ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY č. 258/2013/EU
ze dne 13. března 2013,
kterým se mění rozhodnutí č. 573/2007/ES, rozhodnutí č. 575/2007/ES a rozhodnutí Rady 2007/435/ES s cílem zvýšit míru spolufinancování ze strany Evropského uprchlického fondu, Evropského návratového fondu a Evropského fondu pro integraci státních příslušníků třetích zemí, pokud jde o některá ustanovení týkající se finančního řízení v souvislosti s některými členskými státy, jejichž finanční stabilita je postižena či ohrožena závažnými obtížemi
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 78 odst. 2 a čl. 79 odst. 2 a 4 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
v souladu s řádným legislativním postupem (1),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Rozhodnutím Evropského parlamentu a Rady č. 573/2007/ES (2) byl zřízen Evropský uprchlický fond, rozhodnutím Evropského parlamentu a Rady č. 575/2007/ES (3) byl zřízen Evropský návratový fond a rozhodnutím Rady 2007/435/ES (4) byl zřízen Evropský fond pro integraci státních příslušníků třetích zemí jako součásti obecného programu „Solidarita a řízení migračních toků“. Těmito rozhodnutími se stanoví různá míra spolufinancování ze strany Unie u opatření podpořených těmito fondy.
(2)
Nebývale závažná světová finanční krize a hospodářský útlum vážně poškodily hospodářský růst a finanční stabilitu a vyvolaly podstatné zhoršení finančních, hospodářských a sociálních podmínek v několika členských státech. Některé členské státy čelí vážným obtížím nebo jim takové obtíže hrozí, zejména pokud jde o jejich finanční a hospodářskou stabilitu, což vede nebo by mohlo vést ke zhoršení stavu jejich schodku a dluhu a ohrožuje hospodářský růst, přičemž tato negativní situace je ještě zesílena mezinárodním hospodářským a finančním prostředím.
(3)
Přestože již byla přijata řada významných opatření, která mají vyvážit negativní vlivy finanční krize, její dopad na reálnou ekonomiku, trh práce a společnost je pociťován v mnoha směrech. Tlak na vnitrostátní finanční zdroje vzrůstá, a proto by měly být cestou maximálního a optimálního využívání financování Unie urychleně podniknuty další kroky k jeho zmírnění.
(4)
Nařízení Rady (ES) č. 332/2002 ze dne 18. února 2002, kterým se zavádí systém střednědobé finanční pomoci platebním bilancím členských států (5), stanoví, že Rada může poskytnout střednědobou finanční pomoc, pokud je platební bilance členského státu, který nepřijal euro, v obtížích nebo jí takové obtíže vážně hrozí.
(5)
Rozhodnutím Rady 2009/459/ES ze dne 6. května 2009, kterým se Rumunsku poskytuje střednědobá finanční pomoc (6), byla Rumunsku taková finanční pomoc poskytnuta.
(6)
Rada v souladu se závěry Rady ve složení pro hospodářské a finanční věci ze dne 9. a 10. května 2010 přijala komplexní balíček opatření, včetně nařízení Rady (EU) č. 407/2010 ze dne 11. května 2010 o zavedení evropského mechanismu finanční stabilizace (7), a dne 7. června 2010 byl členskými státy eurozóny zřízen Evropský nástroj finanční stability s cílem poskytovat finanční podporu členským státům eurozóny, které čelí obtížím způsobeným výjimečnými okolnostmi, na něž neměly vliv, k zajištění finanční stability eurozóny jako celku i jejích členských států.
(7)
Prováděcími rozhodnutími Rady 2011/77/EU (8) a 2011/344/EU (9) poskytla Unie finanční pomoc Irsku a Portugalsku z evropského mechanismu finanční stabilizace. Tyto země taktéž obdržely prostředky z Evropského nástroje finanční stability.
(8)
Dohoda mezi věřiteli a dohoda o mechanismu úvěrů ve prospěch Řecka ze dne 8. května 2010 vstoupily v platnost dne 11. května 2010 jakožto první program finanční pomoci Řecku. Dne 12. března 2012 ministři financí členských států eurozóny přerušili tento první program a schválili druhý program finanční pomoci Řecku. Bylo rozhodnuto o tom, že druhý program bude financován prostřednictvím Evropského nástroje finanční stability, který zároveň vyplatí zbývající částku, kterou měla eurozóna přispět v rámci prvního programu.
(9)
Dne 2. února 2012 podepsali ministři financí členských států eurozóny Smlouvu o založení Evropského mechanismu stability. Uvedená smlouva navazuje na rozhodnutí Evropské rady 2011/199/EU ze dne 25. března 2011, kterým se mění článek 136 Smlouvy o fungování Evropské unie, pokud jde o mechanismus stability pro členské státy, jejichž měnou je euro (10). Podle uvedené smlouvy se Evropský mechanismus stability stal po vstupu v platnost dne 8. října 2012 primárním poskytovatelem finanční pomoci členským státům eurozóny. Toto rozhodnutí by tedy mělo vzít Evropský mechanismus stability v potaz.
