NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 1072/2012
ze dne 14. listopadu 2012
o uložení prozatímního antidumpingového cla na dovoz keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní pocházejícího z Čínské lidové republiky
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1) (dále jen „základní nařízení“), a zejména na článek 7 uvedeného nařízení,
po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
A. POSTUP
1. Zahájení
(1)
Oznámením zveřejněným v Úředním věstníku Evropské unie (2) (dále jen „oznámení o zahájení řízení“) Komise dne 16. února 2012 informovala o zahájení antidumpingového řízení týkajícího se dovozu keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní pocházejícího z Čínské lidové republiky (dále jen „dotčená země“, „Čína“ nebo „ČLR“) do Unie.
(2)
Řízení bylo zahájeno na základě podnětu, který byl dne 3. ledna 2012 podán jménem výrobců v EU (dále jen „žadatelé“) představujících více než 30 % celkové výroby keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní v Unii. Podnět obsahoval důkazy prima facie o dumpingu uvedeného výrobku a o výsledné podstatné újmě, které byly uznány za dostačující pro zahájení řízení.
2. Strany dotčené řízením
(3)
O zahájení řízení Komise oficiálně vyrozuměla žadatele, další známé výrobce v Unii, známé vyvážející výrobce v ČLR, dovozce, obchodníky, uživatele, dodavatele a sdružení, o nichž bylo známo, že se jich řízení týká, jakož i zástupce ČLR. Komise vyrozuměla rovněž výrobce v Ruské federaci, která byla v oznámení o zahájení řízení navržena jako možná srovnatelná země. Zúčastněným stranám byla poskytnuta příležitost, aby ve lhůtě stanovené v oznámení o zahájení řízení předložily svá písemná stanoviska a požádaly o slyšení. Všechny zúčastněné strany, které o to požádaly a prokázaly, že mají zvláštní důvody ke slyšení, byly vyslechnuty.
(4)
Vzhledem k zjevně vysokému počtu vyvážejících výrobců a dovozců, kteří nejsou ve spojení, byli v oznámení o zahájení řízení vyvážející výrobci a dovozci, kteří nejsou ve spojení, požádáni, aby se Komisi přihlásili a aby uvedli základní údaje o svých činnostech souvisejících s dotčeným výrobkem v období od 1. ledna 2011 do 31. prosince 2011. Tyto informace Komisi umožňují v souladu s článkem 17 základního nařízení rozhodnout, zda je nutný výběr vzorku, a pokud ano, vzorky vybrat.
(5)
Vzhledem k vysokému počtu výrobců v Unii, kterých se týká toto řízení, bylo v oznámení o zahájení řízení oznámeno, že Komise v souladu s článkem 17 základního nařízení vybrala předběžně vzorek výrobců v Unii za účelem stanovení újmy. Při předběžném výběru byly použity informace, které měla Komise k dispozici ve fázi zahájení řízení a které se zakládaly na objemu prodeje, velikosti, zeměpisné poloze v Unii a segmentu výrobků dotyčných výrobců. Vzorek zahrnoval šest výrobců v Unii, kteří pokrývají všechny hlavní typy výrobku a kteří se nacházejí v pěti členských státech, přičemž dva výrobci patřili k malým a středním podnikům. Na tento předběžný vzorek připadalo více než 15 % odhadované celkové výroby v Unii. Jeden z výrobců zařazených do předběžného vzorku si však nepřál být součástí vzorku a několik zúčastněných stran uvedlo, že byl opomenut členský stát s velkými objemy výroby, který by měl být zařazen do reprezentativního vzorku. Vzhledem k těmto skutečnostem Komise předběžný vzorek změnila a výsledný konečný vzorek zahrnoval sedm výrobců v Unii, kteří pokrývají všechny hlavní typy výrobku a kteří se nacházejí v šesti členských státech, z toho dva výrobci byli malými a středními podniky. Tento vzorek představoval více než 20 % odhadované celkové výroby v Unii.
(6)
Požadované informace poskytlo a se zařazením do vzorku souhlasilo přibližně 400 vyvážejících výrobců v ČLR nebo jejich skupin, na něž připadá přes 60 % celkového vývozu. Na základě obdržených informací vybrala Komise předběžně vzorek pěti vyvážejících výrobců s největším objemem vývozu do Unie a vyzvala všechny vyvážející výrobce, kteří byli Komisi známi, aby se k navrhovanému vzorku vyjádřili. Dva vyvážející výrobci, kteří byli zařazeni do předběžného vzorku, poté své informace pro výběr vzorku opravili, takže jejich objem vývozu nepostačoval pro zařazení do vzorku. Komise posléze vybrala konečný vzorek s aktualizovanými pěti největšími společnostmi, pokud jde o objem vývozu. Na společnosti zařazené do vzorku připadá téměř 20 % vývozu všech spolupracujících vyvážejících výrobců do Unie.
(7)
Do konečného vzorku byly zařazeny tyto společnosti nebo jejich skupiny:
a)
Hunan Hualian China Industry Co., Ltd a společnosti, které jsou s ní ve spojení,
b)
Guangxi Sanhuan Enterprise Group Holding Co., Ltd a společnosti, které jsou s ní ve spojení,
c)
CHL International Ltd a společnosti, které jsou s ní ve spojení,
d)
Shandong Zibo Niceton-Marck Huaguang Ceramics Limited a společnosti, které jsou s ní ve spojení („Niceton“), a
e)
Guangxi Province Beiliu City Laotian Ceramics Co., Ltd.
(8)
Jedna společnost výběr společností zařazených do vzorku zpochybnila a uvedla, že měla být zahrnuta do vzorku. Tato společnost tvrdila, že její zařazení nepovede k nepřiměřenému počtu společností zařazených do vzorku, ani nezpůsobí průtahy při šetření, zejména vzhledem k tomu, že tato společnost je poměrně malým vývozcem. Společnost dále uvedla, že je v zahraničním vlastnictví a že v případě, že nebude do vzorku zařazena, nebude tento reprezentativní.
(9)
Komise připomíná, že se v souladu s čl. 17 odst. 1 základního nařízení výběr společností zařazených do vzorku uskutečnil na základě největších objemů s přihlédnutím k počtu výrobců, jenž mohl být v době, která byla k dispozici, přiměřeně přezkoumán. Vzhledem ke skutečnosti, že společnost je poměrně malým vývozcem, nemělo by její zařazení do vzorku žádný přínos pro jeho reprezentativnost, pokud jde o vyvážený objem. Podotýká se rovněž, že se společnost přihlásila velmi pozdě - čtyři měsíce poté, co byli všichni vyvážející výrobci informováni o výběru konečného vzorku, a rovněž po provedení inspekcí na místě v prostorách vybraných společností. Žádost o zařazení do vzorku byla proto zamítnuta.
(10)
Ve lhůtě pro zaslání odpovědí pro výběr vzorku odpovědělo a spolupráci při řízení nabídlo více než šedesát dovozců, kteří nejsou ve spojení. Z těchto společností bylo pět zařazeno do vzorku. Těchto pět dovozců, kteří nejsou ve spojení, bylo vybráno na základě objemu a hodnoty dovozu a dalšího prodeje v Unii, zeměpisné polohy, obchodního modelu a segmentu výrobků. Společnosti zařazené do vzorku odpovídaly největším reprezentativním objemům a nejvyšší hodnotě dovozu a dalšího prodeje v Unii, jež mohly být v době, která byla k dispozici, přiměřeně přezkoumány. Podle údajů nahlášených ve fázi výběru vzorku na ně připadalo přibližně 6 % dovozu dotčeného výrobku během období šetření.
(11)
Aby bylo vyvážejícím výrobcům v ČLR, kteří o to projeví zájem, umožněno předložit žádost o zacházení jako v tržním hospodářství nebo o individuální zacházení, zaslala Komise formuláře žádosti čínským vyvážejícím výrobcům, kteří o to požádali, a čínským orgánům.
(12)
O zacházení jako v tržním hospodářství podle čl. 2 odst. 7 základního nařízení, nebo o individuální zacházení v případě, že by šetření prokázalo, že podmínky pro zacházení jako v tržním hospodářství nesplňují, požádalo jedenáct čínských vyvážejících výrobců nebo jejich skupin. Do vzorku byli zařazeni tři z těchto žadatelů, zatímco zbylých osm nikoli. Jeden z těchto vyvážejících výrobců, který nebyl zařazen do vzorku, svou žádost o zacházení jako v tržním hospodářství následně stáhl, přičemž ponechal žádost o individuální zacházení. Zbývající dva vyvážející výrobci zařazení do vzorku a čtyři další společnosti, které nebyly do vzorku zařazeny, požádali pouze o individuální zacházení.
(13)
Komise zaslala dotazníky pěti vyvážejícím výrobcům v ČLR zařazeným do vzorku a téměř 300 dalším vyvážejícím výrobcům v ČLR, kteří o to požádali. Dotazníky byly mimoto zaslány sedmi výrobcům v Unii, kteří byli zařazeni do vzorku, pěti dovozcům zařazeným do vzorku, čtyřem sdružením maloobchodníků a distributorů a rovněž jednotlivým maloobchodníkům a distributorům, kteří o to požádali. Dotazníky byly zaslány taktéž vyvážejícím výrobcům v Indii, Turecku, Brazílii, Thajsku a Rusku, které byly zvažovány jako možné vhodné srovnatelné země.
(14)
Odpověď zaslalo třináct vyvážejících výrobců v ČLR nebo jejich skupin a tři výrobci z možných srovnatelných zemí (Brazílie, Thajsko a Rusko). Odpovědi na dotazník zaslalo rovněž sedm výrobců v Unii, kteří byli zařazeni do vzorku, a pět dovozců zařazených do vzorku. Odpověď na dotazník zaslal i jeden maloobchodník, jeden distributor a dvě sdružení maloobchodníků a distributorů.
(15)
Komise mimoto obdržela podání od více než 20 dovozců, kteří nejsou ve spojení s žádným vyvážejícím výrobcem, několika maloobchodníků, poskytovatele marketingových programů a čínské obchodní komory pro dovoz a vývoz lehkých průmyslových výrobků a umělecko-řemeslných výrobků (dále jen „CCCLA“).
(16)
Komise si vyžádala a ověřila všechny údaje, které považovala za nezbytné k předběžnému stanovení dumpingu, výsledné újmy a zájmu Unie. Inspekce na místě se uskutečnily v prostorách těchto společností:
a) Výrobci v Unii
(17)
Inspekce na místě se uskutečnily v prostorách sedmi výrobců v Unii, kteří byli zařazeni do vzorku.
(18)
Výrobci v Unii zařazeni do vzorku a rovněž ostatní spolupracující výrobci v Unii na základě ustanovení článku 19 základního nařízení požádali, aby byly údaje o jejich totožnosti považovány za důvěrné. Tvrdili, že by zveřejnění jejich totožnosti mohlo vést k riziku značných nepříznivých dopadů.
(19)
Někteří žádající výrobci v Unii zásobují odběratele v Unii, kteří pořizují výrobky rovněž z Číny, takže mají z tohoto dovozu přímý prospěch. Žadatelé proto měli za to, že se nacházejí v citlivém postavení, jelikož někteří jejich zákazníci by nemuseli s podáním podnětu týkajícího se údajného dumpingu působícího újmu či s jeho podporou souhlasit. Z tohoto důvodu se domnívali, že hrozí odvetná opatření ze strany některých jejich zákazníků. Někteří žádající výrobci v Unii mimoto vyváželi rovněž do Číny. Tyto společnosti usuzovaly, že by podání podnětu týkajícího se údajného dumpingu působícího újmu nebo jeho podpora mohly představovat hrozbu pro jejich obchodování v Číně. Žádosti bylo vyhověno, jelikož se považovala za dostatečně odůvodněnou.
(20)
Zástupci některých vyvážejících výrobců, CCCLA a někteří dovozci, kteří nejsou ve spojení, uvedli, že nemohli náležitě uplatnit své právo na obhajobu, jelikož nebyla zveřejněna totožnost žadatelů a subjektů, které podnět podpořily. Tvrdili, že za těchto okolností se strany nemohly vyjádřit k situaci, podstatné újmě, tomu, zda mohli být výrobci vyloučeni z výrobního odvětví Unie podle čl. 4 odst. 1 písm. a) základního nařízení, a/nebo reprezentativnosti vzorku. Podotýká se však, že Komise zajistila, aby bylo možné tyto otázky ověřit a zabývat se jimi ve spisech, do nichž mohly zúčastněné strany nahlížet, jako je korespondence se zúčastněnými stranami, prostřednictvím připomínek k situaci a výběru vzorku a vyžádáním si náležitě zdokumentovaných podání ostatních stran. Žádost byla proto zamítnuta.
b) Vyvážející výrobci v ČLR
-
Hunan Hualian China Industry Co, Ltd, Hunan Hualian Ebillion Industry Co., Ltd, Hunan Liling Hongguanyao China Industry Co., Ltd a Hunan Hualian Yuxiang China Industry Co., Ltd (dále jen „Hunan Hualian“)
-
Guangxi Sanhuan Enterprise Group Holding Co., Ltd a Guangxi Sanhuan Lucky Xinda Export & Import Co., Ltd (dále jen „Guangxi Sanhuan“)
-
CHL International Ltd a CHL Porcelain Industries Ltd (dále jen „CHL“)
-
Shandong Zibo Niceton-Marck Huaguang Ceramics Limited, Shandong Silver Phoenix Company Limited a obchodník, který je ve spojení s těmito společnostmi a který má sídlo v Hongkongu, Niceton International Limited (dále jen „Niceton“)
-
Guangxi Province Beiliu City Laotian Ceramics Co., Ltd
-
Fujian Dehua Hiap Huat Koyo Toki Co., Ltd
-
Shenzhen Baosanhe Ceramics Industrial Co., Ltd
-
Chaozhou Fairway Ceramics Manufacturing Co., Ltd
-
Chaozhou Mingyu Porcelain Industries Co., Ltd
-
Shenzhen Grand Collection Industrial Co., Ltd a Chaozhou Grand Collection Tableware Co., Ltd (dále jen „Grand Collection“)
-
Tienshan (Handan) Tableware Co., Ltd
-
Zibo Kun Yang Ceramic Corporation Limited
c) Dovozci v Unii
-
Symbol srl, Treviso, Itálie
-
Metro AG, Düsseldorf, Německo
-
Ritzenhoff & Breker GmbH & Co. KG, Bad Driburg, Německo
-
Joseph Maeser GmbH, Dornbirn, Rakousko
-
IKEA Supply AG, Pratteln, Švýcarsko
d) Vyvážející výrobce ve srovnatelné zemi
(21)
Spolupracující brazilský výrobce požádal, aby byly údaje o jeho totožnosti považovány za důvěrné, jelikož by jejich zveřejnění mohlo mít značné nepříznivé dopady na jeho podnikání. Žádost se považovala za odůvodněnou, a bylo jí tudíž vyhověno.
3. Období šetření
(22)
Šetření dumpingu a újmy se týkalo období od 1. ledna 2011 do 31. prosince 2011 (dále jen „období šetření“ nebo „OŠ“). Zkoumání trendů významných pro posouzení újmy se týkalo období od 1. ledna 2008 do konce období šetření (dále jen „posuzované období“).
(23)
Žadatelé uvedli, že by se období pro posouzení újmy mělo o rok prodloužit a mělo by začínat v roce 2007, zatímco CCCLA tvrdila, že by se mělo o rok zkrátit a začínat až v roce 2009. První žádosti nebylo vyhověno, jelikož nic ve spisu nedokládalo, že by posuzované období v délce pěti let lépe zohledňovalo trendy, jak uváděli žadatelé. Co se týká druhé žádosti, CCCLA odkázala obecně na judikaturu WTO, podle níž nemohou členové WTO zvolit základ, který vede k pouhému srovnání koncových stavů, a může-li změna základního roku snadno zvrátit zjištění týkající se újmy, může být pro člena WTO problematické zjistit existenci podstatné újmy. Šetřením však bylo prokázáno, že by zkrácení posuzovaného období v tomto případě vedlo k zbytečně krátkému období analýzy, jež by navíc vzhledem k dopadům hospodářské krize na některé ukazatele mohlo poskytnout zkreslenou představu o trendech významných pro posouzení újmy. Obě žádosti byly proto předběžně zamítnuty.
B. DOTČENÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
1. Dotčený výrobek
(24)
Dotčeným výrobkem je keramické stolní a kuchyňské nádobí a náčiní, v současnosti kódů KN ex 6911 10 00, ex 6912 00 10, ex 6912 00 30, ex 6912 00 50 a ex 6912 00 90, pocházející z Čínské lidové republiky (dále jen „dotčený výrobek“). Může být vyrobeno z porcelánu, běžné keramiky, kameniny, póroviny či jemné keramiky nebo z jiných materiálů. K hlavním surovinám patří nerosty jako kaolín, živec a křemen a složení použitých surovin určuje typ konečného keramického výrobku.
(25)
Keramické stolní a kuchyňské nádobí a náčiní se prodává ve velké řadě forem, jež se v průběhu času vyvíjejí. Používá se na řadě míst, například v domácnostech, hotelech, restauracích nebo pečovatelských zařízeních.
1.1. Žádosti o vyloučení
(26)
Během šetření bylo předloženo a analyzováno několik žádostí o vyloučení konkrétních výrobků z definice výrobku. Analýza těchto žádostí je shrnuta níže.
1.1.1. (Jemný) kostní porcelán
(27)
Ve svých podáních CCCLA uvedla, že by z definice výrobku v rámci tohoto šetření měl být vyloučen (jemný) kostní porcelán. Tento (jemný) kostní porcelán se údajně zásadně liší od ostatních druhů stolního a kuchyňského nádobí a náčiní vzhledem k rozdílům ve fyzických vlastnostech, výrobních procesech, konečném užití a vnímání spotřebitelů. Tento porcelán je vyroben z kostní moučky z kostí skotu a nápadná je jeho vysoká bělost a průsvitnost. Má velmi vysokou mechanickou pevnost a odolnost proti oštěpům, je mnohem tenčí a jeho výroba je důmyslnější a nákladnější, než je tomu obvykle u výrobců v Unii. Tento (jemný) kostní porcelán vyrábí jen několik málo výrobců v Unii.
(28)
Co se týká těchto tvrzení, při šetření bylo za prvé zjištěno, že neexistuje obecně uznávaná definice kostního porcelánu. Jedná se pouze o jednu z forem měkkého porcelánu, přičemž velký podíl surovin je stejný jako u ostatních keramických výrobků. Ve svých podáních si CCCLA sama protiřečí, pokud jde o kombinaci a podíl jednotlivých složek. Za druhé, při šetření nebylo možno potvrdit, že (jemný) kostní porcelán vyžaduje mnohem důmyslnější výrobní proces. Za třetí, použití (jemného) kostního porcelánu jako stolního nádobí je v Číně i v Unii totožné. Rovněž pevnost a odolnost nejsou specifické pro (jemný) kostní porcelán. Obzvláště pevné a odolné je například i keramické stolní nádobí a náčiní pro restaurace nebo služby společného stravování. V neposlední řadě vyrábí (jemný) kostní porcelán řada výrobců v Unii a tento porcelán soutěží s dovozem (jemného) kostního porcelánu pocházejícího z Číny. Žádosti o vyloučení (jemného) kostního porcelánu z definice výrobku, který je předmětem tohoto šetření, se proto předběžně zamítají.
1.1.2. Keramické (kuchyňské) nože
(29)
Dva vyvážející výrobci, CCCLA a různí dovozci tvrdili, že by z definice výrobku měly být vyloučeny keramické (kuchyňské) nože. Tato žádost se zakládá na tvrzení, že vzhledem k jejich specifickým vlastnostem nelze tyto nože a ostatní typy keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní považovat za jediný výrobek. Keramické (kuchyňské) nože mají obvykle keramickou čepel vyrobenou z oxidu zirkoničitého, který se u „běžného“ stolního nádobí a náčiní, jako jsou šálky a talíře, nepoužívá. Míra zaměnitelnosti s hlavními kategoriemi výrobku, jehož se týká toto šetření, je velmi omezená.
(30)
Šetřením bylo zjištěno, že keramické (kuchyňské) nože mají stejné fyzické vlastnosti (tvar a pevnost), průmyslový design a konečné užití (krájení) jako kovové (kuchyňské) nože. Liší se proto od ostatních výrobků, jichž se řízení týká, jelikož těmi jsou vzhledem k zvláštnímu designu a fyzickým vlastnostem především výrobky určené k uchovávání potravin.
(31)
Dále se uvádělo, že v Unii neexistuje technologie pro výrobu těchto keramických (kuchyňských) nožů, takže další šetření týkající se keramických (kuchyňských) nožů by porušilo právo Unie a WTO. Žadatelé potvrdili, že pokud jim je známo, v Unii takováto výroba neexistuje.
(32)
Bylo rovněž uvedeno, že se keramické (kuchyňské) nože prodávají pouze u výhradních prodejců, přičemž se liší rovněž distribuční kanály (distributoři kuchyňského náčiní) a reprezentativní sdružení (sdružení nožířů). Při šetření však nebylo možno potvrdit, že se tyto záležitosti rovnají odlišnému vnímání spotřebitelů v porovnání s ostatními typy keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní.
(33)
Dále se uvádělo, že opatření týkající se keramických nožů neobnoví spravedlivé podmínky na trhu pro stolní nádobí a náčiní, nýbrž spíše poškodí konečné spotřebitele (uživatele keramických (kuchyňských) nožů). Některé strany tvrdily, že jelikož se keramické (kuchyňské) nože v Unii nevyrábějí, není možné, aby byla v tomto ohledu výrobnímu odvětví Unie způsobena podstatná újma. Komise podřídila analýzu těchto tvrzení závěru ohledně toho, zda se má za to, že keramické (kuchyňské) nože a ostatní typy keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní tvoří jediný výrobek.
(34)
Na základě úvah uvedených v (30) bodě odůvodnění dospělo šetření k předběžnému závěru, že se keramické (kuchyňské) nože zásadně liší od ostatních druhů keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní kvůli rozdílům ve fyzických vlastnostech, výrobních procesech a konečném užití. Žádosti o jejich vyloučení z definice výrobku v rámci tohoto šetření se proto předběžně vyhovuje.
1.1.3. Výrobky čínského/orientálního vzhledu
(35)
Dva dovozci uvedli, že by z definice výrobku mělo být vyloučeno stolní a kuchyňské nádobí a náčiní čínského/orientálního vzhledu. Hlavním uváděným důvodem bylo to, že se tento druh výrobků v Unii nevyrábí, že v Unii byla poptávka po tomto zboží vždy uspokojována dovozem a že dovoz tohoto typu nemá negativní dopad na podíl výrobního odvětví Unie na trhu.
(36)
Šetřením bylo zjištěno, že neexistuje obecně uznávaná a objektivní definice této kategorie ani zvláštní znaky pro její identifikaci. Tento druh výrobku mohou mimoto vyrábět i výrobci v Unii. Stolní a kuchyňské nádobí a náčiní čínského/orientálního vzhledu navíc nemá jedinečné nebo odlišné konečné užití. V neposlední řadě šetření ukázalo, že se v mnoha asijských restauracích používá stolní nádobí a náčiní západního stylu a že dotyčné výrobky lze snadno zaměnit. Žádosti o vyloučení výrobků čínského/orientálního vzhledu z definice výrobku v rámci tohoto šetření se proto předběžně zamítají.
1.1.4. Odolný porcelán
(37)
Na jedné straně se uvádělo, že by z definice výrobku měl být vyloučen odolný porcelán vzhledem ke svým jedinečným fyzickým vlastnostem a výrobnímu procesu. Suroviny pro výrobu odolného porcelánu, který má vyšší odolnost a pevnost, zahrnují 6-10 % hliníkového prášku, přičemž proces přípravy surovin (kaolinu) je jedinečný. Odolný porcelán vyžaduje zručné pracovníky a v porovnání s tradičním stolním nádobím a náčiním má vyšší jakost a cenu. V Unii mimoto neexistují žádní výrobci tohoto porcelánu.
(38)
Na druhou stranu jeden dovozce uvedl, že odolné stolní nádobí a náčiní, které se používá obvykle v hotelech, tvoří značný podíl celkové čínské výroby keramiky, takže jeho nezahrnutí by vedlo k zavádějícím výsledkům při šetření.
(39)
Šetřením bylo zjištěno, že neexistuje obecně uznávaná a objektivní definice odolného porcelánu ani nesporné znaky pro jeho identifikaci. Tento typ stolního nádobí a náčiní mohou mimoto vyrábět i výrobci v Unii a výrobky zhotovené v Unii a čínské výrobky spolu přímo soutěží. Odolný porcelán navíc nemá jedinečné nebo odlišné konečné užití. Žádosti o vyloučení odolného porcelánu z definice výrobku v rámci tohoto šetření se proto předběžně zamítají.
1.1.5. Ručně vyráběný porcelán
(40)
Švédské sdružení zastupující příslušné švédské dovozce poskytlo informace podporující vyloučení ručně vyráběného porcelánu z definice výrobku, který je předmětem tohoto šetření. Dovolávalo se dlouhé historie této rukodělné výroby v Číně, cenové dostupnosti těchto výrobků a rozdílného vnímání spotřebitelů, pokud jde o ručně vyráběný čínský porcelán a zboží vyráběné sériově v Unii.
(41)
Při šetření však bylo prokázáno, že na straně jedné neexistuje obecně uznávaná/objektivní definice této kategorie a že na straně druhé zhotovuje ručně vyráběný porcelán řada výrobců v Unii. Šetření neprokázalo zásadně odlišné fyzické vlastnosti oproti ostatním druhům keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní ani odlišné vnímání spotřebitelů v porovnání s ručně vyráběným porcelánem pocházejícím z Unie. Žádost o vyloučení ručně vyráběného porcelánu z definice výrobku v rámci tohoto šetření se proto předběžně zamítá.
1.1.6. Ručně malované stolní nádobí a náčiní
(42)
Různí dovozci požádali o vyloučení ručně malovaného stolního nádobí a náčiní z definice výrobku v rámci tohoto šetření. Předložené argumenty se týkaly skutečnosti, že ručně malované stolní nádobí a náčiní je určeno určitému druhu zákazníků, že se může používat pro jiné účely než tradiční stolní nádobí a náčiní (např. jako dekorace), že se v Unii nevyrábí v komerčním množství, že přímo nesoutěží ani není zaměnitelné s ostatním kuchyňským/stolním nádobím a náčiním, rozdílného vnímání ze strany spotřebitelů, jeho luxusní povahy a větší křehkosti spolu se zvláštním výrobním procesem, který je náročnější na práci a vyžaduje vysoce kvalifikované pracovníky.
(43)
Šetření prokázalo, že až do fáze ručního malování je výrobek naprosto totožný se stolním nádobím a náčiním, které není ručně malované. Šetření rovněž ukázalo, že skutečnost, že výrobní proces vyžaduje více ruční práce, neznamená, že se jedná o jiný výrobek; pro většinu konečných uživatelů je ve skutečnosti obtížné (pokud vůbec možné) rozpoznat ručně malovaný porcelán od porcelánu, který není ručně malovaný. Šetřením bylo dále prokázáno, že ručně malované stolní nádobí a náčiní má obvykle stejné konečné užití jako ostatní typy keramického stolního nádobí a náčiní a že není nutně křehčí. Bylo rovněž zjištěno, že ručně malovaný porcelán vyrábí řada výrobců v Unii a že výrobky zhotovené v Unii a dovážené výrobky spolu přímo soutěží. Žádosti o vyloučení ručně malovaného stolního nádobí a náčiní z definice výrobku v rámci tohoto šetření se proto předběžně zamítají.
1.1.7. Stolní nádobí a náčiní s ruční malbou pod glazurou
(44)
Jeden dovozce požádal o vyloučení stolního nádobí a náčiní s ruční malbou pod glazurou z definice výrobku v rámci tohoto šetření. Předložené argumenty se týkaly skutečnosti, že stolní nádobí a náčiní s ruční malbou pod glazurou znamená jiný výrobní proces, jiné užití (pro jídlo a nápoje, zatímco výrobky s malbou na glazuře k tomu obvykle nejde použít) a jinou jakost a fyzické vlastnosti, a to pokud jde o bezpečnost potravin a 100 % vhodnost pro myčky a mikrovlnné trouby. Tato strana rovněž uvedla, že v Unii není žádný výrobce schopen a ochoten vyrábět komerční objemy stolního nádobí a náčiní s ruční malbou pod glazurou, a předpokládala, že v případě vyloučení stolního nádobí a náčiní s ruční malbou pod glazurou z definice výrobku, který je předmětem tohoto šetření, neexistuje riziko obcházení. Tato strana taktéž tvrdila, že spotřebitel vnímá tyto výrobky jinak, jelikož se nepovažují za součást značky, ale považují se spíše za sběratelský předmět/stylový výrobek a neprodávají se v úplných sadách.
(45)
Šetření však prokázalo, že na straně jedné neexistuje obecně uznávaná/objektivní definice této kategorie a že na straně druhé ji může vyrábět řada výrobců v Unii. Mimoto bylo zaznamenáno, že výrobky zhotovené v Unii a dovážené výrobky spolu přímo soutěží. Při šetření bylo zjištěno, že výrobek je fyzicky naprosto totožný se stolním nádobím a náčiním, které není ručně malované, a že průměrný spotřebitel nerozlišuje mezi stolním nádobím a náčiním s ruční malbou pod glazurou a ostatními typy zdobeného stolního nádobí a náčiní. Šetření rovněž ukázalo, že skutečnost, že výrobní proces vyžaduje kvalifikovanější pracovníky, neznamená, že se jedná o jiný výrobek, a že stolní nádobí a náčiní s ruční malbou pod glazurou má v zásadě stejné konečné užití jako ostatní typy keramického stolního nádobí a náčiní. Žádosti o vyloučení stolního nádobí a náčiní s ruční malbou pod glazurou z definice výrobku v rámci tohoto šetření se proto předběžně zamítají.
1.1.8. Stolní nádobí a náčiní, které se v EU nevyrábí
(46)
V podání některých dovozců se uvádělo, že by šetření mělo být omezeno na trhy, které v současnosti zásobují žádající výrobci v Unii. V opačném případě by cla poškodila určité „specializované“ dovozce, aniž by tito mohli pořizovat výrobky od výrobců v Unii. Rovněž se uvádělo, že výrobci v Unii se značkami nevyrábějí pro ostatní společnosti a že výrobci v Unii nezajišťují malé objednávky ani nepracují s licími formami, jak vyžadují některé tvary. Výrobci v Unii nejsou rovněž pružní a nenabízejí výrobky určené jako dárek.
(47)
Tato žádost se předběžně zamítá, jelikož je příliš obecná a není přesně vymezená a neexistuje objektivní základ pro toto vyloučení. Výrobci v Unii mají mimoto širokou škálu výrobků a pravidelně nabízejí nové výrobky, takže se kolekce a sortiment výrobků neustále mění. Typy výrobků a jakosti vyráběné výrobním odvětvím Unie se pravidelně nacházejí rovněž u vývozců. Šetření mimoto prokázalo, že v Unii existují výrobci, kteří vyrábějí zboží se značkami jiných stran. Bylo rovněž zjištěno, že výrobky zhotovené v Unii a výrobky dovážené z Číny spolu přímo soutěží, jsou snadno zaměnitelné a mají stejné konečné užití, obdobné výrobní procesy a vnímání ze strany spotřebitelů. Otázkou pružnosti se zabývá oddíl o zájmu Unie.
1.1.9. Kameninové výrobky
(48)
Jeden dovozce s výrobou v Číně požádal, aby byl z definice výrobku vyloučen dovoz kameninových výrobků, sestávající převážně z kuchyňského nádobí a náčiní. Podle této strany existuje v Unii pouze okrajová výroba kameninových výrobků a je velmi pravděpodobné, že žadatelé zahrnuli kameninové výrobky s cílem zamezit obcházení opatření. Dovozce rovněž tvrdil, že ceny účtované za dovážené výrobky jsou mnohem vyšší než ceny jakéhokoli jiného výrobce v Unii a že tento dovoz nezpůsobuje stlačování cen ani újmu.
(49)
Šetření však ukázalo, že výroba kameninových výrobků v Unii je značná. Dospělo rovněž k závěru, že kameninové výrobky zhotovené v Unii a kameninové výrobky dovážené z Číny spolu přímo soutěží, lze je snadno zaměnit a mají stejné konečné užití, obdobné výrobní procesy a vnímání spotřebitelů a fyzické vlastnosti. Tvrzeními týkajícími se cen se zabývá (240). bod odůvodnění. Žádost o vyloučení kameninových výrobků z definice výrobku v rámci tohoto šetření se proto předběžně zamítá.
(50)
Strana alternativně tvrdila, že by z definice výrobku v rámci tohoto šetření měly být vyloučeny glazované a/nebo smaltované kameninové výrobky či jiné než bílé a/nebo tříděné glazované a/nebo smaltované kameninové výrobky. V této fázi řízení však nebylo možné dospět v tomto ohledu k žádnému závěru.
1.1.10. Ostatní tvrzení
(51)
Jeden dovozce tvrdil, že definice výrobku, který je předmětem tohoto šetření, je příliš široká, než aby umožňovala smysluplné srovnání jednotlivých typů výrobku. Podobný názor vyslovil dovozce s výrobními zájmy v Číně. V tomto ohledu odkazovaly některé strany rovněž na čistě dekorativní předměty.
(52)
V této souvislosti se podotýká, že příslušná kritéria, která se používají k určení, zda lze výrobek, který je předmětem šetření, považovat za jediný výrobek, tj. jeho základní fyzické a technické vlastnosti, jsou podrobně objasněna níže. Čistě dekorativní předměty tudíž nejsou zahrnuty. Ačkoli různé typy keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní skutečně mohou mít určité odlišné specifické vlastnosti, šetření prokázalo, že s výjimkou keramických nožů jsou jejich základní vlastnosti totožné. Skutečnost, že dotčený výrobek lze vyrábět s určitými odchylkami ve výrobním procesu, nepředstavuje sama o sobě kritérium, které by mohlo vést k zjištění, že se jedná o dva či více odlišných výrobků. Šetřením bylo rovněž zjištěno, že se různé typy dotčeného výrobku prodávají obvykle prostřednictvím stejných prodejních kanálů. Ačkoli se některé specializované obchody mohou zaměřovat na určité konkrétní typy, velká část distributorů (maloobchodníci, obchodní domy, supermarkety) prodává různé typy keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní, aby svým zákazníkům nabídla široký sortiment. Tvrzení, že definice výrobku v rámci tohoto šetření je příliš široká, se proto předběžně zamítají.
(53)
Jedna strana tvrdila, že by z definice výrobku měly být vyloučeny některé keramické mlýnky na koření. Při šetření však nebylo možno dospět k závěru ohledně jejich zvláštností, takže toto tvrzení bylo předběžně zamítnuto.
1.2. Závěr ohledně dotčeného výrobku
(54)
Šetření prokázalo, že všechny typy keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní mají navzdory rozdílům z hlediska charakteristiky a stylu stejné základní fyzické a technické vlastnosti, tj. jedná se o keramické zboží, které je určeno především pro styk s potravinami, používá se v zásadě pro stejné účely a lze je považovat za různé typy téhož výrobku.
(55)
Kromě skutečnosti, že mají stejné základní fyzické a technické vlastnosti, všechny tyto různé styly a typy spolu přímo soutěží a jsou do značné míry zaměnitelné. To jednoznačně dokládá skutečnost, že mezi nimi neexistují jasné dělicí čáry, tj. mezi jednotlivými typy výrobku dochází k značnému překrývání a hospodářské soutěži a běžní kupující často nerozlišují například mezi porcelánem a ostatním zbožím.
(56)
Jak však bylo objasněno v (29).-(34). bodě odůvodnění, považovalo se za vhodné zúžit definici výrobku oproti základu použitému při zahájení toto šetření, a to vyloučením keramických nožů. Dotčený výrobek je proto předběžně definován jako keramické stolní a kuchyňské nádobí a náčiní kromě keramických nožů pocházející z Čínské lidové republiky, v současnosti kódů KN ex 6911 10 00, ex 6912 00 10, ex 6912 00 30, ex 6912 00 50 a ex 6912 00 90.
(57)
Pro účely tohoto řízení se proto v souladu s obvyklou praxí v Unii má za to, že by se všechny výše popsané typy výrobku s výjimkou keramických nožů měly považovat za jediný výrobek.
2. Obdobný výrobek
(58)
Šetření prokázalo, že keramické stolní a kuchyňské nádobí a náčiní vyráběné a prodávané výrobním odvětvím Unie v Unii, keramické stolní nádobí a náčiní vyráběné a prodávané na domácím trhu ČLR a keramické stolní a kuchyňské nádobí a náčiní dovážené do Unie z ČLR a rovněž nádobí a náčiní vyráběné a prodávané v Brazílii, která se považuje za srovnatelnou zemi, má stejné základní fyzické a chemické vlastnosti a stejné základní konečné užití.
2.1. Tvrzení
(59)
V průběhu šetření určité zúčastněné strany tvrdily, že se keramické stolní a kuchyňské nádobí a náčiní vyráběné výrobním odvětvím Unie a prodávané na trhu Unie nepodobá dotčenému výrobku. Tyto strany uváděly, že to dokládají zejména rozdíly mezi výrobky z hlediska vlastností, kvality, vnímání spotřebitelů, prodejních kanálů a segmentace. Dále se uvádělo, že spotřebitelé v Unii obvykle vnímají dotčený výrobek jako levnější produkt a že tyto výrobky nemají žádné výhody značkového zboží.
(60)
Při šetření byla odhalena protichůdná tvrzení dovozců v tomto ohledu. Zatímco někteří z nich tvrdili, že dotčený výrobek je obvykle nižší kvality a v porovnání s výrobky zhotovenými v Unii je v jiné cenové kategorii, jiní dovozci uváděli, že značkové keramické stolní a kuchyňské nádobí a náčiní vyrobené v dotčené zemi se z Číny dováží za vyšší ceny.
