta tuhoamiselta, vahingossa tapahtuvalta häviämiseltä, muuttamiselta, luvattomalta luovuttamiselta tai tietojen antamiselta, erityisesti jos käsittelyyn liittyy tietojen siirtämistä verkossa, sekä kaikelta muulta laittomalta käsittelyltä.
(16)
Viraston olisi osaltaan edistettävä korkeatasoista verkko- ja tietoturvaa, parannettava yksityisyyden ja henkilötietojen suojaa sekä kehitettävä unionin kansalaisia, kuluttajia, yrityksiä ja julkisen sektorin organisaatioita hyödyttävä verkko- ja tietoturvakulttuuri ja tuettava sitä ja siten edistettävä sisämarkkinoiden moitteetonta toimintaa. Tämän saavuttamiseksi virastolle olisi myönnettävä tarvittavat määrärahat.
(17)
Koska sähköiset verkot ja sähköinen viestintä ovat yhä tärkeämpiä myös Euroopan talouden tukipilareina ja digitaalitalous on nykyisin merkittävä talouden ala, viraston määrärahoja ja henkilöresursseja olisi lisättävä siten, että ne vastaavat sen kasvanutta roolia ja uusia tehtäviä sekä sen keskeistä asemaa eurooppalaisen digitaalisen ”ekosysteemin” puolustamisessa.
(18)
Viraston olisi toimittava alan kiintopisteenä ja vahvistettava uskoa ja luottamusta riippumattomuutensa, antamiensa lausuntojen ja levittämiensä tietojen laadun, menettelyjensä ja toimintatapojensa avoimuuden sekä sen tehtäviensä suorittamisessa osoittaman huolellisuuden ansiosta. Viraston olisi hyödynnettävä kansallisia ja unionin saavutuksia ja suoritettava näin ollen tehtävänsä täydessä yhteistyössä unionin toimielinten, elinten, laitosten ja virastojen sekä jäsenvaltioiden kanssa, ja sen olisi oltava valmis olemaan yhteydessä elinkeinoelämään ja muihin asianomaisiin sidosryhmiin. Lisäksi viraston olisi hyödynnettävä yksityisen sektorin näkemyksiä ja sen kanssa tehtävää yhteistyötä, jotka ovat tärkeässä asemassa turvattaessa sähköistä viestintää sekä sähköisiä infrastruktuureja ja palveluja.
(19)
Viraston tehtävänannossa olisi ilmaistava, miten viraston on määrä saavuttaa tavoitteensa niin, että se pystyy toimimaan joustavasti. Viraston tehtäviin olisi kuuluttava tarvittavan tiedon keruu sähköisten viestintäjärjestelmien, infrastruktuurien ja palvelujen tietoturvaan ja häiriönsietokykyyn kohdistuvien riskien analysoimiseksi sekä verkko- ja tietoturvatilanteen arvioimiseksi unionissa yhteistyössä jäsenvaltioiden, komission ja tarvittaessa asianomaisten sidosryhmien kanssa. Viraston olisi varmistettava koordinaatio ja yhteistyö unionin toimielinten, elinten, laitosten ja virastojen sekä jäsenvaltioiden kanssa ja lisättävä eri sidosryhmien yhteistyötä Euroopassa, erityisesti ottamalla toimintaansa mukaan asiaan liittyvien alojen toimivaltaisia kansallisia ja unionin elimiä sekä korkean tason asiantuntijoita yksityiseltä sektorilta, etenkin sähköisten viestintäverkkojen ja -palvelujen tarjoajia, verkkolaitteiden valmistajia ja ohjelmistoyrityksiä, ja otettava siinä huomioon, että verkko- ja tietojärjestelmät muodostuvat laitteistojen, ohjelmistojen ja palvelujen yhdistelmistä. Viraston olisi avustettava unionin toimielimiä ja jäsenvaltioita niiden yhteydenpidossa yritysmaailman edustajien kanssa laitteistojen ja ohjelmistotuotteiden tietoturvaongelmien arvioimiseksi ja edesautettava näin osaltaan yhteistoiminnallisen lähestymistavan kehittymistä verkko- ja tietoturvan alalla.
(20)
Unionin toimielimen, elimen, laitoksen tai viraston taikka jäsenvaltion julkistamat verkko- ja tietoturvastrategiat olisi annettava tiedoksi virastolle, jotta vältetään toimien päällekkäisyys. Viraston olisi analysoitava strategiat ja edistettävä niiden esittämistä vertailua helpottavassa muodossa. Sen olisi asetettava strategiat ja analyysinsa julkisesti saataville sähköisessä muodossa.
(21)
Viraston olisi avustettava komissiota antamalla neuvoja, lausuntoja ja analyysejä kaikista unionin asioista, jotka liittyvät verkko- ja tietoturva-alan toimintapolitiikan laatimiseen, mukaan lukien kriittisen tietoteknisen infrastruktuurin suojaaminen ja häiriönsietokyky. Viraston olisi avustettava myös unionin toimielimiä, elimiä, virastoja ja laitoksia sekä tarvittaessa jäsenvaltioita, näiden sitä pyytäessä, niiden pyrkimyksissä kehittää verkko- ja tietoturvapolitiikkaa ja -valmiuksia.
(22)
Viraston olisi otettava täysimääräisesti huomioon meneillään olevat tutkimus-, kehittämis- ja teknologian arvioimistoimet, erityisesti sellaiset, joita toteutetaan unionin eri tutkimusaloitteissa, antaakseen unionin toimielimille, elimille, virastoille ja laitoksille sekä tarvittaessa jäsenvaltioille, näiden sitä pyytäessä, neuvoja verkko- ja tietoturva-alan tutkimustarpeista.
(23)
Viraston olisi avustettava unionin toimielimiä, elimiä, laitoksia ja virastoja sekä jäsenvaltioita niiden pyrkimyksissä luoda ja parantaa rajat ylittäviä valmiuksia ehkäistä ja havaita verkko- ja tietoturvaongelmia ja -uhkia sekä reagoida niihin. Viraston olisi tältä osin helpotettava jäsenvaltioiden keskinäistä ja komission sekä muiden unionin toimielinten, elinten, laitosten ja virastojen ja jäsenvaltioiden välistä yhteistyötä. Tätä varten viraston olisi tuettava jäsenvaltioita niiden jatkuvissa pyrkimyksissä parantaa reagointivalmiuksiaan sekä järjestettävä ja toteutettava Euroopan laajuisia tietoturvaharjoituksia sekä jäsenvaltion pyynnöstä kansallisia tietoturvaharjoituksia.
(24)
Ymmärtääkseen paremmin verkko- ja tietoturva-alan haasteita viraston on analysoitava nykyisiä ja esiin nousevia riskejä. Tätä varten viraston olisi yhteistyössä jäsenvaltioiden ja tarvittaessa tilastokeskusten ja muiden elinten kanssa kerättävä tarvittavaa tietoa. Lisäksi viraston olisi autettava unionin toimielimiä, elimiä, virastoja ja laitoksia sekä jäsenvaltioita keräämään, analysoimaan ja levittämään verkko- ja tietoturvaan liittyvää tietoa. Sähköisten viestintäjärjestelmien, infrastruktuurien ja palvelujen tietoturvallisuuteen ja häiriönsietokykyyn kohdistuvien riskien analysoimiseen tarvittavien tilastotietojen keräämisen olisi perustuttava jäsenvaltioiden toimittamiin tietoihin ja viraston näkemykseen unionin toimielinten tieto- ja viestintäteknisistä infrastruktuureista unionin säännösten sekä unionin lainsäädännön mukaisten kansallisten säännösten mukaisesti. Viraston olisi näiden tietojen pohjalta levitettävä tietoa unionin vallitsevasta verkko- ja tietoturvatilanteesta ja alan kehityssuuntauksista unionin toimielinten, elinten, laitosten ja virastojen sekä jäsenvaltioiden hyväksi.
(25)
Viraston olisi tehtäviään suorittaessaan helpotettava unionin ja jäsenvaltioiden välistä yhteistyötä tietoisuuden lisäämiseksi unionin verkko- ja tietoturvatilanteesta.
(26)
Viraston olisi helpotettava jäsenvaltioiden toimivaltaisten riippumattomien sääntelyviranomaisten yhteistyötä erityisesti tukemalla koulutusohjelmiin ja tiedotushankkeisiin liittyvien parhaiden käytäntöjen ja normien kehittämistä, niiden tunnetuksi tekemistä ja niitä koskevaa tiedonvaihtoa. Tiedonvaihdon lisääminen jäsenvaltioiden kesken helpottaa jatkossa tällaista toimintaa. Viraston olisi edistettävä sähköisten viestintäjärjestelmien, infrastruktuurien ja palvelujen yksittäisten käyttäjien tietoisuuden parantamista myös auttamalla jäsenvaltioita, jotka ovat päättäneet käyttää yleispalvelusta ja käyttäjien oikeuksista sähköisten viestintäverkkojen ja -palvelujen alalla 7 päivänä maaliskuuta 2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2002/22/EY (yleispalveludirektiivi) (10) tarkoitettua yleiseen etuun liittyvän tiedon mekanismia verkko- ja tietoturvaa koskevan yleiseen etuun liittyvän tiedon tuottamisessa, sekä lisäksi auttamalla sellaisten tietojen kehittämisessä, jotka toimitetaan julkisissa viestintäverkoissa käytettäviksi tarkoitettujen uusien laitteiden mukana. Viraston olisi tuettava myös sidosryhmien yhteistyötä unionin tasolla, osin edistämällä tiedonvaihtoa, tiedotuskampanjoita ja koulutusohjelmia.
(27)
Viraston olisi myös avustettava asianomaisia unionin toimielimiä, elimiä, virastoja ja laitoksia sekä jäsenvaltioita loppukäyttäjille suunnatuissa valistuskampanjoissa, joilla pyritään edistämään entistä turvallisempaa verkkokäyttäytymistä ja lisäämään tietoisuutta verkossa piilevistä mahdollisista uhista, mukaan lukien verkkourkintayritysten, bottiverkkojen sekä talous- ja pankkipetosten kaltainen tietoverkkorikollisuus, sekä edistämään yleisluonteisen neuvonnan antamista aitouden todentamista ja tietosuojaa koskevissa kysymyksissä.