(10)
Evropská rada uvítala v závěrech ze dne 23. a 24. června 2011 záměr Komise posílit součinnost mezi úvěrovým programem pro Řecko a fondy Unie a podpořila snahy zaměřené na zvýšení schopnosti Řecka využívat prostředků z fondů Unie, aby se zaměřením pozornosti na zvyšování konkurenceschopnosti a vytváření pracovních míst podpořily růst a zaměstnanost. Evropská Rada také uvítala a podpořila souhrnný program technické pomoci Řecku, na jehož přípravě se podílí Komise spolu s členskými státy. Změny rozhodnutí č. 573/2007/ES, rozhodnutí č. 575/2007/ES a rozhodnutí Rady 2007/435/ES stanovené v tomto rozhodnutí přispějí k posílení uvedené součinnosti.
(11)
Vzhledem k výjimečným okolnostem bylo nařízení Rady (EU) č. 1083/2006/EU ze dne 11. července 2006 o obecných ustanoveních o Evropském fondu pro regionální rozvoj, Evropském sociálním fondu a Fondu soudržnosti (11) změněno nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1311/2011 (12) s cílem umožnit zvýšení míry spolufinancování uplatňovaného v rámci strukturálních fondů a Fondu soudržnosti pro ty členské státy, jejichž finanční stabilita je postižena závažnými obtížemi. Podobný přístup byl přijat vůči těmto členským státům v rámci Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1312/2011 ze dne 19. prosince 2011, kterým se mění nařízení Rady (ES) č. 1698/2005, pokud jde o některá ustanovení týkající se finančního řízení pro některé členské státy, jejichž finanční stabilita je postižena či ohrožena závažnými obtížemi (13) a v rámci Evropského rybářského fondu podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 387/2012 ze dne 19. dubna 2012, kterým se mění nařízení Rady (ES) č. 1198/2006, pokud jde o některá ustanovení týkající se finančního řízení pro některé členské státy, jejichž finanční stabilita je postižena či ohrožena závažnými obtížemi (14). Uvedené členské státy by měly být podpořeny i v rámci čtyř fondů ustavených jako součásti obecného programu „Solidarita a řízení migračních toků“, jmenovitě Fondu pro vnější hranice, Evropského návratového fondu, Evropského uprchlického fondu a Evropského fondu pro integraci státních příslušníků třetích zemí (dále jen „fondy“) pro období 2007-2013.
(12)
Fondy představují klíčový nástroj pro pomoc členským státům v řešení významných problémů v oblasti migrace, azylu a vnějších hranic, jako jsou například vývoj komplexní přistěhovalecké politiky Unie za účelem zvýšení konkurenceschopnosti a sociální soudržnosti Unie a dále vytvoření společného evropského azylového systému.
(13)
V zájmu zjednodušení řízení financování ze strany Unie v oblasti migrace, azylu a vnějších hranic a zlepšení dostupnosti prostředků pro členské státy za účelem provádění jejich ročních programů v rámci fondů je nezbytné, dočasně a aniž by bylo dotčeno programové období 2014-2020, zajistit zvýšení míry spolufinancování ze strany Unie v rámci fondů o částku, která bude odpovídat 20 procentním bodům nad současnou míru spolufinancování, a to ve vztahu k těm členským státům, jejichž finanční stabilita je postižena závažnými obtížemi. To znamená, že roční vnitrostátní příděl prostředků z fondů zůstane v souladu se základními akty nezměněn, přičemž vnitrostátní spolufinancování bude odpovídajícím způsobem sníženo. Probíhající roční programy bude zapotřebí přepracovat, aby se zohlednily změny, které vychází z uplatnění zvýšené míry spolufinancování ze strany Unie.
(14)
Členský stát, který má v úmyslu využít zvýšené míry spolufinancování, by měl Komisi poskytnout písemné stanovisko spolu se svým návrhem ročního programu, nebo návrhem přepracovaného ročního programu. V tomto svém stanovisku by měl dotyčný členský stát uvést odkaz na příslušné rozhodnutí Rady a nebo jakékoli jiné příslušné rozhodnutí, které jej činí způsobilým pro využívání zvýšené míry spolufinancování ze strany Unie.
(15)
Dosud nevídaná krize ovlivňující mezinárodní finanční trhy a způsobující hospodářský útlum vážně poškodila finanční stabilitu několika členských států. Vzhledem k tomu, že je nutná rychlá reakce v zájmu prevence negativních dopadů na celé hospodářství, mělo by toto rozhodnutí vstoupit v platnost co nejdříve.
(16)
Rozhodnutí č. 573/2007/ES, rozhodnutí č. 575/2007/ES a rozhodnutí Rady 2007/435/ES by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna.
(17)
V souladu s článkem 3 Protokolu (č. 21) o postavení Spojeného království a Irska s ohledem na prostor svobody, bezpečnosti a práva, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie, oznámily tyto členské státy své přání účastnit se přijímání a používání tohoto rozhodnutí.