(61)
Jeden dovozce nezařazený do vzorku na straně jedné uvedl, že němečtí výrobci kladou obzvláštní důraz na profil kvality „vyrobeno v Německu“. Tato strana uvedla, že kvalita plochého stolního nádobí dodávaného určitými německými značkami je kvůli výrobní metodě podstatně vyšší, zatímco jiní dovozci tvrdili, že zboží pořizují v Číně kvůli dobré jakosti, možnosti odlévání a kvalifikovaným pracovníkům. Šetření potvrdilo, že se v Unii vyrábí keramické stolní a kuchyňské nádobí a náčiní nízké i vysoké kvality a že se prodává prostřednictvím stejných distribučních kanálů jako dotčený výrobek, tj. prostřednictvím nezávislých maloobchodníků, nespecializovaných supermarketů, obchodních domů atd. Tyto výrobky proto soutěží na stejném trhu.
(62)
Na keramickém stolním a kuchyňském nádobí a náčiní není nutně uvedena země původu. Proto je pro spotřebitele často velmi obtížné rozlišit keramické stolní a kuchyňské nádobí a náčiní vyrobené v dotčené zemi a výrobky zhotovené v Unii.
2.2. Závěr
(63)
Z těchto důvodů se vyvozuje závěr, že i přes případné menší rozdíly má keramické stolní a kuchyňské nádobí a náčiní vyráběné v dotčené zemi a vyvážené z této země, keramické stolní a kuchyňské nádobí a náčiní vyráběné a prodávané v Brazílii a keramické stolní a kuchyňské nádobí a náčiní vyráběné a prodávané v Unii stejné základní fyzické vlastnosti a konečné užití, a považuje se proto za obdobné výrobky ve smyslu čl. 1 odst. 4 základního nařízení.
C. DUMPING
1. Zacházení jako v tržním hospodářství
(64)
Podle čl. 2 odst. 7 písm. b) základního nařízení se běžná hodnota v antidumpingových šetřeních týkajících se dovozu z ČLR stanoví v souladu s odstavci 1 až 6 uvedeného článku pro ty vyvážející výrobce, u kterých se zjistilo, že splňují kritéria stanovená v čl. 2 odst. 7 písm. c) základního nařízení. Tato kritéria jsou ve stručné a souhrnné podobě a pouze pro orientaci uvedena níže:
-
obchodní rozhodnutí se přijímají na základě tržních signálů, bez zásadních zásahů státu a náklady odrážejí tržní hodnotu,
-
společnosti vedou jednoznačné a jasné účetnictví prověřené nezávislými auditory v souladu s mezinárodními účetními standardy a používané ve všech oblastech,
-
nedochází k podstatnému zkreslení způsobenému bývalým systémem netržního hospodářství,
-
právní předpisy o úpadku a o vlastnictví zaručují právní jistotu a stabilitu a
-
měnové přepočty se provádějí podle tržních směnných kursů.
(65)
Jak je uvedeno v (12). bodě odůvodnění, jedenáct vyvážejících výrobců z ČLR nebo jejich skupin požádalo o zacházení jako v tržním hospodářství a ve stanovené lhůtě zaslalo vyplněný formulář žádosti. Jeden vyvážející výrobce však svou žádost o zacházení jako v tržním hospodářství následně stáhl.
(66)
Ve svém rozsudku ve věci C-249/10 P - Brosmann a další v. Rada Soudní dvůr rozhodl, že metoda výběru vzorku stanovená v článku 17 základního nařízení nesmí být používána pro účely stanovení nároků na individuální zacházení jako v tržním hospodářství podle čl. 2 odst. 7 písm. c) uvedeného nařízení. Soudní dvůr shledal, že podle čl. 2 odst. 7 písm. c) základního nařízení spolupracující výrobci, kteří nejsou součástí vzorku, mají právo na přezkoumání svého nároku na zacházení jako v tržním hospodářství bez ohledu na to, zda se pro tyto společnosti nezařazené do vzorku mělo vypočítat individuální dumpingové rozpětí (3). Vzhledem k tomuto rozsudku bylo rozhodnuto přezkoumat nejen žádosti o zacházení jako v tržním hospodářství podané třemi vyvážejícími výrobci nebo jejich skupinami zařazenými do vzorku, nýbrž rovněž žádosti sedmi vyvážejících výrobců nebo jejich skupin nezařazených do vzorku. Komise si vyžádala všechny informace, které považovala za nezbytné, a ověřila informace uvedené v žádosti o zacházení jako v tržním hospodářství v prostorách dotčených společností.
(67)
Podle zavedené a obvyklé praxe Unie se ověřuje, zda podmínky pro zacházení jako v tržním hospodářství splňuje celá skupina společností, které jsou ve spojení. V případech, kdy se určitá dceřiná společnost či jiná společnost ve spojení se žadatelem v ČLR podílí přímo nebo nepřímo na výrobě či prodeji dotčeného výrobku, se proto provádí zkoumání týkající se zacházení jako v tržním hospodářství u každé společnosti individuálně a rovněž u celé skupiny těchto společností.
(68)
V souladu s tím byly ověřeny žádosti o zacházení jako v tržním hospodářství, které podalo deset vyvážejících výrobců sestávajících z šestnácti právních subjektů.
(69)
U žádného z deseti spolupracujících vyvážejících výrobců v ČLR nebo jejich skupin nebylo zjištěno splnění kritérií pro přiznání zacházení jako v tržním hospodářství. Při šetření týkajícím se zacházení jako v tržním hospodářství bylo zejména zjištěno, že žádný z vyvážejících výrobců, a to jednotlivě ani jako skupina, nemá jednoznačné a jasné účetnictví prověřené nezávislými auditory v souladu s mezinárodními účetními standardy. Při šetření bylo rovněž zjištěno, že sedm společností nebo jejich skupin nebylo s to Komisi prokázat, že nedochází k podstatnému zkreslení způsobenému bývalým systémem netržního hospodářství. Tři z deseti společností mimoto neprokázaly, že se obchodní rozhodnutí přijímají na základě tržních signálů, bez zásahů státu a že náklady odrážejí tržní hodnotu.
(70)
Při inspekci na místě u jedné z výše uvedených společností bylo mimoto zjištěno, že ve formuláři žádosti o zacházení jako v tržním hospodářství tato společnost uvedla zavádějící a neúplné informace, zejména co se týká společnosti ve spojení. Její celková spolupráce byla nedostatečná, a společnost byla proto informována o případném použití čl. 18 odst. 1 základního nařízení a byla požádána, aby se k tomu vyjádřila. Obdržené připomínky potvrdily nedostatek spolupráce, zejména pokud jde o danou společnost, a proto je předběžně rozhodnuto, že tuto společnost již nelze považovat za spolupracujícího vyvážejícího výrobce a že případná předběžná nebo konečná zjištění budou v souladu s článkem 18 základního nařízení vycházet z dostupných údajů.
(71)
Komise dotčeným společnostem v ČLR, orgánům ČLR a žadateli oficiálně sdělila výsledky zjištění týkajících se zacházení jako v tržním hospodářství. Zúčastněným stranám byla dána možnost písemně se vyjádřit a požádat o slyšení, mají-li ke slyšení zvláštní důvody.
(72)
Několik společností tvrdilo, že Komise neodpověděla na jejich žádost o zacházení jako v tržním hospodářství do tří měsíců, jak se vyžaduje v čl. 2 odst. 7 písm. c) základního nařízení. Šetření proto mohlo být narušeno procesní chybou a Komise by měla v souladu s rozsudkem ve věci Brosmann (4) šetření ukončit.
(73)
Komise připouští, že kvůli vysokému počtu zkoumaných žádostí o zacházení jako v tržním hospodářství, které byly ověřeny na místě v Číně, nebylo možno v tomto konkrétním případě rozhodnout o žádostech o zacházení jako v tržním hospodářství ve stanovené lhůtě. Připomíná se však, že Tribunál nedávno rozhodl, že rozhodnutí o zacházení jako v tržním hospodářství přijaté po uplynutí tříměsíční lhůty stanovené v čl. 2 odst. 7 písm. c) základního nařízení samo o sobě nepostačuje k zrušení nařízení o uložení antidumpingových opatření (5). Žádost je proto zamítnuta.
(74)
Šest společností zpochybnilo hodnocení Komise, že nevedou jednoznačné a jasné účetnictví prověřené nezávislými auditory v souladu s mezinárodními účetními standardy. Komise tyto žádosti pečlivě přezkoumala a zjistila, že podaná vysvětlení nemohou vyvrátit celková zjištění učiněná na základě inspekcí na místě. V některých případech byly nové předložené informace v rozporu s dříve poskytnutými údaji, zatímco v některých jiných případech předložily společnosti nové důkazy, které nebyly poskytnuty či zpřístupněny při inspekci na místě.
(75)
Pět společností zpochybnilo rovněž zjištění Komise, že neprokázaly, že nedochází k podstatnému zkreslení způsobenému bývalým systémem netržního hospodářství. Obdržené připomínky však nemohly změnit zjištění Komise, která byla učiněna na základě inspekcí na místě. Společnosti zejména neposkytly žádné důkazy, které by mohly vyvrátit původní zjištění Komise, že zkreslení je způsobeno systémem netržního hospodářství, co se týká například majetku a práv na užívání pozemků.
(76)
Dvě společnosti zpochybnily zjištění, že neprokázaly, že se obchodní rozhodnutí přijímají na základě tržních signálů, bez zásahů státu a že náklady odrážejí tržní hodnotu. Obdržené připomínky jedné společnosti nemohly vyvrátit zjištění Komise, že stát zasahoval do její politiky náborů zaměstnanců, zatímco druhá společnost poskytla nové a protichůdné informace týkající se nákupu surovin.
(77)
Z výše uvedených skutečností vyplývá, že žádný z předložených argumentů nemůže změnit zjištění, co se týká rozhodnutí o zacházení jako v tržním hospodářství.
(78)
Na základě výše uvedených skutečností se žádnému z deseti spolupracujících vyvážejících výrobců v ČLR nebo jejich skupin žádajících o zacházení jako v tržním hospodářství nepodařilo prokázat, že jsou splněna kritéria stanovená v čl. 2 odst. 7 písm. c) základního nařízení.
2. Individuální zacházení
(79)
Podle čl. 2 odst. 7 písm. a) základního nařízení se pro země spadající pod uvedený článek případné clo ukládá s celostátní platností kromě případů, kdy jsou společnosti schopny prokázat, že splňují kritéria stanovená v čl. 9 odst. 5 základního nařízení. Tato kritéria jsou ve stručné a souhrnné podobě a pouze pro orientaci uvedena níže:
-
v případě plného nebo částečného zahraničního vlastnictví daných podniků nebo společných podniků (joint ventures) mohou vývozci svobodně repatriovat základní kapitál a zisky,
-
vývozní ceny a množství a prodejní a dodací podmínky byly svobodně určeny,
-
většinu akcií nebo podílů vlastní soukromé osoby a buď jsou státní úředníci zasedající ve správní radě nebo zastávající klíčové řídící funkce v menšině, nebo je společnost dostatečně nezávislá na státních zásazích,
-
měnové přepočty se provádějí podle tržních směnných kursů a
-
státní zásahy nejsou takového rozsahu, aby umožňovaly obcházení individuálních antidumpingových opatření.
(80)
Tři vyvážející výrobci zařazeni do vzorku a sedm vyvážejících výrobců nezařazených do vzorku, kteří požádali o zacházení v tržním hospodářství, požádali rovněž o individuální zacházení v případě, že by jim zacházení jako v tržním hospodářství nebylo přiznáno. Dva vyvážející výrobci zařazení do vzorku a čtyři vyvážející výrobci, kteří nebyli do vzorku zařazeni, požádali pouze o individuální zacházení. V souladu s čl. 17 odst. 1 základního nařízení byly přezkoumány žádosti o individuální zacházení podané pouze společnostmi, které byly zařazeny do vzorku.
(81)
Vzhledem ke skutečnosti, že všechny žádosti o zacházení jako v tržním hospodářství byly předběžně zamítnuty, bylo na základě dostupných informací předběžně zjištěno, že všechny společnosti zařazené do vzorku, které požádaly o individuální zacházení, splňují kritéria pro jeho přiznání.
3. Individuální zjišťování
(82)
Žádosti o individuální zjišťování podle čl. 17 odst. 3 základního nařízení předložilo sedm spolupracujících vyvážejících výrobců nebo jejich skupin nezařazených do vzorku.
(83)
V této fázi řízení Komise o žádostech o individuální zjišťování nerozhodla a tato rozhodnutí budou přijata v příhodné době.
4. Běžná hodnota
4.1. Volba srovnatelné země
(84)
Podle čl. 2 odst. 7 písm. a) základního nařízení musí být běžná hodnota pro vyvážející výrobce, jimž nebylo přiznáno zacházení jako v tržním hospodářství, stanovena na základě domácích cen nebo početně zjištěné běžné hodnoty ve srovnatelné zemi.
(85)
V oznámení o zahájení řízení uvedla Komise záměr použít pro účely stanovení běžné hodnoty jako vhodnou srovnatelnou zemi Ruskou federaci a zúčastněné strany byly vyzvány, aby se k tomu vyjádřily.
(86)
Komise obdržela řadu podání, v nichž se uvádělo, že Rusko není vhodnou srovnatelnou zemí. V obdržených informacích se zejména uvádělo, že Rusko je trhem s porcelánem nejvyšší kvality, který se specializuje na ozdobný porcelán z drahých materiálů, přičemž domácí výroba dotčeného výrobku je v porovnání s domácí spotřebou poměrně malá. Ruský trh je mimoto chráněn necelními překážkami, například certifikačními systémy GHOST. Usuzovalo se tudíž, že Rusko není vhodnou srovnatelnou zemí.
(87)
Komise proto zkoumala, zda by přiměřenou volbou srovnatelné země mohly být i jiné země, a zaslala dopisy známým výrobcům v řadě zemí, včetně Thajska, Indie, Malajsie, Turecka, Brazílie, Ukrajiny, Indonésie, Egypta, Kolumbie, Jižní Koreje, Bangladéše a Argentiny, na jejichž základě výrobci z Indie, Turecka, Brazílie a Ruska potvrdili, že jsou ochotni s Komisí spolupracovat. Odpověď na dotazník však zaslali pouze tři výrobci z Brazílie, Thajska a Ruska. Šetřením bylo prokázáno, že Brazílie má konkurenční domácí trh pro keramické stolní a kuchyňské nádobí a náčiní s řadou výrobců a poměrně nízkými cly. Údaje, které poskytl spolupracující brazilský výrobce, byly analyzovány a bylo zjištěno, že se jedná o spolehlivé informace, na jejichž základě lze stanovit běžnou hodnotu.
(88)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem a s přihlédnutím ke všem informacím, které byly k dispozici v této fázi řízení, byla v souladu s čl. 2 odst. 7 písm. a) základního nařízení jako srovnatelná země předběžně vybrána Brazílie.
4.2. Stanovení běžné hodnoty
(89)
Jelikož byly všechny žádosti o zacházení jako v tržním hospodářství zamítnuty, byla podle čl. 2 odst. 7 písm. a) základního nařízení běžná hodnota pro všechny čínské vyvážející výrobce stanovena na základě informací poskytnutých výrobcem ve srovnatelné zemi.
(90)
Komise v souladu s čl. 2 odst. 2 základního nařízení nejprve zkoumala, zda byl prodej obdobného výrobku v Brazílii nezávislým odběratelům reprezentativní. Bylo zjištěno, že spolupracující brazilský výrobce prodává obdobný výrobek na domácím brazilském trhu v reprezentativním množství v porovnání s dotčeným výrobkem vyváženým do Unie vyvážejícími výrobci zařazenými do vzorku.
(91)
Komise poté zkoumala, zda tento prodej může být považován za uskutečněný v běžném obchodním styku podle čl. 2 odst. 4 základního nařízení. Toto ověření proběhlo stanovením podílu ziskového prodeje nezávislým odběratelům. Prodejní transakce byly považovány za ziskové v případě, kdy se jednotková cena rovnala výrobním nákladům, nebo byla vyšší. Byly proto stanoveny výrobní náklady brazilského výrobce během období šetření.
(92)
U typů výrobků, u nichž se více než 80 % objemu prodeje daného typu na domácím trhu uskutečnilo za cenu vyšší, než jsou výrobní náklady, a vážený průměr prodejní ceny daného typu dosahoval nejméně výše jednotkových výrobních nákladů, byla běžná hodnota podle typu výrobku vypočítána jako vážený průměr skutečných cen veškerého prodeje daného typu na domácím trhu, bez ohledu na skutečnost, zda byl tento prodej ziskový, či nikoli.
(93)
Pokud objem ziskového prodeje určitého typu výrobku představoval nejvýše 80 % celkového objemu prodeje daného typu nebo pokud vážený průměr ceny daného typu nedosahoval jednotkových výrobních nákladů, vycházela běžná hodnota ze skutečné ceny na domácím trhu, která byla vypočítána jako vážený průměr ceny pouze ziskového domácího prodeje daného typu výrobku v období šetření.
(94)
Pokud jde o neziskové typy výrobku, běžná hodnota byla vypočítána za použití výrobních nákladů brazilského výrobce s připočtením prodejních, správních a režijních nákladů a ziskového rozpětí u typů výrobku brazilského výrobce, které jsou ziskové.
5. Vývozní ceny u vyvážejících výrobců, kterým bylo přiznáno individuální zacházení
(95)
Jelikož všichni spolupracující vyvážející výrobci, kterým bylo přiznáno individuální zacházení, prodávali na vývoz do Unie přímo nezávislým odběratelům v Unii, byly vývozní ceny v souladu s čl. 2 odst. 8 základního nařízení stanoveny na základě skutečně zaplacených cen nebo cen, které je třeba zaplatit za dotčený výrobek.
6. Srovnání
(96)
Běžná hodnota a vývozní cena byly srovnány na základě ceny ze závodu. Dumpingová rozpětí byla stanovena srovnáním jednotlivých cen ze závodu účtovaných vývozci zařazenými do vzorku s cenami výrobce ve srovnatelné zemi při prodeji na domácím trhu nebo případně s početně zjištěnou běžnou hodnotou.
(97)
Za účelem zajištění spravedlivého porovnání běžné hodnoty a vývozní ceny byly podle čl. 2 odst. 10 základního nařízení provedeny náležité úpravy o rozdíly ovlivňující ceny a srovnatelnost cen. Ve vhodných případech byly provedeny úpravy s ohledem na obchodní úroveň, rozdíly ve fyzických vlastnostech a jiné faktory ovlivňující srovnatelnost cen, zejména „značky“.
(98)
Nejprve bylo přezkoumáno, zda je odůvodněna úprava s ohledem na obchodní úroveň podle čl. 2 odst. 10 písm. d) základního nařízení. V této souvislosti bylo zjištěno, že se čínský vývoz v zásadě uskutečňuje na velkoobchodní úrovni, zatímco ve srovnatelné zemi se prodej uskutečňuje i na maloobchodní úrovni. Při šetření bylo dále zjištěno, že na obou trzích ovlivňují výši cen, a tudíž i spravedlivé srovnání vývozní ceny a běžné hodnoty, různé distribuční kanály. Šetření taktéž prokázalo, že se většina čínského vývozu uskutečňuje ve velkých objemech, zatímco se většina domácího prodeje ve srovnatelné zemi uskutečnila v menším množství, což mělo na těchto dvou relevantních trzích za následek cenové rozdíly na stejné obchodní úrovni. Za účelem spravedlivého srovnání vývozní ceny a běžné hodnoty byla proto běžná hodnota upravena na základě cenových rozdílů na stejné obchodní úrovni ve srovnatelné zemi a případných cenových rozdílů, které byly zjištěny s ohledem na množství prodávané na každé obchodní úrovni.
(99)
Za druhé se ověřovalo, zda je odůvodněna úprava s ohledem na rozdíly ve fyzických vlastnostech podle čl. 2 odst. 10 písm. a) základního nařízení. V této souvislosti bylo šetřením zjištěno, že čínští vyvážející výrobci zařazují své výrobky do pěti různých jakostních tříd od A do E se značnými cenovými rozdíly. Velká většina vývozu do Unie se však týká výrobků v jakostní třídě A, B nebo C či jejich kombinace. Tato klasifikace však není univerzální ani není založena na obecných odvětvových normách, nýbrž je spíše specifická pro jednotlivé společnosti a umožňuje rozdíly v cenách. Výrobce ve srovnatelné zemi prodává na druhou stranu na domácím brazilském trhu pouze výrobky odpovídající jakostní třídě A, a bylo tudíž zjištěno, že je tím dotčena srovnatelnost cen. Vývozní cena byla proto upravena na úroveň čínské jakostní třídy A, aby byla srovnatelná s výrobkem, který výrobce ve srovnatelné zemi prodává na brazilském trhu.
(100)
Při šetření bylo za třetí zjištěno, že brazilský výrobce prodává na brazilském trhu pouze značkové výrobky, zatímco čínští vyvážející výrobci neprodávají značkové výrobky, nýbrž tzv. výrobky „soukromých značek“ nebo neznačkové keramické stolní a kuchyňské nádobí a náčiní. Značkové výrobky pokládají zákazníci obvykle za výrobky, které mají určitou prestiž, zaručenou kvalitu a design, a vyžadují proto vyšší tržní ceny, zatímco neznačkové výrobky (výrobky soukromých značek) mají sice stejné fyzické a technické vlastnosti, obvykle se však prodávají za podstatně nižší ceny. Ačkoliv přidanou hodnotu značkového výrobku nelze obvykle přesně vyčíslit, jelikož závisí na mnoha různých činitelích, jako je vnímání spotřebitelů, rozpoznání značky a jiné nevyčíslitelné faktory, brazilský výrobce v tomto konkrétním případě potvrdil, že jeho značkové keramické výrobky mohou být na brazilském trhu prodávány za podstatně vyšší ceny než ostatní neznačkové výrobky. Byla proto provedena další úprava běžné hodnoty podle čl. 2 odst. 10 písm. k) základního nařízení.
(101)
Případně byly provedeny další úpravy s ohledem na náklady na dopravu, pojištění, manipulaci a vedlejší náklady, jakož i náklady spojené s balením, úvěry, bankovními poplatky a provizemi ve všech případech, kdy bylo zjištěno, že jsou přiměřené, správné a podložené důkazy.
7. Dumpingová rozpětí
(102)
Dumpingová rozpětí pro vyvážející výrobce, kterým bylo uděleno individuální zacházení, byla v souladu s čl. 2 odst. 11 a 12 základního nařízení určena na základě srovnání vážené průměrné běžné hodnoty stanovené pro srovnatelnou zemi, která byla upravena, s váženou průměrnou vývozní cenou každé společnosti, která byla upravena, a byla vyjádřena jako procentní podíl z ceny CIF na hranice Unie před proclením.
(103)
Pro spolupracující vyvážející výrobce, kteří nebyli zařazeni do vzorku, byl vypočítán vážený průměr dumpingových rozpětí vyvážejících výrobců zařazených do vzorku. Na tomto základě činí prozatímní dumpingové rozpětí pro vyvážející výrobce, kteří nebyli zařazeni do vzorku, vyjádřené jako procentní podíl z ceny CIF na hranice Unie před proclením 26,6 %.
(104)
Za účelem vypočtení celostátního dumpingového rozpětí použitelného na nespolupracující nebo neznámé vyvážející výrobce v ČLR byla nejprve stanovena úroveň spolupráce tím, že se objem vývozu do Unie, jak jej uvedli spolupracující vyvážející výrobci, porovnal s odpovídajícími statistikami Eurostatu.
(105)
V tomto šetření se úroveň spolupráce ze strany ČLR považovala u tak roztříštěného výrobního odvětví za vysokou, jelikož vyvážející výrobci, kteří se přihlásili, představovali více než 60 % celkového vývozu dotčeného výrobku z ČLR do Unie. Celostátní dumpingové rozpětí platné pro všechny ostatní vyvážející výrobce bylo proto určeno na základě váženého průměru nejvyšších dumpingových rozpětí, která byla stanovena u reprezentativních typů výrobku, a objemu vyvážejících výrobců zařazených do vzorku. Na tomto základě bylo prozatímní celostátní dumpingové rozpětí stanoveno ve výši 58,8 % ceny CIF na hranice Unie před proclením.
(106)
Na tomto základě činí prozatímní dumpingová rozpětí vyjádřená jako procentní podíl z ceny CIF na hranice Unie před proclením:
Společnost
Prozatímní dumpingové rozpětí
Hunan Hualian China Industry Co., Ltd; Hunan Hualian Ebillion Industry Co., Ltd; Hunan Liling Hongguanyao China Industry Co., Ltd a Hunan Hualian Yuxiang China Industry Co., Ltd
26,8 %
Guangxi Sanhuan Enterprise Group Holding Co., Ltd
31,2 %
CHL Porcelain Industries Ltd
30,0 %
Shandong Zibo Niceton-Marck Huaguang Ceramics Limited; Zibo Huatong Ceramics Co., Ltd; Shandong Silver Phoenix Co., Ltd; Niceton Ceramics (Linyi) Co., Ltd a Linyi Jingshi Ceramics Co., Ltd
17,6 %
Guangxi Province Beiliu City Laotian Ceramics Co., Ltd
23,0 %
Spolupracující vyvážející výrobci nezařazení do vzorku
26,6 %
Celostátní dumpingové rozpětí
58,8 %
D. ÚJMA
1. Výroba v Unii a výrobní odvětví Unie
(107)
Ke zjištění celkové výroby v Unii byly použity veškeré dostupné informace týkající se výrobců v Unii, včetně údajů uvedených v podnětu a následných podáních, pokud jde o výrobce, kteří se v tomto šetření nepřihlásili. Celková výroba obdobného výrobku v Unii byla odhadnuta pomocí extrapolace údajů, které poskytla evropská a vnitrostátní sdružení a které byly porovnány s údaji předloženými jednotlivými výrobci a rovněž s výzkumnými a statistickými zdroji.
(108)
Během období šetření vyrábělo v Unii obdobný výrobek více než 200 výrobců. Na základě uvedeném v předchozím bodě odůvodnění byla celková výroba v Unii během období šetření odhadnuta přibližně na 240 200 tun. Výrobci v Unii, kteří představují celkovou výrobu v Unii, tvoří výrobní odvětví Unie ve smyslu čl. 4 odst. 1 základního nařízení a dále se na ně odkazuje jako na „výrobní odvětví Unie“. Výrobní odvětví Unie bylo rozděleno na dva segmenty: malé a střední podniky a větší společnosti. Na malé a střední podniky připadalo v tomto období 42 % celkové výroby v Unii. Výroba v Unii je velmi roztříštěná, třebaže se soustředí v České republice, Francouzské republice (Francii), Německu, Itálii, Polské republice (Polsku), Portugalské republice (Portugalsku), Rumunsku, Španělském království (Španělsku) a Spojeném království Velké Británie a Severního Irska (Spojené království).
2. Spotřeba v Unii
(109)
Spotřeba v Unii byla stanovena na základě dovozních statistik Eurostatu pro výrobek, jehož se týká toto šetření, a informací o prodeji výrobního odvětví Unie na trhu Unie.
(110)
Na tomto základě se spotřeba v Unii vyvíjela takto:
Tabulka 1
Objem (v tunách)
2008
2009
2010
OŠ
Spotřeba v Unii
826 896
687 609
750 830
726 614
Index (2008 = 100)
100
83
91
88
(111)
V posuzovaném období se spotřeba keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní v Unii celkově snížila o 12 %. K největšímu poklesu o 17 % došlo mezi rokem 2008 a 2009.
(112)
Tento celkový pokles spotřeby v posuzovaném období je nutno posoudit ve spojení se zotavováním se po hospodářské krizi v roce 2009. Vyhlídky trhu s keramickým stolním a kuchyňským nádobím a náčiním jsou dobré (6).
3. Dovoz z dotčené země
3.1. Objem, cena a podíl dumpingového dovozu z dotčené země na trhu
(113)
Podle údajů Eurostatu se objem, podíl na trhu a průměrné ceny dovozu dotčeného výrobku vyvíjely takto:
Tabulka 2
Dovoz z ČLR
2008
2009
2010
OŠ
Objem dovozu (v tunách)
535 593
449 346
516 618
485 814
Index (2008 = 100)
100
84
96
91
Podíl na trhu
64,8 %
65,3 %
68,8 %
66,9 %
Průměrná dovozní cena (v EUR/t)
1 274
1 307
1 473
1 499
Index (2008 = 100)
100
103
116
118
(114)
Objem celkového dovozu z Číny během posuzovaného období klesl o 9 % a v období šetření činil 485 814 tun. Pokud však jde o procentní vyjádření, je třeba podotknout, že se dovoz z Číny snížil méně než celková spotřeba v EU. Při analýze z hlediska celého posuzovaného období vzrostl podíl čínského dovozu na trhu z 64,8 % v roce 2008 na 66,9 % v období šetření.
(115)
Dovozní cena během posuzovaného období vzrostla o 17,7 %, a to z 1 274 EUR/t na 1 499 EUR/t. Jedná se o průměrnou cenu veškerého dovozu dotčeného výrobku za tunu, a trend mohl být proto ovlivněn změnami v sortimentní skladbě.
3.2. Cenové podbízení
(116)
Pro účely stanovení cenového podbízení byly vážené průměrné prodejní ceny výrobců v Unii zařazených do vzorku účtované odběratelům na trhu Unie, kteří nejsou ve spojení, upravené na úroveň cen ze závodu, tj. po odečtení přepravních nákladů v Unii a slev z ceny a rabatů, porovnány s odpovídajícími váženými průměrnými cenami spolupracujících vývozců z ČLR účtovanými prvnímu nezávislému odběrateli na trhu Unie, tj. očištěnými od slev a v případě potřeby upravenými na cenu CIF na hranice Unie, které byly upraveny rovněž s ohledem na stávající cla, náklady na celní odbavení a náklady po dovozu. Ceny výrobků v nižších jakostních třídách byly upraveny na ceny v jakostní třídě A, jelikož se zjistilo, že z hlediska spotřebitele soutěží výrobky v nižších jakostních třídách s výrobky jakostní třídy A, jak bylo uvedeno rovněž v (61). bodě odůvodnění. Ceny výrobního odvětví Unie byly upraveny o rozdíly v obchodní úrovni a případně tak, aby se vyrovnaly rozdíly v ceně spojené se značkami.
(117)
Srovnání prokázalo, že během období šetření byly ceny dotčených dumpingových výrobků pocházejících z ČLR a prodávaných v Unii nižší než prodejní ceny výrobního odvětví Unie, v procentním vyjádření ve vztahu k těmto cenám, o 26,3 % až 47,6 %.
4. Situace výrobního odvětví Unie
4.1. Obecně
(118)
V souladu s čl. 3 odst. 5 základního nařízení Komise posoudila veškeré hospodářské činitele a ukazatele, které ovlivňují situaci výrobního odvětví Unie.
(119)
Makroekonomické ukazatele (výroba, výrobní kapacita, využití kapacity, objem prodeje, podíl na trhu, zaměstnanost, produktivita a velikost dumpingových rozpětí) byly posouzeny na úrovni celého výrobního odvětví Unie. Posouzení se zakládalo na informacích, které poskytla evropská a vnitrostátní sdružení a které byly srovnány s údaji předloženými výrobci v Unii a s dostupnými oficiálními statistikami.
(120)
Analýza mikroekonomických ukazatelů (zásoby, prodejní ceny, ziskovost, peněžní tok, investice, návratnost investic, schopnost získat kapitál, mzdy a výrobní náklady) byla provedena na úrovni výrobců v Unii, kteří byli zařazeni do vzorku. Posouzení se zakládalo na jejich údajích, které byly řádně ověřeny.
(121)
U některých mikroekonomických ukazatelů (prodejní cena, ziskovost, návratnost investic a výrobní náklady) byly výsledky společností z určitého segmentu, které byly zařazeny do vzorku, váženy podle podílu tohoto segmentu na celkové výrobě v Unii (s použitím specifické váhy s ohledem na objemy výroby každého segmentu v celém odvětví keramického stolního nádobí a náčiní - 42 % u malých a středních podniků, 58 % u ostatních společností). Takto bylo zajištěno, že výsledky velkých společností nenarušují analýzu újmy, nýbrž že byla pokud možno náležitě zohledněna situace menších společností, na něž společně připadá velká část výroby v Unii.
4.2. Makroekonomické ukazatele
4.2.1. Výroba, výrobní kapacita a využití kapacity
(122)
V posuzovaném období se výroba, výrobní kapacita a využití kapacity výrobního odvětví Unie vyvíjely takto:
Tabulka 3
2008
2009
2010
OŠ
Objem výroby (v tunách)
281 300
230 300
235 700
240 200
Index (2008 = 100)
100
82
84
85
Výrobní kapacita (v tunách)
371 540
361 253
326 573
324 072
Index (2008 = 100)
100
97
88
87
Využití kapacity
75,7 %
63,8 %
72,2 %
74,1 %
Index (2008 = 100)
100
84
95
98
(123)
V posuzovaném období se výroba výrobního odvětví Unie snížila o 15 %. Celkově byl pokles výraznější než snížení spotřeby v Unii v témže období. V roce 2010 se výroba nezvyšovala stejným tempem jako spotřeba.
(124)
Výrobní kapacita výrobního odvětví Unie se v posuzovaném období snížila o 13 %. Navzdory tomuto poklesu se míra využití kapacity výrobního odvětví v posuzovaném období dále snižovala, a to celkem o 2 % na 74,1 %.
4.2.2. Objem prodeje a podíl na trhu
(125)
V posuzovaném období klesal prodej výrobního odvětví Unie na trhu Unie odběratelům, kteří nejsou ve spojení, rychlejším tempem (o 8 % více) než spotřeba. Podotýká se, že mezi rokem 2009 a 2010 se objem prodeje dále snižoval, zatímco spotřeba v Unii vzrostla o 8 %.
Tabulka 4
Objem (v tunách)
2008
2009
2010
OŠ
Prodej v Unii
190 332
156 798
152 609
152 095
Index (2008 = 100)
100
82
80
80
(126)
Podíl výrobního odvětví Unie na trhu se v posuzovaném období snížil o 9 % neboli o 2,1 procentního bodu.
Tabulka 5
2008
2009
2010
OŠ
Podíl na trhu v Unii
23,0 %
22,8 %
20,3 %
20,9 %
Index (2008 = 100)
100
99
88
91
4.2.3. Zaměstnanost a produktivita
(127)
Zaměstnanost se v celém posuzovaném období snižovala a celkem klesla o 21 %. Tato tendence odpovídala poklesu objemu prodeje na trhu Unie odběratelům, kteří nejsou ve spojení.
Tabulka 6
2008
2009
2010
OŠ
Počet zaměstnanců
31 559
26 146
24 993
25 093
Index (2008 = 100)
100
83
79
79
(128)
Produktivita pracovníků výrobního odvětví Unie, měřená jako výstup na zaměstnance za rok, v posuzovaném období vzrostla o 8 %. To je částečně způsobeno snahou výrobního odvětví Unie reagovat na tlak, který vyvíjel dumpingový dovoz z Číny.
Tabulka 7
2008
2009
2010
OŠ
Produktivita (v tunách na zaměstnance)
8,9
8,8
9,4
9,6
Index (2008 = 100)
100
99
106
108
4.2.4. Velikost dumpingového rozpětí
(129)
Dumpingová rozpětí jsou uvedena výše v oddíle týkajícím se dumpingu. Všechna zjištěná dumpingová rozpětí jsou podstatně vyšší než nepatrná. Vzhledem k objemům a cenám dumpingového dovozu nelze dopad skutečného dumpingového rozpětí považovat za zanedbatelný.
4.3. Mikroekonomické ukazatele
4.3.1. Zásoby
(130)
Konečný stav zásob výrobního odvětví Unie se v posuzovaném období v absolutním vyjádření snížil o 14 %. Šetření ukázalo, že u tohoto druhu výrobního odvětví, které obvykle pracuje na zakázku, se nejedná o rozhodující ukazatel.
Tabulka 8
2008
2009
2010
OŠ
Zásoby (v tunách)
7 754
6 647
7 611
6 647
Index (2008 = 100)
100
86
98
86
4.3.2. Prodejní ceny
(131)
Prodejní ceny výrobního odvětví Unie na trhu Unie se v posuzovaném období snížily o 12 %.
Tabulka 9
2008
2009
2010
OŠ
Průměrná cena v EU při prodeji odběratelům, kteří nejsou ve spojení (v EUR/t)
4 103
3 818
3 811
3 615
Index (2008 = 100)
100
93
93
88
4.3.3. Ziskovost, peněžní tok, investice, návratnost investic, schopnost získat kapitál a mzdy
(132)
V posuzovaném období se ziskovost, peněžní tok, návratnost investic, schopnost získat kapitál, investice a mzdy ve výrobním odvětví Unie vyvíjely takto:
Tabulka 10
2008
2009
2010
OŠ
Čistý zisk při prodeji v Unii odběratelům, kteří nejsou ve spojení (v % z čistého obratu z prodeje)
4,2 %
2,2 %
0,1 %
3,5 %
Peněžní tok (v EUR)
10 531 970
6 205 824
9 267 381
11 998 647
Index (2008 = 100)
100
59
88
114
Čisté investice (v EUR)
13 686 363
9 423 983
10 805 215
9 690 923
Index (2008 = 100)
100
69
79
71
Návratnost investic (čistý zisk v % čisté účetní hodnoty investic)
19,2 %
14,8 %
-51,3 %
5,5 %
Index (2008 = 100)
100
77
- 267
29
Roční mzdové náklady na zaměstnance
20 436
20 526
21 619
20 832
Index (2008 = 100)
100
100
106
102
(133)
Ziskovost výrobního odvětví Unie se v posuzovaném období snížila o 0,7 procentního bodu. Ziskovost byla nejnižší v roce 2010, kdy pokles mezi rokem 2008 a 2010 dosáhl 4,1 procentního bodu.
