NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 229/2013
ze dne 13. března 2013,
kterým se stanoví zvláštní opatření v oblasti zemědělství ve prospěch menších ostrovů v Egejském moři a zrušuje nařízení Rady (ES) č. 1405/2006
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 42 první pododstavec a čl. 43 odst. 2 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
v souladu s řádným legislativním postupem (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
K nápravě obtíží způsobených mimořádnou zeměpisnou polohou některých menších ostrovů v Egejském moři byla stanovena zvláštní opatření v oblasti zemědělství nařízením Rady (ES) č. 1405/2006 (3). Tato opatření jsou prováděna prostřednictvím programu podpory, který představuje podstatný nástroj pro zásobování těchto ostrovů zemědělskými produkty a pro podporu místní zemědělské produkce. Vzhledem k potřebě aktualizace stávajících opatření, a to i v důsledku vstupu Lisabonské smlouvy v platnost, je třeba nařízení (ES) č. 1405/2006 zrušit a nahradit je novým nařízením.
(2)
Je třeba upřesnit základní cíle, k jejichž dosažení bude režim ve prospěch menších ostrovů v Egejském moři napomáhat.
(3)
Je rovněž třeba upřesnit obsah programu podpory pro menší ostrovy v Egejském moři (dále jen „program podpory“), který by podle zásady subsidiarity mělo vytvořit Řecko na nejvhodnější zeměpisné úrovni a který by Řecko mělo předložit Komisi ke schválení.
(4)
K účinnějšímu dosažení cílů režimu ve prospěch menších ostrovů v Egejském moři by měl program podpory zahrnovat opatření, jež zaručují zásobování zemědělskými produkty a zachování a rozvoj místní zemědělské produkce. Je třeba sblížit úroveň plánování programů a systematizovat partnerský přístup mezi Komisí a Řeckem. Komise by měla přijmout postupy a ukazatele, jejichž pomocí zajistí bezproblémové uplatňování a patřičné sledování programu.
(5)
Podle zásady subsidiarity a s cílem zajistit flexibilitu, což jsou dva principy tvořící základ programování přijatého pro režim ve prospěch menších ostrovů v Egejském moři, mohou orgány určené Řeckem navrhnout změny programu, aby jej přizpůsobily realitě těchto ostrovů. Za tímto účelem by se měla podporovat výraznější spolupráce s příslušnými místními a oblastními orgány a dalšími zúčastněnými stranami. Ve stejném duchu by měl být postup pro změnu programu přizpůsoben míře vhodnosti jednotlivých druhů změn.
(6)
Mimořádná zeměpisná poloha některých menších ostrovů v Egejském moři vede v případě těchto ostrovů k vícenákladům na dopravu v souvislosti se zdroji zásobování základními produkty sloužícími k lidské spotřebě, ke zpracování nebo jako zemědělské vstupy. Objektivní skutečnosti vyplývající z izolace a vzdálenosti od trhů navíc působí hospodářským subjektům a producentům z těchto ostrovů v Egejském moři další obtíže, které jejich činnost velmi ztěžují. V určitých případech hospodářské subjekty a producenti trpí dvojí odloučeností, totiž skutečností, že zásobování probíhá přes jiné ostrovy. Tyto nevýhody lze zmírnit snížením cen uvedených základních produktů. Je tedy vhodné zavést zvláštní režim zásobování, aby se zajistilo zásobování menších ostrovů v Egejském moři a snížily vícenáklady spojené s jejich izolací, malou rozlohou a vzdáleností od trhů,.
(7)
Problémy, se kterými se potýkají menší ostrovy v Egejském moři, dále zhoršuje jejich malá rozloha. Aby bylo možné zajistit účinnost navrhovaných opatření, měla by se tato opatření vztahovat na všechny ostrovy v Egejském moři kromě Kréty a Euboie.
(8)
Aby bylo dosaženo záměru snížit na menších ostrovech v Egejském moři ceny a snížit vícenáklady spojené s jejich izolací, malou rozlohou a vzdáleností od trhů, a přitom zachovat konkurenceschopnost produktů Unie, je třeba na dodávku produktů z Unie na tyto menší ostrovy v Egejském moři poskytnout podporu. Tato podpora by měla přihlížet k vícenákladům na dopravu na menší ostrovy v Egejském moři, a jde-li o zemědělské vstupy nebo o produkty určené ke zpracování, k vícenákladům spojeným s izolací, malou rozlohou a vzdáleností od trhů.
(9)
Aby se zamezilo spekulacím, jež by škodily konečným uživatelům na menších ostrovech, je třeba upřesnit, že zvláštního režimu zásobování lze využívat pouze u produktů řádné a uspokojivé obchodní jakosti.
(10)
Jelikož množství, na které se vztahuje zvláštní režim zásobování, je omezeno potřebami zásobování menších ostrovů v Egejském moři, neměl by tento režim narušit řádné fungování vnitřního trhu. Hospodářské výhody zvláštního režimu zásobování by ani neměly vyvolat odklon obchodu s dotyčnými produkty. Zasílání nebo vývoz těchto produktů z menších ostrovů v Egejském moři je tedy třeba zakázat. Je však třeba povolit zasílání nebo vývoz těchto produktů, pokud se finanční výhoda vyplývající ze zvláštního režimu zásobování nahrazuje.
(11)
Pokud jde o zpracované produkty, je třeba mezi menšími ostrovy v Egejském moři povolit směnu těchto produktů a snížit náklady na jejich přepravu tak, aby byl mezi těmito ostrovy umožněn obchod. Rovněž je třeba zohlednit obchodní toky v rámci regionálního obchodu a tradiční vývoz a zasílání do zbývající části Unie nebo do třetích zemí, a tudíž povolit vývoz zpracovaných produktů odpovídající tradičním obchodním tokům.
(12)
Aby se realizovaly cíle zvláštního režimu zásobování, měly by se hospodářské výhody tohoto režimu odrazit na úrovni nákladů produkce a měly by snížit ceny až na úrovni konečného uživatele. Zvláštní režim zásobování by tedy měl být poskytnut pouze za podmínky, že se jeho účinek skutečně projeví, a měly by být prováděny nezbytné kontroly.
(13)
Je třeba stanovit pravidla pro fungování režimu týkající se zejména vytvoření rejstříku hospodářských subjektů a systému osvědčení podle osvědčení uvedených v článku 161 nařízení Rady (ES) č. 1234/2007 ze dne 22. října 2007, kterým se stanoví společná organizace zemědělských trhů a zvláštní ustanovení pro některé zemědělské produkty („jednotné nařízení o společné organizaci trhů“) (4).
(14)
Politika Unie na podporu místní produkce na menších ostrovech v Egejském moři, stanovená nařízením (ES) č. 1405/2006, se týkala mnoha produktů a opatření pro jejich produkci, uvádění na trh nebo zpracování. Tato opatření se ukázala jako účinná a zajistila trvání a rozvoj zemědělství. Unie by v podpoře těchto produkčních řetězců, které jsou klíčovým činitelem environmentální, sociální a hospodářské rovnováhy menších ostrovů v Egejském moři, měla pokračovat. Zkušenost ukázala, že užší partnerství s místními orgány může stejně jako v případě politiky rozvoje venkova pomoci cíleněji se zaměřit na konkrétní otázky, jež mají pro dané ostrovy význam. Je proto třeba pokračovat v podpoře ve prospěch místní produkce prostřednictvím programu podpory, který byl poprvé vytvořen nařízením (ES) č. 1405/2006. V tomto ohledu by měl být kladen důraz na zachování tradičního zemědělství a na tradiční rysy způsobů produkce, místních produktů a bioproduktů.
(15)
Měly by být stanoveny minimální prvky, jež by program podpory měl obsahovat, aby mohla být vymezena opatření ve prospěch místní zemědělské produkce, zejména popis situace, navržené strategie, cílů a opatření. Je rovněž třeba stanovit zásady soudržnosti těchto opatření s ostatními politikami Unie, aby se vyloučila veškerá neslučitelnost a překrývání podpor.
(16)
Pro účely provádění tohoto nařízení by mělo být rovněž možné, aby program podpory obsahoval opatření pro financování studií, demonstračních projektů, vzdělávání a technické pomoci.
(17)
Zemědělce z menších ostrovů v Egejském moři je třeba přimět k tomu, aby dodávali jakostní produkty, a pomoci jim s uváděním takových produktů na trh.
(18)
Může být povolena odchylka od konzistentní politiky Komise nepovolovat státní provozní podpory v odvětví produkce, zpracování a přepravy zemědělských produktů uvedených v příloze I Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva“) a uvádění těchto produktů na trh, aby se tak zmírnily zvláštní obtíže, s nimiž se potýká zemědělská produkce na menších ostrovech v Egejském moři v důsledku jejich izolace, malé rozlohy, hornatosti, podnebí, hospodářské závislosti na malém množství produktů a jejich vzdálenosti od trhů.
(19)
Provádění tohoto nařízení by nemělo ohrozit míru zvláštní podpory, které menší ostrovy v Egejském moři dosud využívaly. K provádění vhodných opatření by tudíž Řecko mělo disponovat částkami odpovídajícími podpoře, kterou již poskytuje Unie na základě nařízení (ES) č. 1405/2006.
(20)
Od roku 2007 se na některých menších ostrovech v Egejském moři zvýšila potřeba základních produktů z důvodu vývoje stáda a demografického tlaku. Měla by být tudíž zvýšena ta část rozpočtu, kterou by Řecko mělo mít možnost používat pro zvláštní režim zásobování menších ostrovů v Egejském moři.
