NAŘÍZENÍ KOMISE V PŘENESENÉ PRAVOMOCI (EU) č. 906/2014
ze dne 11. března 2014,
kterým se doplňuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1306/2013, pokud jde o výdaje na veřejnou intervenci
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1306/2013 ze dne 17. prosince 2013 o financování, řízení a sledování společné zemědělské politiky a o zrušení nařízení Rady (EHS) č. 352/78, (ES) č. 165/94, (ES) č. 2799/98, (ES) č. 814/2000, (ES) č. 1290/2005 a (ES) č. 485/2008 (1), a zejména na čl. 20 odst. 2 a 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
V souladu s čl. 4 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) č. 1306/2013 mají být intervenční opatření pro regulaci zemědělských trhů financována Unií za podmínek stanovených právními předpisy v odvětví zemědělství. Pokud jde o opatření týkající se veřejné intervence, určuje se částka, kterou má Unie financovat, ročními účetními závěrkami sestavenými platebními agenturami.
(2)
Výdaje na veřejnou intervenci se mohou do značné míry lišit. Je tedy nezbytné upřesnit pro každou kategorii operací, jaké výdaje jsou způsobilé k financování Unií, a zejména za jakých podmínek je lze uhradit. Pro tento účel je třeba stanovit podmínky způsobilosti a metody výpočtu těchto výdajů. Dále je třeba stanovit, zda se tyto výdaje mají zaúčtovat na základě údajů skutečně zaznamenaných platebními agenturami, nebo na základě paušálních částek stanovených Komisí.
(3)
Aby mohly členské státy, jejichž měnou není euro, provádět za harmonizovaných podmínek konsolidaci svých výdajů a svých nákladů v národní měně i v eurech, je třeba stanovit podmínky, za kterých se operace týkající se veřejného skladování zapíší do jejich účtů, a jaký směnný kurz se má použít.
(4)
Ocenění operací týkajících se veřejného skladování závisí rovněž na povaze operací a na platných právních předpisech z jednotlivých odvětví zemědělství. Napříště je proto třeba vymezit obecné pravidlo, kterým se stanoví, že hodnota nákupů a prodejů se rovná součtu plateb a příjmů, které byly nebo mají být realizovány u hmotných operací, a zvláštní pravidla nebo zvláštní případy, které je třeba vzít v úvahu.
(5)
Opatření tohoto nařízení nahrazují příslušná ustanovení uvedená v nařízení Komise (ES) č. 884/2006 (2), které bylo zrušeno nařízením Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 907/2014 (3),
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Předmět
Toto nařízení stanoví podmínky a pravidla pro financování výdajů na intervenční opatření související s veřejným skladováním z Evropského zemědělského záručního fondu (dále jen „EZZF“).
Článek 2
Intervenční opatření v podobě veřejného skladování
Intervenční opatření v podobě veřejného skladování mohou zahrnovat operace v souvislosti s nákupem, skladováním, dopravou a přemísťováním zásob, jakož i prodejem a jinou distribucí zemědělských produktů za podmínek stanovených platnými právními předpisy v odvětví zemědělství a tímto nařízením.
Článek 3
Financování intervenčních výdajů vzniklých v rámci operací veřejného skladování
1. V rámci operací veřejného skladování podle článku 2 financuje EZZF z titulu intervence, pokud odpovídající výdaje nebyly jiným způsobem stanoveny právními předpisy z jednotlivých odvětví zemědělství, tyto výdaje:
a)
finanční náklady na finanční prostředky mobilizované členskými státy pro nákup produktů podle metod výpočtu stanovených v příloze I;
b)
výdaje na hmotné operace související s nákupem, prodejem nebo s jakýmkoli jiným přechodem vlastnictví k produktům (uskladnění, skladování a vyskladnění produktů v rámci veřejného skladování) podle přílohy II na základě paušálních částek jednotných pro celou Unii a vypočítaných metodami uvedenými v příloze III;
c)
výdaje na hmotné operace, které nejsou nutně spojeny s nákupem, prodejem nebo jakýmkoli jiným přechodem vlastnictví k produktům na základě paušálních nebo nepaušálních částek podle ustanovení stanovených Komisí v rámci právních předpisů v odvětví zemědělství týkajících se těchto produktů a v příloze IV;
d)
výdaje na přepravu na území členského státu nebo mimo jeho území nebo na vývoz na základě paušálních nebo nepaušálních částek; tyto výdaje je třeba schválit v souladu s postupem uvedeným v čl. 229 odst. 2 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1308/2013 (4);
e)
snížení hodnoty skladovaných produktů podle metod výpočtu stanovených v příloze V;
f)
rozdíly (zisky a ztráty) mezi účetní hodnotou a distribuční cenou produktů nebo rozdíly vyplývající z jiných činitelů.