(134)
Je třeba zdůraznit, že situace výrobního odvětví Unie byla nejistá již na počátku posuzovaného období, a to kvůli obrovskému objemu levného dovozu z Číny na trh Unie, který v období 2002-2004 prudce vzrostl a po zrušení dovozních kvót u tohoto dovozu od roku 2005 dosáhl velmi významného podílu na trhu. To bylo příčinou významné restrukturalizace odvětví, která byla na počátku posuzovaného období v závěrečné fázi.
(135)
Vzhledem k tomuto vývoji před posuzovaným obdobím nelze zisk, jehož bylo dosaženo na počátku posuzovaného období, považovat za běžný zisk. Jelikož v této souvislosti nebyly obdrženy žádné informace, usuzuje se, že jako vhodné srovnávací měřítko může předběžně sloužit běžná úroveň zisku u jiného široce používaného a důležitého spotřebního výrobku, který byl předmětem antidumpingového šetření, a to usňové obuvi. Tato úroveň zisku činí 6 % (7). Je tudíž zřejmé, že celkově nebylo výrobní odvětví Unie během celého posuzovaného období schopno dosáhnout úrovně zisku, kterou lze u tohoto výrobku považovat za přijatelnou.
(136)
Peněžní tok výrobního odvětví Unie se v posuzovaném období značně zvýšil. To však lze přičíst některým větším a zavedeným společnostem, u malých a středních podniků tomu tak nebylo. Výše čistých investic klesla o 33 %. Je však třeba podotknout, že do konce posuzovaného období investice u malých a středních podniků téměř neexistovaly. Pouze dvě společnosti, které nepatří k malým a středním podnikům, si mohly dovolit uskutečnit v posuzovaném období významné investice. V průběhu celého posuzovaného období se návratnost investic snižovala více než ziskovost.
(137)
Mezi rokem 2008 a obdobím šetření vzrostla průměrná mzda na zaměstnance o 2 %. Tento růst mzdových nákladů je podstatně nižší než celkový vývoj mzdových nákladů v Unii v průběhu posuzovaného období, což naznačuje, že se výrobní odvětví Unie snažilo zachovat mzdy na co nejnižší úrovni.
4.3.4. Výrobní náklady
(138)
V posuzovaném období se výrobní náklady snížily o 10 %.
Tabulka 11
2008
2009
2010
OŠ
Výrobní náklady (v EUR/t)
3 578
3 583
3 514
3 230
Index (2008 = 100)
100
100
98
90
5. Závěr ohledně újmy
(139)
Šetření prokázalo, že ukazatele újmy, jako je objem výroby, kapacita, prodej odběratelům, kteří nejsou ve spojení, a zaměstnanost, se v posuzovaném období zhoršily.
(140)
Ukazatele újmy týkající se finanční situace výrobců v Unii, jako je ziskovost, investice a návratnost investic, se v posuzovaném období vyvíjely negativně.
(141)
Ziskovost nejenže nedosáhla uspokojivé úrovně pro dané odvětví, nýbrž se v posuzovaném období zhoršila. Trvalé snižování prodejních cen výrobního odvětví Unie znamenalo, že výrobní odvětví nebylo schopno dosáhnout téměř žádného zisku.
(142)
Produktivita výrobního odvětví Unie se v posuzovaném období zvýšila, přičemž důvodem je především jeho značná snaha soutěžit s významným dumpingovým čínským dovozem.
(143)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem se vyvozuje předběžný závěr, že výrobnímu odvětví Unie byla způsobena podstatná újma ve smyslu čl. 3 odst. 5 základního nařízení.
E. PŘÍČINNÁ SOUVISLOST
1. Úvod
(144)
V souladu s čl. 3 odst. 6 a 7 základního nařízení bylo zkoumáno, zda dumpingový dovoz pocházející z ČLR způsobil výrobnímu odvětví Unie újmu v takové míře, že ji lze označit za podstatnou. Byly přezkoumány i jiné známé činitele, které mohly vedle dumpingového dovozu výrobnímu odvětví Unie způsobovat újmu, aby bylo zajištěno, že případná újma způsobená těmito jinými činiteli nebude připsána dumpingovému dovozu.
2. Účinek dumpingového dovozu
(145)
Šetření prokázalo, že se spotřeba v Unii během posuzovaného období snížila o 12 %. Zatímco objem dumpingového dovozu z Číny klesl přibližně o 9 %, jeho podíl na trhu současně vzrostl. Objem prodeje výrobního odvětví Unie klesl o 20 % a podíl na trhu se zmenšil z 23 % v roce 2008 na 20,9 % v období šetření.
(146)
V období od roku 2009 do konce období šetření spotřeba v Unii rostla, zatímco se podíl výrobního odvětví Unie na trhu snižoval, na rozdíl od dumpingového dovozu z Číny, jehož podíl na trhu se v tomto období značně zvýšil.
(147)
Ceny dumpingového dovozu z Číny v posuzovaném období rostly. I když se v posuzovaném období průměrná cena dovozu z Číny zvýšila o 18 %, tyto ceny byly trvale nižší než prodejní ceny výrobního odvětví Unie, zejména v období šetření, a vyvíjely tudíž tlak na ceny na trhu v Unii. Snižování prodejních cen výrobního odvětví Unie na trhu Unie a jeho ziskovosti lze proto přičíst stlačování cen, které na trhu Unie způsoboval dumpingový dovoz z Číny. Pokles výrobních nákladů výrobního odvětví Unie a snížení zaměstnanosti prokazuje snahu výrobního odvětví reagovat na tento dovoz.
(148)
Na základě výše uvedených skutečností se vyvozuje závěr, že existence čínského dovozu a zvýšení podílu dumpingového dovozu z Číny s cenami podstatně nižšími, než jsou ceny výrobního odvětví Unie, na trhu hrálo rozhodující roli v podstatné újmě způsobené výrobnímu odvětví Unie, která se projevuje zejména v jeho špatné finanční situaci a zhoršování u většiny ukazatelů újmy.
3. Účinky jiných činitelů
(149)
V rámci příčinné souvislosti byly zkoumány tyto jiné činitele: vývoj poptávky na trhu Unie a její segmentace, vývozní výkonnost výrobního odvětví Unie, dovoz výrobku, jehož se týká toto šetření, z ostatních zemí, protisoutěžní praktiky na trhu Unie, rozdíly ve výrobních metodách a trh s použitým zbožím. Analyzovány byly i další činitele.
3.1. Dovoz z jiných třetích zemí než z dotčené země
(150)
Objem dovozu z ostatních třetích zemí v posuzovaném období je uveden v následující tabulce. Trendy týkající se množství a cen vycházejí z údajů Eurostatu.
Tabulka 12
2008
2009
2010
OŠ
Objem dovozu ze všech ostatních třetích zemí (v tunách)
100 971
81 464
81 602
88 706
Index (2008 = 100)
100
81
81
88
Podíl na trhu
12,2 %
11,8 %
10,9 %
12,2 %
Průměrná dovozní cena (v EUR/t)
2 378
2 354
2 591
2 522
Index (2008 = 100)
100
99
109
106
Objem dovozu z Turecka (v tunách)
36 952
33 275
32 887
40 553
Index (2008 = 100)
100
90
89
110
Podíl na trhu
4,5 %
4,8 %
4,4 %
5,6 %
Průměrná dovozní cena (v EUR/t)
2 027
2 014
2 171
2 058
Index (2008 = 100)
100
99
107
102
(151)
Dovoz ze třetích zemí se v posuzovaném období snížil o 12 %, zatímco podíl tohoto dovozu na trhu byl poměrně stálý.
(152)
Je třeba podotknout, že průměrné ceny dovozu z ostatních třetích zemí v posuzovaném období vzrostly o 6 % a byly trvale vyšší než průměrná prodejní cena čínského vývozu (v období šetření o 68 %).
(153)
CCCLA uvedla, že se mezi rokem 2010 a 2011 dovoz z Turecka zvýšil o 8 % a že ceny dovozu z Turecka byly údajně vyšší než ceny dovozu z Číny přibližně pouze o 20 %.
(154)
Co se týká tohoto tvrzení, uvádí se, že při srovnání situace na počátku a na konci posuzovaného období vzrostl objem dovozu z Turecka o 10 % neboli o 1,1 procentního bodu, jeho průměrné ceny však byly trvale mnohem vyšší (od 37 % do 60 %) než ceny čínského dovozu. Na tento dovoz nikdy nepřipadal podíl na trhu vyšší než 5,6 %. Lze tudíž těžko dospět k závěru, že podstatnou újmu způsobil výrobnímu odvětví Unie turecký dovoz.
(155)
Z výše uvedených důvodů se vyvozuje závěr, že dovoz z ostatních třetích zemí neovlivnil podstatně situaci výrobního odvětví Unie.
3.2. Segmenty trhu
(156)
Sdružení dovozců se sídlem v Německu a někteří jeho členové uvedli, že na základě cen pro konečného spotřebitele, jakosti výrobku a prodejních kanálů je nutno trh s keramickými výrobky, kterých se týká toto šetření, rozdělit nejméně na tyto tři segmenty: špičkové výrobky (vysoká jakost, vysoké ceny), výrobky střední/nízké kategorie (střední/nízká jakost, střední/nízké ceny) a zvláštní výrobky (například dekorativní předměty, suvenýry, květináče a hotelový porcelán). Většina výroby v Unii je údajně prodávána na trhu špičkových výrobků a/nebo zvláštních výrobků, zatímco čínský dovoz patří převážně do segmentu trhu s levnými výrobky. Výrobní odvětví Unie se zaměřuje většinou spíše na prodej v malých obchodech než na místech, kde nakupují běžní spotřebitelé. Čínský dovoz proto nesoutěží přímo s výrobou v Unii.
(157)
Šetření však tato tvrzení nepotvrdilo. Za prvé se podotýká, že obdobný výrobek nezahrnuje některé předměty, na něž tyto strany odkazují, například čistě dekorativní předměty (viz (51). a (52). bod odůvodnění). Šetření za druhé prokázalo, že současná výroba v Unii zásobuje všechny trhy stejně jako čínský dovoz. Příslušná část čínského dovozu by ve skutečnosti spadala do segmentů špičkových nebo zvláštních výrobků. Jeden britský dovozce uvedl, že z Číny dováží špičkové výrobky, a skupina společností z EU s výrobními zájmy v Číně poukázala na velmi vysoké ceny, které na trhu Unie účtuje za své kameninové výrobky pocházející z Číny.
(158)
Závěrem se odkazuje na oddíl B.1.2, v němž byl vyvozen závěr, že se všechny typy dotčeného výrobku a obdobného výrobku považují za jediný výrobek. Analýzu je tudíž nutno provést na úrovni dotčeného výrobku a obdobného výrobku. Jakékoli tvrzení ohledně určitých segmentů proto nelze uznat.
3.3. Spotřeba a poptávka
(159)
Evropské sdružení dovozců a maloobchodníků a CCCLA poukázaly na snižování poptávky v Unii. Jeden dovozce nezařazený do vzorku uvedl, že se poptávka po porcelánu, zejména s ohledem na vedlejší a doplňkový sortiment a v soukromém sektoru, prudce snižuje a že ostatní poptávka je mimořádně diverzifikovaná. Několik stran obdobně tvrdilo, že kvůli měnící se módě nyní spotřebitelé hledají cenově dostupné keramické stolní a kuchyňské nádobí a náčiní. Podle názoru jednoho velkoobchodníka se trh pro špičkové výrobky zmenšuje a bude se zmenšovat i v dalších letech.
(160)
Podle výše uvedeného evropského sdružení dovozců a maloobchodníků vysvětluje pokles prodeje a výroby výrobců v Unii v posuzovaném období snižování poptávky.
(161)
CCCLA uvedla, že podnět ukazuje významné výkyvy ve výši spotřeby v Unii v průběhu posuzovaného období v souladu s celkovými makroekonomickými podmínkami. Podle CCCLA se v posuzovaném období vyvíjely faktory újmy v souladu s výkyvy v poptávce v Unii a na ostatních trzích a prodej výrobců v Unii i čínský dovoz sledovaly změny poptávky.
(162)
Sdružení dovozců se sídlem v Německu a někteří jeho členové uvedli, že údaje o čínském dovozu po rozšíření Unie v roce 2004 a zrušení dovozních kvót u tohoto výrobku ode dne 1. ledna 2005 naznačují obrovskou poptávku po levnějším stolním nádobí a náčiní na trhu Unie mezi rokem 2002 a 2005, načež mezi rokem 2005 a 2010 následoval pokles. Výrobci v Unii údajně nebyli ochotni a/nebo schopni tuto poptávku uspokojit.
(163)
Co se týká těchto tvrzení, za prvé se odkazuje na oddíl B.1.2, v němž byl vyvozen závěr, že se veškeré typy dotčeného výrobku a obdobného výrobku považují za jediný výrobek. Tvrzení týkající se určitého sortimentu proto není podstatné a analýzu je nutno provést na úrovni dotčeného výrobku a obdobného výrobku.
(164)
Za druhé, tvrzení, že se faktory újmy vyvíjely v souladu s výkyvy poptávky na ostatních vývozních trzích, je v rozporu se skutečností, že se vývozní výkonnost výrobců v Unii zařazených do vzorku vyvíjela v posuzovaném období kladně.
(165)
Za třetí, jak je vyvozeno v oddíle D.2, spotřeba se v posuzovaném období snižovala. Neexistovaly žádné důkazy, které by potvrzovaly, že výrobci v Unii nebyli ochotni a/nebo schopni uspokojit obrovskou poptávku po levnějším stolním nádobí a náčiní v Unii. Naopak, při šetření bylo zjištěno, že v celém posuzovaném období uspokojovali výrobci v Unii poptávku po různých typech, včetně levnějšího stolního nádobí a náčiní. I když v Unii během posuzovaného období existovaly výkyvy v úrovni spotřeby, které mohly v určité fázi přispět ke špatné situaci výrobního odvětví Unie, nelze mít celkově za to, že mají takový dopad, aby mohly narušit příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem a újmou, která byla výrobnímu odvětví způsobena v období šetření.
(166)
Tato tvrzení se proto zamítají.
3.4. Vývoz výrobního odvětví Unie
(167)
Podle údajů z Eurostatu (objem vývozu) a od výrobců v Unii zařazených do vzorku (průměrná vývozní cena) se vývoz výrobního odvětví Unie vyvíjel v posuzovaném období takto:
Tabulka 13
2008
2009
2010
OŠ
Objem vývozu (v tunách)
90 968
73 502
83 091
88 105
Index (2008 = 100)
100
81
91
97
Průměrná vývozní cena (v EUR/t)
3 136
2 983
3 462
3 125
Index (2008 = 100)
100
95
110
100
(168)
CCCLA podotkla, že podle údajů v podnětu se vývoz výrobců v Unii mezi rokem 2009 a 2011 podstatně zvýšil. Tato strana uvedla, že se faktory újmy vyvíjely negativně, když se vývozní výkonnost výrobců v Unii snížila. Újma byla proto způsobena nepříznivým vývojem vývozu výrobního odvětví Unie.
(169)
V této souvislosti je třeba za prvé podotknout, že se analýza újmy zaměřuje na situaci výrobního odvětví Unie na trhu Unie. Případné změny vývozní výkonnosti proto nemají žádný dopad na většinu ukazatelů, které byly analyzovány výše, jako je objem prodeje, podíl na trhu a ceny. Za druhé, vývoz výrobního odvětví Unie lze vykládat jako způsob kompenzace klesajícího prodeje na trhu Unie, tj. na trhu, na němž je způsobována újma. Za třetí, jak prokazuje výše uvedená tabulka, celkový vývoz z Unie se snížil o 3 %. Rovněž vývozní ceny spolupracujících vývozců, kteří byli zařazeni do vzorku, byly v posuzovaném období stálé.
(170)
Toto tvrzení se proto zamítá a vyvozuje se závěr, že vývozní výkonnost výrobního odvětví Unie nezpůsobila podstatnou újmu.
3.5. Zrušení dovozních kvót
(171)
Do dne 1. ledna 2005 platily v případě členských států, jež byly v té době členy Unie, pro výrobky kódů KN uvedených v (56). bodě odůvodnění pocházející z Číny množstevní kvóty, které v roce 2000 činily celkem 84 473 tun a do roku 2004 se postupně zvýšily na 147 744 tun. Z dostupných statistických údajů vyplývá, že v roce 2004 činil dovoz dotčeného výrobku ze strany 27 zemí, které jsou nyní členskými státy, 173 809 tun. O rok později, po zrušení kvót, tento dovoz vzrostl na 530 294 tun. Od té doby nebyl čínský dovoz nikdy nižší než 449 000 tun ročně.
(172)
Co se týká úlohy dovozních kvót v újmě zaznamenané v posuzovaném období, za prvé je třeba uvést, že vzhledem k tomu, že se kvóty postupně zvyšovaly a byly zrušeny 3 roky před začátkem posuzovaného období a 6 let před začátkem období šetření, docházelo na trhu Unie od roku 2002 k velké restrukturalizaci s cílem zohlednit tyto změněné tržní podmínky. To dokládají i informace o uzavírání podniků a platební neschopnosti evropských výrobců keramického stolního nádobí a náčiní, které poskytl žadatel. V důsledku toho bylo výrobní odvětví Unie do začátku posuzovaného období přeměněno na menší a výkonné odvětví.
(173)
Lze tudíž mít za to, že účinky zrušení dovozních kvót vztahujících se na dotčený výrobek v roce 2005 mohly mít před začátkem posuzovaného období negativní dopad na zdraví výrobního odvětví Unie. I kdyby tomu tak však bylo, újmu v období šetření působil dumpingový dovoz. Zrušení dovozních kvót od roku 2005 proto nenarušuje příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem a újmou, která byla výrobnímu odvětví Unie způsobena v posuzovaném období a v období šetření.
3.6. Protisoutěžní praktiky na trhu Unie
(174)
Řada stran tvrdila, že újma je způsobena protisoutěžními praktikami na trhu Unie, a rovněž se uvádělo, že toto antidumpingové řízení bylo zahájeno s cílem vzpamatovat se ze ztrát vyplývajících z pokut uložených za protiprávní kartely. CCCLA uvedla, že existence jednání ve vzájemné shodě na trhu Unie může vést k tomu, že údaje o újmě (konkrétně prodejní ceny, objemy prodeje, podíl na trhu a zisky) uvedené v podnětu a shromážděné v průběhu šetření nejsou spolehlivé, jelikož nepředstavují situaci, která odráží běžné fungování trhu.
(175)
Na straně jedné se uvádí, že v roce 2010 uložila Komise pokuty sedmnácti podnikům vyrábějícím koupelnové vybavení za kartel za účelem stanovování cen, který trval od roku 1992 do roku 2004 a který se týkal šesti členských států: Německa, Rakouska, Itálie, Francie, Belgického království (Belgie) a Nizozemského království (Nizozemsko) (8). K dotyčným praktikám docházelo před posuzovaným obdobím a týkaly se jiných výrobků. Jediný dotčený podnik, který v posuzovaném období působil rovněž v odvětví keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní, mimoto podal u Tribunálu Evropské unie žalobu na zrušení pokuty. Tato žaloba se dosud projednává. Německé orgány zahájily na druhou stranu v únoru 2011 u některých německých výrobců stolního nádobí a náčiní šetření týkající se kartelu. Výsledky tohoto šetření německé orgány dosud nezveřejnily, takže v tomto ohledu nelze vyvodit žádné závěry. Toto šetření se mimoto týká pouze jednoho členského státu, zatímco výrobní odvětví Unie je poměrně rozšířené. Tato tvrzení byla proto zamítnuta.
(176)
Co se týká poukázání některých stran na skutečnost, že někteří výrobci v Unii změnili své činnosti a stali se rovněž obchodníky s výrobky pocházejícími s Číny, jedná se o obchodní příležitost, kterou nelze označit za protisoutěžní.
3.7. Výrobní metody
(177)
Podle určitých stran přispěla k újmě, která byla způsobena výrobnímu odvětví Unie, jednoznačně rozhodnutí výrobců v Unii, pokud jde o výrobní metody. Tyto strany zdůrazňují, že výrobní metody v Unii nejsou ani zdaleka tak efektivní jako čínské výrobní metody - výrobní metody Unie jsou plně automatizované, což znamená vysoké náklady na přenastavení strojů v případě malých sérií, nákladné zhotovování forem, dražší suroviny a vyšší náklady na energii kvůli dvojímu výpalu. Na rozdíl od výrobců v Unii pracují čínští výrobci na základě objednávek, mají nižší náklady na skladování a prodávají celou výrobu v dávkách bez zařazování do jakostních tříd a slev z ceny. V Unii jsou rovněž téměř dvakrát tak vysoké náklady na obtisky při zdobení na glazuru. Některé strany naopak poukázaly na účinnost výrobních metod Unie, co se týká například delších pracovních cyklů.
(178)
Šetření prokázalo existenci převodu příslušných technologií na celosvětové úrovni. Nebylo možné zjistit souvislost mezi konkrétní výrobní metodou a úspěchem v podnikání. Rovněž nebylo možné zjistit, zda měla volba určité výrobní metody dostatečně významný dopad, aby mohl narušit příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem z dotčené země a újmou, která byla způsobena výrobnímu odvětví Unie.
3.8. Trhy s použitým zbožím
(179)
Podle jednoho dovozce, který nebyl zařazen do vzorku, se domácnosti v posledních desetiletích zmenšily a prodávají zbytečné předměty na bleších trzích, internetových aukcích nebo prostřednictvím jiných forem trhů s použitým zbožím. Podle této strany uspokojuje použité stolní a kuchyňské nádobí a náčiní značnou část stávající poptávky a přímo soutěží s nově vyrobeným stolním a kuchyňským nádobím a náčiním. Dovozce, který nebyl zařazen do vzorku, poskytl doklady o hodnotách několika skupin výrobků známých německých výrobců porcelánů při internetových aukcích.
(180)
Nebylo však možné nalézt spolehlivý základ pro extrapolaci objemů a cen velmi specifických kolekcí tří německých společností z německojazyčné platformy pro jiné země Unie nebo jiné výrobky. Nebylo tudíž možné tento trh vyčíslit a při šetření se nepodařilo zjistit, zda byl prodej použitého zboží dostatečně významný, aby narušil příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem z dotčené země a újmou, která byla způsobena výrobnímu odvětví Unie.
3.9. Hospodářská krize
(181)
Podle CCCLA je údajná újma způsobena dopadem finanční krize, hospodářské recese a krize státního dluhu na rozpočty spotřebitelů. Na provozní úrovni jsou údajně žadatelé ziskoví, CCCLA se proto domnívá, že nahlášené ztráty je nutno přičíst finančním spekulacím (jako jsou ztráty z investic do vlastního kapitálu nebo státních dluhopisů) a jiným než provozním výdajům souvisejícím s finanční krizí.
(182)
Hospodářská krize může vysvětlit klesající spotřebu během částí posuzovaného období. Je však třeba zmínit, že v situaci klesající spotřeby v posuzovaném období a v situaci rostoucí spotřeby mezi rokem 2009 a obdobím šetření kontrastuje výkonnost levného dumpingového dovozu s výkonností výrobního odvětví Unie.
(183)
Ze šetření jednoznačně vyplývá, že dumpingový dovoz z Číny zvýšil dopady hospodářského poklesu. I během celkového hospodářského oživování se výrobnímu odvětví Unie nepodařilo se zotavit a opět dosáhnout významných objemů prodeje a v průběhu posuzovaného období přišlo o významný podíl na trhu, zatímco čínský dumpingový dovoz získal větší podíl na trhu.
(184)
Ačkoli hospodářská krize mohla přispět ke špatné situaci výrobního odvětví Unie, nelze usuzovat, že měla takový dopad, aby narušila příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem a újmou, která byla výrobnímu odvětví způsobena v období šetření.
3.10. Další činitele
(185)
Jedno sdružení uvedlo, že podle jeho názoru narušují příčinnou souvislost další činitele. Tato strana odkázala na hospodářskou soutěž uvnitř Unie (na základě toho, že se ceny v Unii značně liší) a na požadavky Unie týkající se bezpečnosti a zdraví, které jsou stále přísnější, což zvyšuje výrobní náklady. K dalším uváděným činitelům patřilo napodobování výrobků ze strany některých čínských výrobců a existence necelních překážek na řadě trhů mimo Evropu, které brání vývozu výrobců v Unii.
(186)
Co se týká tvrzení ohledně hospodářské soutěže uvnitř Unie, šetření neprokázalo žádnou souvislost mezi újmou, umístěním výrobců v Unii a cenami v tomto členském státě. Pokud jde o požadavky Unie týkající se bezpečnosti a zdraví, uvádí se, že se vztahují na výrobky zhotovené v Unii i na dovážené výrobky, ovlivňují tudíž ceny všech hospodářských subjektů. Vzhledem ke skutečnosti, že nebyly předloženy žádné informace, které by doložily tvrzení o napodobování výrobků, nebylo možno analyzovat dopady tohoto tvrzení. Tvrzení ohledně existence necelních překážek na řadě trhů mimo EU nelze přijmout: tyto překážky mohly výrobcům v Unii bránit v tom, aby využili svůj vývozní potenciál, neměly však žádný dopad na snižující se prodej na trhu Unie, tj. na trhu, na němž je způsobována újma.
(187)
CCCLA poukázala na další činitele, konkrétně nedostatek kvalifikovaných pracovníků na trhu Unie a újmu, kterou si způsobilo výrobní odvětví samo, a to na základě toho, že někteří výrobci v Unii dovážejí dotčený výrobek. Na základě dostupných informací se však vyvozuje závěr, že celkově se celé výrobní odvětví Unie nacházelo ve špatné situaci, a skutečnost, že se zvýšil počet obchodních modelů, nezpůsobila výrobnímu odvětví Unie újmu a měla by se spíše vykládat jako způsob kompenzace klesajícího prodeje na trhu Unie. Co se týká nedostatku kvalifikovaných pracovníků v odvětví keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní v Unii, žádná zúčastněná strana se sídlem v Unii nepotvrdila, že by se jí to týkalo.
(188)
Jeden dovozce orgány vyzval, aby analyzovaly dopad ostatních typů stolního a kuchyňského nádobí a náčiní, například plastového, hliníkového, melaminového a skleněného. K doložení tohoto tvrzení však nebyly poskytnuty žádné informace. Při šetření nebylo možno učinit žádné zjištění ohledně této záležitosti.
(189)
Některé strany spojují újmu, která byla způsobena výrobnímu odvětví Unie, se situací výrobního odvětví Unie před posuzovaným obdobím. V této souvislosti několik dovozců tvrdilo, že zhoršování situace výrobního odvětví Unie začalo již v období 1975-2002. Analýza Komise však nemohla jít tak daleko, mimo jiné kvůli nedostupnosti spolehlivých údajů pro toto období. Stejně tak tomu bylo i u jiné události, k níž došlo dlouho před posuzovaným obdobím: státní podpory, kterou obdržel německý porcelánový průmysl a která podle jednoho dovozce, který nebyl zařazen do vzorku, prokazuje, že výrobní odvětví Unie nezvýšilo svou efektivnost (9).
(190)
Zkoumání jiných známých faktorů, které mohly způsobit výrobnímu odvětví Unie újmu, ukázalo, že tyto faktory nenarušují zjištěnou příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem z ČLR a újmou, která byla způsobena výrobnímu odvětví Unie.
4. Závěr ohledně příčinné souvislosti
(191)
Na základě výše uvedené analýzy, v jejímž rámci byly účinky všech známých činitelů na situaci výrobního odvětví Unie náležitě odlišeny a odděleny od účinků dumpingového vývozu působících újmu, se předběžně vyvozuje závěr, že dumpingový dovoz z Číny způsobil výrobnímu odvětví Unie podstatnou újmu ve smyslu čl. 3 odst. 6 základního nařízení.
F. ZÁJEM UNIE
1. Předběžné poznámky
(192)
V souladu s článkem 21 základního nařízení Komise zkoumala, zda navzdory předběžnému závěru o dumpingu působícím újmu neexistují přesvědčivé důvody pro závěr, že v tomto konkrétním případě není v zájmu Unie přijímat prozatímní antidumpingová opatření. Analýza zájmu Unie vycházela z posouzení všech různých relevantních zájmů, včetně zájmů výrobního odvětví Unie, dovozců a uživatelů dotčeného výrobku.
2. Zájem výrobního odvětví Unie
(193)
Výrobní odvětví Unie tvoří více než 200 výrobců s výrobními závody, které se nacházejí v různých členských státech Unie, a v období šetření tito výrobci v oblasti výroby a prodeje obdobného výrobku přímo zaměstnávali více než 25 000 osob.
(194)
Šetřením bylo zjištěno, že dumpingový dovoz z dotčené země způsoboval během období šetření výrobnímu odvětví Unie podstatnou újmu. Ukazatele újmy týkající se finanční situace výrobního odvětví Unie, jako je výroba, ziskovost a návratnost investic, vykazovaly v posuzovaném odvětví klesající tendenci. Nejvíce postiženy byly malé a střední podniky: v posuzovaném období vykazovaly od roku 2010 ztráty. Pokud by nebyla opatření přijata, usuzuje se, že úsilí, které již odvětví vynaložilo, nebude postačovat k zlepšení finanční situace výrobního odvětví Unie, která se může dále zhoršovat.
(195)
Zjištění v rámci tohoto šetření nezpochybňuje skutečnost, že si někteří výrobci v Unii vedou lépe než jiní, ani situace výrobního odvětví Unie před posuzovaným obdobím.
(196)
Očekává se, že uložení opatření obnoví účinné a spravedlivé podmínky obchodování na trhu Unie. To bude mít další pozitivní dopad na hospodářskou situaci a ziskovost výrobního odvětví Unie.
(197)
Někteří dovozci uvedli, že pokud budou opatření uložena, bude dotčený výrobek nahrazen jinými typy výrobků (než je keramické stolní a kuchyňské nádobí a náčiní vyráběné v Unii), například textilními výrobky (v případě dárkových předmětů) nebo plastovým stolním nádobím a náčiním, což přinese prospěch jiným odvětvím než keramickému průmyslu. Při šetření však nebylo možno potvrdit, že by toto nahrazování bylo významné.
(198)
Vyvozuje se proto závěr, že uložení prozatímních antidumpingových opatření na dovoz keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní pocházejícího z Číny je v zájmu výrobního odvětví Unie.
3. Zájem dovozců, kteří nejsou ve spojení
(199)
Jak bylo uvedeno v (4). bodě odůvodnění, vzhledem k zjevně vysokému počtu dovozců, kteří nejsou ve spojení, byl použit výběr vzorku.
(200)
Během období šetření pořizovali dovozci zařazení do vzorku své dodávky především z dotčené země a v oblasti dovozu a dalšího prodeje keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní zaměstnávali přibližně 350 osob. Dováželi různé druhy výrobků sahající od dárkových porcelánových předmětů přes značkové hliněné výrobky po obyčejné stolní nádobí a náčiní pro domácnosti. Úroveň spolupráce ze strany těchto dovozců byla různá. Dva největší dovozci zařazení do vzorku, kteří vykonávají rovněž důležité maloobchodní činnosti, například neposkytli úplné údaje o ziskovosti a rozpětí mezi kupní cenou a cenou při dalším prodeji odběratelům, kteří nejsou ve spojení, a jeden z nich dokonce odmítl zpřístupnit své účetní záznamy. Tyto strany poskytly pouze vnitropodnikové kupní ceny a/nebo vnitropodnikové prodejní ceny. Přes opakované žádosti nebyly tudíž poskytnuty žádné smysluplné informace, které by umožnily provést pro celý vzorek odhad hrubého a čistého rozpětí reprezentativních dovozců u dotčeného výrobku.
(201)
Obdobně údaje, které předložili dva dovozci/maloobchodníci zařazení do vzorku, byly v mnoha ohledech nedostatečné a neumožnily provést odhad hrubého a čistého ziskového rozpětí maloobchodníků u dotčeného výrobku. Na základě spolupráce dovozců zařazených do vzorku nebylo proto možné určit schopnost dodavatelského řetězce v EU absorbovat navrhované antidumpingové clo, a tudíž dopad tohoto cla na maloobchodní cenu, potažmo spotřebitele.
(202)
Za prvé, co se týká dovozců, velká většina dovozců, kteří zaslali odpovědi na dotazník pro výběr vzorku dovozců, nahlásila hrubé rozpětí mezi kupní cenou a cenou při dalším prodeji v rozmezí od 50 % do 200 %. Ověřené číselné údaje čistých dovozců zařazených do vzorku potvrzují, že tato hrubá rozpětí jsou reprezentativní. Za druhé, z veřejně přístupné dokumentace vyplývá, že dodavatelský řetězec v Unii (tj. dovozci a následné kanály) je naprosto schopen absorbovat antidumpingové clo v navrhované výši, aniž by to ohrozilo životaschopnost dotčených hospodářských subjektů. Podle nedávno zveřejněného článku (10) se čínský keramický džbánek, který distributoři z EU nakupují za 0,70 USD, prodává na maloobchodní úrovni v EU za 3,50 USD - s přirážkou u distributora/maloobchodníka vyšší než 150 %. Podle tohoto scénáře by navrhovaná antidumpingová cla vedla v dodavatelském řetězci EU u většiny dovozu k přirážce ve výši 0,16 EUR (a u nespolupracujících výrobců o 0,36 EUR), což by u tohoto konkrétního výrobku představovalo hrubé rozpětí ve výši 2,08 EUR. Průzkum trhu CBI z roku 2009 týkající se „trhu se stolním a kuchyňským nádobím a náčiním a jinými domácími potřebami“ zmíněný v (112). bodě odůvodnění navíc uvádí poměr ceny CIF na hranice Unie - spotřebitelské ceny v rozmezí od 2,6 do 5,3. Dovozci/maloobchodníci zařazení do vzorku mimoto nikdy neuvedli, že v případě uložení antidumpingového cla vyloučí keramické stolní a kuchyňské nádobí a náčiní z dovozu nebo prodeje.
(203)
S přihlédnutím k výše uvedeným skutečnostem a kvůli neexistenci jakýchkoli jiných spolehlivých informací získaných při tomto šetření se vyvozuje předběžný závěr, že distribuční kanál obecně, včetně dovozců, bude pravděpodobně schopen absorbovat bez větších problémů zvýšení cen CIF v navrhované výši a že spotřebitelé pravděpodobně nezaznamenají růst cen. Zúčastněné strany se však znovu výslovně vyzývají, aby předložily dodatečné, úplné a ověřitelné údaje týkající se této záležitosti, které by umožnily analyzovat v další fázi tohoto řízení dopad opatření na dodavatelský řetězec a na spotřebitele.
(204)
Informace o zájmu Unie byly obdrženy od více než 20 dovozců, kteří nebyli zařazeni do vzorku, většinou malých podniků, od sdružení evropského a mezinárodního obchodu, švédského sdružení dovozců a maloobchodníků, nizozemského sdružení dovozců z Dálného východu a německého sdružení a sítě dovozců. Společnou obavou dovozců bylo to, že opatření povedou k zvýšení dovozních cen, (částečnému) omezení jejich činnosti, a budou mít tudíž na ně negativní dopad, mimo jiné z hlediska rozpětí a ziskovosti. Na základě závěrů vyvozených v dalším bodě odůvodnění a v (202). bodě odůvodnění však tato tvrzení nebylo možno uznat.
(205)
Několik dovozců uvedlo, že v případě uložení opatření zanikne u dovozců více pracovních míst, než jich bude zachováno u výrobců v Unii. To je však v rozporu s jinými podáními dovozců, v nichž uváděli, že mohou keramické výrobky nahradit jinými (například textilními výrobky v případě dárků) nebo že budou ochotni pořizovat více výrobků v Unii.
(206)
Švédské sdružení se domnívalo, že opatření budou mít na dovozce negativní hospodářský dopad, pokud jde o významné náklady na hledání nových zdrojů a správní náklady, budou-li dovozci muset hledat alternativy čínského dovozu. Sdružení evropského a mezinárodního obchodu uvedlo, že změny dodavatelů jsou obtížné, jelikož dovozci do nich silně investovali. Nezdá se však, že to je hlavní obavou některých dovozců, kteří upřednostňují možnost změnit zdroje dodávek. Skutečnost, že se nabízené výrobky a spotřeba v Unii mění podle módních trendů, mimoto naznačuje, že vznik nákladů na vývoj nových výrobků (od nových dodavatelů) je v tomto odvětví neodmyslitelný.
(207)
Několik dovozců, kteří nebyli zařazeni do vzorku, uvedlo, že výrobní závody v Unii nemají zájem o výrobu značkových výrobků někoho jiného. To však popírá výsledek šetření, co se týká výrobců v Unii zařazených do vzorku (kteří prokázali, že vyrábějí značkové zboží pro třetí strany), podání jiného dovozce a skutečnost, že řada dovozců, kteří distribuují výrobky pod vlastní značkou, pořizuje část svého sortimentu v Unii.
(208)
Jeden dovozce nezařazený do vzorku uvedl, že není ochoten sdílet výrobní nápady, design výrobků a vnitropodnikový vývoj s některými konkurenčními výrobci keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní v Unii. Šetření však neprokázalo, že to je obecná obava dovozců. Je třeba zmínit, že dotyčný dovozce má právní spory s některými německými výrobci a že část jeho kolekce přímo soutěží s kolekcí výrobců v Unii.
