PROVÁDĚCÍ ROZHODNUTÍ RADY
ze dne 29. září 2014,
kterým se v souladu s článkem 19 směrnice 2003/96/ES povoluje Itálii uplatňovat v určených zeměpisných oblastech snížené sazby daně z plynového oleje a LPG používaných k vytápění
(2014/695/EU)
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Rady 2003/96/ES ze dne 27. října 2003, kterou se mění struktura rámcových předpisů Společenství o zdanění energetických produktů a elektřiny (1), a zejména na čl. 19 odst. 1 uvedené směrnice,
s ohledem na návrh Evropské komise,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Na základě čl. 19 odst. 1 směrnice 2003/96/ES bylo Itálii povoleno uplatňovat v některých zvláště znevýhodněných oblastech snížené sazby spotřební daně z plynového oleje a LPG používaných k vytápění. Poslední povolení bylo uděleno do 31. prosince 2012 rozhodnutím Rady 2008/318/ES (2).
(2)
Italské orgány požádaly dopisem ze dne 31. května 2012 o povolení uplatňovat v některých zvláště znevýhodněných zeměpisných oblastech snížené sazby daně z plynového oleje a LPG používaných k vytápění prodloužením praxe uplatňované podle rozhodnutí 2008/318/ES, a to před uplynutím jeho platnosti. Italské orgány poskytly doplňující informace a vysvětlení dne 4. prosince 2012, 16. července 2013, 31. prosince 2013 a 22. ledna 2014. Dopisem ze dne 19. března 2014 požádaly italské orgány o prodloužení povolení uděleného rozhodnutím 2008/318/ES beze změn v jeho územní působnosti na období od 1. ledna 2013 do 31. prosince 2018.
(3)
Na území Itálie panují velmi různorodé klimatické a zeměpisné podmínky. S ohledem na zvláštní rysy svého území zavedla Itálie snížené sazby daně z plynového oleje a LPG, aby částečně kompenzovala nadměrně vysoké náklady na vytápění, které vznikají obyvatelům některých zeměpisných oblastí.
(4)
Daňová diferenciace v Itálii se opírá o objektivní kritéria a usiluje o to, aby se náklady obyvatel způsobilých oblastí více přiblížily nákladům ostatních obyvatel snížením neúměrně vysokých nákladů na vytápění, které jsou dány nepříznivými klimatickými podmínkami nebo obtížným zásobováním palivy.
(5)
Snížené sazby daně se uplatňují v zeměpisných oblastech, které splňují jedno z těchto kritérií: a) nejméně příznivé klimatické podmínky v rámci italského území, tj. obce klimatické zóny F podle nařízení prezidenta č. 412 z roku 1993 (3); b) nepříznivé klimatické podmínky ve spojení s obtížným zásobováním palivy, tj. obce klimatické zóny E podle nařízení prezidenta č. 412 z roku 1993, a c) zeměpisná odloučenost spojená s obtížným a nákladným zásobováním palivy, tj. Sardinie a malé ostrovy. Jelikož by rozvoj plynárenské sítě přinesl výrazné snížení vícenákladů na vytápění a případně by vedl k větší různorodosti dodávek paliva, mohou být snížené sazby daně uplatňovány pouze do té doby, než bude v příslušných obcích dokončena plynofikace.
(6)
Komise toto požadované opatření přezkoumala a dospěla k závěru, že nenarušuje hospodářskou soutěž, nebrání fungování vnitřního trhu ani není považováno za neslučitelné s politikou EU v oblasti životního prostředí, energetiky a dopravy. Snížená sazba daně z plynového oleje a LPG by zůstala vyšší než minimální úrovně zdanění v EU stanovené ve směrnici 2003/96/ES a pouze částečně by snížila vícenáklady na vytápění, které v příslušných zeměpisných oblastech vznikají.
(7)
Požadované opatření by se vztahovalo pouze na vytápění místností (jak pro jednotlivce, tak pro účely podnikání) a nevztahovalo by se na další formy využití plynového oleje a LPG pro účely podnikání. Podle italských orgánů by výše daňového zvýhodnění pro komerční uživatele byla v každém jednotlivém případě stanovena podle nařízení Komise (EU) č. 1407/2013 (4). Pokud však výhoda pro jednotlivý podnik přesahuje strop stanovený v uvedeném nařízení, měla by být oznámena Komisi v souladu s nařízením Rady (EU) č. 734/2013 (5).