(28)
Sen varmistamiseksi, että virasto saavuttaa kaikki tavoitteensa, viraston olisi oltava yhteydessä asiaankuuluviin elimiin, mukaan lukien tietoverkkorikollisuutta käsittelevät viranomaiset, kuten Europol, ja tietosuojaviranomaisiin ja vaihdettava taitotietoa ja parhaita käytäntöjä niiden kanssa sekä annettava neuvoja sellaisissa verkko- ja tietoturvakysymyksissä, joilla voi olla vaikutusta niiden toimintaan. Viraston olisi pyrittävä saamaan aikaan synergiaa kyseisten elinten toimien ja sen omien verkko- ja tietoturvan edistämiseksi toteuttamien toimien välillä. Kansallisten ja unionin lainvalvontaviranomaisten sekä tietosuojaviranomaisten edustajien olisi voitava olla edustettuina viraston pysyvässä sidosryhmässä. Ollessaan yhteydessä lainvalvontaviranomaisiin sellaisissa verkko- ja tietoturvakysymyksissä, joilla voi olla vaikutusta niiden toimintaan, viraston olisi käytettävä olemassa olevia tiedonvaihtokanavia ja vakiintuneita verkostoja.
(29)
Komissio on perustanut häiriönsietokykyä käsittelevän eurooppalaisen julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuuden (European Public-Private Partnership for Resilience) joustavaksi unionin laajuiseksi yhteistyöfoorumiksi tieto- ja viestintäteknisen infrastruktuurin häiriönsietokyvyn parantamiseksi, ja viraston olisi toimittava tässä kumppanuudessa välittävässä roolissa ja saatettava yhteen sidosryhmiä keskustelemaan toimintapolitiikan painopisteistä, haasteiden taloudellisista ulottuvuuksista ja markkinaulottuvuuksista sekä toimista tieto- ja viestintätekniikan häiriönsietokyvyn parantamiseksi.
(30)
Edistääkseen verkko- ja tietoturvaa ja sen näkyvyyttä viraston olisi helpotettava jäsenvaltioiden toimivaltaisten julkisten elinten yhteistyötä erityisesti tukemalla parhaiden käytäntöjen ja tiedotushankkeiden kehittämistä ja niitä koskevaa tietojenvaihtoa sekä tehostamalla kyseisten elinten tiedotustoimintaa. Viraston olisi tuettava myös sidosryhmien sekä unionin toimielinten yhteistyötä, osin edistämällä tiedonvaihtoa ja valistustoimintaa.
(31)
Nostaakseen verkko- ja tietoturvan korkeaa tasoa unionissa viraston olisi edistettävä yhteistyötä sekä tiedon ja parhaiden käytäntöjen vaihtoa asiaankuuluvien organisaatioiden välillä, kuten tietoturvaloukkauksien ennaltaehkäisystä ja torjunnasta vastaavien CSIRT-toimijoiden (Computer Security Incident Response Team) ja CERT-toimijoiden (Computer Emergency Response Team) välillä.
(32)
Asianmukaisesti toimivien CERT-toimijoiden unionin laajuisen järjestelmän olisi oltava unionin verkko- ja tietoturvainfrastruktuurin kulmakivi. Viraston olisi tuettava jäsenvaltioiden ja unionin CERT-toimijoita CERT-toimijoiden verkoston toiminnassa, myös Euroopan valtiollisten CERT-toimijoiden (GovCERT) yhteenliittymän jäseniä. Jotta virasto voisi auttaa varmistamaan, että kullakin CERT-toimijalla on riittävän kehittyneet valmiudet ja että niiden valmiudet vastaavat mahdollisimman pitkälti kehittyneimpien CERT-toimijoiden valmiuksia, sen olisi edistettävä vertaisarviointijärjestelmän perustamista ja toimintaa. Viraston olisi lisäksi edistettävä ja tuettava yhteistyötä asianomaisten CERT-toimijoiden välillä tapauksissa, joissa CERT-toimijoiden hallinnoimiin tai suojaamiin verkkoihin tai infrastruktuureihin kohdistuu loukkauksia, hyökkäyksiä tai häiriöitä, jotka koskevat tai mahdollisesti koskevat vähintään kahta CERT-toimijaa.
(33)
Tehokkaan verkko- ja tietoturvapolitiikan olisi perustuttava kehittyneisiin riskinarviointimenetelmiin niin julkisella kuin yksityiselläkin sektorilla. Riskinarviointimenetelmiä ja -menettelyjä käytetään eri tasoilla vailla yhteistä tehokasta soveltamiskäytäntöä. Riskinarvioinnin ja yhteentoimivien riskinarviointiratkaisujen parhaiden käytäntöjen edistäminen ja kehittäminen julkisen ja yksityisen sektorin organisaatioissa nostaa verkkojen ja tietojärjestelmien turvallisuustasoa unionissa. Tätä varten viraston olisi tuettava sidosryhmien yhteistyötä unionin tasolla ja helpotettava niiden pyrkimyksiä laatia ja ottaa käyttöön eurooppalaisia ja kansainvälisiä normeja riskinhallintaa varten sekä niiden sähköisten tuotteiden, järjestelmien, verkkojen ja palvelujen tietoturvallisuuden mittaamista varten, jotka yhdessä ohjelmistojen kanssa muodostavat verkko- ja tietojärjestelmät.
(34)
Viraston olisi vaihdettava kokemuksia ja yleisiä tietoja verkko- ja tietoturva-alalla toimivien unionin toimielinten, elinten, virastojen ja laitosten kanssa, jos se on tarkoituksenmukaista viraston tavoitteiden ja tehtävien kannalta. Viraston olisi tuettava tutkimuspainopisteiden määrittämistä unionin tasolla verkkojen häiriönsietokyvyn sekä verkko- ja tietoturvan aloilla, ja sen olisi toimitettava tietoa elinkeinoelämän tarpeista asiaankuuluville tutkimuslaitoksille.
(35)
Viraston olisi kannustettava jäsenvaltioita ja palveluntarjoajia tiukentamaan yleisiä turvallisuusnormejaan, jotta kaikki internetin käyttäjät toteuttaisivat tarvittavat toimenpiteet oman verkkoturvallisuutensa varmistamiseksi.
(36)
Verkko- ja tietoturvaongelmat ovat maailmanlaajuisia. Tarvitaan tiiviimpää kansainvälistä yhteistyötä tietoturvanormien parantamiseksi, yhteisten käyttäytymisnormien ja käytännesääntöjen laatiminen mukaan lukien, ja tiedonvaihtoa kansainvälisen yhteistoiminnan nopeuttamiseksi verkko- ja tietoturvakysymyksissä sekä yhteistä maailmanlaajuista lähestymistapaa näihin kysymyksiin. Tätä varten viraston olisi tuettava unionin aktiivisempaa osallistumista ja unionin ulkopuolisten maiden ja kansainvälisten organisaatioiden kanssa tehtävän yhteistyön lisäämistä tarjoamalla asianomaisten unionin toimielinten, elinten, virastojen ja laitosten mahdollisesti tarvitsemaa asiantuntemusta ja analysointivalmiuksia.
(37)
Viraston olisi toiminnassaan noudatettava toissijaisuusperiaatetta varmistamalla jäsenvaltioiden välinen riittävä koordinointi verkko- ja tietoturva-asioissa sekä parantamalla kansallisten toimintapolitiikkojen tuloksellisuutta ja tuottamalla näin niille lisäarvoa, minkä lisäksi sen olisi noudatettava suhteellisuusperiaatetta eli oltava ylittämättä sitä, mikä on tarpeen tässä asetuksessa säädettyjen tavoitteiden saavuttamiseksi. Viraston tehtävien suorittaminen ei saisi vaikuttaa seuraavien elinten toimivaltaan, vaan sen pitäisi vahvistaa sitä, eikä se saisi olla etusijalla niiden asiaa koskeviin toimivaltuuksiin ja tehtäviin nähden eikä estää näitä tai olla päällekkäistä näiden kanssa: sähköisiä viestintäverkkoja ja -palveluita koskevissa direktiiveissä tarkoitetut kansalliset sääntelyviranomaiset, asetuksella (EY) N:o 1211/2009 (11) perustettu Euroopan sähköisen viestinnän sääntelyviranomaisten yhteistyöelin (BEREC), direktiivissä 2002/21/EY tarkoitettu viestintäkomitea, direktiivissä 98/34/EY (12) tarkoitetut eurooppalaiset standardointielimet, kansalliset standardointielimet ja pysyvä komitea, sekä direktiivissä 95/46/EY tarkoitetut jäsenvaltioiden riippumattomat valvontaviranomaiset.
(38)
On tarpeen panna täytäntöön tiettyjä viraston hallintoa koskevia periaatteita, jotta voidaan noudattaa EU:n erillisvirastoja käsittelevässä toimielinten välisessä työryhmässä heinäkuussa 2012 hyväksyttyä yhteistä julkilausumaa ja yhteistä lähestymistapaa, joiden tarkoituksena on tehostaa virastojen toimintaa ja parantaa niiden tuloksellisuutta.
(39)
Yhteisen julkilausuman ja yhteisen lähestymistavan olisi näyttävä asianmukaisella tavalla myös viraston työohjelmissa, viraston arvioinneissa ja viraston raportointi- ja hallintokäytännöissä.
(40)
Viraston moitteettoman toiminnan takaamiseksi komission ja jäsenvaltioiden olisi varmistettava, että johtokunnan jäseniksi nimitettävillä henkilöillä on riittävä ammatillinen asiantuntemus. Johtokunnan työn jatkuvuuden varmistamiseksi komission ja jäsenvaltioiden olisi pyrittävä rajoittamaan johtokunnassa olevien edustajiensa vaihtuvuutta.