(209)
Určití dovozci tvrdili, že dodávky nemohou pořizovat u výrobců v Unii kvůli jejich vyšším nákladům, nedostatečné kapacitě pro řemeslné výrobky, neschopnosti nabízet malé výrobní série, nepružnosti, nepřiměřené organizaci pro náležité zásobování velkých maloobchodníků, kteří nabízejí mnoho výrobků, a/nebo neexistenci některých výrobních procesů, jakostí, druhů ozdob nebo tvarů. Tyto strany uvedly, že problémy jsou obzvláště významné, co se týká řemeslných výrobků a výrobků určených k propagaci (např. hrnčířského zboží), určitých značkových výrobků prodávaných na základě licence, výroby některých zapsaných užitných vzorů a zvláštních vedlejších výrobků nebo výrobků pro služby společného stravování (např. velkoobjemové porcelánové výrobky). Některé strany tvrdily, že nemají jinou alternativu než dovoz z Číny. Při šetření však bylo zjištěno, že většina dovozců, kteří se přihlásili, pořizuje keramické stolní a/nebo kuchyňské nádobí a náčiní z několika zdrojů, včetně výrobců v Unii, a to v široké škále druhů a jakostí. Výrobci v Unii mimoto nabízejí širokou škálu výrobků a mají výrobní kapacitu pro větší prodej na trhu Unie.
(210)
Lze proto vyvodit závěr, že uložení opatření může mít skutečně negativní dopad na finanční situaci některých dovozců. V průměru se však neočekává, že by tento negativní účinek měl významný finanční dopad na celkovou situaci dovozců. Celkově se předpokládá, že budou schopni (částečně) podpořit růst cen a/nebo (částečně) přenést clo na své odběratele (tj. velkoobchodníky, distributory, maloobchodníky), o to více, že se cla týkají významného zdroje na trhu. U dovozců, kteří se přihlásili a kteří jsou současně maloobchodníky, šetření prokázalo, že dotčený výrobek představuje pouze velmi malou část jejich celkového podnikání. Informace, které tyto strany poskytly, neumožnily náležité vyčíslení rozsahu, v jakém budou schopni absorbovat růst kupních cen v důsledku navrhované výše cla, jak je však objasněno v(202). a (203). bodě odůvodnění, dosud shromážděné informace nenaznačují, že by nebyli schopni tak učinit.
(211)
Vyvozuje se proto předběžný závěr, že uložení opatření v navrhované výši nemá významný nepříznivý dopad na situaci dovozců dotčeného výrobku, kteří nejsou ve spojení.
4. Zájem ostatních hospodářských odvětví
(212)
Řada dovozců tvrdila, že uložení případných opatření bude mít pravděpodobně negativní dopad na obchodní partnery dovozců, a to od podniků provádějících konečnou úpravu a zdobení po velkoobchodníky, distributory nebo maloobchodníky. V tomto ohledu uváděli, že uložení opatření může vést k většímu úbytku pracovních míst v jejich „satelitních podnicích“, jako jsou návrháři nebo logistika, než je počet zachovaných/vytvořených pracovních míst ve výrobním odvětví Unie. Někteří dovozci rovněž uvedli, že nedostatkem výrobků bude přímo dotčeno i odvětví dárkových předmětů, reklamní průmysl, hotelnictví a pohostinství, skupinové stravování a komerční zákazníci obecně. V krátkodobém horizontu to povede k zvýšení cenové soutěže na úrovni velkých diskontních prodejen. Postiženy budou rovněž instituce, které obvykle bojují se svými rozpočty, jako jsou pečovatelská zařízení. Některé strany mimoto uvedly, že antidumpingová opatření budou znamenat nedostatek surovin pro uměleckou a tvůrčí práci, například pro malíře na porcelán nebo řemeslné dílny.
(213)
Bylo zjištěno, že všechna tato tvrzení jsou neodůvodněná. Na straně jedné se zdá, že tvrzení těchto dovozců jsou v rozporu s těmi body v jejich podáních, v nichž uvádějí, že mohou keramické výrobky nahradit jinými (například textilními výrobky v případě dárků), takže se každopádně obrátí na své obvyklé obchodní partnery, kteří byli uvedeni výše. Mimoto lze očekávat, že „satelitní podniky“ výrobního odvětví Unie budou mít prospěch z uložení opatření. Šetření nemohlo na jedné straně dospět k závěru, že bude existovat nedostatek výrobků, bude-li dovoz z Číny soutěžit s cenami, které nejsou dumpingové. Opatření jsou navržena tak, aby podle očekávání vytvořila rovné podmínky pro všechny dodavatele keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní, a nikoli neoprávněně omezovala dovoz z dotčené země. Pokud jde o předpokládané zvýšení cenové soutěže, to lze považovat také za kladný dopad například u těch institucí, které obvykle bojují se svými rozpočty, jako jsou pečovatelská zařízení.
(214)
Švédské sdružení se domnívalo, že opatření budou mít negativní hospodářský dopad na velkoobchod a maloobchod ve Švédsku. Sdružení předpokládalo snížení zaměstnanosti o 2-3 % (větší u mladých lidí) a dovozu o 20 %. Zdá se však, že předpokládaný dopad je nadhodnocen. V tomto ohledu je třeba zmínit, že žádný z dovozců, kteří jsou současně maloobchodníky a kteří v rámci šetření podali připomínky, neuvedl, že v případě uložení antidumpingových cel bude celý výrobek vyloučen z jejich sortimentu. Odhady počtu pracovních míst provedené jedním z dovozců jsou při uložení opatření v zásadě stejné jako v případě, že by opatření uložena nebyla.
(215)
CCCLA poukázala na dánskou studii, podle níž musí uživatelské společnosti v Unii za každé euro, které výrobci v Unii získají v důsledku ochrany obchodu, zaplatit více než 60násobek. Toto tvrzení je však velmi obecné, nesouvisí konkrétně s tímto šetřením a neexistují žádné důkazy, které by prokazovaly, že to má v tomto šetření skutečně význam.
(216)
Společnost, která pro významné maloobchodníky z celého světa zajišťuje zvláštní maloobchodní reklamní akce, uvedla, že pro maloobchodní reklamní akce, které probíhají po dobu několika málo měsíců, vyžaduje její podnikání velké množství zboží během krátkého období. Podle této strany, která pořizuje přibližně dvě třetiny výrobků z Asie, především z Číny, naruší v budoucnu značné clo její schopnost prodávat za reklamní ceny. Je nutno uznat, že antidumpingová cla mohou mít negativní dopad na tento druh podnikání. Účelem cel však není vyloučit čínské zboží z trhu. V minulých třech letech mimoto výrobci v Unii pokryli 33 % toho, co tato strana označila jako kolísající poptávku.
(217)
V této předběžné fázi se proto vyvozuje závěr, že potenciálně negativní dopad na některá jiná hospodářská odvětví nemůže převážit přínosy, jichž bude docíleno tím, že uložením prozatímních opatření na dovoz dotčeného výrobku bude po zbývající část tohoto šetření zabráněno újmě.
5. Zájem spotřebitelů (domácností)
(218)
Žádná strana přímo zastupující zájmy konečných kupujících, jako sdružení spotřebitelů, nepodala připomínky.
(219)
Vzhledem k veřejně přístupným údajům (jak je zmíněno v (202). bodě odůvodnění) se však vyvozuje předběžný závěr, že dodavatelský řetězec absorbuje opatření s navrhovanou výši cla, a opatření tudíž nebudou mít za následek vyšší maloobchodní ceny pro spotřebitele.
(220)
Podle CCCLA a několika stran zastupujících zájmy dovozců a maloobchodníků budou v případě uložení antidumpingových cel nejvíce postiženi spotřebitelé v EU. V Unii představují největší část spotřebitelů spotřebitelé s nízkými příjmy a spotřebitelé budou čelit omezenějšímu výběru a vyšším cenám bez jakékoli dodatečné hodnoty, a to v době, kdy je hospodářství EU nestabilní. Tento výrobek má údajně psychologické hranice ceny, po jejichž překročení jej nebudou spotřebitelé kupovat. Některé typy výrobku z trhu zmizí, nebo budou nahrazeny jinými materiály, jako je plast, melamin, kov nebo dřevo. Tyto možnosti budou obecně představovat výrobky, které jsou méně šetrné k životnímu prostředí. Uvádělo se rovněž, že výběr bude omezen, jelikož z trhu Unie bude odstraněn dotčený dovoz uspokojující více než 60 % poptávky, přičemž nedostatečná nabídka bude tlačit ceny nahoru. Některé strany současně uvedly, že spotřebitelé nakupují v nejbližším okolí, výrobci v Unii však nejsou schopni a ochotni dodávat levné výrobky místním zásobovacím podnikům. Skutečnost, že němečtí výrobci mohou nabízet větší standardní objemy za nízké ceny, neuspokojí trh Unie, který požaduje rozmanitý sortiment v souladu s měnící se módou a trendy. Některá podání zdůrazňují, že pokud čínský dovoz zůstane na trhu Unie, bude jeho objem pravděpodobně podstatně nižší a ceny značně vyšší, a to kvůli vyšším mzdám v Číně a dodatečnému clu. Uvádělo se rovněž, že není-li výrobek cenově dostupný, nové generace si na něj nenavyknou.
(221)
Co se týká tvrzení ohledně omezenějšího výběru, podotýká se, že šetření ukázalo, že výrobní odvětví Unie nabízí velmi širokou škálu výrobků určených pro různé segmenty trhu a distribuční kanály. Očekává se, že opatření výrobnímu odvětví Unie umožní, aby plně využilo svůj potenciál a trh dále obohatilo o své výrobky. Žádný z dovozců, kteří jsou současně maloobchodníky, mimoto neuvedl, že případně zváží úplné stažení výrobku ze svého sortimentu, budou-li uložena antidumpingová opatření.
(222)
Pokud jde o tvrzení týkající se vyšších cen, cílem šetření je vytvoření rovných podmínek, a nikoli vyloučení čínského zboží z trhu Unie. Nebylo možné objektivně stanovit žádné hranice ceny, po jejichž překročení by spotřebitelé tento druh výrobku nekupovali. Vzhledem ke skutečnosti, že dovozci jsou často vázáni ceníky nejméně po dobu jednoho roku, se obecně neočekává, že by mohli v krátkodobém horizontu přenést vyšší ceny na své odběratele. Co je důležitější, vzhledem k úrovni opatření a značnému rozdílu mezi dovozní cenou a cenou při dalším prodeji není pravděpodobné, že uživatelé a spotřebitelé budou platit podstatně vyšší ceny - clo je vypočítáno na základě dovozní ceny CIF a maloobchodní ceny jsou násobkem dovozní ceny. Clo bude proto s největší pravděpodobností absorbovat dodavatelský řetězec od dovozce po konečného spotřebitele. Pokud by došlo k určitému růstu cen, tento bude malý a nebude mít dopad na výběr pro spotřebitele. Nepředpokládá se, že antidumpingová opatření povedou k tomu, že nové generace nebudou nakupovat keramické stolní a kuchyňské nádobí a náčiní. Dále se podotýká, že šetření ukázalo, že výrobní odvětví Unie je s to nabídnout konkurenceschopné ceny.
(223)
Nebylo možno vyvodit závěr, že opatření budou mít významný dopad na materiál používaný k výrobě kuchyňského a stolního nádobí a náčiní. Druh materiálu není vždy hlavním důvodem například při výběru keramického výrobku určeného jako dárek. Je však zřejmé, že zaměnitelnost materiálů není vždy možná: právní předpisy Unie o materiálech přicházejících do styku s potravinami například ukládají určité požadavky vztahující se na materiály, které mají přijít do styku s potravinami. Je třeba rovněž zmínit, že zavedený dovozce, který je současně i maloobchodníkem, se také domnívá, že lidé budou nadále jíst raději z keramických talířů než z talířů vyrobených z jiných materiálů, a tomu jsou přizpůsobeny jeho plány na rozšíření činnosti.
(224)
Tvrzení týkající se problémů s dodávkami nelze uznat, jelikož na straně jedné se vytvoření rovných podmínek se spravedlivými cenami nerovná úplnému zrušení dovozu z Číny. Naopak se očekává, že prospěch ze spravedlivějších obchodních podmínek budou mít všichni světoví aktéři. Na druhé straně bylo konstatováno, že skutečnost, že v současnosti je výrobní odvětví Unie s to uspokojit jednu třetinu celkové spotřeby Unie, nenarušuje skutečnost, že by dovoz z Číny měl vstupovat na trh Unie s cenami, které nejsou dumpingové. Vývozní výkonnost výrobního odvětví Unie i skutečnost, že výrobní odvětví nevyužívalo v posuzovaném období plně svou výrobní kapacitu, naznačují, že výrobci v Unii mohou prodávat na trhu Unie více výrobků, pokud by byl dumpingový dovoz zrušen. V neposlední řadě Čína není jediným zdrojem dovozu do Unie.
(225)
Dánská studie, kterou zmínila CCCLA, a švédský výzkum, na nějž poukázalo švédské sdružení, naznačují, že antidumpingová opatření jsou obecně pro spotřebitele nákladná. Tato tvrzení jsou však velmi obecná, nesouvisí konkrétně s tímto šetřením a neexistují žádné důkazy, které by prokazovaly, že to má v tomto šetření skutečně význam.
(226)
Na základě výše uvedených skutečností se vyvozuje předběžný závěr, že uložení opatření nebude mít celkově významný dopad na spotřebitele, jako jsou domácnosti.
6. Závěr ohledně zájmu Unie
(227)
Vzhledem k výše uvedenému byl učiněn předběžný závěr, že na základě dostupných informací o zájmu Unie neexistují přesvědčivé důvody proti uložení prozatímních opatření na dovoz keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní pocházejícího z Číny.
(228)
Tento závěr nemohou převážit aspekty, které předložila řada stran, konkrétně že antidumpingová opatření jsou obecně výměnou za jejich snahu přenést do třetích zemí některé hodnoty Unie, jako je zlepšení sociálních norem dodavatelů, zákaz dětské práce nebo programy ochrany životního prostředí a celkového rozvoje. Tyto záležitosti nemohou narušit cíl spočívající v dosažení otevřeného a spravedlivého obchodu ochranou výroby v Unii před narušením mezinárodního obchodu, jako je dumping, a uplatňováním nástrojů na ochranu obchodu v souladu právem EU a pravidly WTO.
(229)
Bez ohledu na výše uvedené skutečnosti může toto předběžné posouzení vyžadovat další pečlivou analýzu na základě připomínek zúčastněných stran.
G. PROZATÍMNÍ ANTIDUMPINGOVÁ OPATŘENÍ
1. Úroveň pro odstranění újmy
(230)
Vzhledem k dosaženým závěrům ohledně dumpingu, újmy, příčinných souvislostí a zájmu Unie by měla být uložena prozatímní antidumpingová opatření, aby se předešlo vzniku další újmy, kterou výrobnímu odvětví Unie způsobuje dumpingový dovoz.
(231)
Za účelem stanovení výše těchto opatření byla vzata v úvahu zjištěná dumpingová rozpětí a výše cla nezbytná pro odstranění újmy, která je působena výrobnímu odvětví Unie.
(232)
Při výpočtu výše cla nezbytného k odstranění účinků dumpingu působícího újmu se mělo za to, že by případná opatření měla výrobnímu odvětví Unie umožnit pokrýt výrobní náklady a dosáhnout zisku před zdaněním, kterého mohou přiměřeně dosáhnout výrobci ve výrobním odvětví tohoto typu za běžných podmínek hospodářské soutěže, tj. bez dumpingového dovozu, u prodeje obdobného výrobku v Unii. Jak je objasněno v (135). bodě odůvodnění, předběžně se má za to, že za přiměřené minimum, kterého by mohlo výrobní odvětví Unie pravděpodobně dosáhnout, pokud by neexistoval dumping působící újmu, lze považovat ziskové rozpětí ve výši 6 % obratu.
(233)
Na tomto základě byla vypočtena cena obdobného výrobku nepůsobící újmu výrobnímu odvětví Unie. Cena nepůsobící újmu byla získána odečtením skutečného zisku od ceny ze závodu a připočtením výše zmíněného 6 % ziskového rozpětí k takto vypočítané prodejní ceně výrobního odvětví Unie, která nezpůsobuje ztrátu.
(234)
Na základě porovnání váženého průměru dovozní ceny spolupracujících vyvážejících výrobců v ČLR, zjištěné při výpočtech cenového podbízení, s cenou výrobků prodávaných výrobním odvětvím Unie na trhu Unie v období šetření, která nezpůsobuje újmu, se potom stanovilo potřebné zvýšení ceny. Veškeré rozdíly, jež byly výsledkem tohoto srovnání, pak byly vyjádřeny jako procento průměrné celkové hodnoty CIF dovozu.
2. Prozatímní opatření
(235)
Vzhledem k výše uvedenému se má za to, že by se v souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení měla uložit prozatímní antidumpingová opatření na dovoz pocházející z ČLR, a to na úrovni nižší z hodnot dumpingového rozpětí a rozpětí újmy podle pravidla nižšího cla.
(236)
Na základě výše uvedených skutečností byly v tomto případě sazby antidumpingového cla stanoveny na úrovni dumpingových rozpětí.
(237)
Individuální sazby antidumpingového cla pro jednotlivé společnosti uvedené v tomto nařízení byly stanoveny na základě zjištění tohoto šetření. Odrážejí tedy situaci těchto společností zjištěnou během tohoto šetření. Tyto celní sazby (na rozdíl od celostátního cla platného na „všechny ostatní společnosti“) se tedy vztahují výlučně na dovoz výrobků pocházejících z Čínské lidové republiky a vyrobených uvedenými společnostmi, tedy konkrétně uvedenými právnickými osobami. Na dovážené výrobky vyrobené jakoukoli jinou společností, která není konkrétně uvedena v normativní části tohoto nařízení, včetně subjektů ve spojení se společnostmi konkrétně uvedenými, se tyto sazby nevztahují a tyto výrobky podléhají celní sazbě použitelné na „všechny ostatní společnosti“.
(238)
Každou žádost o použití těchto individuálních sazeb antidumpingového cla pro jednotlivé společnosti (například po změně názvu subjektu nebo po vytvoření nových výrobních nebo obchodních subjektů) je třeba předložit Komisi (11) spolu se všemi příslušnými informacemi, zejména pokud jde o jakékoli změny v činnostech příslušné společnosti v souvislosti s výrobou, domácím prodejem a prodejem na vývoz, například spojených s takovou změnou názvu nebo změnou týkající se výrobních a obchodních subjektů. Bude-li to vhodné, bude nařízení odpovídajícím způsobem pozměněno formou aktualizace seznamu společností, na něž se vztahují individuální celní sazby.
(239)
Aby bylo zajištěno řádné vymáhání antidumpingového cla, neměla by se zbytková celní sazba vztahovat jen na nespolupracující vyvážející výrobce, nýbrž rovněž na výrobce, kteří v období šetření neuskutečnili žádný vývoz do Unie.
(240)
Jedna strana požádala, aby byla případná opatření uložena ve formě minimální ceny. Tato strana uvedla, že by valorická cla postihla zejména spotřebitele, kteří kupují vysoce kvalitní dovážené výrobky a/nebo výrobky s vysokou hmotností. Šetření však ukázalo, že s přihlédnutím k šíři položek spadajících do definice výrobku by nebyla vhodnější jiná forma opatření.
(241)
Na základě výše uvedeného se dumpingové rozpětí, rozpětí újmy a prozatímní antidumpingové clo se stanoví takto:
Společnost
Dumpingové rozpětí
Rozpětí újmy
Prozatímní clo
Hunan Hualian China Industry Co., Ltd; Hunan Hualian Ebillion Industry Co., Ltd; Hunan Liling Hongguanyao China Industry Co., Ltd a Hunan Hualian Yuxiang China Industry Co., Ltd
26,8 %
45,3 %
26,8 %
Guangxi Sanhuan Enterprise Group Holding Co., Ltd a Guangxi Sanhuan Lucky Xinda Import & Export Co., Ltd
31,2 %
85,3 %
31,2 %
CHL International Ltd a CHL Porcelain Industries Ltd
30,0 %
109,3 %
30,0 %
Shandong Zibo Niceton-Marck Huaguang Ceramics Limited; Zibo Huatong Ceramics Co., Ltd; Shandong Silver phoenix Co., Ltd; Niceton Ceramics (Linyi) Co., Ltd a Linyi Jingshi Ceramics Co., Ltd
17,6 %
76,0 %
17,6 %
Guangxi Province Beiliu City Laotian Ceramics Co., Ltd
23,0 %
44,8 %
23,0 %
Všichni ostatní spolupracující vyvážející výrobci
26,6 %
76,1 %
26,6 %
Všechny ostatní společnosti
58,8 %
109,3 %
58,8 %
H. ZÁVĚREČNÉ USTANOVENÍ
(242)
V zájmu řádného úředního postupu je nutno stanovit období, během kterého mohou zúčastněné strany, které se přihlásily ve lhůtě stanovené v oznámení o zahájení řízení, písemně předložit svá stanoviska a požádat o slyšení. Rovněž je třeba uvést, že zjištění týkající se uložení cel, k nimž se dospělo pro účely tohoto nařízení, jsou prozatímní a pro účely jakýchkoli konečných opatření mohou být znovu přehodnocena,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Ukládá se prozatímní antidumpingové clo na dovoz keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní kromě keramických nožů, v současnosti kódů KN ex 6911 10 00, ex 6912 00 10, ex 6912 00 30, ex 6912 00 50 a ex 6912 00 90 (kódy TARIC 6911100090, 6912001011, 6912001091, 6912003010, 6912005010 a 6912009010), pocházejícího z Čínské lidové republiky.
2. Sazba prozatímního antidumpingového cla, která se použije na čistou cenu s dodáním na hranice Unie před proclením, pro výrobek popsaný v odstavci 1 a vyráběný níže uvedenými společnostmi činí:
Společnost
Clo
Doplňkový kód TARIC
Hunan Hualian China Industry Co., Ltd;
Hunan Hualian Ebillion Industry Co., Ltd;
Hunan Liling Hongguanyao China Industry Co., Ltd;
Hunan Hualian Yuxiang China Industry Co., Ltd
26,8 %
B349
Guangxi Sanhuan Enterprise Group Holding Co., Ltd
31,2 %
B350
CHL Porcelain Industries Ltd
30,0 %
B351
Shandong Zibo Niceton-Marck Huaguang Ceramics Limited;
Zibo Huatong Ceramics Co., Ltd;
Shandong Silver Phoenix Co., Ltd;
Niceton Ceramics (Linyi) Co., Ltd;
Linyi Jingshi Ceramics Co., Ltd
17,6 %
B352
Guangxi Province Beiliu City Laotian Ceramics Co., Ltd
23,0 %
B353
Společnosti uvedené v příloze I
26,6 %
B354
Všechny ostatní společnosti
58,8 %
B999
3. Použití prozatímních sazeb antidumpingového cla stanovených pro společnosti uvedené v odstavci 2 je podmíněno předložením platné obchodní faktury, která splňuje požadavky stanovené v příloze II, celním orgánům členských států. Není-li tato faktura předložena, použije se celní sazba platná pro všechny ostatní společnosti.
4. Propuštění výrobku uvedeného v odstavci 1 do volného oběhu v Unii je podmíněno složením jistoty odpovídající výši prozatímního cla.
5. Není-li stanoveno jinak, použijí se platné celní předpisy.
Článek 2
1. Aniž je dotčen článek 20 nařízení Rady (ES) č. 1225/2009, mohou zúčastněné strany požádat o poskytnutí informací o nejdůležitějších skutečnostech a úvahách, na jejichž základě bylo toto nařízení přijato, předložit písemně svá stanoviska a požádat o ústní slyšení před Komisí ve lhůtě jednoho měsíce ode dne vstupu tohoto nařízení v platnost.
2. V souladu s čl. 21 odst. 4 nařízení (ES) č. 1225/2009 se mohou zúčastněné strany vyjádřit k uplatnění tohoto nařízení ve lhůtě jednoho měsíce ode dne jeho vstupu v platnost.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 1 tohoto nařízení se použije po dobu šesti měsíců.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 14. listopadu 2012.
KOMISSION ASETUS (EU) N:o 1072/2012,
annettu 14 päivänä marraskuuta 2012,
väliaikaisen polkumyyntitullin käyttöönotosta Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien keraamisten pöytä- ja keittiöesineiden tuonnissa
EUROOPAN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 30 päivänä marraskuuta 2009 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1225/2009 (1), jäljempänä ’perusasetus’, ja erityisesti sen 7 artiklan,
on kuullut neuvoa-antavaa komiteaa
sekä katsoo seuraavaa:
A. MENETTELY
1. Vireillepano
(1)
Komissio ilmoitti Euroopan unionin virallisessa lehdessä16 päivänä helmikuuta 2012 julkaistulla ilmoituksella (2), jäljempänä ’vireillepanoilmoitus’, polkumyynnin vastaisen menettelyn vireillepanosta Kiinan kansantasavallasta, jäljempänä ’asianomainen maa’ tai ’Kiina’, peräisin olevien keraamisten pöytä- ja keittiöesineiden tuonnissa unioniin.
(2)
Menettely pantiin vireille, kun Euroopan unionin tuottajat, jäljempänä ’valituksen tekijät’, joiden tuotanto muodostaa yli 30 prosenttia keraamisten pöytä- ja keittiöesineiden kokonaistuotannosta unionissa, olivat 3 päivänä tammikuuta 2012 tehneet valituksen EU:n tuottajien puolesta. Valituksessa esitetty alustava näyttö kyseisen tuotteen polkumyynnistä ja siitä aiheutuneesta merkittävästä vahingosta katsottiin riittäväksi menettelyn panemiseksi vireille.
2. Menettelyn osapuolet
(3)
Komissio ilmoitti virallisesti menettelyn vireillepanosta valituksen tekijöille, muille tiedossa oleville unionin tuottajille, tiedossa oleville vientiä harjoittaville tuottajille Kiinassa ja niille tuojille, kauppiaille, käyttäjille, tavarantoimittajille ja järjestöille, joita asian tiedettiin koskevan, sekä Kiinan edustajille. Komissio ilmoitti asiasta myös tuottajille Venäjän federaatiossa, jäljempänä ’Venäjä’, jota esitettiin vireillepanoilmoituksessa mahdolliseksi vertailumaaksi. Asianomaisille osapuolille annettiin tilaisuus esittää näkökantansa kirjallisesti ja pyytää saada tulla kuulluiksi vireillepanoilmoituksessa asetetussa määräajassa. Mahdollisuus tulla kuulluksi myönnettiin kaikille asianomaisille osapuolille, jotka olivat sitä pyytäneet ja osoittaneet, että niiden kuulemiseen oli olemassa erityisiä syitä.
(4)
Koska vientiä harjoittavia tuottajia ja etuyhteydettömiä tuojia on ilmeisen runsaasti, vireillepanoilmoituksessa pyydettiin vientiä harjoittavia tuottajia ja etuyhteydettömiä tuojia ilmoittautumaan komissiolle ja toimittamaan perustiedot tarkasteltavana olevaan tuotteeseen liittyvästä liiketoiminnastaan 1 päivän tammikuuta 2011 ja 31 päivän joulukuuta 2011 väliseltä ajalta. Tietojen avulla komissio voi perusasetuksen 17 artiklan mukaisesti päättää otannan tarpeellisuudesta ja tarvittaessa valita otoksen.
(5)
Menettelyyn osallistuvien unionin tuottajien suuren määrän takia vireillepanoilmoituksessa ilmoitettiin, että komissio oli alustavasti valinnut unionin tuottajista vahingon määrittämistä varten otoksen perusasetuksen 17 artiklan mukaisesti. Esivalinta oli tehty käyttämällä komission käytettävissä vireillepanovaiheessa olleita tietoja, ja se perustui tuottajien myyntimäärään, kokoon, sijaintiin unionissa sekä tuotesegmenttiin. Siihen kuului kuusi unionin tuottajaa, jotka kattoivat kaikki tärkeimmät tuotetyypit ja sijaitsivat viidessä jäsenvaltiossa. Tuottajista kaksi olivat pieniä ja keskisuuria yrityksiä. Alustava otos kattoi 15 prosenttia arvioidusta unionin kokonaistuotannosta. Yksi alustavaan otokseen valituista tuottajista ei kuitenkaan halunnut osallistua otantaan, ja useat asianomaiset osapuolet ilmoittivat, että jäsenvaltio, jossa on suuri määrä tuotantoa, oli jätetty huomiotta, ja se olisi otettava mukaan edustavaan otokseen. Tämän takia komissio muutti alustavaa otosta. Tuloksena saatuun lopulliseen otokseen kuului seitsemän unionin tuottajaa, jotka kattoivat kaikki tärkeimmät tuotetyypit. Tuottajia sijaitsi kuudessa jäsenvaltiossa, ja niistä kaksi oli pk-yrityksiä. Otoksen osuus arvioidusta unionin kokonaistuotannosta oli yli 20 prosenttia.
(6)
Noin 400 kiinalaista vientiä harjoittavaa tuottajaa tai vientiä harjoittavien tuottajien ryhmää, joiden osuus kokonaisviennistä on yli 60 prosenttia, toimitti pyydetyt tiedot ja suostui osallistumaan otokseen. Saatujen tietojen perusteella komissio valitsi alustavasti otoksen, johon kuului viisi vientiä harjoittavaa tuottajaa, joiden tuontimäärät unioniin olivat korkeimmat, ja pyysi kaikkia komission tiedossa olevia vientiä harjoittavia tuottajia esittämään huomautuksia ehdotetusta otoksesta. Kaksi otokseen valituista tuontia harjoittavista tuottajista oikaisi sen jälkeen otantatietojaan siten, että niiden tuontimäärä ei ollut riittävä tuottajien ottamiseksi mukaan otokseen. Sen jälkeen komissio valitsi lopulliseen otokseen ajantasaistettujen tietojen perusteella viisi tuontimäärältään suurinta yritystä. Otokseen valittujen yritysten osuus oli lähes 20 prosenttia kaikkien yhteistyötä tekevien tuontia harjoittavien tuottajien tuonnista unioniin.
(7)
Seuraavat yritykset tai yritysryhmät valittiin lopulliseen otokseen:
a)
Hunan Hualian China Industry Co., Ltd ja siihen etuyhteydessä olevat yritykset,
b)
Guangxi Sanhuan Enterprise Group Holding Co., Ltd ja siihen etuyhteydessä olevat yritykset,
c)
CHL International Ltd ja siihen etuyhteydessä olevat yritykset,
d)
Shandong Zibo Niceton-Marck Huaguang Ceramics Limited ja siihen etuyhteydessä olevat yritykset (’Niceton’), ja
e)
Guangxi Province Beiliu City Laotian Ceramics Co., Ltd.
(8)
Yksi yritys riitautti valitun yritysotoksen ja vaati, että se olisi otettava mukaan otokseen. Yritys väitti, että sen ottaminen mukaan otokseen ei tekisi otoksesta kohtuuttoman suurta eikä aiheuttaisi viivästyksiä, varsinkaan kun yritys on suhteellisen pieni viejä. Lisäksi se väitti, että yritys on ulkomaalaisomistuksessa ja että otos ei olisi edustava, ellei sitä oteta mukaan.
(9)
Komissio palauttaa mieliin, että yritysten valinta otokseen perustuu perusasetuksen 17 artiklan 1 kohdan mukaisesti viennin suurimpaan mahdolliseen määrään, joka voi kohtuullisesti olla tutkimuksen kohteena ottaen huomioon käytettävissä oleva aika. Koska kyseinen yritys on suhteellisen pieni viejä, sen sisällyttäminen otokseen ei olisi tuonut mitään lisäarvoa otoksen edustavuuteen vientimäärän perusteella. Lisäksi huomautetaan, että yritys tuli esiin hyvin myöhään, neljä kuukautta sen jälkeen, kun lopullisesta valinnasta oli ilmoitettu vientiä harjoittaville tuottajille, ja myös vasta sen jälkeen, kun tarkastuskäynnit valittujen yritysten tiloihin oli tehty. Tästä syystä pyyntö päästä mukaan otokseen evättiin.
(10)
Yli 60 etuyhteydetöntä tuojaa vastasi otantakysymyksiin määräajassa ja tarjoutui tekemään yhteistyötä menettelyssä. Näistä yrityksistä otokseen valittiin viisi. Kyseiset viisi etuyhteydetöntä tuojaa valittiin unionin tuonnin ja jälleenmyynnin määrän ja arvon, sijainnin, liiketoimintamallin ja tuotesegmentin perusteella. Otokseen valitut yritykset vastaavat unionissa suurinta mahdollista edustavaa vienti- ja jälleenmyyntimäärää ja -arvoa, joka voi kohtuullisesti olla tutkimuksen kohteena ottaen huomioon käytettävissä oleva aika. Otantavaiheessa ilmoitettujen lukujen mukaan niiden osuus tarkasteltavana olevan tuotteen tuonnista tutkimusajanjaksolla oli noin kuusi prosenttia.
(11)
Jotta kiinalaiset vientiä harjoittavat tuottajat pystyisivät halutessaan esittämään markkinatalouskohtelua tai yksilöllistä kohtelua koskevan pyynnön, komissio lähetti siihen tarvittavat lomakkeet niille kiinalaisille vientiä harjoittaville tuottajille, jotka olivat sitä pyytäneet, sekä Kiinan viranomaisille.
(12)
Yksitoista kiinalaista vientiä harjoittavaa tuottajaa tai tuottajien ryhmää pyysi perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan mukaisesti markkinatalouskohtelua tai vaihtoehtoisesti yksilöllistä kohtelua siinä tapauksessa, että ne eivät tutkimuksen mukaan täyttäisi markkinatalouskohtelun saamisen edellytyksiä. Hakijoista kolme sisällytettiin otokseen, kahdeksaa muuta hakijaa ei. Yksi vientiä harjoittava tuottaja, jota ei otettu mukaan otokseen, perui myöhemmin markkinatalouskohtelua koskevan pyynnön mutta piti voimassa yksilöllistä kohtelua koskevan pyynnön. Kaksi muuta otokseen valittua vientiä harjoittajaa tuottajaa ja neljä muuta otoksen ulkopuolista yritystä pyysivät vain yksilöllistä kohtelua.
(13)
Komissio lähetti kyselylomakkeet viidelle otokseen valitulle kiinalaiselle vientiä harjoittavalle tuottajalle ja lähes 300 muulle kiinalaiselle vientiä harjoittavalle tuottajalle, jotka olivat pyytäneet lomaketta. Lisäksi kyselylomakkeet lähetettiin seitsemälle otokseen valitulle unionin tuottajalle, viidelle otokseen valitulle tuojalle, neljälle jälleenmyyjien ja jakelijoiden järjestölle sekä yksittäisille jälleenmyyjille ja jakelijoille, jotka olivat pyytäneet lomaketta. Kyselylomakkeet lähetettiin myös vientiä harjoittaville tuottajille Brasilian liittotasavallassa, jäljempänä ’Brasilia’, Intian tasavallassa, jäljempänä ’Intia’, Thaimaan kuningaskunnassa, jäljempänä ’Thaimaa’, Turkin tasavallassa, jäljempänä ’Turkki’, ja Venäjällä, joita pidettiin sopivina ehdokasmaina asianmukaisen vertailumaan valinnassa.
(14)
Vastaukset saatiin 13 kiinalaiselta vientiä harjoittavalta tuottajalta tai tuottajien ryhmältä ja kolmelta tuottajalta mahdollisissa vertailumaissa (Brasiliassa, Thaimaassa ja Venäjällä). Lisäksi kyselylomakkeeseen saatiin vastaukset seitsemältä otokseen valitulta unionin tuottajalta ja viideltä otokseen valitulta tuojalta. Kyselylomakkeeseen saatiin vastaukset myös yhdeltä jälleenmyyjältä, yhdeltä jakelijalta ja kahdelta jälleenmyyjien ja jakelijoiden järjestöltä.
(15)
Lisäksi komissio sai lausunnot yli 20 tuojalta, joilla ei ollut etuyhteyksiä vientiä harjoittaviin tuottajiin, useilta jälleenmyyjiltä, markkinointiohjelmien tarjoajalta sekä Chinese Chamber of Light Industrial Products and Arts-Crafts -nimiseltä kiinalaiselta kauppakamarilta, jäljempänä ’CCCLA’.
(16)
Komissio on hankkinut ja tarkastanut kaikki polkumyynnin, siitä johtuvan vahingon ja unionin edun alustavaa määrittämistä varten tarpeellisina pitämänsä tiedot. Tarkastuskäyntejä tehtiin seuraavien yritysten toimitiloihin:
a) Unionin tuottajat
(17)
Tarkastuskäyntejä tehtiin otokseen valittujen unionissa toimivien seitsemän tuottajan toimitiloihin.
(18)
Otokseen kuuluneet unionin tuottajat ja muut yhteistyössä toimineet unionin tuottajat pyysivät perusasetuksen 19 artiklan säännösten nojalla, että niiden nimet pidetään luottamuksellisina. Ne väittivät, että nimien paljastamisella voisi olla huomattavia haitallisia vaikutuksia.
(19)
Jotkin valituksen tehneistä unionin tuottajista toimittavat tavaroita unionissa oleville asiakkaille, jotka hankkivat tuotteita myös Kiinasta ja jotka hyötyvät näin suoraan tästä tuonnista. Nämä valituksen tekijät pitävät tilannettaan arkaluonteisena, koska osa niiden asiakkaista ei ehkä pitäisi hyvänä sitä, että ne esittävät väitettyä vahingollista polkumyyntiä koskevan valituksen tai tukevat tällaista valitusta. Näistä syistä ne katsoivat, että osa niiden asiakkaista saattaisi uhata vastatoimilla. Lisäksi eräät valituksen tehneistä unionin tuottajista harjoittavat vientiä Kiinaan. Nämä yritykset katsoivat, että väitettyä vahingollista polkumyyntiä koskevan valituksen esittäminen tai tukeminen voisi uhata heidän liiketoimintaansa Kiinassa. Pyyntöön suostuttiin, koska perusteet olivat riittävät.