(21)
Aby Řecko mohlo vyhodnotit všechny náležitosti týkající se provádění programu podpory za předchozí rok a předložit Komisi úplnou výroční hodnotící zprávu, je třeba posunout datum pro předložení uvedené zprávy z 30. června na 30. září roku následujícího po roce referenčním.
(22)
Komise by měla Evropskému parlamentu a Radě nejpozději 31. prosince 2016 předložit souhrnnou zprávu o dopadu opatření přijatých v rámci provádění tohoto nařízení, která bude případně doplněna o vhodná doporučení, a tuto zprávu by poté měla předkládat každých pět let.
(23)
S cílem zajistit řádné fungování režimu stanoveného tímto nařízením by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy, pokud jde o doplnění nebo změnu jiných než podstatných prvků tohoto nařízení. Je zvláště důležité, aby Komise v rámci příprav vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni. Při přípravě a vypracování aktů v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předány současně, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě.
(24)
S cílem zajistit jednotné podmínky pro provádění režimu ve prospěch menších ostrovů v Egejském moři ve vztahu k jiným obdobným režimům a zamezit narušování hospodářské soutěže nebo diskriminaci mezi hospodářskými subjekty by měly být Komisi svěřeny prováděcí pravomoci. Tyto pravomoci by měly být vykonávány v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 ze dne 16. února 2011, kterým se stanoví pravidla a obecné zásady způsobu, jakým členské státy kontrolují Komisi při výkonu prováděcích pravomocí (5).
(25)
S cílem zajistit bezodkladné uplatňování plánovaných opatření by toto nařízení mělo vstoupit v platnost prvním dnem po jeho vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
PŘEDMĚT A CÍLE
Článek 1
Předmět
1. Toto nařízení stanoví zvláštní opatření v oblasti zemědělství k odstranění obtíží způsobených izolací, malou rozlohou a vzdáleností od trhů menších ostrovů v Egejském moři (dále jen „menší ostrovy“).
2. Pro účely tohoto nařízení se „menšími ostrovy“ rozumějí všechny ostrovy v Egejském moři s výjimkou ostrovů Kréta a Euboia.
Článek 2
Cíle
1. Zvláštní opatření uvedená v článku 1 přispívají k realizaci těchto cílů:
a)
zaručit zásobování menších ostrovů základními produkty sloužícími k lidské spotřebě nebo ke zpracování a jako zemědělské vstupy, a to snížením vícenákladů spojených s jejich izolací, malou rozlohou a vzdáleností od trhů;
b)
zachovávat a rozvíjet zemědělskou činnost na menších ostrovech, včetně produkce, zpracování, uvádění na trh a přepravy místních surovin a zpracovaných produktů.
2. Cílů uvedených v odstavci 1 se dosahuje prostřednictvím opatření uvedených v kapitolách III, IV a V.
KAPITOLA II
PROGRAM PODPORY
Článek 3
Vytvoření programu podpory
1. Opatření uvedená v článku 1 se stanoví prostřednictvím programu podpory, který obsahuje:
a)
zvláštní režim zásobování stanovený v kapitole III a
b)
zvláštní opatření ve prospěch místní zemědělské produkce stanovená v kapitole IV.
2. Podpůrný program se zavádí na územní úrovni, kterou Řecko pokládá za nejvhodnější. Vypracují ho příslušné místní a oblastní orgány určené Řeckem, které jej po konzultaci s příslušnými orgány a organizacemi na odpovídající územní úrovni předloží Komisi ke schválení podle článku 6.
Článek 4
Slučitelnost a soudržnost
1. Opatření přijímaná v rámci programu podpory musí být v souladu s právem Unie. Taková opatření musí být soudržná s ostatními politikami Unie a s opatřeními, která jsou v rámci těchto politik přijímána.
2. Zajištěna musí být soudržnost opatření přijatých v rámci programu podpory s opatřeními prováděnými v rámci jiných nástrojů společné zemědělské politiky, zejména společných organizací trhu, rozvoje venkova, jakosti produktů, dobrých životních podmínek zvířat a ochrany životního prostředí.
Především nesmí být žádné opatření na základě tohoto nařízení financováno jako:
a)
dodatečná podpora na režimy prémií nebo podpory v rámci společné organizace trhu, s výjimkou případů odůvodněných na základě objektivních kritérií;
b)
podpora výzkumných projektů, opatření na podporu výzkumných projektů nebo opatření, které může Unie financovat na základě rozhodnutí Rady 2009/470/ES ze dne 25. května 2009 o některých výdajích ve veterinární oblasti (6);
c)
podpora opatření v oblasti působnosti nařízení Rady (ES) č. 1698/2005 ze dne 20. září 2005 o podpoře pro rozvoj venkova z Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV) (7).
Článek 5
Obsah programu podpory
Program podpory obsahuje:
a)
rozvrh provádění opatření a obecnou roční orientační tabulku financování uvádějící finanční prostředky, které mají být mobilizovány;
b)
prokázání slučitelnosti a soudržnosti různých opatření v rámci programu s kritérii a kvantitativními ukazateli sloužícími ke sledování a hodnocení;
c)
opatření přijatá k zajištění účinného a náležitého provádění programu, včetně opatření pro propagaci, sledování a hodnocení, a definici kvantifikovaných ukazatelů sloužících k hodnocení;
d)
určení příslušných orgánů a subjektů odpovědných za provádění programu a určení orgánů nebo přidružených subjektů a hospodářských a sociálních partnerů na vhodných úrovních a výsledky provedených konzultací.
Článek 6
Schválení a změny programu
1. Program podpory je vytvořen nařízením (ES) č. 1405/2006 a je financován z finančních prostředků uvedených v čl. 18 odst. 2 a 3.
Program obsahuje předběžný odhad zásobování označující produkty, jejich množství a výši podpory Unie na zásobování a návrh programu podpory ve prospěch místní produkce.
2. V závislosti na ročním hodnocení toho, jak jsou prováděna opatření zařazená do programu podpory, může Řecko předložit Komisi náležitě zdůvodněné návrhy na jejich změnu v rámci finančního příspěvku uvedeného v čl. 18 odst. 2 a 3, aby se tato opatření lépe uzpůsobila požadavkům menších ostrovů a navrhované strategii. Komise přijme prováděcí akty stanovící postupy pro posouzení souladu navrhovaných změn s právem Unie a rozhodnutí o jejich schválení. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 22 odst. 2.
3. Postupy stanovené prováděcími akty uvedenými v odstavci 2 mohou zohlednit následující prvky: význam změn navržených Řeckem ohledně nových opatření, zda jsou změny v rozpočtu přiděleném na opatření značné, změny v množství a v úrovni pomoci pro produkty v předběžném odhadu zásobování nebo úpravy kódů a popisů stanovených v nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 ze dne 23. července 1987 o celní a statistické nomenklatuře a o společném celním sazebníku (8).
4. Prováděcí akty uvedené v odstavci 2 rovněž u každého postupu určují četnost žádostí o změny i lhůty, v nichž mají být schválené změny provedeny.
Článek 7
Kontroly a sledování
Řecko provádí kontroly prostřednictvím správních kontrol a kontrol na místě. Komise přijme prováděcí akty týkající se minimálních znaků kontrol, které Řecko musí provádět.
Komise také přijme prováděcí akty, pokud jde o postupy a materiální a finanční ukazatele k zajištění účinného následného sledování provádění programů.
Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 22 odst. 2.
KAPITOLA III
ZVLÁŠTNÍ REŽIM ZÁSOBOVÁNÍ
Článek 8
Předběžný odhad zásobování
1. Ustavuje se zvláštní režim zásobování zemědělskými produkty Unie uvedenými v příloze I Smlouvy (dále jen „zemědělské produkty“), jež jsou na menších ostrovech základními produkty sloužícími k lidské spotřebě, k výrobě jiných produktů nebo jako zemědělské vstupy.
2. Řecko vytvoří na zeměpisné úrovni, kterou pokládá za nejvhodnější, předběžný odhad zásobování k vyčíslení ročních potřeb zásobování menších ostrovů zemědělskými produkty.
Samostatný předběžný odhad lze vyhotovit pro hodnocení potřeb podniků balících a zpracovávajících produkty určené pro místní trh, zasílané do zbývající části Unie nebo vyvážené do třetích zemí v rámci tradičního obchodu podle čl. 13 odst. 2 a 3.
Článek 9
Fungování zvláštního režimu zásobování
1. Na zásobování menších ostrovů zemědělskými produkty se poskytuje podpora.
Částka podpory se stanoví u každého dotyčného produktu s přihlédnutím k vícenákladům spojeným s uváděním produktů na trh na menších ostrovech, vypočteným z přístavů v kontinentálním Řecku, ze kterých je zajišťováno zásobování, a z přístavů ostrovů tranzitu nebo překládky produktů pro ostrovy konečného určení. V případě zemědělských vstupů nebo produktů určených ke zpracování by při stanovení výše podpory měly být zohledněny vícenáklady spojené s izolací, malou rozlohou a vzdáleností od trhů.
2. Zvláštního režimu zásobování lze využívat pouze u zemědělských produktů řádné a uspokojivé obchodní jakosti.
Článek 10
Provádění
Při provádění zvláštního režimu zásobování se přihlíží zejména:
a)
ke specifickým potřebám menších ostrovů a k předepsaným požadavkům na jakost;
b)
k tradičním obchodním tokům mezi přístavy v kontinentálním Řecku a ostrovy v Egejském moři a mezi těmito ostrovy;
c)
k hospodářské stránce navrhovaných podpor;
d)
případně k potřebě nebránit rozvoji místních produkcí.
Článek 11
Osvědčení
1. Podpora stanovená v čl. 9 odst. 1 se přiznává na základě předložení osvědčení.
Osvědčení se vydávají pouze hospodářským subjektům zapsaným do rejstříku, který vedou příslušné orgány.