(18)
V souladu s články 1 a 2 Protokolu (č. 22) o postavení Dánska, připojeného ke Smlouvě o Evropské unii a ke Smlouvě o fungování Evropské unie, se Dánsko neúčastní přijímání tohoto rozhodnutí a toto rozhodnutí pro ně není závazné ani použitelné,
PŘIJALY TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Změny rozhodnutí č. 573/2007/ES
Rozhodnutí č. 573/2007/ES se mění takto:
1)
V článku 14 se odstavec 4 nahrazuje tímto:
„4. Příspěvek Unie na podporované projekty, pokud jde o akce prováděné v členských státech podle článku 3, nepřesáhne 50 % celkových nákladů na konkrétní akci.
Tento příspěvek se v případě projektů, které řeší konkrétní priority uvedené ve strategických pokynech zmíněných v článku 17, může zvýšit na 75 %.
V členských státech, na něž se vztahuje Fond soudržnosti, se příspěvek Unie zvyšuje na 75 %.
Příspěvek Unie může být v členském státě zvýšen o 20 procentních bodů, jestliže tento členský stát v okamžiku předložení svého návrhu ročního programu podle s čl. 20 odst. 3 tohoto rozhodnutí, nebo návrhu přepracovaného ročního programu podle článku 23 rozhodnutí Komise 2008/22/ES (15) splňuje jednu z těchto podmínek:
a)
je mu dána k dispozici střednědobá finanční pomoc v souladu s nařízením Rady (ES) č. 332/2002 (16);
b)
je mu poskytnuta finanční pomoc v souladu s nařízením Rady (EU) č. 407/2010 (17), nebo je mu finanční pomoc poskytnuta jinými členskými státy eurozóny před 13. květnem 2010; nebo
c)
je mu poskytnuta finanční pomoc v souladu s mezivládní dohodou, kterou se zřizuje Evropský nástroj finanční stability, nebo Smlouvou o založení Evropského mechanismu stability.
Dotyčný členský stát předloží Komisi písemné stanovisko spolu se svým návrhem ročního programu, nebo návrhem přepracovaného ročního programu, a potvrdí tak, že splňuje jednu z podmínek uvedených ve čtvrtém pododstavci v písmenu a), b) nebo c).
Projekt spolufinancovaný se zvýšenou mírou může nadále v tomto režimu spolufinancování setrvat nezávisle na tom, zda je v průběhu provádění souvisejícího ročního programu stále plněna jedna z podmínek uvedená ve čtvrtém pododstavci v písmenu a), b) nebo c).
2)
V článku 21 se odstavec 3 nahrazuje tímto:
„3. Finanční pomoc z fondu na mimořádná opatření podle článku 5 je omezena na dobu šesti měsíců a nepřesáhne 80 % nákladů každého opatření.
Finanční pomoc může být v členském státě zvýšena o 20 procentních bodů, jestliže tento členský stát v okamžiku podání žádosti o mimořádná opatření uvedená v odstavci 2 tohoto článku nebo v okamžiku předložení svého návrhu přepracovaného ročního programu v souladu s článkem 23 rozhodnutí 2008/22/ES splňuje jednu z podmínek uvedených v čl. 14 odst. 4 ve čtvrtém pododstavci v písmenu a), b) nebo c) tohoto rozhodnutí.
Dotyčný členský stát předloží Komisi písemné stanovisko spolu se svou žádostí o mimořádná opatření nebo svým návrhem přepracovaného ročního programu, a potvrdí tak, že splňuje jednu z podmínek uvedených v čl. 14 odst. 4 ve čtvrtém pododstavci v písmenu a), b) nebo c).
Projekt spolufinancovaný se zvýšenou mírou může nadále v tomto režimu spolufinancování setrvat nezávisle na tom, zda je v průběhu provádění souvisejících mimořádných opatření stále splněna jedna z podmínek uvedených v čl. 14 odst. 4 ve čtvrtém pododstavci v písmenu a), b) nebo c).“
Článek 2
Změny rozhodnutí č. 575/2007/ES
V článku 15 rozhodnutí č. 575/2007/ES se odstavec 4 nahrazuje tímto:
„4. Příspěvek Unie na podporované projekty, pokud jde o akce prováděné v členských státech podle článku 3, nepřesáhne 50 % celkových nákladů na konkrétní akci.
Tento příspěvek se v případě projektů, které řeší konkrétní priority uvedené ve strategických pokynech zmíněných v článku 18, může zvýšit na 75 %.
V členských státech, na něž se vztahuje Fond soudržnosti, se příspěvek Unie zvyšuje na 75 %.
Příspěvek Unie může být v členském státě zvýšen o 20 procentních bodů, jestliže tento členský stát v okamžiku předložení svého návrhu ročního programu podle s čl. 21 odst. 3 tohoto rozhodnutí, nebo svého návrhu přepracovaného ročního programu podle článku 23 rozhodnutí Komise 2008/458/ES (18) splňuje jednu z následujících podmínek:
a)
je mu dána k dispozici střednědobá finanční pomoc v souladu s nařízením Rady (ES) č. 332/2002 (19);
b)
je mu poskytnuta finanční pomoc v souladu s nařízením Rady (EU) č. 407/2010 (20), nebo je mu finanční pomoc poskytnuta jinými členskými státy eurozóny před 13. květnem 2010; nebo
c)
je mu poskytnuta finanční pomoc v souladu s mezivládní dohodou, kterou se zřizuje Evropský nástroj finanční stability, nebo Smlouvou o založení Evropského mechanismu stability.