(20)
Tiettyjen vientiä harjoittavien tuottajien edustajat, CCCLA ja jotkin etuyhteydettömät tuojat väittivät, että ne eivät voineet asianmukaisesti käyttää puolustautumisoikeuttaan, koska valituksen tekijöiden ja tukijoiden nimiä ei paljastettu. Ne väittivät, että näissä olosuhteissa osapuolilla ei ollut mahdollisuutta esittää huomautuksia asemasta, merkittävästä vahingosta, siitä, voitiinko tuottajat jättää unionin tuotannonalan ulkopuolelle perusasetuksen 4 artiklan 1 kohdan a alakohdan mukaisesti, ja/tai otoksen edustavuudesta. Todettiin kuitenkin, että komissio varmistaa, että nämä seikat voidaan tarkastaa ja niitä voidaan käsitellä asianomaisten osapuolten tarkastettavana olevista asiakirjoista, kuten kirjeenvaihdosta asianomaisten osapuolten kanssa, asemaa ja otantaa koskevista muistioista ja pyytämällä muilta osapuolilta asianmukaisesti dokumentoituja lausuntoja. Tämän vuoksi väite hylätään.
b) Kiinassa toimivat vientiä harjoittavat tuottajat
-
Hunan Hualian China Industry Co, Ltd, Hunan Hualian Ebillion Industry Co., Ltd, Hunan Liling Hongguanyao China Industry Co., Ltd ja Hunan Hualian Yuxiang China Industry Co., Ltd (’Hunan Hualian’)
-
Guangxi Sanhuan Enterprise Group Holding Co., Ltd ja Guangxi Sanhuan Lucky Xinda Export & Import Co., Ltd (’Guangxi Sanhuan’)
-
CHL International Ltd ja CHL Porcelain Industries Ltd (’CHL’)
-
Shandong Zibo Niceton-Marck Huaguang Ceramics Limited, Shandong Silver Phoenix Company Limited ja Hongkongin erityishallintoalueelle sijoittautunut etuyhteydessä oleva kauppias, Niceton International Limited (’Niceton’)
-
Guangxi Province Beiliu City Laotian Ceramics Co., Ltd.
-
Fujian Dehua Hiap Huat Koyo Toki Co., Ltd
-
Shenzhen Baosanhe Ceramics Industrial Co., Ltd
-
Chaozhou Fairway Ceramics Manufacturing Co., Ltd
-
Chaozhou Mingyu Porcelain Industries Co., Ltd
-
Shenzhen Grand Collection Industrial Co., Ltd ja Chaozhou Grand Collection Tableware Co., Ltd (’Grand Collection’)
-
Tienshan (Handan) Tableware Co., Ltd
-
Zibo Kun Yang Ceramic Corporation Limited
c) Unionin tuojat
-
Symbol srl, Treviso, Italian tasavalta (jäljempänä ’Italia’)
-
Metro AG, Düsseldorf, Saksan liittotasavalta (jäljempänä ’Saksa’)
-
Ritzenhoff & Breker GmbH & Co. KG, Bad Driburg, Saksa
-
Joseph Maeser GmbH, Dornbirn, Itävallan tasavalta (jäljempänä ’Itävalta’)
-
IKEA Supply AG, Pratteln, Sveitsin valaliitto
d) Vertailumaassa toimivat vientiä harjoittavat tuottajat
(21)
Yhteistyössä toiminut brasilialainen tuottaja on pyytänyt, että sen nimi pidetään salassa, koska nimen paljastaminen voisi haitata sen liiketoimintaa merkittävällä tavalla. Pyyntöä pidettiin perusteltuna, joten se hyväksyttiin.
3. Tutkimusajanjakso
(22)
Polkumyyntiä ja vahinkoa koskeva tutkimus kattoi 1 päivän tammikuuta 2011 ja 31 päivän joulukuuta 2011 välisen ajan, jäljempänä ’tutkimusajanjakso’. Vahingon määrittämisen kannalta merkittävien kehityssuuntausten tarkastelu kattoi 1 päivän tammikuuta 2008 ja tutkimusajanjakson päättymisen välisen ajan, jäljempänä ’tarkastelujakso’.
(23)
Valituksen tekijät vaativat, että vahingon määrittämiseen tarvittavaa ajanjaksoa pidennetään yhdellä vuodella, siten että se aloitetaan vuodesta 2007, kun taas CCCLA vaati, että sitä lyhennetään yhdellä vuodella ja aloitetaan vasta vuodesta 2009. Ensimmäiseen vaatimukseen ei suostuttu, koska asiakirjassa ei ollut mitään perustelua sille, että viiden vuoden tarkastelujakso toisi suuntaukset paremmin esiin, kuten valituksen tekijät esittivät. Toisen vaatimuksen esittänyt CCCLA viittasi yleisesti WTO:n oikeuskäytäntöön, jossa olisi vahvistettu, että WTO:n jäsenet eivät voi valita viiteskenaariota, joka johtaa pelkkään kahden päätepisteen väliseen vertailuun, ja että jos muutos viitevuodessa voi helposti muuttaa vahinkoa koskevan havainnon päinvastaiseksi, WTO:n jäsenellä saattaa olla vaikeuksia vahvistaa merkittävän vahingon olemassaolo. Tutkimuksessa kuitenkin osoitettiin, että tarkastelujakson lyhentäminen johtaisi tässä tapauksessa tarpeettomaan lyhyeen tarkastelujaksoon, joka voisi lisäksi antaa vääristyneen kuvan vahinkoa koskevista kehityssuunnista, kun otetaan huomioon talouskriisin vaikutukset tiettyihin indikaattoreihin. Sen takia molemmat vaatimukset hylätään alustavasti.
B. TARKASTELTAVANA OLEVA TUOTE JA SAMANKALTAINEN TUOTE
1. Tarkasteltavana oleva tuote
(24)
Tarkasteltavana oleva tuote on keraamiset pöytä- ja keittiöesineet, jotka tällä hetkellä on luokiteltu yhdistetyn nimikkeistön koodeihin 6911 10 00, ex 6912 00 10, ex 6912 00 30, ex 6912 00 50 ja ex 6912 00 90 ja jotka ovat peräisin Kiinan kansantasavallasta (jäljempänä ’tarkasteltavana oleva tuote’). Kyseessä voi olla posliini, tiilisavi, kivitavara, fajanssi, hieno tiilisavi (fine pottery) tai muu materiaali. Tärkeimpiä raaka-aineita ovat mineraalit, kuten kaoliini, maasälpä ja kvartsi. Käytettyjen raaka-aineiden koostumus määrittää tuotetun lopullisen keramiikkatuotteen tyypin.
(25)
Keraamisia pöytä- ja keittiöesineitä tuodaan markkinoille hyvin monissa eri muodoissa, jotka ovat kehittyneet ajan mittaan. Niitä käytetään monissa eri paikoissa, kuten kotitalouksissa, hotelleissa, ravintoloissa ja hoitolaitoksissa.
1.1 Tuoterajauksen ulkopuolelle jättämistä koskevat vaatimukset
(26)
Tutkimuksen aikana esitettiin useita vaatimuksia jättää tiettyjä tuotteita tuoterajauksen ulkopuolelle, ja vaatimuksia on käsitelty yksityiskohtaisesti. Vaatimukset eritellään lyhyesti jäljempänä.
1.1.1 Luuposliini
(27)
CCCLA vaati esityksessään, että luuposliini olisi jätettävä tutkimuksen tuoterajauksen ulkopuolelle. CCCLA:n mukaan luuposliinituotteet ovat olennaisesti erilaisia kuin muunlaiset pöytä- ja keittiöesineet erilaisten fyysisten ominaisuuksien, tuotantoprosessien, käyttötapojen ja kuluttajien näkemysten takia. Naudan luujauhosta valmistetun luuposliinin valkoisuus- ja läpikuultavuusasteet ovat huomattavia. Luuposliinituotteilla on korkea mekaaninen lujuus, ja ne kestävät hyvin kolhuja. Tuotteista pyritään tekemään mahdollisimman ohutseinämäisiä, ja tuotantotapa on monimutkaisempi ja kalliimpi kuin unionin tuottajien tavallisesti käyttämä. Lisäksi vain harvat unionin tuottajat valmistavat CCCLA:n mukaan luuposliinia.
(28)
Näiden vaatimusten tutkimuksessa paljastui ensinnäkin, että luuposliinille ei ole mitään yleisesti hyväksyttyä määritelmää. Luuposliini on vain eräs pehmeän posliinin muoto, ja suuri osa raaka-aineista on samoja kuin muissa keraamisissa esineissä. CCCLA antoi lausunnoissaan ristiriitaista tietoa eri ainesosien yhdistelmästä ja osuuksista. Toiseksi tutkimuksessa ei voitu vahvistaa, että luuposliinin valmistaminen edellyttäisi paljon muita tuotteita monimutkaisempaa tuotantoprosessia. Kolmanneksi luuposliinin käyttö on pöytäesineissä samanlaista kaikkialla, niin Kiinassa kuin unionissa. Myöskään kovuus ja kestävyys eivät ole erityisesti luuposliinin ominaisuuksia. Esimerkiksi ravintoloiden tai pitopalvelujen käyttämät keraamiset pöytäesineet ovat nekin erityisen kovia ja kestäviä. Lopuksi on mainittava, että useat unionin tuottajat valmistavat luuposliinia, joka kilpailee Kiinasta peräisin olevan luuposliinituonnin kanssa. Näin ollen vaatimukset jättää luuposliini tutkimuksen tuoterajauksen ulkopuolelle hylätään alustavasti.
1.1.2 Keraamiset (keittiö)veitset
(29)
Kaksi vientiä harjoittavaa tuottajaa, CCCLA ja eri tuojat vaativat, että keraamiset (keittiö)veitset olisi jätettävä tuoterajauksen ulkopuolelle. Esitys perustui väitteeseen, että veitsiä ja muita tämäntyyppisiä keraamisia pöytä- ja keittiöesineitä ei niiden erityisominaisuuksien vuoksi voitaisi pitää yhtenä ja samana tuotteena. Keraamisten (keittiö)veitsien terä on tavallisesti keraamista materiaalia, joka on valmistettu zirkoniumoksidista, ja sitä ei käytetä tavanomaisissa pöytäesineissä, kuten kupeissa ja lautasissa. Niiden vaihdettavuus tutkimuksen kohteena olevan tuotteen pääluokkien kanssa lienee rajoitettua.
(30)
Tutkimuksessa paljastui, että keraamisilla (keittiö)veitsillä on samat fyysiset ominaisuudet (muoto ja kovuus) sekä sama teollinen malli ja käyttötapa (leikkaaminen) kuin metallisilla (keittiö)veitsillä. Näin ollen ne eroavat muista menettelyn kohteena olevista tuotteista, koska viimeksi mainitut ovat pääasiassa esineitä, joiden tarkoituksena on pitää sisällään elintarvikkeita niiden erityisen muotoilun ja fyysisten ominaisuuksien perusteella.
(31)
Lisäksi esitettiin, että unionissa ei ole tällaisten keraamisten (keittiö)veitsien tuottamiseen tarvittavaa tekniikkaa, joten tutkimuksen jatkaminen keraamisten (keittiö)veitsien osalta olisi unionin ja WTO:n oikeuden vastaista. Valituksen tekijät myönsivät, että heidän tietääkseen unionissa ei ole tällaista tuotantoa.
(32)
Lisäksi todettiin, että keraamisia (keittiö)veitsiä myydään vain valikoiduissa paikoissa, ja myös jakelukanavat (keittiövälineiden jakelijat) sekä edustusjärjestö (veitsiseppien järjestö) ovat poikkeavia. Tutkimuksessa ei kuitenkaan voitu vahvistaa, että kuluttajien näkemys olisi näiden seikkojen takia erilainen verrattuna muuntyyppisiin keraamisiin pöytä- ja keittiöesineisiin.
(33)
Lisäksi väitettiin, että keraamisia veitsiä koskevat toimenpiteet eivät palauttaisi tasapuolisia pöytäesineiden markkinaolosuhteita vaan pikemminkin aiheuttaisivat haittaa (keraamisten keittiöveitsien) käyttäjille. Eräät osapuolet totesivat, että kun unionissa ei tuoteta keraamisia (keittiö)veitsiä, unionin tuotannonalalle ei voi tässä suhteessa aiheutua merkittävää vahinkoa. Komissio käsitteli näitä väitteitä vasta sen jälkeen, kun oli ratkaissut, olisiko keraamisia (keittiö)veitsiä ja muuntyyppisiä keraamisia pöytä- ja keittiöesineitä pidettävä yhtenä ja samana tuotteena.
(34)
Johdanto-osan 29 kappaleessa esitettyjen näkemysten perusteella tutkimuksessa päädyttiin alustavasti siihen, että keraamiset (keittiö)veitset ovat olennaisesti erilaisia kuin muut keraamiset pöytä- ja keittiöesineet niiden erilaisten fyysisten ominaisuuksien, tuotantoprosessien ja käyttötapojen takia. Tästä syystä vaatimus niiden jättämisestä tämän tutkimuksen kohteena olevan tuotteen määritelmän ulkopuolelle hyväksytään alustavasti.
1.1.3 Kiinalaisilta tai itämaalaisilta näyttävät esineet
(35)
Kaksi tuojaa esittivät, että kiinalaisilta tai itämaalaisilta näyttävät pöytä- ja keittiöesineet olisi jätettävä tuoterajauksen ulkopuolelle. Tärkeimpiä vaatimuksen tueksi esitettyjä väitteitä olivat, että tällaisia esineitä ei tuoteta unionissa, että tämäntyyppisten tavaroiden kysyntä unionissa on aina täytetty tuonnilla ja että tämäntyyppisellä tuonnilla ei ole kielteistä vaikutusta unionin tuotannonalan hallussa olevan markkinaosuuteen.
(36)
Tutkimuksessa todettiin, että tällä luokalla ei ole yleisesti hyväksyttyä ja objektiivista määritelmää eikä sillä ole mitään tunnusomaisia erityispiirteitä. Lisäksi unionin tuottajat voivat myös valmistaa tämäntyylisiä tuotteita. Kiinalaiselta tai itämaiselta näyttävillä pöytä- ja keittiöesineillä ei myöskään ole ainutlaatuista tai poikkeavaa käyttötapaa. Lopuksi tutkimuksessa kiinnitettiin huomiota vielä siihen tärkeään seikkaan, että monissa aasialaisissa ravintoloissa käytetään länsimaisen tyylisiä pöytäesineitä ja että kyseiset tuotteet on helppo korvata. Näin ollen vaatimukset jättää kiinalaiselta tai itämaiselta näyttävät esineet tutkimuksen tuoterajauksen ulkopuolelle hylätään alustavasti.
1.1.4 Kestävä posliini
(37)
Toisaalta esitettiin, että kestävä posliini olisi jätettävä tuoterajauksen ulkopuolelle sen ainutlaatuisten fyysisten ominaisuuksien ja tuotantoprosessien takia. Kestävä posliini on muita tuotteita lujempaa ja kestävämpää, ja sen raaka-aineisiin sisältyy kuudesta kymmeneen prosenttia alumiinioksidijauhetta, samalla kun raaka-aineiden (kaoliinin) valmisteluprosessi on ainutlaatuinen. Kestävän posliinin tuotanto edellyttää ammattitaitoista työvoimaa, ja sen laatu ja hinta ovat korkeampia kuin perinteisten pöytäesineiden. Lisäksi unionissa ei ole kestävän posliinin tuottajia.
(38)
Toisaalta eräs tuoja esitti, että kestävä posliini, jota käytetään tyypillisesti hotellien astiastoissa, muodostaa merkittävän osan Kiinan keramiikan kokonaistuotannosta, joten sen sulkeminen tutkimuksen ulkopuolelle aiheuttaisi tutkimustulosten vääristymistä.
(39)
Tutkimuksessa todettiin, että kestävällä posliinilla ei ole yleisesti hyväksyttyä ja objektiivista määritelmää eikä kiistattomia tunnusomaisia erityispiirteitä. Lisäksi myös unionin tuottajat voivat valmistaa tämäntyyppisiä pöytäesineitä, ja unionissa valmistetut ja Kiinassa tuotetut tuotteet kilpailevat suoraan keskenään. Kestävällä posliinilla ei myöskään ole ainutlaatuista tai poikkeavaa käyttötapaa. Näin ollen vaatimukset jättää kestävä posliini tutkimuksen tuoterajauksen ulkopuolelle hylätään alustavasti.
1.1.5 Käsintehty posliini
(40)
Asiaankuuluvia ruotsalaisia tuojia edustava ruotsalainen yhdistys esitti, että käsintehty posliini olisi jätettävä tutkimuksen kohteena olevan tuoterajauksen ulkopuolelle. Se toi esiin tämänkaltaisen käsityön pitkän historian Kiinassa ja sen kohtuuhintaisuuden ja kertoi, että kuluttajilla on erilainen näkemys kiinalaisista käsintehdyistä esineistä kuin unionissa teollisesti tuotetuista esineistä.
(41)
Tutkimus kuitenkin osoitti, että toisaalta tästä luokasta ei ole yleisesti hyväksyttyä tai objektiivista määritelmää ja että toisaalta useat unionin tuottajat valmistavat käsintehtyä posliinia. Tutkimuksessa ei käynyt ilmi, että käsintehty posliini olisi olennaisesti erilaista fyysisiltä ominaisuuksiltaan kuin muunlaiset keraamiset pöytä- ja keittiöesineet, eikä myöskään kuluttajien näkemys ollut erilainen verrattuna unionissa tuotettuun käsintehtyyn posliiniin. Näin ollen vaatimukset jättää käsintehty posliini tutkimuksen tuoterajauksen ulkopuolelle hylätään alustavasti.
1.1.6 Käsinmaalatut pöytäesineet
(42)
Useat tuojat esittivät, että käsinmaalatut pöytäesineet olisi jätettävä tutkimuksen tuoterajauksen ulkopuolelle. Esitettyjä perusteluja olivat, että käsinmaalatut pöytäesineet on suunnattu tietyn tyyppisille kuluttajille, että niitä voidaan käyttää eri tarkoituksiin kuin perinteisiä pöytäesineitä (kuten koristeluun), että niitä ei tuoteta unionissa kaupallisia määriä, että ne eivät suoraan kilpaile muiden keittiö- tai pöytäesineiden kanssa eivätkä ole vaihdettavissa niihin, että kuluttajien näkemys niistä on erilainen, että ne ovat luonteeltaan ylellisyystuotteita, jotka ovat muita esineitä helpommin särkyviä, ja että niillä on erityinen tuotantoprosessi, joka on työvoimavaltaisempi ja edellyttää korkean ammattitaidon omaavia työntekijöitä.
(43)
Tutkimuksessa osoitettiin, että tuote on käsinmaalaukseen asti täysin samanlainen kuin pöytäesine, jota ei ole maalattu käsin. Tutkimuksessa kävi myös selväksi, että se seikka, että valmistusprosessiin sisältyy enemmän käsityötä, ei tee tuotteesta erilaista - päinvastoin useimmat käyttäjät erottavat vain vaivoin, jos lainkaan, käsinmaalatun posliinin posliinista, jota ei ole maalattu käsin. Tutkimuksessa osoitettiin myös, että käsinmaalattuja pöytäesineitä käytetään tavallisesti samaan tapaan kuin muita keraamisia pöytäesineitä eivätkä ne välttämättä ole muita herkemmin särkyviä. Havaittiin myös, että useat unionin tuottajat valmistavat käsinmaalattua posliinia ja että unionissa valmistetut ja tuodut tuotteet kilpailevat suoraan keskenään. Näin ollen vaatimukset jättää käsinmaalatut pöytäesineet tutkimuksen tuoterajauksen ulkopuolelle hylätään alustavasti.
1.1.7 Ennen lasitusta käsinmaalaamalla koristellut pöytäesineet
(44)
Eräs tuoja esitti, että ennen lasitusta käsinmaalaamalla koristellut pöytäesineet olisi jätettävä tutkimuksen tuoterajauksen ulkopuolelle. Esitetyt perustelut liittyivät siihen, että ennen lasitusta käsinmaalattujen pöytäesineiden tuotantoprosessi on erilainen ja niillä on erilainen käyttötapa (niissä voidaan pitää ruokaa ja juomaa, kun taas väitettiin, että lasituksen päälle maalatuissa tuotteissa ei tavallisesti voi). Tällaisilla pöytäesineillä on myös erilainen laatu ja erilaiset fyysiset ominaisuudet, koska ne sopivat elintarvikekäyttöön ja kestävät täysin konepesun ja käytön mikroaaltouunissa. Osapuoli ilmoitti myös, että yhdelläkään unionin tuottajalla ei ole valmiuksia eikä halua valmistaa ennen lasitusta käsinmaalaamalla koristeltuja pöytäesineitä, joten toimenpiteiden kiertämisen riskiä ei ole, vaikka ennen lasitusta käsinmaalaamalla koristellut pöytäesineet jätettäisiin tutkimuksen tuoterajauksen ulkopuolelle. Lisäksi osapuoli väitti, että kuluttajat näkevät tuotteen eri tavalla, koska tuotemerkillä ei ole merkitystä vaan tuotetta pidetään keräilyesineenä tai elämäntyyliin liittyvänä eikä sitä myydä täydellisinä sarjoina.
(45)
Tutkimus kuitenkin osoitti, että toisaalta tästä luokasta ei ole yleisesti hyväksyttyä tai objektiivista määritelmää ja toisaalta useat unionin tuottajat voivat valmistaa sitä. Lisäksi todettiin, että unionissa valmistetut ja unioniin tuodut tuotteet kilpailevat suoraan keskenään. Tutkimuksessa osoitettiin, että tuote on fyysisesti täysin samanlainen kuin teollisesti maalattu pöytäesine ja että keskiverto kuluttaja ei tee eroa ennen lasitusta käsinmaalaamalla koristellun pöytäesineen ja muilla tavoin koristellun pöytäesineen välillä. Tutkimuksessa osoitettiin myös selvästi, että vaikka valmistusprosessissa tarvitaan tavallista ammattitaitoisempaa työvoimaa, se ei tee tuotteesta eri tuotetta ja että ennen lasitusta käsinmaalatulla pöytäesineellä on pohjimmiltaan sama käyttötarkoitus kuin muuntyyppisillä keraamisilla pöytäesineillä. Näin ollen vaatimukset jättää ennen lasitusta käsinmaalatut pöytäesineet tutkimuksen tuoterajauksen ulkopuolelle hylätään alustavasti.
1.1.8 Pöytäesineet, joita ei tuoteta EU:ssa
(46)
Eräät tuojat esittivät vaatimuksen, jonka mukaan tutkimus olisi rajoitettava markkinoihin, joilla valituksen tehneet unionin tuottajat parhaillaan toimivat. Muussa tapauksessa tullit vahingoittaisivat tiettyjä erikoistuneita tuojia, jotka eivät voisi käyttää unionin tuottajia hankintalähteenä. Lisäksi esitettiin, että unionin tuottajat, joilla on tuotemerkit, eivät tuota muille yrityksille, ja että unionin tuottajat eivät ota pieniä tilauksia eivätkä käytä valmistusprosessissa tiettyjen muotojen edellyttämää valamista. Esitettiin myös, että unionin tuottajat eivät ole joustavia eivätkä tarjoa lahjalajitelmia.
(47)
Tämä vaatimus hylätään alustavasti, koska se on liian laaja ja epämääräinen eikä tällaiselle rajaukselle ole mitään objektiivista perustelua. Unionin tuottajilla on sitä paitsi laaja valikoima tuotteita, ja ne tarjoavat säännöllisesti uusia tuotteita, joten mallistot ja tuotteet vaihtelevat jatkuvasti. Unionin tuotannonalan tuottamia tuotetyyppejä ja -laatuja tavataan säännöllisesti myös viejillä. Lisäksi tutkimuksessa osoitettiin, että eräät unionin tuottajat valmistavat esineitä muiden osapuolten tuotemerkeillä. Todettiin myös, että unionissa valmistetut ja Kiinasta tuodut tuotteet kilpailevat suoraan keskenään, ne voidaan helposti korvata ja niillä on sama käyttötarkoitus ja samanlaiset tuotantoprosessit, ja kuluttajien näkemys niistä on samanlainen. Joustavuutta käsitellään unionin etua koskevassa osiossa.
1.1.9 Kivitavara
(48)
Eräs tuoja, jolla on tuotantoa Kiinassa, vaati, että kivitavaratuotteiden, pääasiassa keittiöesineiden, tuonti olisi jätettävä tuoterajauksen ulkopuolelle. Tämän osapuolen mukaan kivitavaratuotteita tuotetaan unionissa vain vähäisessä määrin, ja on erittäin todennäköistä, että valituksen tekijät ovat ottaneet kivitavaratuotteet mukaan estääkseen ennalta toimenpiteiden kiertämisen. Tuoja väitti myös, että sen tuomistaan tuotteista veloittamat hinnat ovat paljon korkeampia kuin minkään muun tuottajan hinnat unionissa ja että tuonti ei siten ole aiheuttanut hintojen merkittävää alenemista eikä vahinkoa.
(49)
Tutkimuksessa osoitettiin kuitenkin, että unionin kivitavaratuotanto on merkittävää. Todettiin myös, että unionissa valmistetut ja Kiinasta tuodut tuotteet kilpailevat suoraan keskenään, ne voidaan helposti korvata ja niillä on sama käyttötarkoitus ja samanlaiset tuotantoprosessit ja fyysiset ominaisuudet. Myös kuluttajien näkemys niistä on samanlainen. Hintaan liittyviä väittämiä on käsitelty johdanto-osan 239 kappaleessa. Näin ollen vaatimukset jättää kivitavara tutkimuksen tuoterajauksen ulkopuolelle hylätään alustavasti.
(50)
Osapuoli esitti vaihtoehtoisesti, että lasitetut ja/tai emaloidut kivitavaratuotteet tai muut kuin valkoiset ja/tai lajitellut lasitetut ja/tai emaloidut kivitavaratuotteet jätetään tutkimusalan ulkopuolelle. Tätä asiaa ei kuitenkaan pystytä ratkaisemaan menettelyn tässä vaiheessa.
1.1.10 Muut vaatimukset
(51)
Eräs tuoja esitti, että tutkimuksen tuoterajaus on liian laaja, jotta eri tuotetyyppejä voitaisiin vertailla järkevästi. Tuoja, jolla on tuotantoetuja Kiinassa, esitti samanlaisen näkemyksen. Tähän liittyen eräät osapuolet viittasivat myös puhtaasti koriste-esineisiin.
(52)
Tässä yhteydessä huomautetaan, että jäljempänä esitetään yksityiskohtaisesti asiaankuuluvat perusteet - tuotteen fyysiset ja tekniset perusominaisuudet -, joiden avulla määritellään, voidaanko tutkimuksen kohteena olevaa tuotetta pitää yhtenä ja samana tuotteena. Puhtaasti koriste-esineitä ei ole sisällytetty tutkimusalaan. Lisäksi vaikka erilaisilla keraamisilla pöytä- ja keittiöesineillä voi todella olla tiettyjä erilaisia ominaisuuksia, tutkimus on osoittanut, että keraamisia veitsiä lukuun ottamatta niiden perusominaisuudet ovat samanlaisia. Vaikka tarkasteltavana olevaa tuotetta voidaan tuottaa muuntelemalla valmistusprosessia, pelkästään tämän perusteella ei voida todeta, että kyse on kahdesta tai useammasta eri tuotteesta. Tutkimuksessa myös osoitettiin, että tarkasteltavana olevan tuotteen eri tyyppejä myydään yleensä samojen myyntikanavien kautta. Vaikka jotkin erikoistuneet myymälät voivat keskittyä tiettyihin tyyppeihin, suuri osa jakelijoista (vähittäismyyjät, tavaratalot ja valintamyymälät) myyvät kaikkia erityyppisiä keraamisia pöytä- ja keittiöesineitä tarjotakseen asiakkailleen laajan tuotevalikoiman. Väitteet, joiden mukaan tutkimuksen tuoterajaus on liian laaja, hylätään siten alustavasti.
(53)
Eräs osapuoli esitti, että tietyntyyppiset keraamiset maustemyllyt olisi jätettävä tuoterajauksen ulkopuolelle. Tutkimuksessa ei kuitenkaan voitu todeta niiden erikoisluonnetta, joten vaatimus hylätään alustavasti.
1.2 Tarkasteltavana olevaa tuotetta koskevat päätelmät
(54)
Tutkimuksessa on osoitettu, että kaikentyyppisillä keraamisilla pöytä- ja keittiöesineillä on niiden ominaisuuksia ja tyylejä koskevista eroista huolimatta samat fyysiset ja tekniset perusominaisuudet: ne ovat toisin sanoen keraamisia esineitä, joiden päätarkoitus on olla kosketuksissa ruokaan, niitä käytetään samoihin perustarkoituksiin ja niitä voidaan pitää saman tuotteen eri tyyppeinä.
(55)
Sen lisäksi, että näillä erityylisillä ja -tyyppisillä esineillä on samat fyysiset ja tekniset perusominaisuudet, niiden välillä on suoraa kilpailua ja ne ovat hyvin suurelta osin keskenään vaihdettavissa. Tämä käy selkeästi ilmi siitä, että niiden välillä ei ole selkeitä jakolinjoja. Toisin sanoen eri tuotetyypit ovat osittain päällekkäisiä ja niiden välillä on kilpailua, eikä tavallinen ostaja useinkaan tee eroa esimerkiksi posliinisten ja muiden tavaroiden välillä.
(56)
Kuten johdanto-osan 28-33 kappaleessa on selitetty, katsotaan kuitenkin asianmukaiseksi kaventaa tuoterajausta, jonka perusteella tutkimus on aloitettu, jättämällä keraamiset veitset sen ulkopuolelle. Tarkasteltavana oleva tuote määritellään siten alustavasti Kiinan kansantasavallasta peräisin oleviksi keraamisiksi pöytä- ja keittiöesineiksi keraamisia veitsiä lukuun ottamatta. Tuote on tällä hetkellä luokiteltu yhdistetyn nimikkeistön koodeihin 6911 10 00, ex 6912 00 10, ex 6912 00 30, ex 6912 00 50 ja ex 6912 00 90.
(57)
Yhteenvetona päätellään unionin vakiintuneen käytännön mukaisesti, että tässä menettelyssä kaikkia edellä kuvatun tuotteen tyyppejä keraamisia veitsiä lukuun ottamatta olisi pidettävä yhtenä ja samana tuotteena.
2. Samankaltainen tuote
(58)
Tutkimuksessa kävi ilmi, että unionin tuotannonalan unionissa tuottamilla ja myymillä keraamisilla pöytä- ja keittiöesineillä, Kiinan kotimarkkinoilla tuotetuilla ja myydyillä sekä Kiinasta unioniin tuoduilla keraamisilla pöytä- ja keittiöesineillä ja vertailumaana toimivassa Brasiliassa tuotetuilla ja myydyillä keraamisilla pöytä- ja keittiöesineillä on samat fyysiset ja kemialliset perusominaisuudet ja samat peruskäyttötarkoitukset.
2.1 Väittämät
(59)
Tutkimuksen aikana tietyt asianomaiset osapuolet väittivät, että unionin tuotannonalan tuottamat ja unionin markkinoilla myydyt keraamiset pöytä- ja keittiöesineet eivät olleet samanlaisia kuin tarkasteltavana oleva tuote. Ne väittivät, että tästä on osoituksena tuotteiden väliset erot, jotka koskevat ominaisuuksia, laatua, kuluttajien näkemyksiä, myyntikanavia ja segmentointia. Lisäksi väitettiin, että unionin kuluttajat pitävät tarkasteltavana olevaa tuotetta yleensä halvempana tuotteena ja että kyseisten tuotteiden hinnassa ei ole merkkituotelisää.
(60)
Tutkimuksessa kävi ilmi, että tätä aihetta koskevat tuojien lausunnot olivat keskenään ristiriitaisia. Toiset tuojat väittivät, että tarkasteltavana oleva tuote on tavallisesti heikompilaatuinen ja on eri hintaluokassa kuin unionissa valmistetut tuotteet, kun taas toiset väittivät, että tuotemerkillä asianomaisessa maassa valmistetut keraamiset pöytä- ja keittiöesineet tuodaan Kiinasta korkeammilla hinnoilla.
(61)
Toisaalta eräs otoksen ulkopuolinen tuoja esitti, että saksalaiset tuottajat korostavat erityisesti laatuprofiilia ”valmistettu Saksassa”. Osapuoli totesi, että tiettyjen saksalaisten tuotemerkkien toimittaman laakatavaran laatu on merkittävästi parempi valmistusmenetelmän takia, kun taas toiset tuojat totesivat käyttävänsä hankintalähteenä Kiinaa, koska siellä on hyvää laatua, valamisvalmiudet ja ammattitaitoisia työntekijöitä. Tutkimuksessa vahvistettiin, että unionissa valmistetaan sekä heikko- että korkealaatuisia keraamisia pöytä- ja keittiöesineitä ja ne myydään käyttämällä samoja jakelukanavia kuin tarkasteltavana oleva tuote, toisin sanoen riippumattomien vähittäismyyjien, erikoistumattomien tavaratalojen ja valintamyymälöiden jne. kautta. Näin ollen ne kilpailevat samoilla markkinoilla.
(62)
Lisäksi keraamisissa pöytä- ja keittiöesineissä ei välttämättä ilmoiteta alkuperämaata. Kuluttajan on usein siten hyvin vaikea erottaa asianomaisessa maassa valmistettuja keraamisia pöytä- ja keittiöesineitä ja unionissa valmistettuja tuotteita.
2.2 Päätelmät
(63)
Edellä esitetyistä syistä päätellään, että joistakin pienistä eroista huolimatta asianomaisessa maassa tuotetuilla ja sieltä tuoduilla keraamisilla pöytä- ja keittiöesineillä, Brasilian markkinoilla tuotetuilla ja myydyillä keraamisilla pöytä- ja keittiöesineillä sekä unionissa tuotetuilla ja myydyillä keraamisilla pöytä- ja keittiöesineillä on samat fyysiset perusominaisuudet ja sama käyttötarkoitus, joten niitä voidaan siten pitää samankaltaisina tuotteina perusasetuksen 1 artiklan 4 kohdassa tarkoitetulla tavalla.
C. POLKUMYYNTI
1. Markkinatalouskohtelu
(64)
Perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan b alakohdan mukaan Kiinasta peräisin olevaa tuontia koskevissa polkumyyntitutkimuksissa normaaliarvo on määritettävä kyseisen artiklan 1-6 kohdan mukaisesti niiden tuottajien osalta, joiden todetaan täyttävän perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan c alakohdassa vahvistetut vaatimukset. Kyseiset vaatimukset ovat lyhyesti seuraavat:
-
liiketoimintaa koskevat päätökset tehdään markkinasignaalien perusteella ilman merkittävää valtion puuttumista asiaan, ja kustannukset heijastavat markkina-arvoa,
-
yrityksillä on yksi ainoa selkeä kirjanpito, joka tarkastetaan riippumattomasti kansainvälisten kirjanpitonormien mukaisesti ja jota sovelletaan kaikkeen toimintaan,
-
aiemmasta keskusjohtoisesta talousjärjestelmästä juontuvia merkittäviä vääristymiä ei ole,
-
konkurssi- ja omaisuuslainsäädäntö takaavat toiminnan vakauden ja oikeusvarmuuden, ja
-
valuuttojen muuntaminen tapahtuu markkinahintaan.
(65)
Kuten johdanto-osan 12 kappaleessa on mainittu, 11 kiinalaista vientiä harjoittavaa tuottajaa tai tuottajien ryhmää on pyytänyt markkinatalouskohtelua ja on palauttanut markkinatalouskohtelun hakemiseen tarkoitetun lomakkeen asetetussa määräajassa. Yksi vientiä harjoittava tuottaja perui kuitenkin myöhemmin markkinatalouskohtelua koskevan hakemuksensa.
(66)
Unionin tuomioistuin määräsi asiassa C-249/10 P, Brosmann ja muut v. neuvosto, että perusasetuksen 17 artiklassa annettua otantatekniikkaa ei saa soveltaa kyseisen asetuksen 2 artiklan 7 kohdan c alakohdan mukaisesti tehdyn markkinatalouskohtelua koskevan yksittäisen hakemuksen ratkaisemiseen. Tuomioistuin totesi tuomiossaan, että perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan c alakohdan mukaan otoksen ulkopuolisilla yhteistyössä toimineilla tuottajilla on oikeus saada markkinatalouskohtelua koskevat hakemuksensa tutkittaviksi riippumatta siitä, onko kyseisten otoksen ulkopuolisten yritysten osalta laskettava yksilöllinen polkumyyntimarginaali. (3) Tuomion perusteella päätettiin tutkia otokseen valittujen kolmen vientiä harjoittavan tuottajan tai tuottajaryhmän markkinatalouskohtelua koskevien hakemusten lisäksi myös seitsemän otoksen ulkopuolisen vientiä harjoittavan tuottajan tai tuottajaryhmän hakemukset. Komissio on hankkinut tarvittavat tiedot ja tarkastanut markkinatalouskohtelua koskevassa hakemuksessa esitetyt tiedot asianomaisten yritysten toimitiloissa.
(67)
Unionin vakiintuneena käytäntönä on johdonmukaisesti selvittää, täyttävätkö keskenään etuyhteydessä olevat yritykset kokonaisuutena markkinatalouskohtelun myöntämisedellytykset. Tästä syystä tapauksissa, joissa kiinalaisen hakijan tytäryritys tai muu hakijaan etuyhteydessä oleva yritys osallistuu suoraan tai välillisesti tarkasteltavana olevan tuotteen tuotantoon tai myyntiin, markkinatalouskohtelun myöntämistä koskeva tutkimus tehdään jokaiselle yritykselle erikseen, samoin kuin koko konsernille.
(68)
Näin ollen tarkastettiin kymmenen vientiä harjoittavan tuottajan, jotka muodostuivat 16 oikeushenkilöstä, markkinatalouskohtelua koskevat hakemukset.
