PROVÁDĚCÍ ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 30. října 2014
o rovnocennosti regulačního rámce Austrálie pro ústřední protistrany s požadavky nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 648/2012 o OTC derivátech, ústředních protistranách a registrech obchodních údajů
(2014/755/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 648/2012 ze dne 4. července 2012 o OTC derivátech, ústředních protistranách a registrech obchodních údajů (1), a zejména na čl. 25 odst. 6 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Cílem postupu uznávání ústředních protistran usazených v třetích zemích, který je stanoven v článku 25 nařízení (EU) č. 648/2012, je umožnit ústředním protistranám, které jsou usazeny a mají povolení v třetích zemích, jejichž právní normy jsou rovnocenné s normami stanovenými v uvedeném nařízení, poskytovat clearingové služby členům clearingového systému nebo obchodním systémům usazeným v Unii. Tento postup uznávání a rozhodnutí o rovnocennosti v něm stanovené tak přispívá k dosažení ústředního cíle nařízení (EU) č. 648/2012, jímž je snížit systémové riziko rozšířením používání bezpečných a spolehlivých ústředních protistran při clearingu smluv o mimoburzovních (OTC) derivátech, včetně případů, kdy jsou tyto ústřední protistrany usazeny a povoleny ve třetí zemi.
(2)
Aby byl právní režim třetí země považován za rovnocenný s právním režimem Unie pro ústřední protistrany, musí být účinek platných právních předpisů a předpisů o dohledu v podstatě rovnocenný s požadavky Unie, pokud jde o regulační cíle, kterých dosahují. Účelem tohoto posouzení rovnocennosti je tedy ověřit, zda právní předpisy a předpisy o dohledu Austrálie zajišťují, že ústřední protistrany usazené a povolené v Austrálii nevystavují členy clearingového systému a obchodní systémy usazené v Unii vyššímu riziku, než by tomu mohlo být ze strany ústředních protistran povolených v Unii, a tudíž nepředstavují nepřijatelnou míru systémového rizika v Unii.
(3)
Dne 1. září 2013 Komise obdržela odborný posudek Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy (ESMA) k právním předpisům a předpisům o dohledu, které se vztahují na ústřední protistrany povolené v Austrálii. Ze závěru odborného posudku vyplývá, že všechna ustanovení hlavy IV nařízení (EU) č. 648/2012 mají svoji obdobu v odpovídajících právně závazných požadavcích, které se na úrovni jurisdikce vztahují na ústřední protistrany povolené v Austrálii.
(4)
V souladu s čl. 25 odst. 6 nařízení (EU) č. 648/2012 musejí být splněny tři podmínky, aby bylo možné určit, zda jsou právní předpisy a předpisy o dohledu třetí země pro ústřední protistrany povolené v dané třetí zemi rovnocenné s požadavky stanovenými v uvedeném nařízení.
(5)
Podle první podmínky musí ústřední protistrany povolené ve třetí zemi splňovat právně závazné požadavky, jež jsou rovnocenné požadavkům stanoveným v hlavě IV nařízení (EU) č. 648/2012.
(6)
K právně závazným požadavkům Austrálie na ústřední protistrany v ní povolené patří zákon Corporations Act 2001 (zákon o obchodních společnostech), který spolu s předpisy Corporations Regulations 2001 (předpisy o obchodních společnostech) tvoří právní rámec pro zúčtovací a vypořádací systémy. V části 7.3 zákona Corporations Act se stanoví, že před udělením povolení k vykonávání zúčtovacích nebo vypořádacích činností, se musí ministr mimo jiného ubezpečit o tom, že předmětná ústřední protistrana zavedla odpovídající provozní pravidla a postupy, které jsou v souladu s platnými právními předpisy, aby se v mezích možností zajistilo, že je omezeno systémové riziko a že ústřední protistrana vykonává svoji činnost řádným a účinným způsobem. Ústřední protistrana musí mít také zavedeny odpovídající mechanismy pro řešení střetu zájmů a pro prosazování svých vnitřních pravidel a postupů. V otázce udělování povolení pro zúčtovací a vypořádací systémy a změn jejich vnitřních pravidel a postupů radí ministrovi Australská komise pro cenné papíry a investice (Australian Securities and Investments Commission, ASIC) a australská centrální banka (Reserve Bank of Australia, RBA), které jsou pověřeny posuzováním (a v případě ASIC vymáháním) dodržování povinností, které ústředním protistranám vyplývají ze zákona Corporations Act.