Tato osvědčení nejsou převoditelná.
2. U žádostí o osvědčení se nevyžaduje složení jistoty. Příslušný orgán může nicméně v míře, která je nezbytná k zajištění řádného uplatňování tohoto nařízení, požadovat složení jistoty, která se rovná částce udělené výhody uvedené v článku 12. V takových případech se uplatňují čl. 34 odst. 1, 4, 5, 6, 7 a 8 nařízení Komise (ES) č. 376/2008 ze dne 23. dubna 2008, kterým se stanoví společná prováděcí pravidla k režimu dovozních a vývozních licencí a osvědčení o stanovení náhrady předem pro zemědělské produkty (9).
Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 21, jimiž stanoví podmínky zápisu hospodářských subjektů do rejstříku a umožní hospodářským subjektům plný výkon jejich práv na účast ve zvláštním režimu zásobování.
3. Komise přijme prováděcí akty týkající se všech opatření nezbytných k zajištění toho, aby Řecko uplatňovalo tento článek jednotně, zejména pokud jde o zavedení režimu osvědčení a závazky, jež na sebe berou hospodářské subjekty při zapsání do rejstříku. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 22 odst. 2.
Článek 12
Dopad výhody
1. Využívání zvláštního režimu zásobování vyplývající z poskytnutí podpory je závislé na skutečném dopadu hospodářské výhody až na konečného uživatele, který v závislosti na jednotlivých případech může být spotřebitelem, pokud se jedná o produkty určené k přímé spotřebě, posledním zpracovatelem nebo balírnou, pokud se jedná o produkty určené pro zpracovatelská odvětví nebo pro balicí odvětví, nebo zemědělcem, pokud se jedná o produkty používané k výživě zvířat nebo jako zemědělské vstupy.
Výhoda uvedená v prvním pododstavci se rovná výši podpory.
2. Aby se zajistilo jednotné uplatňování odstavce 1, přijme Komise prováděcí akty týkající se uplatňování pravidel stanovených v odstavci 1, a zejména podmínek pro sledování skutečného dopadu výhody až na konečného uživatele ze strany členského státu. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 22 odst. 2.
Článek 13
Vývoz do třetích zemí a zasílání do zbývající části Unie
1. Komise přijme prováděcí akty, v nichž stanoví požadavky na vývoz produktů, na které se vztahuje zvláštní režim zásobování, do třetích zemí nebo jejich zasílání do zbývající části Unie. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 22 odst. 2.
Tyto požadavky zahrnují zejména vrácení podpory obdržené v rámci zvláštního režimu zásobování.
Vývoz produktů, na které se vztahuje zvláštní režim zásobování, do třetích zemí nepodléhá předložení osvědčení.
2. Ustanovení odst. 1 prvního pododstavce se nevztahuje na produkty zpracované na menších ostrovech ze zemědělských produktů, na které se vztahuje zvláštní režim zásobování a které jsou:
a)
vyváženy do třetích zemí nebo zasílány do zbývající části Unie v rámci množstevních limitů odpovídajících tradičním zásilkám a tradičnímu vývozu;
b)
vyváženy do třetích zemí v rámci regionálního obchodu v souladu s místy určení a podrobnými požadavky, které stanoví Komise;
c)
zasílány mezi menšími ostrovy.
Vývoz produktů uvedených v prvním pododstavci písm. a) a b) do třetích zemí nepodléhá předložení osvědčení.
Při vývozu produktů uvedených v prvním pododstavci písm. a) a b) se neposkytuje žádná náhrada.
Komise přijme prováděcí akty, jimiž stanoví množstevní limity pro produkty uvedené v písmenu a) a podrobné požadavky uvedené v písmenu b). Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 22 odst. 2.
3. Zpracovatelské úkony, které mohou být podnětem k tradičnímu obchodnímu vývozu nebo tradičním zásilkám, splňují obdobným způsobem podmínky zpracování použitelné pod celním dohledem v souladu s příslušnými právními předpisy Unie, s výjimkou všech obvyklých způsobů manipulace.
Článek 14
Kontroly a sankce
1. Zemědělské produkty spadající do zvláštního režimu zásobování podléhají správním kontrolám při vstupu na menší ostrovy, jakož i při vývozu nebo odeslání z těchto ostrovů.
Komise přijme prováděcí akty týkající se minimálních znaků kontrol, které Řecko musí provádět. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 22 odst. 2.
2. Aniž jsou dotčeny sankce použitelné podle vnitrostátního práva, nedodržuje-li hospodářský subjekt uvedený v článku 11 závazky přijaté na základě tohoto článku, přijme příslušný orgán následující opatření:
a)
odejme hospodářskému subjektu poskytnutou výhodu;
b)
podle závažnosti porušování závazků pozastaví nebo zruší zápis hospodářského subjektu v rejstříku.
3. Pokud hospodářské subjekty neprovedou plánovaný zápis do rejstříku v souladu s článkem 11, pozastaví příslušný orgán poté, co vyprší platnost příslušného osvědčení, jejich oprávnění žádat o osvědčení na dobu šedesáti dnů. Toto ustanovení se nevztahuje na případy vyšší moci nebo mimořádných povětrnostních podmínek. Po této době se vydají další osvědčení, pokud bude složena jistota rovnající se částce výhody, která má být poskytnuta na období určené příslušnými orgány.
Příslušný orgán přijme opatření nezbytná pro opětovné použití jakéhokoli množství produktů, které je k dispozici v důsledku nevyužitých, částečně využitých nebo zrušených osvědčení nebo pro zpětné získání poskytnuté výhody.
KAPITOLA IV
OPATŘENÍ VE PROSPĚCH MÍSTNÍ ZEMĚDĚLSKÉ PRODUKCE
Článek 15
Opatření
1. Program podpory zahrnuje opatření nezbytná k zajištění trvání a rozvoje místní zemědělské produkce na menších ostrovech v rámci třetí části hlavy III Smlouvy.
2. Část programu věnovaná opatřením ve prospěch místní zemědělské produkce zahrnuje alespoň tyto základní prvky:
a)
kvantifikovaný popis situace příslušné zemědělské produkce s ohledem na dostupné výsledky hodnocení, který uvádí nerovnosti, rozdíly, možnosti rozvoje a mobilizované finanční zdroje;
b)
popis navrhované strategie, vybraných priorit, kvantifikovaných obecných a provozních cílů a hodnocení očekávaného hospodářského, environmentálního a sociálního dopadu, včetně vlivu na zaměstnanost;
c)
popis zamýšlených opatření, především režimů podpory pro provádění těchto opatření, a případně informace o tom, zda je zapotřebí studií, demonstračních projektů, odborné přípravy nebo činností technické pomoci spojených s přípravou, prováděním nebo úpravou dotyčných opatření;
d)
seznam podpor, jež představují přímé platby ve smyslu čl. 2 písm. d) nařízení Rady (ES) č. 73/2009 ze dne 19. ledna 2009, kterým se stanoví společná pravidla pro režimy přímých podpor v rámci společné zemědělské politiky a kterým se zavádějí některé režimy podpor pro zemědělce (10);
e)
částku podpory stanovenou pro každé opatření a prozatímní částku pro každou akci pro dosažení jednoho nebo více cílů stanovených programem.
3. Komise přijme prováděcí akty týkající se požadavků pro výplatu podpor podle odstavce 2. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 22 odst. 2.
4. Program může zahrnovat opatření na podporu produkce, zpracování, uvádění na trh a přepravy zemědělských surovin a zpracovaných zemědělských produktů z menších ostrovů.
Každé opatření lze členit na akce. Pro každou akci vymezí program alespoň tyto prvky:
a)
příjemce;
b)
podmínky způsobilosti;
c)
jednotkovou výši podpory.
Komise přijme akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 21 týkající se podmínek pro stanovení částky podpory poskytované na podporu uvádění surovin a zpracovaných produktů na trh a jejich přepravy mimo oblast jejich produkce a případně podmínek pro určení množství produktů, na něž se tato podpora vztahuje.
Článek 16
Kontroly a neoprávněné platby
1. Kontroly opatření uvedených v této kapitole se provádějí prostřednictvím správních kontrol a kontrol na místě.
2. V případě neoprávněné platby je dotyčný příjemce povinen příslušné částky vrátit. Obdobně se použije článek 80 nařízení Komise (ES) č. 1122/2009 ze dne 30. listopadu 2009, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 73/2009, pokud jde o podmíněnost, modulaci a integrovaný administrativní a kontrolní systém v rámci režimů přímých podpor pro zemědělce stanovených v uvedeném nařízení, a k nařízení Rady (ES) č. 1234/2007, pokud jde podmíněnost v rámci režimu přímé podpory pro odvětví vína (11).
KAPITOLA V
DOPROVODNÁ OPATŘENÍ
Článek 17
Státní podpora
1. U zemědělských produktů uvedených v příloze I Smlouvy, na něž se vztahují její články 107, 108 a 109, může Komise podle článku 108 Smlouvy v odvětví produkce, zpracování, uvádění těchto produktů na trh a jejich přepravy schválit provozní podporu, aby se tím zmírnily zvláštní obtíže zemědělské produkce na menších ostrovech způsobené jejich izolací, malou rozlohou, hornatostí, podnebím, hospodářskou závislostí na malém množství produktů a jejich vzdáleností od trhů.
2. Řecko může poskytnout dodatečné finanční prostředky na provádění programu podpory. V takovém případě musí Řecko oznámit státní podporu Komisi a ta ji může schválit v souladu s tímto nařízením jako součást tohoto programu. Takto oznámená podpora se považuje za oznámenou ve smyslu čl. 108 odst. 3 první věty Smlouvy.