2. Aniž jsou dotčena zvláštní pravidla a rozhodné činitele stanovené v přílohách tohoto nařízení nebo v zemědělských právních předpisech, pro členské státy, jejichž měnou není euro, platí, že výdaje podle odst. 1 písm. b) a c) tohoto článku, které se vypočítají na základě částek stanovených v eurech, a výdaje nebo příjmy uskutečněné v národní měně podle tohoto nařízení se převádějí na národní měnu nebo na euro na základě posledního směnného kurzu stanoveného Evropskou centrální bankou před účetním obdobím, během něhož se operace zapisují na účty platební agentury.
Pro účely tohoto nařízení se účetním obdobím rozumí období uvedené v čl. 3 odst. 3 písm. a) nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 907/2014.
Článek 4
Ocenění operací týkajících se veřejného skladování
1. Hodnota nákupů a prodejů se rovná součtu plateb nebo příjmů, které byly nebo mají být realizovány u hmotných operací, s výjimkou případů, kdy se použijí zvláštní ustanovení uvedená v tomto článku, a s výhradou ustanovení v:
a)
příloze VI, pokud jde o chybějící množství;
b)
příloze VII, pokud jde o produkty znehodnocené nebo zničené;
c)
příloze VIII, pokud jde o uskladněné produkty, u nichž bylo zamítnuto převzetí.
2. Určení hodnoty nákupů se provádí pro uskladňovaná množství produktů uskladněná na základě ceny v rámci veřejné intervence s přihlédnutím k navýšením, bonifikacím, slevám, procentním podílům a koeficientům, které se mají použít na ceny v rámci veřejné intervence při nákupu produktu v souladu s kritérii vymezenými právními předpisy v odvětví zemědělství.
V případech a situacích uvedených v příloze VI a v bodě 2 písm. a) a c) přílohy VII se však k navýšením, bonifikacím, slevám, procentním podílům a koeficientům nepřihlíží.
Hodnota produktů znehodnocených nebo zničených buď v důsledku přírodních katastrof, nebo příliš dlouhého skladování, jak je uvedeno v bodě 2 přílohy VII tohoto nařízení, se určí prováděcím aktem Komise. Tento akt se přijme v souladu s přezkumným postupem podle čl. 229 odst. 2 nařízení (EU) č. 1308/2013.
3. Aniž je dotčena příloha V, hodnota produktů zpřístupněných a financovaných z Fondu evropské pomoci nejchudším osobám je cena v rámci veřejné intervence platná 1. října každého roku. Pro členské státy, jejichž měnou není euro, se účetní hodnota intervenčních produktů převádí na národní měnu pomocí směnného kurzu platného 1. října uvedeného roku.
Pokud se intervenční produkty převádí z jednoho členského státu do druhého, dodavatelský členský stát zaznamená doručený produkt v účtech jako nulovou položku a členský stát určení jej zaznamená jako příjem v měsíci odeslání, přičemž použije cenu vypočítanou v souladu s prvním pododstavcem.
4. Náklady placené nebo účtované při nákupu produktů za hmotné operace uvedené v čl. 3 odst. 1 písm. c) v souladu s právními předpisy Unie se zanášejí na účet jako výdaje nebo příjmy vztahující se k technickým nákladům, a to odděleně od nákupní ceny.
5. Na finančních účtech uvedených v čl. 3 odst. 3 písm. a) nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 907/2014 se množství produktů, která se nacházejí na skladě na konci účetního období a která se mají převést do následujícího účetního období, ocení průměrnou účetní hodnotou (převodní cenou), která se určí v měsíčním účetnictví z posledního měsíce účetního období.
