SMĚRNICE KOMISE 2014/100/EU
ze dne 28. října 2014,
kterou se mění směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/59/ES, kterou se stanoví kontrolní a informační systém Společenství pro provoz plavidel
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2002/59/ES ze dne 27. června 2002, kterou se stanoví kontrolní a informační systém Společenství pro provoz plavidel a kterou se zrušuje směrnice Rady 93/75/EHS (1), a zejména na článek 27 odst. 2 uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Konkurenceschopnost evropské námořní dopravy lze zlepšit účinnějším využíváním zdrojů a lepším využíváním elektronických informací.
(2)
V zájmu co největší efektivity a zamezení duplicitnímu úsilí je třeba vycházet ze stávajících vnitrostátních a unijních platforem, technických řešení a normalizace a také využívat přínosů již vynaložených investic.
(3)
Systém Unie pro výměnu informací na moři SafeSeaNet, zřízený podle směrnice 2002/59/ES, kromě zvyšování námořní bezpečnosti, bezpečnosti v přístavech a na moři, ochrany životního prostředí a připravenosti pro případy znečištění moří umožňuje v souladu s právními předpisy Unie výměnu doplňujících informací v zájmu větší efektivity námořní dopravy a přepravy.
(4)
Aby se uspořily náklady, zabránilo vzniku četných řídících skupin a využilo zkušeností řídící skupiny na vysoké úrovni, je třeba zásady řízení a úkoly systému upravit tak, aby pokrýval více oblastí spadajících do působnosti uvedené směrnice.
(5)
Podle směrnice 2002/59/ES jsou členské státy a Komise povinny vzájemně spolupracovat na rozvíjení a zdokonalování systému Unie pro výměnu informací na moři, a to na základě zkušeností s provozováním systému, jeho potenciálu a funkcí, tak aby jej vylepšily a zohlednily přitom vývoj informačních a komunikačních technologií.
(6)
Byly získány zkušenosti a došlo k technickému pokroku, zejména ve vývoji interoperabilního systému pro výměnu dat, který dokáže kombinovat informace ze systému SafeSeaNet s informacemi z ostatních monitorovacích a sledovacích systémů Unie (CleanSeaNet, datového centra Evropské unie pro identifikaci a sledování lodí na velké vzdálenosti (datové centrum EU LRIT) a Thetis) i z externích systémů (např. satelitního systému AIS) a tím podporovat integrované námořní služby. Vzniklo několik iniciativ týkajících se satelitního systému AIS, i ze strany členských států, což potvrzuje, že z přístupu k datům SAT-AIS plynou provozní výhody.
(7)
Systémy a aplikace hostované agenturou EMSA jsou schopné poskytnout úřadům členských států a subjektům Unie komplexní informace například o pozici lodí, nebezpečném nákladu, znečištění apod., ale také nabídnout podpůrné služby v oblastech, jako je pobřežní stráž, boj proti pirátství a vedení statistik, a to v souladu s přístupovými právy udělenými podle kontrolního dokumentu rozhraní a funkčnosti (IFCD), který byl zaveden a je spravován na základě článku 22a a přílohy III směrnice.
(8)
Řízení systému a jeho technologické zdokonalování se s členskými státy pravidelně projednává v rámci řídící skupiny na vysoké úrovni pro SafeSeaNet, která byla zřízena rozhodnutím Komise 2009/584/ES (2). Ve skupině se projednávají také provedená vylepšení, jejichž výsledkem je technická integrace různých systémů a aplikací, které byly vyvinuty. Díky těmto pokrokům a testování prostředí integrovaných námořních informací Evropskou agenturou pro námořní bezpečnost vznikly synergie, dokonalejší systémové prvky a služby.
(9)
Příloha III směrnice 2002/59/ES by proto měla být upravena tak, aby odrážela technický pokrok, kterého bylo dosaženo na základě zkušeností se systémem SafeSeaNet.
