NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 418/2013
ze dne 3. května 2013
o uložení prozatímního antidumpingového cla na dovoz některých drátů z nerezavějící oceli pocházejících z Indie
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1) (dále jen „základní nařízení“), a zejména na článek 7 uvedeného nařízení,
po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
1. POSTUP
1.1 Zahájení
(1)
Oznámením zveřejněným v Úředním věstníku Evropské unie (2) („oznámení o zahájení řízení“) informovala dne 10. srpna 2012 Evropská komise (dále jen „Komise“) o zahájení antidumpingového řízení týkajícího se dovozu některých drátů z nerezavějící oceli pocházejících z Indie (dále též „dotčená země“) do Evropské unie (dále jen „antidumpingové řízení“).
(2)
Oznámením zveřejněným v Úředním věstníku Evropské unie (3) Komise téhož dne informovala o zahájení antisubvenčního řízení týkajícího se dovozu některých drátů z nerezavějící oceli pocházejících z Indie, a zahájila zvláštní šetření (dále jen „antisubvenční řízení“).
(3)
Antidumpingové řízení bylo zahájeno na základě podnětu, který podala dne 28. června 2012 Evropská federace průmyslu železa a oceli (Eurofer) („žadatel“) jménem výrobců představujících více než 50 % celkové výroby některých drátů z nerezavějící oceli v Evropské unii (dále jen „Unie“). Podnět obsahoval důkazy prima facie o dumpingu uvedeného výrobku a o podstatné újmě, kterou tento dumping působí, jež byly považovány za dostačující pro zahájení šetření.
1.2 Strany dotčené řízením
(4)
Komise o zahájení šetření oficiálně vyrozuměla žadatele, další známé výrobce v Unii, známé vyvážející výrobce, známé dovozce a uživatele a indické orgány.
(5)
Zúčastněným stranám byla poskytnuta příležitost, aby ve lhůtě stanovené v oznámení o zahájení řízení písemně sdělily svá stanoviska a požádaly o slyšení. Všechny zúčastněné strany, které o to požádaly a prokázaly, že mají ke slyšení zvláštní důvody, byly vyslechnuty.
(6)
Vzhledem k vysokému počtu vyvážejících výrobců v dotčené zemi, dovozců, kteří nejsou ve spojení, a výrobců v Unii účastnících se řízení a za účelem dokončení šetření v předepsaných lhůtách Komise v oznámení o zahájení řízení oznámila, že se rozhodla přiměřeně omezit počet vyvážejících výrobců v dotčené zemi, dovozců, kteří nejsou ve spojení, a výrobců v Unii, kteří budou podrobeni šetření, a to prostřednictvím výběru vzorku v souladu s článkem 17 základního řízení.
1.2.1 Výběr vzorku vyvážejících výrobců
(7)
Aby mohla Komise rozhodnout, zda je výběr vzorku nutný, a pokud ano, vzorek vybrat, byli všichni vyvážející výrobci v dotčené zemi požádáni, aby se Komisi přihlásili a aby poskytli informace určené v oznámení o zahájení řízení.
(8)
Požadované informace poskytlo a se zařazením do vzorku souhlasilo celkem osmnáct vyvážejících výrobců, z nichž někteří patří do stejné skupiny, a sedm z nich požádalo o individuální zjišťování v případě, že nebudou zařazeni do vzorku. Patnáct těchto spolupracujících společností nahlásilo vývoz drátů z nerezavějící oceli do Unie během období šetření. Vzorek byl proto vybrán na základě informací poskytnutých těmito patnácti vyvážejícími výrobci.
(9)
V souladu s článkem 17 základního nařízení vybrala Komise vzorek na základě největšího reprezentativního objemu vývozu dotčeného výrobku do Unie, který lze ve stanovené lhůtě přiměřeně prošetřit. Vybraný vzorek sestával ze dvou samostatných společností a jedné skupiny složené ze čtyř společností ve spojení; společnosti ve vzorku společně představovaly více než 63 % celkového objemu vývozu dotčeného výrobku do Unie.
(10)
Podle čl. 17 odst. 2 základního nařízení byli všichni známí dotčení vyvážející výrobci a orgány v dotčené zemi konzultováni ohledně výběru reprezentativního vzorku. K výběru vzorku nebyly podány žádné připomínky.
(11)
Jak bylo uvedeno v 9. bodě odůvodnění, vzorek byl omezen na přiměřený počet společností, který bylo možno ve stanovené lhůtě prošetřit. Společnosti, jež byly předmětem tohoto šetření, jsou uvedeny 19. bodě odůvodnění.
(12)
Jak bylo mimoto uvedeno v 8. bodě odůvodnění, bylo původně obdrženo sedm žádostí o individuální zjišťování. Z tohoto důvodu se usuzovalo, že by v této fázi individuální zjišťování znamenalo neúměrné zatížení a bránilo by včasnému dokončení šetření.
(13)
Žádosti vývozců, kteří ve stanovených lhůtách poskytli potřebné informace, však budou přezkoumány v dalším průběhu šetření.
1.2.2 Výběr vzorku výrobců v Unii
(14)
V oznámení o zahájení řízení Komise oznámila, že předběžně vybrala vzorek výrobců v Unii. Tento vzorek původně sestával z pěti výrobců, o nichž bylo před zahájením šetření Komisi známo, že v Unii vyrábějí dráty z nerezavějící oceli. Komise vzorek vybrala na základě prodeje, objemu výroby a zeměpisné polohy. Zúčastněné strany byly v oznámení o zahájení řízení rovněž vyzvány, aby se k předběžnému vzorku vyjádřily. K navrhovanému vzorku nebyly obdrženy žádné připomínky. Analýza odpovědí na dotazník ukázala, že jeden vybraný výrobce v Unii má společnost ve spojení, která se rovněž zabývá výrobou a prodejem drátů z nerezavějící oceli. Tato společnost ve spojení byla proto rovněž zařazena do vzorku. Uvedených šest výrobců v Unii zařazených do vzorku představovalo 46,5 % celkové odhadované výroby v Unii. Má se za to, že vzorek je reprezentativní pro výrobní odvětví Unie.
1.2.3 Výběr vzorku dovozců
(15)
Aby mohla Komise rozhodnout, zda je výběr vzorku nutný, a pokud ano, vzorek vybrat, byli všichni dovozci, kteří nejsou ve spojení, požádáni, aby se Komisi přihlásili a aby v souladu s oznámením o zahájení řízení poskytli informace.
(16)
Požadované informace poskytlo a se zařazením do vzorku souhlasilo celkem devět dovozců, kteří nejsou ve spojení. Komise na základě nejvyššího objemu dovozu do Unie vybrala vzorek tří společností, které představovaly 23,8 % indického dovozu do Unie během období šetření. Dva výrobci zařazení do vzorku však neposkytli odpověď na dotazník. V této fázi šetření nebylo proto možno výběr vzorku použít a v dalším průběhu šetření budou dovozci znovu požádáni o spolupráci.
1.2.4 Odpovědi na dotazník a inspekce na místě
(17)
Dotazníky byly zaslány třem vyvážejícím výrobcům v Indii (jejich skupinám) zařazeným do vzorku a vyvážejícím výrobcům, kteří požádali o individuální zjišťování, šesti výrobcům v Unii zařazeným do vzorku, třem dovozcům, kteří nejsou ve spojení a kteří byli zařazeni do vzorku, a devíti známým uživatelům.
(18)
Odpovědi na dotazník byly obdrženy od tří vyvážejících výrobců v Indii (jejich skupin) zařazených do vzorku a rovněž od dvou vyvážejících výrobců, kteří požádali o individuální zjišťování, šesti výrobců v Unii zařazených do vzorku, jednoho dovozce, který není ve spojení, a tří uživatelů.
(19)
Komise si vyžádala a ověřila všechny údaje, které zúčastněné strany poskytly a které považovala za nezbytné k předběžnému stanovení dumpingu, újmy způsobené tímto dumpingem a zájmu Unie. Inspekce na místě se uskutečnily v prostorách těchto společností:
Výrobci v Unii:
-
Hagener Feinstahl GmbH, Hagen, Německo
-
Inoxfil S.A., Igualada, Španělsko
-
Rodacciai SPA, Milán, Itálie
-
Trafilerie Brambilla SPA, Calziocorte, Itálie
-
skupina Ugitech:
-
Ugitech France S.A., Bourg en Bresse, Francie
-
Sprint Metal Edelstahl, Hemer, Německo
Vyvážející výrobci v Indii:
-
Raajratna Metal Industries, Ahmadábád, Gudžarát
-
Viraj Profiles Vpl. Ltd., Tháné, Maháráštra
-
skupina Venus:
-
Venus Wire Industries Pvt. Ltd, Bombaj, Maháráštra
-
Precision Metals, Bombaj, Maháráštra
-
Hindustan Inox Ltd., Bombaj, Maháráštra
1.3 Období šetření a posuzované období
(20)
Šetření dumpingu a újmy se týkalo období od 1. dubna 2011 do 31. března 2012 (dále jen „období šetření“). Zkoumání trendů významných pro posouzení újmy se týkalo období od 1. ledna 2009 do konce období šetření (dále jen „posuzované období“).
2. DOTČENÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
2.1 Dotčený výrobek
(21)
Dotčeným výrobkem jsou dráty z nerezavějící oceli obsahující:
-
2,5 % hmotnostních nebo více niklu, jiné než dráty obsahující 28 % hmotnostních nebo více, avšak nejvýše 31 % hmotnostních niklu a 20 % hmotnostních nebo více, avšak nejvýše 22 % hmotnostních chromu,
-
méně než 2,5 % hmotnostních niklu, jiné než dráty obsahující 13 % hmotnostních nebo více, avšak nejvýše 25 % hmotnostních chromu a 3,5 % hmotnostních nebo více, avšak nejvýše 6 % hmotnostních hliníku,
v současnosti kódů KN 7223 00 19 a 7223 00 99, pocházející z Indie.
(22)
Jedna strana uvedla, že existují tzv. „vysoce technické“ typy výrobku, které se liší od ostatních typů dotčeného výrobku vyráběných v Indii, avšak rovněž v Unii. Tato strana rovněž tvrdila, že na rozdíl od většiny typů vyvážených z Indie do Unie nejsou tyto technické typy běžnými komoditami, nýbrž představují specifické typy výrobku vyráběné pro zvláštní užití v určitých jakostních třídách oceli a s určitými průměry, a stávající šetření by se na ně proto nemělo vztahovat.
(23)
V této fázi se zdá, že definice výrobku pokrývá i tyto technické typy a že tyto technické typy mají stejné základní fyzikální, chemické a technické vlastnosti jako ostatní typy dotčeného výrobku. Mimoto se zdá, že tyto typy vyrábějí rovněž výrobci v Unii, a proto tyto technické typy spadají do působnosti stávajícího šetření.
2.2 Obdobný výrobek
(24)
Šetření ukázalo, že dotčený výrobek a výrobek vyráběný a prodávaný na domácím trhu v Indii a výrobek vyráběný výrobním odvětvím Unie a prodávaný na trhu Unie mají stejné základní fyzické, chemické a technické vlastnosti a užití. Předběžně se proto tyto výrobky považují za obdobné ve smyslu čl. 1 odst. 4 základního nařízení.
3. DUMPING
3.1 Úvod
(25)
Během inspekcí na místě v prostorách tří indických vyvážejících výrobců zařazených do vzorku a následné analýzy shromážděných informací bylo zjištěno, že všichni z nich poskytli některé informace, které nelze považovat za spolehlivé.
(26)
V případě jednoho vyvážejícího výrobce Komise zjistila, že náklady uvedené v jeho odpovědi na dotazník nebyly v souladu a nemohly být odsouhlaseny s náklady vykázanými v interním účetním systému výrobce.
(27)
Vyvážející výrobce tvrdil, že zjištěné rozdíly mezi náklady nahlášenými Komisi a náklady zjištěnými v interním účetním systému během inspekce na místě byly způsobeny chybami při evidenci transakcí a rozdíly v účetních metodách, zejména co se týká spotřeby surovin. Vyvážející výrobce uvedl, že údaje v interním účetním systému nejsou spolehlivé a pro účely šetření by se neměly použít. Ačkoli vyvážející výrobce používá stejný účetní systém po dobu několika let, tvrdil, že by Komise měla ve své analýze vycházet z nákladů uvedených v odpovědi na dotazník, a nikoli údajů o nákladech, které jsou obsaženy v interním účetním systému společnosti.
(28)
Je třeba podotknout, že ačkoli údaje obsažené v interním účetním systému byly v souladu s auditovanými finančními výkazy poskytnutými vyvážejícím výrobcem, během inspekce na místě nebylo možné provést odsouhlasení, a tudíž zjistit souvislost mezi nákladovými tabulkami vyhotovenými výslovně pro účely tohoto šetření a údaji obsaženými v interním účetním systému. V souladu s článkem 18 základního nařízení se proto usuzovalo, že by se pro účely tohoto antidumpingového šetření měly použít údaje zjištěné v účetním systému vyvážejícího výrobce.
(29)
Z tohoto důvodu Komise prozatímně upravila údaje o nákladech, které zmíněný vyvážející výrobce poskytl ve své odpovědi na dotazník, pomocí údajů dostupných v jeho interním účetním systému.
(30)
V případě druhého vyvážejícího výrobce Komise zjistila, že nákupy a spotřeba surovin nahlášené Komisi v odpovědi na dotazník nebyly doloženy údaji zjištěnými v systému výrobce pro řízení zásob. Zejména se ukázalo, že rozdělení podle jakostních tříd oceli se v těchto dvou zdrojích liší. Komise podotýká, že jakostní třída oceli je klíčovým faktorem při určování nákladů konečného produktu. Nespolehlivé informace o jakostní třídě oceli by mohly vážně zkreslit výpočty nákladů a prodejních cen jednotlivých typů výrobků, a mohly by proto být zavádějící.
(31)
Vyvážející výrobce však uvedl, že počítačové soubory obsahující údaje o nákupech surovin, které Komise získala během inspekce na místě, nebyly úplné, jelikož jiná oddělení ve společnosti uskutečnila dodatečné nákupy surovin, tyto nákupy však nebyly vykázány a zahrnuty v počítačových souborech získaných během inspekce na místě a přezkoumaných Komisí. Vyvážející výrobce rovněž tvrdil, že zjištěné rozdíly v množství jednotlivých jakostních tříd oceli byly zapříčiněny skutečností, že některé jakostní třídy oceli se částečně překrývaly s jinými a že některé části výrobního procesu není možné sledovat na úrovni jednotlivých jakostních tříd oceli.
(32)
Komise však podotýká, že výše uvedená tvrzení společnosti týkající se dodatečných nákupů surovin nepostačují k vysvětlení zjištěných rozdílů na úrovni jednotlivých jakostních tříd oceli. Komise rovněž podotýká, že společnost tvrdila, že není možné přesné sledování podle jednotlivých jakostních tříd oceli ve všech fázích výrobního procesu. Toto tvrzení dále narušuje spolehlivost celého systému vykazování jakostních tříd oceli. Poskytnuté informace o jakostních třídách oceli je nutné považovat předběžně za zavádějící.
(33)
Komise se domnívá, že nahlášené rozdělení surovin podle jakostních tříd oceli není spolehlivé a nemělo by se prozatím brát v potaz a že by zjištění měla v souladu s článkem 18 základního nařízení vycházet z dostupných údajů. Kvůli nespolehlivosti celého systému vykazování nebylo možné učinit zjištění na základě nahlášených jakostních tříd oceli. Při výpočtu celkového dumpingového rozpětí u všech výrobků byla proto použita celková spotřeba veškerých surovin bez přihlédnutí k rozdělení podle jakostních tříd oceli.
(34)
V případě třetího vyvážejícího výrobce Komise během inspekce na místě zjistila, že toky surovin uvedené v odpovědi na dotazník nejsou v souladu s údaji obsaženými v účetním systému výrobce. Zdálo se, že se v těchto dvou zdrojích liší rozdělení podle jakostních tříd oceli.
(35)
Vyvážející výrobce sice připustil určité chyby ve své odpovědi na dotazník, tvrdil však, že rozdíly v celkovém množství surovin lze odsouhlasit s přihlédnutím ke změnám zásob. Společnost však také tvrdila, že částečně se překrývající jakostní třídy oceli znemožňují přesné odsouhlasení podle jednotlivých jakostních tříd oceli. Toto tvrzení dále narušuje spolehlivost celého systému vykazování jakostních tříd oceli. Poskytnuté informace o jakostních třídách oceli je nutno považovat za zavádějící.
(36)
Komise se domnívá, že nahlášené rozdělení surovin podle jakostních tříd oceli není spolehlivé a nemělo by se prozatím brát v potaz a že by zjištění měla v souladu s článkem 18 základního nařízení vycházet z dostupných údajů. Kvůli nespolehlivosti celého systému vykazování nebylo možné učinit zjištění na základě nahlášených jakostních tříd oceli. Při výpočtu celkového dumpingového rozpětí u všech výrobků byla proto použita celková spotřeba všech surovin bez přihlédnutí k rozdělení podle jakostních tříd oceli.
(37)
Každý vyvážející výrobce obdržel individuální dopis uvádějící konkrétní a podrobné důvody, kvůli nimž se usuzovalo, že některé údaje uvedené v odpovědi na dotazník nelze uznat. Vyvážející výrobci byli rovněž informováni o tom, že Komise hodlá prozatímní zjištění založit na dostupných údajích v souladu s článkem 18 základního nařízení.
(38)
Všem třem vyvážejícím výrobcům byla dána možnost se vyjádřit a požádat o slyšení a všichni tři byli vyslechnuti. Tito vyvážející výrobci podali rovněž písemné připomínky ohledně možného použití článku 18 základního nařízení. Navzdory vysvětlením získaným od společností nebylo možné objasnit uspokojivě výše popsané problémy, které vedly k nahrazení některých poskytnutých informací dostupnými údaji.
3.2 Běžná hodnota
(39)
Pro stanovení běžné hodnoty Komise nejprve u každého vyvážejícího výrobce zařazeného do vzorku zjišťovala, zda byl obdobný výrobek prodáván nezávislým zákazníkům na domácím trhu v reprezentativním objemu, tj. zda celkový objem tohoto prodeje představoval během období šetření nejméně 5 % celkového objemu vývozu dotčeného výrobku do Unie v souladu s čl. 2 odst. 2 základního nařízení. Komise zjistila, že celkový prodej obdobného výrobku ze strany každého výrobce zařazeného do vzorku na domácím trhu byl reprezentativní.
(40)
Pro výrobce zařazené do vzorku s celkovým reprezentativním domácím prodejem poté Komise určila typy výrobků prodávané na domácím trhu, které jsou totožné nebo přímo srovnatelné s typy prodávanými na vývoz do Unie.
(41)
Jak je však objasněno v oddíle 3.1, u dvou vyvážejících výrobců bylo popsané srovnání provedeno na základě veškerých výrobků místo zvláštního srovnání podle jednotlivých typů výrobku.
(42)
U každého typu výrobku prodávaného výrobci zařazenými do vzorku na domácím trhu, u něhož bylo zjištěno, že je totožný nebo srovnatelný s typem výrobku prodávaným na vývoz do Unie, se zkoumalo, zda je domácí prodej dostatečně reprezentativní pro účely čl. 2 odst. 2 základního nařízení. Domácí prodej určitého typu výrobku se považoval za dostatečně reprezentativní, pokud celkový objem tohoto typu výrobku prodaný na domácím trhu nezávislým zákazníkům během období šetření představoval nejméně 5 % celkového objemu totožného nebo srovnatelného typu výrobku prodávaného na vývoz do Unie.
(43)
Komise následně přezkoumala, zda by se domácí prodej jednotlivých výrobců zařazených do vzorku mohl považovat za uskutečněný v běžném obchodním styku podle čl. 2 odst. 4 základního nařízení. Toto ověření proběhlo stanovením podílu ziskového prodeje nezávislým zákazníkům na domácím trhu v období šetření.