Dotyčný členský stát předloží Komisi písemné stanovisko spolu se svým návrhem ročního programu, nebo návrhem přepracovaného ročního programu, a potvrdí tak, že splňuje jednu z podmínek uvedených ve čtvrtém pododstavci v písmenu a), b) nebo c).
Projekt spolufinancovaný se zvýšenou mírou může nadále v tomto režimu spolufinancování setrvat nezávisle na tom, zda je v průběhu provádění souvisejícího ročního programu stále splněna jedna z podmínek uvedená ve čtvrtém pododstavci v písmenu a), b) nebo c).
Článek 3
Změny rozhodnutí 2007/435/ES
V článku 13 rozhodnutí 2007/435/ES se odstavec 4 nahrazuje tímto:
„4. Příspěvek Unie na podporované projekty, pokud jde o akce prováděné v členských státech podle článku 4, nepřesáhne 50 % celkových nákladů na konkrétní akci.
Tento příspěvek se v případě projektů, které řeší konkrétní priority uvedené ve strategických pokynech zmíněných v článku 16, může zvýšit na 75 %.
V členských státech, na něž se vztahuje Fond soudržnosti, se příspěvek Unie zvyšuje na 75 %.
Příspěvek Unie může být v členském státě zvýšen o 20 procentních bodů, jestliže tento členský stát v okamžiku předložení svého návrhu ročního programu podle s čl. 19 odst. 3 tohoto rozhodnutí, nebo svého návrhu přepracovaného ročního programu podle článku 23 rozhodnutí Komise 2008/457/ES (21) splňuje jednu z následujících podmínek:
a)
je mu dána k dispozici střednědobá finanční pomoc v souladu s nařízením Rady (ES) č. 332/2002 (22);
b)
je mu poskytnuta finanční pomoc v souladu s nařízením Rady (EU) č. 407/2010 (23), nebo je mu finanční pomoc poskytnuta jinými členskými státy eurozóny před 13. květnem 2010; nebo
c)
je mu poskytnuta finanční pomoc v souladu s mezivládní dohodou, kterou se zřizuje Evropský nástroj finanční stability, nebo Smlouvou o založení Evropského mechanismu stability.
Dotyčný členský stát předloží Komisi písemné stanovisko spolu se svým návrhem ročního programu, nebo návrhem přepracovaného ročního programu, a potvrdí tak, že splňuje jednu z podmínek uvedených ve čtvrtém pododstavci v písmenu a), b) nebo c).
Projekt spolufinancovaný se zvýšenou mírou může nadále v tomto režimu spolufinancování setrvat nezávisle na tom, zda je v průběhu provádění souvisejícího ročního programu stále splněna jedna z podmínek uvedená ve čtvrtém pododstavci v písmenu a), b) nebo c).
Článek 4
Vstup v platnost
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 5
Určení
Toto rozhodnutí je určeno členským státům v souladu se Smlouvami.
Ve Štrasburku dne 13. března 2013.
EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON PÄÄTÖS N:o 258/2013/EU,
annettu 13 päivänä maaliskuuta 2013,
Euroopan parlamentin ja neuvoston päätösten N:o 573/2007/EY ja N:o 575/2007/EY sekä neuvoston päätöksen 2007/435/EY muuttamisesta Euroopan pakolaisrahaston, Euroopan paluurahaston ja kolmansien maiden kansalaisten kotouttamista varten perustetun eurooppalaisen rahaston yhteisrahoitusosuuden korottamiseksi tiettyjen varainhoitoa koskevien säännösten osalta, joita sovelletaan rahoitusvakautensa kanssa vakavissa vaikeuksissa oleviin tai tällaisten vaikeuksien uhan alaisiin jäsenvaltioihin
EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka
ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 78 artiklan 2 kohdan sekä 79 artiklan 2 ja 4 kohdan,
ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
sen jälkeen kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille,
noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä (1),
sekä katsovat seuraavaa:
(1)
Osana yhteisvastuuta ja maahanmuuttovirtojen hallintaa koskevaa yleisohjelmaa Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksellä N:o 573/2007/EY (2) perustettiin Euroopan pakolaisrahasto, Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksellä N:o 575/2007/EY (3) perustettiin Euroopan paluurahasto ja neuvoston päätöksellä 2007/435/EY (4) perustettiin eurooppalainen rahasto kolmansien maiden kansalaisten kotouttamista varten. Näissä päätöksissä säädetään unionin yhteisrahoitusosuuksista rahastoista tuettaville toimille.
(2)
Ennennäkemätön maailmanlaajuinen finanssikriisi ja talouden laskusuhdanne ovat vahingoittaneet vakavalla tavalla talouskasvua ja rahoitusvakautta sekä heikentäneet huomattavasti useiden jäsenvaltioiden rahoituksellisia, taloudellisia ja sosiaalisia olosuhteita. Joillakin jäsenvaltioilla on tai uhkaa olla erityisesti rahoitusvakauteen ja talouden vakauteen liittyviä vakavia vaikeuksia, mikä on kasvattanut tai voi kasvattaa niiden talouksien alijäämää ja velkaantuneisuutta ja on uhka kansainvälisen talous- ja rahoitustilanteen valmiiksi heikentämälle talouskasvulle.