6. Uskladněná množství, u kterých se ukáže, že nesplňují podmínky pro skladování, se v okamžiku vyskladnění zaúčtují jako prodaná za cenu, za kterou byla nakoupena.
Pokud však jsou v okamžiku fyzického vyskladnění produktu splněny podmínky pro uplatnění písm. b) přílohy VI, vyskladnění zboží se předem zkonzultuje s Komisí.
7. Jestliže účet vykazuje kreditní zůstatek, odečte se tento od výdajů běžného účetního období.
8. Jestliže po prvním dni v měsíci nastane změna v paušálních částkách, platebních lhůtách, úrokových sazbách či v jiných činitelích používaných pro výpočet, nové činitele se pro hmotné operace použijí od následujícího měsíce.
Článek 5
Toto nařízení vstupuje v platnost sedmým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 11. března 2014.
KOMISSION DELEGOITU ASETUS (EU) N:o 906/2014,
annettu 11 päivänä maaliskuuta 2014,
Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1306/2013 täydentämisestä julkisen intervention menojen osalta
EUROOPAN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon yhteisen maatalouspolitiikan rahoituksesta, hallinnoinnista ja seurannasta ja neuvoston asetusten (ETY) N:o 352/78, (EY) N:o 165/94, (EY) N:o 2799/98, (EY) N:o 814/2000, (EY) N:o 1290/2005 ja (EY) N:o 485/2008 kumoamisesta 17 päivänä joulukuuta 2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1306/2013 (1) ja erityisesti sen 20 artiklan 2 ja 3 kohdan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Unioni rahoittaa asetuksen (EU) N:o 1306/2013 4 artiklan 1 kohdan a alakohdan mukaisesti maatalousmarkkinoiden sääntelemiseksi toteutettavat interventiotoimenpiteet alakohtaisessa maatalouslainsäädännössä säädetyin edellytyksin. Julkisen intervention toimenpiteiden osalta unionin rahoittama määrä määritetään maksajavirastojen laatimien vuotuisten tilinpäätösten perusteella.
(2)
Julkisen intervention menot voivat vaihdella huomattavasti. Sen vuoksi on tarpeen täsmentää kunkin toimenpideluokan osalta unionin rahoitusta saavat menot ja erityisesti edellytykset näiden menojen korvaamiseksi. Tätä tarkoitusta varten olisi vahvistettava tukikelpoisten menojen kelpoisuusedellytykset ja laskentamenetelmät. Olisi myös täsmennettävä, kirjataanko kyseiset menot maksajavirastojen tosiasiallisesti toteamien seikkojen vai komission määrittämien kiinteiden määrien perusteella.
(3)
Jotta jäsenvaltiot, joiden rahayksikkö ei ole euro, voisivat vahvistaa menonsa ja kustannuksensa sekä kansallisena valuuttana että euroina yhtenäisin edellytyksin, on tarpeen säätää julkisen varastoinnin toimien kirjanpitoon merkitsemistä ja sovellettavaa valuuttakurssia koskevista edellytyksistä.
(4)
Julkisen varastoinnin toimien arvonmääritys on niin ikään sidoksissa kyseisten toimien luonteeseen ja sovellettavaan alakohtaiseen maatalouslainsäädäntöön. Tämän vuoksi olisi vahvistettava yleinen sääntö, jonka mukaan ostojen ja myyntien arvo vastaa materiaalitoimintojen osalta suoritettujen (tai suoritettavien) maksujen tai saatujen (tai saatavien) maksujen summaa, sekä huomioon otettavat erityissäännöt tai erityistapaukset.
(5)
Tähän asetukseen sisältyvät toimenpiteet korvaavat komission delegoidulla asetuksella (EU) N:o 907/2014 (2) kumotussa komission asetuksessa (EY) N:o 884/2006 (3) säädetyt asiaa koskevat säännökset,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Kohde
Tässä asetuksessa vahvistetaan edellytykset ja säännöt, joita sovelletaan julkisena varastointina toteutettaviin interventiotoimenpiteisiin liittyvien menojen rahoitukseen Euroopan maatalouden tukirahastosta (maataloustukirahasto).
