NAŘÍZENÍ KOMISE V PŘENESENÉ PRAVOMOCI (EU) č. 665/2014
ze dne 11. března 2014,
kterým se doplňuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1151/2012, pokud jde o podmínky používání nepovinného údaje o jakosti „horský produkt“
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1151/2012 ze dne 21. listopadu 2012 o režimech jakosti zemědělských produktů a potravin (1), a zejména na čl. 31 odst. 3 a 4 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení (EU) č. 1151/2012 zavedlo režim nepovinných údajů o jakosti s cílem usnadnit producentům zemědělských produktů s vlastnostmi nebo charakteristikami představujícími přidanou hodnotu, aby o takových vlastnostech a charakteristikách informovali v rámci vnitřního trhu. Stanovilo podmínky pro používání nepovinného údaje o jakosti „horský produkt“ a zmocnilo Komisi přijímat akty v přenesené pravomoci, které stanoví odchylky od těchto podmínek používání v náležitě odůvodněných případech a s cílem zohlednit přírodní omezení ovlivňující zemědělskou produkci v horských oblastech. Uvedené nařízení rovněž zmocňuje Komisi přijímat akty v přenesené pravomoci, pokud jde o stanovení metod produkce a dalších kritérií týkajících se používání uvedeného výrazu.
(2)
Aby se předešlo uvádění spotřebitelů v omyl, bylo by třeba vysvětlit používání výrazu „horský produkt“ u produktů živočišného původu. U produktů produkovaných zvířaty, jako jsou mléko a vejce, by mělo v horských oblastech docházet k produkci. U produktů ze zvířat, jako je maso, by měla být v horských oblastech chována zvířata. Protože zemědělci často nakupují mladá zvířata, měla by tato zvířata v horských oblastech strávit nejméně poslední dvě třetiny svého života.
(3)
V mnoha částech Unie dochází z důvodu využívání sezónní dostupnosti pastvy k sezónnímu přesunu zvířat na jiné pastviny, včetně přesunu mezi pastvinami v horských a nehorských oblastech. Přesun zajišťuje zachování pastvin ve vyšší nadmořské výšce, které nejsou vhodné pro celoroční pastvu, a tradiční kulturní krajiny v horských oblastech. Přesun má rovněž přímé přínosy pro životní prostředí, například snižuje riziko eroze a lavin. S cílem podpořit pokračování sezónního přesunu zvířat by proto mělo být rovněž povoleno používat pojem „horský produkt“ na produkty ze zvířat, které se sezónně přesouvají a které stráví na pastvinách v horských oblastech alespoň čtvrtinu svého života.
(4)
Aby bylo zajištěno, že krmivo pro hospodářská zvířata pochází v zásadě z horských oblastí, mělo by být upřesněno, že krmivo pocházející z horských oblastí by mělo tvořit v podstatě alespoň polovinu roční stravy zvířat, vyjádřeno jako procentní podíl sušiny.
(5)
Vzhledem k tomu, že v horských oblastech představuje krmivo dostupné pro přežvýkavce více než polovinu jejich roční stravy, měl by být v tomto případě tento procentní podíl vyšší.
(6)
Kvůli přírodním překážkám a skutečnosti, že krmivo vyprodukované v horských oblastech je určeno převážně pro přežvýkavce, jsou v současnosti horské oblasti zdrojem jen malé části krmiva pro prasata. S cílem dosáhnout potřebné rovnováhy mezi oběma cíli, pokud jde o výraz „horský produkt“, jak je stanoví 45. bod odůvodnění nařízení (EU) č. 1151/2012, zajistit, že produkce prasat v horských oblastech může pokračovat, a přispět tak k zachování venkovské struktury, by měl podíl krmiv pro prasata, která musí pocházet z těchto oblastí, tvořit méně než polovinu roční stravy zvířat.
(7)
Omezení týkající se krmiv by se měla uplatňovat na zvířata, která se sezónně přesouvají, po dobu, kdy jsou v horských oblastech.
(8)
Vzhledem k tomu, že se sezónní přesun týká také včelích úlů, bylo by třeba upřesnit používání výrazu „horský produkt“ u včelařských produktů. Jelikož však cukr ke krmení včel obvykle nepochází z horských oblastí, neměla by se omezení týkající se krmiv vztahovat na včely.
(9)
Aby se předešlo uvádění spotřebitelů v omyl, měl by se výraz „horský produkt“ používat na produkty rostlinného původu, pouze pokud se dané rostliny pěstují v horských oblastech.