(3)
Vaikka kriisin kielteisten vaikutusten korjaamiseksi on jo toteutettu merkittäviä toimia, finanssikriisin vaikutukset näkyvät reaalitaloudessa, työmarkkinoilla ja koko yhteiskunnassa. Kansallisiin rahoitusvaroihin kohdistuu entistä enemmän paineita, joiden lievittämiseksi olisi toteutettava nopeasti lisätoimenpiteitä käyttämällä unionin rahoitusta mahdollisimman laajasti ja tehokkaasti.
(4)
Järjestelystä keskipitkän ajan rahoitustuen myöntämiseksi jäsenvaltioiden maksutaseille 18 päivänä helmikuuta 2002 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 332/2002 (5) mukaan neuvosto voi myöntää keskipitkän ajan rahoitustukea jäsenvaltiolle, joka ei ole ottanut euroa käyttöön ja jolla on maksutasetta koskevia vaikeuksia tai jota tällaiset vaikeudet vakavasti uhkaavat.
(5)
Romanialle myönnettiin tällaista rahoitustukea yhteisön keskipitkän ajan rahoitustuen myöntämisestä Romanialle 6 päivänä toukokuuta 2009 tehdyllä neuvoston päätöksellä 2009/459/EY (6).
(6)
Ecofin-neuvoston 9-10 päivänä toukokuuta 2010 antamien päätelmien mukaisesti neuvosto hyväksyi 11 päivänä toukokuuta 2010 kattavan toimenpidepaketin, johon kuuluvat Euroopan rahoituksenvakautusmekanismin perustamisesta annettu neuvoston asetus (EU) N:o 407/2010 (7) ja Euroopan rahoitusvakausväline, joka perustettiin euroalueen jäsenvaltioiden toimesta 7 päivänä kesäkuuta 2010, jotta voitaisiin antaa rahoitustukea euroalueen jäsenvaltioille, joille on aiheutunut vaikeuksia poikkeuksellisista olosuhteista, joihin ne eivät voi vaikuttaa, ja näin turvata rahoitusvakaus koko euroalueella ja sen jäsenvaltioissa.
(7)
Irlannille myönnettiin rahoitustukea Euroopan rahoituksenvakautusmekanismista neuvoston täytäntöönpanopäätöksellä 2011/77/EU (8) ja Portugalille neuvoston täytäntöönpanopäätöksellä 2011/344/EU (9). Ne ovat saaneet varoja myös Euroopan rahoitusvakausvälineestä.
(8)
Kreikan kanssa tehtiin 8 päivänä toukokuuta 2010 lainanantajien välinen sopimus ja lainajärjestelysopimus, jotka tulivat voimaan 11 päivänä toukokuuta 2010 muodostaen ensimmäisen Kreikkaa koskevan rahoitustukiohjelman. Euroalueen jäsenvaltioiden valtiovarainministerit keskeyttivät 12 päivänä maaliskuuta 2012 tämän ensimmäisen rahoitustukiohjelman ja hyväksyivät Kreikalle toisen rahoitustukiohjelman. Päätettiin, että toinen ohjelma rahoitettaisiin Euroopan rahoitusvakausvälineellä, jonka varoista maksettaisiin myös ensimmäisestä ohjelmasta euroalueen maksettavaksi jäänyt rahamäärä.
(9)
Euroalueen jäsenvaltioiden valtiovarainministerit allekirjoittivat 2 päivänä helmikuuta 2012 sopimuksen Euroopan vakausmekanismin perustamisesta. Kyseinen sopimus on jatkoa Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 136 artiklan muuttamisesta niitä jäsenvaltioita koskevaa vakausmekanismia varten, joiden rahayksikkö on euro, 25 päivänä maaliskuuta 2011 annetulle Eurooppa-neuvoston päätökselle 2011/199/EU (10). Kyseisen sopimuksen mukaan Euroopan vakausmekanismi on euroalueen jäsenvaltioiden ensisijainen rahoitustuen lähde sen voimaantulosta alkaen eli 8 päivästä lokakuuta 2012. Näin ollen tässä päätöksessä olisi otettava Euroopan vakausmekanismi huomioon.
(10)
Eurooppa-neuvosto suhtautui 23 ja 24 päivänä kesäkuuta 2011 antamissaan päätelmissä myönteisesti komission aikomukseen tehostaa Kreikan lainaohjelman ja unionin varojen välistä synergiaa ja tuki pyrkimyksiä parantaa Kreikan valmiuksia käyttää unionin varoja kasvun ja työllisyyden lisäämiseen siirtämällä painopistettä uudelleen kilpailukyvyn parantamiseen ja uusien työpaikkojen luomiseen. Se piti myönteisenä ja tuki myös sitä, että komissio valmistelee yhdessä jäsenvaltioiden kanssa Kreikalle annettavaa teknistä apua koskevan kokonaisvaltaisen ohjelman. Tässä päätöksessä säädetyt, päätöksiin N:o 573/2007/EY ja N:o 575/2007/EY ja päätökseen 2007/435/EY tehtävät muutokset tukevat pyrkimyksiä tehostaa synergiaa.