(41)
On olennaista, että virasto luo itselleen puolueettoman, luotettavan ja erittäin ammattitaitoisen maineen ja pitää sitä yllä. Johtokunnan olisi tätä varten hyväksyttävä koko virastoa koskevat kattavat säännöt eturistiriitojen ehkäisemisestä ja hallinnasta.
(42)
Koska viraston tilanne on ainutlaatuinen ja sitä odottavat suuret haasteet, sen organisaatiorakennetta olisi yksinkertaistettava ja vahvistettava tavalla, joka lisää sen tehokkuutta ja tuloksellisuutta. Muun muassa tämän vuoksi virastolle olisi perustettava hallitus, jotta johtokunta voi keskittyä strategisesti tärkeisiin kysymyksiin.
(43)
Johtokunnan olisi nimitettävä tilinpitäjä asetuksessa (EU, Euratom) N:o 966/2012 (13), jäljempänä ’varainhoitoasetus’, vahvistettujen sääntöjen mukaisesti.
(44)
Viraston toiminnan tuloksellisuuden varmistamiseksi jäsenvaltioiden ja komission olisi oltava edustettuina johtokunnassa, jonka olisi määriteltävä viraston toiminnan yleinen suunta ja varmistettava, että se hoitaa tehtäviään tämän asetuksen mukaisesti. Johtokunnalle olisi annettava tarvittavat valtuudet hyväksyä talousarvio, valvoa sen toteuttamista, vahvistaa tarvittavat varainhoitoa koskevat säännöt, luoda avoimet menettelyt viraston päätöksentekoa varten, vahvistaa viraston työohjelma, vahvistaa työjärjestyksensä ja viraston sisäiset toimintasäännöt, nimittää pääjohtaja, päättää tämän toimikauden jatkamisesta Euroopan parlamentin näkemyksen kuultuaan ja päättää pääjohtajan toimikauden päättymisestä. Johtokunnan olisi perustettava hallitus avustamaan sitä sen hallinnollisiin asioihin ja talousarvioasioihin liittyvien tehtävien hoidossa.
(45)
Viraston moitteeton toiminta edellyttää, että sen pääjohtaja nimitetään ansioiden ja todistuksin osoitettujen hallinnollisten taitojen ja johtamistaitojen sekä verkko- ja tietoturvan kannalta merkityksellisen pätevyyden ja kokemuksen perusteella ja että pääjohtajan tehtäviä hoidetaan täysin riippumattomana viraston sisäisen toiminnan organisoinnista. Tätä varten pääjohtajan olisi laadittava ehdotus viraston työohjelmaksi kuultuaan ensin komissiota ja toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet varmistaakseen viraston työohjelman asianmukaisen toteuttamisen. Pääjohtajan olisi laadittava johtokunnalle esitettävä vuosikertomus sekä esitys viraston tuloja ja menoja koskevaksi ennakkoarvioksi ja vastattava talousarvion toteuttamisesta.
(46)
Pääjohtajan olisi voitava perustaa tilapäisiä työryhmiä erityisesti tieteellisiä, teknisiä, oikeudellisia tai sosioekonomisia erityiskysymyksiä varten. Tilapäisiä työryhmiä perustaessaan pääjohtajan olisi pyrittävä hankkimaan ja käyttämään hyväkseen tarvittavaa ulkopuolista asiantuntemusta, jotta virastolla olisi käytettävissään viimeisin tieto kehittyvän tietoyhteiskunnan turvallisuushaasteista. Pääjohtajan olisi varmistettava, että tilapäisten työryhmien jäsenet valitaan huippuasiantuntemuksen perusteella ja ottaen asianmukaisesti huomioon tarvittaessa tarkasteltavan kysymyksen edellyttämällä tavalla edustuksellinen tasapaino jäsenvaltioiden julkishallintojen, unionin toimielinten ja yksityisen sektorin välillä, mukaan lukien elinkeinoelämä, käyttäjät ja tiedeyhteisöä edustavat verkko- ja tietoturva-asiantuntijat. Pääjohtajan olisi voitava tarvittaessa tapauskohtaisesti kutsua kyseisellä alalla päteviksi tunnustettuja yksittäisiä asiantuntijoita osallistumaan työryhmien toimintaan. Viraston olisi vastattava heille aiheutuvista kustannuksista sisäisten toimintasääntöjensä ja varainhoitoasetuksessa vahvistettujen sääntöjen mukaisesti.
(47)
Virastolla olisi oltava neuvoa-antavana elimenä pysyvä sidosryhmä, jotta voitaisiin varmistaa säännöllinen yhteydenpito yksityisen sektorin, kuluttajajärjestöjen ja muiden asianosaisten sidosryhmien kanssa. Pysyvän sidosryhmän, jonka johtokunta perustaa pääjohtajan ehdotuksesta, olisi keskityttävä sidosryhmiä koskeviin asioihin ja saatettava ne viraston tietoon. Pääjohtajan olisi voitava tarvittaessa ja kokousten esityslistan mukaisesti kutsua Euroopan parlamentin ja muiden asianomaisten elinten edustajia osallistumaan pysyvän sidosryhmän kokouksiin.
(48)
Koska sidosryhmien on oltava laajalti edustettuina pysyvässä sidosryhmässä ja tätä ryhmää on kuultava erityisesti työohjelmaluonnoksesta, ei ole enää tarvetta siihen, että sidosryhmillä olisi edustus johtokunnassa.
(49)
Viraston olisi sovellettava asiakirjojen saamista yleisön tutustuttavaksi koskevia asiaankuuluvia unionin säännöksiä, sellaisina kuin ne on vahvistettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1049/2001 (14). Viraston sisäisessä toiminnassaan käsittelemiin tietoihin sekä tehtäviään suorittaessaan käsittelemiin tietoihin olisi sovellettava yksilöiden suojelusta yhteisöjen toimielinten ja elinten suorittamassa henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta 18 päivänä joulukuuta 2000 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusta (EY) N:o 45/2001 (15).
(50)
Viraston olisi noudatettava arkaluonteisten asiakirjojen käsittelyä koskevia unionin toimielimiin sovellettavia määräyksiä ja kansallista lainsäädäntöä.
(51)
Jotta voidaan varmistaa viraston täydellinen itsemääräämisoikeus ja riippumattomuus ja jotta virasto pystyy suorittamaan uusia ja täydentäviä tehtäviä, myös ennakoimattomia tehtäviä hätätilanteissa, virastolle olisi annettava riittävä ja itsenäinen talousarvio, jonka tulot koostuvat ensisijaisesti unionin rahoitusosuudesta ja viraston työhön osallistuvien unionin ulkopuolisten maiden rahoitusosuuksista. Viraston henkilöstön enemmistön työtehtävien olisi liityttävä suoraan viraston toimeksiannon operatiiviseen täytäntöönpanoon. Viraston isäntäjäsenvaltion tai minkä tahansa muun jäsenvaltion olisi voitava maksaa vapaaehtoisia rahoitusosuuksia virastolle. Unionin talousarviomenettelyä olisi sovellettava edelleen Euroopan unionin yleisestä talousarviosta maksettaviin tukiin. Lisäksi tilintarkastustuomioistuimen olisi tarkastettava viraston tilit avoimuuden ja vastuuvelvollisuuden varmistamiseksi.
(52)
Koska uhkakuvat muuttuvat jatkuvasti ja unionin verkko- ja tietoturvapolitiikka kehittyy ja jotta voidaan noudattaa monivuotista rahoituskehystä, viraston toimikauden kesto olisi rajattava seitsemään vuoteen ja kestoa olisi voitava jatkaa.
(53)
Viraston toimintaa olisi arvioitava riippumattomasti. Arvioinnissa olisi otettava huomioon viraston tuloksellisuus tavoitteidensa saavuttamisessa, sen toimintatavat ja tehtävien merkityksellisyys, jotta voidaan tarkistaa, ovatko ne ja viraston tavoitteet edelleen asianmukaisia, ja päättää tältä pohjalta, olisiko viraston toimikautta edelleen jatkettava ja kuinka pitkäksi ajaksi.
(54)
Jos komissio ei viraston toimikauden lähestyessä loppuaan ole tehnyt ehdotusta toimikauden jatkamiseksi, viraston ja komission olisi ryhdyttävä tarvittaviin toimiin ja käsiteltävä erityisesti henkilöstön sopimuksiin ja talousarviojärjestelyihin liittyviä kysymyksiä.
(55)
Jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla saavuttaa tämän direktiivin tavoitetta, joka on Euroopan verkko- ja tietoturvallisuusviraston perustaminen korkeatasoisen verkko- ja tietoturvan edistämiseksi unionissa ja asiaa koskevan tietoisuuden lisäämiseksi sekä erityisen verkko- ja tietoturvakulttuurin luomiseksi ja tunnetuksi tekemiseksi yhteiskunnassa kansalaisten, kuluttajien, yritysten ja julkisen sektorin organisaatioiden hyödyksi unionissa, edistäen näin sisämarkkinoiden syntymistä ja moitteetonta toimintaa, vaan se voidaan saavuttaa paremmin unionin tasolla, joten unioni voi toteuttaa toimenpiteitä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Mainitussa artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä asetuksessa ei ylitetä sitä, mikä on tämän tavoitteen saavuttamiseksi tarpeen.
(56)
Asetus (EY) N:o 460/2004 olisi kumottava.
(57)
Euroopan tietosuojavaltuutettua on kuultu asetuksen (EY) N:o 45/2001 28 artiklan 2 kohdan mukaisesti, ja hän antoi lausuntonsa 20 päivänä joulukuuta 2010 (16),
OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN ASETUKSEN:
1 JAKSO
SOVELTAMISALA, TAVOITTEET JA TEHTÄVÄT
1 artikla
Kohde ja soveltamisala
1. Tällä asetuksella perustetaan Euroopan unionin verkko- ja tietoturvavirasto (ENISA), jäljempänä ’virasto’, joka suorittaa sille annettuja tehtäviä tarkoituksena osaltaan edistää korkeatasoista verkko- ja tietoturvaa unionissa ja lisätä verkko- ja tietoturvaa koskevaa tietoisuutta sekä luoda yhteiskuntaan erityinen verkko- ja tietoturvakulttuuri ja tehdä tunnetuksi tätä kulttuuria, josta on hyötyä kansalaisille, kuluttajille, yrityksille ja julkisen sektorin organisaatioille unionissa, edistäen näin sisämarkkinoiden syntymistä ja moitteetonta toimintaa.