2 artikla
Julkisena varastointina toteutettavat interventiotoimenpiteet
Julkisena varastointina toteutettavia interventiotoimenpiteitä ovat maataloustuotteiden osto-, varastointi-, kuljetus- ja varastostasiirtotoimet sekä myynti- ja muu varastosta poistaminen sovellettavassa alakohtaisessa maatalouslainsäädännössä ja tässä asetuksessa säädetyin edellytyksin.
3 artikla
Julkisen varastoinnin toimista johtuvien interventiomenojen rahoitus
1. Edellä 2 artiklassa tarkoitettujen julkisen varastoinnin toimien osalta rahoitetaan maataloustukirahastosta interventiomenoina seuraavat menot edellyttäen, ettei vastaavia menoja ole muulla tavoin vahvistettu sovellettavassa alakohtaisessa maatalouslainsäädännössä:
a)
jäsenvaltioiden tuotteiden ostoon osoittamiin varoihin liittyvät rahoituskustannukset liitteessä I vahvistettujen laskentasääntöjen mukaisesti;
b)
liitteessä II tarkoitettujen, tuotteiden ostoon, myyntiin tai muuhun siirtämiseen (tuotteiden julkiseen varastoon ottaminen, varastointi ja varastosta poistaminen) liittyvien materiaalitoimintojen menot unionissa sovellettavien yhdenmukaisten, liitteessä III vahvistettujen yksityiskohtaisten sääntöjen mukaisesti laskettujen kiinteiden määrien perusteella;
c)
sellaisten materiaalitoimintojen menot, jotka eivät välttämättä liity tuotteiden ostoon, myyntiin tai muuhun siirtämiseen, kiinteiden tai muuttuvien määrien perusteella komission kyseisiä tuotteita koskevassa alakohtaisessa maatalouslainsäädännössä ja liitteessä IV vahvistamien säännösten mukaisesti;
d)
menot, jotka johtuvat kuljetuksesta jäsenvaltion alueella tai sen ulkopuolella tai viennistä, kiinteiden tai muuttuvien määrien perusteella; menot on hyväksyttävä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1308/2013 (4) 229 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen;
e)
varastoitujen tuotteiden arvonaleneminen liitteessä V määriteltyjen laskentasääntöjen mukaisesti;
f)
tuotteiden kirjanpitoarvon ja myyntihinnan väliset tai muista tekijöistä johtuvat erot (voitot ja tappiot).
2. Niiden jäsenvaltioiden osalta, joiden rahayksikkö ei ole euro, tämän artiklan 1 kohdan b ja c alakohdassa tarkoitetut menot, jotka lasketaan euroina vahvistettujen määrien perusteella, sekä menot tai tulot, jotka suoritetaan kansallisena valuuttana tämän asetuksen mukaisesti, muunnetaan tapauksen mukaan kansalliseksi valuutaksi tai euroiksi Euroopan keskuspankin ennen sitä tilikautta, jona tapahtumat on merkitty maksajaviraston tileihin, vahvistaman viimeisen valuuttakurssin perusteella, sanotun kuitenkaan rajoittamatta tämän asetuksen liitteissä tai maatalouslainsäädännössä säädettyjen erityisten sääntöjen ja määräytymisperusteiden soveltamista.
Tämän asetuksen soveltamiseksi tilikaudella tarkoitetaan delegoidun asetuksen (EU) N:o 907/2014 3 artiklan 3 kohdan a alakohdassa tarkoitettua kautta.
4 artikla
Julkiseen varastointiin liittyvien toimien arvonmääritys
1. Ostojen ja myyntien arvon on vastattava materiaalitoimintojen osalta suoritettujen (tai suoritettavien) maksujen tai saatujen (tai saatavien) maksujen summaa, jollei tässä artiklassa tarkoitetuista erityissäännöksistä muuta johdu ja edellyttäen, että noudatetaan seuraavien liitteiden säännöksiä:
a)
puuttuvien määrien osalta liite VI;
b)
laadultaan heikentyneiden tai tuhoutuneiden tuotteiden osalta liite VII;
c)
sellaisten varastoon otettujen tuotteiden osalta, joiden haltuunotto on evätty, liite VIII.