3. Aniž jsou dotčeny odstavce 1 a 2 tohoto článku, a odchylně od článku 180 nařízení (ES) č. 1234/2007 a článku 3 nařízení Rady (ES) č. 1184/2006 ze dne 24. července 2006 o použití určitých pravidel hospodářské soutěže na produkci zemědělských produktů a obchod s nimi (12), se na platby uskutečněné Řeckem podle kapitol III a IV tohoto nařízení nepoužijí v souladu s tímto nařízením články 107, 108 a 109 Smlouvy.
KAPITOLA VI
FINANČNÍ USTANOVENÍ
Článek 18
Finanční prostředky
1. Opatření stanovená tímto nařízením představují intervenční opatření zaměřená na stabilizaci zemědělských trhů ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. b) nařízení Rady (ES) č. 1290/2005 ze dne 21. června 2005 o financování společné zemědělské politiky (13).
2. Unie financuje opatření stanovená v kapitole III a IV do maximální roční výše 23,93 milionu EUR.
3. Částka přidělovaná ročně na financování zvláštního režimu zásobování uvedeného v kapitole III nepřesáhne 7,11 milionu EUR.
Komise přijme prováděcí akty, v nichž stanoví požadavky, v souladu s nimiž může Řecko měnit určení prostředků přidělených každý rok na různé produkty, na které se vztahuje zvláštní režim zásobování. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 22 odst. 2.
4. Komise přijme akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 21, pokud jde o stanovení podmínek pro určení maximální roční částky, již lze rozumně a přiměřeně přidělit na opatření týkající se financování studií, demonstračních projektů, vzdělávání a školení a opatření technické pomoci.
KAPITOLA VII
OBECNÁ A ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 19
Vnitrostátní opatření
Řecko přijme opatření nezbytná k tomu, aby bylo zajištěno dodržování tohoto nařízení, zejména pokud jde o správní kontroly a sankce, a uvědomí o nich Komisi.
Článek 20
Sdělení a zprávy
1. Řecko sdělí Komisi nejpozději do 15. února každého roku částky, které mu byly dány k dispozici a které hodlá během následujícího roku vynaložit na provádění předběžného odhadu zásobování a každého opatření ve prospěch místní zemědělské produkce zahrnutého do programu podpory.
2. Řecko předloží Komisi nejpozději do 30. září každého roku zprávu o provádění opatření stanovených v tomto nařízení v předchozím roce.
3. Nejpozději do 31. prosince 2016 a následně každých pět let předloží Komise Evropskému parlamentu a Radě souhrnnou zprávu o dopadu činností uskutečněných na základě tohoto nařízení a případně k ní připojí vhodné návrhy.
Článek 21
Výkon přenesené pravomoci
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je svěřena Komisi za podmínek stanovených v tomto článku.
2. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedená v čl. 11 odst. 2, čl. 15 odst. 4 a čl. 18 odst. 4 se svěřuje Komisi na dobu pěti let od 21. března 2013. Komise vypracuje nejpozději devět měsíců před koncem tohoto pětiletého období zprávu o přenesené pravomoci. Přenesení pravomoci se automaticky prodlužuje o stejně dlouhá období, pokud Evropský parlament nebo Rada nevysloví proti tomuto prodloužení námitku nejpozději tři měsíce před koncem každého z těchto období.
3. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomocí uvedené v čl. 11 odst. 2, čl. 15 odst. 4 a čl. 18 odst. 4 kdykoli zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomoci v něm blíže určené. Rozhodnutí nabývá účinku dnem následujícím po jeho zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.
4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
5. Akty v přenesené pravomoci přijaté podle čl. 11 odst. 2, čl. 15 odst. 4 a čl. 18 odst. 4 vstoupí v platnost, pouze pokud proti nim Evropský parlament nebo Rada nevysloví námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy jim byl příslušný akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty informují Komisi o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.
Článek 22
Postup projednávání ve výboru
1. Komisi je nápomocen Řídící výbor pro přímé platby zřízený článkem 141 nařízení (ES) č. 73/2009. Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 5 nařízení (EU) č. 182/2011.
Článek 23
Zrušení
Nařízení (ES) č. 1405/2006 se zrušuje.
Odkazy na zrušené nařízení se považují za odkazy na toto nařízení v souladu se srovnávací tabulkou obsaženou v příloze.
Článek 24
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Ve Štrasburku dne 13. března 2013.
EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS (EU) N:o 229/2013,
annettu 13 päivänä maaliskuuta 2013,
Egeanmeren pienten saarten hyväksi toteutettavista maatalousalan erityistoimenpiteistä ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1405/2006 kumoamisesta
EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka
ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 42 artiklan ensimmäisen kohdan ja 43 artiklan 2 kohdan,
ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
sen jälkeen kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille,
ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (1),
noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä (2),
sekä katsovat seuraavaa:
(1)
Maatalousalan erityistoimenpiteet, joilla pyritään ratkaisemaan Egeanmeren pienten saarten poikkeuksellisesta maantieteellisestä asemasta johtuvat vaikeudet, vahvistetaan neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1405/2006 (3). Nämä toimenpiteet toteutetaan tukiohjelmana, joka on keskeinen väline maataloustuotteiden toimittamisessa näille saarille sekä paikallisen maataloustuotannon tukemisessa. Koska on tarpeen saattaa tämänhetkiset toimenpiteet ajan tasalle, myös Lissabonin sopimuksen voimaantulon johdosta, on syytä kumota asetus (EY) N:o 1405/2006 ja korvata se uudella asetuksella.
(2)
Olisi täsmennettävä keskeiset tavoitteet, joiden saavuttamista Egeanmeren pienten saarten hyväksi toteutettavalla järjestelmällä edistetään.
(3)
On myös tarpeen täsmentää Egeanmeren pieniä saaria koskevan tukiohjelman, jäljempänä ’tukiohjelma’, sisältö. Kreikan olisi toissijaisuusperiaatteen mukaisesti laadittava kyseinen ohjelma soveltuvimmalla maantieteellisellä tasolla ja toimitettava se komissiolle hyväksyttäväksi.
(4)
Jotta Egeanmeren pienten saarten hyväksi toteutettavan järjestelmän tavoitteet toteutuisivat paremmin, tukiohjelmaan olisi sisällytettävä toimenpiteitä, joilla turvataan maataloustuotteiden hankinta sekä paikallisen maataloustuotannon säilyttäminen ja kehittäminen. On syytä yhdenmukaistaa ohjelmatyötä sekä noudattaa järjestelmällisesti komission ja Kreikan väliseen kumppanuuteen perustuvaa toimintatapaa. Komission olisi hyväksyttävä menettelyt ja indikaattorit, joilla varmistetaan ohjelman sujuva toteutus ja asianmukainen seuranta.
(5)
Koska Egeanmeren pienten saarten hyväksi toteutettavan järjestelmän ohjelmatyö perustuu toissijaisuusperiaatteeseen ja joustavuuteen, Kreikan nimeämät viranomaiset voivat ehdottaa ohjelmaan muutoksia, jotta ohjelma voitaisiin mukauttaa kyseisten saarten todelliseen tilanteeseen. Tätä tarkoitusta varten toimivaltaisia paikallis- ja alueviranomaisia ja muita sidosryhmiä olisi kannustettava osallistumaan aktiivisemmin ohjelmaan. Menettely ohjelman muuttamiseksi olisi samaa lähestymistapaa noudattaen sopeutettava siihen, miten merkityksellinen kukin muutostyyppi on.
(6)
Joidenkin Egeanmeren pienten saarten poikkeuksellisen maantieteellisen sijainnin vuoksi ihmisravinnoksi, jalostukseen tai maatalouden tuotantopanoksina käytettävien välttämättömien tuotteiden kuljetuksille aiheutuu lisäkustannuksia. Tämän lisäksi muut saaristoluonteeseen ja etäisyyteen markkina-alueista liittyvät objektiiviset tekijät aiheuttavat talouden toimijoille ja tuottajille näillä Egeanmeren saarilla lisärajoitteita, jotka haittaavat vakavasti heidän toimintaansa. Jotkut toimijat ja tuottajat joutuvat kärsimään ”kaksinkertaisesta saaristoluonteesta”, mikä johtuu sitä, että hankinnat tehdään muiden saarten kautta. Näitä haittoja voidaan vähentää alentamalla mainittujen välttämättömien tuotteiden hintoja. Näin ollen on aiheellista ottaa käyttöön erityinen hankintajärjestelmä hankintojen varmistamiseksi Egeanmeren pienillä saarilla ja saarten saaristoluonteesta, pienestä koosta ja etäisyydestä markkina-alueista johtuvien lisäkustannusten hyvittämiseksi.
(7)
Egeanmeren pienten saarten pieni koko kärjistää niiden ongelmia. Jotta suunniteltujen toimenpiteiden tehokkuus voidaan varmistaa, niiden olisi koskettava kaikkia Egeanmeren saaria Kreetaa ja Eviaa lukuun ottamatta.
(8)
Jotta hintojen alentamisen Egeanmeren pienillä saarilla sekä saarten saaristoluonteesta, pienestä koosta ja etäisyydestä markkina-alueisiin johtuvien lisäkustannusten vähentämisen tavoite saavutettaisiin ja samalla säilytettäisiin unionin tuotteiden kilpailukyky, olisi myönnettävä tukea unionin tuotteiden tarjontaan Egeanmeren pienillä saarilla. Tuessa olisi otettava huomioon Egeanmeren pienille saarille suuntautuvien kuljetusten lisäkustannukset sekä maatalouden tuotantopanosten tai jalostukseen tarkoitettujen tuotteiden osalta saaristoluonteesta, pienestä koosta ja etäisyydestä markkina-alueisiin johtuvat lisäkustannukset.