(69)
Yhdenkään kymmenestä yhteistyötä tekevästä vientiä harjoittavasta tuottajasta tai tuottajaryhmästä Kiinassa ei todettu täyttävän perusteita, joilla markkinatalouskohtelu olisi voitu myöntää. Markkinatalouskohtelua koskevassa tutkimuksessa paljastui erityisesti, että yhdelläkään vientiä harjoittavista tuottajista, sen enempää erikseen kuin ryhmänä, ei ollut yhtä ainoaa selkeää kirjanpitoa, joka tarkastetaan riippumattomasti kansainvälisten kirjanpitonormien mukaisesti. Tutkimuksessa todettiin myös, että seitsemän yritystä tai konsernia ei pystynyt osoittamaan komissiolle, että aiemmasta keskusjohtoisesta talousjärjestelmästä juontuvia merkittäviä vääristymiä ei ole. Lisäksi kolme yritystä kymmenestä ei pystynyt osoittamaan, että liiketoimintaa koskevat päätökset tehdään markkinasignaalien perusteella ilman valtion puuttumista asiaan ja että kustannukset heijastavat markkina-arvoa.
(70)
Lisäksi tarkastuskäynti yhteen edellä mainituista yrityksistä osoitti, että yritys oli antanut markkinatalouskohtelua koskevassa hakemuksessaan harhaanjohtavia ja puutteellisia tietoja erityisesti siihen etuyhteydessä olevan yrityksen osalta. Yrityksen yhteistyö oli kokonaisuutena vakavasti puutteellista, minkä takia yritykselle ilmoitettiin, että perusasetuksen 18 artiklan 1 kohtaa voidaan soveltaa, ja yritystä pyydettiin esittämään huomautuksensa. Saatujen huomautusten perusteella vahvistui, ettei yritys toimi yhteistyössä, etenkään etuyhteydessä olevan yrityksen suhteen. Sen vuoksi päätettiin alustavasti, että yritystä ei enää voida pitää yhteistyössä toimivana vientiä harjoittavana tuottajana ja että mahdolliset väliaikaiset tai lopulliset ratkaisut tehtäisiin käytettävissä olevien tietojen perusteella perusasetuksen 18 artiklan mukaisesti.
(71)
Komissio ilmoitti markkinatalouskohtelun myöntämistä koskevista päätelmistä virallisesti asianomaisille kiinalaisille yrityksille, Kiinan viranomaisille ja valituksen tekijöille. Niille annettiin tilaisuus esittää kantansa kirjallisesti ja pyytää saada tulla kuulluiksi, jos niiden kuulemiseen oli erityisiä syitä.
(72)
Useat yritykset väittivät, että komissio oli jättänyt vastaamatta markkinatalouskohtelua koskevaan hakemukseen kolmessa kuukaudessa, kuten perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan c alakohdassa edellytetään. Tästä syystä menettelyvirhe tekee tutkimuksen tyhjäksi, ja komission olisi Brossman-tuomion (4) mukaisesti lopetettava tutkimus.
(73)
Komissio myöntää, että koska tässä asiassa oli tarpeen tutkia ja tarkastaa paikalla suuri määrä markkinatalouskohtelua koskevia hakemuksia, hakemuksia ei ollut mahdollista ratkaista säädetyssä määräajassa. Komissio kuitenkin palauttaa mieliin unionin yleisen tuomioistuimen tuomion, jonka mukaan se, että markkinatalouskohtelua koskevan hakemuksen ratkaiseminen vie pitempään kuin perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan c alakohdassa säädetyt kolme kuukautta, ei sinällään ole riittävä peruste polkumyynnin vastaisista toimenpiteistä annetun asetuksen kumoamiseen. (5) Siksi tämä väite hylätään.
(74)
Lisäksi kuusi yritystä on kiistänyt komission arvion, jonka mukaan niillä ei ole yhtä ainoaa selkeää kirjanpitoa, joka tarkastetaan riippumattomasti kansainvälisten kirjanpitonormien mukaisesti. Komissio on huolellisesti tutkinut nämä väitteet ja todennut, että annetut selitykset eivät riittäneet todistamaan vääriksi paikalla tehtyihin tarkastuksiin perustuvia kokonaistuloksia. Erityisesti joissakin tapauksissa annetut uudet tiedot olivat ristiriidassa aiemmin annettujen tietojen kanssa, kun taas toisissa tapauksissa yritykset toimittivat väitteidensä tueksi uutta näyttöä, jota ei ollut esitetty tai annettu käyttöön paikalla tehtyjen tarkastusten aikana.
(75)
Viisi yritystä on kiistänyt myös komission toteamuksen, jonka mukaan ne eivät olleet pystyneet osoittamaan, että aiemmasta keskusjohtoisesta talousjärjestelmästä juontuvia merkittäviä vääristymiä ei ole. Saadut huomautukset eivät ole kuitenkaan olleet luonteeltaan sellaisia, että niillä olisi voitu muuttaa tarkastuskäynteihin perustuvia komission toteamuksia. Yritykset eivät varsinkaan toimittaneet mitään näyttöä, jolla olisi voitu mitätöidä komission alkuperäiset tulokset, joiden mukaan aiemmasta keskusjohtoisesta talousjärjestelmästä juontuvia vääristymiä on muun muassa varojen ja maankäyttöoikeuksien aloilla.
(76)
Lisäksi kaksi yritystä on kiistänyt toteamuksen, jonka mukaan ne eivät olleet pystyneet osoittamaan, että liiketoimintaa koskevat päätökset tehdään markkinasignaalien perusteella ilman valtion puuttumista asiaan ja että kustannukset heijastavat markkina-arvoa. Toisen yrityksen esittämät huomautukset eivät todistaneet vääriksi komission toteamusta, jonka mukaan valtio puuttuu sen henkilöstöpolitiikkaan, kun taas toinen yritys toimitti uusia ristiriitaisia tietoja raaka-ainehankinnoistaan.
(77)
Edellä sanotusta seuraa, että mikään esitetyistä väitteistä ei ollut sellainen, että se olisi muuttanut markkinatalouskohtelun myöntämistä koskevia päätelmiä.
(78)
Edellä esitetyn perusteella voidaan todeta, että yksikään kymmenestä tutkimuksessa yhteistyössä toimineesta kiinalaisesta vientiä harjoittavasta tuottajasta tai tuottajien ryhmästä, joka oli pyytänyt markkinatalouskohtelua, ei pystynyt osoittamaan täyttävänsä kaikkia perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan c alakohdassa vahvistettuja vaatimuksia.
2. Yksilöllinen kohtelu
(79)
Perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan a alakohdan mukaan kyseisen artiklan soveltamisalaan kuuluville maille vahvistetaan tarvittaessa koko maata koskeva tulli, lukuun ottamatta tapauksia, joissa yritykset voivat osoittaa, että ne täyttävät perusasetuksen 9 artiklan 5 kohdassa vahvistetut edellytykset. Kyseiset perusteet ovat lyhyesti seuraavat:
-
kokonaan tai osittain ulkomaisessa omistuksessa olevien yritysten tai yhteisyritysten tapauksessa viejät voivat vapaasti kotiuttaa pääomia ja voittoja,
-
vientihinnoista ja -määristä sekä myyntiehdoista päätetään vapaasti.
-
osake-enemmistö on yksityishenkilöiden hallussa, ja hallituksessa tai keskeisissä johtotehtävissä toimivien valtion viranhaltijoiden on joko oltava vähemmistönä tai on osoitettava, että yritys on kaikesta huolimatta riittävän riippumaton valtiosta,
-
valuuttojen muuntaminen tapahtuu markkinahintaan, ja
-
valtio ei puutu yrityksen toimintaan niin, että se mahdollistaisi toimenpiteiden kiertämisen, jos yksittäisille viejille vahvistetaan erilaiset tullit.
(80)
Kolme vientiä harjoittavaa tuottajaa, jotka kuuluivat otokseen, ja seitsemän vientiä harjoittavaa tuottajaa, jotka eivät sisältyneet otokseen ja jotka olivat pyytäneet markkinatalouskohtelua, hakivat myös yksilöllistä kohtelua, jos niille ei myönnettäisi markkinatalouskohtelua. Lisäksi kaksi muuta otokseen valittua vientiä harjoittajaa tuottajaa ja neljä muuta otoksen ulkopuolista yritystä pyysivät vain yksilöllistä kohtelua. Perusasetuksen 17 artiklan 1 kohdan mukaan vain otokseen valittujen yritysten yksilöllistä kohtelua koskevat hakemukset käsitellään.
(81)
Kun otetaan huomioon, että kaikki markkinatalouskohtelua koskevat hakemukset on alustavasti hylätty, käytettävissä olevien tietojen perusteella vahvistetaan alustavasti, että kaikki otokseen valitut yritykset, jotka ovat pyytäneet yksilöllistä kohtelua, täyttävät yksilöllisen kohtelun perusteet.
3. Yksilöllinen tarkastelu
(82)
Seitsemän vientiä harjoittavaa tuottajaa tai tuottajaryhmää, joita ei valittu otokseen, on hakenut yksilöllistä tarkastelua perusasetuksen 17 artiklan 3 kohdan mukaisesti.
(83)
Komissio ei tee menettelyn tässä vaiheessa päätöksiä yksilöllistä tarkastelua koskevista pyynnöistä, vaan niistä päätetään aikanaan.
4. Normaaliarvo
4.1 Vertailumaan valinta
(84)
Perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan a alakohdan mukaan vientiä harjoittaville tuottajille, joille ei ole myönnetty markkinatalouskohtelua, on määritettävä normaaliarvo vertailumaan kotimarkkinahintojen tai vastaavan laskennallisen normaaliarvon perusteella.
(85)
Komissio totesi menettelyn vireillepanoilmoituksessa aikovansa käyttää Venäjää vertailumaana normaaliarvoa määrittäessään ja pyysi asianomaisia osapuolia esittämään huomautuksia asiasta.
(86)
Komissio sai useita lausuntoja, joissa todettiin, että Venäjä ei ole asianmukainen vertailumaa. Saaduista tiedoista kävi erityisesti ilmi, että Venäjä on korkean hintaluokan posliinimarkkina, joka on erikoistunut kalliista raaka-aineista valmistettuun koristeelliseen posliiniin, kun taas tarkasteltavana olevan tuotteen kotimainen tuotanto on suhteellisen vähäistä verrattuna kotimaiseen kulutukseen. Lisäksi Venäjän markkinoita suojellaan tullien ulkopuolisilla kaupanesteillä, kuten vastaavuussertifikaattijärjestelmillä (GOST). Tämän vuoksi Venäjän ei katsottu olevan asianmukainen vertailumaa.
(87)
Tämän johdosta komissio tutki, mitkä muut maat voisivat tulla kysymykseen asianmukaisena vertailumaana, ja lähetti kirjeitä tunnetuille tuottajille useissa maissa, muun muassa Argentiinan tasavallassa, Bangladeshin kansantasavallassa, Brasiliassa, Egyptin arabitasavallassa, Indonesian tasavallassa, Intiassa, Korean tasavallassa, Kolumbian tasavallassa, Malesiassa, Thaimaassa, Turkissa ja Ukrainassa. Tämän jälkeen tuottajat Brasiliasta, Intiasta, Turkista ja Venäjältä ilmaisivat halukkuutensa tehdä yhteistyötä komission kanssa. Kuitenkin vain kolme tuottajaa, jotka olivat Brasiliasta, Thaimaasta ja Venäjältä, palauttivat kyselylomakkeen. Tutkimuksessa osoitettiin, että Brasiliassa on kilpailuun perustuva keraamisten pöytä- ja keittiöesineiden kotimarkkina, jolla toimii useita tuottajia, ja tullit ovat suhteellisen alhaisia. Lisäksi tutkimuksessa yhteistyössä toimineen brasilialaisen tuottajan antamat tiedot analysoitiin ja todettiin sellaisiksi luotettaviksi tiedoiksi, joiden pohjalta normaaliarvo voidaan määrittää.
(88)
Edellä sanotun perusteella ja ottaen huomioon kaikki tässä menettelyn vaiheessa käytettävissä olevat tiedot Brasilia on alustavasti valittu asianmukaiseksi ja hyväksyttäväksi vertailumaaksi perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan a alakohdan mukaisesti.
4.2 Normaaliarvon määrittäminen
(89)
Koska kaikki markkinatalouskohtelua koskevat pyynnöt evättiin, normaaliarvo kaikille kiinalaisille vientiä harjoittaville tuottajille määritettiin vertailumaan tuottajalta saatujen tietojen perusteella perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan a alakohdan mukaisesti.
(90)
Komissio tarkasteli perusasetuksen 2 artiklan 2 kohdan mukaisesti ensin, oliko samankaltaisen tuotteen myynti Brasiliassa riippumattomille asiakkaille edustavaa. Yhteistyössä toimineen brasilialaisen samankaltaisen tuotteen tuottajan myynnin todettiin olevan määrältään edustavaa Brasilian kotimarkkinoilla verrattuna otokseen valittujen vientiä harjoittavien tuottajien unioniin viemään tarkasteltavana olevaan tuotteeseen.
(91)
Tämän jälkeen komissio tutki, voidaanko kyseisen myynnin katsoa tapahtuneen perusasetuksen 2 artiklan 4 kohdan mukaisesti tavanomaisessa kaupankäynnissä. Tämä tehtiin määrittämällä riippumattomille asiakkaille tapahtuneen kannattavan myynnin osuus. Myyntitapahtumia pidettiin kannattavina, jos yksikköhinta oli vähintään tuotantokustannusten tasolla. Tätä varten määritettiin brasilialaisen tuottajan tuotantokustannukset tutkimusajanjakson aikana.
(92)
Niiden tuotetyyppien osalta, joiden myyntimäärästä kotimarkkinoilla yli 80 prosenttia ylitti kustannukset ja joiden keskimääräinen painotettu myyntihinta vastasi vähintään yksikkötuotantokustannuksia, normaaliarvo tuotetyypeittäin laskettiin kyseisen tyypin kokonaismyynnin tosiasiallisten kotimarkkinahintojen painotettuna keskiarvona riippumatta siitä, oliko myynti kannattavaa vai ei.
(93)
Jos tuotetyypin kokonaismyyntimäärästä enintään 80 prosenttia oli kannattavaa tai jos kyseisen tuotetyypin painotettu keskimääräinen myyntihinta oli yksikkökohtaisia tuotantokustannuksia alempi, normaaliarvon perustana käytettiin tosiasiallista kotimarkkinahintaa, joka laskettiin määrittämällä yksinomaan kyseisen tuotetyypin kannattavan kotimarkkinamyynnin painotettu keskimääräinen myyntihinta tutkimusajanjaksolla.
(94)
Sellaisten tuotetyyppien osalta, joiden myynti ei ollut kannattavaa, normaaliarvo määritettiin laskennallisesti käyttämällä brasilialaisen tuottajan valmistuskustannuksia, joihin oli lisätty myynti-, yleis- ja hallintokustannukset ja voitto brasilialaisen tuottajan niiden tuotetyyppien osalta, joiden myynti oli kannattavaa.
5. Yksilöllisen kohtelun saaneiden vientiä harjoittavien tuottajien vientihinnat
(95)
Koska kaikki tutkimuksessa yhteistyössä toimineet vientiä harjoittavat tuottajat, joille myönnettiin yksilöllinen kohtelu, harjoittivat vientimyyntiä suoraan riippumattomille asiakkaille unionissa, vientihinnat määritettiin perusasetuksen 2 artiklan 8 kohdan mukaisesti tarkasteltavana olevasta tuotteesta tosiasiallisesti maksettujen tai maksettavien hintojen perusteella.
6. Vertailu
(96)
Normaaliarvoa ja vientihintaa verrattiin noudettuna lähettäjältä -tasolla. Polkumyyntimarginaalit määritettiin vertailemalla otokseen valittujen viejien yksittäisiä vientihintoja noudettuna lähettäjältä -tasolla vertailutuottajan kotimaan myyntihintoihin tai, tapauksen mukaan, laskennalliseen normaaliarvoon.
(97)
Jotta normaaliarvon ja vientihinnan vertailu olisi tasapuolista, hintoihin ja niiden vertailukelpoisuuteen vaikuttavat erot otettiin asianmukaisesti huomioon tekemällä oikaisuja perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan mukaisesti. Tarvittaessa tehtiin oikaisuja kaupan portaan, fyysisten ominaisuuksien erojen ja hintojen vertailuun vaikuttavien muiden seikkojen, erityisesti tuotemerkin käytön, osalta.
(98)
Ensin tarkasteltiin, oliko perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan d alakohdan mukainen kaupan portaan eroja koskeva oikaisu perusteltu. Tässä yhteydessä todettiin, että Kiinan vienti tapahtuu olennaisilta osin tukkuportaassa, kun taas vertailumaan myyntiä tehdään myös vähittäismyyntiportaassa. Lisäksi tutkimuksessa todettiin, että kummallakin markkina-alueella eri jakelukanavat vaikuttavat hintatasoon, millä on vaikutusta hintojen oikeudenmukaiseen vertailtavuuteen vientihinnan ja normaaliarvon välillä. Tutkimuksessa kävi myös ilmi, että suurin osan Kiinan vientimyynnistä tapahtuu suurissa erissä, kun vertailumaan kotimaan myynnistä suurin osa tehdään pienissä erissä, mikä johtaa hintaeroihin samassa kaupan portaassa kahdella asiaankuuluvalla markkina-alueella. Näin ollen, jotta vientihintaa ja normaaliarvoa voitaisiin verrata oikeudenmukaisesti, normaaliarvoa oikaistiin kaupan saman portaan hintaerojen perusteella vertailumaassa sekä tarvittaessa niiden hintaerojen perusteella, joita todettiin kussakin kaupan portaassa myytyjen määrien osalta.
(99)
Toiseksi tutkittiin, oliko perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan a alakohdan mukainen oikaisu fyysisten ominaisuuksien erojen takia perusteltu. Tähän liittyen tutkimuksessa vahvistettiin, että kiinalaiset vientiä harjoittavat tuottajat luokittelevat tuotteensa viiteen eri luokkaan, A-E, joiden hinnat eroavat merkittävästi. Suurin osa viennistä unioniin muodostuu kuitenkin A-, B- tai C-luokan tuotteista tai niiden yhdistelmästä. Tällainen luokittelu ei kuitenkaan ole yleismaailmallinen eikä se perustu yleisiin koko tuotannonalaa koskeviin standardeihin, vaan se on pikemminkin yrityskohtainen ja mahdollistaa hintaerottelun. Toisaalta vertailumaan tuottaja myy Brasilian kotimarkkinoilla vain A-luokkaa vastaavia tuotteita, mikä vaikuttaa hintojen vertailtavuuteen. Näin ollen vientihintaa mukautettiin ylöspäin kiinalaisen A-luokan tasolle, jotta hinta olisi vertailukelpoinen vastaavan tuottajan Brasilian markkinoilla myymän tuotteen hinnan kanssa.
(100)
Kolmanneksi tutkimuksessa todettiin, että brasilialainen tuottaja myy Brasilian markkinoilla vain merkkituotteita, kun taas kiinalaiset vientiä harjoittavat tuottajat eivät myy merkkituotteita vaan pikemminkin niin sanottuja kauppiaan omien merkkien tuotteita tai tuotemerkittömiä keraamisia pöytä- ja keittiöesineitä. Kuluttajien näkemyksen mukaan merkkituotteilla on yleensä tiettyä arvovaltaa, taattu laatu ja muotoilu, jotka edellyttävät korkeampia markkinahintoja, kun taas tuotemerkittömät (kauppiaan omien merkkien) tuotteet myydään tavallisesti huomattavasti alemmalla hintatasolla, vaikka niillä on samat fyysiset ja tekniset ominaisuudet. Vaikka merkkituotteen lisäarvon määrää ei yleensä voida täsmällisesti määrittää, koska se riippuu monista eri tekijöistä, kuten kuluttajan näkemyksestä, tuotemerkin tunnettuudesta ja muista tekijöistä, joita ei voida määrällisesti arvioida, brasilialainen tuottaja on tässä asiassa vahvistanut, että sen keraamisia merkkituotteita voidaan myydä Brasilian markkinoilla merkittävästi korkeampaan hintaan kuin muita tuotemerkittömiä tuotteita. Tästä syystä normaaliarvoon tehtiin lisäoikaisu perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan k alakohdan mukaisesti.
(101)
Lisäoikaisuja tehtiin tarpeen mukaan kuljetus-, vakuutus-, käsittely-, liitännäis-, pakkaus- ja luottokustannusten sekä pankkimaksujen ja palkkioiden perusteella, jos ne todettiin kohtuullisiksi ja paikkansa pitäviksi ja jos niistä esitettiin näyttö.
7. Polkumyyntimarginaalit
(102)
Niille vientiä harjoittaville tuottajille, joille on myönnetty yksilöllinen kohtelu, määritettiin polkumyyntimarginaalit perusasetuksen 2 artiklan 11 ja 12 kohdan mukaisesti vertailemalla vertailumaalle määritettyä painotettua keskimääräistä normaaliarvoa, sellaisena kuin se on oikaistuna, ja kullekin yritykselle määritettyä painotettua keskimääräistä vientihintaa, sellaisena kuin se on oikaistuna, ilmaistuna prosentteina CIF-hinnasta unionin rajalla tullaamattomana.
(103)
Niitä yhteistyössä toimineita vientiä harjoittavia tuottajia varten, joita ei valittu otokseen, laskettiin otokseen valittujen vientiä harjoittavien tuottajien polkumyyntimarginaalin painotettu keskiarvo. Näin laskettu otoksen ulkopuolisten vientiä harjoittavien tuottajien väliaikainen polkumyyntimarginaali ilmaistuna prosentteina CIF-hinnasta unionin rajalla tullaamattomana on 26,6 prosenttia.
(104)
Niihin kiinalaisiin vientiä harjoittaviin tuottajiin, jotka eivät toimineet yhteistyössä tai olleet tiedossa, sovellettavan koko maata koskevan polkumyyntimarginaalin laskemiseksi määritettiin ensin yhteistyössä toimimisen aste vertaamalla tutkimuksessa yhteistyössä toimineiden vientiä harjoittavien tuottajien ilmoittamia unioniin suuntautuvan viennin määriä vastaaviin Eurostatin tilastoihin.
(105)
Tässä tutkimuksessa Kiinan yhteistyötä pidettiin korkeana, kun kyse on pirstaleisesta tuotannonalasta, koska mukaan ilmoittautuneet vientiä harjoittavat tuottajat edustavat yli 60:tä prosenttia tarkasteltavana olevan tuotteen kokonaisviennistä Kiinasta unioniin. Tästä syystä kaikkiin muihin vientiä harjoittaviin tuottajiin sovellettava koko maata koskeva polkumyyntimarginaali määritettiin käyttämällä korkeinta polkumyyntimarginaalia, joka oli vahvistettu otokseen valittujen vientiä harjoittavien tuottajien edustavien tuotetyyppien ja määrien osalta. Edellä esitetyn perusteella koko maata koskevaksi väliaikaiseksi polkumyyntimarginaaliksi vahvistettiin 58,8 prosenttia CIF-hinnasta unionin rajalla tullaamattomana.
(106)
Väliaikaiset polkumyyntimarginaalit ilmaistaan prosentteina CIF-hinnasta unionin rajalla tullaamattomana, ja ne ovat seuraavat:
Yritys
Väliaikainen polkumyyntimarginaali
Hunan Hualian China Industry Co., Ltd; Hunan Hualian Ebillion Industry Co., Ltd; Hunan Liling Hongguanyao China Industry Co., Ltd ja Hunan Hualian Yuxiang China Industry Co., Ltd
26,8 %
Guangxi Sanhuan Enterprise Group Holding Co., Ltd
31,2 %
CHL Porcelain Industries Ltd
30,0 %
Shandong Zibo Niceton-Marck Huaguang Ceramics Limited; Zibo Huatong Ceramics Co., Ltd; Shandong Silver Phoenix Co., Ltd; Niceton Ceramics (Linyi) Co., Ltd ja Linyi Jingshi Ceramics Co., Ltd
17,6 %
Guangxi Province Beiliu City Laotian Ceramics Co., Ltd
23,0 %
Otoksen ulkopuoliset yhteistyössä toimineet vientiä harjoittavat tuottajat
26,6 %
Koko maata koskeva polkumyyntimarginaali
58,8 %
D. VAHINKO
1. Unionin tuotanto ja unionin tuotannonala
(107)
Unionin kokonaistuotannon määrittämiseksi käytettiin kaikkia unionin tuottajista saatavilla olevia tietoja, myös valituksessa toimitettuja tietoja sekä myöhemmin toimitettuja lausuntoja, jotka koskivat tuottajia, jotka eivät osallistuneet tähän tutkimukseen. Samankaltaisen tuotteen kokonaistuotanto unionissa arvioitiin ekstrapoloimalla EU:n ja kansallisten järjestöjen antamat tiedot, jotka tarkistettiin ristiin yksittäisten tuottajien antamien sekä tutkimus- ja tilastolähteistä saatujen tietojen kanssa.
(108)
Tutkimusajanjakson aikana yli 200 unionin tuottajaa tuottivat unionissa samankaltaista tuotetta. Edeltävässä kappaleessa esitetyn perusteella unionin kokonaistuotannon arvioitiin olevan tutkimusajanjakson aikana noin 240 200 tonnia. Perusasetuksen 4 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu unionin tuotannonala muodostuu unionin kokonaistuotannosta vastaavista unionin tuottajista, joista käytetään jäljempänä nimitystä ’unionin tuotannonala’. Unionin tuotannonala jakautuu kahteen segmenttiin: pk-yrityksiin ja suuryrityksiin. Pk-yritysten osuus unionin kokonaistuotannosta tutkimusjaksolla oli noin 42 prosenttia. Unionin tuotannonala on erittäin hajautunut, vaikka se keskittyy Tšekin tasavaltaan, Saksaan, Espanjan kuningaskuntaan, Ranskan tasavaltaan (jäljempänä ’Ranska’), Italiaan, Puolan tasavaltaan, Portugalin tasavaltaan, Romaniaan sekä Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneeseen kuningaskuntaan (jäljempänä ’Yhdistynyt kuningaskunta’).
2. Unionin kulutus
(109)
Unionin kulutus on vahvistettu tutkimuksen kohteena olevaa tuotetta koskevien Eurostatin tuontilastojen ja unionin tuotannonalan myynnistä unionin markkinoilla annettujen tietojen perusteella.
(110)
Tämän perusteella unionin kulutus on kehittynyt seuraavasti:
Taulukko 1
Määrä (tonnia)
2008
2009
2010
Tutkimusajanjakso
Unionin kulutus
826 896
687 609
750 830
726 614
Indeksi (2008 = 100)
100
83
91
88
(111)
Keraamisten pöytä- ja keittiöesineiden kokonaiskulutus unionissa pieneni tarkastelujaksolla 12 prosentilla. Vähennys oli suurin eli 17 prosenttia vuosina 2008-2009.
(112)
Kulutuksen kokonaisvähennys tarkastelujaksolla on nähtävä yhteydessä vuoden 2009 talouskriisin jälkeiseen elpymistilanteeseen. Keraamisten pöytä- ja keittiöesineiden markkinanäkymät ovat hyvät. (6)
3. Tuonti asianomaisesta maasta
3.1 Asianomaisesta maasta polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin määrä, hinta ja markkinaosuus
(113)
Eurostatin tietojen perusteella tarkasteltavana olevan tuotteen tuonnin määrä, markkinaosuus ja keskihinnat ovat kehittyneet seuraavasti:
Taulukko 2
Tuonti Kiinasta
2008
2009
2010
Tutkimusajanjakso
Tuonti (tonnia)
535 593
449 346
516 618
485 814
Indeksi (2008 = 100)
100
84
96
91
Markkinaosuus
64,8 %
65,3 %
68,8 %
66,9 %
Keskimääräinen tuontihinta (euroa/tonni)
1 274
1 307
1 473
1 499
Indeksi (2008 = 100)
100
103
116
118
(114)
Kiinasta tulleen tuonnin kokonaismäärä väheni yhdeksän prosenttia tarkastelujaksolla, ja sen määrä oli noin 485 814 tonnia tutkimusajanjaksolla. On kuitenkin huomattava, että tuonti Kiinasta väheni prosentuaalisesti vähemmän kuin EU:n kokonaiskulutus. Kun asiaa tarkastellaan koko tarkastelujakson ajalta, Kiinasta tulevan tuonnin markkinaosuus kasvoi 64,8 prosentista vuonna 2008 66,9 prosenttiin tutkimusajanjaksolla.
(115)
Tuontihinta nousi tarkastelujaksolla 17,7 prosentilla 1 274 eurosta 1 499 euroon tonnilta. Tällä tarkoitetaan tarkasteltavana olevan tuotteen kaiken tuonnin tonnikohtaista keskituontihintaa, joten tuotevalikoiman muutokset voivat vaikuttaa kehitykseen.
3.2 Alihinnoittelu
(116)
Alihinnoittelun tutkimista varten verrattiin otokseen valittujen unionin tuottajien unionin markkinoilla etuyhteydettömille asiakkaille myymien tuotteiden painotettuja, noudettuna lähettäjältä -tasolle sovitettuja keskimääräisiä myyntihintoja eli hintoja, joista oli vähennetty rahtikustannukset unionissa sekä alennukset ja hyvitykset, vastaaviin tutkimuksessa yhteistyössä toimineiden kiinalaisten vientiä harjoittavien tuottajien ensimmäiseltä riippumattomalta asiakkaalta unionin markkinoilla veloittamiin painotettuihin keskimääräisiin hintoihin, eli hintoihin, joista vähennettiin alennukset ja joita oikaistiin tarvittaessa CIF-hinta unionin rajalla -tasolle, jolloin tehtiin asianmukaiset nykyisiä tulleja, tulliselvityskustannuksia ja tuonnin jälkeisiä kustannuksia koskevat oikaisut. Alempiluokkaisten tuotteiden hinnat oikaistiin A-luokan hintojen tasolle, koska alempiluokkaisten tuotteiden todettiin kuluttajan näkökulmasta kilpailevan A-luokan tuotteiden kanssa, kuten johdanto-osan 60 kappaleessa on päätelty. Myös unionin tuotannonalan hintoja oikaistiin kaupan portaan erojen takia ja tarvittaessa tuotemerkkiin liittyvän hintatekijän tasaamiseksi.
(117)
Vertailusta kävi ilmi, että Kiinasta polkumyynnillä tuotuja tarkasteltavana olevia tuotteita myytiin tutkimusajanjakson aikana unionissa hinnoilla, jotka alittivat unionin tuotannonalan myyntihinnat 26,3-47,6 prosentilla (ilmaistuna prosentteina unionin tuotannonalan hinnoista).
4. Unionin tuotannonalan tilanne
4.1 Yleistä
(118)
Komissio tarkasteli perusasetuksen 3 artiklan 5 kohdan mukaisesti kaikkia sellaisia olennaisia taloudellisia tekijöitä ja indikaattoreita, jotka vaikuttavat unionin tuotannonalan tilanteeseen.
(119)
Makroekonomiset indikaattorit (tuotanto, tuotantokapasiteetti, kapasiteetin käyttöaste, myyntimäärät, markkinaosuus, työllisyys, tuottavuus ja polkumyyntimarginaalien suuruus) arvioitiin unionin koko tuotannonalan tasolla. Arvio perustui eurooppalaisten ja kansallisten järjestöjen toimittamiin tietoihin, jotka tarkastettiin ristiin unionin tuottajien toimittamien tietojen ja käytettävissä olevien virallisten tilastojen kanssa.
(120)
Mikrotaloudelliset indikaattorit (varastot, myyntihinnat, kannattavuus, kassavirta, investoinnit, investointien tuotto, pääoman saanti, palkat ja tuotantokustannukset) analysoitiin otokseen valittujen unionin tuottajien tasolla. Arvio perustui näiden tuottajien antamiin tietoihin, jotka tarkistettiin asianmukaisesti.
(121)
Otoksen tiettyyn erityissegmenttiin kuuluvien yritysten eräitä mikroekonomisia indikaattoreita (myyntihinta, kannattavuus, investointien tuotto ja tuotantokustannukset) koskevat tulokset on painotettu sen mukaan, mikä on kyseisen segmentin osuus unionin kokonaistuotannosta (käyttämällä kunkin segmentin tuotantomäärien mukaista erityispainotusta koko keraamisten pöytäesineiden alaan nähden - 42 prosenttia pk-yritykset ja 58 prosenttia muut yritykset). Näin varmistetaan, etteivät suuryritysten tulokset vääristä vahinkoanalyysiä ja että yhteenlaskettuna unionin tuotannon suuresta osasta yhdessä vastaavien pienehköjen yritysten tilanne näkyy analyysissä asianmukaisesti.
4.2 Makrotaloudelliset indikaattorit
4.2.1 Tuotanto, tuotantokapasiteetti ja kapasiteetin käyttöaste
(122)
Tarkastelujaksolla unionin tuotannonalan tuotanto, tuotantokapasiteetti ja kapasiteetin käyttöaste kehittyivät seuraavasti.
Taulukko 3
2008
2009
2010
Tutkimusajanjakso
Tuotantomäärä (tonnia)
281 300
230 300
235 700
240 200
Indeksi (2008 = 100)
100
82
84
85
Tuotantokapasiteetti (tonnia)
371 540
361 253
326 573
324 072
Indeksi (2008 = 100)
100
97
88
87
Kapasiteetin käyttöaste
75,7 %
63,8 %
72,2 %
74,1 %
Indeksi (2008 = 100)
100
84
95
98
(123)
Unionin tuotannonalan tuotanto väheni 15 prosenttia tarkastelujakson aikana. Vähennys on yleisesti suurempi kuin unionin kulutuksen vähennys samalla ajanjaksolla. Tuotanto ei elpynyt vuonna 2010 samalla lailla kuin kulutus.
(124)
Unionin tuotannonalan tuotantokapasiteetti väheni tarkastelujakson aikana 13 prosenttia. Tästä huolimatta tuotannonalan kapasiteetin käyttöaste heikkeni tarkastelujaksolla edelleen yhteensä kahdella prosentilla 74,1 prosenttiin.
4.2.2 Myyntimäärä ja markkinaosuus
(125)
Unionin tuotannonalan myynti etuyhteydettömille asiakkaille unionin markkinoilla väheni kahdeksan prosenttia enemmän kuin kulutus tarkastelujaksolla. Huomautetaan, että vuosina 2009-2010 myyntimäärä laski edelleen, vaikka unionin kulutus kasvoi kahdeksalla prosentilla.
Taulukko 4
Määrä (tonnia)
2008
2009
2010
Tutkimusajanjakso
Myynti unionissa
190 332
156 798
152 609
152 095
Indeksi (2008 = 100)
100
82
80
80
(126)
Unionin tuotannonalan markkinaosuus laski tarkastelujaksolla yhdeksän prosenttia eli 2,1 prosenttiyksikköä.
Taulukko 5
2008
2009
2010
Tutkimusajanjakso
Markkinaosuus unionissa
23,0 %
22,8 %
20,3 %
20,9 %
Indeksi (2008 = 100)
100
99
88
91
4.2.3 Työllisyys ja tuottavuus
(127)
Työllisyys heikkeni koko tarkastelujakson ajan ja väheni 21 prosentilla. Suuntaus noudattaa myyntimäärien laskua unionin markkinoilla etuyhteydettömille asiakkaille.
Taulukko 6
2008
2009
2010
Tutkimusajanjakso
Työntekijöiden lukumäärä
31 559
26 146
24 993
25 093
Indeksi (2008 = 100)
100
83
79
79
(128)
Unionin tuotannonalan työvoiman tuottavuus (ilmaistuna tuotantomääränä työntekijää kohti vuodessa) kasvoi tarkastelujaksolla kahdeksan prosenttia. Tämä johtuu osittain unionin tuotannonalan pyrkimyksistä vastata Kiinasta polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin aiheuttamaan paineeseen.
Taulukko 7
2008
2009
2010
Tutkimusajanjakso
Tuottavuus (tonnia/työntekijä)
8,9
8,8
9,4
9,6
Indeksi (2008 = 100)
100
99
106
108
4.2.4 Polkumyyntimarginaalin suuruus
(129)
Polkumyyntimarginaalit on ilmoitettu edellä polkumyyntiä käsittelevässä jaksossa. Kaikki vahvistetut marginaalit ovat merkittävästi vähimmäistasoa korkeammat. Tosiasiallisen polkumyyntimarginaalin vaikutusta ei myöskään voida pitää vähäisenä, kun otetaan huomioon polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin määrä ja hinnat.
4.3 Mikrotaloudelliset indikaattorit
4.3.1 Varastot
(130)
Unionin tuotannonalan loppuvarastojen taso väheni absoluuttisina määrinä 14 prosentilla tarkastelujakson aikana. Tutkimuksessa osoitettiin, että tämä ei ole ratkaiseva indikaattori tällaisella tuotannonalalla, joka toimii pääasiallisesti tilausten perusteella.
Taulukko 8
2008
2009
2010
Tutkimusajanjakso
Varastot (tonnia)
7 754
6 647
7 611
6 647
Indeksi (2008 = 100)
100
86
98
86
4.3.2 Myyntihinnat
(131)
Unionin tuotannonalan myyntihinnat laskivat unionin markkinoilla 12 prosentilla tarkastelujakson aikana.