(44)
Pokud objem prodeje určitého typu výrobku prodávaného za čistou prodejní cenu nejméně ve výši vypočítaných výrobních nákladů představoval více než 80 % celkového objemu prodeje daného typu výrobku a pokud vážený průměr prodejní ceny dosahoval nejméně výše jednotkových výrobních nákladů, byla běžná hodnota založena na skutečné ceně na domácím trhu, která byla vypočítána jako vážený průměr cen veškerého prodeje daného typu na domácím trhu během období šetření bez ohledu na to, zda byl tento prodej ziskový, či nikoli.
(45)
Pokud objem ziskového prodeje určitého typu výrobku představoval nejvýše 80 % celkového objemu prodeje daného typu nebo pokud vážený průměr ceny daného typu výrobku nedosahoval jednotkových výrobních nákladů, byla běžná hodnota založena na skutečné ceně na domácím trhu, která byla vypočítána jako vážený průměr ceny pouze ziskového domácího prodeje daného typu výrobku, který se uskutečnil v období šetření.
(46)
Pokud byly všechny typy výrobku prodány se ztrátou, usoudilo se, že nebyly prodány v běžném obchodním styku.
(47)
Pokud neexistoval žádný prodej obdobného výrobku v běžném obchodním styku nebo pokud nebyl tento typ výrobku prodáván na domácím trhu v reprezentativním množství, vypočítala Komise běžnou hodnotu v souladu s čl. 2 odst. 3 a 6 základního nařízení.
(48)
Běžná hodnota byla vypočítána připočtením vážených průměrných prodejních, správních a režijních nákladů a váženého průměru zisku dosaženého vyvážejícími výrobci při domácím prodeji obdobného výrobku v běžném obchodním styku v období šetření k průměrným výrobním nákladům během období šetření, které byly v případě potřeby upraveny. V případě potřeby byly výrobní náklady a prodejní, správní a režijní náklady před použitím v testu týkajícím se běžného obchodního styku a při početním určování běžné hodnoty upraveny, jak je objasněno v oddíle 3.1.
(49)
Každá společnost obdrží své podrobné individuální výpočty použité k určení běžných hodnot a bude mít možnost se k nim vyjádřit.
3.3 Vývozní cena
(50)
Vyvážející výrobci zařazení do vzorku vyváželi do Unie buď přímo nezávislým zákazníkům, nebo prostřednictvím společností ve spojení.
(51)
Pokud byl dotčený výrobek vyvážen přímo pro nezávislé zákazníky v Unii, byla vývozní cena stanovena v souladu s čl. 2 odst. 8 základního nařízení na základě vývozních cen skutečně zaplacených nebo vývozních cen, které je třeba zaplatit.
(52)
Jestliže se vývoz do Unie uskutečnil prostřednictvím společnosti ve spojení, byla vývozní cena stanovena v souladu s čl. 2 odst. 9 základního nařízení na základě ceny, za kterou byl dovezený výrobek poprvé dále prodán nezávislým zákazníkům v Unii. V těchto případech byly provedeny úpravy u všech nákladů vzniklých v období mezi dovozem a dalším prodejem, včetně cel a daní a rovněž prodejních, správních a režijních nákladů a zisku. Byly použity vlastní prodejní, správní a režijní náklady dovozce ve spojení a přiměřené ziskové rozpětí bylo stanoveno na základě ziskového rozpětí dosaženého nezávislým dovozcem dotčeného výrobku.
3.4 Srovnání
(53)
Běžná hodnota a vývozní cena vyvážejících výrobců zařazených do vzorku byly srovnány na základě ceny ze závodu.
(54)
Za účelem zajištění spravedlivého porovnání běžné hodnoty a vývozní ceny byly podle čl. 2 odst. 10 základního nařízení provedeny náležité úpravy o rozdíly ovlivňující ceny a srovnatelnost cen.
(55)
Na tomto základě byly provedeny úpravy s ohledem na náklady na dopravu, námořní přepravu a pojištění, manipulaci, nakládku a vedlejší náklady, náklady spojené s balením, úvěry, slevami a provizemi, pokud bylo prokázáno, že ovlivňují srovnatelnost cen.
3.5 Dumpingová rozpětí
(56)
Jak je stanoveno v čl. 2 odst. 11 a 12, byla pro každou společnost zařazenou do vzorku vážená průměrná běžná hodnota stanovená pro obdobný výrobek srovnána s váženou průměrnou vývozní cenou dotčeného výrobku.
(57)
V souladu s čl. 9 odst. 6 základního nařízení nebylo kvůli použití článku 18 základního nařízení na všechny tři vyvážející výrobce zařazené do vzorku možné stanovit u spolupracujících vyvážejících výrobců, kteří nebyli zařazení do vzorku, dumpingové rozpětí na základě průměrného dumpingového rozpětí pro společnosti zařazené do vzorku.
(58)
V tomto případě se považovalo za vhodné určit předběžně dumpingové rozpětí použitelné na spolupracující vyvážející výrobce nezařazené do vzorku na základě jejich vývozní ceny zjištěné podle dovozních statistik Eurostatu a průměrné běžné hodnoty stanovené pro indické výrobce zařazené do vzorku, jestliže průměrná běžná hodnota nebyla dotčena použitím článku 18 základního nařízení.
(59)
Na tomto základě bylo dumpingové rozpětí vypočítané pro spolupracující společnosti nezařazené do vzorku předběžně stanoveno na 28,0 %.
(60)
Co se týká všech ostatních vyvážejících výrobců v Indii, Komise nejprve stanovila úroveň spolupráce. Za tímto účelem se porovnal celkový objem vývozu uvedený v odpovědích na dotazník k výběru vzorku a celkový dovoz z Indie odvozený z dovozních statistik Eurostatu. Jelikož úroveň spolupráce byla vysoká, bylo zbytkové dumpingové rozpětí stanoveno na úrovni nejvyššího dumpingového rozpětí zjištěného u vyvážejících výrobců zařazených do vzorku.
(61)
Na tomto základě byla celostátní úroveň dumpingu předběžně stanovena na 32,3 %.
(62)
Na základě toho činí prozatímní vážená průměrná dumpingová rozpětí vyjádřená jako procento ceny CIF na hranice Unie před proclením:
(v %)
Společnost
Prozatímní dumpingové rozpětí
Raajratna Metal Industries
32,3
Skupina Venus
30,4
Viraj Profiles
24,4
Spolupracující společnosti nezařazené do vzorku
28,0
Všechny ostatní společnosti
32,3
4. VÝROBNÍ ODVĚTVÍ UNIE
4.1 Výrobní odvětví Unie
(63)
Obdobný výrobek vyrábělo 27 výrobců v Unii. Mělo se za to, že tito výrobci tvoří výrobní odvětví Unie ve smyslu čl. 4 odst. 1 a čl. 5 odst. 4 základního nařízení a dále se na ně bude odkazovat jako na „výrobní odvětví Unie“.
4.2 Výroba v Unii
(64)
Ke zjištění celkové výroby v Unii v období šetření byly použity veškeré dostupné informace týkající se výrobního odvětví Unie, například informace uvedené v podnětu, údaje získané od výrobců v Unii před zahájením šetření a posléze a odpovědi na dotazník poskytnuté výrobci v Unii zařazenými do vzorku.
(65)
Je třeba uvést, že v definici výrobního odvětví Unie je zařazen rovněž výrobce v Unii, který je ve spojení s indickým vyvážejícím výrobcem a který vyjádřil nesouhlas se zahájením šetření.
(66)
Na tomto základě se celková výroba v Unii v období šetření odhadovala přibližně na 139 141 tun. Tento údaj zahrnuje výrobu všech výrobců v Unii, kteří se přihlásili, a odhadovaný objem výroby ostatních výrobců v Unii, kteří se při šetření nepřihlásili.
4.3 Výběr vzorků výrobců v Unii
(67)
Jak bylo uvedeno ve 14. bodě odůvodnění, do vzorku bylo zařazeno šest výrobců v Unii představujících 46,5 % odhadované celkové výroby obdobného výrobku v Unii.
5. ÚJMA
5.1 Spotřeba v Unii
(68)
Spotřeba v Unii byla zjištěna na základě celkového objemu prodeje výrobního odvětví Unie na trhu Unie a celkového dovozu. Rok 2009 se vyznačoval nebývale vysokými cenami niklu, hlavní suroviny používané při výrobě dotčeného výrobku a obdobného výrobku, a celosvětovými negativními dopady finanční krize, což ve zmíněném roce společně vedlo k obzvláště nízké úrovni spotřeby v Unii. Situace na trhu se však zlepšila, jak ukazuje následující tabulka, a spotřeba v Unii mezi rokem 2009 a obdobím šetření vzrostla o 50 %.
2009
2010
2011
Období šetření
Spotřeba (v tunách)
131 436
187 280
196 476
197 327
Index (2009 = 100)
100
142
149
150
Zdroj:
Eurostat, podnět a odpovědi na dotazník
5.2 Dovoz z dotčené země do Unie
5.2.1 Objem dotčeného dovozu a jeho podíl na trhu
(69)
V posuzovaném období se dumpingový dovoz spolupracujících vyvážejících výrobců do Unie vyvíjel s ohledem na objem a podíl na trhu takto:
2009
2010
2011
Období šetření
Objem
16 847
29 053
36 720
35 398
Index (2009 = 100)
100
172
218
210
Podíl na trhu (v %)
12,8
15,5
18,7
17,9
Index (2009 = 100)
100
121
146
140
Zdroj:
Eurostat, podnět a odpovědi na dotazník
(70)
Objem dovozu z Indie v posuzovaném období výrazně vzrostl o 110 %. Nárůst byl obzvláště silný mezi rokem 2009 a 2010, kdy dovoz z Indie vzrostl o 72 %, přičemž spotřeba v Unii vzrostla o 42 %. Ačkoli se spotřeba mezi rokem 2010 a obdobím šetření zvýšila pouze o 5 %, objem dovozu z Indie v témže období dále významně vzrostl, a sice o 22 %.
(71)
Podíl dumpingového dovozu z Indie na trhu v posuzovaném období významně vzrostl, a sice o 40 %.
5.2.2 Ceny dovozu a cenové podbízení
(72)
Jak bylo objasněno ve 22. bodě odůvodnění, jedna strana vyjádřila obavy ohledně skutečnosti, že antidumpingový dotazník neumožňoval rozlišit určité typy dotčeného výrobku, které jsou podle jejího názoru odlišné.
(73)
Tato obava byla v dotazníku odstraněna rozšířením škály tzv. kontrolních čísel výrobku (PCN) tak, aby bylo při šetření možné jednoznačně identifikovat příslušné typy, zejména za účelem srovnání cen. V této fázi bylo při šetření zjištěno, že indičtí vyvážející výrobci vyváželi pouze omezené množství těchto vysoce technických typů. Podotýká se však, že změny PCN zajistily, že ceny určitých typů výrobku byly přímo srovnány s cenami podobných typů výrobku.
(74)
Následující tabulka udává průměrnou cenu dumpingového dovozu:
2009
2010
2011
Období šetření
Průměrná cena (v EUR/t)
2 372
2 801
3 246
3 196
Index (2009 = 100)
100
118
137
135
Zdroj:
Eurostat a odpovědi na dotazník
(75)
Průměrná cena dovozu z Indie se v posuzovaném období zvýšila o 35 %, byla však nižší než prodejní ceny výrobního odvětví Unie v témže období (viz 93. bod odůvodnění). To vysvětluje prudký nárůst objemu dovozu a významné zvýšení podílu indických vývozců na trhu v témže období, konkrétně o 40 %.
(76)
S cílem určit cenové podbízení během období šetření byly vážené průměrné prodejní ceny jednotlivých typů výrobku výrobců v Unii zařazených do vzorku účtované zákazníkům na trhu Unie, kteří nejsou ve spojení, upravené na úroveň cen ze závodu, porovnány s odpovídajícími váženými průměrnými cenami jednotlivých typů výrobku z dumpingového dovozu účtovanými indickými výrobci zařazenými do vzorku prvnímu nezávislému zákazníkovi na trhu Unie, stanovenými na základě cen CIF s příslušnou úpravou o náklady po dovozu.
(77)
Výsledek srovnání vyjádřený jako procentní podíl obratu výrobců v Unii zařazených do vzorku v období šetření ukázal vážené průměrné rozpětí cenového podbízení u dumpingového dovozu z dotčené země na trhu Unie ve výši 15 %. Nižší ceny dumpingového dovozu v porovnání s cenami Unie v posuzovaném období objasňují významný nárůst objemu indického dovozu a vysoký podíl dovozu z Indie na trhu mezi rokem 2009 a obdobím šetření.
5.3 Hospodářská situace výrobního odvětví Unie
5.3.1 Předběžné poznámky
(78)
V souladu s čl. 3 odst. 5 základního nařízení bylo v rámci zkoumání dopadu dumpingového dovozu z Indie na výrobní odvětví Unie provedeno posouzení veškerých hospodářských činitelů a ukazatelů, které ovlivňovaly situaci výrobního odvětví Unie v posuzovaném období.
(79)
Jak je uvedeno ve 14. bodě odůvodnění, pro posouzení možné újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie byl proveden výběr vzorku.
(80)
Za účelem analýzy újmy rozlišovala Komise mezi makroekonomickými a mikroekonomickými faktory újmy. V tomto ohledu je hospodářská situace výrobního odvětví Unie posouzena na základě a) makroekonomických ukazatelů, a to ukazatelů jako výroba, výrobní kapacita, využití kapacity, objem prodeje, podíl na trhu a růst, zaměstnanost, produktivita, velikost skutečného dumpingového rozpětí a překonání účinků dřívějšího dumpingu, pro něž byly údaje shromážděny na úrovni celého výrobního odvětví Unie, a na základě b) mikroekonomických ukazatelů, a to ukazatelů jako průměrné jednotkové ceny, jednotkové náklady, ziskovost, peněžní tok, investice, návratnost investic a schopnost získávat kapitál, zásoby a náklady práce, pro něž byly údaje shromážděny na úrovni výrobců v Unii zařazených do vzorku.
(81)
Je třeba uvést, že ke stanovení makroekonomických ukazatelů byly použity veškeré dostupné informace týkající se výrobního odvětví Unie, včetně informací uvedených v podnětu, údajů získaných od výrobců v Unii před zahájením šetření a posléze a odpovědí na dotazník poskytnutých výrobci v Unii zařazenými do vzorku, a zejména údaje týkající se výrobců v Unii, kteří nebyli zařazeni do vzorku.
(82)
Mikroekonomické ukazatele byly stanoveny na základě informací, které poskytli výrobci v Unii zařazení do vzorku ve svých odpovědích na dotazník.
5.3.2 Makroekonomické ukazatele
a) Výroba, výrobní kapacita a využití kapacity
(83)
Tendence týkající se výroby v Unii, výrobní kapacity a využití kapacity se v posuzovaném období vyvíjely takto:
2009
2010
2011
Období šetření
Objem výroby (v tunách)
105 646
140 363
138 795
139 141
Index (2009 = 100)
100
133
131
132
Výrobní kapacita (v tunách)
244 236
246 324
245 922
246 599
Index (2009 = 100)
100
101
101
101
Využití kapacity (v %)
43
57
56
56
Index (2009 = 100)
100
132
130
130
Zdroj:
podnět, odpovědi na dotazník
(84)
Výroba v Unii v posuzovaném období vzrostla o 32 %, což do jisté míry odráželo pozitivní vývoj spotřeby. Mezi rokem 2010 a obdobím šetření však objem výroby stagnoval.
(85)
Zatímco se využití kapacity zlepšilo a v posuzovaném období vzrostlo o 13 procentních bodů, výrobní kapacita byla v posuzovaném období v zásadě stálá.
b) Objem prodeje, podíl na trhu a růst
(86)
Tendence týkající se objemů prodeje, podílu na trhu a růstu se v posuzovaném období vyvíjely takto:
2009
2010
2011
Období šetření
Objem prodeje (v tunách)
88 796
124 641
124 007
124 217
Index (2009 = 100)
100
140
140
140
Podíl na trhu (v %)
67,6
66,6
63,1
62,9
Index (2009 = 100)
100
98
93
93
Zdroj:
podnět, odpovědi na dotazník
(87)
Po značném nárůstu mezi rokem 2009 a 2010 v souvislosti se zvyšující se spotřebou objem prodeje zákazníkům, kteří nejsou ve spojení, oslabil, a netěžil z trvalého růstu poptávky (4,9 % mezi rokem 2010 a 2011). To se odráží rovněž ve stoupající tendenci u stavu zásob na konci roku, který v posuzovaném období vzrostl celkem o 41 %, jak je uvedeno ve 100. bodě odůvodnění.
(88)
Podíl výrobního odvětví Unie na trhu se mimoto v posuzovaném období snížil o 4,7 procentního bodu, a to navzdory silnému růstu spotřeby o 50 %.
(89)
Jak je uvedeno v 68. bodě odůvodnění, spotřeba v Unii se mezi rokem 2009 a obdobím šetření zvýšila o 50 %, přičemž objem dumpingového dovozu v témže období významně vzrostl o 110 %, jak je zmíněno v 70. bodě odůvodnění. Růst trhu Unie mezi rokem 2009 a obdobím šetření byl proto částečně absorbován dumpingovým dovozem, zatímco prodej výrobního odvětví Unie v Unii v témže období vzrostl o 40 %. To prokazuje, že kvůli zvyšujícímu se podílu dumpingového dovozu na trhu nemohlo výrobní odvětví Unie plně využít růst spotřeby v Unii.
c) Zaměstnanost a produktivita
(90)
Navzdory složité finanční situaci popsané níže v 94.-99. bodě odůvodnění byla v posuzovaném období zaměstnanost ve výrobním odvětví Unie poměrně stálá. Vzhledem k vyššímu objemu výroby (viz 84. bod odůvodnění), vzrostla v témže období produktivita, měřená jako objem výroby v tunách na jednoho zaměstnance za rok, o 30 %, což naznačuje, že výrobní odvětví Unie vyvíjelo značné úsilí o zvýšení efektivnosti.
2009
2010
2011
Období šetření
Počet zaměstnanců
1 726
1 687
1 729
1 747
Index (2009 = 100)
100
98
100
101
Produktivita (v jednotkách na zaměstnance)
61
83
80
80
Index (2009 = 100)
100
136
131
130
Zdroj:
podnět, odpovědi na dotazník
d) Velikost skutečného dumpingového rozpětí a překonání účinků dřívějšího dumpingu
(91)
Výše uvedená dumpingová rozpětí u tří indických vyvážejících výrobců zařazených do vzorku jsou vyšší než nepatrná (viz 62. bod odůvodnění). Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem týkajícím se odvětví dotčeného výrobku, objemu, podílu na trhu a cen dumpingového dovozu z Indie nelze dopad skutečného dumpingového rozpětí na výrobní odvětví Unie považovat za zanedbatelný.
(92)
Připomíná se, že v roce 1999 byla na dotčený výrobek uložena dumpingová a antisubvenční opatření (4). Vzhledem k časovému odstupu mezi skončením platnosti opatření, která byla zavedena v roce 1999, a stávajícím šetřením však nejsou k dispozici žádné údaje, jež by umožnily posoudit účinky dřívějšího dumpingu. Šetření každopádně nepřineslo žádné důkazy, že výrobní odvětví dosud překonává účinky dřívějšího dumpingu.
5.3.3 Mikroekonomické ukazatele
a) Průměrné jednotkové prodejní ceny na trhu Unie a jednotkové výrobní náklady
(93)
Průměrné prodejní ceny výrobců v Unii zařazených do vzorku účtované zákazníkům v Unii, kteří nejsou ve spojení, v posuzovaném období vzrostly o 34 %. Tento nárůst odráží celkový růst nákladů na suroviny, k němuž v tomto výrobním odvětví došlo v témže období. V roce 2011 a během období šetření se výrobcům v Unii podařilo zvýšit ceny pouze mírně za účelem uhrazení rostoucích výrobních nákladů, což postačovalo k zachování ziskovosti v roce 2011 mírně nad 1 % a v období šetření na hranici rentability. Jak prokazují údaje obsažené ve výše uvedené tabulce, ani významné zvýšení prodejní ceny neumožnilo výrobnímu odvětví Unie dosáhnout přiměřené úrovně zisku.