(7)
ASIC poskytuje regulovaným subjektům regulační pokyny, ve kterých jsou vysvětleny konkrétní otázky, na něž se již vztahují právní předpisy. ASIC zejména v prosinci 2012 přepracovala své regulační pokyny k vydávání povolení a výkonu dozoru nad zúčtovacími a vypořádacími systémy v rámci aktualizované příručky Regulatory Guide 211: „Clearing and settlement facilities: Australian and overseas operators“ (Zúčtovací a vypořádací systémy: australští a zahraniční operátoři, RG 2011). Příručka RG 211, kterou ASIC vypracovala, zavádí zásady pro infrastrukturu finančních trhů (Principles for Financial Market Infrastructures, PFMI), které v dubnu 2012 vydal Výbor pro platební a vypořádací systémy (2) (CPSS) a Mezinárodní organizace komisí pro cenné papíry (IOSCO), jež jsou důležité pro povinnosti zakotvené v zákoně Corporations Act, a dále tato příručka poskytuje ústředním protistranám pokyny, jak dostát svým povinnostem vyplývajícím ze zákona Corporations Act. Nedodržování zákona Corporations Act, jak je vysvětleno v příručce RG 211, by proto mohlo vést k vymáhání jeho ustanovení a k sankčním opatřením.
(8)
RBA má na základě zákona Corporations Act pravomoc stanovit normy finanční stability, aby se zajistilo, že ústřední protistrany vykonávají svou činnost takovým způsobem, jenž přináší nebo upevňuje celkovou stabilitu australského finančního systému. V listopadu 2012 rada RBA pro platební systémy zejména schválila stanovení nových norem finanční stability, tzv. norem finanční stability pro ústřední protistrany (Financial Stability Standards for Central Counterparties, FSS), které tvoří 21 norem pro ústřední protistrany spolu s dílčími normami a pokyny. FSS nabyly účinnosti v březnu 2013 s výjimkou několika dílčích norem, které nabyly účinnosti dne 31. března 2014. FSS musí dodržovat všechny ústřední protistrany, kterým bylo uděleno povolení.
(9)
Hlavní zásady pro zúčtovací a vypořádací systémy stanovené v části 7.3 zákona Corporations Act a předpisech Corporations Regulations, jak je vysvětleno v příručce RG 211 komise ASIC, a FSS stanovené RBA (společně tvoří „základní pravidla“) stanoví normy na vysoké úrovni, které musí ústřední protistrany dodržovat, aby získaly povolení poskytovat clearingové služby v Austrálii. Tato základní pravidla tvoří první stupeň právně závazných požadavků v Austrálii. Aby ústřední protistrany dodržovaly základní pravidla, musí mimo jiné přijmout vnitřní pravidla a postupy, které musí být v souladu se zvláštními požadavky, jež jsou stanoveny v zákoně Corporations Act a předpisech Corporations Regulations a jež jsou vysvětleny v příručce RG 211 a FSS, s tím, že tato vnitřní pravidla a postupy jsou předkládána ministrovi před tím, než může být vydáno povolení působit jako zúčtovací a vypořádací systém. Změny vnitřních pravidel a postupů ústředních protistran musí být oznámeny ministrovi. Ministr může změny vnitřních pravidel a postupů ústředních protistran zamítnout. Vnitřní pravidla a postupy ústředních protistran mají účinek smlouvy a jsou právně závazné pro ústřední protistrany a jejich účastníky.
(10)
Právně závazné požadavky stanovené v základních pravidlech, které se vztahují na ústřední protistrany povolené v Austrálii, vedou v podstatě k rovnocenným výsledkům jako požadavky stanovené v hlavě IV nařízení (EU) č. 648/2012.
(11)
Komise proto dospěla k závěru, že právní předpisy a předpisy o dohledu Austrálie zajišťují, že ústřední protistrany povolené v Austrálii splňují právně závazné požadavky, jež jsou rovnocenné požadavkům stanoveným v hlavě IV nařízení (EU) č. 648/2012.
(12)
Podle druhé podmínky v čl. 25 odst. 6 nařízení (EU) č. 648/2012 musí právní předpisy a předpisy o dohledu Austrálie pro ústřední protistrany povolené v Austrálii zajišťovat, že ústřední protistrany podléhají průběžnému účinnému dohledu a vynucování.