(10)
Příloha III směrnice o VTMIS, která se vztahuje na systém Unie pro výměnu informací na moři a odkazuje na další relevantní právní předpisy Unie, by měla být explicitnější a uvádět akty Unie, na jejichž základě se systém SafeSeaNet v současnosti používá, jako je směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/59/ES (3), směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/35/ES (4), směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/16/ES (5) a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2010/65/EU (6); s ohledem na uvedené právní akty může používání systému SafeSeaNet dále usnadnit výměnu a sdílení informací a mělo by ještě více ulehčit používání systému, integrovaného informačního systému a platformy, a zajistit tak konvergenci a interoperabilitu námořních systémů a aplikací, včetně kosmických technologií.
(11)
Vývoj zohledněný v této směrnici může hrát zásadní roli také při vývoji společného prostředí pro sdílení informací (CISE) v námořní oblasti, procesu založeném na dobrovolné spolupráci v rámci Evropské unie, jehož cílem je posílit a podporovat sdílení důležitých informací mezi orgány vykonávajícími námořní dohled.
(12)
Opatření stanovená touto směrnicí jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro námořní bezpečnost a zabránění znečištění z lodí (COSS),
PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
Příloha III směrnice 2002/59/ES se nahrazuje zněním přílohy této směrnice.
Článek 2
1. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 18. listopadu 2015. Jejich znění neprodleně sdělí Komisi.
Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
2. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
Článek 3
Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 4
Tato směrnice je určena členským státům.
V Bruselu dne 28. října 2014.
KOMISSION DIREKTIIVI 2014/100/EU,
annettu 28 päivänä lokakuuta 2014,
alusliikennettä koskevan yhteisön seuranta- ja tietojärjestelmän perustamisesta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/59/EY muuttamisesta
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
EUROOPAN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon alusliikennettä koskevan yhteisön seuranta- ja tietojärjestelmän perustamisesta sekä neuvoston asetuksen 93/75/ETY kumoamisesta 27 päivänä kesäkuuta 2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/59/EY (1) ja erityisesti sen 27 artiklan 2 kohdan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Eurooppalaisen merenkulkualan kilpailukykyä voidaan edistää resurssien tehokkaammalla käytöllä ja hyödyntämällä paremmin sähköisiä tietoja.
(2)
Tehokkuuden maksimointiin ja työn päällekkäisyyden välttämiseen liittyvistä syistä on tarpeen pyrkiä pitämään pohjana olemassa olevia kansallisia ja unionin järjestelmiä, teknisiä ratkaisuja ja standardointia. Näin voidaan myös hyödyntää järjestelmiin jo tehtyjä investointeja.
(3)
Direktiivin 2002/59/EY mukaisesti perustettu unionin merenkulun tiedonvaihtojärjestelmää (SafeSeaNet), paitsi parantaa meriturvallisuutta, satamien ja merenkulun turvatoimia, ympäristönsuojelua ja pilaantumisen torjuntavalmiutta myös mahdollistaa meriliikenteen ja merikuljetusten tehostamiseen tähtäävien lisätietojen vaihtamisen unionin lainsäädännön mukaisesti.
(4)
Kustannusten säästämiseksi, useiden ohjausryhmien luomisen välttämiseksi ja korkean tason ohjausryhmän kokemuksen hyödyntämiseksi järjestelmän hallinnointiperiaatteita ja tehtäviä olisi mukautettava kattamaan uusia aloja, jotka kuuluvat direktiivin soveltamisalaan.
(5)
Direktiivissä 2002/59/EY edellytetään, että jäsenvaltiot ja komissio tekevät yhteistyötä kehittääkseen ja päivittääkseen unionin merenkulun tiedonvaihtojärjestelmää niiden kokemusten pohjalta, joita on saatu järjestelmän toiminnasta, mahdollisuuksista ja toiminnoista, jotta järjestelmää voitaisiin tehostaa ottaen huomioon tieto- ja viestintäteknologioiden kehitys.
(6)
Kokemuksia on saatu ja tekniikkaa on kehitetty erityisesti sellaisen yhteentoimivan sähköisen tiedonvaihtojärjestelmän kehittämiseksi, joka pystyy yhdistämään SafeSeaNetin tietoja muista unionin valvonta- ja jäljitysjärjestelmistä (CleanSeaNet, Euroopan unionin alusten kaukotunnistusta ja seurantaa koskeva Euroopan unionin tietokeskus eli LRIT-tietokeskus ja Thetis) ja ulkoisista järjestelmistä (esim. satelliittivälitteiset AIS-kuvat) saatavien tietojen kanssa, mikä mahdollistaisi meripalvelujen paremman yhdentämisen. Muun muassa jäsenvaltioiden aloitteesta on käynnistetty useita alusten automaattiseen satelliittitunnistusjärjestelmään (AIS) liittyviä aloitteita, jotka ovat vahvistaneet satelliittivälitteisen AIS-datan saannin operatiiviset edut.