2009
2010
2011
Období šetření
Průměrná jednotková prodejní cena v Unii pro zákazníky, kteří nejsou ve spojení
2 988
3 833
4 185
4 018
Index (2009 = 100)
100
128
140
134
Jednotkové výrobní náklady (v EUR/t)
3 542
3 931
4 127
4 011
Index (2009 = 100)
100
111
117
113
Zdroj:
odpovědi na dotazník
b) Ziskovost, peněžní tok, investice, návratnost investic a schopnost získávat kapitál
(94)
V posuzovaném období se peněžní tok, investice a návratnost investic výrobců v Unii a jejich schopnost získávat kapitál vyvíjely takto:
2009
2010
2011
Období šetření
Ziskovost prodeje v Unii zákazníkům, kteří nejsou ve spojení (% obratu z prodeje)
-18,5
-2,6
1,4
0,2
Peněžní tok (v EUR)
-19 790 367
- 226 207
7 778 576
5 096 869
Investice (v EUR)
4 653 604
8 436 096
4 552 443
4 156 522
Index (2009 = 100)
100
181
98
89
Návratnost investic (%)
-68,8
-11,2
6,7
0,8
Zdroj:
odpovědi na dotazník
(95)
Ziskovost výrobců v Unii zařazených do vzorku byla stanovena tak, že čistý zisk před zdaněním z prodeje obdobného výrobku zákazníkům, kteří nejsou ve spojení, byl vyjádřen jako procentní podíl z obratu z tohoto prodeje. V roce 2009 byli výrobci v Unii zařazení do vzorku ve ztrátě, v roce 2010 se však začali zotavovat v souladu se zvýšením spotřeby o 50 %, jak bylo popsáno v 68. bodě odůvodnění. I když se ziskovost mírně zvýšila, úrovně zisku ve výši 0,2 % značně zaostávaly za přiměřenou úrovní ziskovosti v odvětví oceli. Cílové ziskové rozpětí bylo předběžně stanoveno na 5 %, jelikož se usuzovalo, že odpovídá rozpětí, kterého by bylo možné přiměřeně dosáhnout ve výrobním odvětví tohoto typu v odvětví výrobku, který je předmětem šetření, za běžných podmínek hospodářské soutěže, tj. bez dumpingového dovozu, při prodeji obdobného výrobku v Unii, jak uvedlo výrobní odvětví Unie. Toto 5% ziskové rozpětí před zdaněním se mimoto považovalo za odpovídající minimum v jiném šetření týkajícím se podobných výrobků v témže odvětví.
(96)
V období šetření se výrobcům v Unii zařazeným do vzorku podařilo dosáhnout hranice rentability; cenový tlak, který vyvíjel dumpingový dovoz, jim však znemožňoval přizpůsobit ceny nákladům, a tudíž dosáhnout uspokojivých výsledků. Tuto situaci vysvětluje rovněž skutečnost, že se výrobek, který je předmětem šetření, považoval za běžnou komoditu, a ceny jsou tudíž hlavním faktorem, jimž se řídí výběr zákazníků.
(97)
Peněžní tok, tj. schopnost výrobního odvětví samofinancovat své činnosti, který byl vypočítán na základě obchodních transakcí, byl až do roku 2010 záporný. Ačkoli se v roce 2011 zlepšil, mezi rokem 2011 a obdobím šetření klesl o 34 %.
(98)
Vývoj ziskovosti a peněžního toku v posuzovaném období omezil schopnost výrobců v Unii zařazených do vzorku investovat do své činnosti a narušil jejich rozvoj. V důsledku toho byla omezena schopnost výrobců v Unii získávat kapitál a financovat náklady. Ačkoli se výrobcům v Unii zařazeným do vzorku podařilo uskutečnit v roce 2010 určité investice související s obdobným výrobkem, tyto se poté snížily, zejména během období šetření, kdy v porovnání s úrovněmi v roce 2010 klesly o 51 %. Ačkoli návratnost investic, vyjádřená jako zisk v procentech čisté účetní hodnoty investic, byla v roce 2011 kladná, v období šetření se významně snížila o 5,9 procentního bodu a dosáhla nízké úrovně ve výši 0,8 %.
(99)
Na základě výše uvedených skutečností lze vyvodit závěr, že finanční výsledky výrobců v Unii zařazených do vzorku byly během období šetření poněkud nejisté.
c) Zásoby
(100)
Výše zásob výrobců v Unii zařazených do vzorku se v posuzovaném období zvýšila o 41 %; jejich nárůst se časově shoduje se ztrátou podílu na trhu, zejména během období šetření.
2009
2010
2011
Období šetření
Stav zásob na konci roku (v tunách)
4 395
5 289
5 469
6 214
Index (2009 = 100)
100
120
124
141
Zdroj:
odpovědi na dotazník
d) Náklady práce
(101)
Průměrné náklady práce výrobců v Unii zařazených do vzorku se v posuzovaném období mírně zvýšily, nepředstavují proto rozhodující faktor nárůstu výrobních nákladů.
2009
2010
2011
Období šetření
Průměrné náklady práce na zaměstnance (v EUR)
52 356
57 182
55 907
54 509
Index (2009 = 100)
100
109
107
104
Zdroj:
odpovědi na dotazník
5.4 Závěr ohledně újmy
(102)
Šetřením bylo prokázáno, že výrobní odvětví Unie nemělo plně prospěch z růstu spotřeby v posuzovaném období, a zejména v období šetření. Zpočátku, mezi rokem 2009 a 2010, se většina ukazatelů újmy týkajících se výrobního odvětví Unie do značné míry zlepšila, posléze však jejich hospodářská situace stagnovala, či se dokonce zhoršila.
(103)
V kontextu rostoucího trhu se některé ukazatele, například výroba a objem prodeje výrobního odvětví Unie, mezi rokem 2009 a 2010 významně zvýšily, od roku 2010 však zaznamenaly oslabení. K této situaci došlo navzdory trvalému růstu spotřeby.
(104)
Ukazatele újmy související s finančními výsledky výrobního odvětví Unie, jako je peněžní tok, investice a ziskovost, byly mimoto významně ovlivněny cenovým tlakem na trhu Unie, zejména v období šetření. Mezi rokem 2009 a 2010 nebylo výrobní odvětví Unie s to zvýšit dostatečně své ceny, aby mohlo uhradit výrobní náklady. Ziskovost se mezi rokem 2009 a 2011 zlepšovala a v roce 2011 dosáhlo výrobní odvětví mírného zisku ve výši 1,4 %, v období šetření se však ziskovost začala opět zhoršovat a dosáhla pouze hranice rentability. To znamená, že byla omezena rovněž schopnost výrobního odvětví Unie získat kapitál a zotavit se.
(105)
Na základě výše uvedených skutečností se vyvozuje předběžně závěr, že výrobnímu odvětví Unie byla způsobena podstatná újma ve smyslu čl. 3 odst. 5 základního nařízení.
6. PŘÍČINNÁ SOUVISLOST
6.1 Úvod
(106)
V souladu s čl. 3 odst. 6 a 7 základního nařízení Komise zkoumala, zda dumpingový dovoz z Indie způsobil výrobnímu odvětví Unie újmu v takové míře, že ji lze označit za podstatnou. Byly přezkoumány i jiné známé činitele, které mohly vedle dumpingového dovozu způsobovat výrobnímu odvětví Unie újmu, aby bylo zajištěno, že případná újma způsobená těmito jinými činiteli nebude přičítána dumpingovému dovozu.
6.2 Účinek dumpingového dovozu
(107)
Šetření prokázalo, že se spotřeba v Unii během posuzovaného období zvýšila o 50 % a že současně se objem dovozu pocházejícího z Indie více než zdvojnásobil. Nárůst dumpingového dovozu se na druhé straně časově shodoval s poklesem objemu prodeje výrobního odvětví Unie stranám, které nejsou ve spojení, mezi rokem 2010 a obdobím šetření.
(108)
Co se týká cenového tlaku na trhu Unie v posuzovaném období, bylo zjištěno, že průměrné ceny dovozu z Indie byly trvale nižší než průměrné prodejní ceny výrobního odvětví Unie. V důsledku nižších cen v porovnání s cenami výrobního odvětví Unie v období šetření v průměru o 15 % vzrostl podíl indického dumpingového dovozu na trhu od roku 2009 do období šetření o 40 %, zatímco podíl výrobního odvětví Unie na trhu se snížil o 4,7 procentního bodu (z 67,6 % v roce 2009 na 62,9 % v období šetření). Úbytek podílu na trhu ukazuje, že se výrobnímu odvětví Unie podařilo využít vyšší spotřebu pouze v omezeném rozsahu.
(109)
Vzhledem k rostoucím výrobním nákladům se výrobní odvětví Unie pokoušelo zvýšit jednotkovou cenu účtovanou zákazníkům, kteří nejsou ve spojení, jak je uvedeno v 93. bodě odůvodnění. Kvůli cenovému tlaku, který vyvíjel rostoucí objem dumpingového indického dovozu, jak bylo uvedeno výše, nebylo zvýšení ceny dostatečné k uhrazení rostoucích nákladů, takže výrobní odvětví Unie nebylo s to dosáhnout uspokojivých úrovní zisku, jež lze považovat za nezbytné pro toto konkrétní výrobní odvětví.
(110)
Na základě výše uvedených skutečností se vyvozuje závěr, že prudký nárůst dumpingového dovozu z Indie s cenami, které byly trvale nižší než ceny výrobního odvětví Unie, hrál rozhodující úlohu v podstatné újmě, která byla výrobnímu odvětví Unie způsobena.
6.3 Účinek jiných činitelů
6.3.1 Dovoz ze třetích zemí
Země
2009
2010
2011
Období šetření
Čínská lidová republika (ČLR)
Objem (v tunách)
8 129
10 853
14 360
16 403
Index (2009 = 100)
100
134
177
202
Podíl na trhu (v %)
6,2
5,8
7,3
8,3
Index (2009 = 100)
100
94
118
134
Průměrná cena
1 914
2 607
2 835
2 508
Index (2009 = 100)
100
136
148
131
Švýcarsko
Objem (v tunách)
8 094
10 700
9 187
9 115
Index (2009 = 100)
100
132
113
113
Podíl na trhu (v %)
6,2
5,7
4,7
4,6
Index (2009 = 100)
100
93
75
75
Průměrná cena
3 423
4 063
4 475
4 360
Index (2009 = 100)
100
119
131
127
Korejská republika
Objem (v tunách)
4 900
6 775
6 355
6 266
Index (2009 = 100)
100
138
130
128
Podíl na trhu (v %)
3,7
3,6
3,2
3,2
Index (2009 = 100)
100
97
87
85
Průměrná cena
3 717
4 165
4 761
4 627
Index (2009 = 100)
100
112
128
124
Celkový dovoz ze všech třetích zemí kromě Indie
Objem (v tunách)
25 793
33 586
35 749
37 712
Index (2009 = 100)
100
130
139
146
Podíl na trhu (v %)
19,6
17,9
18,2
19,1
Index (2009 = 100)
100
91
93
97
Průměrná cena
3 609
4 214
4 748
4 483
Index (2009 = 100)
100
117
132
124
(111)
Kromě dumpingového dovozu z Indie, který představoval 48 % veškerého dovozu na trh Unie během období šetření, existovaly rovněž další zdroje dovozu, včetně Čínské lidové republiky, Koreje a Švýcarska, jež bylo nutné v rámci příčinné souvislosti přezkoumat.
(112)
Šetřením bylo prokázáno, že během posuzovaného období, a zejména v období šetření byly průměrné prodejní ceny korejských a švýcarských vyvážejících výrobců vyšší než prodejní ceny indických vyvážejících výrobců a prodejní ceny výrobního odvětví Unie. Jejich podíl na trhu se mimoto v období šetření snížil o 0,5 resp. 1,6 procentního bodu.
(113)
Průměrná cena dovozu z Čínské lidové republiky byla nižší než úroveň cen výrobního odvětví Unie a podíl této země na trhu vykazoval v posuzovaném období rostoucí tendenci. Šetření však prokázalo, že sortimentní skladba čínského dovozu je jiná a že čínské výrobky nesoutěží přímo s výrobky výrobního odvětví Unie nebo s výrobky pocházejícími z Indie. Usuzovalo se proto, že čínský vývoz nemohl mít významný dopad na hlavní typy výrobku prodávané výrobním odvětvím Unie na trhu Unie. Případný dopad dovozu z Číny na újmu, která byla způsobena výrobnímu odvětví Unie, byl proto minimální.
(114)
Jeden vyvážející výrobce však uvedl, že by do tohoto šetření měl být zahrnut dovoz drátů z nerezavějící oceli z Čínské lidové republiky, Korejské republiky a Švýcarska.
(115)
Kromě výše uvedených skutečností a úvah je třeba uvést, že ve fázi zahájení řízení nebyly a dosud nejsou k dispozici žádné důkazy o dumpingu, újmě a příčinné souvislosti, které by odůvodňovaly zahájení antidumpingového řízení týkajícího se dovozu pocházejícího z výše zmíněných zemí. I kdyby existovaly důkazy odůvodňující šetření týkající se ostatního dovozu, rozdílné zacházení, které spočívá v zahájení antidumpingového řízení týkajícího se pouze indického dovozu, by se nepovažovalo za diskriminační. Tvrzení, že by tyto země měly být zahrnuty do šetření, proto není opodstatněné a mělo by být zamítnuto.
(116)
Na základě výše uvedených skutečností se vyvozuje závěr, že vývoz ze třetích zemí nepřispěl významně k újmě způsobené výrobnímu odvětví Unie.
6.3.2 Vývozní výkonnost výrobního odvětví Unie
(117)
Celkový vývoz dotčeného výrobku ze strany výrobního odvětví Unie představoval v období šetření 8,5 % celkové výroby. Tento obraz odráží situace ve vývozu zákazníkům, kteří nejsou ve spojení, ze strany výrobců v Unii zařazených do vzorku, jejichž vývoz v období šetření představoval 7 % výroby a ceny vývozu byly v témže období o 36 % vyšší než cena na trhu EU. Na základě těchto skutečností lze vyvodit závěr, že vývozní činnost výrobního odvětví Unie nemohla být možnou příčinou podstatné újmy.
6.3.3 Hospodářská krize a ceny surovin
(118)
Jak bylo uvedeno v 68. bodě odůvodnění, v roce 2009 byla spotřeba obzvláště nízká kvůli mimořádně vysoké ceně niklu a dopadům hospodářské krize. Tato situace jistě vysvětluje obzvláště špatnou finanční situaci výrobního odvětví Unie v roce 2009. Je však třeba uvést, že v situaci rostoucí spotřeby od roku 2010 je výkonnost levného dumpingového dovozu v protikladu s výkonností výrobního odvětví Unie.
(119)
Šetřením bylo prokázáno, že i během celkového hospodářského oživování se výrobnímu odvětví Unie nepodařilo využít rostoucí spotřebu a v průběhu celého posuzovaného období přicházelo o podíly na trhu, zatímco dumpingový indický vývoz získal větší podíl na trhu.
(120)
Ačkoli hospodářská krize a zvýšení cen surovin mohly přispět k nedostatečné výkonnosti výrobního odvětví Unie, nelze celkově mít za to, že měly takový dopad, aby narušily příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem a podstatnou újmou, která byla výrobnímu odvětví Unie způsobena v období šetření.
6.4 Závěr ohledně příčinné souvislosti
(121)
Bylo prokázáno, že v posuzovaném období došlo k významnému nárůstu objemu dumpingového dovozu pocházejícího z Indie a jeho podílu na trhu (o 110 % resp. 40 %). Také bylo zjištěno, že ceny tohoto dovozu byly trvale nižší než ceny účtované výrobním odvětvím Unie na trhu Unie, a to zejména v období šetření (v průměru o 15 %).
(122)
Uvedený růst objemu dumpingového dovozu z Indie a jeho podílu na trhu se časově shodoval se slabou finanční situací výrobního odvětví Unie, zejména od roku 2010. Navzdory rostoucí spotřebě nedokázalo výrobní odvětví Unie přenést v uspokojivé výši vyšší výrobní náklady na své zákazníky, a finanční ukazatele, jako je ziskovost, peněžní tok a investice, byly proto na nízkých úrovních.
(123)
Zkoumání ostatních známých činitelů, které mohly způsobit výrobnímu odvětví Unie újmu, ukázalo, že tyto činitele nejsou takové, aby narušily zjištěnou příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem z Indie a újmou, která byla způsobena výrobnímu odvětví Unie.
(124)
Na základě výše uvedené analýzy, v jejímž rámci byly účinky všech známých činitelů na situaci výrobního odvětví Unie náležitě odlišeny a odděleny od účinků dumpingového vývozu působících újmu, se předběžně vyvozuje závěr, že dumpingový dovoz z Indie způsobil výrobnímu odvětví Unie podstatnou újmu ve smyslu čl. 3 odst. 6 základního nařízení.
7. ZÁJEM UNIE
7.1 Obecné poznámky
(125)
V souladu s článkem 21 základního nařízení bylo zkoumáno, zda navzdory předběžnému zjištění dumpingu působícího újmu neexistují přesvědčivé důvody pro závěr, že v tomto konkrétním případě není přijetí opatření v zájmu Unie. Analýza zájmu Unie vycházela z posouzení všech různých relevantních zájmů, včetně zájmů výrobního odvětví Unie, dovozců a uživatelů.
7.2 Zájem výrobního odvětví Unie
(126)
Výrobní odvětví Unie tvoří 27 známých výrobců, kteří představují veškerou výrobu obdobného výrobku v Unii. Výrobci působí v různých členských státech Unie a v souvislosti s výrobou obdobného výrobku v období šetření přímo zaměstnávali více než 1 747 osob.
(127)
Jeden výrobce v Unii představující relativně malý podíl výroby v Unii, který měl společnost ve spojení v Indii, vyjádřil nesouhlas se zahájením šetření. Jak bylo uvedeno ve 22. bodě odůvodnění, tento výrobce rovněž tvrdil, že by neměly být zahrnuty vysoce technické výrobky a že uložení stejných opatření na tento typ výrobku není v zájmu Unie.
(128)
Jak bylo uvedeno v 72. bodě odůvodnění, tato obava byla v dotazníku odstraněna rozšířením PCN, jež v šetření jednoznačně určují tyto typy. V této fázi však bylo šetřením zjištěno, že se šetření vztahovalo na vysoce technické výrobky a že indičtí vyvážející výrobci vyváželi pouze omezené množství těchto typů výrobku. Obavy, které vyjádřil tento výrobce, se proto nepovažovaly za opodstatněné a jeho tvrzení bylo zamítnuto.
(129)
Bylo zjištěno, že dumpingový dovoz z Indie způsobil výrobnímu odvětví Unie podstatnou újmu. Připomíná se, že se výrobnímu odvětví Unie nepodařilo využít plně rostoucí spotřebu a finanční situace výrobního odvětví Unie byla nejistá.
(130)
Předpokládá se, že uložením antidumpingových cel se na trhu Unie obnoví spravedlivé obchodní podmínky, které výrobnímu odvětví Unie umožní přizpůsobit ceny obdobného výrobku výrobním nákladům.
(131)
Lze rovněž očekávat, že uložení opatření výrobnímu odvětví Unie umožní získat zpět alespoň část podílu na trhu, o nějž přišlo v posuzovaném období, což bude mít kladný dopad na jeho ziskovost a celkovou finanční situaci. Uložení opatření výrobnímu odvětví umožní zachovat a dále zvýšit jeho úsilí o nákladovou efektivnost.
(132)
Pokud by opatření uložena nebyla, lze očekávat, že by došlo k dalšímu úbytku podílu na trhu a že by se ziskovost výrobního odvětví Unie zhoršila.
(133)
Vyvozuje se proto předběžný závěr, že by uložení antidumpingových opatření na dovoz pocházející z Indie bylo v zájmu výrobního odvětví Unie.