(13)
Ústřední protistrany povolené v Austrálii podléhají průběžnému dohledu a dozoru ze strany ASIC a RBA. ASIC odpovídá za vymáhání toho, aby ústřední protistrany plnily své povinnosti vyplývající ze zákona Corporations Act, a v tomto ohledu provádí pravidelné hodnocení souladu ústředních protistran s jejich povinnostmi, které jim vyplývají z povolení, kromě povinností týkajících se FSS a snížení systémového rizika, a zejména s jejich povinností vykonávat svou činnost řádným a účinným způsobem v přiměřené míře, a poté předkládá zprávu ministrovi, která se zveřejňuje. RBA sleduje, zda ústřední protistrany plní své povinnosti vyplývající z příslušných povolení a povinnosti týkající se finanční stability a snížení systémového rizika, pravidelně hodnotí, zda každá ústřední protistrana dodržuje FSS, a překládá zprávu ministrovi, která se rovněž zveřejňuje. Ústřední protistrany povolené v Austrálii mohou obdržet písemné pokyny od ministra a od ASIC. Pokud ústřední protistrana písemný pokyn nesplní, může se ASIC obrátit na soud, který může ústřední protistraně nařídit, aby písemný pokyn splnila.
(14)
Komise proto dospěla k závěru, že právní předpisy a předpisy o dohledu Austrálie pro ústřední protistrany povolené v Austrálii zajišťují průběžný účinný dohled a vynucování.
(15)
Podle třetí podmínky v čl. 25 odst. 6 nařízení (EU) č. 648/2012 musí právní předpisy a předpisy o dohledu Austrálie zahrnovat účinný rovnocenný systém pro uznávání ústředních protistran povolených podle právních režimů třetích zemí.
(16)
Ústřední protistrany z třetích zemí mohou podat žádost o „overseas clearing and settlement facility licence“ (povolení působit jako zahraniční zúčtovací a vypořádací systém), které jim umožní poskytovat v Austrálii některé nebo všechny clearingové služby, pro něž jsou držiteli povolení ve své domovské zemi.
(17)
Kritéria vztahující se na ústřední protistrany z třetích zemí, které žádají o povolení působit jakožto zahraniční ústřední protistrana v Austrálii, jsou srovnatelné s těmi, které se vztahují na ústřední protistrany z třetích zemí žádající o uznání podle článku 25 nařízení (EU) č. 648/2012. Předpokladem uznání je, že regulační režim třetí země, v níž ústřední protistrana získala povolení, je z hlediska stupně ochrany před systémovým rizikem a z hlediska míry účinnosti a řádného výkonu služby, kterou poskytuje, považován za „dostatečně rovnocenný“ s australským regulačním režimem pro srovnatelné tuzemské ústřední protistrany. Posouzení „dostatečné rovnocennosti“ zahrnuje podobné úvahy jako ty, které se posuzují podle nařízení (EU) č. 648/2012. Před tím, než je zahraniční ústřední protistraně vydáno povolení, vyžaduje se zavedení mechanismů spolupráce mezi australskými orgány a příslušnými zahraničními orgány dohledu.
(18)
Je proto nutné konstatovat, že právní předpisy a předpisy o dohledu Austrálie zajišťují účinný rovnocenný systém pro uznávání ústředních protistran z třetích zemí.
(19)
Je tedy na místě se domnívat, že právní předpisy a předpisy o dohledu Austrálie pro ústřední protistrany povolené v Austrálii splňují podmínky stanovené v čl. 25 odst. 6 nařízení (EU) č. 648/2012, a tyto právní předpisy a předpisy o dohledu lze tudíž považovat za rovnocenné s požadavky stanovenými v nařízení (EU) č. 648/2012. Na základě informací od ESMA by měla Komise i nadále sledovat vývoj australského právního a dohledového rámce pro ústřední protistrany a plnění podmínek, na jejichž základě bylo toto rozhodnutí přijato.