(11)
Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa ja koheesiorahastoa koskevista yleisistä säännöksistä 11 päivänä heinäkuuta 2006 annettua neuvoston asetusta (EY) N:o 1083/2006 (11) muutettiin poikkeuksellisten olosuhteiden vuoksi Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) N:o 1311/2011 (12), jotta rakennerahastojen ja koheesiorahaston puitteissa sovellettavaa yhteisrahoitusosuutta voitaisiin nostaa sellaisten jäsenvaltioiden osalta, joilla on vakavia rahoitusvakauteen liittyviä vaikeuksia. Näiden jäsenvaltioiden osalta hyväksyttiin vastaava lähestymistapa Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahaston puitteissa neuvoston asetuksen (EY) N:o 1698/2005 muuttamisesta tiettyjen rahoitusvakautensa osalta vakavissa vaikeuksissa olevien tai vakavien vaikeuksien uhasta kärsivien jäsenvaltioiden varainhoitoa koskevien tiettyjen säännösten osalta 19 päivänä joulukuuta 2011 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) N:o 1312/2011 (13), ja Euroopan kalatalousrahaston puitteissa Euroopan kalatalousrahastosta annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1198/2006 muuttamisesta eräiden rahoitusvakautensa osalta vakavissa vaikeuksissa olevien tai vakavien vaikeuksien uhasta kärsivien jäsenvaltioiden varainhoitoa koskevien tiettyjen säännösten osalta 19 päivänä huhtikuuta 2012 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) N:o 387/2012 (14). Näitä jäsenvaltioita olisi tuettava myös osana yhteisvastuuta ja maahanmuuttovirtojen hallintaa koskevaa yleisohjelmaa vuosiksi 2007-2013 perustettujen neljän rahaston, eli ulkorajarahaston, Euroopan paluurahaston, Euroopan pakolaisrahaston ja eurooppalaisen rahaston kolmansien maiden kansalaisten kotouttamista varten, jäljempänä ’rahastot’, puitteissa.
(12)
Rahastot ovat keskeisiä välineitä, kun jäsenvaltioita autetaan vastaamaan maahanmuutto-, turvapaikka- ja ulkoraja-asioita koskeviin merkittäviin haasteisiin kuten unionin kokonaisvaltaisen maahanmuuttopolitiikan kehittämiseen niin, että parannetaan unionin kilpailukykyä ja sosiaalista yhteenkuuluvuutta, ja Euroopan yhteisen turvapaikkajärjestelmän luomiseen.
(13)
Jotta Euroopan unionin rahoituksen hallinnointi maahanmuutto-, turvapaikka- ja ulkoraja-asioissa olisi helpompaa ja jotta kyseistä rahoitusta olisi paremmin saatavilla rahastojen puitteissa sovittujen jäsenvaltioiden vuotuisten ohjelmien täytäntöönpanoon, unionin yhteisrahoitusosuutta rahastoista on, väliaikaisesti ja vuosien 2014-2020 ohjelmakauteen puuttumatta, syytä korottaa vakavista rahoitusvakausvaikeuksista kärsivien jäsenvaltioiden osalta määrällä, joka ylittää tällä hetkellä sovellettavat yhteisrahoitusosuudet 20 prosenttiyksiköllä. Tämä tarkoittaa, että rahastojen vuosittainen perussäädösten mukainen kansallinen määräraha säilyy muuttumattomana, mutta kansallista yhteisrahoitusosuutta pienennetään vastaavasti. Käynnissä olevia vuotuisia ohjelmia on tarkistettava unionin korotetun yhteisrahoitusosuuden soveltamisesta johtuvien muutosten huomioon ottamiseksi.
(14)
Jäsenvaltion, joka haluaa hyötyä korotetusta yhteisrahoitusosuudesta, olisi toimitettava komissiolle vuotuisen ohjelmansa luonnoksen tai tarkistetun luonnoksen mukana kirjallinen lausunto. Lausunnossaan kyseisen jäsenvaltion olisi viitattava asianomaiseen neuvoston päätökseen tai muuhun päätökseen, jonka nojalla se on oikeutettu unionin korotettuun yhteisrahoitusosuuteen.
(15)
Kansainvälisiin rahoitusmarkkinoihin vaikuttava ennennäkemätön kriisi ja talouden laskusuhdanne ovat vahingoittaneet vakavasti usean jäsenvaltion rahoitusvakautta. Koska koko talouteen kohdistuvien vaikutusten torjumiseksi on ryhdyttävä nopeasti toimiin, tämän päätöksen olisi tultava voimaan mahdollisimman pian.
(16)
Päätöksiä N:o 573/2007/EY, N:o 575/2007/EY ja 2007/435/EY olisi näin ollen muutettava.