2. Viraston tavoitteet ja tehtävät eivät rajoita verkko- ja tietoturvaa koskevaa jäsenvaltioiden toimivaltaa, eivätkä missään tapauksessa toimia, jotka koskevat yleistä turvallisuutta, puolustusta, kansallista turvallisuutta (mukaan lukien valtion taloudellinen hyvinvointi silloin kun kyseessä ovat kansallista turvallisuutta koskevat asiat) tai valtion toimia rikosoikeuden alalla.
3. ’Verkko- ja tietoturvalla’ tarkoitetaan tässä asetuksessa verkon tai tietojärjestelmän kykyä suojautua tietyllä varmuudella onnettomuuksilta tai laittomilta taikka ilkivaltaisilta toimilta, jotka vaarantavat tallennettujen tai siirrettävien tietojen ja niihin liittyvien verkoissa ja tietojärjestelmissä tarjottujen tai välitettävien palvelujen käytettävyyden, aitouden, eheyden ja luottamuksellisuuden.
2 artikla
Tavoitteet
1. Virasto kehittää ja ylläpitää korkeatasoista asiantuntemusta.
2. Virasto auttaa unionin toimielimiä, elimiä, laitoksia ja virastoja kehittämään toimintapolitiikkoja verkko- ja tietoturva-alalla.
3. Virasto auttaa unionin toimielimiä, elimiä, laitoksia ja virastoja sekä jäsenvaltioita panemaan täytäntöön toimintapolitiikat, joita tarvitaan nykyisissä ja tulevissa unionin säädöksissä asetettujen verkko- ja tietoturvaan liittyvien lakisääteisten ja sääntelyllisten vaatimusten täyttämiseksi, edistäen näin sisämarkkinoiden moitteetonta toimintaa.
4. Virasto auttaa parantamaan ja vahvistamaan unionin ja jäsenvaltioiden kykyä ja valmiuksia ehkäistä ja havaita verkko- ja tietoturvallisuusongelmia ja -uhkia ja reagoida niihin.
5. Virasto käyttää asiantuntemustaan edistääkseen laajaa yhteistyötä julkisen ja yksityisen sektorin toimijoiden välillä.
3 artikla
Tehtävät
1. Edellä 1 artiklassa kuvattua tarkoitusta varten ja 2 artiklassa tarkoitettujen tavoitteiden saavuttamiseksi sekä 1 artiklan 2 kohtaa noudattaen virasto hoitaa seuraavia tehtäviä:
a)
tukee unionin politiikan ja oikeuden kehittämistä seuraavasti:
i)
avustaa ja antaa neuvoja kaikissa unionin verkko- ja tietoturvapolitiikkaan ja -oikeuteen liittyvissä asioissa;
ii)
laatii valmistelevaa materiaalia, antaa neuvoja ja tekee analyysejä unionin verkko- ja tietoturvapolitiikan ja -oikeuden kehittämiseen ja ajan tasalle saattamiseen liittyen;
iii)
analysoi julkisesti saatavilla olevia verkko- ja tietoturvastrategioita ja tukee niiden julkaisemista;
b)
tukee valmiuksien kehittämistä seuraavasti:
i)
tukee pyynnöstä jäsenvaltioita niiden pyrkiessä kehittämään ja parantamaan verkko- ja tietoturvaongelmien ja -uhkien ennaltaehkäisyä, havaitsemista ja analysointia sekä valmiuksia reagoida näihin ongelmiin ja uhkiin, ja tarjoaa niille tarvittavaa osaamista;
ii)
edistää ja helpottaa jäsenvaltioiden keskinäistä sekä unionin toimielinten, elinten, laitosten ja virastojen sekä jäsenvaltioiden välistä vapaaehtoista yhteistyötä niiden pyrkiessä ehkäisemään ja havaitsemaan verkko- ja tietoturvaongelmia ja -häiriöitä ja reagoimaan niihin tapauksissa, joissa niillä on rajat ylittäviä vaikutuksia;
iii)
avustaa unionin toimielimiä, elimiä, laitoksia ja virastoja niiden pyrkiessä kehittämään verkko- ja tietoturvaongelmien ja -uhkien ennaltaehkäisyä, havaitsemista ja analysointia sekä valmiuksia reagoida näihin ongelmiin ja uhkiin, erityisesti tukemalla niiden CERT-toimijoiden toimintaa;
iv)
tukee kansallisten/valtiollisten ja unionin CERT-toimijoiden valmiustason nostamista, muun muassa edistämällä vuoropuhelua ja tiedonvaihtoa, jotta voidaan varmistaa, että teknisen kehityksen suhteen jokaisella CERT-toimijalla on yhteisesti määritellyt vähimmäisvalmiudet ja että se toimii parhaita käytäntöjä noudattaen;
v)
tukee unionin verkko- ja tietoturvaharjoitusten järjestämistä ja toteutusta sekä antaa jäsenvaltioille pyynnöstä neuvoja kansallisiin harjoituksiin liittyen;
vi)
auttaa unionin toimielimiä, elimiä, laitoksia ja virastoja sekä jäsenvaltioita keräämään, analysoimaan ja jäsenvaltioiden turvallisuusvaatimuksia noudattaen levittämään keskeistä verkko- ja tietoturvaan liittyvää tietoa; pitää unionin toimielinten, elinten, laitosten ja virastojen sekä jäsenvaltioiden unionin oikeuden säännösten sekä unionin oikeuden mukaisten kansallisten säännösten mukaisesti toimittamien tietojen pohjalta yllä unionin toimielinten, elinten, laitosten ja virastojen sekä jäsenvaltioiden tietoisuutta unionin vallitsevasta verkko- ja tietoturvatilanteesta niiden hyödyksi;
vii)
tukee jäsenvaltioiden mekanismeja täydentävän unionin varhaisvaroitusmekanismin kehittämistä;
viii)
tarjoaa verkko- ja tietoturvakoulutusta asiaankuuluville julkisille elimille tarpeen mukaan yhteistyössä sidosryhmien kanssa;
c)
tukee toimivaltaisten julkisten elinten välistä sekä sidosryhmien välistä vapaaehtoista yhteistyötä, unionissa sijaitsevat yliopistot ja tutkimuslaitokset mukaan luettuina, sekä tukee tietoisuuden lisäämistä muun muassa seuraavasti:
i)
edistää kansallisten ja valtiollisten CERT-toimijoiden ja CSIRT-toimijoiden yhteistyötä, unionin toimielinten, elinten, laitosten ja virastojen CERT-toimijat mukaan lukien;
ii)
edistää parhaiden käytäntöjen kehittämistä ja vaihtoa verkko- ja tietoturvan korkean tason saavuttamiseksi;
iii)
helpottaa vuoropuhelua ja pyrkimyksiä kehittää ja vaihtaa parhaita käytäntöjä;
iv)
tekee tunnetuksi tiedonvaihdon ja tietoisuuden lisäämisen parhaita käytäntöjä;
v)
tukee unionin toimielimiä, elimiä, laitoksia ja virastoja sekä jäsenvaltioiden pyynnöstä niitä ja niiden asiaankuuluvia elimiä niiden järjestäessä myös yksittäisten käyttäjien tasolla valistus- ja tiedotustoimintaa, jolla lisätään verkko- ja tietoturvaa ja sen näkyvyyttä parhaiden käytäntöjen ja ohjeistuksen avulla;
d)
tukee tutkimusta ja kehittämistä sekä standardointia seuraavasti:
i)
helpottaa riskinhallintaa ja sähköisten tuotteiden, verkkojen ja palvelujen turvallisuutta koskevien eurooppalaisten ja kansainvälisten normien laatimista ja käyttöön ottamista;
ii)
antaa unionille ja jäsenvaltioille neuvoja verkko- ja tietoturva-alan tutkimustarpeista, jotta nykyisiin ja kehittyviin verkko- ja tietoturvariskeihin ja -uhkiin, jotka liittyvät myös uusiin ja kehittyviin tieto- ja viestintätekniikoihin, voitaisiin löytää toimivia ratkaisuja ja jotta riskinehkäisytekniikoita käytettäisiin tehokkaasti;
e)
tekee yhteistyötä unionin toimielinten, elinten, laitosten ja virastojen kanssa, mukaan lukien ne, jotka käsittelevät tietoverkkorikollisuutta ja yksityisyyden ja henkilötietojen suojaa, yhteiseen etuun liittyvien ongelmien ratkaisemiseksi muun muassa seuraavasti:
i)
vaihtaa taitotietoa ja parhaita käytäntöjä;
ii)
antaa neuvoja verkko- ja tietoturvallisuuteen liittyvistä keskeisistä näkökohdista yhteisvaikutusten kehittämiseksi;
f)
edistää unionin pyrkimyksiä yhteistoimintaan unionin ulkopuolisten maiden ja kansainvälisten organisaatioiden kanssa kansainvälisen yhteistyön edistämiseksi verkko- ja tietoturvallisuuskysymyksissä muun muassa seuraavasti:
i)
toimii tarvittaessa tarkkailijana ja kansainvälisten harjoitusten järjestäjänä sekä analysoi harjoitusten tuloksia ja raportoi niistä;
ii)
helpottaa parhaiden käytäntöjen vaihtoa asiaankuuluvien organisaatioiden välillä;
iii)
tarjoaa unionin toimielimille asiantuntemusta.
2. Unionin toimielimet, elimet, laitokset ja virastot sekä jäsenvaltioiden elimet voivat pyytää virastolta neuvoja, jos tietoturvallisuus tai eheys vaarantuu siten, että sillä on huomattava vaikutus verkkojen ja palvelujen toimintaan.
