NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 737/2014
ze dne 24. června 2014,
kterým se mění přílohy II a III nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 396/2005, pokud jde o maximální limity reziduí pro 2-fenylfenol, chlormekvat, cyflufenamid, cyfluthrin, dikambu, fluopikolid, flutriafol, fosetyl, indoxakarb, isoprothiolan, mandipropamid, metaldehyd, metkonazol, fosmet, pikloram, propyzamid, pyriproxyfen, saflufenacil, spinosad a trifloxystrobin v některých produktech a na jejich povrchu
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 396/2005 ze dne 23. února 2005 o maximálních limitech reziduí pesticidů v potravinách a krmivech rostlinného a živočišného původu a na jejich povrchu a o změně směrnice Rady 91/414/EHS (1), a zejména na čl. 14 odst. 1 písm. a) uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Pro 2-fenylfenol, indoxakarb a metkonazol byly maximální limity reziduí (MLR) stanoveny v příloze II nařízení (ES) č. 396/2005. Pro chlormekvat, cyfluthrin, propyzamid a trifloxystrobin byly MLR stanoveny v příloze II a příloze III části B nařízení (ES) č. 396/2005. Pro cyflufenamid, dikambu, fluopikolid, flutriafol, fosetyl, isoprothiolan, mandipropamid, metaldehyd, fosmet, pikloram, pyriproxyfen a spinosad byly MLR stanoveny v příloze III části A nařízení (ES) č. 396/2005. V případě saflufenacilu nebyly stanoveny žádné zvláštní MLR, ani tato látka nebyla zahrnuta v příloze IV uvedeného nařízení, a proto se použije standardní hodnota 0,01 mg/kg stanovená v čl. 18 odst. 1 písm. b) uvedeného nařízení.
(2)
V rámci postupu za účelem povolení používání přípravku na ochranu rostlin obsahujícího účinnou látku chlormekvat byla podle čl. 6 odst. 1 nařízení (ES) č. 396/2005 podána žádost o změnu stávajících MLR u hrušek, obilovin a produktů živočišného původu.
(3)
V případě cyflufenamidu byla taková žádost podána u jahod a papriky zeleninové. V případě cyfluthrinu byla taková žádost podána u artyčoků. V případě dikamby byla taková žádost podána u bylinek a bylinných čajů (listy a květy). V případě fluopikolidu byla taková žádost podána u chmele. V případě fosetylu byla taková žádost podána u kiwi, brambor a koření. V případě indoxakarbu byla taková žádost podána u fazolových lusků a hořčičných semen. V případě mandipropamidu byla taková žádost podána u rajčat. V případě metaldehydu byla taková žádost podána u fazolí (čerstvých a suchých) a hrachu (čerstvého a suchého). V případě metkonazolu byla taková žádost podána u ječmene a ovsa. V případě fosmetu byla taková žádost podána u citrusových plodů a jádrového ovoce. V případě pikloramu byla taková žádost podána u semen řepky a hořčičných semen. V případě propyzamidu byla taková žádost podána u bylinných čajů (listy, květy a kořeny). V případě spinosadu byla taková žádost podána u bobulového a drobného ovoce spadajícího pod číselný kód 0154000 a produktů živočišného původu. V případě trifloxystrobinu byla taková žádost podána u křene, petržele kořenové a šruchy.
(4)
V souladu s čl. 6 odst. 2 a 4 nařízení (ES) č. 396/2005 byla podána žádost pro saflufenacil u pomerančů, citronů, grapefruitů, mandlí, pekanových ořechů, jablek, hrušek, broskví, švestek, třešní a višní, hroznů, banánů, manga, brambor, luskové zeleniny, kukuřice cukrové, kukuřice, pšenice, rýže, ječmene, ovsa, žita, čiroku, prosa, cukrové třtiny, suchého hrachu, suchých fazolí, sójových bobů, slunečnicových semen, bavlníkových semen a kávových zrn. Žadatel tvrdí, že povolené použití zmíněné látky k ošetření uvedených plodin v Latinské Americe, ve Spojených státech a v Kanadě vede k vytváření reziduí přesahujících MLR stanovené v nařízení (ES) č. 396/2005 a že pro zabránění vzniku překážek obchodu pro dovoz uvedených plodin je nezbytné MLR zvýšit.