(20)
Opatření stanovená tímto rozhodnutím jsou v souladu se stanoviskem Evropského výboru pro cenné papíry,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Pro účely článku 25 nařízení (EU) č. 648/2012 se právní předpisy a předpisy o dohledu Austrálie, které se vztahují na ústřední protistrany povolené v Austrálii a které tvoří část 7.3 zákona Corporations Act 2001 a předpisy Corporations Regulations 2001spolu s jejich příslušným vysvětlením v Regulatory Guidance 211 „Clearing and settlement facilities: Australian and overseas operators“ a v normách Financial Stability Standards for Central Counterparties, považují za rovnocenné s požadavky stanovenými v nařízení (EU) č. 648/2012.
Článek 2
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dvacátým dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie.
V Bruselu dne 30. října 2014.
KOMISSION TÄYTÄNTÖÖNPANOPÄÄTÖS,
annettu 30 päivänä lokakuuta 2014,
keskusvastapuolia koskevan Australian sääntelykehyksen vastaavuudesta OTC-johdannaisista, keskusvastapuolista ja kauppatietorekistereistä annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 648/2012 vaatimusten kanssa
(2014/755/EU)
EUROOPAN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon OTC-johdannaisista, keskusvastapuolista ja kauppatietorekistereistä 4 päivänä heinäkuuta 2012 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 648/2012 (1) ja erityisesti sen 25 artiklan 6 kohdan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Asetuksen (EU) N:o 648/2012 25 artiklassa säädetyn kolmansiin maihin sijoittautuneiden keskusvastapuolten tunnustamiseen sovellettavan menettelyn tarkoituksena on mahdollistaa se, että sellaisiin kolmansiin maihin sijoittautuneet ja sellaisissa kolmansissa maissa toimiluvan saaneet keskusvastapuolet, joiden sääntelyvaatimukset vastaavat mainitussa asetuksessa säädettyjä vaatimuksia, voivat tarjota määrityspalveluja unioniin sijoittautuneille määritysosapuolille tai markkinapaikoille. Kyseinen tunnustamismenettely ja siihen kuuluva vastaavuuspäätös auttavat osaltaan saavuttamaan asetuksen (EU) N:o 648/2012 kokonaisvaltaisen tavoitteen eli vähentämään järjestelmäriskiä siten, että luotettavien ja vakaiden keskusvastapuolten käyttöä OTC-johdannaissopimuksia koskevassa määrityksessä laajennetaan myös silloin, kun kyseiset keskusvastapuolet ovat sijoittautuneet kolmanteen maahan ja saaneet siellä toimiluvan.
(2)
Jotta kolmannen maan oikeusjärjestelmää voidaan keskusvastapuolten osalta pitää unionin oikeusjärjestelmää vastaavana, sovellettavien oikeudellisten järjestelyjen ja valvontajärjestelyjen olennaisen vaikutuksen olisi vastattava unionin vaatimuksia ottaen huomioon niillä saavutettavat sääntelytavoitteet. Näin ollen tämän vastaavuuden arvioinnin tarkoituksena on todentaa, että Australian oikeudellisilla ja valvontajärjestelyillä varmistetaan, että Australiaan sijoittautuneet ja siellä toimiluvan saaneet keskusvastapuolet eivät altista unioniin sijoittautuneita määritysosapuolia ja markkinapaikkoja suuremmille riskeille kuin unionissa toimiluvan saaneet keskusvastapuolet eivätkä aiheuta unionissa kohtuutonta järjestelmäriskiä.
(3)
Komissio sai 1 päivänä syyskuuta 2013 Euroopan arvopaperimarkkinaviranomaisen (EAMV) teknisen lausunnon, joka koskee Australiassa toimiluvan saaneisiin keskusvastapuoliin sovellettavia oikeudellisia ja valvontajärjestelyjä. Teknisessä lausunnossa todetaan, että kaikki asetuksen (EU) N:o 648/2012 IV osaston säännökset toistuvat vastaavissa oikeudellisesti sitovissa vaatimuksissa, joita sovelletaan oikeudenkäytössä Australiassa toimiluvan saaneisiin keskusvastapuoliin.
(4)
Asetuksen (EU) N:o 648/2012 25 artiklan 6 kohdan mukaan on täytettävä kolme ehtoa, jotta voidaan katsoa, että kolmannen maan oikeudelliset ja valvontajärjestelyt, joita sovelletaan kyseisessä kolmannessa maassa toimiluvan saaneisiin keskusvastapuoliin, vastaavat mainitussa asetuksessa säädettyjä järjestelyjä.