(17)
Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen liitetyssä, Yhdistyneen kuningaskunnan ja Irlannin asemasta vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alueen osalta tehdyssä pöytäkirjassa N:o 21 olevan 3 artiklan mukaisesti nämä jäsenvaltiot ovat ilmoittaneet haluavansa osallistua tämän päätöksen hyväksymiseen ja soveltamiseen.
(18)
Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen liitetyn, Tanskan asemasta tehdyssä pöytäkirjassa N:o 22 olevan 1 ja 2 artiklan mukaisesti Tanska ei osallistu tämän päätöksen hyväksymiseen, päätös ei sido Tanskaa eikä sitä sovelleta Tanskaan,
OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
Muutokset päätökseen N:o 573/2007/EY
Muutetaan päätös N:o 573/2007/EY seuraavasti:
1)
Korvataan 14 artiklan 4 kohta seuraavasti:
”4. Unionin rahoitusosuus 3 artiklassa tarkoitettujen jäsenvaltioissa toteutettavien hankkeiden osalta voi olla enintään 50 prosenttia yksittäisen toimen kokonaiskustannuksista.
Unionin rahoitusosuus voidaan korottaa 75 prosenttiin, jos hankkeet koskevat 17 artiklassa tarkoitetuissa strategisissa suuntaviivoissa määriteltyjä painopisteitä.
Unionin rahoitusosuus korotetaan 75 prosenttiin koheesiorahastosta tukea saavissa jäsenvaltioissa.
Unionin rahoitusosuutta voidaan korottaa 20 prosenttiyksikköä jäsenvaltion osalta edellyttäen, että se täyttää yhden seuraavista ehdoista toimittaessaan vuosittaisen ohjelman luonnoksen tämän päätöksen 20 artiklan 3 kohdan mukaisesti tai vuosittaisen ohjelman tarkistetun luonnoksen komission päätöksen 2008/22/EY (15) 23 artiklan mukaisesti:
a)
sen saataville on asetettu keskipitkän ajan rahoitustukea neuvoston asetuksen (EY) N:o 332/2002 (16) mukaisesti;
b)
sen saataville on asetettu rahoitustukea neuvoston asetuksen (EU) N:o 407/2010 (17) mukaisesti tai euroalueen toiset jäsenvaltiot ovat asettaneet sen saataville rahoitustukea ennen 13 päivää toukokuuta 2010; tai
c)
sen saataville on asetettu rahoitustukea Euroopan rahoitusvakausvälineen perustamisesta tehdyn hallitustenvälisen sopimuksen tai Euroopan vakausmekanismin perustamisesta tehdyn sopimuksen mukaisesti.
Asianomaisen jäsenvaltion on toimitettava komissiolle vuosittaisen ohjelmansa luonnoksen tai tarkistetun luonnoksen mukana kirjallinen lausunto, jossa se vahvistaa täyttävänsä jonkin neljännen alakohdan a, b tai c alakohdassa tarkoitetuista ehdoista.
Hankkeen yhteisrahoitusta voidaan jatkaa korotetulla tasolla riippumatta siitä, täyttyykö mikään neljännen alakohdan a, b tai c alakohdassa tarkoitetuista ehdoista vielä kyseisen vuosittaisen ohjelman täytäntöönpanon aikana.
2)
Korvataan 21 artiklan 3 kohta seuraavasti:
”3. Rahastosta voidaan myöntää rahoitustukea 5 artiklassa tarkoitettuihin hätätoimenpiteisiin enintään kuuden kuukauden ajan, ja tuki voi olla enintään 80 prosenttia kunkin toimenpiteen kustannuksista.
Rahoitustukea voidaan korottaa 20 prosenttiyksikköä jäsenvaltion osalta edellyttäen, että se täyttää jonkin tämän päätöksen 14 artiklan 4 kohdan neljännen alakohdan a, b tai c alakohdassa tarkoitetuista ehdoista siinä vaiheessa, kun se toimittaa tämän artiklan 2 kohdassa tarkoitetun hätätoimenpiteitä koskevan hakemuksen tai esittää päätöksen 2008/22/EY 23 artiklan mukaisesti vuosittaisen ohjelmansa tarkistetun luonnoksen.
Asianomaisen jäsenvaltion on toimitettava komissiolle hätätoimenpiteitä koskevan hakemuksen tai vuosittaisen ohjelmansa tarkistetun luonnoksen mukana kirjallinen lausunto, jossa se vahvistaa täyttävänsä jonkin 14 artiklan 4 kohdan neljännen alakohdan a, b tai c alakohdassa tarkoitetuista ehdoista.
Hankkeen yhteisrahoitusta voidaan jatkaa korotetulla tasolla riippumatta siitä, täyttyykö mikään 14 artiklan 4 kohdan neljännen alakohdan a, b tai c alakohdassa tarkoitetuista ehdoista vielä kyseisten hätätoimenpiteiden täytäntöönpanon aikana.”
2 artikla
Muutokset päätökseen N:o 575/2007/EY
Korvataan päätöksen N:o 575/2007/EY 15 artiklan 4 kohta seuraavasti:
”4. Unionin rahoitusosuus 3 artiklassa tarkoitettujen jäsenvaltioissa toteutettavien hankkeiden osalta voi olla enintään 50 prosenttia yksittäisen toimen kokonaiskustannuksista.