3. Virasto hoitaa sille unionin säädöksissä annettuja tehtäviä.
4. Virasto ilmaisee riippumattomasti omat päätelmänsä, ohjeistuksensa ja neuvonsa tämän asetuksen soveltamisalaan ja tavoitteisiin liittyvissä kysymyksissä.
2 JAKSO
ORGANISAATIO
4 artikla
Viraston kokoonpano
1. Virastoon kuuluu:
a)
johtokunta;
b)
pääjohtaja ja henkilöstö; sekä
c)
pysyvä sidosryhmä.
2. Viraston toiminnan tuloksellisuuden ja tehokkuuden lisäämiseksi johtokunta perustaa hallituksen.
5 artikla
Johtokunta
1. Johtokunta määrittelee viraston toiminnan yleiset suuntaviivat ja varmistaa, että virasto toimii tässä asetuksessa vahvistettujen sääntöjen ja periaatteiden mukaisesti. Se huolehtii myös viraston toiminnan johdonmukaisuudesta suhteessa jäsenvaltioiden toimintaan sekä unionin tason toimiin.
2. Johtokunta hyväksyy viraston vuotuisen ja monivuotisen työohjelman.
3. Johtokunta hyväksyy vuosittain kertomuksen viraston toiminnasta ja toimittaa sen seuraavan vuoden 1 päivään heinäkuuta mennessä Euroopan parlamentille, neuvostolle, komissiolle ja tilintarkastustuomioistuimelle. Vuosikertomus sisältää tilinpäätöksen ja kuvauksen siitä, kuinka virasto on saavuttanut tulosindikaattorinsa. Vuosikertomus julkistetaan.
4. Johtokunta vahvistaa petostentorjuntastrategian, jonka on oltava suhteutettu petosriskiin ottaen huomioon sovellettavien toimien kustannus-hyötyanalyysi.
5. Johtokunta varmistaa, että Euroopan petostentorjuntaviraston (OLAF) tutkimuksissa sekä eri sisäisissä tai ulkoisissa tarkastuskertomuksissa ja arvioinneissa esitettyjen havaintojen ja suositusten johdosta toteutetaan asianmukaiset jatkotoimet.
6. Johtokunta vahvistaa säännöt eturistiriitojen ehkäisemisestä ja hallinnasta.
7. Johtokunta käyttää viraston henkilöstön suhteen sitä toimivaltaa, joka asetuksella (ETY, Euratom, EHTY) N:o 259/68 (17) vahvistettujen Euroopan unionin virkamiehiin sovellettavien henkilöstösääntöjen ja unionin muuta henkilöstöä koskevien palvelussuhteen ehtojen, jäljempänä ’henkilöstösäännöt’ ja ’muuta henkilöstöä koskevat palvelussuhteen ehdot’, mukaan kuuluu nimittävälle viranomaiselle ja työsopimusten tekemiseen toimivaltaiselle viranomaiselle.
Johtokunta tekee henkilöstösääntöjen 110 artiklassa tarkoitetun menettelyn mukaisesti henkilöstösääntöjen 2 artiklan 1 kohtaan ja muuta henkilöstöä koskevien palvelussuhteen ehtojen 6 artiklaan perustuvan päätöksen, jolla siirretään nimittävälle viranomaiselle annettu toimivalta pääjohtajalle. Pääjohtaja voi siirtää tämän toimivallan edelleen.
Jos poikkeukselliset olosuhteet niin edellyttävät, johtokunta voi peruuttaa pääjohtajalle siirretyn nimittävälle viranomaiselle annetun toimivallan ja pääjohtajan edelleen siirtämän toimivallan. Tällaisessa tapauksessa johtokunta voi siirtää tämän toimivallan rajoitetuksi ajaksi yhdelle jäsenistään tai jollekin muulle henkilöstön jäsenelle kuin pääjohtajalle.
8. Johtokunta vahvistaa tarvittavat henkilöstösääntöjen ja muuta henkilöstöä koskevien palvelussuhteen ehtojen täytäntöönpanosäännökset henkilöstösääntöjen 110 artiklassa tarkoitetun menettelyn mukaisesti.
9. Johtokunta nimittää pääjohtajan ja voi jatkaa tämän toimikautta tai erottaa hänet tämän asetuksen 24 artiklan mukaisesti.
10. Johtokunta vahvistaa työjärjestyksensä sekä hallituksen työjärjestyksen komissiota kuultuaan. Työjärjestyksessä on määrättävä mahdollisuudesta tehdä nopeutettuja päätöksiä joko kirjallisella menettelyllä tai etäkokouksien avulla.
11. Johtokunta vahvistaa viraston sisäiset toimintasäännöt komission yksiköitä kuultuaan. Nämä säännöt julkistetaan.
12. Johtokunta vahvistaa virastoon sovellettavat varainhoitosäännöt. Säännöt voivat poiketa Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 185 artiklassa tarkoitettuja elimiä koskevasta varainhoidon puiteasetuksesta 19 päivänä marraskuuta 2002 annetusta komission asetuksesta (EY, Euratom) N:o 2343/2002 (18) ainoastaan, jos viraston toiminta sitä nimenomaisesti vaatii ja jos komissio on antanut siihen etukäteen suostumuksensa.
13. Johtokunta vahvistaa monivuotisen henkilöstösuunnitelman kuultuaan komission yksiköitä ja ilmoitettuaan siitä asianmukaisesti Euroopan parlamentille ja neuvostolle.
6 artikla
Johtokunnan kokoonpano
1. Johtokuntaan kuuluu kustakin jäsenvaltiosta yksi edustaja ja kaksi komission nimittämää edustajaa. Kaikilla edustajilla on äänioikeus.
2. Kullakin johtokunnan jäsenellä on varajäsen, joka edustaa jäsentä tämän ollessa poissa.
3. Johtokunnan jäsenet ja varajäsenet nimitetään heidän viraston tehtäviä ja tavoitteita koskevan tietämyksensä perusteella ja ottaen huomioon 5 artiklassa lueteltujen tehtävien suorittamisen kannalta tärkeät johtamistaidot sekä hallinnolliset ja talousarvioon liittyvät taidot. Johtokunnan toiminnan jatkuvuuden varmistamiseksi komission ja jäsenvaltioiden olisi pyrittävä rajoittamaan edustajiensa vaihtuvuutta johtokunnassa. Komission ja jäsenvaltioiden on pyrittävä miesten ja naisten tasapuoliseen edustukseen johtokunnassa.
4. Johtokunnan jäsenten ja varajäsenten toimikausi on neljä vuotta. Toimikausi voidaan uusia.
7 artikla
Johtokunnan puheenjohtaja
1. Johtokunta valitsee keskuudestaan puheenjohtajan ja varapuheenjohtajan kolmen vuoden toimikaudeksi, joka voidaan uusia. Varapuheenjohtaja toimii viran puolesta puheenjohtajan sijaisena tämän ollessa estynyt.
2. Puheenjohtaja voidaan kutsua antamaan lausunto yhdelle tai useammalle Euroopan parlamentin asiaankuuluvalle valiokunnalle ja vastaamaan Euroopan parlamentin jäsenten esittämiin kysymyksiin.
8 artikla
Kokoukset
1. Johtokunta kokoontuu puheenjohtajansa kutsusta.
2. Johtokunta kokoontuu sääntömääräiseen kokoukseen vähintään kerran vuodessa. Johtokunta kokoontuu myös ylimääräisiin kokouksiin puheenjohtajan tai vähintään kolmasosan johtokunnan jäsenistä sitä pyytäessä.
3. Pääjohtaja osallistuu johtokunnan kokouksiin ilman äänioikeutta.
9 artikla
Äänestäminen
1. Johtokunta tekee päätöksensä jäsentensä ehdottomalla enemmistöllä.
2. Johtokunnan työjärjestyksen, viraston sisäisten toimintasääntöjen, talousarvion, vuotuisen ja monivuotisen työohjelman hyväksyminen, pääjohtajan nimittäminen, toimikauden jatkaminen ja erottaminen sekä johtokunnan puheenjohtajan valinta edellyttävät kaikkien johtokunnan jäsenten kahden kolmasosan enemmistöä.
10 artikla
Hallitus
1. Johtokuntaa avustaa hallitus.
2. Hallitus valmistelee johtokunnan tekemät päätökset ainoastaan hallinnollisissa ja talousarvioasioissa.
Hallitus varmistaa yhdessä johtokunnan kanssa, että OLAFin tutkimuksissa sekä sisäisissä tai ulkoisissa tarkastuskertomuksissa ja arvioinneissa esitettyjen havaintojen ja suositusten johdosta toteutetaan asianmukaiset jatkotoimet.
Hallitus avustaa ja neuvoo pääjohtajaa hallinnollisia ja talousarvioasioita koskevien johtokunnan päätösten täytäntöönpanossa, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 11 artiklassa säädettyjä pääjohtajan tehtäviä.
3. Hallitukseen kuuluu viisi jäsentä, jotka nimitetään johtokunnan jäsenten keskuudesta ja joista yksi on johtokunnan puheenjohtaja, joka voi myös toimia hallituksen puheenjohtajana, ja yksi on komission edustaja.
4. Hallituksen jäsenten toimikausi on sama kuin 6 artiklan 4 kohdassa säädetty johtokunnan jäsenten toimikausi.
5. Hallitus kokoontuu vähintään kerran kolmessa kuukaudessa. Hallituksen puheenjohtaja kutsuu kokoon ylimääräisiä kokouksia hallituksen jäsenten pyynnöstä.