(5)
Takové žádosti byly rovněž podány v případě fluopikolidu u kořenové a hlíznaté zeleniny a flutriafolu u jádrového ovoce, třešní a višní, broskví a švestek. V obou případech žadatelé tvrdí, že povolené použití zmíněných látek k ošetření uvedených plodin ve Spojených státech vede k vytváření reziduí přesahujících MLR stanovené v nařízení (ES) č. 396/2005 a že pro zabránění vzniku překážek obchodu pro dovoz uvedených plodin je nezbytné MLR zvýšit. V případě pyriproxyfenu byla taková žádost podána u peckového ovoce a čaje. Žadatel tvrdí, že povolené použití zmíněné látky k ošetření uvedených plodin ve Spojených státech a v Japonsku vede k vytváření reziduí přesahujících MLR stanovené v nařízení (ES) č. 396/2005 a že pro zabránění vzniku překážek obchodu pro dovoz uvedených plodin je nezbytné MLR zvýšit.
(6)
V souladu s článkem 8 nařízení (ES) č. 396/2005 dotčené členské státy tyto žádosti vyhodnotily a hodnotící zprávy byly předloženy Komisi.
(7)
Evropský úřad pro bezpečnost potravin (dále jen „úřad“) žádosti a hodnotící zprávy posoudil, přičemž zkoumal zejména rizika pro spotřebitele a případně pro zvířata, a k navrhovaným MLR vydal odůvodněná stanoviska (2). Tato stanoviska předal Komisi a členským státům a zpřístupnil je veřejnosti.
(8)
Úřad dospěl ve svých odůvodněných stanoviscích k závěru, že v případě použití fosetylu k ošetření brambor, propyzamidu k ošetření kořenů pro bylinné čaje, pyriproxyfenu k ošetření meruněk a trifloxystrobinu k ošetření šruchy nebyly předložené údaje pro stanovení nových MLR dostačující. Stávající MLR by proto měly zůstat nezměněny.
(9)
Pokud jde o použití spinosadu k ošetření bobulového a drobného ovoce, dospěl úřad k závěru, že předložené údaje jsou dostačující pro stanovení nového MLR na základě použití ve vnitřních prostorách.
(10)
Pokud jde chlormekvat v hruškách, byl MLR stanoven do 31. července 2014, aby se zohlednil přenos reziduí chlormekvatu vzhledem k dříve povoleným použitím k ošetření hrušní. Jelikož údaje, které poskytlo monitorování, ukazují, že rezidua se stále vyskytují v míře přesahující mez stanovitelnosti, je vhodné prodloužit platnost daného MLR do vstupu v platnost nařízení o revizi stávajících MLR pro chlormekvat.
(11)
Pokud jde o fosetyl, založil úřad své odůvodněné stanovisko na definicích reziduí pro kontrolní účely navržených v rámci přezkumu stávajících MLR podle článku 12 nařízení (ES) č. 396/2005. Jelikož jiné látky, jejichž MLR jsou momentálně přezkoumávány, mají s fosetylem společný metabolit, je vhodné zachovat stávající definici rezidua beze změny, dokud nebude proveden přezkum uvedených látek. Komise proto požádala úřad, aby doporučil MLR podle stávající definice rezidua pro kontrolní účely. Úřad doporučil stanovit MLR ve výši 150 mg/kg pro kiwi a 400 mg/kg pro koření.
(12)
V případě všech ostatních žádostí dospěl úřad k závěru, že všechny požadavky na údaje byly splněny a že změny MLR, o které žadatelé žádají, jsou přijatelné, pokud jde o bezpečnost spotřebitelů, na základě hodnocení expozice spotřebitelů pro 27 konkrétních evropských skupin spotřebitelů. Úřad zohlednil nejnovější informace o toxikologických vlastnostech daných látek. Ani celoživotní expozice těmto látkám prostřednictvím konzumace všech potravinářských produktů, které je mohou obsahovat, ani krátkodobá expozice v důsledku vysoké konzumace příslušných plodin a produktů neprokázaly riziko, že by byl překročen přijatelný denní příjem (ADI) nebo akutní referenční dávka (ARfD).