Taulukko 9
2008
2009
2010
Tutkimusajanjakso
Keskimyyntihinta EU:ssa etuyhteydettömille asiakkaille (euroa/tonni)
4 103
3 818
3 811
3 615
Indeksi (2008 = 100)
100
93
93
88
4.3.3 Kannattavuus, kassavirta, investoinnit, investointien tuotto, pääoman saanti ja palkat
(132)
Unionin tuotannonalan kannattavuus, kassavirta, investointien tuotto, pääoman saanti, investoinnit ja palkat kehittyivät tarkastelujaksolla seuraavasti:
Taulukko 10
2008
2009
2010
Tutkimusajanjakso
Unionin etuyhteydettömille asiakkaille suuntautuneen myynnin nettovoitto (% nettomyynnistä)
4,2 %
2,2 %
0,1 %
3,5 %
Kassavirta (euroa)
10 531 970
6 205 824
9 267 381
11 998 647
Indeksi (2008 = 100)
100
59
88
114
Nettoinvestoinnit (euroa)
13 686 363
9 423 983
10 805 215
9 690 923
Indeksi (2008 = 100)
100
69
79
71
Investointien tuotto (nettovoitto % investointien nettokirjanpitoarvosta)
19,2 %
14,8 %
-5,3 %
5,5 %
Indeksi (2008 = 100)
100
77
- 267
29
Vuotuiset työvoimakustannukset työntekijää kohti
20 436
20 526
21 619
20 832
Indeksi (2008 = 100)
100
100
106
102
(133)
Unionin tuotannonalan kannattavuus laski tarkastelujaksolla 0,7 prosenttiyksikköä. Kannattavuus oli heikoin vuonna 2010, jolloin kannattavuus laski suuruusluokassa 4,1 prosenttiyksikköä vuodesta 2008 vuoteen 2010.
(134)
Lienee syytä korostaa, että unionin tuotannonala oli jo tarkastelujakson alussa heikossa kunnossa Kiinasta unionin markkinoille tulevan suurimittaisen halpatuonnin takia. Tuonti kasvoi voimakkaasti vuosina 2002-2004 ja oli saavuttanut erittäin merkittävän markkinaosuuden sen jälkeen, kun tällaisen tuonnin tuontikiintiö oli poistettu vuodesta 2005 alkaen. Tämä aiheutti alalla huomattavia rakenneuudistuksia, jotka olivat loppuvaiheissaan tarkastelujakson alussa.
(135)
Kun tarkastelujaksoa edeltävä kehitys otetaan huomioon, tarkastelujakson alussa saatua voittoa ei voida pitää tavanomaisena voittona. Koska asiasta ei ole annettu lausuntoja, katsotaan, että toinen laajasti käytetty ja tärkeä kulutustavara, josta on jo tehty polkumyyntitutkimus, eli nahkajalkineet, voi sen sijaan alustavasti tarjota pätevän viitearvon normaalin voittotason määrittämiseen. Kyseisen tuotannonalan voittotaso on kuusi prosenttia. (7) Näin ollen on selvää, että unionin tuotannonala kokonaisuudessaan ei tarkastelujaksolla pystynyt missään vaiheessa saavuttamaan voittotasoa, jota voitaisiin pitää tuotteelle hyväksyttävänä.
(136)
Unionin tuotannonalan kassavirta kasvoi tarkastelujakson aikana kokonaisuudessaan merkittävästi. Näin tapahtui kuitenkin joissakin suurissa ja vakiintuneissa yrityksissä - pk-yrityksiä se ei koske. Nettoinvestoinnit laskivat 33 prosentilla. On kuitenkin huomattava, että tarkastelujakson lopulla pk-yritysten investointitaso läheni nollaa. Ainoastaan kahdella yrityksellä, jotka eivät olleet pk-yrityksiä, oli varaa tehdä merkittäviä investointeja tarkastelujaksolla. Investointien tuoton heikkeneminen oli suurempi kuin kannattavuuden lasku koko tarkastelujakson ajan.
(137)
Vuoden 2008 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana työntekijöiden keskipalkka nousi kaksi prosenttia. Työvoimakustannusten lisäys on merkittävästi alle unionin työvoimakustannusten kokonaiskehityksen tarkastelujaksolla, mistä voidaan päätellä, että unionin tuotannonala on pyrkinyt pitämään työntekijöiden palkat mahdollisimman alhaisella tasolla.
4.3.4 Tuotantokustannukset
(138)
Tuotantokustannukset laskivat tarkastelujaksolla kymmenen prosenttia.
Taulukko 11
2008
2009
2010
Tutkimusajanjakso
Tuotanto-kustannukset (euroa tonnilta)
3 578
3 583
3 514
3 230
Indeksi (2008 = 100)
100
100
98
90
5. Vahinkoa koskevat päätelmät
(139)
Tutkimuksen mukaan tuotantomäärän, kapasiteetin, etuyhteydettömille asiakkaille suuntautuneen myynnin ja työllisyyden kaltaiset vahinkoindikaattorit heikkenivät tarkastelujaksolla.
(140)
Lisäksi unionin tuottajien taloudelliseen tilanteeseen liittyvät vahinkoindikaattorit, kuten kannattavuus, investoinnit ja investointien tuotto, kehittyivät tarkastelujaksolla kielteisesti.
(141)
Kannattavuus ei alalla kokonaisuudessaan milloinkaan saavuttanut tyydyttävää voittotasoa, vaan päinvastoin heikkeni tarkastelujaksolla. Unionin tuotannonalan myyntihintojen jatkuva lasku johti siihen, että tietyssä vaiheessa tuotannonala ei pystynyt tekemään voittoa lähes lainkaan.
(142)
Vaikka unionin tuotannonalan tuottavuus kasvoi tarkastelujaksolla, se johtuu etupäässä merkittävistä ponnistuksista kilpailla Kiinasta polkumyynnillä tapahtuvaa vahvaa tuontia vastaan.
(143)
Edellä esitetyn perusteella todetaan alustavasti, että unionin tuotannonalalle on aiheutunut perusasetuksen 3 artiklan 5 kohdassa tarkoitettua merkittävää vahinkoa.
E. SYY-YHTEYS
1. Johdanto
(144)
Perusasetuksen 3 artiklan 6 ja 7 kohdan mukaisesti on tutkittu, onko polkumyynnillä Kiinasta tapahtunut tuonti aiheuttanut yhteisön tuotannonalalle vahinkoa siinä määrin, että sitä voidaan pitää merkittävänä. Polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin lisäksi tarkasteltiin myös muita tiedossa olleita tekijöitä, jotka olisivat saattaneet vahingoittaa unionin tuotannonalaa, sen varmistamiseksi, ettei niiden aiheuttamaa vahinkoa katsottaisi polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin aiheuttamaksi.
2. Polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin vaikutus
(145)
Tutkimuksessa ilmeni, että unionin kulutus väheni 12 prosenttia tarkastelujakson aikana. Samaan aikaan Kiinasta polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin määrä laski noin yhdeksän prosenttia, mutta sen markkinaosuus kasvoi. Lisäksi unionin tuotannonalan myyntimäärä laski 20 prosenttia ja markkinaosuus putosi 23 prosentista vuonna 2008 20,9 prosenttiin tutkimusajanjaksolla.
(146)
Ajanjaksolla vuodesta 2009 tutkimusajanjakson loppuun unionin kulutus kasvoi, kun taas unionin tuotannonalan markkinaosuus laski. Sen sijaan samana ajanjaksona Kiinasta polkumyynnillä tapahtunut tuonti lisääntyi ja sen markkinaosuus kasvoi selvästi.
(147)
Kiinasta polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin hinnat nousivat tarkastelujakson aikana. Vaikka keskituontihinta Kiinasta nousi tarkastelujaksolla 18 prosentilla, hinnat ovat edelleen merkittävästi alempia kuin unionin tuotannonalan myyntihinnat erityisesti tutkimusajanjakson aikana, joten hintapaine unionin markkinoilla on jatkunut. Näin ollen voidaan katsoa, että unionin tuotannonalan myyntihintojen aleneminen unionin markkinoilla ja sen kannattavuuden lasku johtuvat Kiinasta polkumyynnillä unionin markkinoille tapahtuvan tuonnin aiheuttamasta hintojen alenemisesta. Unionin tuotannonalan tuotantokustannusten ja työllisyystason lasku osoittavat tuotannonalan yrittäneen vastata tällaiseen tuontiin.
(148)
Edellä esitetyn perusteella päätellään, että voimakkaalla Kiinasta tulleella tuonnilla ja Kiinasta polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin markkinaosuuden kasvulla, kun Kiinasta tulevan tuonnin hinnat ovat jatkuvasti alittaneet unionin tuotannonalan hinnat, on ollut ratkaiseva osa unionin tuotannonalan kärsimässä merkittävässä vahingossa. Tästä on osoituksena erityisesti tuotannonalan heikko taloudellinen tilanne ja useimpien vahinkoindikaattoreiden kehitys huonompaan suuntaan.
3. Muiden tekijöiden vaikutus
(149)
Muita syy-yhteyteen liittyviä tekijöitä, joita tarkasteltiin, olivat seuraavat: kysynnän kehittyminen unionin markkinoilla ja sen segmentoituminen, unionin tuotannonalan vientitulos, tutkimuksen kohteena olevan tuotteen tuonti muista maista, kilpailun vastaiset toimintatavat unionin markkinoilla, erot tuotantomenetelmissä ja käytettyjen tuotteiden markkinat. Myös muita tekijöitä analysoitiin.
3.1 Muista unionin ulkopuolisista maista kuin asianomaisesta maasta peräisin oleva tuonti
(150)
Seuraavassa taulukossa esitetään tuontimäärät muista kolmansista maista tarkastelujaksolla. Määriä ja hintoja koskevat suuntaukset perustuvat Eurostatin tietoihin.
Taulukko 12
2008
2009
2010
Tutkimusajanjakso
Tuonti kaikista muista kolmansista maista (tonnia)
100 971
81 464
81 602
88 706
Indeksi (2008 = 100)
100
81
81
88
Markkinaosuus
12,2 %
11,8 %
10,9 %
12,2 %
Keskimääräinen tuontihinta (euroa/tonni)
2 378
2 354
2 591
2 522
Indeksi (2008 = 100)
100
99
109
106
Turkista peräisin olevan tuonnin määrä (tonnia)
36 952
33 275
32 887
40 553
Indeksi (2008 = 100)
100
90
89
110
Markkinaosuus
4,5 %
4,8 %
4,4 %
5,6 %
Keskimääräinen tuontihinta (euroa/tonni)
2 027
2 014
2 171
2 058
Indeksi (2008 = 100)
100
99
107
102
(151)
Tuonti kolmansista maista väheni tarkastelujaksolla 12 prosenttia, kun taas kyseisen tuonnin markkinaosuus säilyi suhteellisen vakaana.
(152)
On syytä mainita, että muista kolmansista maista peräisin olevan tuonnin keskihinnat nousivat tarkastelujaksolla kuusi prosenttia ja pysyivät jatkuvasti korkeampina kuin myyntihinnat Kiinan vientimyynnissä (68 prosenttia korkeampina tutkimusajanjaksolla).
(153)
CCCLA huomautti, että Turkista tuleva tuonti olisi kasvanut vuosina 2010-2011 kahdeksalla prosentilla, kun Turkista tulevan tuonnin hintojen väitetään olevan vain noin 20 prosenttia korkeampia kuin tuontihinnat Kiinasta.
(154)
Tästä väitteestä todetaan, että kun verrataan tilannetta tarkastelujakson alussa ja sen lopulla, tuontimäärät Turkista kasvoivat kymmenen prosenttia eli 1,1 prosenttiyksikköä, mutta myös niiden keskihinnat säilyivät jatkuvasti paljon korkeampina kuin Kiinasta tulevan tuonnin hinnat (37-60 prosenttia). Turkista tulevan tuonnin markkinaosuus ei myöskään ole ollut koskaan yli 5,6 prosenttia. Näin ollen on vaikeaa päätellä, että unionin tuotannonalan kärsimä merkittävä vahinko johtuisi Turkista tulevasta tuonnista.
(155)
Edellä esitettyjen syiden perusteella päätellään, että tuonti muista kolmansista maista ei ole vaikuttanut merkittävästi unionin tuotannonalan tilanteeseen.
3.2 Markkinasegmentit
(156)
Saksalainen tuojajärjestö ja eräät sen jäsenet ovat antaneet lausunnon, jonka mukaan loppukäyttäjähintojen, tuotteiden laadun ja myyntikanavien perusteella tutkimuksen kohteena olevien keramiikkatuotteiden markkinat voidaan jakaa ainakin seuraaviin kolmeen segmenttiin: korkea hintaluokka (korkea laatu, korkeat hinnat), keskitaso/alhainen (keskitason tai heikko laatu, keskitason tai alhaiset hinnat) ja erikoistuotteet (kuten koriste-esineet, matkamuistot, keraamiset ruukut ja hotelliposliini). Lausunnon mukaan suurin osa unionin tuotannosta myytäisiin korkean hintaluokan ja/tai erikoistuotteiden markkinoilla, kun taas Kiinasta tuleva tuonti palvelee etupäässä halvan hintaluokan markkinasegmenttiä. Unionin tuotannonala kohdentaa myyntinsä etupäässä pieniin erikoisliikkeisiin eikä paikkoihin, joissa keskivertokuluttaja tekee ostoksensa. Näin ollen Kiinasta tuleva tuonti ei kilpailisi suoraan unionin tuotannonalan kanssa.
(157)
Näitä väitteitä ei kuitenkaan vahvistettu tutkimuksessa. Ensinnäkin on todettava, että samankaltainen tuote ei kata tiettyjä esineitä, joihin kyseiset osapuolet viittaavat, kuten puhtaasti koriste-esineitä (katso johdanto-osan 50 ja 51 kappale). Toiseksi tutkimuksessa kävi ilmi, että nykyisin unionin tuotanto palvelee kaikkia markkinoita, samoin kuin Kiinasta tuleva tuonti. Itse asiassa merkittävä osa Kiinasta tulevasta tuonnista kuuluu niin sanottujen korkean hintaluokan tai erikoistuotteiden segmenttiin. Yhdistyneestä kuningaskunnasta oleva tuoja väitti tuovansa korkean hintaluokan tuotteita Kiinasta, kun taas ryhmä EU:n yrityksiä, joilla on tuotantoetuja Kiinassa, viittasi myös erittäin korkeisiin hintoihin, joita se veloitti unionin markkinoilla Kiinasta peräisin olevista kivitavaratuotteistaan.
(158)
Lopuksi viitataan B.1.2 osioon, jossa on todettu, että tarkasteltavana olevan tuotteen kaikki tyypit ja samankaltainen tuote katsottiin yhdeksi ja samaksi tuotteeksi. Näin ollen analyysi olisi tehtävä tarkasteltavana olevan tuotteen ja samankaltaisen tuotteen tasolla. Siksi tiettyjä segmenttejä koskevia väitteitä ei voida ottaa huomioon.
3.3 Kulutus ja kysyntä
(159)
Eurooppalainen tuojien ja vähittäismyyjien järjestö ja CCCLA kiinnittivät huomiota kysynnän kutistumiseen unionissa. Eräs otoksen ulkopuolinen tuoja totesi, että posliinin kysyntä erityisesti sivu- ja oheismallistoissa ja yksityisellä sektorilla on pudonnut jyrkästi ja että jäljellä oleva kysyntä on äärimmäisen vaihtelevaa. Samoin useat osapuolet väittivät, että muuttuvien muotien takia kuluttajat etsivät nyt kohtuuhintaisia keraamisia pöytä- ja keittiöesineitä. Tukkumyyjän kannalta laadukkaiden korkean hintaluokan tuotteiden markkinat pienenevät, ja sama kehitys jatkuu lähivuosina.
(160)
Edellä mainitun eurooppalaisen tuojien ja vähittäismyyjien järjestön mukaan kysynnän kutistuminen selittäisi unionin tuottajien myynnin ja tuotannon laskun tarkastelujakson aikana.
(161)
CCCLA totesi valituksesta käyvän ilmi, että kulutustaso unionissa oli vaihdellut merkittävästi koko tarkastelujakson ajan yleisten makrotaloudellisten olosuhteiden mukaisesti. CCCLA:n mukaan vahinkotekijät ovat tarkastelujaksolla kehittyneet rinnan unionin ja muiden markkinoiden kysynnän vaihtelujen kanssa, ja sekä unionin tuottajien myynti että Kiinasta tuleva tuonti ovat seurailleet kysynnän muutoksia.
(162)
Saksalainen tuojajärjestö ja eräät sen jäsenet esittivät, että Kiinasta tulevan tuonnin luvut sen jälkeen, kun unioni laajeni vuonna 2004 ja tuotteen tuontikiintiöt poistettiin 1 päivästä tammikuuta 2005 alkaen, osoittavat, että unionin markkinoilla on ollut valtava edullisten pöytäesineiden kysyntä vuosina 2002-2005, mitä seurasi kysynnän aleneminen 2005-2010. Heidän mukaansa unionin tuottajat eivät ole halunneet ja/tai pystyneet vastaamaan tällaiseen kysyntään.
(163)
Väitteiden osalta viitataan ensinnäkin B.1.2 osioon, jossa on todettu, että tarkasteltavana olevan tuotteen kaikki tyypit ja samankaltainen tuote katsotaan yhdeksi ja samaksi tuotteeksi. Tiettyjä valikoimia koskevilla väitteillä ei siten ole merkitystä, vaan analyysi olisi tehtävä tarkasteltavana olevan tuotteen ja samankaltaisen tuotteen tasolla.
(164)
Toiseksi väite, jonka mukaan vahinkotekijät ovat kehittyneet rinnan muiden vientimarkkinoiden kysynnän vaihtelujen kanssa, on ristiriidassa sen tosiseikan kanssa, että otokseen valittujen unionin tuottajien vientitulos on tarkastelujaksolla kehittynyt myönteisesti.
(165)
Kolmanneksi kulutus on pienentynyt tarkastelujaksolla, kuten D.2 osiossa on todettu. Siitä ei ole mitään näyttöä, että unionin tuottajat eivät olisi halunneet ja/tai kyenneet täyttämään edullisten pöytäesineiden valtavaa kysyntää unionissa. Päinvastoin, tutkimuksessa todettiin, että koko tarkastelujakson ajan unionin tuottajat ovat vastanneet erityyppiseen kysyntään, myös edullisten pöytäesineiden kysyntään. Vaikka kulutustaso unionissa on vaihdellut tarkastelujakson aikana, mikä on saattanut myötävaikuttaa unionin tuotannonalan heikkoon tulokseen jossakin vaiheessa, ei sillä kokonaisuutena voida katsoa olevan sellaista vaikutusta, että polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin ja tuotannonalan vahingollisen tilanteen välinen syy-yhteys tutkimusajanjaksolla katkeaisi.
(166)
Sen vuoksi väitteet hylätään.
3.4 Unionin tuotannonalan vienti
(167)
Eurostatilta (viennin määrä) ja otokseen kuuluneilta unionin tuottajilta (keskivientihinta) saatujen tietojen mukaan unionin tuotannonalan vienti kehittyi tarkastelujaksolla seuraavasti:
Taulukko 13
2008
2009
2010
Tutkimusajanjakso
Vienti (tonnia)
90 968
73 502
83 091
88 105
Indeksi (2008 = 100)
100
81
91
97
Keskivientihinta (euroa/tonni)
3 136
2 983
3 462
3 125
Indeksi (2008 = 100)
100
95
110
100
(168)
CCCLA huomautti, että valituksen mukaan unionin tuottajien vienti kasvoi merkittävästi vuosina 2009-2011. Osapuoli esitti, että vahinkotekijät kehittyivät kielteisesti, kun unionin tuottajien vientitulos heikkeni. Tästä syystä vahinko olisi aiheutunut EU:n tuotannonalan vientimyynnin epäsuotuisasta kehityksestä.
(169)
Tässä yhteydessä olisi ensiksi huomattava, että vahingon tarkastelussa keskitytään unionin tuotannonalan tilanteeseen unionin markkinoilla. Sen vuoksi mahdollisella vientituloksen muutoksella ei ole vaikutusta suurimpaan osaan edellä tarkastelluista indikaattoreista, joita ovat esimerkiksi myyntimäärä, markkinaosuudet ja hinnat. Toiseksi unionin tuotannonalan vienti voidaan tulkita tavaksi korvata alenevaa myyntiä unionin markkinoilla, joilla vahinkoa kärsitään. Kolmanneksi unionin kokonaisvienti väheni kolmella prosentilla, kuten edellä oleva taulukko osoittaa. Viimeiseksi on todettava, että yhteistyössä toimineiden otokseen valittujen tuottajien myyntien vientihinnat pysyivät tarkastelujakson ajan vakaina.
(170)
Sen vuoksi väite hylätään ja päätellään, että unionin tuotannonalan vientitoiminta ei ole aiheuttanut merkittävää vahinkoa.
3.5 Tuontikiintiöiden poistaminen
(171)
Tammikuun 1 päivään 2005 saakka niissä jäsenvaltioissa, jotka olivat tuolloin unionin jäseniä, sovellettiin määrällisiä kiintiöitä tuotteisiin, jotka olivat peräisin Kiinasta ja jotka kuuluivat johdanto-osan 55 kappaleessa mainittuihin yhteisen nimikkeistön koodeihin. Kiintiöt olivat vuonna 2000 yhteensä 84 473 tonnia, ja niitä nostettiin asteittain 147 744 tonniin vuonna 2004. Käytettävissä olevat tilastotiedot osoittavat, että vuonna 2004 tarkasteltavana olevan tuotteen tuonti niissä 27 maassa, jotka ovat nyt jäsenvaltioita, oli 173 809 tonnia. Vuotta myöhemmin, sen jälkeen kun kiintiöt oli poistettu, mainittu tuonti nousi 530 294 tonniin. Tämän jälkeen Kiinasta tuleva tuonti ei ole milloinkaan ollut alle 449 000 tonnia vuodessa.
(172)
Kun ajatellaan tuontikiintiöiden merkitystä havaitun vahingon kannalta tarkastelujakson aikana, on ensinnäkin pantava merkille, että koska kiintiöitä nostettiin asteittain ja ne poistettiin kolme vuotta ennen tarkastelujakson alkua ja kuusi vuotta ennen tutkimusajanjakson alkua, unionin markkinoilla oli jo vuodesta 2002 alkanut tapahtua merkittäviä rakenneuudistuksia muuttuneiden markkinaolosuhteiden takia. Tätä vahvistavat myös valituksen tekijöiden antamat tiedot, jotka koskevat EU:n keraamisten pöytäesineiden tuottajien sulkemisia ja maksukyvyttömyyttä. Tämän takia unionin tuotannonala oli tarkastelujakson alkuun mennessä supistunut ja siitä oli tullut voittoa tuottava ala.
(173)
Näin ollen voisi väittää, että tarkasteltavana olevan tuotteen tuontikiintiöiden poistaminen vuonna 2005 olisi vaikuttanut kielteisesti unionin tuotannonalan terveydentilaan ennen tarkastelujakson alkua. Mutta vaikka näin olisikin, polkumyynnillä tapahtunut tuonti on silti aiheuttanut tutkimusajanjaksolla vahinkoa. Tästä syystä tuontikiintiöiden poistaminen vuodesta 2005 ei poista syy-yhteyttä polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin ja tuotannonalan vahingollisen tilanteen välillä tarkastelu- ja tutkimusajanjaksolla.
3.6 Kilpailun vastaiset toimet unionin markkinoilla
(174)
Useat osapuolet ovat väittäneet, että vahinko aiheutuu kilpailun vastaisista toimista unionin markkinoilla. Lisäksi on todettu, että tämä polkumyynnin vastainen menettely on käynnistetty, jotta saataisiin korvattua tappiot, joita laittomista kartelleista annetut sakot ovat aiheuttaneet. CCCLA totesi, että vilpillisten toimintatapojen käyttö unionin markkinoilla saattaa aiheuttaa sen, että valituksessa annetut ja tutkimuksen aikana kerätyt vahinkoa koskevat tiedot (eli myyntihinnat, myyntimäärät, markkinaosuus ja voitot) ovat epäluotettavia, koska ne eivät edusta tilannetta, joka kuvastaa markkinoiden normaalia toimintaa.
(175)
Toisaalta on todettu, että vuonna 2010 komissio sakotti 17:ää kylpyhuonekalusteyritystä hintakartellista vuosina 1992-2004. Kartellilla oli vaikutusta kuudessa jäsenvaltiossa: Belgian kuningaskunnassa (jäljempänä ’Belgia’), Saksassa, Ranskassa, Italiassa, Alankomaiden kuningaskunnassa ja Itävallassa. (8) Kyseiset toimintatavat olivat käytössä ennen tarkastelujaksoa ja ne koskivat muita tuotteita. Lisäksi ainoa yritys, jota asia koski ja joka toimi myös keraamisten pöytä- ja keittiöesineiden alalla tarkastelujakson aikana, on nostanut sakon kumoamiseksi kanteen Euroopan unionin yleisessä tuomioistuimessa. Asian käsittely on kesken. Toisaalta Saksan viranomaiset ovat käynnistäneet joitakin saksalaisia pöytäesineiden tuottajia koskevan kartellitutkimuksen helmikuussa 2011. Saksan viranomaiset eivät ole vielä julkistaneet tutkimuksen tuloksia, joten asiasta ei tässä vaiheessa voida tehdä päätelmiä. Lisäksi tutkimus koskee vain yhtä jäsenvaltiota, kun taas unionin tuotannonala on hyvin laajalle levinnyt. Sen vuoksi väitteet hylätään.
(176)
Eräät osapuolet ovat viitanneet siihen, että jotkin valmistajat unionissa ovat muuttaneet liiketoimintaansa ja alkaneet käydä kauppaa myös Kiinasta peräisin olevilla tuotteilla. Kyseessä on liiketoimintavaihtoehto, jota ei voida leimata kilpailun vastaiseksi.
3.7 Valmistusmenetelmät
(177)
Tiettyjen osapuolten mukaan unionin tuottajien tuotantomenetelmiä koskevat valinnat ovat selkeästi lisänneet unionin tuotannonalan kärsimää vahinkoa. Nämä osapuolet korostavat, että unionin tuotantomenetelmät ovat paljon tehottomampia kuin kiinalaiset - unionin tuotantomenetelmät ovat täysin automatisoituja, mihin liittyvät korkeat säätökustannukset, kun valmistussarjat ovat lyhyitä, kallis muotinvalmistus, kalliimmat raaka-aineet ja kahden polton prosessin takia korkeammat energiakustannukset. Lisäksi toisin kuin unionin tuottajat, Kiinan valmistajat toimivat väitteen mukaan tilausperusteisesti, jolloin heillä on vähemmän varastointikustannuksia. He myyvät koko tuotantonsa erissä lajittelematta, mihin on liitetty hinta-alennukset. Myös lasituksen alisessa siirtokuvakoristelussa kustannusten väitetään olevan unionissa lähes kaksinkertaiset. Toisaalta tietyt osapuolet viittasivat unionin tuotantomenetelmien tehokkuuteen esimerkiksi pitkien valmistussarjojen osalta.
(178)
Tutkimuksessa kävi ilmi, että asiaankuuluva tekniikka on siirtynyt ympäri maailman. Siinä ei voitu vahvistaa yhteyttä tietyn tuotantomenetelmän ja liiketoiminnan onnistumisen välille. Siinä ei myöskään voitu todeta, että tietyn tuotantomenetelmän valinnalla olisi niin merkittävä vaikutus, että se olisi poistanut syy-yhteyden asianomaisesta maasta polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin ja unionin tuotannonalalle aiheutuneen vahingon väliltä.
3.8 Käytettyjen tuotteiden markkinat
(179)
Otoksen ulkopuolisen tuojan mukaan kotitaloudet ovat viime vuosikymmeninä pienentyneet ja hävittävät tarpeettomat esineensä kirpputoreilla, nettihuutokaupoissa tai muunmuotoisilla käytettyjen esineiden markkinoilla. Tämän osapuolen mukaan käytetyt pöytä- ja keittiöesineet täyttävät merkittävän osan nykyisestä kysynnästä ja kilpailevat suoraan uusien pöytä- ja keittiöesineiden kanssa. Otoksen ulkopuolinen tuoja toimitti väitteensä tueksi asiakirjoja, jotka koskivat hyvin tunnettujen saksalaisten posliinin valmistajien useiden tuotelinjojen nettihuutokauppa-arvoja.
(180)
Ei ole kuitenkaan mitään perusteluja ekstrapoloida saksalaisen kielialueen kolmen saksalaisen yrityksen erittäin erikoistuneita kokoelmia koskevia määriä ja hintoja muihin unionin maihin tai muihin tuotevalikoimiin. Tästä syystä tämän markkinan määrällinen määrittäminen on mahdotonta, eikä tutkimuksessa voitu vahvistaa, että käytettyjen tavaroiden myynnillä olisi niin merkittävä vaikutus, että se olisi poistanut syy-yhteyden asianomaisesta maasta polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin ja unionin tuotannonalalle aiheutuneen vahingon väliltä.
3.9 Talouskriisi
(181)
CCCLA:n mukaan väitetty vahinko johtuu vaikutuksista, joita finanssikriisillä, talouden taantumalla ja valtioiden velkakriiseillä on kuluttajien käytettävissä oleviin rahavaroihin. CCCLA väittää valituksen tekijöiden olevan toimintatasolla kannattavia ja katsoo, että ilmoitetut tappiot johtuvat finanssikeinottelusta (kuten osakkeisiin ja valtion joukkovelkakirjalainoihin liittyvistä tappioista) ja finanssikriisiin liittyvistä muista kuin toimintakuluista.
(182)
Talouskriisi voi selittää kulutuksen kutistumista osissa tarkastelujaksoa. On kuitenkin huomattava, että tilanteessa, jossa kulutus väheni tarkastelujaksolla, ja tilanteessa, jossa kulutus kasvoi vuodesta 2009 tutkimusajanjakson alkuun, halvan polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin tulos on päinvastainen kuin unionin tuotannonalan.
(183)
Tutkimus osoittaa selvästi, että polkumyynnillä tapahtunut tuonti Kiinasta on voimistanut talouden taantuman vaikutusta. Vaikka talous yleisesti alkoi elpyä, unionin tuotannonala ei pystynyt elpymään ja saamaan takaisin menettämiään myyntimääriä. Se menetti koko tarkastelujakson ajan merkittävästi markkinaosuutta, kun taas polkumyynnillä Kiinasta tapahtunut tuonti lisäsi markkinaosuuttaan.
(184)
Vaikka talouskriisi onkin osaltaan saattanut heikentää unionin tuotannonalan tulosta, sen vaikutus ei kokonaisuutena ole sellainen, että se poistaisi polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin ja unionin tuotannonalalle tutkimusajanjaksolla aiheutuneen vahingon välisen syy-yhteyden.
3.10 Muut tekijät
(185)
Eräs järjestö viittasi muihin tekijöihin, jotka sen mielestä poistavat syy-yhteyden. Osapuoli viittasi unionin sisäiseen kilpailuun (sillä perusteella, että hinnat vaihtelevat unionissa huomattavasti) ja unionin yhä tiukkeneviin turvallisuus- ja terveysvaatimuksiin, jotka lisäävät tuotantokustannuksia. Muita mainittuja tekijöitä ovat joidenkin kiinalaisten valmistajien tekemät väärennökset ja tullien ulkopuoliset kaupan esteet useilla EU:n ulkopuolisilla markkinoilla, jotka haittaavat unionin valmistajien vientiä.
(186)
Unionin sisäiseen kilpailuun liittyvän väitteen osalta tutkimuksessa ei käynyt ilmi yhteyttä vahingon, unionin tuottajien sijaintipaikan ja kyseisen jäsenvaltion hintojen välillä. Union turvallisuus- ja terveysvaatimuksista on huomattava, että niitä sovelletaan sekä unionissa valmistettuihin että unioniin tuotuihin tuotteisiin, joten ne vaikuttavat kaikkien toimijoiden hintoihin. Väärennösväitteen tueksi ei esitetty mitään tietoja, joten väitteen vaikutuksia ei voitu analysoida. Tullien ulkopuolisia kaupan esteitä useilla EU:n ulkopuolisilla markkinoilla koskevaa väitettä ei voida ottaa huomioon: tällaiset esteet voisivat estää unionin tuottajia hyödyntämästä vientipotentiaaliaan, mutta niillä ei olisi mitään vaikutusta myynnin alenemiseen unionin markkinoilla, joilla vahinkoa kärsitään.
(187)
CCCLA viittasi muihin tekijöihin eli ammattitaitoisen työvoiman puutteeseen unionin markkinoilla ja itse aiheutettuun vahinkoon sillä perusteella, että eräät unionin valmistajat tuovat tarkasteltavana olevaa tuotetta. Saatavilla olevien tietojen perusteella päätellään kuitenkin, että koko unionin tuotannonala on yleisesti huonossa tilanteessa, eikä se seikka, että käyttöön on otettu useita liiketoimintamalleja, ole aiheuttanut unionin tuotannonalalle vahinkoa. Se olisi pikemminkin tulkittava tapana korvata myynnin alenemista unionin markkinoilla. Yksikään unionissa sijaitsevista asianomaisista osapuolista ei ole ilmoittanut ammattitaitoisen työvoiman puutteen unionin keraamisten pöytä- ja keittiöesineiden alalla koskevan sitä.
(188)
Eräs tuoja kehotti toimielimiä tutkimaan muuntyyppisten pöytä- ja keittiöesineiden vaikutusta, kuten muovista, alumiinista, melamiinista ja lasista valmistettujen. Väitteen tueksi ei kuitenkaan esitetty mitään tietoja. Tutkimuksessa ei ollut mahdollista tehdä asiasta päätelmiä.
(189)
Eräät osapuolet yhdistävät unionin tuotannonalan kärsimän vahingon unionin tuotannonalan tilanteeseen ennen tarkastelujakson alkua. Useat tuojat väittivät tähän liittyen, että unionin tuotannonalan heikkeneminen on alkanut jo ajanjaksolla 1975-2002. Komission analyysissä ei kuitenkaan ole mahdollista palata niin kauas taaksepäin muun muassa siitä syystä, että kyseiseltä ajanjaksolta ei ole saatavissa luotettavia tietoja. Sama koskee toista tapahtumaa, joka tapahtui kauan ennen tarkastelujakson alkua, eli valtiontuen antamista Saksan posliinituotannonalalle, mikä erään otoksen ulkopuolisen tuojan mukaan todistaa, että unionin tuotannonala ei ole tehostanut toimintaansa (9).
(190)
Kun tarkasteltiin muita tiedossa olleita tekijöitä, jotka olisivat voineet aiheuttaa vahinkoa unionin tuotannonalalle, kävi ilmi, että tekijät eivät olleet sellaisia, että ne olisivat poistaneet syy-yhteyden Kiinasta polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin ja unionin tuotannonalalle aiheutuneen vahingon väliltä.
4. Syy-yhteyttä koskevat päätelmät
(191)
Edellä esitetyn analyysin perusteella, jossa on asianmukaisesti erotettu toisistaan yhtäältä kaikkien tiedossa olevien tekijöiden vaikutukset unionin tuotannonalan tilanteeseen ja toisaalta polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin vahingolliset vaikutukset, päätellään alustavasti, että Kiinasta polkumyynnillä tapahtunut tuonti on aiheuttanut unionin tuotannonalalle perusasetuksen 3 artiklan 6 kohdassa tarkoitettua merkittävää vahinkoa.
F. UNIONIN ETU
1. Alustavat huomautukset
(192)
Perusasetuksen 21 artiklan mukaisesti tutkittiin, olisiko vahingollista polkumyyntiä koskevista alustavista päätelmistä huolimatta olemassa pakottavia syitä, joiden perusteella olisi pääteltävä, että polkumyynnin vastaisten väliaikaisten toimenpiteiden käyttöönotto ei tässä tapauksessa olisi unionin edun mukaista. Unionin etua määritettäessä arvioitiin kaikki asiaan liittyvät etunäkökohdat, kuten unionin tuotannonalan sekä tarkasteltavana olevan tuotteen tuojien ja käyttäjien edut.
2. Unionin tuotannonalan etu
(193)
Unionin tuotannonala muodostuu yli 200 tuottajasta, joilla on tehtaita unionin eri jäsenvaltioissa ja jotka ovat tutkimusajanjakson aikana työllistäneet suoraan yli 25 000 ihmistä samankaltaisen tuotteen valmistuksen ja myynnin alalla.
(194)
Tutkimuksessa vahvistettiin, että unionin tuotannonala on kärsinyt merkittävää vahinkoa asianomaisesta maasta polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin takia tutkimusajanjakson aikana. Erityisesti unionin tuotannonalan taloudelliseen tilanteeseen liittyvät vahinkoindikaattorit, kuten tuotanto, kannattavuus ja investointien tuotto, osoittivat tarkastelujaksolla laskevaa suuntausta. Eniten kärsivät pk-yritykset: tarkastelujaksolla ne olivat tappiollisia vuodesta 2010 eteenpäin. Jos toimenpiteitä ei oteta käyttöön, unionin tuotannonalalla jo tehty työ ei riitä mahdollistamaan alan taloudellisen tilanteen kohenemista, ja tilanne voi heiketä entisestään.
(195)
Tämän tutkimuksen tuloksia ei riitä kyseenalaistamaan se, että tietyt unionin tuottajat menestyvät paremmin kuin toiset, eikä siihen vaikuta liioin unionin tuotannonalan tilanne ennen tarkastelujakson alkua.
(196)
Toimenpiteiden käyttöönoton odotetaan palauttavan unionin markkinoille tehokkaat ja tasapuoliset kaupankäyntiedellytykset. Tällä olisi vuorostaan myönteinen lisävaikutus unionin tuotannonalan taloudelliseen tilanteeseen ja kannattavuuteen.
(197)
Eräät tuojat väittivät, että jos toimenpiteistä säädetään, tarkasteltavana oleva tuote korvataan myyntyyppisillä tuotteilla (kuin unionissa valmistetuilla keraamisilla pöytä- ja keittiöesineillä) kuten tekstiileillä (mm. lahjoiksi) tai muovisilla pöytäesineillä, mikä hyödyttää muita aloja kuin keramiikka-alaa. Tutkimuksessa ei kuitenkaan voitu vahvistaa, että tällainen korvaaminen olisi merkittävää.
(198)
Sen vuoksi päätellään, että väliaikaisten polkumyyntitoimenpiteiden käyttöönotto Kiinasta peräisin olevassa keraamisten pöytä- ja keittiöesineiden tuonnissa olisi unionin tuotannonalan etujen mukaista.