11 artikla
Pääjohtajan tehtävät
1. Virastoa johtaa sen pääjohtaja, joka hoitaa tehtäväänsä riippumattomasti.
2. Pääjohtajan tehtävänä on:
a)
viraston päivittäinen hallinto;
b)
johtokunnan tekemien päätösten täytäntöönpano;
c)
vuotuisen työohjelman ja monivuotisen työohjelman laatiminen johtokunnan kuulemisen jälkeen ja niiden toimittaminen johtokunnalle komission kuulemisen jälkeen;
d)
vuotuisen työohjelman ja monivuotisen työohjelman täytäntöönpano ja niiden täytäntöönpanosta raportointi johtokunnalle;
e)
vuotuisen kertomuksen laatiminen viraston toiminnasta ja sen esittely johtokunnalle hyväksyntää varten;
f)
toimintasuunnitelman laatiminen jälkiarviointien päätelmien perusteella ja edistymiskertomuksen laatiminen komissiolle kahden vuoden välein;
g)
unionin taloudellisten etujen suojeleminen toteuttamalla petosten, lahjonnan ja muun laittoman toiminnan torjuntatoimia ja tehokkaita tarkastuksia ja, jos väärinkäytöksiä ilmenee, perimällä takaisin väärin perustein maksetut määrät sekä soveltamalla tarvittaessa tehokkaita, oikeasuhteisia ja varoittavia hallinnollisia ja taloudellisia seuraamuksia;
h)
petostentorjuntastrategian laatiminen virastolle ja sen esittely johtokunnalle hyväksyntää varten;
i)
sen varmistaminen, että virasto toimii palvelujensa käyttäjien vaatimusten mukaisesti erityisesti tarjottujen palvelujen tarkoituksenmukaisuuden osalta;
j)
yhteyksien luominen ja ylläpito unionin toimielimiin, elimiin, laitoksiin ja virastoihin;
k)
yhteyksien luominen ja ylläpito liikemaailmaan ja kuluttajajärjestöihin säännöllisen vuoropuhelun varmistamiseksi asiaankuuluvien sidosryhmien kanssa;
l)
muiden pääjohtajalle tällä asetuksella osoitettujen tehtävien hoito.
3. Tarpeen vaatiessa ja viraston tavoitteiden ja tehtävien puitteissa pääjohtaja voi perustaa muun muassa jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten asiantuntijoista koostuvia tilapäisiä työryhmiä. Tästä on ilmoitettava etukäteen johtokunnalle. Menettelyt, jotka koskevat erityisesti tilapäisten työryhmien kokoonpanoa, pääjohtajan suorittamaa asiantuntijoiden nimeämistä ja työryhmien toimintaa, on vahvistettava viraston sisäisissä toimintasäännöissä.
4. Pääjohtajan on tarvittaessa asetettava johtokunnan ja hallituksen käyttöön hallinnollista tukihenkilöstöä ja muita resursseja.
12 artikla
Pysyvä sidosryhmä
1. Johtokunta perustaa pääjohtajan ehdotuksesta pysyvän sidosryhmän, joka koostuu asiaan liittyviä sidosryhmiä, kuten tieto- ja viestintätekniikan alaa, sähköisten viestintäverkkojen tai yleisön saatavilla olevien palvelujen tarjoajia ja kuluttajajärjestöjä, edustavista tunnustetuista asiantuntijoista, tiedeyhteisöä edustavista verkko- ja tietoturva-asiantuntijoista sekä direktiivin 2002/21/EY mukaisesti ilmoitettujen kansallisten sääntelyviranomaisten sekä lainvalvonta- ja tietosuojaviranomaisten edustajista.
2. Menettelyt, jotka koskevat erityisesti pysyvän sidosryhmän jäsenten lukumäärää, sen kokoonpanoa, johtokunnan suorittamaa ryhmän jäsenten nimeämistä, pääjohtajan ehdotusta sekä ryhmän toimintaa, on määriteltävä viraston sisäisissä toimintasäännöissä ja ne on julkistettava.
3. Pysyvän sidosryhmän puheenjohtajana toimii pääjohtaja tai pääjohtajan tähän tehtävään tapauskohtaisesti nimeämä henkilö.
4. Pysyvän sidosryhmän jäsenten toimikausi on kaksi ja puoli vuotta. Johtokunnan jäsenet eivät saa olla pysyvän sidosryhmän jäseniä. Komission ja jäsenvaltioiden asiantuntijoilla on oikeus olla läsnä pysyvän sidosryhmän kokouksissa ja osallistua sen työhön. Muiden pääjohtajan tärkeiksi katsomien elinten edustajia, jotka eivät ole pysyvän sidosryhmän jäseniä, voidaan pyytää saapuville pysyvän sidosryhmän kokouksiin ja osallistumaan sen työhön.
5. Pysyvä sidosryhmä neuvoo virastoa sen tehtävien hoidossa. Erityisesti se neuvoo pääjohtajaa tämän laatiessa ehdotusta viraston työohjelmaksi sekä yhteydenpidossa asianmukaisten sidosryhmien kanssa kaikkiin työohjelmaan liittyvissä kysymyksissä.
3 JAKSO
TOIMINTA
13 artikla
Työohjelma
1. Viraston on toimittava noudattaen vuotuista ja monivuotista työohjelmaansa, joiden on sisällettävä kaikki sen suunniteltu toiminta.
2. Työohjelmaan sisällytetään räätälöidyt tulosindikaattorit, joiden avulla voidaan arvioida tehokkaasti, vastaavatko saavutetut tulokset tavoitteita.
3. Pääjohtaja vastaa viraston työohjelmaluonnoksen laatimisesta kuultuaan komission yksiköitä. Pääjohtajan on vuosittain viimeistään 15 päivänä maaliskuuta toimitettava seuraavan vuoden työohjelmaluonnos johtokunnalle.
4. Saatuaan komission lausunnon johtokunta hyväksyy vuosittain viimeistään 30 päivänä marraskuuta viraston työohjelman seuraavaa vuotta varten. Työohjelmaan on sisällyttävä monivuotinen ennakkokatsaus. Johtokunnan on varmistettava, että työohjelma on viraston tavoitteiden sekä unionin verkko- ja tietoturva-alan lainsäädännön ja politiikan painopisteiden mukainen.
5. Työohjelma on laadittava toimintoperusteisen hallinnoinnin periaatteiden mukaisesti. Työohjelman on oltava viraston kyseisen varainhoitovuoden tuloja ja menoja koskevan ennakkoarvioesityksen ja talousarvion mukainen.
6. Johtokunnan hyväksyttyä työohjelman pääjohtaja toimittaa sen Euroopan parlamentille, neuvostolle, komissiolle ja jäsenvaltioille sekä julkistaa sen. Euroopan parlamentin asiasta vastaavan valiokunnan kutsusta hän esittelee hyväksytyn vuotuisen työohjelman ja keskustelee siitä valiokunnassa.
14 artikla
Virastolle esitettävät pyynnöt
1. Viraston tavoitteiden ja tehtävien piiriin kuuluvat neuvonta- ja avustamispyynnöt on osoitettava pääjohtajalle, ja niihin on liitettävä taustatiedot, joista selviää, mistä asiassa on kyse. Pääjohtaja ilmoittaa johtokunnalle ja hallitukselle vastaanotetuista pyynnöistä, niiden mahdollisista vaikutuksista resursseihin ja myöhemmin pyyntöjen johdosta toteutetuista toimenpiteistä. Jos virasto torjuu pyynnön, sen on perusteltava päätöksensä.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettuja pyyntöjä voivat esittää:
a)
Euroopan parlamentti;
b)
neuvosto;
c)
komissio;
d)
kaikki jäsenvaltioiden nimeämät toimivaltaiset elimet, kuten direktiivin 2002/21/EY 2 artiklassa määritellyt kansalliset sääntelyviranomaiset.
3. Johtokunta vahvistaa viraston sisäisissä toimintasäännöissä 1 ja 2 kohdan soveltamista koskevat käytännön järjestelyt erityisesti virastolle osoitettujen pyyntöjen esittämisen, tärkeysjärjestykseen asettamisen ja seurannan sekä johtokunnalle ja hallitukselle tiedottamisen osalta.
15 artikla
Ilmoitus sidonnaisuuksista
1. Jokaisen johtokunnan jäsenen, pääjohtajan sekä jokaisen toimihenkilön, joka on otettu palvelukseen jäsenvaltion tilapäisesti lähettämänä virkamiehenä, on tehtävä ilmoitus sitoumuksistaan sekä ilmoitus, jossa he toteavat, onko olemassa heidän riippumattomuuttaan mahdollisesti vaarantavia välittömiä tai välillisiä sidonnaisuuksia. Ilmoitusten on oltava tarkkoja ja täydellisiä, ne on tehtävä kirjallisesti vuosittain ja ne on tarvittaessa saatettava ajan tasalle.
2. Jokaisen johtokunnan jäsenen, pääjohtajan ja jokaisen tilapäisiin työryhmiin osallistuvan ulkopuolisen asiantuntijan on ilmoitettava viimeistään kunkin kokouksen alussa tarkasti ja täydellisesti mahdolliset sidonnaisuudet, jotka saattavat vaarantaa heidän riippumattomuutensa kokouksen esityslistalla olevien asioiden suhteen, sekä pidättäydyttävä osallistumasta kyseisiä kohtia koskevaan keskusteluun ja äänestykseen.
3. Virasto vahvistaa sisäisissä toimintasäännöissään 1 ja 2 kohdassa tarkoitettua sidonnaisuuksien ilmoittamista koskeviin sääntöihin liittyvät käytännön järjestelyt.
16 artikla
Avoimuus
1. Virasto varmistaa, että sen toiminta on erittäin avointa sekä 17 ja 18 artiklan mukaista.
2. Virasto varmistaa, että suuri yleisö ja kaikki asianomaiset tahot saavat asianmukaista, puolueetonta, luotettavaa ja helposti saatavissa olevaa tietoa erityisesti viraston työn tuloksista. Sen on myös julkistettava 15 artiklan mukaisesti tehdyt sidonnaisuuksia koskevat ilmoitukset.
3. Johtokunta voi pääjohtajan ehdotuksesta sallia asianomaisten tahojen seurata joidenkin viraston toimien käsittelyä.
4. Virasto vahvistaa sisäisissä toimintasäännöissään 1 ja 2 kohdassa tarkoitettujen avoimuussääntöjen täytäntöönpanoa koskevat käytännön järjestelyt.
17 artikla
Luottamuksellisuus
1. Virasto ei saa paljastaa kolmansille osapuolille käsittelemiään ja saamiaan tietoja, joiden käsittelystä osittain tai kokonaisuudessaan luottamuksellisina on esitetty perusteltu pyyntö, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 18 artiklan soveltamista.