(9)
Jotta vältettäisiin Egeanmeren pienten saarten loppukäyttäjiä vahingoittava keinottelu, olisi täsmennettävä, että erityiseen hankintajärjestelmään voidaan ottaa ainoastaan virheettömiä, aitoja ja myyntikelpoisia tuotteita.
(10)
Koska erityiseen hankintajärjestelmään kuuluvat määrät rajoittuvat Egeanmeren pienten saarten hankintatarpeisiin, järjestelmä ei saisi haitata sisämarkkinoiden moitteetonta toimintaa. Erityisestä hankintajärjestelmästä aiheutuvat taloudelliset edut eivät myöskään saisi johtaa kyseisillä tuotteilla käytävän kaupan vääristymiseen. Tästä syystä näiden tuotteiden lähettäminen tai vienti Egeanmeren pieniltä saarilta olisi kiellettävä. Kyseisten tuotteiden lähettäminen tai vienti olisi kuitenkin sallittava, jos erityisestä hankintajärjestelmästä aiheutuva etu palautetaan.
(11)
Jalostettujen tuotteiden kauppa Egeanmeren pienten saarten välillä olisi sallittava ja näiden tuotteiden kuljetuskustannuksia olisi alennettava, jotta Egeanmeren pienet saaret voisivat käydä kauppaa keskenään. Lisäksi olisi otettava huomioon kauppavirrat alueellisessa kaupassa sekä perinteinen vienti ja lähetykset muualle unioniin tai kolmansiin maihin ja sallittava perinteisiä kauppavirtoja vastaavien jalostettujen tuotteiden vienti.
(12)
Erityisen hankintajärjestelmän tavoitteiden saavuttamiseksi sen taloudellisten etujen pitäisi näkyä tuotantokustannusten alenemisena ja siirtyä loppukäyttäjälle alhaisempina hintoina. Tästä syystä niiden myöntämisen perusteena olisi käytettävä sitä, että tuesta saatava etu tosiasiassa siirtyy eteenpäin.
(13)
Olisi vahvistettava järjestelmän toimintaa, erityisesti toimijarekisterin luomista ja todistusjärjestelmää koskevat säännöt, käyttäen mallina maatalouden yhteisestä markkinajärjestelystä ja tiettyjä maataloustuotteita koskevista erityissäännöksistä 22 päivänä lokakuuta 2007 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1234/2007 (yhteisiä markkinajärjestelyjä koskeva asetus) (4) 161 artiklassa tarkoitettuja todistuksia.
(14)
Asetuksella (EY) N:o 1405/2006 vahvistettua Egeanmeren pienten saarten paikallistuotannon hyväksi toteutettavaa unionin politiikkaa on sovellettu moniin tuotteisiin ja sitä on toteutettu monin toimenpitein, joilla edistetään näiden tuotteiden tuotantoa, kaupan pitämistä tai jalostusta. Toimenpiteet ovat osoittautuneet tehokkaiksi, ja niiden avulla on pystytty varmistamaan maataloustoiminnan jatkaminen ja kehittäminen. Unionin olisi jatkossakin myönnettävä tukea kyseiseen tuotantoon, jolla on keskeinen merkitys Egeanmeren pienten saarten ekologiselle, sosiaaliselle ja taloudelliselle tasapainolle. Esimerkiksi maaseudun kehittämisen alalta saatu kokemus on osoittanut, että luomalla tiiviimpiä kumppanuuksia paikallisten viranomaisten kanssa voidaan auttaa käsittelemään kyseisten saarten erityisongelmia entistä kohdennetummalla tavalla. Näin ollen on syytä jatkaa paikallistuotannon tukemista tukiohjelmalla, joka on vahvistettu ensimmäisen kerran asetuksella (EY) N:o 1405/2006. Tältä osin olisi keskityttävä perinteisen maatalousperinnön sekä maataloustuotannon ja paikallisten ja luonnonmukaisesti tuotettujen tuotteiden perinteisiin ominaispiirteisiin.
(15)
Olisi vahvistettava, mitkä vähimmäisseikat tukiohjelmassa on ilmoitettava vahvistettaessa paikallista maataloustuotantoa edistävät toimenpiteet, erityisesti kuvaus sijainnista, ehdotetusta strategiasta, tavoitteista ja toimenpiteistä. Olisi myös todettava taustalla olevat periaatteet, jotka koskevat näiden toimenpiteiden johdonmukaisuutta unionin muiden politiikkojen kanssa, jotta vältettäisiin tukien ristiriitaisuudet ja päällekkäisyydet.
(16)
Tämän asetuksen soveltamiseksi tukiohjelman olisi voitava sisältää myös toimenpiteitä, joilla rahoitetaan tutkimuksia, esittelyhankkeita, koulutusta ja teknistä apua.
(17)
Egeanmeren pienten saarten maataloustuottajia olisi rohkaistava tuottamaan laatutuotteita, ja tällaisten tuotteiden kaupan pitämistä olisi edistettävä.
(18)
Komission pysyvään käytäntöön, jonka mukaan valtiontukia ei saa myöntää toimintatukina Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen liitteessä I lueteltujen maataloustuotteiden tuotantoon, jalostukseen, kaupan pitämiseen tai kuljetuksiin, voidaan myöntää poikkeus, jotta voidaan lieventää Egeanmeren pienten saarten maataloustuotannon erityisrajoitteita, jotka aiheutuvat saarten syrjäisestä sijainnista, saaristoluonteesta, pienestä koosta, vuoristoisesta pinnanmuodostuksesta ja ilmastosta, taloudellisesta riippuvuudesta vähäisestä määrästä tuotteita sekä etäisyydestä markkina-alueisiin.
(19)
Tämän asetuksen täytäntöönpano ei saisi vaikuttaa Egeanmeren pienille saarille tähän asti myönnetyn erityistuen tasoon. Kreikalla olisi tästä syystä oltava tarvittavien toimenpiteiden toteuttamista varten käytettävissään sitä tukea vastaavat määrät, jota unioni on jo myöntänyt asetuksen (EY) N:o 1405/2006 nojalla.
(20)
Välttämättömien tuotteiden tarve on vuodesta 2007 lähtien kasvanut Egeanmeren pienillä saarilla eläinkannan kehityksen ja väestöpaineen vuoksi. Olisi siis lisättävä määrärahoja, jotka Kreikka voi käyttää Egeanmeren pienten saarten erityiseen hankintajärjestelmään.
(21)
Jotta Kreikka voi arvioida kaikki tukiohjelman täytäntöönpanoon edellisenä vuonna liittyvät tekijät sekä esittää komissiolle täydellisen vuotuisen arviointikertomuksen, on syytä siirtää mainitun kertomuksen toimituspäivää viitevuotta seuraavasta 30 päivästä kesäkuuta 30 päivään syyskuuta.
(22)
Olisi edellytettävä, että komissio antaa viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2016 ja sen jälkeen joka viides vuosi Euroopan parlamentille ja neuvostolle yleiskertomuksen tämän asetuksen täytäntöönpanemiseksi toteutettujen toimenpiteiden vaikutuksesta sekä tarvittaessa asianmukaisia suosituksia.
(23)
Tällä asetuksella vahvistetun järjestelmän moitteettoman toiminnan varmistamiseksi komissiolle olisi siirrettävä valta hyväksyä säädösvallan siirron nojalla annettavia delegoituja säädöksiä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 290 artiklan mukaisesti tämän asetuksen tiettyjen, muiden kuin keskeisten osien täydentämiseksi tai muuttamiseksi. On erityisen tärkeää, että komissio asiaa valmistellessaan toteuttaa asianmukaiset kuulemiset, myös asiantuntijatasolla. Komission olisi delegoituja säädöksiä valmistellessaan ja laatiessaan varmistettava, että asianomaiset asiakirjat toimitetaan Euroopan parlamentille ja neuvostolle yhtäaikaisesti, hyvissä ajoin ja asianmukaisesti.
(24)
Jotta voidaan varmistaa Egeanmeren pienten saarten hyväksi toteutettavan järjestelmän yhdenmukainen täytäntöönpano muiden vastaavanlaisten ohjelmien kanssa ja välttää kilpailun vääristyminen tai syrjintä toimijoiden välillä, komissiolle olisi siirrettävä täytäntöönpanovaltaa. Tätä valtaa olisi käytettävä yleisistä säännöistä ja periaatteista, joiden mukaisesti jäsenvaltiot valvovat komission täytäntöönpanovallan käyttöä, 16 päivänä helmikuuta 2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 182/2011 (5) mukaisesti.
(25)
Tässä asetuksessa säädettyjen toimenpiteiden ripeän soveltamisen varmistamiseksi asetuksen olisi tultava voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä,
OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN ASETUKSEN:
I LUKU
KOHDE JA TAVOITTEET
1 artikla
Kohde
1. Tässä asetuksessa säädetään maatalousalan erityistoimenpiteistä niiden ongelmien ratkaisemiseksi, joita Egeanmeren pienille saarille, jäljempänä ’pienet saaret’, aiheutuu niiden saaristoluonteesta, pienestä koosta ja etäisyydestä markkina-alueisiin.