(5)
Ensimmäisenä ehtona on, että kolmannessa maassa toimiluvan saaneiden keskusvastapuolten täytyy noudattaa oikeudellisesti sitovia vaatimuksia, jotka vastaavat asetuksen (EU) N:o 648/2012 IV osastossa säädettyjä vaatimuksia.
(6)
Australian oikeudellisesti sitovat vaatimukset, jotka koskevat maassa toimiluvan saaneita keskusvastapuolia, koostuvat vuoden 2001 yhtiölaista (Corporations Act), joka yhdessä vuoden 2001 yhtiöasetusten (Corporations Regulations) kanssa muodostaa selvitysjärjestelmiä koskevan oikeudellisen kehyksen. Yhtiölain 7.3 osassa säädetään, että ennen selvitystoimintaa koskevan toimiluvan myöntämistä ministerin täytyy varmistaa muun muassa, että kyseisellä keskusvastapuolella on sovellettavia lakeja ja asetuksia vastaavat asianmukaiset toimintasäännöt ja -menettelyt, joiden avulla varmistetaan käytännön sallimissa rajoissa järjestelmäriskin vähentäminen ja keskusvastapuolen oikeudenmukainen ja tehokas hallinnointi. Keskusvastapuolella täytyy myös olla asianmukaiset järjestelyt eturistiriitojen käsittelyä ja omien sääntöjen ja menettelyjen noudattamisen valvontaa varten. Australian arvopaperi- ja sijoituskomissio (Australian Securities and Investments Commission, jäljempänä ’ASIC’) ja Australian keskuspankki (Reserve Bank of Australia) antavat ministerille neuvoja selvitysjärjestelmien toimilupien myöntämisestä ja kyseisten järjestelmien sisäisten sääntöjen ja menettelyjen muutoksista, minkä lisäksi niiden vastuulla on arvioida, noudattavatko keskusvastapuolet yhtiölain mukaisia velvoitteitaan; tässä yhteydessä ASIC vastaa myös täytäntöönpanotoimista.
(7)
ASIC antaa säännellyille yhteisöille sääntelyyn liittyvää ohjeistusta, jossa selvennetään lainsäädännössä jo käsiteltyjä kysymyksiä. ASIC on muun muassa tarkistanut joulukuussa 2012 antamaansa sääntelyaiheista ohjeistusta, joka koskee selvitysjärjestelmien toimilupia ja niiden valvontaa, hyväksymällä päivitetyn ohjeen nro 211 ”Clearing and settlement facilities: Australian and overseas operators”. ASICin ohjeessa nro 211 sovelletaan G10-maiden keskuspankkien maksu- ja selvitysjärjestelmäkomitean (2) (CPSS) ja kansainvälisen arvopaperimarkkinavalvojien yhteisön (IOSCO) huhtikuussa 2012 hyväksymiä finanssimarkkinoiden rakenteita koskevia periaatteita, jotka ovat yhtiölaissa säädettyjen velvoitteiden kannalta merkityksellisiä, ja annetaan keskusvastapuolille ohjeita niille yhtiölain nojalla kuuluvien velvoitteiden noudattamisesta. Keskusvastapuolelle voidaan määrätä täytäntöönpanotoimia ja seuraamuksia, jollei se noudata yhtiölakia siten kuin ohjeessa nro 211 selostetaan.
(8)
Australian keskuspankilla on yhtiölain nojalla valtuudet määrittää rahoitusvakautta koskevat vaatimukset sen varmistamiseksi, että keskusvastapuolet toimivat tavalla, joka luo tai edistää kaiken kaikkiaan Australian rahoitusjärjestelmän vakautta. Australian keskuspankin maksujärjestelmälautakunta hyväksyi marraskuussa 2012 rahoitusvakautta koskevat uudet määritetyt standardit: keskusvastapuolia koskevat rahoitusvakausstandardit, joihin kuuluu 21 standardia keskusvastapuolille sekä standardeihin liittyvät alastandardit ja ohjeistuksen. Rahoitusvakausstandardit tulivat voimaan maaliskuussa 2013, kun taas tiettyjen alastandardien voimassaoloaika alkoi 31 päivänä maaliskuuta 2014. Kaikkien toimiluvan saaneiden keskusvastapuolten on noudatettava rahoitusvakausstandardeja.