2. Johtokunnan jäsenten, pääjohtajan, pysyvän sidosryhmän jäsenten, tilapäisiin työryhmiin osallistuvien ulkopuolisten asiantuntijoiden sekä viraston henkilöstön, mukaan lukien ne toimihenkilöt, jotka on otettu palvelukseen jäsenvaltioiden tilapäisesti lähettäminä virkamiehinä, on myös tehtäviensä päätyttyä noudatettava Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 339 artiklan mukaista salassapitovelvollisuutta.
3. Virasto vahvistaa sisäisissä toimintasäännöissään 1 ja 2 kohdassa tarkoitettujen salassapitovelvollisuutta koskevien sääntöjen täytäntöönpanoa koskevat käytännön järjestelyt.
4. Johtokunta päättää antaa virastolle luvan käsitellä turvaluokiteltua tietoa, jos viraston tehtävien suorittaminen sitä edellyttää. Tässä tapauksessa johtokunnan on yhteisymmärryksessä komission yksiköiden kanssa vahvistettava sisäiset toimintasäännöt soveltaen tietoturvan periaatteita, jotka on vahvistettu komission sisäisten menettelysääntöjen muuttamisesta 29 päivänä marraskuuta 2001 tehdyssä komission päätöksessä 2001/844/EY, EHTY, Euratom (19). Nämä säännöt koskevat muun muassa turvaluokiteltujen tietojen vaihtamista, käsittelyä ja tallentamista.
18 artikla
Asiakirjojen julkisuus
1. Viraston hallussaan pitämiin asiakirjoihin sovelletaan asetusta (EY) N:o 1049/2001.
2. Johtokunta vahvistaa järjestelyt asetuksen (EY) N:o 1049/2001 täytäntöönpanemiseksi kuuden kuukauden kuluessa viraston perustamisesta.
3. Asetuksen (EY) N:o 1049/2001 8 artiklan perusteella tehdyistä viraston päätöksistä voidaan kannella oikeusasiamiehelle Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 228 artiklan nojalla tai nostaa kanne Euroopan unionin tuomioistuimessa Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 263 artiklan nojalla.
4 JAKSO
VARAINHOITOA KOSKEVAT SÄÄNNÖKSET
19 artikla
Talousarvion vahvistaminen
1. Viraston tulot koostuvat unionin talousarviosta saatavasta rahoitusosuudesta, viraston työhön 30 artiklan mukaisesti osallistuvien unionin ulkopuolisten maiden rahoitusosuuksista ja jäsenvaltioiden rahana tai luontoissuorituksina suorittamista vapaaehtoisista rahoitusosuuksista. Vapaaehtoisia rahoitusosuuksia suorittavat jäsenvaltiot eivät voi vaatia erityisoikeuksia tai -palveluja suorituksensa perusteella.
2. Viraston menoihin kuuluvat henkilöstöstä, hallinnollisesta ja teknisestä tuesta, infrastruktuurista ja toiminnasta sekä kolmansien osapuolten kanssa tehdyistä sopimuksista aiheutuvat menot.
3. Pääjohtaja laatii vuosittain viimeistään 1 päivänä maaliskuuta esityksen viraston seuraavan varainhoitovuoden tuloja ja menoja koskevaksi ennakkoarvioksi ja toimittaa sen sekä siihen liitetyn henkilöstötaulukkoehdotuksen johtokunnalle.
4. Tulojen ja menojen on oltava tasapainossa.
5. Johtokunta laatii pääjohtajan laatiman tuloja ja menoja koskevan ennakkoarvioesityksen pohjalta vuosittain viraston tulo- ja menoarvion seuraavaa varainhoitovuotta varten.
6. Johtokunta toimittaa vuosittain viimeistään 31 päivänä maaliskuuta tämän tulo- ja menoarvion, johon sisältyy henkilöstötaulukkoehdotus ja työohjelmaluonnos, komissiolle ja niille unionin ulkopuolisille maille, joiden kanssa unioni on tehnyt sopimukset 30 artiklan mukaisesti.
7. Komissio välittää tämän tulo- ja menoarvion Euroopan parlamentille ja neuvostolle yhdessä unionin yleistä talousarviota koskevan esityksen kanssa.
8. Komissio ottaa unionin talousarviota koskevaan esitykseen kyseiseen tulo- ja menoarvioon perustuvat arviot, joita se pitää henkilöstötaulukon ja yleisestä talousarviosta suoritettavan avustuksen määrän osalta välttämättöminä, ja toimittaa talousarvioesityksen Euroopan parlamentille ja neuvostolle Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 314 artiklan mukaisesti.
9. Euroopan parlamentti ja neuvosto hyväksyvät virastolle annettavaa avustusta koskevat määrärahat.
10. Euroopan parlamentti ja neuvosto vahvistavat viraston henkilöstötaulukon.
11. Johtokunta vahvistaa työohjelman ohella viraston talousarvion. Siitä tulee lopullinen, kun unionin yleinen talousarvio on lopullisesti vahvistettu. Johtokunta mukauttaa tarvittaessa viraston talousarviota ja työohjelmaa unionin yleisen talousarvion mukaisesti. Johtokunta toimittaa talousarvion viipymättä Euroopan parlamentille, neuvostolle ja komissiolle.
20 artikla
Petostentorjunta
1. Asetuksen (EY) N:o 1073/1999 (20) mukaisen petosten, lahjonnan ja muun laittoman toiminnan torjumisen helpottamiseksi virasto liittyy kuuden kuukauden kuluessa päivästä, jona se aloittaa toimintansa, Euroopan petostentorjuntaviraston (OLAF) sisäisistä tutkimuksista 25 päivänä toukokuuta 1999 tehtyyn toimielinten väliseen sopimukseen (21) ja antaa kaikkia viraston työntekijöitä koskevat asiaan liittyvät määräykset käyttäen kyseisen sopimuksen liitteessä olevaa mallia.
2. Tilintarkastustuomioistuimella on valtuudet tehdä kaikkien virastolta unionin rahoitusta saaneiden avustuksensaajien, toimeksisaajien ja alihankkijoiden osalta asiakirjoihin perustuvia ja paikalla suoritettavia tarkastuksia.
3. OLAF voi tehdä tarkastuksia, myös paikalla suoritettavia tarkastuksia ja todentamisia, asetuksen (EY) N:o 1073/1999 ja komission paikan päällä suorittamista tarkastuksista ja todentamisista Euroopan yhteisöjen taloudellisiin etuihin kohdistuvien petosten ja muiden väärinkäytösten estämiseksi 11 päivänä marraskuuta 1996 annetun neuvoston asetuksen (Euratom, EY) N:o 2185/96 (22) säännösten ja niissä säädettyjen menettelyjen mukaisesti sen selvittämiseksi, onko viraston rahoittamaan avustukseen tai sopimukseen liittynyt unionin taloudellisia etuja vahingoittavia petoksia, lahjontaa tai muuta laitonta toimintaa.
4. Viraston tekemissä yhteistyösopimuksissa unionin ulkopuolisten maiden ja kansainvälisten järjestöjen kanssa, sopimuksissa, avustussopimuksissa ja avustuspäätöksissä on nimenomaisesti annettava tilintarkastustuomioistuimelle ja OLAFille valtuudet tehdä tällaisia tarkastuksia ja tutkimuksia oman toimivaltansa mukaisesti, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 1, 2 ja 3 kohdan soveltamista.
21 artikla
Talousarvion toteuttaminen
1. Pääjohtaja vastaa viraston talousarvion toteuttamisesta.
2. Komission sisäinen tilintarkastaja käyttää virastoon nähden samoja valtuuksia kuin komission yksiköihin.
3. Viraston tilinpitäjä toimittaa alustavan tilinpäätöksen ja selvityksen varainhoitovuoden talousarvio- ja varainhallinnosta komission tilinpitäjälle viimeistään kutakin varainhoitovuotta seuraavan vuoden maaliskuun 1 päivänä (vuoden N + 1 maaliskuun 1 päivänä). Komission tilinpitäjä konsolidoi toimielinten ja hajautettujen elinten alustavat tilinpäätökset varainhoitoasetuksen 147 artiklan mukaisesti.
4. Komission tilinpitäjä toimittaa viraston alustavan tilinpäätöksen ja selvityksen varainhoitovuoden talousarvio- ja varainhallinnosta tilintarkastustuomioistuimelle viimeistään vuoden N + 1 maaliskuun 31 päivänä. Selvitys varainhoitovuoden talousarvio- ja varainhallinnosta toimitetaan myös Euroopan parlamentille ja neuvostolle.
5. Saatuaan tilintarkastustuomioistuimelta varainhoitoasetuksen 148 artiklassa tarkoitetut huomautukset viraston alustavasta tilinpäätöksestä pääjohtaja laatii viraston lopullisen tilinpäätöksen, josta hän vastaa, ja toimittaa sen johtokunnalle lausuntoa varten.
6. Johtokunta antaa lausunnon viraston lopullisesta tilinpäätöksestä.
7. Pääjohtaja toimittaa viimeistään vuoden N + 1 heinäkuun 1 päivänä lopullisen tilinpäätöksen, selvityksen varainhoitovuoden talousarvio- ja varainhallinnosta ja tilintarkastustuomioistuimen huomautukset Euroopan parlamentille, neuvostolle, komissiolle ja tilintarkastustuomioistuimelle yhdessä johtokunnan lausunnon kanssa.
8. Pääjohtaja julkistaa lopullisen tilinpäätöksen.
9. Pääjohtaja lähettää tilintarkastustuomioistuimelle vastauksen sen huomautuksiin viimeistään vuoden N + 1 30 päivänä syyskuuta ja lähettää jäljennöksen tästä vastauksesta myös johtokunnalle.
10. Pääjohtaja antaa varainhoitoasetuksen 165 artiklan 3 kohdan mukaisesti Euroopan parlamentille tämän pyynnöstä kaikki kyseistä varainhoitovuotta koskevan vastuuvapausmenettelyn moitteettoman toteuttamisen edellyttämät tiedot.
