PROVÁDĚCÍ SMĚRNICE KOMISE 2014/98/EU
ze dne 15. října 2014,
kterou se provádí směrnice Rady 2008/90/ES, pokud jde o zvláštní požadavky na rody a druhy ovocných rostlin uvedených v příloze I uvedené směrnice, zvláštní požadavky na dodavatele a podrobná pravidla pro úřední inspekce
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Rady 2008/90/ES ze dne 29. září 2008 o uvádění na trh rozmnožovacího materiálu ovocných rostlin a ovocných rostlin určených k produkci ovoce (1), a zejména na článek 4, čl. 6 odst. 4, čl. 9 odst. 1 a čl. 13 odst. 3 uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
V ustanoveních o certifikaci a uvádění na trh prvotního, základního a certifikovaného materiálu by měly být zohledněny odlišné produkční cykly různých rodů a druhů, na které se vztahuje tato směrnice.
(2)
Je nezbytné, aby prvotní materiál splňoval velmi přísné rostlinolékařské a jakostní požadavky, aby se zaručil dobrý rostlinolékařský stav a jakost rozmnožovacího materiálu a ovocných rostlin odvozených z prvotního materiálu.
(3)
S cílem zajistit identifikaci a jakost prvotního materiálu je třeba stanovit pravidla pro určování a ověřování shody s odrůdou, ke které tento materiál patří. Identifikace a jakost prvotního materiálu by rovněž měly být zajištěny prostřednictvím pravidel pro jeho rozmnožování, což může zahrnovat i přemnožení a množení. S cílem zajistit dobrý rostlinolékařský stav prvotního materiálu je důležité stanovit pravidla ohledně nepřítomnosti škodlivých organismů, pravidla pro provádění kontrol a případně odběru vzorků a testování příslušných rodů a druhů. Jakost uvedeného materiálu by dále měla být zajištěna i přijetím pravidel ohledně vad.
(4)
Aby se zajistila identifikace a jakost podnoží, které nepatří k dané odrůdě, měly by tyto podnože odpovídat popisu druhu, ke kterému patří.
(5)
Je nezbytné, aby rostliny, ze kterých má být odebírán materiál za účelem produkce základního materiálu nebo certifikovaného materiálu jiného než ovocné rostliny, byly identifikovány. Tyto rostliny se označují jako „matečné rostliny“. Matečné rostliny pro produkci prvotního materiálu („prvotní matečné rostliny“) by měly splňovat stejné požadavky jako prvotní materiál. Prvotní matečné rostliny a prvotní materiál by měly být identifikovány v průběhu celého procesu produkce. Příslušný úřední subjekt by na základě pozorování projevu znaků dané odrůdy měl určit, zda prvotní matečná rostlina odpovídá popisu odrůdy. Shoda prvotní matečné rostliny a odvozeného prvotního materiálu s popisem odrůdy by dále měla být pravidelně ověřována.
(6)
V případě materiálu určeného k certifikaci by shoda s popisem odrůdy měla být určena na základě úředního popisu této odrůdy, který zajistí, že daná odrůda je odlišná, uniformní a stálá, popisu připojeného k žádosti o registraci nebo k žádosti o odrůdové právo nebo úředně uznaného popisu. V případě odrůdy s úředně uznaným popisem je třeba vyžadovat, aby tato odrůda byla registrována v národním registru, aby se tak zajistilo, že tento popis je vhodný pro materiál, který se certifikuje.
(7)
V případě prvotního a základního materiálu by určení shody s popisem odrůdy mělo být možné také na základě popisu připojeného k žádosti o registraci odrůdy v členském státě a popisu připojeného k žádosti o registraci odrůdového práva, za předpokladu, že v Unii nebo v některé třetí zemi je již dostupná zpráva, z níž vyplývá, že příslušná odrůda je odlišná, uniformní a stálá. Účelem poskytnutí této možnosti je urychlit počáteční fáze postupu certifikace v případech, kdy se registrace odrůdy blíží k závěru, ale dosud nebyla ukončena. Aby se však zajistila transparentnost a možnost informované volby pro uživatele tohoto materiálu, jeho uvedení na trh by mělo být povoleno až po dokončení registrace odrůdy.