(8)
Aby se opatření uplatnilo bez přerušení, pokud jde o povolení uplatňovat snížené sazby spotřební daně povolené rozhodnutím 2008/318/ES, jehož platnost skončila dne 31. prosince 2012, bylo by vhodné, aby se toto rozhodnutí použilo ode dne 1. ledna 2013. Nepřetržité uplatňování režimu snížené sazby spotřební daně by přispělo k zaručení právní jistoty a neohrozilo by oprávněná očekávání obyvatel způsobilých oblastí. Bylo by proto vhodné udělit povolení na dobu šesti let. Tato doba použití by měla italským orgánům poskytnout dostatek času k posouzení účinku opatření na životní prostředí. Rovněž by poukazovala na to, že v budoucnosti by měly být zavedeny cílenější opatření na úsporu energie s cílem zlepšit energetickou účinnost a zajistit pozitivní vliv na životní prostředí,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
1. Itálii se povoluje uplatňovat snížené sazby daně z plynového oleje a LPG používaných k vytápění v těchto znevýhodněných zeměpisných oblastech:
a)
obce klimatické zóny F podle nařízení prezidenta č. 412 ze dne 26. srpna 1993;
b)
obce klimatické zóny E podle nařízení prezidenta č. 412 ze dne 26. srpna 1993;
c)
obce na Sardinii a malých ostrovech, tj. všechny italské ostrovy kromě Sicílie.
2. Aby snížení nebylo nadměrné, nesmí překročit vícenáklady na vytápění, které v dotčených oblastech vznikají. V konkrétním případě Sardinie a malých ostrovů nesmí snížení daně vést v důsledku k ceně nižší, než jaká je cena stejného paliva v pevninské části Itálie.
3. Snížená sazba musí být v souladu s požadavky směrnice 2003/96/ES, a zejména s minimálními úrovněmi zdanění stanovenými v článku 9 uvedené směrnice.
Článek 2
Způsobilost zeměpisných oblastí uvedených v čl. 1 odst. 1 písm. b) a c) je podmíněna absencí plynofikace dané obce.
Článek 3
Toto rozhodnutí se použije ode dne 1. ledna 2013 do dne 31. prosince 2018.
Článek 4
Toto rozhodnutí je určeno Italské republice.
V Bruselu dne 29. září 2014.
NEUVOSTON TÄYTÄNTÖÖNPANOPÄÄTÖS,
annettu 29 päivänä syyskuuta 2014,
direktiivin 2003/96/EY 19 artiklan mukaisen luvan antamisesta Italialle soveltaa lämmitykseen käytettävään kaasuöljyyn ja nestekaasuun alennettuja verokantoja tietyillä maantieteellisillä alueilla
(2014/695/EU)
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon energiatuotteiden ja sähkön verotusta koskevan yhteisön kehyksen uudistamisesta 27 päivänä lokakuuta 2003 annetun neuvoston direktiivin 2003/96/EY (1) ja erityisesti sen 19 artiklan 1 kohdan,
ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Italialle on annettu direktiivin 2003/96/EY 19 artiklan 1 kohdan mukaisesti lupa soveltaa tietyillä erityisen epäsuotuisilla alueilla lämmitykseen käytettävään kaasuöljyyn ja nestekaasuun alennettuja valmisteverokantoja. Viimeisin lupa on annettu neuvoston päätöksellä 2008/318/EY (2)31 päivään joulukuuta 2012 asti.
(2)
Italian viranomaiset pyysivät 31 päivänä toukokuuta 2012 päivätyllä kirjeellä lupaa soveltaa tietyillä erityisen epäsuotuisilla maantieteellisillä alueilla lämmitykseen käytettävään kaasuöljyyn ja nestekaasuun alennettuja verokantoja jatkamalla päätöksen 2008/318/EY mukaisesti sovellettua käytäntöä ennen kyseisen päätöksen voimassaolon päättymistä. Italian viranomaiset toimittivat lisätietoja ja selvennyksiä 4 päivänä joulukuuta 2012, 16 päivänä heinäkuuta 2013, 31 päivänä joulukuuta 2013 ja 22 päivänä tammikuuta 2014. Italian viranomaiset pyysivät 19 päivänä maaliskuuta 2014 päivätyllä kirjeellä päätöksellä 2008/318/EY myönnetyn luvan uusimista ilman muutoksia sen alueelliseen soveltamisalaan 1 päivän tammikuuta 2013 ja 31 päivän joulukuuta 2018 väliseksi ajaksi.
(3)
Italian alue on hyvin vaihteleva erilaisine maantieteellisine ja ilmasto-olosuhteineen. Alueensa erityispiirteet huomioon ottaen Italia on ottanut käyttöön kaasuöljyyn ja nestekaasuun sovellettavat alennetut verokannat huojentaakseen tiettyjen maantieteellisten alueiden asukkaille koituvia suhteettoman suuria lämmityskustannuksia.
(4)
Verokannan eriyttäminen Italiassa perustuu objektiivisiin perusteisiin ja sen tavoitteena on saattaa veronalennukseen oikeutettujen alueiden väestö tasa-arvoisempaan asemaan muun väestön kanssa pienentämällä suhteettoman suuria lämmityskustannuksia, jotka johtuvat ankarista ilmasto-olosuhteista tai polttoaineen hankinnan vaikeuksista.