11. Euroopan parlamentti myöntää neuvoston suosituksesta pääjohtajalle ennen vuoden N + 2 toukokuun 15 päivää vastuuvapauden vuoden N talousarvion toteuttamisen osalta.
5 JAKSO
HENKILÖSTÖ
22 artikla
Yleiset säännökset
Virastoon henkilöstöön sovelletaan henkilöstösääntöjä ja muuta henkilöstöä koskevia palvelussuhteen ehtoja sekä unionin toimielinten yhteisellä päätöksellä annettuja henkilöstösääntöjen täytäntöönpanosäännöksiä.
23 artikla
Erioikeudet ja vapaudet
Virastoon ja sen henkilöstöön sovelletaan Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen liitettyä Euroopan unionin erioikeuksista ja vapauksista tehtyä pöytäkirjaa N:o 7.
24 artikla
Pääjohtaja
1. Pääjohtaja otetaan viraston palvelukseen muuta henkilöstöä koskevien palvelussuhteen ehtojen 2 artiklan a alakohdassa tarkoitettuna väliaikaisena toimihenkilönä.
2. Johtokunta nimittää pääjohtajan ehdokaslistalta, jonka komissio esittää avoimen valintamenettelyn päätteeksi.
Johtokunnan puheenjohtaja tekee pääjohtajan työsopimuksen viraston puolesta.
Johtokunnan valitsema ehdokas kutsutaan ennen nimittämistä antamaan lausuma Euroopan parlamentin asiasta vastaavan valiokunnan kokouksessa ja vastaamaan Euroopan parlamentin jäsenten esittämiin kysymyksiin.
3. Pääjohtajan toimikausi on viisi vuotta. Toimikauden lopussa komissio laatii arvion, jossa otetaan huomioon pääjohtajan tehtävän hoidon arviointi ja viraston tulevat tehtävät ja haasteet.
4. Johtokunta voi komission ehdotuksesta, jossa otetaan huomioon 3 kohdassa tarkoitettu arvio, ja Euroopan parlamentin näkemyksen kuultuaan jatkaa pääjohtajan toimikautta enintään viidellä vuodella.
5. Johtokunnan on ilmoitettava Euroopan parlamentille aikeestaan jatkaa pääjohtajan toimikautta. Pääjohtaja antaa toimikauden mahdollista jatkamista edeltävien kolmen kuukauden aikana pyydettäessä lausuman Euroopan parlamentin asiasta vastaavan valiokunnan kokouksessa ja vastaa Euroopan parlamentin jäsenten esittämiin kysymyksiin.
6. Pääjohtaja, jonka toimikautta on jatkettu, ei saa osallistua samaa tointa koskevaan valintamenettelyyn.
7. Pääjohtaja voidaan erottaa ainoastaan johtokunnan päätöksellä.
25 artikla
Tilapäisesti lähetetyt kansalliset asiantuntijat ja muu henkilöstö
1. Virasto voi käyttää tilapäisesti lähetettyjä kansallisia asiantuntijoita tai muuta henkilöstöä, joka ei ole viraston palveluksessa. Näihin henkilöihin ei sovelleta henkilöstösääntöjä eikä muuta henkilöstöä koskevia palvelussuhteen ehtoja.
2. Johtokunta tekee päätöksen, jolla vahvistetaan säännöt kansallisten asiantuntijoiden tilapäisestä lähettämisestä viraston palvelukseen.
6 JAKSO
YLEISET SÄÄNNÖKSET
26 artikla
Oikeudellinen asema
1. Virasto on unionin elin. Se on oikeushenkilö.
2. Virastolla on kussakin jäsenvaltiossa laajin oikeushenkilölle kansallisen lainsäädännön mukaan kuuluva oikeuskelpoisuus. Se voi erityisesti hankkia ja luovuttaa irtainta ja kiinteää omaisuutta sekä esiintyä kantajana ja vastaajana oikeudenkäynneissä.
3. Pääjohtaja edustaa virastoa.
4. Ateenan suurkaupunkialueelle perustetun sivutoimiston toimintaa jatketaan viraston toimintatehokkuuden parantamiseksi.
27 artikla
Vastuu
1. Sopimukseen perustuva viraston vastuu määräytyy kyseessä olevaan sopimukseen sovellettavan lain mukaan.
Euroopan unionin tuomioistuimella on toimivalta antaa ratkaisu viraston tekemässä sopimuksessa mahdollisesti olevan välityslausekkeen nojalla.
2. Sopimussuhteen ulkopuolisen vastuun osalta viraston on korvattava viraston tai sen henkilöstön tehtäviään suorittaessaan aiheuttamat vahingot jäsenvaltioiden lainsäädännön yhteisten yleisten periaatteiden mukaisesti.
Euroopan unionin tuomioistuimella on tuomiovalta tällaisten vahinkojen korvaamista koskevissa riidoissa.
3. Viraston toimihenkilöiden henkilökohtaista vastuuta virastoa kohtaan säännellään sen henkilöstöön sovellettavissa asiaa koskevissa määräyksissä.
28 artikla
Kielet
1. Virastoon sovelletaan Euroopan talousyhteisössä käytettäviä kieliä koskevista järjestelyistä 15 päivänä huhtikuuta 1958 annettua asetusta N:o 1 (23). Jäsenvaltiot ja niiden nimeämät muut elimet voivat kääntyä viraston puoleen ja saada siltä vastauksen valitsemallaan unionin toimielinten virallisella kielellä.
2. Euroopan unionin elinten käännöskeskus huolehtii viraston toiminnan edellyttämistä käännöspalveluista.
29 artikla
Henkilötietojen suoja
1. Kun virasto erityisesti tehtäviään suorittaessaan käsittelee henkilöihin liittyviä tietoja, sen on noudatettava henkilötietojen suojan periaatteita ja asetuksen (EY) N:o 45/2001 säännöksiä.
2. Johtokunta vahvistaa asetuksen (EY) N:o 45/2001 24 artiklan 8 kohdassa tarkoitetut täytäntöönpanotoimenpiteet. Johtokunta voi hyväksyä lisätoimenpiteitä, jotka ovat tarpeen viraston soveltaessa asetusta (EY) N:o 45/2001.
30 artikla
Unionin ulkopuolisten osallistuminen
1. Viraston toimintaan voivat osallistua ne unionin ulkopuoliset maat, jotka ovat tehneet Euroopan unionin kanssa sopimuksen, jonka mukaisesti ne ovat saattaneet voimaan tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvat unionin säädökset ja soveltavat niitä.
2. Näiden sopimusten asianomaisten määräysten nojalla tehdään järjestelyjä, joissa täsmennetään erityisesti, miten laajasti ja millä tavoin nämä maat osallistuvat viraston toimintaan, sekä vahvistetaan määräykset, jotka koskevat osallistumista viraston toteuttamiin aloitteisiin, rahoitusosuuksiin ja henkilöstöön.
31 artikla
Turvaluokiteltujen tietojen suojaa koskevat turvallisuussäännöt
Virasto soveltaa päätöksen 2001/844/EY, EHTY, Euratom liitteessä oleviin komission turvallisuussäännöksiin sisältyviä turvallisuusperiaatteita EU:n turvaluokiteltujen tietojen ja arkaluonteisten turvaluokittelemattomien tietojen suojaamisesta. Tämä koskee muun muassa tällaisten tietojen vaihtamista, käsittelyä ja tallentamista.
7 JAKSO
LOPPUSÄÄNNÖKSET
32 artikla
Arviointi ja uudelleentarkastelu
1. Komissio teettää viimeistään 20 päivänä kesäkuuta 2018 arvioinnin, jossa tarkastellaan erityisesti viraston ja sen toimintatapojen vaikutuksia, tuloksellisuutta ja tehokkuutta. Arvioinnissa käsitellään myös mahdollista tarvetta muuttaa viraston toimeksiantoa sekä mahdollisten muutosten taloudellisia vaikutuksia.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetussa arvioinnissa otetaan huomioon viraston toiminnastaan mahdollisesti saama palaute.
3. Komissio toimittaa arviointikertomuksen ja päätelmänsä Euroopan parlamentille, neuvostolle ja johtokunnalle. Arvioinnin tulokset julkistetaan.
4. Osana arviointia tarkastellaan myös viraston saavuttamia tuloksia suhteessa sen tavoitteisiin, toimeksiantoon ja tehtäviin. Jos komissio katsoo, että viraston toiminnan jatkaminen on perusteltua sille asetettujen tavoitteiden ja sen toimeksiannon ja tehtävien kannalta, se voi esittää, että 36 artiklassa säädettyä viraston toimikautta jatketaan.
33 artikla
Yhteistyö isäntäjäsenvaltion kanssa
Viraston isäntäjäsenvaltion on tarjottava parhaat mahdolliset edellytykset viraston moitteettomalle toiminnalle, mukaan lukien toimivat liikenneyhteydet sijaintipaikalle, henkilöstön jäsenten lapsille soveltuvat koulunkäyntimahdollisuudet, puolisoiden mahdollisuudet päästä työmarkkinoille sekä riittävä sosiaaliturvan ja terveydenhuoltopalvelujen saatavuus lapsille ja puolisoille.
34 artikla
Hallinnollinen valvonta
Oikeusasiamies valvoo viraston toimintaa Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 228 artiklan mukaisesti.
35 artikla
Kumoaminen ja seuraanto
1. Kumotaan asetus (EY) N:o 460/2004.
Viittaukset asetukseen (EY) N:o 460/2004 ja ENISAan katsotaan viittauksiksi tähän asetukseen ja virastoon.
2. Virasto toimii kaikkien omistusten, sopimusten, oikeudellisten velvoitteiden, työsopimusten, taloudellisten sitoumusten ja vastuiden osalta asetuksella (EY) N:o 460/2004 perustetun viraston seuraajana.
36 artikla
Toimikausi
Virasto perustetaan 19 päivänä kesäkuuta 2013 alkavaksi seitsemän vuoden kaudeksi.
37 artikla
Voimaantulo
Tämä asetus tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Strasbourgissa 21 päivänä toukokuuta 2013.