7.3 Zájem uživatelů
(134)
Dotazníky byly zaslány devíti uživatelům v Unii. Na dotazníky odpověděli pouze tři uživatelé představující přibližně 6 % celkového dovozu dotčeného výrobku z Indie během období šetření. Tito uživatelé působí v odvětví zpracování potravin, včetně komerčních kuchyní a zařízení společného stravování, v odvětví domácích spotřebičů a automobilovém průmyslu.
(135)
Nákupy z Indie tvořily v průměru přibližně 67 % jejich celkových nákupů dotčeného výrobku a Indie představovala výhradní zdroj dodávek pouze pro jednoho uživatele. V období šetření představoval průměrný procentní podíl obratu zahrnujícího dotčený výrobek 54 % jejich celkového obratu.
(136)
Šetřením bylo prokázáno, že v období šetření byla průměrná ziskovost všech spolupracujících uživatelů v odvětvích, která používají dotčený výrobek, vyšší než 9 % obratu.
(137)
Pravděpodobný vliv navrhovaných opatření byl posouzen na základě obdržených odpovědí uživatelů na dotazník a celkového trhu Unie pro dotčený výrobek a obdobný výrobek. Za předpokladu, že na trhu Unie nastane ta nejméně příznivá situace, tj. že zvýšení cen nebude možné přenést na distribuční řetězec a že uživatelé budou v Indii nadále pořizovat dřívější množství, by dopad cla na ziskovost uživatelů znamenal snížení přibližně o 1,2 procentního bodu.
(138)
Je nutno podotknout, že jeden uživatel zastával k šetření neutrální postoj, jelikož se domníval, že uložení opatření nebude mít žádný významný účinek na tržní ceny, poněvadž případné vyšší ceny by absorbovali distributoři.
(139)
Jiný uživatel vyjádřil obavy, že by případné uložení opatření postihlo rovněž určité typy výrobku, které se již v Unii nevyrábějí. Šetření však prokázalo, že se typy výrobku, které uvedl zmíněný uživatel, v Unii stále vyrábějí a že poptávka po těchto typech jakostních tříd nerezavějící oceli není významná. Mimoto je třeba zmínit, že v posuzovaném období nevyužívali výrobci v Unii plně svou výrobní kapacitu, a proto by v případě vyšší poptávky bylo možno výrobu odpovídajícím způsobem zvýšit.
(140)
Je nutno podotknout, že jelikož je dotčený výrobek standardizovaný, pokud jde o odvětví a užití, mohou uživatelé snadno změnit své zdroje dodávek, co se týká jakosti nebo ceny výrobku. Uložení opatření by nemělo vylučovat možnost dovozu dotčeného výrobku z jiných zemí a ani z Indie, jakmile budou odstraněny rušivé účinky způsobené dumpingem.
(141)
S přihlédnutím k výše uvedeným skutečnostem lze mít za to, že i když opatření uložená na indický dovoz budou mít na některé uživatele pravděpodobně nepříznivější dopad než na jiné, celkový dopad na uživatele bude omezený.
7.4 Zájem dovozců
(142)
Spolupráce ze strany dovozců, kteří nejsou ve spojení, byla omezená. Informace pro výběr vzorku poskytlo devět dovozců, spolupracoval však pouze jeden z nich. Na tuto společnost připadalo přibližně 7 % celkového dovozu z Indie během období šetření. Společnost vyjádřila nesouhlas s uložením opatření, jelikož Indie je jejím zdaleka nejdůležitějším dodavatelem. Ačkoli by uložení opatření mělo negativní dopad na její ziskovost v důsledku vyšších nákladů, měla by být dovážející společnost schopna přenést vyšší náklady alespoň částečně na své zákazníky.
(143)
Dovozci by mimoto mohli přejít na jiné zdroje, včetně výrobního odvětví Unie a ostatních vyvážejících zemí.
(144)
Na základě výše uvedených skutečností se vyvozuje předběžný závěr, že uložení antidumpingových opatření nebude mít na zájem dovozců významný negativní dopad.
7.5 Závěr ohledně zájmu Unie
(145)
Vzhledem k výše uvedenému byl učiněn předběžný závěr, že na základě informací o zájmu Unie neexistují přesvědčivé důvody proti uložení opatření na dovoz dotčeného výrobku z Indie.
(146)
Při posouzení celkového dopadu antidumpingových opatření na trh Unie se mimoto zdá, že kladné dopady, zejména na výrobní odvětví Unie, převažují nad možnými negativními dopady na ostatní omezenější skupiny.
8. NÁVRH PROZATÍMNÍCH ANTIDUMPINGOVÝCH OPATŘENÍ
(147)
Vzhledem k dosaženým závěrům ohledně dumpingu, újmy, příčinných souvislostí a zájmu Unie by měla být uložena prozatímní antidumpingová opatření, aby se předešlo vzniku další újmy, kterou výrobnímu odvětví Unie způsobuje dumpingový dovoz.
8.1 Úroveň pro odstranění újmy
(148)
Za účelem stanovení výše těchto opatření byla vzata v úvahu zjištěná dumpingová rozpětí a výše cla nezbytná pro odstranění újmy, která je působena výrobnímu odvětví Unie.
(149)
Při výpočtu výše cla nezbytného k odstranění účinků dumpingu působícího újmu se mělo za to, že by případná opatření měla výrobnímu odvětví Unie umožnit pokrýt výrobní náklady a dosáhnout zisku před zdaněním, kterého mohou přiměřeně dosáhnout výrobci ve výrobním odvětví tohoto typu za běžných podmínek hospodářské soutěže, tj. bez dumpingového dovozu, při prodeji obdobného výrobku v Unii.
(150)
Úroveň pro odstranění újmy byla proto vypočtena na základě srovnání vážené průměrné ceny dumpingového dovozu stanovené pro účely výpočtu cenového podbízení v 77. bodě odůvodnění a ceny výrobního odvětví Unie za obdobný výrobek, která nepůsobí újmu. Cena nepůsobící újmu byla stanovena připočtením přiměřené úrovně zisku k výrobním nákladům. Cílové rozpětí zisku bylo prozatímně stanoveno ve výši 5 %, jak je uvedeno v 94. bodě odůvodnění.
(151)
Veškeré rozdíly zjištěné tímto porovnáním byly poté vyjádřeny jako procento průměrné celkové dovozní ceny CIF, viz 154. bod odůvodnění.
8.2 Prozatímní opatření
(152)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem se má za to, že by se v souladu s čl. 7 odst. 2 základního nařízení měla na dovoz některých drátů z nerezavějící oceli pocházejících z Indie uložit prozatímní antidumpingová cla, a to na úrovni nižší z hodnot dumpingového rozpětí a rozpětí újmy podle pravidla nižšího cla.
(153)
Co se týká souběžného antisubvenčního šetření, podle čl. 14 odst. 1 základního nařízení a čl. 24 odst. 1 druhého pododstavce nařízení Rady (ES) č. 597/2009 ze dne 11. června 2009 o ochraně před dovozem subvencovaných výrobků ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (5), nesmí být na jeden výrobek uloženo současně antidumpingové i vyrovnávací clo, aby se napravila táž situace, která vzniká jak dumpingem, tak poskytnutím vývozní subvence. Všechny programy subvencování, jimiž se zabývá nařízení o uložení prozatímních antisubvenčních opatření (6), se týkají vývozních subvencí. Příslušné sazby prozatímního antidumpingového cla u dotčených spolupracujících výrobců jsou proto odpovídajícím způsobem upraveny.
(154)
Na základě výše uvedených skutečností byly sazby prozatímního antidumpingového cla stanoveny porovnáním rozpětí újmy, dumpingových rozpětí a sazeb vyrovnávacího cla. Navrhované antidumpingové clo proto činí:
(v %)
Společnost
Rozpětí újmy
Dumpingové rozpětí
Sazba vyrovnávacího cla
Prozatímní antidumpingové clo
Rajaraatna Metal Industries
17,2
32,3
4,3
12,9
Skupina Venus
26,1
30,4
3,2
22,9
Viraj Profiles
32,1
24,4
0,0
24,4
Spolupracující společnosti nezařazené do vzorku
24,0
28,0
3,8
20,2
Všechny ostatní společnosti
32,1
32,3
4,3
27,8
(155)
Individuální sazby antidumpingového cla, stanovené pro jednotlivé společnosti a uvedené v tomto nařízení, byly stanoveny na základě zjištění současného šetření. Odrážejí tedy stav týkající se těchto společností zjištěný během šetření. Tyto celní sazby (na rozdíl od celostátního cla použitelného pro „všechny ostatní společnosti“) jsou proto použitelné výlučně na dovoz výrobků pocházejících z Indie a vyráběných těmito společnostmi, tedy uvedenými konkrétními právními subjekty. Na dovážené výrobky vyrobené jakoukoli jinou společností, jejíž název a adresa nejsou výslovně uvedeny v normativní části tohoto nařízení, včetně subjektů ve spojení se společnostmi konkrétně uvedenými, se tyto sazby nevztahují a tyto výrobky podléhají celní sazbě použitelné pro „všechny ostatní společnosti“.
(156)
Všechny žádosti o uplatňování těchto sazeb antidumpingových cel pro jednotlivé společnosti (např. po změně názvu právnické osoby nebo po zřízení nových výrobních nebo prodejních subjektů) musí být zaslány Komisi (7) se všemi náležitými údaji, zejména s údaji o jakýchkoli změnách činností společnosti, které se týkají výroby, domácích prodejů a prodejů na vývoz a které souvisejí např. s uvedenou změnou názvu nebo změnou výrobních a prodejních subjektů. Bude-li to vhodné, bude nařízení odpovídajícím způsobem změněno formou aktualizace seznamu společností, na něž se vztahují individuální celní sazby.
(157)
Aby bylo zajištěno řádné vymáhání antidumpingového cla, neměla by se výše cla pro všechny ostatní společnosti vztahovat jen na nespolupracující vyvážející výrobce, nýbrž rovněž na výrobce, kteří během období šetření neuskutečnili žádný vývoz do Unie.
9. ZÁVĚREČNÉ USTANOVENÍ
(158)
V zájmu řádného úředního postupu je nutno stanovit období, během kterého mohou zúčastněné strany, které se přihlásily ve lhůtě stanovené v oznámení o zahájení řízení, písemně předložit svá stanoviska a požádat o slyšení. Rovněž je třeba uvést, že zjištění týkající se uložení cel, k nimž se dospělo pro účely tohoto nařízení, jsou prozatímní a za účelem uložení případného konečného cla mohou být znovu posouzena,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Ukládá se prozatímní antidumpingové clo na dovoz drátů z nerezavějící oceli obsahujících:
-
2,5 % hmotnostních nebo více niklu, jiné než dráty obsahující 28 % hmotnostních nebo více, avšak nejvýše 31 % hmotnostních niklu a 20 % hmotnostních nebo více, avšak nejvýše 22 % hmotnostních chromu,
-
méně než 2,5 % hmotnostních niklu, jiné než dráty obsahující 13 % hmotnostních nebo více, avšak nejvýše 25 % hmotnostních chromu a 3,5 % hmotnostních nebo více, avšak nejvýše 6 % hmotnostních hliníku,
v současnosti kódů KN 7223 00 19 a 7223 00 99, pocházejících z Indie.
2. Sazby prozatímního antidumpingového cla, které se použijí na čistou cenu s dodáním na hranice Unie před proclením, jsou pro výrobek popsaný v odstavci 1 a vyrobený níže uvedenými společnostmi stanoveny takto:
Společnost
Clo (v %)
Doplňkový kód TARIC
Raajratna, Metal Industries, Ahmadábád, Gudžarát
12,9
B775
Venus Wire Industries Pvt. Ltd, Bombaj, Maháráštra
22,9
B776
Precision Metals, Bombaj, Maháráštra
22,9
B777
Hindustan Inox Ltd., Bombaj, Maháráštra
22,9
B778
Sieves Manufacturer India Pvt. Ltd., Bombaj, Maháráštra
22,9
B779
Viraj Profiles Vpl. Ltd., Tháné, Maháráštra
24,4
B780
Společnosti uvedené v příloze
20,2
B781
Všechny ostatní společnosti
27,8
B999
3. Propuštění výrobku uvedeného v odstavci 1 do volného oběhu v Unii je podmíněno složením jistoty odpovídající výši prozatímního cla.
4. Není-li stanoveno jinak, použijí se platné celní předpisy.
Článek 2
1. Aniž je dotčen článek 20 nařízení (ES) č. 1225/2009, mohou zúčastněné strany ve lhůtě jednoho měsíce ode dne vstupu tohoto nařízení v platnost požádat o poskytnutí informací o nejdůležitějších skutečnostech a úvahách, na jejichž základě bylo toto nařízení přijato, písemně sdělit svá stanoviska a požádat o ústní slyšení před Komisí.
2. V souladu s čl. 21 odst. 4 nařízení (ES) č. 1225/2009 se dotčené strany mohou ve lhůtě jednoho měsíce ode dne vstupu tohoto nařízení v platnost vyjádřit k jeho uplatňování.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 1 tohoto nařízení se použije po dobu šesti měsíců.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 3. května 2013.
KOMISSION ASETUS (EU) N:o 418/2013,
annettu 3 päivänä toukokuuta 2013,
väliaikaisen polkumyyntitullin käyttöönotosta tietyn Intiasta peräisin olevan ruostumattoman teräslangan tuonnissa
EUROOPAN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 30 päivänä marraskuuta 2009 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1225/2009 (1), jäljempänä ’perusasetus’, ja erityisesti sen 7 artiklan,
on kuullut neuvoa-antavaa komiteaa,
sekä katsoo seuraavaa:
1. MENETTELY
1.1 Vireillepano
(1)
Euroopan komissio, jäljempänä ’komissio’, ilmoitti Euroopan unionin virallisessa lehdessä10 päivänä elokuuta 2012 julkaistulla ilmoituksella (2), jäljempänä ’vireillepanoilmoitus’, polkumyynnin vastaisen menettelyn vireillepanosta Intiasta, jäljempänä ’asianomainen maa’, peräisin olevan tietyn ruostumattoman teräslangan tuonnissa Euroopan unioniin, jäljempänä ’unioni’.
(2)
Samana päivänä komissio julkaisi Euroopan unionin virallisessa lehdessä ilmoituksen (3) tukien vastaisen menettelyn vireillepanosta Intiasta peräisin olevan tietyn ruostumattoman teräslangan tuonnissa unioniin ja käynnisti erillisen tutkimuksen, jäljempänä ’tukien vastainen menettely’.
(3)
Polkumyynnin vastainen menettely pantiin vireille, kun European Confederation of Iron and Steel Industries (Eurofer), jäljempänä ’valituksen tekijä’, teki 28 päivänä kesäkuuta 2012 valituksen sellaisten tuottajien puolesta, joiden tuotanto muodostaa yli 50 prosenttia tiettyjen ruostumattomien teräslankojen kokonaistuotannosta unionissa. Valituksessa esitetty alustava näyttö kyseisen tuotteen polkumyynnistä ja siitä aiheutuneesta merkittävästä vahingosta katsottiin riittäväksi tutkimuksen vireillepanoa varten.
1.2 Tutkimuksen osapuolet
(4)
Komissio ilmoitti menettelyn vireillepanosta virallisesti valituksen tekijälle, muille tiedossa oleville unionin tuottajille, tiedossa oleville vientiä harjoittaville tuottajille, tiedossa oleville tuojille ja käyttäjille sekä Intian viranomaisille.
(5)
Asianomaisille osapuolille annettiin tilaisuus esittää kantansa kirjallisesti ja pyytää saada tulla kuulluiksi vireillepanoilmoituksessa asetetussa määräajassa. Kaikkia niitä asianomaisia osapuolia kuultiin, jotka olivat sitä pyytäneet ja osoittaneet, että niiden kuulemiseen oli olemassa erityisiä syitä.
(6)
Ottaen huomioon menettelyssä osallisina olevien asianomaisen maan vientiä harjoittavien tuottajien, etuyhteydettömien tuojien ja unionin tuottajien suuren määrän ja voidakseen saattaa tutkimuksen päätökseen lakisääteisessä määräajassa komissio ilmoitti vireillepanoilmoituksessa, että se oli päättänyt valita perusasetuksen 17 artiklan mukaisesti tutkittavaksi asianomaisen maan vientiä harjoittavista tuottajista, etuyhteydettömistä tuojista ja unionin tuottajista kohtuullisen kokoisen otoksen (tästä menettelystä käytetään nimitystä ’otanta’).
1.2.1 Vientiä harjoittavia tuottajia koskeva otanta
(7)
Jotta komissio pystyisi päättämään otannan tarpeellisuudesta ja tarvittaessa valitsemaan otoksen, kaikkia asianomaisen maan vientiä harjoittavia tuottajia pyydettiin ilmoittautumaan komissiolle ja toimittamaan vireillepanoilmoituksessa täsmennetyt tiedot.
(8)
Kaikkiaan 18 vientiä harjoittavaa tuottajaa, joista osa kuului samaan ryhmään, toimitti pyydetyt tiedot ja suostui osallistumaan otokseen, ja niistä seitsemän pyysi yksilöllistä tarkastelua, jos niitä ei sisällytetä otokseen. Näistä yhteistyössä toimineista yrityksistä 15 ilmoitti vieneensä ruostumattomia teräslankoja unioniin tutkimusajanjaksolla. Otos valittiin näin ollen näiden 15:n vientiä harjoittavan tuottajan toimittamien tietojen perusteella.
(9)
Komissio valitsi perusasetuksen 17 artiklan mukaisesti otoksen, joka perustui tarkasteltavana olevan tuotteen suurimpaan edustavaan, unioniin suuntautuneen viennin määrään, jota voitiin kohtuudella tutkia käytettävissä olevassa ajassa. Otokseen valittiin kaksi yksittäistä yritystä ja yksi yritysryhmä, joka muodostui neljästä toisiinsa etuyhteydessä olevasta yrityksestä, joiden osuus tarkasteltavana olevan tuotteen kokonaisviennistä unioniin oli yhteensä yli 63 prosenttia.
(10)
Perusasetuksen 17 artiklan 2 kohdan mukaisesti kaikkia tiedossa olleita vientiä harjoittavia tuottajia ja asianomaisen maan viranomaisia kuultiin edustavan otoksen valinnasta. Otoksen valinnasta ei esitetty yhtään huomautusta.
(11)
Otos siis rajoitettiin kohtuulliseen määrään yrityksiä, joita voitiin tutkia käytettävissä olevassa ajassa (ks. johdanto-osan 9 kappale). Yritykset, joita tarkasteltiin tutkimuksen yhteydessä, luetellaan johdanto-osan 19 kappaleessa.
(12)
Lisäksi saatiin seitsemän yksilöllistä tarkastelua koskevaa pyyntöä (ks. johdanto-osan 8 kappale). Yksilöllisen tarkastelun tekemistä pidettiin tässä vaiheessa kuitenkin kohtuuttoman työläänä, ja se olisi viivästyttänyt tutkimuksen päätökseen saamista ajoissa.
(13)
Viejien toimittamia pyyntöjä, joissa toimitettiin pyydetyt tiedot määräajassa, tarkastellaan kuitenkin tutkimuksen aikana.
1.2.2 Otanta unionin tuottajista
(14)
Komissio ilmoitti vireillepanoilmoituksessa, että se oli alustavasti valinnut unionin tuottajia edustavan otoksen. Otokseen sisältyi alun perin viisi tuottajaa, joiden komissio tiesi ennen tutkimuksen vireillepanoa tuottavan ruostumattomia teräslankoja unionissa. Komissio valitsi otoksen myynnin, tuotantomäärän ja maantieteellisen sijainnin perusteella. Vireillepanoilmoituksessa asianomaisia osapuolia kehotettiin myös esittämään kantansa alustavasta otoksesta. Ehdotetusta otoksesta ei saatu huomautuksia. Kyselylomakevastausten analysoinnissa kävi ilmi, että yhdellä otokseen valitulla unionin tuottajalla oli etuyhteydessä oleva yritys, joka myös toimi ruostumattomien teräslankojen valmistuksen ja myynnin alalla. Tämä etuyhteydessä oleva yritys sisällytettiin myös otokseen. Otokseen valittujen kuuden unionin tuottajan osuus arvioidusta unionin kokonaistuotannosta on 46,5 prosenttia. Otoksen katsotaan edustavan unionin tuotannonalaa.