(10)
Mělo by být povoleno, aby zpracované produkty obsahovaly jako přísady suroviny, jako je cukr, sůl nebo bylinky, které nemohou být vyprodukovány v horských oblastech, za předpokladu, že netvoří více než 50 % celkové hmotnosti složek.
(11)
V horských oblastech v některých částech Unie není dostatek zařízení, která by vyráběla mléko a mléčné výrobky ze syrového mléka, porážela zvířata, bourala a vykosťovala jatečně upravená těla a lisovala olivový olej. Přírodní omezení ovlivňují v horských oblastech dostupnost vhodných zpracovatelských zařízení, a zpracování je proto ztížené a není ekonomicky životaschopné. Zpracování na jiném místě v blízkosti horské oblasti nemění povahu takto zpracovaných výrobků, pokud jde o jejich horský původ. Mělo by být proto u těchto produktů, pokud jsou zpracovány mimo horské oblasti, umožněno používat výraz „horský produkt“. Vzhledem k umístění zpracovatelských zařízení v některých členských státech a k potřebě splnit očekávání spotřebitelů by mělo zpracování probíhat ve vzdálenosti do 30 km od dané horské oblasti.
(12)
Aby navíc mohla stávající zařízení na výrobu mléka a mléčných výrobků pokračovat ve své činnosti, mělo by být povoleno používat výraz „horský produkt“ pouze těm zařízením, která fungují ke dni vstupu nařízení (EU) č. 1151/2012 v platnost. Vzhledem k tomu, že se dostupnost těchto zařízení v horských oblastech liší, měly by být členské státy oprávněny stanovit přísnější požadavek ohledně vzdálenosti nebo tuto možnost vůbec nepovolit,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Produkty živočišného původu
1. Výraz „horský produkt“ lze používat u produktů vyprodukovaných zvířaty v horských oblastech podle definice v čl. 31 odst. 2 nařízení (EU) č. 1151/2012 a zpracovaných v těchto oblastech.
2. Výraz „horský produkt“ lze používat u produktů vyrobených ze zvířat, která jsou chována alespoň po dobu posledních dvou třetin svého života v těchto horských oblastech, pokud jsou tyto produkty v těchto oblastech zpracovány.
3. Odchylně od odstavce 2 lze výraz „horský produkt“ používat u produktů získaných ze zvířat, která se sezónně přesouvají a která byla chována v horských oblastech na sezónních pastvinách po dobu alespoň jedné čtvrtiny svého života.
Článek 2
Krmiva
1. Pro účely čl. 31 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) č. 1151/2012 se má za to, že krmivo pro hospodářská zvířata pochází v zásadě z horských oblastí, jestliže podíl roční stravy zvířat, která nemůže být vyprodukována v horských oblastech, vyjádřený jako procentuální podíl sušiny, nepřekročí 50 % (v případě přežvýkavců 40 %).
2. Pokud jde o prasata, odchylně od odstavce 1 nepřekročí podíl krmiva, které nemůže být vyprodukováno v horských oblastech, vyjádřený jako procentní podíl sušiny, 75 % roční stravy zvířat.
3. Odstavec 1 se nepoužije na krmiva pro zvířata, která se sezónně přesouvají podle čl. 1 odst. 3, jestliže jsou chována mimo horské oblasti.
Článek 3
Včelařské produkty
1. Výraz „horský produkt“ lze používat u včelařských produktů, pokud včely sbíraly nektar a pyl pouze v horských oblastech.
2. Odchylně od čl. 31 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) č. 1151/2012 nemusí cukr ke krmení včel pocházet z horských oblastí.
Článek 4
Produkty rostlinného původu
Odchylně od čl. 31 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) č. 1151/2012 lze výraz „horský produkt“ používat u produktů rostlinného původu, pouze pokud se rostlina pěstuje v horských oblastech podle definice v čl. 31 odst. 2 nařízení (EU) č. 1151/2012.
Článek 5
Složky
Pokud jsou použity v produktech uvedených v článcích 1 a 4, nemusí tyto složky pocházet z horských oblastí za předpokladu, že netvoří více než 50 % celkové hmotnosti složek:
a)
produkty neuvedené v příloze I Smlouvy a
b)
bylinky, koření a cukr.