Unionin rahoitusosuus voidaan korottaa 75 prosenttiin, jos hankkeet koskevat 18 artiklassa tarkoitetuissa strategisissa suuntaviivoissa määriteltyjä painopisteitä.
Unionin rahoitusosuus korotetaan 75 prosenttiin koheesiorahastosta tukea saavissa jäsenvaltioissa.
Unionin rahoitusosuutta voidaan korottaa 20 prosenttiyksikköä jäsenvaltion osalta edellyttäen, että se täyttää yhden seuraavista ehdoista toimittaessaan vuosittaisen ohjelman luonnoksen tämän päätöksen 21 artiklan 3 kohdan mukaisesti tai vuosittaisen ohjelman tarkistetun luonnoksen komission päätöksen 2008/458/EY (18) 23 artiklan mukaisesti:
a)
sen saataville on asetettu keskipitkän ajan rahoitustukea neuvoston asetuksen (EY) N:o 332/2002 (19) mukaisesti;
b)
sen saataville on asetettu rahoitustukea neuvoston asetuksen (EU) N:o 407/2010 (20) mukaisesti tai euroalueen toiset jäsenvaltiot ovat asettaneet sen saataville rahoitustukea ennen 13 päivää toukokuuta 2010; tai
c)
sen saataville on asetettu rahoitustukea Euroopan rahoitusvakausvälineen perustamisesta tehdyn hallitustenvälisen sopimuksen tai Euroopan vakausmekanismin perustamisesta tehdyn sopimuksen mukaisesti.
Asianomaisen jäsenvaltion on toimitettava komissiolle vuosittaisen ohjelmansa luonnoksen tai tarkistetun luonnoksen mukana kirjallinen lausunto, jossa se vahvistaa täyttävänsä jonkin neljännen alakohdan a, b tai c alakohdassa tarkoitetuista ehdoista.
Hankkeen yhteisrahoitusta voidaan jatkaa korotetulla tasolla riippumatta siitä, täyttyykö mikään neljännen alakohdan a, b tai c alakohdassa tarkoitetuista ehdoista vielä kyseisen vuosittaisen ohjelman täytäntöönpanon aikana.
3 artikla
Muutokset päätökseen 2007/435/EY
Korvataan päätöksen 2007/435/EY 13 artiklan 4 kohta seuraavasti:
”4. Unionin rahoitusosuus 4 artiklassa tarkoitettujen jäsenvaltioissa toteutettavien hankkeiden osalta voi olla enintään 50 prosenttia yksittäisen toimen kokonaiskustannuksista.
Unionin rahoitusosuus voidaan korottaa 75 prosenttiin, jos hankkeet koskevat 16 artiklassa tarkoitetuissa strategisissa suuntaviivoissa määriteltyjä painopisteitä.
Unionin rahoitusosuus korotetaan 75 prosenttiin koheesiorahastosta tukea saavissa jäsenvaltioissa.
Unionin rahoitusosuutta voidaan korottaa 20 prosenttiyksikköä jäsenvaltion osalta edellyttäen, että se täyttää yhden seuraavista ehdoista toimittaessaan vuosittaisen ohjelman luonnoksen tämän päätöksen 19 artiklan 3 kohdan mukaisesti tai vuosittaisen ohjelman tarkistetun luonnoksen komission päätöksen 2008/457/EY (21) 23 artiklan mukaisesti:
a)
sen saataville on asetettu keskipitkän ajan rahoitustukea neuvoston asetuksen (EY) N:o 332/2002 (22) mukaisesti;
b)
sen saataville on asetettu rahoitustukea neuvoston asetuksen (EU) N:o 407/2010 (23) mukaisesti tai euroalueen toiset jäsenvaltiot ovat asettaneet sen saataville rahoitustukea ennen 13 päivää toukokuuta 2010; tai
c)
sen saataville on asetettu rahoitustukea Euroopan rahoitusvakausvälineen perustamisesta tehdyn hallitustenvälisen sopimuksen tai Euroopan vakausmekanismin perustamisesta tehdyn sopimuksen mukaisesti.
Asianomaisen jäsenvaltion on toimitettava komissiolle vuosittaisen ohjelmansa luonnoksen tai tarkistetun luonnoksen mukana kirjallinen lausunto, jossa se vahvistaa täyttävänsä jonkin neljännen alakohdan a, b tai c alakohdassa tarkoitetuista ehdoista.
Hankkeen yhteisrahoitusta voidaan jatkaa korotetulla tasolla riippumatta siitä, täyttyykö mikään neljännen alakohdan a, b tai c alakohdassa tarkoitetuista ehdoista vielä kyseisen vuosittaisen ohjelman täytäntöönpanon aikana.
4 artikla
Voimaantulo
Tämä päätös tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
5 artikla
Osoitus
Tämä päätös on osoitettu jäsenvaltioille perussopimusten mukaisesti.
Tehty Strasbourgissa 13 päivänä maaliskuuta 2013.