2. Tässä asetuksessa ’pienillä saarilla’ tarkoitetaan kaikkia Egeanmeren saaria Kreetaa ja Eviaa lukuun ottamatta.
2 artikla
Tavoitteet
1. Edellä 1 artiklassa tarkoitetuilla erityistoimenpiteillä edistetään seuraavien tavoitteiden saavuttamista:
a)
varmistetaan ihmisravinnoksi tai jalostukseen ja maatalouden tuotantopanoksina käytettävien välttämättömien tuotteiden hankinta Egeanmeren pienillä saarilla vähentämällä niiden saaristoluonteesta, pienestä koosta ja etäisyydestä markkina-alueisiin aiheutuvia lisäkustannuksia;
b)
säilytetään ja kehitetään pienten saarten maataloustoimintaa, mukaan luettuina paikallisten jalostamattomien ja jalostettujen tuotteiden tuotanto, jalostus, kaupan pitäminen ja kuljetukset.
2. Edellä 1 kohdassa vahvistetut tavoitteet pannaan täytäntöön III, IV ja V luvussa määriteltyjen toimenpiteiden avulla.
II LUKU
TUKIOHJELMA
3 artikla
Tukiohjelman laatiminen
1. Edellä 1 artiklassa tarkoitetut toimenpiteet määritellään tukiohjelmalla, joka sisältää
a)
erityisen hankintajärjestelmän, josta säädetään III luvussa, ja
b)
paikallista maataloustuotantoa edistäviä erityistoimenpiteitä, joista säädetään IV luvussa.
2. Tukiohjelma laaditaan Kreikan soveltuvimmaksi katsomalla maantieteellisellä tasolla. Kreikan nimeämät toimivaltaiset paikallis- ja alueviranomaiset laativat ohjelman, ja kuultuaan tarkoituksenmukaisella alueellisella tasolla toimivaltaisia viranomaisia ja järjestöjä jäsenvaltion on toimitettava sen komissiolle hyväksyttäväksi 6 artiklan mukaisesti.
4 artikla
Yhteensopivuus ja johdonmukaisuus
1. Tukiohjelman osana toteutettavien toimenpiteiden on oltava unionin oikeuden mukaisia. Tällaisten toimenpiteiden on oltava johdonmukaisia unionin muiden toimintalinjojen ja niiden mukaisesti sovellettavien toimenpiteiden kanssa.
2. On varmistettava tukiohjelman osana toteutettavien toimenpiteiden johdonmukaisuus niiden toimenpiteiden kanssa, jotka toteutetaan yhteisen maatalouspolitiikan muilla välineillä ja erityisesti yhteisiin markkinajärjestelyihin, maaseudun kehittämiseen, tuotteiden laatuun, eläinten hyvinvointiin ja ympäristön suojeluun liittyvillä välineillä.
Erityisesti säädetään, että tämän asetuksen mukaisia toimenpiteitä ei saa rahoittaa
a)
yhteisen markkinajärjestelyn mukaisesti käyttöön otettujen palkkio- tai tukijärjestelmien lisätukena, lukuun ottamatta puolueettomin kriteerein perusteltuja poikkeustapauksia;
b)
tukena tutkimushankkeisiin, tutkimushankkeita tukeviin toimenpiteisiin tai toimenpiteisiin, joille voidaan myöntää unionin rahoitusta tietyistä eläinlääkintäalan kustannuksista 25 päivänä toukokuuta 2009 tehdyn neuvoston päätöksen 2009/470/EY (6) nojalla;
c)
tukena Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahaston (maaseuturahaston) tuesta maaseudun kehittämiseen 20 päivänä syyskuuta 2005 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1698/2005 (7) soveltamisalaan kuuluviin toimenpiteisiin.
5 artikla
Tukiohjelman sisältö
Tukiohjelman on sisällettävä
a)
toimenpiteiden toteuttamisaikataulu ja vuotuinen alustava kokonaisrahoitustaulukko, jossa esitetään käytettävissä olevat määrärahat;
b)
näyttö tukiohjelman eri toimenpiteiden välisestä yhteensopivuudesta ja johdonmukaisuudesta sekä niiden yhteensopivuudesta ja johdonmukaisuudesta seurannassa ja arvioinnissa käytettävien perusteiden ja määrällisten indikaattorien kanssa;
c)
toimet ohjelman tehokkaan ja tarkoituksenmukaisen täytäntöönpanon varmistamiseksi, mukaan luettuina tiedotus, seuranta ja arviointi, sekä ohjelman arvioinnissa käytettävien määrällisten indikaattoreiden määritteleminen;
d)
tiedot toimivaltaisista viranomaisista ja ohjelmien täytäntöönpanosta vastaavista elimistä ja asiaan liittyvistä viranomaisista tai elimistä sekä talouselämän osapuolista ja työmarkkinaosapuolista sopivilla tasoilla samoin kuin kuulemisten tulokset.
6 artikla
Ohjelman hyväksyminen ja muuttaminen
1. Tukiohjelma on perustettu asetuksella (EY) N:o 1405/2006 ja sitä rahoitetaan 18 artiklan 2 ja 3 kohdassa tarkoitetuista rahoitusvaroista.
Ohjelmaan sisältyy arvio hankintataseesta, jossa yksilöidään tuotteet, niiden määrät ja niiden unionista tapahtuvaan hankintaan annettavan tuen määrät, sekä luonnos paikallistuotannon tukemista koskevaksi ohjelmaksi.
2. Tukiohjelmaan sisällytettyjen toimenpiteiden vuotuisen arvioinnin perusteella Kreikka voi esittää komissiolle asianmukaisesti perusteltuja ehdotuksia näiden toimenpiteiden muuttamiseksi 18 artiklan 2 ja 3 kohdassa tarkoitettujen rahoitusvarojen rajoissa, jotta ohjelma saataisiin paremmin vastaamaan pienten saarten vaatimuksia ja ehdotettua strategiaa. Komissio hyväksyy täytäntöönpanosäädöksiä, joissa säädetään menettelyistä sen arvioimiseksi, ovatko ehdotetut muutokset unionin oikeuden mukaisia, ja niiden hyväksymisestä päättämiseksi. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 22 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.
3. Edellä 2 kohdassa tarkoitetuilla täytäntöönpanosäädöksillä vahvistetuissa menettelyissä voidaan ottaa huomioon seuraavat seikat: Kreikan esittämien muutosten laajuus, sikäli kuin on kyse uusien toimenpiteiden käyttöönotosta, se, ovatko muutokset toimenpiteisiin myönnettyihin määrärahoihin merkittäviä, muutokset arvioituun hankintataseeseen sisältyviä tuotteita koskevan tuen määriin ja tasoihin sekä tariffi- ja tilastonimikkeistöstä ja yhteisestä tullitariffista 23 päivänä heinäkuuta 1987 annetussa neuvoston asetuksessa (ETY) N:o 2658/87 (8) säädettyjen koodien ja kuvauksien mahdollinen muuttaminen.
4. Edellä 2 kohdassa tarkoitetuilla täytäntöönpanosäädöksillä määritetään myös kutakin menettelyä varten, kuinka usein muutoksia koskevia pyyntöjä on esitettävä, sekä aika, jonka kuluessa hyväksytyt muutokset on pantava täytäntöön.
7 artikla
Valvonta ja seuranta
Kreikka harjoittaa valvontaa hallinnollisilla ja paikalla tehtävillä tarkastuksilla. Komissio hyväksyy täytäntöönpanosäädöksiä, joissa vahvistetaan niiden tarkastusten vähimmäisominaisuudet, jotka Kreikan on tehtävä.
Komissio hyväksyy täytäntöönpanosäädöksellä myös menettelyt sekä fyysiset ja taloudelliset indikaattorit, joilla varmistetaan ohjelman täytäntöönpanon tehokas seuranta.
Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 22 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.
III LUKU
ERITYINEN HANKINTAJÄRJESTELMÄ
8 artikla
Arvioitu hankintatase
1. Otetaan käyttöön erityinen hankintajärjestelmä, joka koskee Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen liitteessä I lueteltuja ihmisravinnoksi, muiden tuotteiden valmistukseen tai maatalouden tuotantopanoksina käytettäviä välttämättömiä unionin maataloustuotteita, jäljempänä ’maataloustuotteet’, pienillä saarilla.
2. Kreikan on soveltuvimmaksi katsomallaan maantieteellisellä tasolla laadittava alustava hankintatase määrittääkseen pienille saarille maataloustuotteiden vuotuiset hankintatarpeet.
On mahdollista laatia erillinen arvioitu tase sellaisten yritysten tarpeista, jotka pakkaavat ja jalostavat tuotteita, jotka on tarkoitettu paikallisille markkinoille, lähetetään perinteisesti muualle unioniin tai jotka viedään kolmansiin maihin osana 13 artiklan 2 ja 3 kohdassa tarkoitettua alueellista kaupankäyntiä taikka osana perinteistä kaupankäyntiä.
9 artikla
Erityisen hankintajärjestelmän toiminta
1. Pienille saarille myönnetään tukea maataloustuotteiden hankkimiseksi.
Tuen määrä vahvistetaan kullekin asianomaiselle tuotteelle ottaen huomioon tuotteiden kaupan pitämisestä pienillä saarilla aiheutuvat lisäkustannukset laskettuina niistä Manner-Kreikan satamista, joista hankintatoimitukset tavanomaisesti tehdään, ja tuotteiden kauttakulku- tai lastaussaarien satamista määräsaariin. Maatalouden tuotantopanosten tai jalostukseen tarkoitettujen tuotteiden osalta tuessa olisi otettava huomioon saaristoluonteesta, pienestä koosta ja etäisyydestä markkina-alueisiin johtuvat lisäkustannukset.
2. Erityistä hankintajärjestelmää sovelletaan ainoastaan virheettömiin, aitoihin ja myyntikelpoisiin maataloustuotteisiin.