1.2.3 Tuojien otanta
(15)
Jotta komissio pystyisi päättämään otannan tarpeellisuudesta ja tarvittaessa valitsemaan otoksen, kaikkia etuyhteydettömiä tuojia pyydettiin ilmoittautumaan komissiolle ja toimittamaan vireillepanoilmoituksessa täsmennetyt tiedot.
(16)
Kaikkiaan yhdeksän etuyhteydetöntä tuojaa toimitti pyydetyt tiedot ja suostui osallistumaan otokseen. Komissio valitsi unioniin suuntautuvan tuonnin suurimman määrän perusteella otokseen kolme yritystä, joiden osuus Intiasta unioniin tutkimusajanjaksolla tulevasta tuonnista oli 23,8 prosenttia. Kaksi otokseen valituista tuojista ei kuitenkaan toimittanut vastauksia kyselylomakkeeseen. Sen vuoksi otantaa ei voitu soveltaa tutkimuksen tässä vaiheessa, ja yhteistyöhalukkaita tuojia etsitään myöhemmin tutkimuksen aikana.
1.2.4 Kyselylomakevastaukset ja tarkastuskäynnit
(17)
Kyselylomakkeet lähetettiin kolmelle otokseen valitulle vientiä harjoittavalle tuottajalle (ryhmälle) Intiassa ja niille vientiä harjoittaville tuottajille, jotka pyysivät yksilöllistä tarkastelua, kuudelle otokseen valitulle unionin tuottajalle, kolmelle otokseen valitulle etuyhteydettömälle tuojalle ja yhdeksälle tiedossa olleelle käyttäjälle.
(18)
Vastauksia saatiin kolmelta otokseen valitulta vientiä harjoittavalta tuottajalta (ryhmältä) Intiassa sekä kahdelta niiltä vientiä harjoittavalta tuottajalta, jotka pyysivät yksilöllistä tarkastelua, kuudelta otokseen valitulta unionin tuottajalta, yhdeltä etuyhteydettömältä tuojalta ja kolmelta käyttäjältä.
(19)
Komissio hankki ja tarkasti kaikki asianomaisten osapuolten toimittamat tiedot, joita se piti tarpeellisina polkumyynnin, siitä johtuvan vahingon ja unionin edun alustavaa määrittämistä varten. Seuraavien osapuolten toimitiloihin tehtiin tarkastuskäyntejä:
Unionin tuottajat:
-
Hagener Feinstahl GmbH, Hagen, Saksa,
-
Inoxfil SA, Igualada, Espanja,
-
Rodacciai SPA, Milano, Italia,
-
Trafilerie Brambilla SPA, Calziocorte, Italia,
-
Ugitech-ryhmä:
-
Ugitech France SA, Bourg en Bresse, Ranska,
-
Sprint Metal Edelstahl, Hemer, Saksa.
Intialaiset vientiä harjoittavat tuottajat:
-
Raajratna Metal Industries, Ahmedabad, Gujarat,
-
Viraj Profiles Vpl. Ltd., Thane, Maharashtra,
-
Venus-ryhmä:
-
Venus Wire Industries Pvt. Ltd, Mumbai, Maharashtra,
-
Precision Metals, Mumbai, Maharashtra,
-
Hindustan Inox Ltd., Mumbai, Maharashtra.
1.3 Tutkimusajanjakso ja tarkastelujakso
(20)
Polkumyyntiä ja vahinkoa koskeva tutkimus kattoi 1 päivän huhtikuuta 2011 ja 31 päivän maaliskuuta 2012 välisen ajan, jäljempänä ’tutkimusajanjakso’. Vahingon määrittämisen kannalta merkittävien kehityssuuntausten tarkastelu kattoi 1 päivän tammikuuta 2009 ja tutkimusajanjakson päättymisen välisen ajan, jäljempänä ’tarkastelujakso’.
2. TARKASTELTAVANA OLEVA TUOTE JA SAMANKALTAINEN TUOTE
2.1 Tarkasteltavana oleva tuote
(21)
Tarkasteltavana oleva tuote on Intiasta peräisin oleva ruostumaton teräslanka, jonka painosta
-
vähintään 2,5 prosenttia on nikkeliä, lukuun ottamatta lankaa, jonka painosta 28-31 prosenttia on nikkeliä ja 20-22 prosenttia kromia,
-
alle 2,5 prosenttia on nikkeliä, lukuun ottamatta lankaa, jonka painosta 13-25 prosenttia on kromia ja 3,5-6 prosenttia alumiinia,
ja joka luokitellaan tällä hetkellä CN-koodeihin 7223 00 19 ja 7223 00 99.
(22)
Yksi osapuoli väitti, että on olemassa nk. ”erittäin teknisiä” tuotelajeja, jotka eroavat muista tarkasteltavana olevan tuotteen lajeista, joita tuotetaan Intiassa samoin kuin unionissa. Osapuoli väitti lisäksi, että toisin kuin useimmat Intiasta unioniin viedyt tuotelajit, tekniset tuotelajit eivät ole perushyödykkeitä vaan erityisiä tuotelajeja, joita tuotetaan erityiskäyttöön (tietyt teräslajit ja tietyt halkaisijat), eikä niiden pitäisi kuulua tutkimuksen piiriin.
(23)
Tässä vaiheessa vaikuttaa siltä, että tekniset tuotelajit ovat osa tuotteen määritelmää ja niillä on samat fyysiset, kemialliset ja tekniset perusominaisuudet kuin muilla tarkasteltavana olevan tuotteen lajeilla. Lisäksi vaikuttaa siltä, että myös unionin tuottajat tuottavat näitä tuotelajeja, joten nämä tekniset tuotelajit kuuluvat tutkimuksen piiriin.
2.2 Samankaltainen tuote
(24)
Tutkimuksessa kävi ilmi, että tarkasteltavana olevalla tuotteella, Intian kotimarkkinoilla tuotetulla ja myydyllä tuotteella sekä unionin tuotannonalan tuottamalla ja unionin markkinoilla myymällä tuotteella on samat fyysiset, kemialliset ja tekniset perusominaisuudet ja käyttötarkoitukset. Tämän vuoksi niitä pidetään alustavasti perusasetuksen 1 artiklan 4 kohdassa tarkoitettuina samankaltaisina tuotteina.
3. POLKUMYYNTI
3.1 Johdanto
(25)
Kolmen otokseen valitun intialaisen vientiä harjoittavan tuottajan toimitiloihin tehdyllä tarkastuskäynnillä ja kerättyjen tietojen analysoinnin yhteydessä havaittiin, että kaikki tuottajat olivat toimittaneet joitakin tietoja, joita ei voitu pitää luotettavina.
(26)
Yhden vientiä harjoittavan tuottajan tapauksessa komissio havaitsi, että sen kyselylomakevastauksessa toimitetut tiedot eivät olleet tuottajan sisäisessä kirjanpitojärjestelmässä ilmoitettujen kustannusten mukaisia eikä niitä voitu täsmäyttää.
(27)
Vientiä harjoittava tuottaja väitti, että havaitut erot komissiolle ilmoitettujen kustannusten ja tarkastuskäynnillä sisäisessä kirjanpitojärjestelmässä esitettyjen kustannusten välillä johtuivat virheistä liiketoimien kirjaamisessa ja eroista kirjanpitomenetelmissä, etenkin raaka-aineen kulutuksen osalta. Vientiä harjoittava tuottaja väitti, että sisäisen kirjanpitojärjestelmän tiedot eivät olleet luotettavia eikä niitä pitäisi käyttää tutkimuksessa. Vaikka vientiä harjoittava tuottaja oli käyttänyt samaa kirjanpitojärjestelmää useita vuosia, se väitti, että komission pitäisi perustaa analyysinsä kyselylomakevastauksessa ilmoitettuihin kustannuksiin eikä yrityksen sisäisessä kirjanpitojärjestelmässä ilmoitettuihin kustannustietoihin.
(28)
On huomattava, että vaikka sisäiseen kirjanpitojärjestelmään sisältyvät tiedot olivat yhdenmukaisia vientiä harjoittavan tuottajan toimittamien tarkastettujen tilinpäätöstietojen kanssa, tarkastuskäynnillä ei ollut mahdollista täsmäyttää tätä tutkimusta varten laadittuihin kustannustaulukkoihin sisältyviä tietoja sisäiseen kirjanpitojärjestelmään sisältyvien tietojen kanssa eikä vahvistaa niiden välistä yhteyttä. Näin ollen perusasetuksen 18 artiklan mukaisesti katsotaan, että tässä polkumyyntitutkimuksessa olisi käytettävä vientiä harjoittavan tuottajan kirjanpitojärjestelmässä olevia tietoja.
(29)
Tästä syystä komissio oikaisi alustavasti kyseisen vientiä harjoittavan tuottajan kyselylomakkeessa ilmoittamia kustannustietoja käyttämällä sen sisäisestä kirjanpitojärjestelmästä saatuja tietoja.
(30)
Toisen vientiä harjoittavan tuottajan tapauksessa komissio havaitsi, että tuottajan kyselylomakevastauksessa komissiolle ilmoittamat raaka-ainehankintaa ja -kulutusta koskevat tiedot eivät saaneet tukea tuottajan varastohallintojärjestelmää koskevista tiedoista. Vaikutti erityisesti, että jakautuminen teräslajeittain oli erilainen näissä kahdessa tietolähteessä. Komissio katsoo, että teräslaji on keskeinen tekijä lopputuotteen kustannusten määrittämisessä. Teräslajia koskevat epäluotettavat tiedot voivat vääristää vakavasti yksittäisten tuotelajien kustannuksien ja myyntihintojen laskelmia ja voivat näin ollen olla harhaanjohtavia.
(31)
Vientiä harjoittava tuottaja väitti kuitenkin, että komission tarkastuskäynnillä saamat tiedostot, jotka sisälsivät tiedot raaka-ainehankinnoista, olivat epätäydelliset, koska yrityksen muut yksiköt olivat tehneet raaka-aineen lisähankintoja, joita ei ollut kirjattu eivätkä ne sisältyneet tarkastuskäynnillä saatuihin tiedostoihin, jotka komissio tutki. Vientiä harjoittava tuottaja väitti lisäksi, että havaitut epäjohdonmukaisuudet teräslajien määrissä johtuivat siitä, että jotkin teräslajit olivat osittain päällekkäisiä toistensa kanssa ja että joitakin tuotantoprosessin osia ei voitu jäljittää yksittäisten teräslajien tasolla.
(32)
Komissio kuitenkin katsoo, että raaka-aineen lisähankintoihin liittyvät yrityksen väitteet eivät pysty riittävästi selittämään havaittuja epäjohdonmukaisuuksia yksittäisten teräslajien tasolla. Komissio huomauttaa myös, että yritys väitti, että ei ole mahdollista jäljittää tarkasti yksittäisiä teräslajeja tuotantoprosessin kaikissa vaiheissa. Väite heikentää entisestään teräslajien kirjaamisjärjestelmän luotettavuutta kokonaisuudessaan. Teräslajeista toimitettuja tietoja on näin ollen alustavasti pidettävä harhaanjohtavina.
(33)
Komissio katsoo, että ilmoitettu raaka-aineen jakautuminen teräslajeittain ei ole luotettava, että se olisi alustavasti jätettävä ottamatta huomioon ja että määrittäminen olisi tehtävä perusasetuksen 18 artiklan mukaisesti käytettävissä olevien tietojen perusteella. Kun otetaan huomioon koko kirjaamisjärjestelmän epäluotettavuus, määrittämistä ei ollut mahdollista tehdä ilmoitettujen teräslajien perusteella. Sen vuoksi laskettaessa yleistä polkumyyntimarginaalia kaikille tuotteille käytettiin kaiken raaka-aineen kokonaiskulutusta ottamatta huomioon jakautumista teräslajeittain.
(34)
Kolmannen vientiä harjoittavan tuottajan tapauksessa komissio havaitsi tarkastuskäynnillä, että kyselylomakevastauksessa ilmoitetut raaka-ainevirrat eivät olleet yhdenmukaisia tuottajan kirjanpitojärjestelmään sisältyvien tietojen kanssa. Vaikutti erityisesti, että jakautuminen teräslajeittain oli erilainen näissä kahdessa tietolähteessä.
(35)
Vientiä harjoittava tuottaja myönsi virheellisyyksiä vastauksessaan, mutta väitti, että erot raaka-aineen kokonaismäärissä voitiin täsmäyttää ottamalla huomioon muutokset varastoissa. Yritys kuitenkin väitti myös, että teräslajien osittaisen päällekkäisyyden vuoksi on mahdotonta tehdä tarkkaa täsmäytystä kunkin yksittäisen teräslajin osalta. Väite heikentää entisestään teräslajien kirjaamisjärjestelmän luotettavuutta kokonaisuudessaan. Teräslajeista toimitettuja tietoja on näin ollen pidettävä harhaanjohtavina.
(36)
Komissio katsoo, että ilmoitettu raaka-aineen jakautuminen teräslajeittain ei ole luotettava, että se olisi alustavasti jätettävä ottamatta huomioon ja että määrittäminen olisi tehtävä perusasetuksen 18 artiklan mukaisesti käytettävissä olevien tietojen perusteella. Kun otetaan huomioon koko kirjaamisjärjestelmän epäluotettavuus, määrittämistä ei ollut mahdollista tehdä ilmoitettujen teräslajien perusteella. Sen vuoksi laskettaessa yleistä polkumyyntimarginaalia kaikille tuotteille käytettiin kaiken raaka-aineen kokonaiskulutusta ottamatta huomioon jakautumista teräslajeittain.
(37)
Kukin vientiä harjoittava tuottaja sai yksilöllisen kirjeen, jossa esitettiin tarkasti ja yksityiskohtaisesti syyt, joiden vuoksi katsottiin, että kyselylomakkeessa toimitettuja tietoja ei voitu hyväksyä. Niille myös ilmoitettiin, että komissio aikoi tehdä alustavat päätelmät perusasetuksen 18 artiklan mukaisesti käytettävissä olevien tietojen perusteella.
(38)
Kaikille kolmelle vientiä harjoittavalle tuottajalle annettiin mahdollisuus esittää huomautuksia, ja ne kaikki pyysivät kuulemista, joka järjestettiin. Ne myös toimittivat kirjallisia huomautuksia perusasetuksen 18 artiklan mahdollisesta soveltamisesta. Yrityksiltä saadut selitykset eivät kuitenkaan tyydyttävästi selventäneet edellä kuvattuja kysymyksiä, minkä vuoksi jotkin tiedoista korvattiin parhailla käytettävissä olevilla tiedoilla.
3.2 Normaaliarvo
(39)
Normaaliarvon laskemista varten komissio tarkasteli ensin jokaisen otokseen valitun vientiä harjoittavan tuottajan osalta, oliko samankaltaisen tuotteen riippumattomille asiakkaille suuntautuva kokonaismyynti kotimarkkinoilla edustavaa eli oliko tällaisen myynnin kokonaismäärä vähintään 5 prosenttia tarkasteltavana olevan tuotteen unioniin suuntautuvan vientimyynnin kokonaismäärästä tutkimusajanjaksolla perusasetuksen 2 artiklan 2 kohdan mukaisesti. Komissio havaitsi, että kunkin otokseen valitun tuottajan samankaltaisen tuotteen kokonaismyynti kotimarkkinoilla oli edustavaa.
(40)
Tämän jälkeen komissio yksilöi niiden otokseen valittujen tuottajien, joiden kokonaismyynti kotimarkkinoilla oli edustavaa, sellaiset kotimarkkinoillaan myymät tuotelajit, jotka olivat samanlaisia kuin unioniin vietäväksi myydyt lajit tai niihin verrattavissa.
(41)
Kuten 3.1 jaksossa selitettiin, kahden vientiä harjoittavan tuottajan osalta jäljempänä tehdyt vertailut tehtiin kuitenkin kaikkien tuotteiden yhteismäärän perusteella eikä vertaamalla yksittäisiä tuotelajeja erikseen.
(42)
Kunkin otokseen valitun tuottajan kotimarkkinoillaan myymän kunkin sellaisen tuotelajin osalta, jonka todettiin olevan samanlainen tai verrattavissa unioniin vietäväksi myytyyn tuotelajiin, tarkasteltiin, oliko kotimarkkinamyynti perusasetuksen 2 artiklan 2 kohdan mukaan riittävän edustavaa. Tietyn tuotelajin kotimarkkinamyyntiä pidettiin riittävän edustavana, jos sen kokonaismyynti kotimarkkinoiden riippumattomille asiakkaille tutkimusajanjakson aikana oli vähintään 5 prosenttia unioniin vietäväksi myydyn samanlaisen tai verrattavissa olevan tuotelajin kokonaismäärästä.
(43)
Tämän jälkeen komissio tutki, voitiinko kunkin otokseen valitun tuottajan kotimarkkinamyynnin katsoa tapahtuneen tavanomaisessa kaupankäynnissä perusasetuksen 2 artiklan 4 kohdan mukaisesti. Tämä tehtiin määrittämällä riippumattomille asiakkaille tapahtuneen kannattavan kotimarkkinamyynnin osuus tutkimusajanjaksolla.
(44)
Jos vähintään lasketut tuotantokustannukset peittävään nettomyyntihintaan myydyn tuotelajin osuus kyseisen lajin kokonaismyynnin määrästä oli yli 80 prosenttia ja jos kyseisen tuotelajin painotettu keskimääräinen myyntihinta oli yhtä korkea tai korkeampi kuin yksikkökohtaiset tuotantokustannukset, normaaliarvon perustana oli tosiasiallinen kotimarkkinahinta, joka laskettiin kyseisen tuotelajin kaiken tutkimusajanjakson aikana toteutuneen kotimarkkinamyynnin hintojen painotettuna keskiarvona riippumatta siitä, oliko myynti ollut kannattavaa.
(45)
Jos tuotelajin kokonaismyyntimäärästä enintään 80 prosenttia oli kannattavaa tai jos kyseisen tuotelajin painotettu keskimääräinen myyntihinta oli yksikkökohtaisia tuotantokustannuksia alempi, normaaliarvon perustana käytettiin tosiasiallista kotimarkkinahintaa, joka laskettiin määrittämällä yksinomaan kyseisen tuotelajin kannattavan kotimarkkinamyynnin painotettu keskimääräinen myyntihinta tutkimusajanjaksolla.
(46)
Jos kaikkia tuotelajeja myytiin tappiolla, niiden myynnin ei katsottu tapahtuneen tavanomaisessa kaupankäynnissä.
(47)
Jos tuotelajia ei myyty tavanomaisessa kaupankäynnissä tai ei myyty edustavassa määrin kotimarkkinoilla, komissio muodosti laskennallisen normaaliarvon perusasetuksen 2 artiklan 3 ja 6 kohdan mukaisesti.
(48)
Normaaliarvo muodostettiin laskennallisesti lisäämällä tutkimusajanjakson keskimääräisiin tuotantokustannuksiin, joita oikaistiin tarvittaessa, painotetut keskimääräiset myynti-, yleis- ja hallintokustannukset ja painotettu keskimääräinen voitto, jonka otokseen valitut vientiä harjoittavat tuottajat saivat samankaltaisen tuotteen kotimarkkinamyynnistä tavanomaisessa kaupankäynnissä tutkimusajanjaksolla. Tuotantokustannuksia ja myynti-, yleis- ja hallintokustannuksia oikaistiin tarvittaessa, etenkin 3.1 jaksossa selitetyllä tavalla, ennen kuin niitä käytettiin testaamaan, tapahtuiko myynti tavanomaisessa kaupankäynnissä, ja laskennallisen normaaliarvon muodostamiseen.