Článek 6
Zpracování mimo horské oblasti
1. Odchylně od čl. 31 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) č. 1151/2012 a čl. 1 odst. 1 a 2 tohoto nařízení může být následující zpracování prováděno mimo horské oblasti za předpokladu, že vzdálenost od dané horské oblasti nepřesahuje 30 km:
a)
zpracování za účelem výroby mléka a mléčných výrobků ve zpracovatelských zařízeních, která jsou v provozu ke dni 3. ledna 2013;
b)
porážka zvířat, bourání a vykosťování jatečně upravených těl;
c)
lisování olivového oleje.
2. Co se týče produktů zpracovaných na jejich území, mohou členské státy stanovit, že se výjimka podle odst. 1 písm. a) nepoužije nebo že zpracovatelské zařízení musí být umístěno v určité vzdálenosti menší než 30 km od dané horské oblasti, kterou stanoví.
Článek 7
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost sedmým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 11. března 2014.
KOMISSION DELEGOITU ASETUS (EU) N:o 665/2014,
annettu 11 päivänä maaliskuuta 2014,
Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1151/2012 täydentämisestä vapaaehtoisen laatuilmaisun ”vuoristoalueen tuote” käyttöedellytysten osalta
EUROOPAN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden laatujärjestelmistä 21 päivänä marraskuuta 2012 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1151/2012 (1) ja erityisesti sen 31 artiklan 3 ja 4 kohdan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Asetuksella (EU) N:o 1151/2012 otetaan käyttöön vapaaehtoisten laatuilmaisujen järjestelmä, jolla tehdään tuottajille helpommaksi tiedottaa sisämarkkinoilla heidän maataloustuotteidensa lisäarvoa tuovista ominaispiirteistä tai ominaisuuksista. Mainitulla asetuksella vahvistetaan vapaaehtoisen laatuilmaisun ”vuoristoalueen tuote” käyttöedellytykset ja siirretään komissiolle valta antaa delegoituja säädöksiä, joilla vahvistetaan poikkeukset kyseisistä käyttöedellytyksistä asianmukaisesti perustelluissa tapauksissa ja jotta voitaisiin ottaa huomioon maataloustuotantoon vuoristoalueilla vaikuttavat luonnonolosuhteista johtuvat rajoitteet. Mainitussa asetuksessa siirretään komissiolle myös valta antaa delegoituja säädöksiä tuotantomenetelmien vahvistamisesta ja muista perusteista, joilla on merkitystä kyseisen ilmaisun soveltamiselle.
(2)
Jotta vältettäisiin kuluttajien johtamista harhaan, ilmaisun ”vuoristoalueen tuote” käyttöä eläinperäisten tuotteiden osalta olisi selkeytettävä. Kun kyseessä ovat eläinten tuottamat tuotteet, kuten maito ja munat, tuotannon olisi tapahduttava vuoristoalueilla. Kun kyseessä ovat eläimistä valmistettavat tuotteet, kuten liha, eläimet olisi kasvatettava vuoristoalueilla. Koska viljelijät usein ostavat nuoria eläimiä, kyseisten eläinten olisi vietettävä vähintään kaksi kolmasosaa elämästään vuoristoalueilla.
(3)
Vuodenaikojen mukaista laiduntamista, myös siirtymistä vuoristoalueiden ja muiden alueiden välillä, harjoitetaan useilla unionin alueilla laidunalueiden kausiluonteisuuden hyödyntämiseksi. Näin varmistetaan korkeammalla sijaitsevien laitumien, jotka eivät sovellu ympärivuotiseen laidunnukseen, ja vuoristoalueilla olevien perinteisten kulttuurimaisemien säilyminen. Vuodenaikojen mukaisella laiduntamisella on suoria ympäristöhyötyjä, esimerkiksi eroosio- ja lumivyöryriskin pieneneminen. Jotta kannustettaisiin jatkamaan vuodenaikojen mukaista laiduntamista, olisi sallittava se, että ilmaisua ”vuoristoalueen tuote” sovelletaan vuodenaikojen mukaisesti laiduntaviin eläimiin, jotka viettävät vähintään neljäsosan elämästään vuoristoalueiden laitumilla.
(4)
Jotta varmistettaisiin, että tuotantoeläinten rehu on olennaiselta osin peräisin vuoristoalueilta, olisi selkeytettävä, että periaatteessa vähintään puolen eläinten vuotuisesta ravinnosta ilmaistuna prosentteina kuiva-aineesta olisi koostuttava vuoristoalueilta peräisin olevasta rehusta.
(5)
Koska märehtijöille syötettävissä olevan vuoristoalueilta tulevan rehun määrä edustaa enemmän kuin puolta niiden vuotuisesta ravinnosta, märehtijöitä koskevan prosenttiosuuden olisi oltava korkeampi.