10 artikla
Täytäntöönpano
Erityinen hankintajärjestelmä pannaan täytäntöön ottaen huomioon erityisesti
a)
pienten saarten erityistarpeet ja edellytetyt laatuvaatimukset;
b)
perinteiset kauppavirrat pienten saarten ja Manner-Kreikan satamien välillä ja Egeanmeren saarten välillä;
c)
suunniteltujen tukien taloudelliset näkökohdat;
d)
soveltuvin osin se, että järjestelyt eivät saa haitata paikallistuotannon kehitysmahdollisuuksia.
11 artikla
Todistukset
1. Edellä 9 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun tuen saaminen edellyttää todistuksen esittämistä.
Todistuksen voi saada ainoastaan toimija, joka on rekisteröity toimivaltaisten viranomaisten pitämään rekisteriin.
Näitä todistuksia ei voi siirtää.
2. Todistushakemuksilta ei edellytetä vakuutta. Siinä määrin kuin on tarpeellista tämän asetuksen säännösten moitteettoman soveltamisen varmistamiseksi, toimivaltainen viranomainen voi kuitenkin edellyttää suuruudeltaan myönnettyä 12 artiklassa tarkoitettua etua vastaavan vakuuden asettamista. Tällaisissa tapauksissa sovelletaan maataloustuotteiden tuonti-, vienti- ja ennakkovahvistustodistusmenettelyn soveltamista koskevista yhteisistä yksityiskohtaisista säännöistä 23 päivänä huhtikuuta 2008 annetun komission asetuksen (EY) N:o 376/2008 (9) 34 artiklan 1, 4, 5, 6, 7 ja 8 kohdan säännöksiä.
Siirretään komissiolle valta antaa 21 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä, joilla määritetään toimijoiden rekisteriin kirjaamisen edellytykset ja mahdollistetaan se, että toimijat voivat täysimääräisesti käyttää oikeuttaan osallistua erityiseen hankintajärjestelmään.
3. Komissio hyväksyy täytäntöönpanosäädöksiä niistä toimenpiteistä, jotka ovat tarpeen sen varmistamiseksi, että Kreikka soveltaa tätä artiklaa yhdenmukaisesti, erityisesti kun kyseessä on todistusjärjestelmän täytäntöönpano ja toimijoiden rekisteröinnin yhteydessä antamat sitoumukset. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 22 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.
12 artikla
Edun siirtyminen eteenpäin
1. Erityisen hankintajärjestelmän soveltaminen edellyttää tuesta johtuvan taloudellisen edun tosiasiallista siirtämistä loppukäyttäjälle, joka tapauksen mukaan voi olla kuluttaja, jos kyseessä ovat suoraan kulutukseen tarkoitetut tuotteet, viimeinen jalostaja tai pakkaaja, jos kyseessä ovat jalostus- tai pakkausteollisuuteen tarkoitetut tuotteet, tai viljelijä, jos kyseessä ovat rehuna tai maatalouden tuotantopanoksina käytettävät tuotteet.
Ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetun edun on oltava yhtä suuri kuin tuen määrä.
2. Jotta varmistetaan 1 kohdan yhdenmukainen soveltaminen, komissio hyväksyy täytäntöönpanosäädöksiä 1 kohdassa tarkoitettujen sääntöjen soveltamisesta ja erityisesti ne edellytykset, joiden mukaan jäsenvaltion on valvottava edun tosiasiallista siirtymistä loppukäyttäjälle. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 22 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.
13 artikla
Vienti kolmansiin maihin ja lähettäminen muualle unioniin
1. Komissio hyväksyy täytäntöönpanosäädöksiä, joilla vahvistetaan vaatimukset, joiden mukaisesti erityiseen hankintajärjestelmään kuuluvia tuotteita voidaan viedä kolmansiin maihin tai lähettää muualle unioniin. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 22 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.
Edellytyksiin kuuluu erityisesti erityisen hankintajärjestelmän osana saadun tuen palauttaminen.
Erityiseen hankintajärjestelmään kuuluvien tuotteiden vienti kolmansiin maihin ei edellytä todistuksen esittämistä.
2. Edellä olevan 1 kohdan ensimmäistä alakohtaa ei sovelleta erityiseen hankintajärjestelmään kuuluneista maataloustuotteista pienillä saarilla jalostettuihin tuotteisiin, jotka
a)
viedään kolmansiin maihin tai lähetetään muualle unioniin perinteistä lähettämistä tai perinteistä vientiä vastaavien määrien rajoissa;
b)
viedään kolmansiin maihin osana alueellista kauppaa komission vahvistamien määräpaikkojen ja yksityiskohtaisten säännösten mukaisesti;
c)
lähetetään pienten saarten välillä.
Ensimmäisen alakohdan a ja b alakohdassa tarkoitettujen tuotteiden vienti kolmansiin maihin ei edellytä todistuksen esittämistä.
Ensimmäisen alakohdan a ja b alakohdassa tarkoitettujen tuotteiden vientiin ei myönnetä tukea.
Komissio hyväksyy täytäntöönpanosäädöksiä, joilla vahvistetaan a alakohdassa tarkoitettujen tuotteiden enimmäismäärät ja b alakohdassa tarkoitetut yksityiskohtaiset säännökset. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 22 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.
3. Jalostustoimien, jotka voivat johtaa perinteiseen vientiin tai perinteiseen lähettämiseen, on vastattava soveltuvin osin asiaa koskevassa unionin lainsäädännössä täsmennettyjä tullivalvonnassa tapahtuvaa jalostusta koskevia edellytyksiä, lukuun ottamatta tavanomaisia käsittelytapoja.
14 artikla
Valvonta ja seuraamukset
1. Erityiseen hankintajärjestelmään kuuluville maataloustuotteille on tehtävä hallinnollisia tarkastuksia, kun ne toimitetaan pienille saarille ja kun ne viedään tai lähetetään kyseisiltä saarilta.
Komissio hyväksyy täytäntöönpanosäädöksiä niiden tarkastusten vähimmäisominaisuuksista, jotka Kreikan on tehtävä. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 22 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.
2. Jos 11 artiklassa tarkoitettu toimija ei noudata kyseisen artiklan mukaisesti tehtyjä sitoumuksia, ylivoimaista estettä ja poikkeuksellisia sääoloja lukuun ottamatta toimivaltainen viranomainen toimii seuraavasti, sanotun kuitenkaan rajoittamatta mahdollisia kansallisen lainsäädännön mukaisia seuraamuksia
a)
perii takaisin toimijalle myönnetyn edun;
b)
keskeyttää tai peruuttaa toimijan rekisteröinnin laiminlyönnin vakavuuden mukaan.
3. Jos 11 artiklassa tarkoitettu toimija ei toteuta suunniteltua toimittamista, toimivaltaisen viranomaisen on lykättävä hänen oikeuttaan hakea todistuksia kyseisen todistuksen voimassaolon päättymistä seuraaviksi kuudeksikymmeneksi päiväksi, paitsi jos kyseessä ovat ylivoimainen este tai poikkeukselliset sääolot. Lykkäysajan jälkeen myöhempien todistusten myöntämisen edellytyksenä on myönnettävää etua suuruudeltaan vastaavan vakuuden asettaminen ajalta, joka toimivaltaisten viranomaisten on määriteltävä.
Toimivaltaisen viranomaisen on toteutettava tarvittavat toimenpiteet niiden tuotemäärien uudelleenkäyttämiseksi, jotka on saatu käyttöön, jos myönnetyt todistukset ovat jääneet kokonaan tai osittain panematta täytäntöön tai jos ne peruutetaan tai jos myönnetty etu peritään takaisin.
IV LUKU
PAIKALLISTA MAATALOUSTUOTANTOA EDISTÄVÄT TOIMENPITEET
15 artikla
Toimenpiteet
1. Tukiohjelma sisältää Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen kolmannen osan III osaston soveltamisalaan kuuluvat toimenpiteet, jotka ovat tarpeen paikallisen maataloustuotannon jatkuvuuden ja kehittämisen varmistamiseksi pienillä saarilla.
2. Paikallista maataloustuotantoa edistävän ohjelmaosan on sisällettävä vähintään seuraavat osatekijät:
a)
kyseisen maataloustuotannon tilanteen määrällinen kuvaus, jossa otetaan huomioon käytettävissä olevat arviointitulokset ja josta käyvät ilmi kehityserot, -kuilut ja -mahdollisuudet sekä käyttöön otetut määrärahat;
b)
ehdotetun strategian kuvaus, valitut toimintalinjat, yleiset ja toiminnalliset tavoitteet määrällisesti ilmaistuina sekä arvio odotettavissa olevista taloudellisista, ekologisista ja sosiaalisista vaikutuksista, työllisyysvaikutukset mukaan luettuina;
c)
kuvaus suunnitelluista toimenpiteistä, erityisesti tukijärjestelmistä, joilla toimenpiteet pannaan täytäntöön, ja tarvittaessa tiedot tutkimusten, esittelyhankkeiden, koulutuksen tai teknisen avun toimien tarpeesta kyseisten toimenpiteiden valmistelussa, toteuttamisessa tai mukauttamisessa;
d)
luettelo tuista, jotka ovat yhteisen maatalouspolitiikan suoria tukijärjestelmiä koskevista yhteisistä säännöistä ja tietyistä viljelijöiden tukijärjestelmistä 19 päivänä tammikuuta 2009 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 73/2009 (10) 2 artiklan d alakohdan mukaisia suoria tukia;
e)
kuhunkin toimenpiteeseen vahvistettu tukimäärä ja kuhunkin toimeen vahvistettu ohjeellinen tukimäärä yhden tai useamman ohjelmassa tarkoitetun tavoitteen saavuttamiseksi.
3. Komissio hyväksyy täytäntöönpanosäädöksiä 2 kohdassa tarkoitettujen tukien myöntämisedellytyksistä. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 22 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.