(49)
Kukin yritys saa yksilölliset laskelmat, joita käytetään niiden normaaliarvon määrittämiseen, ja niille annetaan mahdollisuus esittää huomautuksia.
3.3 Vientihinta
(50)
Otokseen valitut vientiä harjoittavat tuottajat veivät unioniin joko suoraan riippumattomille asiakkaille tai etuyhteydessä olevien yritysten kautta.
(51)
Niissä tapauksissa, joissa tarkasteltavana olevaa tuotetta oli viety suoraan riippumattomille asiakkaille unioniin, vientihinta määritettiin perusasetuksen 2 artiklan 8 kohdan mukaisesti eli tosiasiallisesti maksettujen tai maksettavien vientihintojen perusteella.
(52)
Jos vientimyynti unioniin tapahtui etuyhteydessä olevan yrityksen kautta, vientihinta määritettiin perusasetuksen 2 artiklan 9 kohdan mukaisesti niiden hintojen perusteella, joilla tuotu tuote jälleenmyytiin ensimmäistä kertaa riippumattomille asiakkaille unionissa. Tällöin tehtiin oikaisuja tuonnin ja jälleenmyynnin välisten eri kustannusten, myös tullien ja verojen, sekä myynti-, hallinto- ja yleiskustannusten ja kertyneiden voittojen huomioon ottamiseksi. Tässä käytettiin etuyhteydessä olevien tuojien omia myynti-, hallinto- ja yleiskustannuksia, ja kohtuullinen voittomarginaali määritettiin tarkasteltavana olevan tuotteen riippumattoman tuojan saavuttaman voittomarginaalin perusteella.
3.4 Vertailu
(53)
Otokseen valituille vientiä harjoittaville tuottajille määritettyä normaaliarvoa ja vientihintaa verrattiin noudettuna lähettäjältä -tasolla.
(54)
Jotta normaaliarvon ja vientihinnan vertailu olisi tasapuolista, hintoihin ja niiden vertailukelpoisuuteen vaikuttavat erot otettiin asianmukaisesti huomioon tekemällä oikaisuja perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan mukaisesti.
(55)
Tällä perusteella tehtiin oikaisuja kuljetus-, merirahti-, vakuutus-, käsittely-, lastaus-, liitännäis-, paikkaus- ja luottokustannusten sekä alennusten ja palkkioiden huomioon ottamiseksi, kun oli osoitettu, että ne vaikuttavat hintojen vertailtavuuteen.
3.5 Polkumyyntimarginaalit
(56)
Kunkin otokseen valitun yrityksen osalta samankaltaiselle tuotteelle määritettyä normaaliarvon painotettua keskiarvoa verrattiin tarkasteltavana olevan tuotteen vientihintojen painotettuun keskiarvoon perusasetuksen 2 artiklan 11 ja 12 kohdan mukaisesti.
(57)
Koska perusasetuksen 18 artiklaa sovellettiin kaikkiin kolmeen otokseen valittuun vientiä harjoittavaan tuottajaan, yhteistyössä toimineiden mutta otoksen ulkopuolisten vientiä harjoittavien tuottajien polkumyyntimarginaalia ei perusasetuksen 9 artiklan 6 kohdan mukaisesti voitu määrittää otokseen valittujen yritysten keskimääräisen polkumyyntimarginaalin perusteella.
(58)
Tässä tapauksessa pidettiin aiheellisena määrittää alustavasti yhteistyössä toimineisiin mutta otoksen ulkopuolisiin vientiä harjoittaviin tuottajiin sovellettava polkumyyntimarginaali niiden Eurostatin tuontitilastoihin perustuvan vientihinnan ja otokseen valituille intialaisille tuottajille määritetyn keskimääräisen normaaliarvon perusteella, mikäli perusasetuksen 18 artiklan soveltaminen ei ollut vaikuttanut keskimääräiseen normaaliarvoon.
(59)
Tällä perusteella yhteistyössä toimineille mutta otoksen ulkopuolisille yrityksille laskettu polkumyyntimarginaali vahvistettiin alustavasti 28 prosentin tasolle.
(60)
Kaikkien muiden intialaisten vientiä harjoittavien tuottajien osalta komissio määritti ensin yhteistyössä toimimisen asteen. Tätä varten verrattiin keskenään otantakyselyn vastauksissa esitettyjä kokonaisvientimääriä ja Eurostatin tietoihin perustuvaa Intiasta tulevaa kokonaistuontia. Koska yhteistyössä toimimisen aste oli korkea, jäännöspolkumyyntimarginaali asetettiin otokseen valittujen vientiä harjoittavien tuottajien osalta määritetyn korkeimman polkumyyntimarginaalin tasolle.
(61)
Tällä perusteella koko maata koskevaksi polkumyyntimarginaaliksi vahvistettiin alustavasti 32,3 prosenttia.
(62)
Väliaikaiset painotetut keskimääräiset polkumyyntimarginaalit ilmaistaan prosentteina CIF unionin rajalla tullaamattomana -hinnoista, ja ne ovat seuraavat:
(prosenttia)
Yritys
Väliaikainen polkumyyntimarginaali
- Raajratna Metal Industries
32,3
- Venus Group
30,4
- Viraj Profiles
24,4
- Yhteistyössä toimineet otoksen ulkopuoliset yritykset
28,0
- Kaikki muut yritykset
32,3
4. UNIONIN TUOTANNONALA
4.1 Unionin tuotannonala
(63)
Samankaltaista tuotetta valmisti 27 unionin tuottajaa. Niiden katsotaan muodostavan perusasetuksen 4 artiklan 1 kohdassa ja 5 artiklan 4 kohdassa tarkoitetun unionin tuotannonalan, ja niistä käytetään jäljempänä nimitystä ’unionin tuotannonala’.
4.2 Unionin tuotanto
(64)
Tutkimusajanjakson aikaisen unionin kokonaistuotannon määrittämiseksi käytettiin kaikkia unionin tuotannonalasta saatavilla olevia tietoja, myös valituksessa toimitettuja tietoja sekä unionin tuottajilta ennen tutkimuksen vireillepanoa ja sen jälkeen kerättyjä tietoja ja otokseen kuuluneilta unionin tuottajilta saatuja kyselyvastauksia.
(65)
On mainittava, että yksi unionin tuottaja, joka on etuyhteydessä intialaiseen vientiä harjoittavaan tuottajaan ja joka vastusti tutkimuksen vireillepanoa, sisältyy myös unionin tuotannonalan määritelmään.
(66)
Tällä perusteella unionin kokonaistuotannon arvioitiin olevan 139 141 tonnia tutkimusajanjaksolla. Tähän sisältyy kaikkien niiden unionin tuottajien tuotanto, jotka ilmoittautuivat, ja niiden unionin tuottajien arvioitu tuotantomäärä, jotka eivät ilmoittautuneet tutkimuksessa.
4.3 Unionin tuottajien otanta
(67)
Kuten johdanto-osan 14 kappaleessa todettiin, otokseen valittiin kuusi unionin tuottajaa, joiden osuus samankaltaisen tuotteen arvioidusta unionin kokonaistuotannosta oli 46,5 prosenttia.
5. VAHINKO
5.1 Unionin kulutus
(68)
Unionin kulutus määritettiin unionin tuotannonalan unionin markkinoille suuntautuneen kokonaismyynnin ja kokonaistuonnin määrän perusteella. Vuotta 2009 leimasivat nikkelin eli tarkasteltavana olevan tuotteen ja samankaltaisen tuotteen tuotannossa käytettävän tärkeimmän raaka-aineen ennenäkemättömän korkeat hinnat ja talouskriisin globaalit negatiiviset vaikutukset, mikä johti siihen, että unionin kulutus oli erittäin alhaisella tasolla sinä vuonna. Markkinatilanne kuitenkin koheni, kuten jäljempänä olevasta taulukosta käy ilmi, ja unionin kulutus kasvoi 50 prosenttia vuoden 2009 ja tutkimusajanjakson välillä.
2009
2010
2011
Tutkimus-ajanjakso
Kulutus (tonnia)
131 436
187 280
196 476
197 327
Indeksi (2009 = 100)
100
142
149
150
Lähde:
Eurostat, valituksessa olleet tiedot ja kyselylomakevastaukset.
5.2 Tuonti asianomaisesta maasta unioniin
5.2.1 Tarkasteltavana olevan tuonnin määrä ja markkinaosuus
(69)
Tarkastelujaksolla yhteistyössä toimivien vientiä harjoittavien tuottajien polkumyyntituonti unioniin kehittyi määrän ja markkinaosuuden osalta seuraavasti:
2009
2010
2011
Tutkimusajanjakso
Määrä
16 847
29 053
36 720
35 398
Indeksi (2009 = 100)
100
172
218
210
Markkinaosuus (prosenttia)
12,8
15,5
18,7
17,9
Indeksi (2009 = 100)
100
121
146
140
Lähde:
Eurostat, valituksessa olleet tiedot ja kyselylomakevastaukset.
(70)
Tarkastelujakson aikana tuonti Intiasta kasvoi huomattavasti eli 110 prosenttia. Kasvu oli erityisen merkittävää vuosien 2009 ja 2010 välillä, jolloin tuonti Intiasta lisääntyi 72 prosenttia ja unionin kulutus kasvoi 42 prosenttia. Vaikka kulutus kasvoi vain 5 prosenttia vuoden 2010 ja tutkimusajanjakson välillä, Intiasta tulevan tuonnin määrä jatkoi kasvuaan merkittävästi (22 prosenttia samalla kaudella).
(71)
Intiasta polkumyynnillä tulevan tuonnin markkinaosuus kasvoi merkittävästi eli 40 prosenttia tarkastelujaksolla.
5.2.2 Tuonnin hinnat ja hinnan alittavuus
(72)
Kuten johdanto-osan 22 kappaleessa todettiin, eräs osapuoli oli huolissaan siitä, että polkumyyntiä koskevassa kyselylomakkeessa ei erotettu toisistaan tarkasteltavana olevan tuotteen tiettyjä lajeja, jotka sen mukaan ovat erilaisia.
(73)
Tähän asiaan puututtiin kyselylomakkeessa laajentamalla nk. tuotevalvontakoodeja, jotta voidaan selvästi yksilöidä merkitykselliset tuotelajit tutkimuksessa, etenkin hintojen vertailua varten. Tutkimuksessa kävi ilmi, että intialaiset vientiä harjoittavat tuottajat veivät vain erittäin pieniä määriä näitä erittäin teknisiä tuotelajeja. Tuotevalvontakoodiin tehdyt muutokset kuitenkin takaavat, että tiettyjen tuotelajien hintoja verrattiin suoraan samanlaisten tuotelajien hintoihin.
(74)
Seuraavassa taulukossa esitetään polkumyyntituonnin keskimääräinen hinta:
2009
2010
2011
Tutkimusajanjakso
Keskimääräinen hinta (euroa/tonni)
2 372
2 801
3 246
3 196
Indeksi (2009 = 100)
100
118
137
135
Lähde:
Eurostat ja kyselylomakevastaukset
(75)
Intiasta tulevan tuonnin keskimääräinen hinta kohosi 35 prosenttia tarkastelujaksolla mutta oli alle unionin tuotannonalan myyntihintojen samalla kaudella (ks. johdanto-osan 93 kappale). Tämä selittää intialaisten viejien tuontimäärän lisääntymistä ja markkinaosuuden merkittävää kasvua (40 %) samalla kaudella.
(76)
Tutkimusajanjakson aikaisen hinnan alittavuuden määrittämiseksi verrattiin otokseen valittujen unionin tuottajien unionin markkinoilla etuyhteydettömiltä asiakkailta veloittamia tuotelajikohtaisia painotettuja keskimääräisiä myyntihintoja, jotka oli oikaistu noudettuna lähettäjältä -tasolle, vastaaviin otokseen valituilta intialaisilta tuottajilta tulevassa polkumyyntituonnissa ensimmäiseltä riippumattomalta asiakkaalta unionin markkinoilla veloitettuihin tuotelajikohtaisiin painotettuihin keskimääräisiin hintoihin, jotka oli määritetty CIF-tasolla ja oikaistu asianmukaisesti tuonnin jälkeisten kustannusten huomioon ottamiseksi.
(77)
Vertailun tulos osoitti asianomaisesta maasta tulevan polkumyyntituonnin painotetun keskimääräisen hinnan alittavuuden marginaalin olevan 15 prosenttia ilmaistuna osuutena otokseen valittujen unionin tuottajien liikevaihdosta tutkimusajanjaksolla. Polkumyyntituonnin alemmat hinnat verrattuna unionin hintoihin tarkastelujaksolla selittävät Intiasta tulevan tuonnin määrän ja markkinaosuuden merkittävää kasvua vuoden 2009 ja tutkimusajanjakson välillä.
5.3 Unionin tuotannonalan taloudellinen tilanne
5.3.1 Alustavat huomautukset
(78)
Tutkittaessa Intiasta polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin vaikutusta unionin tuotannonalaan arvioitiin perusasetuksen 3 artiklan 5 kohdan mukaisesti kaikki taloudelliset tekijät, jotka vaikuttivat unionin tuotannonalan tilanteeseen tarkastelujaksolla.
(79)
Kuten johdanto-osan 14 kappaleessa mainitaan, unionin tuotannonalan mahdollisesti kärsimän vahingon tutkimiseen käytettiin otantamenetelmää.
(80)
Vahinkoanalyysia varten komissio erotti toisistaan makro- ja mikrotaloudelliset vahinkoindikaattorit. Unionin tuotannonalan taloudellista tilannetta arvioidaan a) makrotaloudellisten indikaattoreiden (tuotanto, tuotantokapasiteetti, kapasiteetin käyttöaste, myyntimäärä, markkinaosuus, kasvu, työllisyys, tuottavuus, polkumyyntimarginaalin suuruus sekä aiemman polkumyynnin vaikutuksista toipuminen) perusteella, joita koskevat tiedot kerättiin koko unionin tuotannonalan tasolla sekä b) mikrotaloudellisten indikaattoreiden (yksikköhinta, yksikkökohtaiset kustannukset, kannattavuus, kassavirta, investoinnit, investointien tuotto, pääoman saanti, varastot ja työvoimakustannukset) perusteella, joita koskevat tiedot kerättiin otokseen valittujen unionin tuottajien tasolla.
(81)
On syytä huomata, että makrotaloudellisten indikaattoreiden ja etenkin otoksen ulkopuolisia unionin tuottajia koskevien tietojen määrittämiseksi käytettiin kaikkia unionin tuotannonalasta saatavilla olevia tietoja, myös valituksessa toimitettuja tietoja sekä unionin tuottajilta ennen tutkimuksen vireillepanoa ja sen jälkeen kerättyjä tietoja ja otokseen kuuluneilta unionin tuottajilta saatuja kyselyvastauksia.
(82)
Mikrotaloudelliset indikaattorit määritettiin otokseen valittujen unionin tuottajien kyselylomakevastauksissaan antamien tietojen perusteella.
5.3.2 Makrotaloudelliset indikaattorit
a) Tuotanto, tuotantokapasiteetti ja kapasiteetin käyttöaste
(83)
Unionin tuotanto, tuotantokapasiteetti ja kapasiteetin käyttöaste kehittyi seuraavasti tarkastelujaksolla:
2009
2010
2011
Tutkimusajanjakso
Tuotanto-määrä (tonnia)
105 646
140 363
138 795
139 141
Indeksi (2009 = 100)
100
133
131
132
Tuotanto-kapasiteetti (tonnia)
244 236
246 324
245 922
246 599
Indeksi (2009 = 100)
100
101
101
101
Kapasiteetin käyttöaste (prosenttia)
43
57
56
56
Indeksi (2009 = 100)
100
132
130
130
Lähde:
Valitus ja kyselyvastaukset.
(84)
Unionin tuotanto kasvoi 32 prosenttia tarkastelujaksolla, mikä heijasteli tietyssä määrin kulutuksen positiivista kehitystä. Tuotantomäärät kuitenkin pysyivät vakaana vuoden 2010 ja tutkimusajanjakson välillä.
(85)
Kapasiteetin käyttöaste koheni ja kasvoi 13 prosenttiyksikköä tarkastelujaksolla, mutta tuotantokapasiteetti pysyi vakaana tarkastelujaksolla.
b) Myynnin määrä, markkinaosuus ja kasvu
(86)
Myyntimäärä, markkinaosuus ja kasvu kehittyivät seuraavasti tarkastelujaksolla:
2009
2010
2011
Tutkimusajanjakso
Myyntimäärä (tonnia)
88 796
124 641
124 007
124 217
Indeksi (2009 = 100)
100
140
140
140
Markkina-osuus (prosenttia)
67,6
66,6
63,1
62,9
Indeksi (2009 = 100)
100
98
93
93
Lähde:
Valitus ja kyselyvastaukset.
(87)
Etuyhteydettömille asiakkaille suuntautuneen myynnin määrä kasvoi merkittävästi vuosien 2009 ja 2010 välillä, minkä jälkeen se hidastui eikä hyötynyt kysynnän kasvamisesta (4,9 prosenttia vuosien 2010 ja 2011 välillä). Tämä näkyy myös loppuvarastojen kasvusuuntauksessa: ne kasvoivat 41 prosenttia tarkastelujaksolla (ks. johdanto-osan 100 kappale).
(88)
Lisäksi unionin tuotannonalan markkinaosuus pieneni 4,7 prosenttiyksikköä tarkastelujaksolla, vaikka kulutus kasvoi 50 prosenttia.
(89)
Kuten johdanto-osan 68 kappaleessa todettiin, unionin kulutus kasvoi 50 prosenttia vuoden 2009 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana ja polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin määrä kasvoi merkittävästi eli 110 prosenttia samalla kaudella (ks. johdanto-osan 70 kappale). Polkumyynnillä tapahtunut tuonti vei siten osittain unionin markkinoiden vuoden 2009 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana tapahtuneen kasvun, ja unionin tuotannonalan myynti unionissa kasvoi 40 prosenttia samalla kaudella. Tämä osoittaa, että unionin tuotannonala ei pystynyt hyödyntämään täysin unionin kulutuksen kasvua polkumyyntituonnin kasvavan markkinaosuuden vuoksi.
c) Työllisyys ja tuottavuus
(90)
Vaikeasta taloudellisesta tilanteesta (ks. johdanto-osan 94-99 kappale) huolimatta unionin tuotannonalan työllisyys pysyi suhteellisen vakaana tarkastelujaksolla. Kun otetaan huomioon tuotantomäärän kasvu (ks. johdanto-osan 84 kappale), tuottavuus (mitattuna tuotoksena tonnia/työntekijä/vuosi) kasvoi 30 prosenttia samalla kaudella, mikä vaikuttaisi osoittavan, että unionin tuotannonala toteutti merkittäviä toimia tehokkuutensa parantamiseksi.
2009
2010
2011
Tutkimusajanjakso
Työntekijöiden lukumäärä
1 726
1 687
1 729
1 747
Indeksi (2009 = 100)
100
98
100
101
Tuottavuus (yksikköä/työntekijä)
61
83
80
80
Indeksi (2009 = 100)
100
136
131
130
Lähde:
Valitus ja kyselyvastaukset.
d) Tosiasiallisen polkumyyntimarginaalin suuruus ja toipuminen aiemmasta polkumyynnistä
(91)
Kolmen otokseen valitun intialaisen vientiä harjoittavan tuottajan polkumyyntimarginaalit ovat yli vähimmäistason (ks. johdanto-osan 62 kappale). Tarkasteltavana olevan tuotteen markkinasektori ja Intiasta polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin määrä, markkinaosuus ja hinnat huomioon ottaen nykyisen polkumyyntimarginaalin vaikutusta unionin tuotannonalaan ei voida pitää vähäpätöisenä.
(92)
On muistettava, että vuonna 1999 otettiin käyttöön tarkasteltavana olevaa tuotetta koskevia polkumyynti- ja tukitoimenpiteitä (4). Kun kuitenkin otetaan huomioon vuonna 1999 käyttöön otettujen toimenpiteiden voimassaolon päättymisen ja tämän tutkimuksen välillä kulunut aika, aiemman polkumyynnin vaikutusten arvioimista varten ei ole käytettävissä tietoja. Tutkimuksessa ei kuitenkaan tullut esiin mitään näyttöä siitä, että tuotannonala olisi edelleen toipumassa aiemmasta polkumyynnistä.