(6)
Luonnonolosuhteista johtuvien rajoitteiden vuoksi ja koska vuoristoalueilla tuotettava rehu on tarkoitettu lähinnä märehtijöille, ainoastaan pieni osa sikojen rehusta on nykyisin peräisin vuoristoalueilta. Jotta saavutettaisiin tarkoituksenmukainen tasapaino ilmaisulla ”vuoristoalueen tuote” olevien molempien tavoitteiden, sellaisina kuin ne vahvistetaan asetuksen (EU) N:o 1151/2012 johdanto-osan 45 kappaleessa, välillä ja jotta varmistettaisiin, että siankasvatus vuoristoalueilla voi jatkua, ja siten säilytetään maaseudun rakenne, sen osuuden sikojen rehusta, jonka on oltava peräisin tällaisilta alueilta, olisi oltava alle puolet eläinten vuotuisesta ravinnosta.
(7)
Rehua koskevia rajoituksia olisi sovellettava vuodenaikojen mukaisesti laiduntaviin eläimiin niin kauan kuin eläimet ovat vuoristoalueilla.
(8)
Koska vuodenaikojen mukainen siirtyminen koskee myös mehiläispesiä, ilmaisun ”vuoristoalueen tuote” soveltamista mehiläishoidosta saataviin tuotteisiin olisi selkeytettävä. Koska mehiläisille syötetty sokeri ei tavallisesti ole peräisin vuoristoalueilta, ravintoa koskevia rajoituksia ei kuitenkaan tulisi soveltaa mehiläisiin.
(9)
Jotta vältettäisiin kuluttajien johtamista harhaan, ilmaisua ”vuoristoalueen tuote” olisi käytettävä kasviperäisistä tuotteista ainoastaan, jos kasvit on kasvatettu vuoristoalueilla.
(10)
Jalostettujen tuotteiden olisi oltava sallittua sisältää ainesosina senkaltaisia raaka-aineita kuin sokeri, suola tai yrtit, joita ei voida tuottaa vuoristoalueilla, edellyttäen että ne eivät edusta yli 50:tä prosenttia ainesosien kokonaispainosta.
(11)
Joissakin unionin osissa vuoristoalueilla ei sijaitse riittävästi laitoksia, joissa voidaan valmistaa maitoa ja maitotuotteita raakamaidosta, teurastaa eläimiä, paloitella ja leikata luuttomaksi ruhoja tai puristaa oliiviöljyä. Luonnonolosuhteista johtuvat rajoitteet vaikuttavat siihen, että vuoristoalueilla ei ole riittävästi jalostuslaitoksia, ja ne tekevät jalostuksesta vaikeaa ja kannattamatonta. Jalostus muualla vuoristoalueiden läheisyydessä ei muuta jalostettujen tuotteiden luonnetta vuoristoalueiden tuotteina. Sen vuoksi olisi sallittava käyttää ilmaisua ”vuoristoalueen tuote” tällaisista tuotteista, jos ne on jalostettu vuoristoalueiden ulkopuolella. Kun otetaan huomioon jalostuslaitosten sijainti tietyissä jäsenvaltioissa ja tarve vastata kuluttajien odotuksiin, jalostustoimet olisi tehtävä 30 kilometrin etäisyydellä asianomaisesta vuoristoalueesta.
(12)
Jotta maitoa ja maitotuotteita nykyisin tuottavat laitokset voisivat lisäksi jatkaa toimintaansa, ainoastaan niiden laitosten, jotka olivat toiminnassa asetuksen (EU) N:o 1151/2012 voimaantulopäivänä, olisi sallittava käyttää ilmaisua ”vuoristoalueen tuote”. Koska siinä, sijaitseeko vuoristoalueilla tällaisia laitoksia, on eroja, jäsenvaltioiden olisi sallittava vahvistaa tiukempi etäisyyttä koskeva rajoitus tai poistaa kyseinen mahdollisuus kokonaan,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Eläinperäiset tuotteet
1. Ilmaisua ”vuoristoalueen tuote” voidaan käyttää tuotteista, jotka eläimet ovat tuottaneet asetuksen (EU) N:o 1151/2012 31 artiklan 2 kohdassa määritellyillä vuoristoalueilla ja jotka on jalostettu kyseisillä alueilla.
2. Ilmaisua ”vuoristoalueen tuote” voidaan käyttää tuotteista, jos ne on valmistettu eläimistä, jotka ovat viettäneet vähintään kaksi kolmasosaa elämästään kyseisillä vuoristoalueilla, jos tuotteet on jalostettu kyseisillä alueilla.