(13)
Pokud jde o 2-fenylfenol v citrusových plodech, byly MLR stanoveny do 30. září 2014, dokud nebudou předloženy a vyhodnoceny další dva pokusy týkající se reziduí s citrusovými plody a validní studie stability při skladování. Uvedené pokusy a údaje byly předloženy Španělsku, členskému státu zpravodaji pro zmíněnou látku, v březnu 2012. Španělsko uvedené údaje vyhodnotilo a připravilo hodnotící zprávu, která byla předložena Komisi dne 18. července 2012. Aby byla úřadu poskytnuta dostatečná doba ke zhodnocení uvedené zprávy a Komisi k přijetí rozhodnutí, je vhodné prodloužit platnost těchto MLR do vstupu v platnost nařízení o revizi stávajících MLR pro 2-fenylfenol.
(14)
V případě isoprothiolanu v rýži se od žadatele požadovalo, aby do 31. prosince 2013 hodnotícímu členskému státu, úřadu a Evropské komisi předložil studie zkoumající povahu isoprothiolanu za podmínek pečení/vaření. Tyto údaje byly předloženy ve stanovené lhůtě a hodnotící členský stát i úřad dospěly k závěru, že stávající MLR není třeba měnit.
(15)
Dne 7. července 2012 přijala Komise pro Codex Alimentarius (3) maximální limity reziduí stanovené Codexem (CXL) pro saflufenacil u poživatelných drobů (savců) a semen řepky. Tyto CXL jsou bezpečné pro spotřebitele v Unii a měly by být proto zahrnuty do nařízení (ES) č. 396/2005 jako MLR (4).
(16)
Na základě odůvodněných stanovisek úřadu a s přihlédnutím k faktorům významným pro danou záležitost splňují příslušné změny MLR požadavky čl. 14 odst. 2 nařízení (ES) č. 396/2005.
(17)
Nařízení (ES) č. 396/2005 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(18)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Přílohy II a III nařízení (ES) č. 396/2005 se mění v souladu s přílohou tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 24. června 2014.
KOMISSION ASETUS (EU) N:o 737/2014,
annettu 24 päivänä kesäkuuta 2014,
Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 396/2005 liitteiden II ja III muuttamisesta siltä osin kuin on kyse 2-fenyylifenolin, klormekvatin, syflufenamidin, syflutriinin, dikamban, fluopikolidin, flutriafolin, fosetyylin, indoksakarbin, isoprotiolaanin, mandipropamidin, metaldehydin, metkonatsolin, fosmetin, pikloraamin, propytsamidin, pyriproksifeenin, saflufenasilin, spinosadin ja trifloksistrobiinin jäämien enimmäismääristä tietyissä tuotteissa tai niiden pinnalla
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
EUROOPAN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon torjunta-ainejäämien enimmäismääristä kasvi- ja eläinperäisissä elintarvikkeissa ja rehuissa tai niiden pinnalla sekä neuvoston direktiivin 91/414/ETY muuttamisesta 23 päivänä helmikuuta 2005 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 396/2005 (1) ja erityisesti sen 14 artiklan 1 kohdan a alakohdan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Asetuksen (EY) N:o 396/2005 liitteessä II vahvistettiin 2-fenyylifenolin, indoksakarbin ja metkonatsolin jäämien enimmäismäärät. Klormekvatin, syflutriinin, propytsamidin ja trifloksistrobiinin jäämien enimmäismäärät vahvistettiin asetuksen (EY) N:o 396/2005 liitteessä II sekä liitteessä III olevassa B osassa. Syflufenamidin, dikamban, fluopikolidin, flutriafolin, fosetyylin, isoprotiolaanin, mandipropamidin, metaldehydin, fosmetin, pikloraamin, pyriproksifeenin ja spinosadin jäämien enimmäismäärät vahvistettiin asetuksen (EY) N:o 396/2005 liitteessä III olevassa A osassa. Saflufenasilille ei ole vahvistettu erityisiä jäämien enimmäismääriä eikä ainetta ole sisällytetty kyseisen asetuksen liitteeseen IV, joten siihen sovelletaan kyseisen asetuksen 18 artiklan 1 kohdan b alakohdassa vahvistettua oletusarvoa 0,01 mg/kg.