4. Ohjelma voi sisältää toimenpiteitä, joilla tuetaan jalostamattomien ja jalostettujen maataloustuotteiden tuotantoa, jalostusta, kaupan pitämistä ja kuljetuksia pienillä saarilla.
Kukin toimenpide voi sisältää useita toimia. Ohjelmassa on määriteltävä kustakin toimesta ainakin seuraavat osatekijät:
a)
tuensaajat;
b)
tukikelpoisuusedellytykset;
c)
tuen yksikkökohtainen määrä.
Siirretään komissiolle valta antaa 21 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä edellytyksistä, joilla kaupan pitämiseen ja kuljetukseen myönnettävän tuen määrä vahvistetaan jalostamattomien ja jalostettujen tuotteiden kaupan pitämisen ja kuljetuksen tukemista varten niiden tuotantoalueiden ulkopuolella, ja tarpeen mukaan edellytyksistä tuen piiriin kuuluvien tuotteiden määrien vahvistamiselle.
16 artikla
Valvonta ja aiheettomat maksut
1. Tässä luvussa tarkoitettujen toimenpiteiden valvonta toteutetaan hallinnollisilla ja paikalla tehtävillä tarkastuksilla.
2. Jos tuki on maksettu perusteettomasti, asianomaisen tuensaajan on maksettava kyseiset summat takaisin. Neuvoston asetuksen (EY) N:o 73/2009 täytäntöönpanoa koskevista yksityiskohtaisista säännöistä mainitussa asetuksessa säädettyjen viljelijöiden suorien tukien järjestelmien mukaisten täydentävien ehtojen, tuen mukauttamisen ja yhdennetyn hallinto- ja valvontajärjestelmän osalta sekä neuvoston asetuksen (EY) N:o 1234/2007 täytäntöönpanoa koskevista yksityiskohtaisista säännöistä viinialalle säädetyn tukijärjestelmän mukaisten täydentävien ehtojen osalta 30 päivänä marraskuuta 2009 annetun komission asetuksen (EY) N:o 1122/2009 (11) 80 artiklaa sovelletaan soveltuvin osin.
V LUKU
LIITÄNNÄISTOIMENPITEET
17 artikla
Valtiontuet
1. Komissio voi Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 108 artiklan mukaisesti hyväksyä kyseisen sopimuksen liitteeseen I kuuluvien maataloustuotteiden, joihin sovelletaan sopimuksen 107, 108 ja 109 artiklan määräyksiä, tuotannon, jalostuksen, kaupan pitämisen ja kuljetusten aloilla toimintatukia, joilla pyritään vähentämään pienten saarten maataloustuotannon erityisrajoitteita, jotka johtuvat saaristoluonteesta, pienestä koosta, vuoristoisesta pinnanmuodostuksesta ja ilmastosta, niiden taloudellisesta riippuvuudesta vähäisestä määrästä tuotteita sekä etäisyydestä markkina-alueisiin.
2. Kreikka voi myöntää täydentävää rahoitusta tukiohjelman täytäntöönpanoa varten. Kreikan on tällöin annettava komissiolle tiedoksi valtiontuet, jotka komissio hyväksyy tämän asetuksen mukaisesti kyseisen tukiohjelman osaksi. Näin tiedoksiannettu tuki katsotaan Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 108 artiklan 3 kohdan ensimmäisen virkkeen mukaisesti tiedoksiannetuksi.
3. Rajoittamatta tämän artiklan 1 ja 2 kohdan soveltamista ja poiketen siitä, mitä asetuksen (EY) N:o 1234/2007 180 artiklassa ja tiettyjen kilpailusääntöjen soveltamisesta maataloustuotteiden tuotantoon ja kauppaan 24 päivänä heinäkuuta 2006 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1184/2006 (12) 3 artiklassa säädetään, Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 107, 108 ja 109 artiklaa ei sovelleta tämän asetuksen III ja IV luvun mukaisiin maksuihin, jotka Kreikka suorittaa tämän asetuksen mukaisesti.
VI LUKU
RAHOITUSSÄÄNNÖKSET
18 artikla
Rahoitusvarat
1. Tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat yhteisen maatalouspolitiikan rahoituksesta 21 päivänä kesäkuuta 2005 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1290/2005 (13) 3 artiklan 1 kohdan b alakohdan mukaisia maatalousmarkkinoiden sääntelemiseksi tehtäviä interventioita.
2. Unioni rahoittaa III ja IV luvussa säädettyjä toimenpiteitä enintään 23,93 miljoonalla eurolla vuodessa.
3. Edellä III luvussa tarkoitetun erityisen hankintajärjestelmän rahoittamiseen vuosittain kohdistettava enimmäismäärä on 7,11 miljoonaa euroa.
Komissio hyväksyy täytäntöönpanosäädöksiä, joilla vahvistetaan edellytykset, joiden mukaan Kreikka voi mukauttaa erityiseen hankintajärjestelmään kuuluville tuotteille vuosittain myönnettävien varojen kohdentamista. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 22 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.
4. Siirretään komissiolle valta antaa 21 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä tutkimusten, esittelyhankkeiden, koulutuksen sekä teknisen avun toimenpiteille vuosittain jaettavan rahoitusosuuden enimmäismäärän määrittämisen edellytyksistä, edellyttäen että kyseinen jako on kohtuullinen ja oikeasuhteinen.
VII LUKU
YLEISET SÄÄNNÖKSET JA LOPPUSÄÄNNÖKSET
19 artikla
Kansalliset toimenpiteet
Kreikan on toteutettava tarvittavat toimenpiteet tämän asetuksen noudattamisen varmistamiseksi erityisesti valvonnan ja hallinnollisten seuraamusten osalta ja ilmoitettava niistä komissiolle.
20 artikla
Ilmoitukset ja kertomukset
1. Kreikan on ilmoitettava komissiolle vuosittain viimeistään 15 päivänä helmikuuta sen käyttöön annetut määrärahat, jotka se aikoo käyttää alustavan hankintataseen ja kunkin tukiohjelmaan sisältyvän, paikallista maataloustuotantoa edistävän toimenpiteen toteuttamiseen seuraavan vuoden aikana.
2. Kreikan on toimitettava komissiolle viimeistään kunkin vuoden 30 päivänä syyskuuta selvitys tässä asetuksessa säädettyjen toimenpiteiden täytäntöönpanosta edellisenä vuonna.
3. Komissio antaa viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2016 ja sen jälkeen joka viides vuosi Euroopan parlamentille ja neuvostolle yleiskertomuksen tämän asetuksen nojalla toteutettujen toimien vaikutuksista sekä tarvittaessa asianmukaisia ehdotuksia.
21 artikla
Siirretyn säädösvallan käyttäminen
1. Siirretään komissiolle valta antaa delegoituja säädöksiä tässä artiklassa säädetyin edellytyksin.
2. Siirretään 11 artiklan 2 kohdassa, 15 artiklan 4 kohdassa ja 18 artiklan 4 kohdassa tarkoitettu valta antaa delegoituja säädöksiä komissiolle viideksi vuodeksi 21 päivästä maaliskuuta 2013. Komissio laatii siirrettyä säädösvaltaa koskevan kertomuksen viimeistään yhdeksän kuukautta ennen viiden vuoden pituisen kauden päättymistä. Säädösvallan siirtoa jatketaan ilman eri toimenpiteitä samanpituisiksi kausiksi, jollei Euroopan parlamentti tai neuvosto vastusta tällaista jatkamista viimeistään kolme kuukautta ennen kunkin kauden päättymistä.
3. Euroopan parlamentti tai neuvosto voi milloin tahansa peruuttaa 11 artiklan 2 kohdassa, 15 artiklan 4 kohdassa ja 18 artiklan 4 kohdassa tarkoitetun säädösvallan siirron. Peruuttamispäätöksellä lopetetaan tuossa päätöksessä mainittu säädösvallan siirto. Päätös tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä, tai jonakin myöhempänä, päätöksessä mainittuna päivänä. Päätös ei vaikuta jo voimassa olevien delegoitujen säädösten pätevyyteen.
4. Heti kun komissio on antanut delegoidun säädöksen, komissio antaa sen tiedoksi yhtäaikaisesti Euroopan parlamentille ja neuvostolle.
5. Edellä olevien 11 artiklan 2 kohdan, 15 artiklan 4 kohdan ja 18 artiklan 4 kohdan mukaisesti annettu säädös tulee voimaan ainoastaan, jos Euroopan parlamentti tai neuvosto ei ole kahden kuukauden kuluessa siitä, kun asianomainen säädös on annettu tiedoksi Euroopan parlamentille ja neuvostolle, ilmaissut vastustavansa sitä tai jos sekä Euroopan parlamentti että neuvosto ovat ennen mainitun määräajan päättymistä ilmoittaneet komissiolle, että ne eivät vastusta säädöstä. Euroopan parlamentin tai neuvoston aloitteesta tätä määräaikaa jatketaan kahdella kuukaudella.
22 artikla
Komiteamenettely
1. Komissiota avustaa asetuksen (EY) N:o 73/2009 141 artiklalla perustettu suorien tukien hallintokomitea. Tämä komitea on asetuksessa (EU) N:o 182/2011 tarkoitettu komitea.
2. Kun viitataan tähän kohtaan, sovelletaan asetuksen (EU) N:o 182/2011 5 artiklaa.
23 artikla
Kumoaminen
Kumotaan asetus (EY) N:o 1405/2006.
Viittauksia kumottuun asetukseen pidetään viittauksina tähän asetukseen liitteessä olevan vastaavuustaulukon mukaisesti.
24 artikla
Voimaantulo
Tämä asetus tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Strasbourgissa 13 päivänä maaliskuuta 2013.