(8)
Je důležité zavést přísná ustanovení na ochranu prvotního materiálu před infekcemi všeho druhu způsobenými škodlivými organismy. Dodavatelé by proto měli uchovávat prvotní matečné rostliny a prvotní materiál v určených zařízeních, která jsou chráněna proti hmyzu a zajišťují ochranu před infekcí přenášenou přeletem vektorů nebo pocházející z jiných možných zdrojů. Ze stejného důvodu by prvotní matečné rostliny a prvotní materiál měly být pěstovány nebo produkovány izolovaně od půdy, v nádobách s pěstebními substráty neobsahujícími půdu nebo v nádobách se sterilizovanými pěstebními substráty. Aby však bylo možné reagovat na konkrétní potřeby produkce, mělo by členským státům být umožněno požádat o povolení produkovat prvotní matečné rostliny a prvotní materiál na poli, za předpokladu, že byla přijata vhodná opatření s cílem zabránit infekci způsobované příslušnými škodlivými organismy.
(9)
Směrnice Rady 2000/29/ES (2) stanoví pravidla, jež zabraňují zavlékání určitých škodlivých organismů do Unie a jejich rozšiřování v Unii. To zahrnuje požadavky pro určité rody a druhy, jež doplňují certifikační požadavky této směrnice v souvislosti se škodlivými organismy, na které se vztahuje směrnice 2000/29/ES. Měla by být stanovena další pravidla ohledně jiných škodlivých organismů. Pokud by určitý škodlivý organismus mohl způsobit nepřijatelné škody z hlediska rostlinolékařského stavu nebo užitné hodnoty prvotního materiálu dotčených rodů či druhů, mělo by být požadováno, aby se v něm tento škodlivý organismus nevyskytoval. Měl by existovat seznam těchto škodlivých organismů. Pokud může určitý škodlivý organismus způsobit takovou škodu pouze tehdy, jestliže jeho výskyt přesáhne určitou úroveň, měl by být zakázán pouze jeho výskyt v množstvích, jež tuto úroveň přesahují. Tyto škodlivé organismy by měly být uvedeny na zvláštním seznamu, odděleně od škodlivých organismů, u nichž je požadováno, aby se nevyskytovaly vůbec.
(10)
Kandidátské prvotní matečné rostliny představují výchozí bod procesu produkce a certifikace rozmnožovacího materiálu a ovocných rostlin. Z tohoto důvodu by rovněž měly podléhat nejpřísnějším fytosanitárním požadavkům, aby se zajistilo, že jsou prosté příslušných škodlivých organismů. S ohledem na biologii a charakteristiky příslušných rodů či druhů rostlin a příslušných dotčených škodlivých organismů by měly být vyžadovány vizuální prohlídky kandidátských prvotních matečných rostlin zaměřené na výskyt škodlivých organismů uvedených v příloze I. V případě pochyb ohledně výskytu těchto škodlivých organismů by z každé kandidátské prvotní matečné rostliny měly být odebrány a testovány vzorky s cílem zajistit správnost poznatků. Testována by měla být každá kandidátská prvotní matečná rostlina na škodlivé organismy uvedené v příloze II, aby byl výskyt příslušných škodlivých organismů s jistotou vyloučen. Velmi obdobné požadavky by se měly uplatňovat na prvotní matečné rostliny vyprodukované pomocí přemnožení vzhledem k jejich důležitosti pro další proces produkce a certifikace.
(11)
S ohledem na biologii a charakteristiky příslušných rodů či druhů rostlin a příslušných dotčených škodlivých organismů by měly být vyžadovány vizuální prohlídky prvotních matečných rostlin nebo prvotního materiálu zaměřené na výskyt škodlivých organismů uvedených v přílohách I a II. V případě pochyb ohledně výskytu těchto škodlivých organismů by měly být odebrány a testovány vzorky prvotních matečných rostlin a prvotního materiálu, aby se zajistila správnost zjištění.
(12)
S ohledem na biologii a charakteristiky příslušných rodů či druhů rostlin a dotčených škodlivých organismů by měla být zavedena vhodná pravidla upravující četnost vizuálních prohlídek, odběru vzorků a testování základních matečných rostlin, základního materiálu, certifikovaných matečných rostlin a certifikovaného materiálu. Tato pravidla by měla vycházet ze zkušeností, které příslušné úřední subjekty a producenti ovocných rostlin získali při uplatňování vnitrostátních systémů certifikace. Tato pravidla by měla zohledňovat potřeby uživatelů dané kategorie.