5.3.3 Mikrotaloudelliset indikaattorit
a) Keskimääräiset yksikkömyyntihinnat unionin markkinoilla ja yksikkökohtaiset tuotantokustannukset
(93)
Otokseen valittujen unionin tuottajien keskimääräiset myyntihinnat etuyhteydettömille asiakkaille unionissa nousivat 34 prosenttia tarkastelujaksolla. Nousussa tulee esiin raaka-aineiden kustannusten yleinen kohoaminen, joka vaikutti tuotannonalaan samalla kaudella. Vuonna 2011 ja tutkimusajanjaksolla unionin tuottajat pystyivät nostamaan hintojaan vain kohtuullisesti kattaakseen kasvavat tuotantokustannukset, mikä riitti ainoastaan pitämään kannattavuuden juuri yli 1 prosentissa vuonna 2011 ja kannattavuusrajalla tutkimusajanjaksolla. Kuten edellä olevassa taulukossa esitetyt luvut osoittavat, merkittäväkään myyntihintojen kohottaminen ei antanut unionin tuotannonalalle mahdollisuutta saavuttaa kohtuullista voittotasoa.
2009
2010
2011
Tutkimusajanjakso
Keskimääräinen yksikkökohtainen myyntihinta etuyhteydettömille asiakkaille unionissa
2 988
3 833
4 185
4 018
Indeksi (2009 = 100)
100
128
140
134
Yksikkökohtaiset tuotantokustannukset (euroa/tonni)
3 542
3 931
4 127
4 011
Indeksi (2009 = 100)
100
111
117
113
Lähde:
Kyselylomakevastaukset.
b) Kannattavuus, kassavirta, investoinnit, investointien tuotto ja pääoman saanti
(94)
Unionin tuottajien kassavirta, investoinnit, investointien tuotto ja pääoman saanti kehittyivät tarkastelujaksolla seuraavasti:
2009
2010
2011
Tutkimusajanjakso
Riippumatto-mille asiakkaille unionissa tapahtuneen myynnin kannattavuus (% liike-vaihdosta)
-18,5
-2,6
1,4
0,2
Kassavirta (euroa)
-19 790 367
- 226 207
7 778 576
5 096 869
Investoinnit (euroa)
4 653 604
8 436 096
4 552 443
4 156 522
Indeksi (2009 = 100)
100
181
98
89
Investointien tuotto (%)
-68,8
-11,2
6,7
0,8
Lähde:
Kyselylomakevastaukset.
(95)
Otokseen valittujen unionin tuottajien kannattavuus määritettiin ilmaisemalla samankaltaisen tuotteen myynnistä etuyhteydettömille asiakkaille saatu nettovoitto ennen veroja prosentteina asiaan liittyvästä liikevaihdosta. Vuonna 2009 unionin tuottajien toiminta oli tappiollista mutta alkoi elpyä vuonna 2010 kulutuksen kasvaessa 50 prosenttia (ks. johdanto-osan 68 kappale). Vaikka kannattavuus lisääntyikin hieman, saavutettu 0,2 prosentin voittotaso oli silti kaukana terässektorin kohtuullisesta kannattavuudesta. Tavoitevoittomarginaali asetettiin alustavasti 5 prosenttiin, koska sen katsotaan vastaavan marginaalia, jonka tämäntyyppinen tuotannonala pystyy kohtuullisesti saavuttamaan tutkimuksen kohteena olevan tuotteen sektorilla tavanomaisissa kilpailuolosuhteissa eli ilman polkumyyntituontia samankaltaisen tuotteen myynnissä unionissa. Lisäksi kyseinen 5 prosenttia on ennen veroja saavutettu voittomarginaali, jota pidettiin asianmukaisena vähimmäistasona muissa samantyyppisiä tuotteita koskevissa tutkimuksissa samalla sektorilla.
(96)
Otokseen valitut unionin tuottajat onnistuivat pääsemään kannattavuusrajalle tutkimusajanjaksolla, mutta polkumyyntituonnin aiheuttaman hintapaineen vuoksi ne eivät pystyneet saattamaan hintojaan kustannusten mukaisiksi ja näin saavuttamaan tyydyttäviä tuloksia. Tilannetta selittää myös se, että tutkimuksen kohteena olevaa tuotetta on pidettävä hyödykkeenä, minkä vuoksi hinta on kuluttajien valintoja ohjaava keskeinen tekijä.
(97)
Kassavirta, joka osoittaa tuotannonalan kykyä toiminnan itserahoitukseen ja joka laskettiin toiminnan perusteella, oli negatiivinen vuoteen 2010 asti. Vaikka se parani vuonna 2011, se laski 34 prosenttia vuoden 2011 ja tutkimusajanjakson välillä.
(98)
Kannattavuuden ja kassavirran kehitys tarkastelujaksolla rajoitti otokseen valittujen unionin tuottajien kykyä investoida omaan toimintaansa ja heikensi niiden kehittymistä. Tämän vuoksi unionin tuottajien kyky saada pääomaa ja rahoittaa kustannuksia heikentyi. Vaikka otokseen valitut unionin tuottajat onnistuivat tekemään joitakin samankaltaiseen tuotteeseen liittyviä investointeja vuonna 2010, investoinnit putosivat tämän jälkeen ja etenkin tutkimusajanjaksolla, jolloin ne vähenivät 51 prosenttia vuoden 2010 tasoon verrattuna. Vaikka investointien tuotto (ilmaistuna voittona prosentteina investointien nettokirjanpitoarvosta) kääntyikin positiiviseksi vuonna 2011, se laski merkittävästi (5,9 prosenttiyksikköä) tutkimusajanjaksolla ja oli niinkin alhainen kuin 0,8 prosenttia.
(99)
Edellä esitetyn perusteella voidaan päätellä, että otokseen valittujen unionin tuottajien taloudellinen tilanne oli edelleen jossakin määrin riskialtis tutkimusajanjaksolla.
c) Varastot
(100)
Otokseen valittujen unionin tuottajien varastot kasvoivat 41 prosenttia tarkastelujakson aikana; kasvu tapahtui samaan aikaan kun markkinaosuuden menetys, etenkin tutkimusajanjaksolla.
2009
2010
2011
Tutkimusajanjakso
Loppuvarastot (tonnia)
4 395
5 289
5 469
6 214
Indeksi (2009 = 100)
100
120
124
141
Lähde:
Kyselylomakevastaukset.
d) Työvoimakustannukset
(101)
Otokseen valittujen unionin tuottajien keskimääräiset työvoimakustannukset kasvoivat kohtuullisesti tarkastelujaksolla, minkä vuoksi ne eivät ole ratkaiseva tekijä tuotantokustannusten kohoamisessa.
2009
2010
2011
Tutkimusajanjakso
Keskimääräiset työvoimakustannukset työntekijää kohti (euroa)
52 356
57 182
55 907
54 509
Indeksi (2009 = 100)
100
109
107
104
Lähde:
Kyselylomakevastaukset.
5.4 Vahinkoa koskevat päätelmät
(102)
Tutkimuksessa kävi ilmi, että unionin tuotannonala ei pystynyt täysin hyödyntämään kulutuksen kasvua tarkastelujaksolla eikä etenkään tutkimusajanjaksolla. Vuosien 2009 ja 2010 välillä useimmat unionin tuotannonalaan liittyvät vahinkoindikaattorit kohenivat, mutta myöhemmin sen taloudellinen tilanne pysyi vakaana tai jopa heikkeni.
(103)
Kukoistavien markkinoiden yhteydessä tietyt indikaattorit, kuten unionin tuotannonalan tuotanto ja myyntimäärä, kasvoivat merkittävästi vuosien 2009 ja 2010 välillä mutta hidastuivat sitten vuodesta 2010 eteenpäin. Näin tapahtui, vaikka kulutus kasvoi jatkuvasti.
(104)
Lisäksi unionin markkinoilla vallinnut hintapaine, varsinkin tutkimusajanjaksolla, vaikutti vakavasti unionin tuotannonalan taloudelliseen tilanteeseen liittyviin vahinkoindikaattoreihin, kuten kassavirtaan, investointeihin ja kannattavuuteen. Unionin tuotannonala ei pystynyt kohottamaan hintojaan riittävästi voidakseen kattaa tuotantokustannuksensa vuosien 2009 ja 2010 välillä. Kannattavuus koheni vuosien 2009 ja 2011 välillä, ja tuotannonala sai hieman voittoa (1,4 %) vuonna 2011; tilanne alkoi kuitenkin heiketä jälleen tutkimusajanjaksolla, jolloin tuotannonala pääsi vain kannattavuusrajalle. Tästä syystä unionin tuotannonalan kyky hankkia pääomaa ja elpyä heikkeni.
(105)
Edellä esitetyn perusteella päätellään alustavasti, että unionin tuotannonalalle on aiheutunut perusasetuksen 3 artiklan 5 kohdassa tarkoitettua merkittävää vahinkoa.
6. SYY-YHTEYS
6.1 Johdanto
(106)
Komissio tutki perusasetuksen 3 artiklan 6 ja 7 kohdan mukaisesti, oliko polkumyynnillä Intiasta tapahtunut tuonti aiheuttanut unionin tuotannonalalle vahinkoa siinä määrin, että sitä voidaan pitää merkittävänä. Komissio tarkasteli polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin lisäksi myös muita tiedossa olleita tekijöitä, jotka olisivat saattaneet samanaikaisesti vahingoittaa unionin tuotannonalaa, varmistaakseen, ettei niiden mahdollisesti aiheuttamaa vahinkoa katsottaisi polkumyyntituonnin aiheuttamaksi.
6.2 Polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin vaikutus
(107)
Tutkimuksessa kävi ilmi, että unionin kulutus kasvoi 50 prosenttia tarkastelujaksolla ja samaan aikaan Intiasta peräisin olevan tuonnin määrä yli kaksinkertaistui. Toisaalta polkumyyntituonnin kasvu osui samaan aikaan kun unionin tuotannonalan myynti etuyhteydettömille asiakkaille hidastui vuosien 2010 ja tutkimusajanjakson välillä.
(108)
Unionin markkinoilla tarkastelujaksolla vallinneen hintapaineen osalta havaittiin, että keskimääräiset tuontihinnat Intiasta olivat jatkuvasti alemmat kuin unionin tuotannonalan keskimääräiset myyntihinnat. Intiasta polkumyynnillä tuleva tuonti alitti unionin tuotannonalan hinnat keskimäärin 15 prosentilla tutkimusajanjaksolla ja kasvatti markkinaosuuttaan vuoden 2009 ja tutkimusajanjakson välillä 40 prosenttia, kun taas unionin tuotannonalan markkinaosuus pieneni 4,7 prosenttiyksikköä (67,6 prosentista 62,9 prosenttiin vuoden 2009 ja tutkimusajanjakson välillä). Markkinaosuuden menetys osoittaa, että unionin tuotannonala pystyi hyödyntämään lisääntynyttä kulutusta vain vähäisessä määrin.
(109)
Kasvavien tuotantokustannusten vuoksi unionin tuotannonala yritti nostaa etuyhteydettömille asiakkaille suuntautuvan myynnin yksikköhintojaan (ks. johdanto-osan 93 kappale). Intiasta polkumyynnillä tulevan tuonnin kasvavien määrien aiheuttaman hintapaineen vuoksi hinnan korotus ei kuitenkaan ollut riittävä kasvavien kustannusten kattamiseen, joten unionin tuotannonala ei päässyt tyydyttävälle voittotasolle, jota voidaan pitää välttämättömänä kyseisellä tuotannonalalla.
(110)
Edellä esitetyn perusteella todetaan, että polkumyynnillä Intiasta tapahtuneen tuonnin kasvu hintaan, joka alittaa jatkuvasti unionin tuotannonalan hinnat, on ollut ratkaiseva tekijä unionin tuotannonalalle aiheutuneen merkittävän vahingon syntymisessä.
6.3 Muiden tekijöiden vaikutus
6.3.1 Kolmansista maista tuleva tuonti
Maa
2009
2010
2011
Tutkimusajanjakso
Kiina kansan-tasavalta
Määrä (tonnia)
8 129
10 853
14 360
16 403
Indeksi (2009 = 100)
100
134
177
202
Markkina-osuus (%)
6,2
5,8
7,3
8,3
Indeksi (2009 = 100)
100
94
118
134
Keskimää-räinen hinta
1 914
2 607
2 835
2 508
Indeksi (2009 = 100)
100
136
148
131
Sveitsi
Määrä (tonnia)
8 094
10 700
9 187
9 115
Indeksi (2009 = 100)
100
132
113
113
Markkina-osuus (%)
6,2
5,7
4,7
4,6
Indeksi (2009 = 100)
100
93
75
75
Keskimää-räinen hinta
3 423
4 063
4 475
4 360
Indeksi (2009 = 100)
100
119
131
127
Korean tasavalta
Määrä (tonnia)
4 900
6 775
6 355
6 266
Indeksi (2009 = 100)
100
138
130
128
Markkina-osuus (%)
3,7
3,6
3,2
3,2
Indeksi (2009 = 100)
100
97
87
85
Keskimää-räinen hinta
3 717
4 165
4 761
4 627
Indeksi (2009 = 100)
100
112
128
124
Kaikki kolmannet maat yhteensä Intiaa lukuun ottamatta
Määrä (tonnia)
25 793
33 586
35 749
37 712
Indeksi (2009 = 100)
100
130
139
146
Markkina-osuus (%)
19,6
17,9
18,2
19,1
Indeksi (2009 = 100)
100
91
93
97
Keskimää-räinen hinta
3 609
4 214
4 748
4 483
Indeksi (2009 = 100)
100
117
132
124
(111)
Intiasta polkumyynnillä tulevan tuonnin, jonka osuus unionin markkinoille tulevasta kaikesta tuonnista tutkimusajanjaksolla oli 48 prosenttia, lisäksi muistakin maista, kuten Kiinasta, Koreasta ja Sveitsistä, tuli tuontia, jota oli tutkittava syy-yhteyden määrittämisen yhteydessä.
(112)
Tutkimuksessa kävi ilmi, että korealaisten ja sveitsiläisten vientiä harjoittavien tuottajien keskimääräiset myyntihinnat ylittivät intialaisten vientiä harjoittavien tuottajien ja unionin tuotannonalan myyntihinnat tarkastelujaksolla ja etenkin tutkimusajanjaksolla. Niiden markkinaosuus myös pieneni (Korean 0,5 ja Sveitsin 1,6 prosenttiyksikköä) tutkimusajanjaksolla.
(113)
Kiinan keskimääräinen hinta oli alle unionin tuotannonalan hintatason ja sen markkinaosuus oli kasvussa tarkastelujaksolla. Tutkimuksessa kuitenkin kävi ilmi, että kiinalaisen tuonnin tuotevalikoima on erilainen ja että kiinalaiset tuotteet eivät ole suorassa kilpailussa unionin tuotannonalan tai Intiasta peräisin olevien tuotteiden kanssa. Sen vuoksi katsottiin, että Kiinasta tulevalla viennillä ei voinut olla merkittävää vaikutusta unionin tuotannonalan unionin markkinoilla myymiin perustuotelajeihin. Sen vuoksi Kiinasta tulevan tuonnin mahdolliset vaikutukset unionin tuotannonalalle aiheutuneeseen vahinkoon olivat vähäiset.
(114)
Eräs vientiä harjoittava tuottaja kuitenkin väitti, että ruostumattomien teräslankojen tuonti Kiinasta, Koreasta ja Sveitsistä olisi pitänyt sisällyttää tutkimuksen piiriin.
(115)
Edellä esitettyjen tosiseikkojen ja huomioiden lisäksi on huomattava, että vireillepanovaiheessa ja tähän asti ei ole ollut mitään näyttöä polkumyynnistä, vahingosta ja/tai syy-yhteydestä, joka olisi oikeuttanut edellä mainituista maista tulevaa tuontia koskevan polkumyyntimenettelyn vireillepanon. Vaikka olisikin näyttöä, joka oikeuttaisi muuta tuontia koskevan tutkimuksen, erilaista kohtelua, jossa polkumyyntimenettely pannaan vireille vain Intiasta tulevaa tuontia kohtaan, ei voida pitää syrjivänä. Sen vuoksi väite, jonka mukaan nämä maat olisi pitänyt sisällyttää tutkimukseen, ei ole perusteltu ja olisi hylättävä.
(116)
Edellä esitetyn perusteella päätellään, että kolmansista maista tuleva vienti ei vaikuttanut merkittävästi unionin tuotannonalalle aiheutuneeseen vahinkoon.
6.3.2 Unionin tuotannonalan vientitulos
(117)
Unionin tuotannonalan tarkasteltavana olevan tuotteen kokonaisviennin osuus kokonaistuotannosta tutkimusajanjaksolla oli 8,5 prosenttia. Sama tulee esiin otokseen valittujen unionin tuottajien etuyhteydettömille asiakkaille suuntautuneessa viennissä, jonka osuus oli 7 prosenttia tuotannosta tutkimusajanjaksolla ja jonka hinnat olivat 36 prosenttia korkeammat kuin samalla kaudella EU:n markkinoilla tapahtuneen myynnin. Tämän perusteella voidaan päätellä, että unionin tuotannonalalle aiheutunut merkittävä vahinko ei voinut johtua sen vientitoiminnasta.
6.3.3 Talouskriisi ja raaka-aineen hinnat
(118)
Kuten johdanto-osan 68 kappaleessa todettiin, kulutus vuonna 2009 oli erityisen alhaista nikkelin poikkeuksellisen korkean hinnan ja talouskriisin vaikutusten vuoksi. Tilanne selittää hyvin unionin tuotannonalan erityisen heikkoa taloudellista tilaa vuonna 2009. On kuitenkin syytä huomata, että kasvavan kulutuksen tilanteessa vuodesta 2010 eteenpäin, alhaisin hinnoin polkumyynnillä tulevan tuonnin tulos on päinvastainen kuin unionin tuotannonalan tulos.
(119)
Tutkimuksessa kävi ilmi, että yleisen talouden elpymisen aikanakaan unionin tuotannonala ei kyennyt hyödyntämään kasvavaa kulutusta ja menetti markkinaosuuttaan koko tarkastelujakson ajan, kun taas polkumyynnillä Intiasta tuleva vienti kasvatti markkinaosuuttaan.
(120)
Vaikka talouskriisi ja raaka-aineiden hinnannousu ovatkin osaltaan saattaneet heikentää unionin tuotannonalan tulosta, niiden vaikutus ei kokonaisuutena ole sellainen, että se poistaisi polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin ja unionin tuotannonalalle tutkimusajanjaksolla aiheutuneen merkittävän vahingon välisen syy-yhteyden.
6.4 Syy-yhteyttä koskevat päätelmät
(121)
Edellä on osoitettu, että Intiasta polkumyynnillä tulevan tuonnin määrä (110 %) ja markkinaosuus (40 %) kasvoivat merkittävästi tarkastelujaksolla. Lisäksi kyseisen tuonnin todettiin jatkuvasti ja erityisesti tutkimusajanjaksolla alittavan unionin tuotannonalan unionin markkinoilla veloittamat hinnat (keskimäärin 15 %).
(122)
Intiasta polkumyynnillä tulevan tuonnin määrän ja markkinaosuuden kasvu osui ajallisesti yksiin unionin tuotannonalan taloudellisen tilanteen hitaan kehityksen kanssa etenkin vuodesta 2010 lähtien. Näin ollen kulutuksen elpymisestä huolimatta unionin tuotannonala ei pystynyt siirtämään tuotantokustannusten kohoamista asiakkaidensa maksettavasti tyydyttävän tasoisesti, minkä vuoksi taloudelliset indikaattorit, kuten kannattavuus, kassavirta ja investoinnit, pysyivät alhaisella tasolla.