(9)
Yhtiölain 7.3 osassa sekä yhtiöasetuksissa säädetyissä selvitysjärjestelmiä koskevissa keskeisissä periaatteissa, siten kuin ne selostetaan ASICin ohjeessa nro 211, sekä Australian keskuspankin määrittämissä rahoitusvakausstandardeissa, jäljempänä yhdessä ’ensisijaiset säännöt’, asetetaan korkeatasoisia vaatimuksia, joita keskusvastapuolten on noudatettava saadakseen luvan tarjota määrityspalveluja Australiassa. Mainitut ensisijaiset säännöt muodostavat oikeudellisesti sitovien vaatimusten ensimmäisen tason Australiassa. Ensisijaisten sääntöjen noudattamiseksi keskusvastapuolet vahvistavat lisäksi sisäisiä sääntöjä ja menettelyjä, joiden on vastattava yhtiölaissa ja -asetuksissa säädettyjä ja ohjeessa nro 211 selostettuja erityisvaatimuksia sekä rahoitusvakausstandardeja; mainitut säännöt ja menettelyt esitetään ministerille ennen luvan myöntämistä selvitysjärjestelmänä toimimiseen. Keskusvastapuolten sisäisiin sääntöihin ja menettelyihin tehtävät muutokset on annettava tiedoksi ministerille. Ministeri voi evätä keskusvastapuolten sisäisiin sääntöihin ja menettelyihin esitetyt muutokset. Keskusvastapuolten sisäiset säännöt ja menettelyt voidaan rinnastaa vaikutuksiltaan sopimuksiin: säännöt ja menettelyt sitovat oikeudellisesti keskusvastapuolia ja niiden osallistujia.
(10)
Australiassa toimiluvan saaneisiin keskusvastapuoliin sovellettavissa ensisijaisissa säännöissä vahvistetut oikeudellisesti sitovat vaatimukset johtavat olennaisiin vaikutuksiin, jotka vastaavat asetuksen (EU) N:o 648/2012 IV osastossa säädettyjen vaatimusten vaikutuksia.
(11)
Näin ollen komissio katsoo, että Australian oikeudellisten ja valvontajärjestelyjen avulla varmistetaan, että Australiassa toimiluvan saaneet keskusvastapuolet noudattavat oikeudellisesti sitovia vaatimuksia, jotka vastaavat asetuksen (EU) N:o 648/2012 IV osastossa säädettyjä vaatimuksia.
(12)
Asetuksen (EU) N:o 648/2012 25 artiklan 6 kohdassa säädetyn toisen ehdon mukaan Australiassa toimiluvan saaneisiin keskusvastapuoliin sovellettavien Australian oikeudellisten ja valvontajärjestelyjen on oltava sellaisia, että kyseiset keskusvastapuolet ovat jatkuvasti tehokkaan valvonnan ja täytäntöönpanon seurannan alaisia.
(13)
Australiassa toimiluvan saaneet keskusvastapuolet ovat ASICin ja Australian keskuspankin jatkuvan valvonnan ja yleisvalvonnan alaisia. ASICin vastuulla on valvoa, että keskusvastapuolet noudattavat yhtiölain mukaisia velvoitteitaan, ja sitä varten se arvioi säännöllisesti, noudattavatko keskusvastapuolet toimiluvan mukaisia velvoitteitaan, rahoitusvakausstandardeihin ja järjestelmäriskin vähentämiseen liittyviä velvoitteita lukuun ottamatta, ja erityisesti velvollisuuttaan toimia oikeudenmukaisesti ja tehokkaasti siinä määrin kuin se on kohtuudella mahdollista; ASIC toimittaa ministerille raportin, joka julkaistaan. Australian keskuspankki seuraa, noudattavatko keskusvastapuolet velvoitteitaan, jotka on vahvistettu niiden toimiluvassa ja jotka koskevat rahoitusvakautta ja järjestelmäriskin vähentämistä, sekä arvioi rahoitusvakausstandardien noudattamista säännöllisesti kunkin keskusvastapuolen osalta ja toimittaa ministerille raportin, joka samoin julkaistaan. Australiassa toimiluvan saaneet keskusvastapuolet voivat saada kirjallisia ohjeita ministeriltä ja ASICilta. Jos keskusvastapuoli ei noudata kirjallista ohjetta, ASICilla on mahdollisuus viedä asiaan oikeuteen, joka voi antaa keskusvastapuolelle määräyksen noudattaa kirjallista ohjetta.