3. Etuyhteydettömien tuojien etu
(199)
Kuten johdanto-osan 4 kappaleessa on mainittu, tutkimuksessa käytettiin otantaa, koska etuyhteydettömien tuojien lukumäärä on ilmeisen korkea.
(200)
Kokonaisuudessaan otokseen valitut tuojat käyttivät tutkimusajanjakson aikana hankintalähteenään pääasiassa asianomaista maata. Ne työllistivät noin 350 henkilöä keraamisten pöytä- ja keittiöesineiden tuonnissa ja jälleenmyynnissä. Niiden toiminta käsitti erilaisia tuotteita posliinisista lahjaesineistä fajanssimerkkituotteisiin ja kotitalouksille tarkoitettuihin yksinkertaisiin pöytäesineisiin. Niiden yhteistyön taso vaihteli. Kaksi otokseen valittua suurinta tuojaa, joilla on myös merkittävää vähittäismyyntitoimintaa, eivät esimerkiksi antaneet kaikkia tietoja kannattavuudestaan eivätkä ilmoittaneet marginaalia hankintahintojen ja etuyhteydettömille asiakkaille tapahtuvan jälleenmyynnin hintojen välillä. Toinen niistä kielsi jopa kirjanpitoonsa tutustumisen. Nämä osapuolet antoivat tiedot vain siirtohankintahinnoista ja/tai siirtomyyntihinnoista. Tästä syystä lukuisista pyynnöistä huolimatta merkityksellisiä tietoja ei saatu, jotta olisi voitu arvioida koko otoksen osalta tarkasteltavaa tuotetta koskeva edustava tuojan brutto- ja nettomarginaali.
(201)
Samaten, koska kahden otokseen valitun tuojan/vähittäismyyjän antamat tiedot olivat monilta osin puutteellisia, niiden perusteella ei pystytty arvioimaan tarkasteltavana olevan tuotteen vähittäismyyjien brutto- ja nettovoittomarginaalia. Näin ollen otokseen valittujen tuojien yhteistyö ei mahdollistanut sen määrittämistä, mikä on EU:n toimitusketjun kyky kantaa ehdotetun polkumyyntitullin kustannukset, eikä siten myöskään tullin vaikutusta vähittäismyyntihintaan ja sitä kautta kuluttajiin.
(202)
Ensinnäkin on tuojien osalta kuitenkin todettava, että suurien osa tuojien otantakysymyksiin vastanneista tuojista ilmoitti hankinta- ja jälleenmyyntihinnan bruttomarginaaliksi 50-200 prosenttia. Puhtaasti tuontiin keskittyneitä tuojia koskevat tarkistetut luvut otoksessa vahvistavat, että tällainen bruttomarginaali on edustava. Toiseksi julkisesti saatavilla olevista asiakirjoista voidaan päätellä, että unionin tuotantoketju (eli tuojat ja niitä seuraavat kanavat ketjussa) pystyvät täysin selviytymään ehdotetun kokoisesta polkumyyntitullista kyseisten talouden toimijoiden elinkelpoisuuden vaarantumatta. Äskettäisen julkaisun (10) mukaan kiinalainen keraaminen muki, jonka EU:n jakelija ostaa 0,70:llä Yhdysvaltain dollarilla, maksaa vähittäismyynnissä 3,50 Yhdysvaltain dollaria - jolloin jakelijan/vähittäismyyjän voittomarginaali on yli 150 prosenttia. Tässä skenaariossa ehdotettu polkumyyntitulli johtaisi siihen, että pääosasta tuontia veloitettaisiin tämän mainitun tuotteen osalta 0,16 euron lisämaksu (0,36 euroa yhteistyöstä kieltäytyneille tuottajille) EU:n toimitusketjussa, jolla olisi siten kokonaisuutena 2,08 euron bruttomarginaali. Lisäksi johdanto-osan 111 kappaleessa mainitussa CBI:n vuoden 2009 markkinatutkimuksessa The tableware, kitchenware and other household articles market in the EU ilmoitetaan, että EU:n rajalla maksettavan CIF-hinnan suhde kuluttajahintaan vaihtelee 2,6-5,3 (11). Lopuksi on todettava, että otokseen valitut tuojat/vähittäismyyjät eivät ole missään vaiheessa ilmoittaneet, että ne jättäisivät keraamiset pöytä- ja keittiöesineet tuontinsa tai myyntinsä ulkopuolelle, jos polkumyyntitulli säädetään.
(203)
Edellä sanottu huomioon ottaen ja kun tutkimuksessa ei toistaiseksi ole saatu muuta luotettavaa tietoa, katsotaan alustavasti, että jakeluketju yleisesti, tuojat mukaan luettuina, pystyy selviytymään CIF-hintojen korottamisesta ehdotetuille tasoille ilman merkittäviä ongelmia ja että kuluttajiin ei todennäköisesti kohdistu hinnankorotuksia. Asianomaisia osapuolia pyydetään kuitenkin jälleen erikseen toimittamaan asiaa koskevia kattavia ja tarkistettavissa olevia lisätietoja, joiden perusteella toimenpiteiden vaikutusta toimitusketjuun ja viime kädessä kuluttajiin on mahdollista analysoida tarkemmin menettelyn seuraavassa vaiheessa.
(204)
Unionin etua koskevia lausuntoja saatiin yli 20:ltä otoksen ulkopuoliselta tuojalta, etupäässä pieniltä yrityksiltä, eurooppalaisen ja kansainvälisen kaupan järjestöltä, ruotsalaiselta tuojien ja vähittäismyyjien järjestöltä, alankomaalaiselta Kaukoidän tuojien järjestöltä sekä saksalaiselta tuojien järjestöltä ja verkostolta. Tuojien yhteinen huolenaihe oli, että toimenpiteet johtaisivat tuontihintojen nousuun ja tuojien liiketoiminnan (osittaiseen) pienenemiseen ja vaikuttaisivat siten niihin kielteisesti muun muassa marginaalien ja kannattavuuden osalta yleisesti. Näitä väitteitä ei voitu hyväksyä seuraavassa johdanto-osan kappaleessa ja johdanto-osan 201 kappaleessa tehtyjen päätelmien perusteella.
(205)
Useat tuojat esittivät, että jos toimenpiteitä säädetään, tuojilta häviäisi enemmän työpaikkoja kuin niitä säästetään unionin tuottajilla. Tämä on kuitenkin ristiriidassa tuojien muiden lausuntojen kanssa. Niissä ne ilmoittivat, että ne voisivat korvata keraamiset esineet muunlaisilla esineillä (kuten lahjatekstiileillä) tai että ne olisivat halukkaita hankkimaan aiempaa enemmän unionin sisältä.
(206)
Ruotsalainen järjestö katsoi, että toimenpiteillä olisi tuojiin kielteinen taloudellinen vaikutus, koska tuojille aiheutuisi merkittäviä kustannuksia uuden valmistajan etsimisestä ja hallinnosta, jos niiden olisi etsittävä vaihtoehtoja tuonnille Kiinasta. Eurooppalaisen ja kansainvälisen kaupan järjestö korosti, että toimittajien vaihtaminen on hankalaa, koska tuojat ovat investoineet paljon toimittajiin. Tämä ei kuitenkaan näytä olevan tärkeää toisille tuojille, jotka pitävät parempana mahdollisuutta voida vaihtaa hankintalähteitä. Lisäksi se seikka, että tarjotut tuotteet ja unionin kulutus muuttuvat muodin mukaan, viittaa siihen, että (uusilta toimittajilta saatavien) uusien tuotteiden kehittämiskustannukset kuuluvat tähän alaan luontaisesti.
(207)
Useat otoksen ulkopuoliset tuojat väittivät, että unionin tehtaat eivät ole kiinnostuneita valmistamaan tuotteita muiden tavaramerkeillä. Otokseen valittuja unionin tuottaja koskeva tutkimustulos on kuitenkin ristiriidassa tämän väitteen kanssa. Se osoitti, että ne tuottavat merkkituotteita kolmansille osapuolille. Myös toisen tuojan lausunto oli ristiriidassa väitteen kanssa, samoin kuin se, että useat tuojat, jotka jakelevat tuotteita omalla tuotemerkillään, hankkivat osan valikoimastaan unionista.
(208)
Eräs otoksen ulkopuolinen tuoja ilmoitti olevansa haluton jakamaan tuotantoideoita, tuotemalleja ja sisäistä tuotekehitystyötään tiettyjen kilpailevien keraamisten pöytä- ja keittiöesineiden unionin tuottajien kanssa. Tutkimuksesta ei kuitenkaan ilmennyt, että tämä olisi tuojien keskuudessa yleinen huoli. On huomattava, että kyseisellä tuojalla on riita-asioita joidenkin saksalaisten valmistajien kanssa ja että osa sen kokoelmasta kilpailee suoraan unionin valmistajien kokoelman kanssa.
(209)
Tietyt tuojat väittivät, että ne eivät voi tehdä hankintoja unionin valmistajilta, koska unionin tuottajien kustannukset ovat suuremmat, ne eivät pysty toimittamaan käsityöesineitä eivätkä pysty tarjoamaan pieniä tuotantoeriä, ne ovat joustamattomia, niillä ei ole tarvittavaa organisaatiota palvella asianmukaisesti suuria vähittäismyyjiä, jotka tarjoavat monia tuotteita ja/tai niiltä puuttuvat tietyt tuotantoprosessit, laadut, koristelutyypit tai muodot. Nämä osapuolet väittivät, että ongelmat koskevat erityisesti käsityötä ja mainosesineitä (esim. tiilisavesta), tiettyjä lisenssillä myytäviä merkkituotteita, tiettyjen rekisteröityjen hyödyllisyysmallien ja erikoisoheistuotteiden tai pitopalveluesineiden valmistusta (kuten suuria määriä posliiniesineitä). Toiset väittivät, ettei heillä ollut muuta mahdollisuutta kuin tuoda Kiinasta. Tutkimuksessa kuitenkin vahvistettiin, että suurin osa menettelyyn osallistuneista tuojista hankkii keraamisia pöytä- ja keittiöesineitä useista lähteistä, myös useita eri valikoimia ja laatuja unionin tuottajilta. Lisäksi unionin tuottajat tarjoavat suuren valikoiman tuotteita, ja niillä on tuotantokapasiteettia myydä nykyistä enemmän unionin markkinoilla.
(210)
Yhteenvetona voidaan päätellä, että toimenpiteiden käyttöönotolla voi olla kielteinen vaikutus tiettyjen tuojien taloudelliseen tilanteeseen. Kielteisellä vaikutuksella ei kuitenkaan keskimäärin odoteta olevan huomattavia rahoitusvaikutuksia tuojien kokonaistilanteeseen. Yleisesti niiden odotetaan pystyvän (osittain) kestämään hinnannousu ja/tai (osittain) siirtämään tullin asiakkaidensa (eli tukkumyyjien, jakelijoiden, vähittäismyyjien) maksettavaksi, varsinkin kun tulli vaikuttaa tärkeään hankintalähteeseen markkinoilla. Tutkimuksessa osoitettiin, että tarkasteltavana oleva tuote muodostaa vain hyvin pienen osan niiden tuojien kokonaisliiketoiminnasta, jotka osallistuivat menettelyyn ja jotka ovat samalla vähittäismyyjiä. Näiden osapuolten antamien tietojen perusteella ei ollut mahdollista asianmukaisesti määrittää sitä, missä määrin ne pystyvät kantamaan ehdotetun tullitason aiheuttaman hankintahinnan lisäyksen, mutta kuten johdanto-osan 201 ja 202 kappaleessa on selitetty, tähän asti kerättyjen tietojen perusteella ne pystynevät tekemään sen.
(211)
Tästä syystä päätellään alustavasti, että toimenpiteiden käyttöönotolla ehdotetulla tasolla ei ole merkittävää haitallista vaikutusta tarkasteltavana olevan tuotteen etuyhteydettömien tuojien tilanteeseen.
4. Muiden talouden alojen etu
(212)
Useat tuojat väittivät, että toimenpiteiden käyttöönotto vaikuttaa luultavasti kielteisesti tuojien liikekumppaneihin viimeistely- ja koristeluyrityksistä tukkukauppiaisiin, jakelijoihin tai vähittäismyyjiin. Tähän liittyen ne väittivät, että toimenpiteiden käyttöönotto saattaa aiheuttaa enemmän työpaikan menetyksiä niiden satelliittiyrityksissä, kuten suunnittelu- tai logistiikkayrityksissä, kuin työpaikkoja säilyy tai syntyy unionin tuotannonalalla. Eräät tuojat väittivät myös, että lahjaesineala, mainonta-ala, hotelli- ja pitopalvelutoimialat, ryhmäpitopalvelu ja yrityskuluttajat yleensä joutuisivat suoraan kärsimään tuotteiden puutteesta. Tämä johtaisi hintakilpailun lisääntymiseen lyhyellä ajanjaksolla suuria alennuksia tarjoavien myyntipisteiden tasolla. Laitokset, jotka tavallisesti joutuvat kamppailemaan määrärahojen riittävyyden kanssa, kuten hoitolaitokset, kärsisivät myös. Lisäksi eräät osapuolet väittivät, että polkumyynnin vastaiset toimenpiteet aiheuttaisivat raaka-ainepulaa taiteellista ja luovaa työtä tekeville, kuten posliinimaalareille tai käsityöpajoille.
(213)
Kaikki nämä väitteet on todettu perusteettomiksi. Toisaalta näiden tuojien lausumat näyttävät olevan ristiriidassa heidän omien esitystensä kanssa siltä osin, että he vihjaavat siihen, että he voisivat korvata keraamiset tuotteet muunlaisilla tuotteilla (kuten lahjatekstiileillä), jolloin he joka tapauksessa käyttäisivät edellä tarkoitettuja tavanomaisia liikekumppaneitaan. Lisäksi voidaan odottaa, että unionin tuotannonalan satelliittiyritykset hyötyvät toimenpiteiden käyttöönotosta. Toisaalta tutkimuksessa ei voitu vahvistaa, että tuotteista syntyisi pulaa, jos Kiinasta tuleva tuonti kilpailisi hinnoilla, jotka eivät ole polkumyyntiä. Toimenpiteillä on suunniteltu ja niillä odotetaan luotavan tasapuoliset toimintaolosuhteet kaikille keraamisten pöytä- ja keittiöesineiden toimittajille - niillä ei ole tarkoitus perusteettomasti rajoittaa tuontia asianomaisesta maasta. Lisääntyvän hintakilpailun osalta on todettava, että se voidaan nähdä myös myönteisenä vaikutuksena niiden laitosten osalta, joiden budjetti on rajoitettu, kuten hoitolaitosten.
(214)
Ruotsalainen järjestö katsoi, että toimenpiteillä olisi kielteinen taloudellinen vaikutus tukku- ja vähittäismyyntialoihin Ruotsissa. Se arvioi (varsinkin nuorten) työllisyyden laskevan kahdesta kolmeen prosenttia ja tuonnin vähenevän 20 prosenttia. Esitetty vaikutus tuntuu kuitenkin liioitellulta. Tähän liittyen on syytä huomata, että yksikään tuojista, jotka toimivat myös vähittäismyyjinä ja jotka ovat antaneet lausunnon tutkimuksen yhteydessä, ei ole ilmoittanut, että koko tuote poistettaisiin niiden tuotevalikoimasta, jos polkumyyntitullit otetaan käyttöön. Eräs kyseisistä tuojista on esittänyt työllisyysnäkymät, jotka ovat periaatteessa samat sekä toimenpiteiden käyttöönoton yhteydessä että siinä tapauksessa, että toimenpiteitä ei toteuteta.
(215)
CCCLA viittasi tanskalaiseen tutkimukseen, jonka mukaan jokaisesta eurosta, jonka unionin tuottajat voittavat kaupan suojelusta, unionin käyttäjäyritykset joutuvat maksamaan yli 60 kertaa enemmän. Lausuma on kuitenkin hyvin yleinen eikä liity erityisesti tähän tutkimukseen. Tutkimuksessa ei saatu minkäänlaista näyttöä siitä, että vaikutus olisi todella tämä.
(216)
Tärkeille vähittäismyyjille ympäri maailmaa erikoistuneita myynninedistämiskampanjoita tarjoava yritys kertoi, että sen liiketoimintaan tarvitaan lyhyellä aikavälillä suuria määriä tuotteita vähittäismyyntikampanjoihin, jotka kestävät joitakin kuukausia. Tämä osapuoli hankkii kaksi kolmannesta tuotteistaan Aasiasta, pääasiassa Kiinasta, ja se väittää, että merkittävä tulli tuhoaisi sen kyvyn myydä myynninedistämishintaan tulevaisuudessa. On tunnustettava, että polkumyyntitulli saattaa vaikuttaa kielteisesti tämän tyyppiseen liiketoimintaan. Tullien tarkoitus ei kuitenkaan ole sulkea kiinalaisia kauppatavaroita pois markkinoilta. Lisäksi unionin tuottajat toimittivat kolmen viime vuoden aikana 33 prosenttia tästä osapuolen ”vaihtelevaksi” kutsumasta kysynnästä.
(217)
Tässä alustavassa vaiheessa päätellään siten, että hyödyt, jotka saataisiin estämällä vahinko tutkimuksen jäljellä olevana aikana soveltamalla väliaikaisia toimenpiteitä tarkasteltavana olevan tuotteen tuontiin, ovat painavampia kuin muihin talouden aloihin mahdollisesti kohdistuvat kielteiset vaikutukset.
5. Kuluttajien (kotitalouksien) etu
(218)
Yksikään sellainen osapuoli ei antanut lausuntoja, joka olisi suoraan edustanut lopullisten ostajien etua, kuten kuluttajajärjestöt.
(219)
Kuten johdanto-osan 201 kappaleessa on mainittu, julkisesti saatavilla olevien tietojen perusteella päätellään kuitenkin alustavasti, että ehdotetuilla tullien tasolla toimitusketju pystyy kantamaan toimenpiteet eivätkä ne siten johda kuluttajahintojen nousuun vähittäismyyntiportaassa.
(220)
CCCLA ja useat osapuolet, jotka edustavat tuojien ja vähittäismyyjien etua, väittivät, että jos polkumyyntitullit otetaan käyttöön, eniten kärsivät EU:n kuluttajat. Unionissa matalan tulotason omaavat kuluttajat edustavat väitteen mukaan suurinta osaa kuluttajista. Heillä olisi siten vähemmän valinnanvaraa ja entistä korkeammat hinnat ilman mitään lisäarvoa ja vielä ajankohtana, jona EU:n talous on huonossa kunnossa. Väitteen mukaan tuotteella on henkinen kipuraja, jonka ylittävällä hinnalla kuluttaja ei halua ostaa tuotetta. Tietyntyyppiset tuotteet katoaisivat markkinoilta tai ne korvattaisiin muilla materiaaleilla, kuten muovilla, melamiinilla, metallilla tai puulla. Yleensä nämä vaihtoehdot ovat ympäristön kannalta epäsuotuisia tuotteita. Lisäksi väitettiin, että valikoima rajoittuu, koska tuonti, joka vastaa yli 60 prosenttiin kysynnästä, poistuu unionin markkinoilta, ja tarjonnan puute nostaa hintoja. Samaan aikaan eräät osapuolet väittivät, että asiakkaat tekevät ostoksensa lähiympäristössä mutta että unionin tuottajat eivät pysty eivätkä halua tarjota halpatuotteita paikallisille toimittajille. Se seikka, että saksalaiset tuottajat pystyvät tarjoamaan suurehkoja vakiomääriä halpaan hintaan, ei tyydytä unionin markkinoita, joilla vaaditaan vaihtelua muuttuvan muodin ja uusien suuntausten mukaan. Eräissä lausunnoissa korostetaan, että jos Kiinasta tuleva tuonti edelleen säilyy unionin markkinoilla, sitä on todennäköisesti merkittävästi vähemmässä määrin ja huomattavasti korkeampaan hintaan, koska palkat Kiinassa nousevat ja tulleista koituu lisäkustannuksia. Lisäksi väitettiin, että jos tuote ei ole kohtuuhintainen, uudet sukupolvet eivät totu käyttämään näitä tuotteita.
(221)
Väitteistä, jotka liittyvät entistä rajoitetumpaan valinnanvapauteen, huomautetaan, että tutkimuksen mukaan unionin tuotannonala tarjoaa hyvin laajan valikoiman tuotteita, jotka on tarkoitettu eri markkinasegmenteille ja jakelukanaville. Toimenpiteiden odotetaan auttavan unionin tuotannonalaa hyödyntämään koko potentiaalinsa ja rikastuttamaan markkinoita uusilla tuotteilla. Lisäksi yksikään tuojista, jotka toimivat samaan aikaan vähittäismyyjinä, ei ilmoittanut, että ne voisivat harkita poistavansa tuotteen kokonaan tuotevalikoimastaan, jos polkumyyntitullit otetaan käyttöön.
(222)
Hintojen noususta todetaan, että tutkimuksessa pyritään luomaan tasapuoliset toimintaedellytykset, ei sulkemaan kiinalaisia kauppatavaroita unionin markkinoiden ulkopuolelle. Sellaista hintarajaa ei voida objektiivisesti vahvistaa, jonka ylittyessä kuluttajat eivät ostaisi tuotetta. Lisäksi tuojia sitoo usein vähintään vuoden voimassa oleva hinnasto, joten kokonaisuudessaan ei odoteta, että ne pystyisivät lyhyellä aikavälillä siirtämään hintojen nousun asiakkailleen. Mikä vielä tärkeämpää, kun otetaan huomioon toimenpiteiden taso ja tuonti- ja jälleenmyyntihinnan välinen merkittävä ero, on epätodennäköistä, että käyttäjät ja kuluttajat maksavat huomattavasti aiempaa korkeampia hintoja - tulli lasketaan CIF-tuontihinnan perusteella, ja vähittäismyyntihinta on tuontihintaan verrattuna moninkertainen. Tullin aiheuttamat lisäkustannukset kantaa siten todennäköisimmin toimitusketju tuojalta kuluttajalle. Mahdolliset hinnan korotukset lienevät pieniä, eikä niillä ole vaikutusta kuluttajan valintaan. Polkumyynnin vastaisten toimenpiteiden ei odoteta johtavan uusiin sukupolviin, jotka eivät osta keraamisia pöytä- ja keittiöesineitä. Lisäksi tutkimuksessa todettiin, että unionin tuotannonala pystyy tarjoamaan kilpailukykyisiä hintoja.
(223)
Sellaista päätelmää ei voida tehdä, että toimenpiteillä olisi merkittävä vaikutus keittiö- ja pöytäesineissä käytettäviin materiaaleihin. Materiaalityyppi ei ole aina tärkein tekijä, kun valitaan esimerkiksi keraamista lahjaesinettä. On kuitenkin selvää, että materiaalit eivät aina ole keskenään vaihdettavissa: esimerkiksi elintarvikkeiden kanssa kosketuksissa olevia materiaaleja koskevassa unionin lainsäädännössä asetetaan kyseisille materiaaleille tiettyjä vaatimuksia. Lisäksi on merkillepantavaa, että myös vähittäismyyjänä toimivan hyvin vakiintuneen tuojan näkemyksen mukaan ihmiset syövät jatkossakin mieluummin keraamisilta lautasilta kuin muista materiaaleista tehdyiltä lautasilta - ja yrityksen laajentumissuunnitelmat on laadittu sen mukaisesti.
(224)
Toimitusongelmia koskevia väitteitä ei voida hyväksyä, koska toisaalta se, että luodaan tasapuoliset toimintaedellytykset ja oikeudenmukaiset hinnat, ei johda Kiinasta tulevan tuonnin täydelliseen poistamiseen. Päinvastoin, kaikkien maailman toimijoiden odotetaan hyötyvän entistä oikeudenmukaisemmasta kauppatilanteesta. Toisaalta todettiin, että se seikka, että unionin tuotannonala toimittaa parhaillaan kolmanneksen unionin kokonaiskysynnästä, ei vähennä sen tärkeyttä, että Kiinasta tulevan tuonnin olisi tultava unionin markkinoille hintaan, joka ei ole polkumyyntiä. Sekä unionin tuotannonalan vientitulos että se seikka, että se ei ole tarkastelujaksolla käyttänyt koko kapasiteettiaan, viittaa siihen, että unionin valmistajat voisivat myydä enemmän unionin markkinoilla, jos polkumyynnillä tapahtuva tuonti poistettaisiin. Lopuksi on vielä korostettava, että Kiina ei ole unionin ainoa tuontilähde.
(225)
Sekä CCCLA:n mainitseman tanskalaisen tutkimuksen että ruotsalaisen järjestön esiin tuoman ruotsalaisen tutkimuksen mukaan polkumyynnin vastaisilla toimenpiteillä on yleensä paljon kustannusvaikutuksia kuluttajille. Lausumat ovat kuitenkin hyvin yleisiä, eivätkä ne liity erityisesti tähän tutkimukseen. Tutkimuksessa ei saatu minkäänlaista näyttöä siitä, että vaikutus olisi todella tämä.
(226)
Edellä sanotun perusteella päätellään alustavasti, että toimenpiteiden käyttöönotolla ei yleisesti ottaen ole huomattavia vaikutuksia kuluttajiin, kuten kotitalouksiin.
6. Unionin etua koskevat päätelmät
(227)
Kun otetaan huomioon edellä sanottu ja unionin edusta saatavilla olevat tiedot, päätellään alustavasti, että ei ole pakottavia syitä olla ottamatta käyttöön väliaikaisia toimenpiteitä Kiinasta peräisin olevien keraamisten pöytä- ja keittiöesineiden tuonnissa.
(228)
Tätä päätelmää eivät tee tyhjäksi useiden osapuolten esittämät näkökohdat, kuten se, että polkumyyntitullit ovat yleisesti vaihtoehto heidän pyrkimyksilleen siirtää eräitä unionin arvoja unionin ulkopuolisiin maihin, kuten toimittajien sosiaalisten normien parantaminen, lapsityövoiman käytön estäminen tai ympäristö- ja yleiset kehitysohjelmat. Nämä kysymykset eivät ole syy vähätellä tavoitetta saavuttaa avoin ja tasapuolinen kauppa ja puolustaa unionin tuotantoa kansainvälisiä kaupan vääristymiä kuten polkumyyntiä vastaan soveltamalla kaupan suojavälineitä EU:n oikeuden ja WTO:n sääntöjen mukaisesti.
(229)
Edellä sanotusta riippumatta tätä alustavaa arviointia on kuitenkin tarkasteltava vielä huolellisesti asianomaisten osapuolien esittämien huomautusten jälkeen.
G. VÄLIAIKAISET POLKUMYYNTITOIMENPITEET
1. Vahingon korjaava taso
(230)
Polkumyyntiä, vahinkoa, syy-yhteyttä ja unionin etua koskevien päätelmien perusteella olisi otettava käyttöön väliaikaiset polkumyynnin vastaiset toimenpiteet, jotta polkumyynnillä tapahtuvasta tuonnista ei aiheutuisi unionin tuotannonalalle enempää vahinkoa.
(231)
Näiden toimenpiteiden tasoa määritettäessä otettiin huomioon todetut polkumyyntimarginaalit ja unionin tuotannonalalle aiheutuneen vahingon korjaamiseksi tarvittavan tullin määrä.
(232)
Vahingollisen polkumyynnin vaikutukset poistavan tullin määrää laskettaessa katsottiin, että toimenpiteiden olisi oltava sellaisia, että unionin tuotannonala voi kattaa tuotantokustannuksensa ja saada sellaisen myyntivoiton (ennen veroja), joka voitaisiin kohtuudella saada tällaisella tuotannonalalla samankaltaisen tuotteen myynnistä unionissa tavanomaisissa kilpailuolosuhteissa eli ilman polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin vaikutusta. Näin ollen katsotaan alustavasti, että kuuden prosentin osuutta liikevaihdosta edustavaa voittomarginaalia voidaan pitää sellaisena sopivana vähimmäismääränä, jonka unionin tuotannonalan olisi voitu odottaa saavuttavan ilman vahingollista polkumyyntiä, kuten johdanto-osan 133 kappaleessa on selitetty.
(233)
Tämän perusteella unionin tuotannonalalle laskettiin samankaltaisen tuotteen vahinkoa aiheuttamaton hinta. Vahinkoa aiheuttamaton hinta saatiin vähentämällä tosiasiallinen voitto noudettuna lähettäjältä -hinnasta ja lisäämällä edellä mainittu kuuden prosentin tavoitevoittomarginaali näin laskettuun unionin tuotannonalan kannattavuusrajaa vastaavaan hintaan.
(234)
Tarvittava hinnankorotus määritettiin vertaamalla unionin tuotannonalan unionin markkinoilla tutkimusajanjaksolla myymien tuotteiden vahinkoa aiheuttamatonta hintaa ja kiinalaisten yhteistyössä toimineiden vientiä harjoittavien tuottajien painotettua keskimääräistä tuontihintaa, joka oli laskettu alihinnoittelun vahvistamista varten. Tästä vertailusta johtuvat mahdolliset erot ilmaistiin tämän jälkeen prosentteina tuonnin keskimääräisestä CIF-kokonaisarvosta.
2. Väliaikaiset toimenpiteet
(235)
Edellä esitetyn perusteella katsotaan, että Kiinasta peräisin olevassa tuonnissa olisi otettava käyttöön väliaikaiset polkumyynnin vastaiset toimenpiteet perusasetuksen 7 artiklan 2 kohdan mukaisesti polkumyynti- ja vahinkomarginaaleista alemman suuruisina, alhaisemman tullin säännön mukaisesti.
(236)
Edellä esitetyn perusteella polkumyyntitullit on tässä tapauksessa vahvistettu polkumyyntimarginaalin tasolla.
(237)
Tässä asetuksessa yrityksille vahvistettavat yksilölliset polkumyyntitullit määritettiin nyt tehdyn tutkimuksen päätelmien perusteella. Näin ollen ne kuvastavat kyseisten yritysten tilannetta tutkimuksen aikana. Toisin kuin koko maata koskevia, ”kaikkiin muihin yrityksiin” sovellettavia tulleja, näitä tulleja olisi siten sovellettava yksinomaan Kiinasta peräisin olevien, erikseen mainittujen yritysten eli tarkoin määrättyjen oikeussubjektien tuottamien tuotteiden tuontiin. Jos yritystä ei ole erikseen mainittu tämän asetuksen artiklaosassa (erikseen mainittuihin yrityksiin etuyhteydessä olevat yritykset mukaan luettuina), sen tuottamiin tuontituotteisiin ei sovelleta näitä tulleja, vaan niihin olisi sovellettava ”kaikkiin muihin yrityksiin” sovellettavaa tullia.
(238)
Kaikki näiden yksilöllisten polkumyyntitullien soveltamiseen liittyvät pyynnöt (esimerkiksi yrityksen nimenmuutoksen tai uusien tuotanto- tai myyntiyksiköiden perustamisen johdosta tehdyt pyynnöt) olisi toimitettava viipymättä komissiolle (12), ja mukaan olisi liitettävä kaikki asian kannalta oleelliset tiedot, erityisesti tiedot, jotka koskevat esimerkiksi kyseiseen nimenmuutokseen tai kyseisiin tuotanto- tai myyntiyksiköiden muutoksiin mahdollisesti liittyviä yrityksen tuotantotoiminnan sekä kotimarkkinamyynnin ja viennin muutoksia. Asetusta muutetaan tarvittaessa vastaavasti saattamalla yksilöllisten tullien soveltamisalaan kuuluvien yritysten luettelo ajan tasalle.
(239)
Polkumyyntitullin moitteettoman täytäntöönpanon varmistamiseksi jäännöstullia olisi sovellettava sekä yhteistyöstä kieltäytyneisiin vientiä harjoittaviin tuottajiin että niihin tuottajiin, jotka eivät ole harjoittaneet vientiä unioniin tutkimusajanjakson aikana.
(240)
Eräs osapuoli pyysi, että jos toimenpiteitä säädetään, ne otettaisiin käyttöön vähimmäishinnan muodossa. Osapuoli totesi, että arvotullit haittaisivat erityisesti asiakkaita, jotka ostavat laadukkaita ja/tai painavia tuotuja tuotteita. Tutkimuksessa osoitettiin kuitenkin, että mikään muu toimenpide ei olisi asianmukaisempi, kun otetaan huomioon tuoterajaukseen kuuluvien esineiden valikoima.
(241)
Edellä esitetyn perusteella vahvistettu polkumyynti- ja vahinkomarginaali sekä väliaikainen tulli ovat seuraavat:
Yritys
Polkumyyntimarginaali
Vahinkomarginaali
Väliaikainen tulli
Hunan Hualian China Industry Co., Ltd; Hunan Hualian Ebillion Industry Co., Ltd; Hunan Liling Hongguanyao China Industry Co., Ltd ja Hunan Hualian Yuxiang China Industry Co., Ltd
26,8 %
45,3 %
26,8 %
Guangxi Sanhuan Enterprise Group Holding Co., Ltd ja Guangxi Sanhuan Lucky Xinda Export & Import Co., Ltd
31,2 %
85,3 %
31,2 %
CHL International Ltd ja CHL Porcelain Industries Ltd
30,0 %
109,3 %
30,0 %
Shandong Zibo Niceton-Marck Huaguang Ceramics Limited; Zibo Huatong Ceramics Co., Ltd; Shandong Silver Phoenix Co., Ltd; Niceton Ceramics (Linyi) Co., Ltd ja Linyi Jingshi Ceramics Co., Ltd
17,6 %
76,0 %
17,6 %
Guangxi Province Beiliu City Laotian Ceramics Co., Ltd
23,0 %
44,8 %
23,0 %
Kaikki muut yhteistyössä toimineet vientiä harjoittavat tuottajat
26,6 %
76,1 %
26,6 %
Kaikki muut yritykset
58,8 %
109,3 %
58,8 %
H. LOPPUMÄÄRÄYKSET
(242)
Moitteettoman hallinnon varmistamiseksi olisi vahvistettava määräaika, jonka kuluessa ne asianomaiset osapuolet, jotka ilmoittautuivat vireillepanoilmoituksessa asetetussa määräajassa, voivat esittää kantansa kirjallisesti ja pyytää saada tulla kuulluiksi. Tätä asetusta varten tehdyt tullien käyttöönottoa koskevat päätelmät ovat väliaikaisia, ja niitä voidaan joutua harkitsemaan uudelleen mahdollisten lopullisten toimenpiteiden määrittämistä varten,
ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
1. Otetaan käyttöön väliaikainen polkumyyntitulli Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien, tällä hetkellä CN-koodeihin ex 6911 10 00, ex 6912 00 10, ex 6912 00 30, ex 6912 00 50 ja ex 6912 00 90 (Taric-koodit 6911100090, 6912001011, 6912001091, 6912003010, 6912005010 ja 6912009010) kuuluvien keraamisten pöytä- ja keittiöesineiden tuonnissa, keraamisia veitsiä lukuun ottamatta.
2. Vapaasti unionin rajalla tullaamattomana -nettohintaan sovellettava väliaikainen polkumyyntitulli on seuraavien yritysten valmistaman 1 kohdassa kuvatun tuotteen osalta seuraava:
Yritys
Tulli
Taric-lisäkoodi
Hunan Hualian China Industry Co., Ltd;
Hunan Hualian Ebillion Industry Co., Ltd;
Hunan Liling Hongguanyao China Industry Co., Ltd;
Hunan Hualian Yuxiang China Industry Co., Ltd
26,8 %
B349
Guangxi Sanhuan Enterprise Group Holding Co., Ltd
31,2 %
B350
CHL Porcelain Industries Ltd
30,0 %
B351
Shandong Zibo Niceton-Marck Huaguang Ceramics Limited;
Zibo Huatong Ceramics Co., Ltd;
Shandong Silver Phoenix Co., Ltd;
Niceton Ceramics (Linyi) Co., Ltd
Linyi Jingshi Ceramics Co., Ltd
17,6 %
B352
Guangxi Province Beiliu City Laotian Ceramics Co., Ltd
23,0 %
B353
Liitteessä I luetellut yritykset
26,6 %
B354
Kaikki muut yritykset
58,8 %
B999
3. Edellä 2 kohdassa mainituille yrityksille määritetyn väliaikaisen polkumyyntitullin soveltaminen edellyttää, että jäsenvaltioiden tulliviranomaisille esitetään pätevä kauppalasku, joka täyttää liitteessä II esitetyt vaatimukset. Jos tällaista kauppalaskua ei esitetä, asianomaiseen yritykseen sovelletaan kaikkiin muihin yrityksiin sovellettavaa tullia.
4. Edellä 1 kohdassa tarkoitetun tuotteen luovutus vapaaseen liikkeeseen unionissa edellyttää väliaikaisen tullin määrää vastaavan vakuuden antamista.
5. Jollei toisin säädetä, sovelletaan tulleja koskevia voimassa olevia säännöksiä ja määräyksiä.
2 artikla
1. Asianomaiset osapuolet voivat yhden kuukauden kuluessa tämän asetuksen voimaantulosta pyytää, että niille ilmoitetaan niistä olennaisista tosiseikoista ja huomioista, joiden perusteella tämä asetus annettiin, ja ne voivat saman ajan kuluessa esittää näkökantansa kirjallisesti ja pyytää saada tulla komission kuulemiksi, sanotun kuitenkaan rajoittamatta neuvoston asetuksen (EY) N:o 1225/2009 20 artiklan soveltamista.
2. Kyseiset osapuolet voivat asetuksen (EY) N:o 1225/2009 21 artiklan 4 kohdan mukaisesti esittää huomautuksiaan tämän asetuksen soveltamisesta yhden kuukauden kuluessa sen voimaantulosta.
3 artikla
Tämä asetus tulee voimaan seuraavana päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tämän asetuksen 1 artiklaa sovelletaan kuuden kuukauden ajan.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 14 päivänä marraskuuta 2012.