2. Julkisella interventiohinnalla varastoon ostettujen tuotemäärien arvonmääritys on suoritettava siten, että otetaan huomioon julkiseen interventiohintaan tuotteen ostohetkellä alakohtaisessa maatalouslainsäädännössä säädetyin edellytyksin sovellettavat mahdolliset korotukset, hyvitykset, alennukset, prosenttimäärät ja kertoimet.
Liitteessä VI ja liitteessä VII olevan 2 kohdan a ja c alakohdassa tarkoitettujen tapausten ja tilanteiden osalta korotuksia, hyvityksiä, alennuksia, prosenttimääriä ja kertoimia ei kuitenkaan oteta huomioon.
Tämän asetuksen liitteessä VII olevassa 2 kohdassa tarkoitettu, luonnonmullistuksen tai liian pitkän varastointiajan vuoksi laadultaan heikentyneiden tai tuhoutuneiden tuotteiden arvo määritetään komission täytäntöönpanosäädöksellä. Säädös hyväksytään asetuksen (EU) N:o 1308/2013 229 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.
3. Vähävaraisimmille suunnatun eurooppalaisen avun rahaston avulla saataville asetettujen ja kyseisestä rahastosta rahoitettavien tuotteiden arvo on kunkin vuoden 1 päivänä lokakuuta sovellettava julkinen interventiohinta, sanotun kuitenkaan rajoittamatta liitteen V säännösten soveltamista. Niiden jäsenvaltioiden osalta, joiden rahayksikkö ei ole euro, interventiotuotteiden kirjanpitoarvo muunnetaan kansalliseksi valuutaksi kyseisen vuoden 1 päivänä lokakuuta sovellettavan valuuttakurssin avulla.
Siirrettäessä interventiotuotteita jäsenvaltiosta toiseen toimittava jäsenvaltio kirjaa toimitetun tuotteen arvoksi nolla ja vastaanottava jäsenvaltio merkitsee sen varastosta poistamiskuukauden tuloiksi ensimmäisen alakohdan mukaisesti määritettyyn hintaan.
4. Edellä 3 artiklan 1 kohdan c alakohdassa tarkoitettujen materiaalitoimintojen osalta unionin sääntelyn mukaisesti tuotteiden ostohetkellä maksetut tai perityt kustannukset kirjataan tileihin ostohinnasta erillisinä teknisiin kustannuksiin liittyvinä menoina tai tuloina.
5. Delegoidun asetuksen (EU) N:o 907/2014 3 artiklan 3 kohdan a alakohdassa tarkoitetuissa rahoitustileissä tilikauden lopussa varastossa olevat ja seuraavalle tilikaudelle siirrettävät määrät arvioidaan niiden keskimääräisen kirjanpitoarvon perusteella (tilikaudelta seuraavalle siirrettävä arvo); tämä arvo määritetään tilikauden viimeisen kuukauden kuukausitilin perusteella.
6. Varastoon otetut määrät, joiden osalta osoittautuu myöhemmin, että ne eivät täytä varastoinnille säädettyjä vaatimuksia, kirjataan varastostapoistohetkellä niiden ostohinnalla tapahtuvana myyntinä.
Jos liitteessä VI olevan b kohdan soveltamisedellytykset kuitenkin täyttyvät tuotteen fyysisen varastosta poistamisen hetkellä, komissiota on kuultava ennen tavaran varastosta poistamista.
7. Jos tilillä on kreditsaldo, se vähennetään kuluvan tilikauden menoista.
8. Jos kiinteitä määriä, maksumääräaikoja, korkoprosentteja tai muita laskentatekijöitä muutetaan kuukauden ensimmäisen päivän jälkeen, uusia tekijöitä sovelletaan materiaalitoimintoihin seuraavasta kuukaudesta alkaen.
5 artikla
Tämä asetus tulee voimaan seitsemäntenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 11 päivänä maaliskuuta 2014.