(14)
Näin ollen komissio katsoo, että Australiassa toimiluvan saaneisiin keskusvastapuoliin sovellettavat Australian oikeudelliset ja valvontajärjestelyt ovat sellaisia, että niillä varmistetaan jatkuvasti tehokas valvonta ja täytäntöönpanon seuranta.
(15)
Asetuksen (EU) N:o 648/2012 25 artiklan 6 kohdassa säädetyn kolmannen ehdon mukaan Australian oikeudellisten ja valvontajärjestelyjen täytyy sisältää kolmansien maiden oikeusjärjestysten nojalla toimiluvan saaneiden keskusvastapuolten, jäljempänä ’kolmansien maiden keskusvastapuolet’, tunnustamista koskeva tehokas vastaava järjestelmä.
(16)
Kolmansien maiden keskusvastapuolet voivat hakea ulkomaisen selvitysjärjestelmän toimilupaa (overseas clearing and settlement facility licence), jonka perusteella ne voivat tarjota Australiassa joitakin tai kaikkia määrityspalveluja, joita niillä on lupa tarjota kotimaassaan.
(17)
Ulkomaisen selvitysjärjestelmän toimilupaa Australiassa hakeviin kolmansien maiden keskusvastapuoliin sovelletaan vastaavia perusteita kuin sellaisiin kolmansien maiden keskusvastaosapuoliin, jotka hakevat asetuksen (EU) N:o 648/2012 25 artiklan mukaista tunnustamista. Tunnustaminen edellyttää, että keskusvastapuolelle toimiluvan myöntäneen kolmannen maan sääntelyjärjestelmän voidaan katsoa ”vastaavan riittävässä määrin” Australiassa vastaaviin kotimaisiin keskusvastapuoliin sovellettavaa sääntelyjärjestelmää, kun vertailukohteina ovat saavutettu järjestelmäriskiltä suojaamisen taso sekä palvelujen toimivuus ja oikeudenmukaisuus. ”Riittävän vastaavuuden” arviointi käsittää samat näkökohdat kuin asetuksen (EU) N:o 648/2012 mukaisessa arvioinnissa. Ulkomaisen selvitysjärjestelmän toimiluvan myöntäminen edellyttää lisäksi yhteistyöjärjestelyjen vahvistamista Australian viranomaisten ja asianomaisten ulkomaisten valvontaviranomaisten välillä.
(18)
Näin ollen olisi katsottava, että Australian oikeudellisin ja valvontajärjestelyin luodaan tehokas vastaava järjestelmä kolmansien maiden keskusvastapuolten tunnustamista varten.
(19)
Siksi voidaan katsoa, että Australiassa toimiluvan saaneita keskusvastapuolia koskevat Australian oikeudelliset ja valvontajärjestelyt täyttävät asetuksen (EU) N:o 648/2012 25 artiklan 6 kohdassa säädetyt ehdot ja että mainittuja oikeudellisia ja valvontajärjestelyjä olisi pidettävä asetuksessa (EU) N:o 648/2012 säädettyjä vaatimuksia vastaavina. Komission, jolle EAMV antaa tietoja, olisi seurattava edelleen keskusvastapuolia koskevan Australian oikeudellisen ja valvontakehyksen kehitystä ja niiden ehtojen täyttymistä, joiden perusteella tämä päätös on annettu.
(20)
Tässä päätöksessä säädetyt toimenpiteet ovat Euroopan arvopaperikomitean lausunnon mukaiset,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
Australiassa toimiluvan saaneisiin keskusvastapuoliin sovellettavien Australian oikeudellisten ja valvontajärjestelyjen, joihin kuuluvat vuoden 2001 yhtiölain 7.3 osa ja vuoden 2001 yhtiöasetukset, sellaisina kuin ne selostetaan ohjeessa nro 211 ”Clearing and settlement facilities: Australian and overseas operators”, sekä keskusvastapuolia koskevat rahoitusvakausstandardit, katsotaan asetuksen (EU) N:o 648/2012 25 artiklaa sovellettaessa vastaavan asetuksessa (EU) N:o 648/2012 säädettyjä vaatimuksia.
2 artikla
Tämä päätös tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tehty Brysselissä 30 päivänä lokakuuta 2014.