(123)
Tarkasteltaessa muita tiedossa olleita tekijöitä, jotka olisivat voineet aiheuttaa vahinkoa unionin tuotannonalalle, kävi ilmi, että tekijät eivät olleet sellaisia, että ne olisivat poistaneet syy-yhteyden Intiasta polkumyynnillä tulevan tuonnin ja unionin tuotannonalalle aiheutuneen vahingon väliltä.
(124)
Edellä esitetyn analyysin perusteella, jossa on asianmukaisesti erotettu toisistaan yhtäältä kaikkien tiedossa olevien tekijöiden vaikutukset unionin tuotannonalan tilanteeseen ja toisaalta polkumyyntihintaan tapahtuneen tuonnin vahingolliset vaikutukset, päätellään alustavasti, että Intiasta polkumyynnillä tapahtunut tuonti on aiheuttanut unionin tuotannonalalle perusasetuksen 3 artiklan 6 kohdassa tarkoitettua merkittävää vahinkoa.
7. UNIONIN ETU
7.1 Yleisiä näkökohtia
(125)
Perusasetuksen 21 artiklan mukaisesti tutkittiin, olisiko vahingollista polkumyyntituontia koskevista alustavista päätelmistä huolimatta olemassa pakottavia syitä, joiden perusteella olisi pääteltävä, että toimenpiteiden käyttöönotto ei tässä tapauksessa olisi unionin edun mukaista. Unionin etua määritettäessä arvioitiin kaikki asiaan liittyvät etunäkökohdat eli unionin tuotannonalan, tuojien ja käyttäjien edut.
7.2 Unionin tuotannonalan etu
(126)
Unionin tuotannonala muodostuu 27:stä tiedossa olleesta tuottajasta, jotka edustavat samankaltaisen tuotteen koko unionin tuotantoa. Tuottajat sijaitsevat unionin eri jäsenvaltioissa ja työllistivät suoraan 1 747 henkeä samankaltaisen tuotteen tuotantoon liittyen tutkimusajanjaksolla.
(127)
Yksi unionin tuottaja, jonka osuus unionin tuotannosta on suhteellisen pieni ja jolla on etuyhteydessä oleva yritys Intiassa, vastusti tutkimuksen vireillepanoa. Kuten johdanto-osan 22 kappaleessa mainittiin, se myös väitti, että erittäin teknisiä tuotteita ei pitäisi sisällyttää tutkimukseen ja ettei ollut unionin edun mukaista ottaa käyttöön samoja toimenpiteitä tämän tuotelajin osalta.
(128)
Kuten johdanto-osan 72 kappaleessa todettiin, tämä asia otettiin huomioon kyselylomakkeessa laajentamalla tuotevalvontakoodeja, joissa selvästi yksilöidään nämä tuotelajit tutkimuksessa. Tutkimuksessa kävi kuitenkin tässä vaiheessa ilmi, että erittäin tekniset tuotteet kuuluivat tutkimuksen piiriin ja että intialaiset vientiä harjoittavat tuottajat veivät näitä tuotelajeja vain vähäisiä määriä. Sen vuoksi tuottajan esiin ottamia seikkoja ei pidetty perusteltuina ja sen väite hylättiin.
(129)
Tutkimuksen mukaan unionin tuotannonalalle on aiheutunut merkittävää vahinkoa Intiasta polkumyynnillä tapahtuneesta tuonnista. Unionin tuotannonala ei siis pystynyt hyödyntämään täysimittaisesti kasvavaa kulutusta ja sen taloudellinen tilanne pysyi riskialttiina.
(130)
Polkumyyntitullin käyttöönoton odotetaan palauttavan unionin markkinoille tasapuoliset kilpailuedellytykset, jolloin unionin tuotannonala voi mukauttaa samankaltaisen tuotteen hinnat vastaamaan tuotantokustannuksia.
(131)
Voidaan olettaa, että toimenpiteiden käyttöönotto tarjoaisi unionin tuotannonalalle tilaisuuden saada takaisin ainakin osa tarkastelujaksolla menetetystä markkinaosuudesta, mikä parantaisi sen taloudellista tilannetta ja kannattavuutta. Toimenpiteiden käyttöönotto antaisi tuotannonalalle mahdollisuuden pitää yllä ja kehittää edelleen toimiaan, joilla se pyrkii kustannustehokkuuteen.
(132)
Jos toimenpiteitä ei oteta käyttöön, voidaan odottaa, että markkinaosuudet hupenevat edelleen ja unionin tuotannonalan kannattavuus heikkenee.
(133)
Sen vuoksi päätellään alustavasti, että Intiasta tulevaan tuontiin kohdistuvien polkumyyntitoimenpiteiden käyttöönotto olisi unionin tuotannonalan edun mukaista.
7.3 Käyttäjien etu
(134)
Kyselylomakkeet lähetettiin yhdeksälle käyttäjälle unionissa. Niistä vastauksen toimitti vain kolme, joiden osuus tarkasteltavana olevan tuotteen Intiasta tulevasta kokonaistuonnista oli noin 6 prosenttia tutkimusajanjaksolla. Ne toimivat elintarvikkeiden jalostukseen liittyvillä sektoreilla, kuten kaupallisten keittiöiden ja catering-palvelujen sektorilla, sekä kodinkone- ja autoteollisuussektorilla.
(135)
Intiasta tapahtuneiden hankintojen osuus niiden tarkasteltavana olevan tuotteen kokonaishankinnoista oli noin 67 prosenttia, ja Intia oli ainoa hankintalähde vain yhdelle käyttäjälle. Keskimääräinen prosenttiosuus liikevaihdosta, johon sisältyy tarkasteltavana oleva tuote, oli tutkimusajanjaksolla 54 prosenttia niiden kokonaisliikevaihdosta.
(136)
Tutkimuksessa kävi ilmi, että kaikkien yhteisyössä toimineiden käyttäjien keskimääräinen kannattavuus sektoreilla, joilla tarkasteltavana olevaa tuotetta käytettiin, oli tutkimusajanjaksolla yli 9 prosenttia liikevaihdosta.
(137)
Ehdotettujen toimenpiteiden todennäköistä vaikutusta arvioitiin käyttäjiltä saatujen kyselylomakevastausten perusteella ja ottaen huomioon tarkasteltavana olevan tuotteen ja samankaltaisen tuotteen unionin kokonaismarkkinat. Jos olettamukseksi otetaan kaikkein epäedullisin tilanne unionin markkinoiden kannalta eli se, että hinnankorotusta ei voida lainkaan siirtää jakeluketjun maksettavaksi ja että käyttäjät ostavat edelleen Intiasta aiempia määriä, tullin vaikutus käyttäjien kannattavuuteen tarkoittaisi noin 1,2 prosenttiyksikön laskua.
(138)
On huomattava, että yksi käyttäjä suhtautui neutraalisti tutkimukseen, koska se katsoi, että toimenpiteiden käyttöönotolla ei olisi merkittävää vaikutusta markkinahintoihin, koska jakelijat ottaisivat kantaakseen mahdollisen hinnankorotuksen.
(139)
Toinen käyttäjä oli huolissaan siitä, että jos toimenpiteet otettaisiin käyttöön, ne kohdistuisivat myös tiettyihin tuotelajeihin, joita ei enää tuoteta unionissa. Tutkimuksessa kävi kuinkin ilmi, että kyseisen käyttäjän tarkoittamia tuotelajeja tuotetaan edelleen unionissa ja ettei kyseisenlaisten ruostumattoman teräksen luokkien kysyntä ole merkittävää. Lisäksi on huomattava, etteivät unionin tuottajat tuottaneet täydellä kapasiteetilla tarkastelujaksolla, eli jos kysyntä lisääntyy, tuotanto voi seurailla sitä.
(140)
Koska tarkasteltavana oleva tuote on standardoitu sektorin ja käytön osalta, käyttäjät voivat vaihtaa hankintalähdettään helposti tuotteen laadun tai hinnan puolesta. Toimenpiteiden käyttöönoton ei pitäisi estää mahdollisuutta tuoda tarkasteltavana olevaa tuotetta muista maista, myös Intiasta, kunhan polkumyynnin aiheuttamat kauppaa vääristävät vaikutukset on poistettu.
(141)
Edellä esitetyt seikat huomioon ottaen Intiasta tulevaan tuontiin kohdistettavien toimenpiteiden yleistä vaikutusta käyttäjiin pidetään vähäisenä, vaikka vaikutus joihinkin käyttäjiin olisikin todennäköisesti negatiivisempi kuin toisiin.
7.4 Tuojien etu
(142)
Etuyhteydettömät tuojat toimivat yhteistyössä jossakin määrin. Otantaa koskevia tietoja saatiin yhdeksältä tuojalta, mutta vain yksi toimi yhteistyössä. Yrityksen osuus Intiasta tulevasta kokonaistuonnista oli noin 7 prosenttia tutkimusajanjaksolla. Yritys vastusti toimenpiteiden käyttöönottoa, koska Intia on ehdottomasti sen tärkein tavarantoimittaja. Vaikka toimenpiteiden käyttöönotolla olisi negatiivinen vaikutus sen kannattavuuteen korkeampien kustannusten vuoksi, tuojayrityksen pitäisi olla sellaisessa asemassa, että se voi siirtää ainakin osan kohonneista kustannuksista asiakkaidensa maksettavaksi.
(143)
Tuojat voivat lisäksi ryhtyä hankkimaan muista lähteistä, esimerkiksi unionin tuotannonalalta ja muista viejämaista.
(144)
Tämän perusteella päätellään alustavasti, että polkumyyntitoimenpiteiden käyttöönotolla ei ole merkittäviä kielteisiä vaikutuksia tuojien etuun.
7.5 Unionin etua koskevat päätelmät
(145)
Edellä esitetyn perusteella pääteltiin alustavasti, että unionin edusta saatavilla olevien tietojen perusteella ei ole pakottavia syitä olla ottamatta käyttöön toimenpiteitä Intiasta peräisin olevan tarkasteltavana olevan tuotteen tuonnissa.
(146)
Lisäksi kun tarkastellaan polkumyyntitoimenpiteiden kokonaisvaikutusta unionin markkinoihin, myönteiset vaikutukset, jotka kohdistuvat etenkin unionin tuotannonalaan, vaikuttavat olevan suuremmat kuin mahdolliset kielteiset vaikutukset, jotka kohdistuvat muihin, pienempiin eturyhmiin.
8. EHDOTUS VÄLIAIKAISIKSI POLKUMYYNNIN VASTAISIKSI TOIMENPITEIKSI
(147)
Polkumyyntiä, vahinkoa, syy-yhteyttä ja unionin etua koskevien päätelmien perusteella olisi otettava käyttöön väliaikaiset polkumyynnin vastaiset toimenpiteet, jotta polkumyynnillä tapahtuvasta tuonnista ei aiheutuisi unionin tuotannonalalle enempää vahinkoa.
8.1 Vahingon korjaava taso
(148)
Näiden toimenpiteiden tasoa määritettäessä otettiin huomioon todetut polkumyyntimarginaalit ja unionin tuotannonalalle aiheutuneen vahingon korjaamiseksi tarvittavan tullin määrä.
(149)
Vahingollisen polkumyynnin vaikutukset poistavan tullin määrää laskettaessa katsottiin, että toimenpiteiden olisi oltava sellaisia, että unionin tuotannonala voi kattaa tuotantokustannuksensa ja saada sellaisen myyntivoiton (ennen veroja), joka voitaisiin kohtuudella saada tällaisella tuotannonalalla samankaltaisen tuotteen myynnistä unionissa tavanomaisissa kilpailuolosuhteissa eli ilman polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin vaikutusta.
(150)
Sen vuoksi vahingon poistava taso laskettiin vertaamalla polkumyyntituonnin painotettua keskimääräistä hintaa (määritetty hinnan alittavuutta koskevissa laskelmissa johdanto-osan 77 kappaleessa) ja unionin tuotannonalan samankaltaisen tuotteen vahinkoa aiheuttamatonta hintaa. Vahinkoa aiheuttamaton hinta määritettiin lisäämällä tuotantokustannuksiin kohtuullinen voitto. Tavoitevoittomarginaaliksi asetettiin alustavasti 5 prosenttia (ks. 95 kappale).
(151)
Tästä vertailusta johtuvat mahdolliset erot ilmaistiin tämän jälkeen prosentteina tuonnin keskimääräisestä CIF-kokonaishinnasta (ks. 154 kappale).
8.2 Väliaikaiset toimenpiteet
(152)
Edellä esitetyn perusteella katsotaan, että tiettyjen Intiasta peräisin olevien ruostumattomien teräslankojen tuonnissa olisi otettava käyttöön väliaikainen polkumyyntitulli perusasetuksen 7 artiklan 2 kohdan mukaisesti polkumyynti- ja vahinkomarginaaleista alemman suuruisina, alhaisemman tullin säännön mukaisesti.
(153)
Rinnakkaisesta tukien vastaisesta tutkimuksesta voidaan todeta, että perusasetuksen 14 artiklan 1 kohdan ja muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuetulta tuonnilta suojautumisesta 11 päivänä kesäkuuta 2009 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 597/2009 (5) 24 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan mukaisesti mihinkään tuotteeseen ei saa samanaikaisesti soveltaa sekä polkumyynti- että tasoitustulleja polkumyynnistä tai vientituesta johtuneen saman tilanteen korjaamiseksi. Kaikki väliaikaisia tasoitustoimenpiteitä koskevassa asetuksessa (6) käsitellyt tukijärjestelmät koskevat vientitukea. Yhteistyössä toimineiden tuottajien väliaikaisia polkumyyntitulleja mukautetaan näin ollen vastaavasti.
(154)
Edellä esitetyn perusteella väliaikaiset polkumyyntitullit määriteltiin vertaamalla vahinkomarginaaleja, polkumyyntimarginaaleja ja tasoitustulleja. Ehdotetut polkumyyntitullit ovat näin ollen seuraavat:
(prosenttia)
Yritys
Vahinkomarginaali
Polkumyyntimarginaali
Tasoitustulli
Väliaikainen polkumyyntitulli
Rajaraatna Metal Industries
17,2
32,3
4,3
12,9
Venus-ryhmä
26,1
30,4
3,2
22,9
Viraj Profiles
32,1
24,4
0,0
24,4
Yhteistyössä toimineet otoksen ulkopuoliset yritykset
24,0
28,0
3,8
20,2
Kaikki muut yritykset
32,1
32,3
4,3
27,8
(155)
Tässä asetuksessa yrityksille vahvistetut yksilölliset polkumyyntitullit määritettiin nyt tehdyn tutkimuksen päätelmien perusteella. Näin ollen ne kuvastavat kyseisten yritysten tilannetta tutkimuksen aikana. Näitä tulleja voidaan siten soveltaa (toisin kuin koko maata koskevaa, ”kaikkiin muihin yrityksiin” sovellettavaa tullia) yksinomaan Intiasta peräisin olevien, erikseen mainittujen yritysten eli tarkoin määrättyjen oikeushenkilöiden tuottamien tarkasteltavana olevien tuotteiden tuontiin. Jos yrityksen nimeä ja osoitetta ei ole erikseen mainittu tämän asetuksen artiklaosassa (vaikka kyseessä olisi erikseen mainittuun yritykseen etuyhteydessä oleva yritys), sen tuottaman tarkasteltavana olevan tuotteen tuontiin ei voida soveltaa näitä tulleja, vaan niihin on sovellettava ”kaikkiin muihin yrityksiin” sovellettavaa tullia.
(156)
Kaikki näiden yksilöllisten polkumyyntitullien soveltamiseen liittyvät pyynnöt (esimerkiksi yrityksen nimenmuutoksen tai uusien tuotanto- tai myyntiyksiköiden perustamisen johdosta tehdyt pyynnöt) on toimitettava viipymättä komissiolle (7), ja mukaan on liitettävä kaikki asian kannalta oleelliset tiedot, erityisesti tiedot, jotka koskevat esimerkiksi kyseiseen nimenmuutokseen tai kyseisiin tuotanto- tai myyntiyksiköiden muutoksiin mahdollisesti liittyviä yrityksen tuotantotoiminnan sekä kotimarkkinamyynnin ja viennin muutoksia. Asetusta muutetaan tarvittaessa vastaavasti saattamalla yksilöllisten tullien soveltamisalaan kuuluvien yritysten luettelo ajan tasalle.
(157)
Polkumyyntitullin moitteettoman täytäntöönpanon varmistamiseksi jäännöstullia olisi sovellettava sekä yhteistyöstä kieltäytyneisiin vientiä harjoittaviin tuottajiin että niihin tuottajiin, jotka eivät harjoittaneet vientiä unioniin tutkimusajanjakson aikana.
9. LOPPUSÄÄNNÖKSET
(158)
Moitteettoman hallinnon varmistamiseksi olisi vahvistettava määräaika, jonka kuluessa ne asianomaiset osapuolet, jotka ilmoittautuivat menettelyn aloittamista koskevassa ilmoituksessa vahvistetussa määräajassa, voivat esittää kantansa kirjallisesti ja pyytää tulla kuulluiksi. Lisäksi olisi huomattava, että kaikki tätä asetusta varten tehdyt polkumyyntitullien käyttöönottoa koskevat päätelmät ovat väliaikaisia, ja niitä voidaan joutua tarkistamaan mahdollisia lopullisia päätelmiä varten,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
1. Otetaan käyttöön väliaikainen polkumyyntitulli tuotaessa Intiasta peräisin olevaa ruostumatonta teräslankaa, jonka painosta
-
vähintään 2,5 prosenttia on nikkeliä, lukuun ottamatta lankaa, jonka painosta 28-31 prosenttia on nikkeliä ja 20-22 prosenttia kromia,
-
alle 2,5 prosenttia on nikkeliä, lukuun ottamatta lankaa, jonka painosta 13-25 prosenttia on kromia ja 3,5-6 prosenttia alumiinia,
ja joka luokitellaan tällä hetkellä CN-koodeihin 7223 00 19 ja 7223 00 99.
2. Vapaasti unionin rajalla tullaamattomana -nettohintaan sovellettava väliaikainen polkumyyntitulli on seuraavien yritysten valmistaman 1 kohdassa kuvatun tuotteen osalta seuraava:
Yritys
Tulli (%)
Taric-lisäkoodi
Raajratna, Metal Industries, Ahmedabad, Gujarat
12,9
B775
Venus Wire Industries Pvt. Ltd, Mumbai, Maharashtra
22,9
B776
Precision Metals, Mumbai, Maharashtra
22,9
B777
Hindustan Inox Ltd., Mumbai, Maharashtra
22,9
B778
Sieves Manufacturer India Pvt. Ltd., Mumbai, Maharashtra
22,9
B779
Viraj Profiles Vpl. Ltd., Thane, Maharashtra
24,4
B780
Liitteessä luetellut yritykset
20,2
B781
Kaikki muut yritykset
27,8
B999
3. Edellä 1 kohdassa tarkoitetun tuotteen luovutus vapaaseen liikkeeseen unionissa edellyttää väliaikaisen tullin määrää vastaavan vakuuden antamista.
4. Jollei toisin säädetä, sovelletaan tulleja koskevia voimassa olevia säännöksiä ja määräyksiä.
2 artikla
1. Asianomaiset osapuolet voivat yhden kuukauden kuluessa tämän asetuksen voimaantulosta pyytää, että niille ilmoitetaan niistä olennaisista tosiseikoista ja huomioista, joiden perusteella tämä asetus annettiin, ja ne voivat saman ajan kuluessa esittää näkökantansa kirjallisesti ja pyytää saada tulla komission kuulemiksi, sanotun kuitenkaan rajoittamatta asetuksen (EY) N:o 1225/2009 20 artiklan soveltamista.
2. Kyseiset osapuolet voivat asetuksen (EY) N:o 1225/2009 21 artiklan 4 kohdan mukaisesti esittää huomautuksiaan tämän asetuksen soveltamisesta yhden kuukauden kuluessa sen voimaantulosta.
3 artikla
Tämä asetus tulee voimaan seuraavana päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tämän asetuksen 1 artiklaa sovelletaan kuuden kuukauden ajan.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 3 päivänä toukokuuta 2013.