3. Poiketen siitä, mitä 2 kohdassa säädetään, ilmaisua ”vuoristoalueen tuote” voidaan käyttää tuotteista, jotka on valmistettu vuodenaikojen mukaisesti laiduntavista eläimistä, jos kyseiset eläimet ovat viettäneet vähintään yhden neljäsosan elämästään laiduntaen vuodenaikojen mukaisesti vuoristoalueiden laitumilla.
2 artikla
Rehut
1. Asetuksen (EU) N:o 1151/2012 31 artiklan 1 kohdan a alakohdan soveltamiseksi tuotantoeläinten rehun olisi katsottava olevan olennaiselta osin peräisin vuoristoalueilta, jos se osuus eläinten vuotuisesta ravinnosta, jota ei voida tuottaa vuoristoalueilla, ei ylitä ilmaistuna prosentteina kuiva-aineesta 50:tä prosenttia ja märehtijöiden osalta 40:tä prosenttia.
2. Poiketen siitä, mitä 1 kohdassa säädetään, se osuus sikojen rehusta, jota ei voida tuottaa vuoristoalueilla, ei saa ilmaistuna prosentteina kuiva-aineesta ylittää 75:tä prosenttia eläinten vuotuisesta ravinnosta.
3. Edellä olevaa 1 kohtaa ei sovelleta 1 artiklan 3 kohdassa tarkoitettujen vuodenaikojen mukaisesti laiduntavien eläinten rehuun, jos eläimiä kasvatetaan vuoristoalueiden ulkopuolella.
3 artikla
Mehiläishoidosta saatavat tuotteet
1. Ilmaisua ”vuoristoalueen tuote” voidaan käyttää mehiläishoidosta saatavista tuotteista, jos mehiläiset ovat keränneet meden ja siitepölyn yksinomaisesti vuoristoalueilta.
2. Poiketen siitä, mitä asetuksen (EU) N:o 1151/2012 31 artiklan 1 kohdan a alakohdassa säädetään, mehiläisille syötetyn sokerin ei tarvitse olla peräisin vuoristoalueilta.
4 artikla
Kasviperäiset tuotteet
Poiketen siitä, mitä asetuksen (EU) N:o 1151/2012 31 artiklan 1 kohdan a alakohdassa säädetään, ilmaisua ”vuoristoalueen tuote” voidaan käyttää kasviperäisistä tuotteista ainoastaan, jos kasvit on kasvatettu asetuksen (EU) N:o 1151/2012 31 artiklan 2 kohdassa määritellyillä vuoristoalueilla.
5 artikla
Ainesosat
Kun seuraavia ainesosia käytetään 1 ja 4 artiklassa tarkoitetuissa tuotteissa, ne voivat olla peräisin vuoristoalueiden ulkopuolta, edellyttäen että ne eivät edusta yli 50:tä prosenttia ainesosien kokonaispainosta:
a)
perussopimuksen liitteeseen I kuulumattomat tuotteet; ja
b)
yrtit, mausteet ja sokeri.
6 artikla
Vuoristoalueiden ulkopuoliset jalostustoimet
1. Poiketen siitä, mitä asetuksen (EU) N:o 1151/2012 31 artiklan 1 kohdan b alakohdassa ja tämän asetuksen 1 artiklan 1 ja 2 kohdassa säädetään, seuraavat jalostustoimet voidaan tehdä vuoristoalueiden ulkopuolella edellyttäen, että etäisyys kyseisestä vuoristoalueesta ei ole yli 30 kilometriä:
a)
maidon ja maitotuotteiden tuotannossa käytetyt jalostustoimet sellaisissa jalostuslaitoksissa, jotka olivat toiminnassa 3 päivänä tammikuuta 2013;
b)
eläinten teurastaminen sekä ruhojen paloittelu ja luuttomaksi leikkaaminen;
c)
oliiviöljyn puristaminen.
2. Jäsenvaltiot voivat alueellaan jalostettujen tuotteiden osalta päättää, että 1 kohdan a alakohdassa säädettyä poikkeusta ei sovelleta tai että jalostuslaitosten on sijaittava tarkemmin määriteltävällä etäisyydellä, joka on alle 30 kilometriä kyseisestä vuoristoalueesta.
7 artikla
Voimaantulo
Tämä asetus tulee voimaan seitsemäntenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 11 päivänä maaliskuuta 2014.