(2)
Klormekvatti-tehoainetta sisältävän kasvinsuojeluaineen käyttöä päärynöihin, viljoihin ja eläinperäisiin tuotteisiin koskevan hyväksymismenettelyn yhteydessä tehtiin asetuksen (EY) N:o 396/2005 6 artiklan 1 kohdan mukainen hakemus jäämien voimassa olevien enimmäismäärien muuttamiseksi.
(3)
Syflufenamidin osalta tällainen hakemus tehtiin sen käytöstä mansikoihin ja paprikoihin. Syflutriinin osalta tällainen hakemus tehtiin sen käytöstä artisokkiin. Dikamban osalta tällainen hakemus tehtiin sen käytöstä yrtteihin ja yrttiuutejuomiin (lehdet ja kukat). Fluopikolidin osalta tällainen hakemus tehtiin sen käytöstä humalaan. Fosetyylin osalta tällainen hakemus tehtiin sen käytöstä kiivihedelmiin, perunoihin ja mausteisiin. Indoksakarbin osalta tällainen hakemus tehtiin sen käytöstä tarhapapuihin (silpimättömät) ja sinapinsiemeniin. Mandipropamidin osalta tällainen hakemus tehtiin sen käytöstä tomaatteihin. Metaldehydin osalta tällainen hakemus tehtiin sen käytöstä papuihin (tuoreet ja kuivatut) ja herneisiin (tuoreet ja kuivatut). Metkonatsolin osalta tällainen hakemus tehtiin sen käytöstä ohraan ja kauraan. Fosmetin osalta tällainen hakemus tehtiin sen käytöstä sitrushedelmiin ja siemenhedelmiin. Pikloraamin osalta tällainen hakemus tehtiin sen käytöstä rapsinsiemeniin ja sinapinsiemeniin. Propytsamidin osalta tällainen hakemus tehtiin sen käytöstä yrttiuutejuomiin (lehdet, kukat ja juuret). Spinosadin osalta tällainen hakemus tehtiin sen käytöstä koodiin 0154000 kuuluviin pieniin hedelmiin ja marjoihin sekä eläinperäisiin tuotteisiin. Trifloksistrobiinin osalta tällainen hakemus tehtiin sen käytöstä piparjuureen, juuripersiljaan ja portulakkoihin.
(4)
Asetuksen (EY) N:o 396/2005 6 artiklan 2 ja 4 kohdan mukaisesti esitettiin hakemus saflufenasilin käytöstä appelsiineihin, sitruunoihin, greippeihin, manteleihin, pekaanipähkinöihin, omenoihin, päärynöihin, persikoihin, luumuihin, kirsikoihin, viinirypäleisiin, banaaneihin, mangoihin, perunoihin, palkovihanneksiin, sokerimaissiin, maissiin, vehnään, riisiin, ohraan, kauraan, rukiiseen, durraan, hirssiin, sokeriruokoon, kuivattuihin herneisiin, kuivattuihin papuihin, soijapapuihin, auringonkukansiemeniin, puuvillansiemeniin ja kahvipapuihin. Hakija väittää, että kyseisen aineen sallittu käyttö mainittuihin viljelykasveihin Latinalaisessa Amerikassa, Yhdysvalloissa ja Kanadassa johtaa jäämämääriin, jotka ylittävät asetuksessa (EY) N:o 396/2005 vahvistetut jäämien enimmäismäärät, ja että korkeammat jäämien enimmäismäärät ovat tarpeen, jotta vältetään kaupan esteet näiden viljelykasvien tuonnissa.