(5)
Alempia verokantoja sovelletaan maantieteellisillä alueilla, jotka täyttävät jonkun seuraavista vaatimuksista: a) ankarimmat ilmasto-olosuhteet Italian alueella eli vuonna 1993 annetussa presidentin asetuksessa nro 412 määriteltyyn vyöhykkeeseen F kuuluvat kunnat (3); b) ankarat ilmasto-olosuhteet yhdistettynä polttoaineen hankinnan vaikeuksiin eli vuonna 1993 annetussa presidentin asetuksessa nro 412 määriteltyyn vyöhykkeeseen E kuuluvat kunnat; ja c) maantieteellinen eristyneisyys yhdistettynä polttoaineen hankinnan vaikeuteen ja kalleuteen eli Sardinia ja pienet saaret. Koska maakaasuverkon kehittäminen vähentäisi merkittävästi ylimääräisiä lämmityskustannuksia ja monipuolistaisi polttoainetoimituksia, alennettuja verokantoja olisi sovellettava vain siihen asti, kun maakaasuverkko on saatu käyttöön asianomaisissa kunnissa.
(6)
Komissio on tarkastellut pyydettyä toimenpidettä ja todennut, että se ei vääristä kilpailua eikä estä sisämarkkinoiden toimintaa eikä sitä pidetä EU:n ympäristö-, energia- eikä liikennepolitiikan vastaisena. Alennettu verokanta olisi yhä sekä kaasuöljyn että nestekaasun osalta korkeampi kuin direktiivissä 2003/96/EY säädetyt EU:n vähimmäisverotasot ja se huojentaisi vain osittain kyseisten maantieteellisten alueiden lisääntyneitä lämmityskustannuksia.
(7)
Pyydetty toimenpide koskisi ainoastaan (yksityishenkilöiden ja liikeyritysten) tilojen lämmitystarkoituksia ja sitä ei sovellettaisi kaasuöljyn ja nestekaasun muuhun yrityskäyttöön. Yrityskäyttäjien saaman veroedun määrä vahvistettaisiin Italian viranomaisten mukaan kussakin tapauksessa komission asetuksen (EU) N:o 1407/2006 (4) mukaisesti. Jos yksittäisen yrityksen saama etu kuitenkin ylittää mainitussa asetuksessa säädetyn enimmäismäärän, siitä olisi ilmoitettava komissiolle neuvoston asetuksen (EU) N:o 734/1999 (5) mukaisesti.
(8)
Sen varmistamiseksi, että toimenpidettä sovellettaisiin keskeytyksettä päätöksen 2008/318/EY, jonka voimassaolo on päättynyt 31 päivänä joulukuuta 2012, nojalla myönnettyyn lupaan soveltaa alennettuja valmisteverokantoja, olisi asianmukaista, että tätä asetusta sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2013. Alennettujen valmisteverokantojen keskeytyksetön soveltaminen johtaisi osaltaan oikeusvarmuuden takaamiseen eikä se vaarantaisi alennukseen oikeutettujen alueiden väestön oikeutettuja odotuksia. Tämän vuoksi olisi aiheellista myöntää lupa kuuden vuoden ajaksi. Tämä soveltamisjakso antaa Italian viranomaisille riittävästi aikaa arvioida toimenpiteen ympäristövaikutus. Se olisi myös osoitus siitä, että tulevaisuudessa on tarpeen toteuttaa kohdennetumpia energiansäästötoimenpiteitä energiantehokkuuden parantamiseksi ja myönteisen ympäristövaikutuksen varmistamiseksi,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
1. Italialle annetaan lupa soveltaa lämmitykseen käytettävään kaasuöljyyn ja nestekaasuun alennettuja verokantoja seuraavilla epäsuotuisilla maantieteellisillä alueilla:
a)
kunnat, jotka kuuluvat 26 päivänä elokuuta 1993 annetussa presidentin asetuksessa nro 412 määriteltyyn ilmastovyöhykkeeseen F;
b)
kunnat, jotka kuuluvat 26 päivänä elokuuta 1993 annetussa presidentin asetuksessa nro 412 määriteltyyn ilmastovyöhykkeeseen E;
c)
Sardinian ja pienten saarten, eli kaikkien Italian saarten Sisiliaa lukuun ottamatta, kunnat.
2. Ylikorvausten välttämiseksi alennus ei saa ylittää kyseisille alueille koituvia ylimääräisiä lämmityskustannuksia. Erityisesti Sardinian ja pienten saarien osalta veronalennus ei tämän johdosta saa laskea asianomaisen polttoaineen hintoja alemmaksi kuin Italian mantereella.
3. Alennetun verokannan on oltava direktiivissä 2003/96/EY asetettujen vaatimusten ja erityisesti sen 9 artiklassa säädettyjen vähimmäisverotasojen mukainen.
2 artikla
Edellä 1 artiklan 1 kohdan b ja c alakohdassa tarkoitettujen maantieteellisten alueiden oikeus veronalennukseen edellyttää, että kyseisessä kunnassa ei ole saatavilla maakaasuverkkoa.
3 artikla
Tätä päätöstä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2013 alkaen 31 päivään joulukuuta 2018 saakka.
4 artikla
Tämä päätös on osoitettu Italian tasavallalle.
Tehty Brysselissä 29 päivänä syyskuuta 2014.