(7)
Euroopan meriturvallisuusvirasto ylläpitää järjestelmiä ja sovelluksia, jotka pystyvät tuottamaan jäsenvaltioiden viranomaisille ja unionin elimille kattavia tietoja esimerkiksi alusten sijainnista, vaarallisista lasteista ja saastumisesta sekä tarjoavat tukipalveluja tietyillä aloilla (muun muassa rannikkovartiostot, piratismin torjunta ja tilastot) direktiivin 22 a artiklan ja liitteen III mukaan perustetussa ja ylläpidetyssä rajapinnan ja toimintojen valvonta-asiakirjassa (Interface and Functionalities Control Document, IFCD) myönnettyjen käyttöoikeuksien mukaisesti.
(8)
Järjestelmän hallinnosta ja sen teknologisista parannuksista keskustellaan säännöllisesti jäsenvaltioiden kanssa SafeSeaNet-järjestelmän korkean tason ohjausryhmässä, joka on perustettu 31 päivänä heinäkuuta 2009 tehdyllä komission päätöksellä 2009/584/EY (2). Ryhmässä keskustellaan myös parannuksista, joita saadaan eri järjestelmien ja sovellusten teknisestä integroinnista. Nämä edistysaskeleet ja Euroopan meriturvallisuusviraston harjoittama yhdennettyjen merenkulkutietojen testaus ovat luoneet synergiaa ja parantaneet järjestelmien ominaisuuksia ja palveluja.
(9)
Sen vuoksi direktiivin 2002/59/EY liitettä III olisi mukautettava vastaamaan SafeSeaNet-järjestelmästä saatuun kokemukseen perustuvaa teknistä kehitystä.
(10)
VTMIS-direktiivin liitteen III, joka kattaa unionin merenkulun tiedonvaihtojärjestelmän ja jossa viitataan muuhun asiaa koskevaan unionin lainsäädäntöön, olisi oltava täsmällisempi, joten siinä olisi eriteltävä ne unionin säädökset, joiden osalta SafeSeaNet-järjestelmää nykyään käytetään, kuten Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2000/59/EY (3), Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2005/35/EY (4), Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2009/16/EY (5) ja Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2010/65/EU (6); mainittujen säädösten osalta SafeSeaNetin käytöllä voidaan helpottaa tietojen vaihtamista ja jakamista ja helpotettaneen edelleen järjestelmän, yhdennetyn tietojärjestelmän ja sellaisen foorumin käyttöä, jolla varmistetaan meriliikenteen järjestelmien ja sovellusten yhteensopivuus ja yhteentoimivuus, avaruusteknologia mukaan luettuna.
(11)
Tässä direktiivissä huomioon otettavalla kehityksellä voi olla keskeinen rooli, kun merialalle kehitetään merivalvontaa koskevaa yhteistä tietojenvaihtoympäristöä (CISE), joka on vapaaehtoinen ja yhteistyöhön perustuva prosessi Euroopan unionissa ja jolla pyritään edelleen tehostamaan ja edistämään asiaa koskevien tietojen vaihtoa merivalvontaviranomaisten välillä.
(12)
Tässä direktiivissä säädetyt toimenpiteet ovat meriturvallisuutta ja alusten aiheuttaman pilaantumisen ehkäisemistä käsittelevän komitean (COSS-komitean) lausunnon mukaiset,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN DIREKTIIVIN:
1 artikla
Korvataan direktiivin 2002/59/EY liite III tämän direktiivin liitteellä.
2 artikla
1. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään 18 päivänä marraskuuta 2015. Niiden on viipymättä toimitettava nämä säännökset kirjallisina komissiolle.
Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.
2. Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.
3 artikla
Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
4 artikla
Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.
Tehty Brysselissä 28 päivänä lokakuuta 2014.