(5)
Tällaiset hakemukset tehtiin myös fluopikolidin käytöstä juureksiin ja juurimukuloihin sekä flutriafolin käytöstä siemenhedelmiin, kirsikoihin, persikoihin ja luumuihin. Molemmissa tapauksissa hakijat väittävät, että kyseisten aineiden sallittu käyttö mainittuihin viljelykasveihin Yhdysvalloissa johtaa jäämämääriin, jotka ylittävät asetuksessa (EY) N:o 396/2005 vahvistetut jäämien enimmäismäärät, ja että korkeammat jäämien enimmäismäärien ovat tarpeen, jotta vältetään kaupan esteet näiden viljelykasvien tuonnissa. Pyriproksifeenin osalta tällainen hakemus tehtiin sen käytöstä sitrushedelmiin ja teehen. Hakija väittää, että kyseisen aineen sallittu käyttö mainittuihin viljelykasveihin Yhdysvalloissa ja Japanissa johtaa jäämämääriin, jotka ylittävät asetuksessa (EY) N:o 396/2005 vahvistetut jäämien enimmäismäärät, ja että korkeammat jäämien enimmäismäärät ovat tarpeen, jotta vältetään kaupan esteet näiden viljelykasvien tuonnissa.
(6)
Asetuksen (EY) N:o 396/2005 8 artiklan mukaisesti asianomaiset jäsenvaltiot arvioivat nämä hakemukset, ja arviointiraportit toimitettiin komissiolle.
(7)
Euroopan elintarviketurvallisuusviranomainen, jäljempänä ’elintarviketurvallisuusviranomainen’, arvioi hakemukset ja arviointiraportit ja tarkasteli etenkin kuluttajille ja tapauksen mukaan eläimille aiheutuvia riskejä ja antoi perustellut lausunnot (2) ehdotetuista jäämien enimmäismääristä. Se toimitti lausunnot komissiolle ja jäsenvaltioille sekä julkisti ne.
(8)
Elintarviketurvallisuusviranomainen totesi perustelluissa lausunnoissaan, että tiedot eivät ole riittävät uuden jäämien enimmäismäärän vahvistamiseksi siltä osin kuin on kyse fosetyylin käytöstä perunoihin, propytsamidin käytöstä yrttiuutejuomiin (juuret), pyriproksifeenin käytöstä aprikooseihin ja trifloksistrobiinin käytöstä portulakkoihin. Sen vuoksi nykyiset jäämien enimmäismäärät olisi jätettävä ennalleen.
(9)
Siltä osin kuin on kyse spinosadin käytöstä pieniin hedelmiin ja marjoihin, elintarviketurvallisuusviranomainen totesi, että toimitetut tiedot ovat riittävät uuden jäämien enimmäismäärän vahvistamiseksi perustuen sisäkäyttöön.
(10)
Siltä osin kuin on kyse klormekvatin käytöstä päärynöihin, vahvistettiin 31 päivään heinäkuuta 2014 voimassa oleva jäämien enimmäismäärä, jotta voitiin ottaa huomioon klormekvatin jäämien siirtyminen, joka johtui aiemmasta sallitusta käytöstä päärynäpuihin. Koska seurantatiedot osoittavat, että määritysrajan (LOD) ylittäviä jäämiä havaitaan edelleen, on aiheellista jatkaa tämän jäämien enimmäismäärän voimassaoloaikaa klormekvatin nykyisten jäämien enimmäismäärien tarkistamista koskevan asetuksen voimaantuloon saakka.
(11)
Fosetyylin osalta elintarvikeviranomaisen perusteltu lausunto perustui täytäntöönpanossa käytettäviin jäämien määritelmiin, joita ehdotettiin asetuksen (EY) N:o 396/2005 12 artiklan mukaisen jäämien voimassa olevien enimmäismäärien tarkistamisen yhteydessä. Koska muilla sellaisilla aineilla, joiden jäämien enimmäismäärä on parhaillaan uudelleentarkastelun kohteena, on yhteinen metaboliitti fosetyylin kanssa, on aiheellista pitää nykyinen jäämien määritelmä ennallaan siihen saakka, kunnes kyseisten aineiden uudelleentarkastelu on saatettu päätökseen. Sen vuoksi komissio pyysi elintarviketurvallisuusviranomaista suosittelemaan jäämien enimmäismääriä nykyisen täytäntöönpanossa käytettävän jäämien määritelmän pohjalta. Elintarviketurvallisuusviranomainen suositteli, että jäämien enimmäismääriksi vahvistettaisiin 150 mg/kg kiivihedelmien ja 400 mg/kg mausteiden osalta.
(12)
Kaikkien muiden hakemusten osalta elintarviketurvallisuusviranomainen totesi, että kaikki toimitettavia tietoja koskevat vaatimukset täyttyivät ja että hakijoiden pyytämät muutokset jäämien enimmäismääriin olivat kuluttajien turvallisuuden kannalta hyväksyttäviä 27 erityiselle kuluttajaryhmälle Euroopassa tehdyn kuluttajien altistumisen arvioinnin perusteella. Se otti huomioon aineiden toksikologisia ominaisuuksia koskevat uusimmat tiedot. Näitä aineita mahdollisesti sisältävien elintarvikkeiden kulutuksesta johtuva elinikäinen altistuminen näille aineille taikka asianomaisten viljelykasvien ja tuotteiden suuresta kulutuksesta johtuva lyhytaikainen altistuminen eivät kumpikaan osoittaneet, että hyväksyttävä päiväsaanti (ADI) tai akuutin altistumisen viiteannos (ARfD) olisivat vaarassa ylittyä.
(13)
Sitrushedelmissä olevan 2-fenyylifenolin osalta jäämien enimmäismäärät vahvistettiin 30 päivään syyskuuta 2014 saakka, eli kunnes kaksi muuta sitrushedelmiä koskevaa jäämätestiä ja validit varastointikestävyyttä koskevat tutkimukset on toimitettu ja arvioitu. Kyseiset testit ja tiedot toimitettiin maaliskuussa 2012 Espanjalle, joka toimii esittelevänä jäsenvaltiona kyseisen aineen osalta. Espanja arvioi tiedot ja laati arviointikertomuksen, joka toimitettiin komissiolle 18 päivänä heinäkuuta 2012. Jotta elintarviketurvallisuusviranomaisella olisi riittävästi aikaa arvioida kertomus ja komissiolla aikaa tehdä päätöksensä, on aiheellista jatkaa kyseisten jäämien enimmäismäärien voimassaoloaikaa 2-fenyylifenolin nykyisten jäämien enimmäismäärien tarkistamista koskevan asetuksen voimaantuloon saakka.
(14)
Riisissä olevan isoprotiolaanin osalta hakijaa pyydettiin toimittamaan 31 päivään joulukuuta 2013 mennessä arvioivalle jäsenvaltiolle, elintarviketurvallisuusviranomaiselle ja Euroopan komissiolle tutkimukset, joissa tarkastellaan isoprotiolaanin käyttäytymistä paistamisen ja keittämisen yhteydessä. Kyseiset tiedot toimitettiin määräajassa, ja sekä arvioiva jäsenvaltio että elintarviketurvallisuusviranomainen katsoivat, ettei voimassa olevan jäämien enimmäismäärän muuttamiseen ole tarvetta.
(15)
Codex Alimentarius -komissio (CAC) (3) hyväksyi 7 päivänä heinäkuuta 2012 (nisäkkäiden) muissa syötävissä osissa ja rapsinsiemenissä olevaa saflufenasilia koskevat jäämien enimmäismäärät (CXL-arvot). Nämä CXL-enimmäismäärät ovat turvallisia kuluttajille unionissa, ja sen vuoksi ne olisi sisällytettävä asetukseen (EY) N:o 396/2005 jäämien enimmäismäärinä (4).
(16)
Kun otetaan huomioon elintarviketurvallisuusviranomaisen perustellut lausunnot ja tarkasteltavana olevan asian kannalta merkitykselliset tekijät, asianmukaiset muutokset jäämien enimmäismääriin täyttävät asetuksen (EY) N:o 396/2005 14 artiklan 2 kohdan vaatimukset.
(17)
Sen vuoksi asetusta (EY) N:o 396/2005 olisi muutettava.
(18)
Tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat elintarvikeketjua ja eläinten terveyttä käsittelevän pysyvän komitean lausunnon mukaiset,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Muutetaan asetuksen (EY) N:o 396/2005 liitteet II ja III tämän asetuksen liitteen mukaisesti.
2 artikla
Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 24 päivänä kesäkuuta 2014.