(13)
Výskyt určitých škodlivých organismů, zejména hlístic, v půdě může způsobit nepřijatelné škody z hlediska rostlinolékařského stavu a užitné hodnoty dotčených rostlin, jestliže jsou tyto škodlivé organismy hostiteli virů napadajících dotčené rody či druhy. Tyto škodlivé organismy by proto měly být uvedeny na zvláštním seznamu a identifikovány zvlášť a jejich výskyt v příslušné půdě by neměl být povolen, pokud se testováním neprokáže, že příslušné viry neobsahují. Odběr vzorků a testování by měly prokázat, zda se tyto škodlivé organismy nebo příslušné viry vyskytují, či nikoli. Při stanovování pravidel pro odběr vzorků a testování by měly být zohledněny různé kategorie rozmnožovacího materiálu a ovocných rostlin. Je však přiměřené za určitých okolností povolit, aby odběr vzorků a testování nemusely být prováděny, pokud hostitelské rostliny nebyly v daném místě produkce pěstovány alespoň po dobu pěti let.
(14)
Provádí-li se odběr vzorků a testování, měly by se uskutečňovat v souladu s protokoly Evropské a středozemní organizace ochrany rostlin (EPPO) nebo v souladu s jinými mezinárodně uznávanými protokoly. To je nezbytné pro zajištění toho, aby praxe odběru vzorků a testování prováděná v Unii byla na úrovni nejnovějšího mezinárodního vědeckotechnického rozvoje. Pokud takové protokoly nejsou dostupné, měly by se odběr vzorků a testování uskutečňovat v souladu s odpovídajícími protokoly stanovenými na vnitrostátní úrovni.
(15)
Jakost a užitnou hodnotu prvotních matečných rostlin a prvotního materiálu mohou nepříznivě ovlivnit poškození, zbarvení, zjizvení tkání, uschnutí a jiné vady. Mělo by se proto stanovit, že prvotní matečné rostliny a prvotní materiál musí být prakticky bez jakýchkoli takových vad.
(16)
Aby se zaručila vhodná kvalita rozmnožovacího materiálu, měla by být stanovena pravidla pro jeho uchovávání za vhodných podmínek. Tyto podmínky by měly záviset na kategorii rozmnožovacího materiálu a ovocných rostlin, které se certifikují. Vzhledem k nedávnému vývoji je rovněž důležité povolit metodu uchovávání ochlazením na velmi nízké teploty, známou jako kryokonzervace. Tato metoda je považována za užitečnou alternativu ke kultuře in vitro, protože vlastnosti rozmnožovacího materiálu během uchovávání za těchto teplot zůstávají nezměněny.
(17)
Základní materiál představuje další fázi procesu produkce po prvotním materiálu. Matečné rostliny pro produkci základního materiálu (základní matečné rostliny) by proto měly být pěstovány z prvotního materiálu nebo množeny z jiných základních matečných rostlin.
(18)
Požadavky na základní materiál by měly být stejné jako požadavky na prvotní materiál týkající se identifikace, rostlinolékařského stavu a jakosti, protože tyto požadavky jsou stejně důležité i z hlediska rostlinolékařského stavu a užitné hodnoty základního materiálu. Měla by však být povolena produkce základního materiálu na volném poli, aby se usnadnilo jeho účinné rozmnožování do dalších generací a kategorií. Požadavky na uchovávání základního materiálu by proto měly umožňovat uchovávání v zařízeních chráněných proti hmyzu nebo na polích izolovaných od možných zdrojů infekce přeletem vektorů, kontaktem kořenů, přenosem infekce strojní technikou, nástroji pro štěpování nebo z jakýchkoli jiných možných zdrojů.
(19)
Základní matečné rostliny, které jsou pěstovány z prvotního materiálu, by mělo být povoleno množit v několika generacích, aby bylo dosaženo množství základních matečných rostlin nezbytného pro produkci základního a certifikovaného materiálu. Různé generace základních matečných rostlin by měly být uchovávány odděleně jedna od druhé a měly by být identifikovatelné v průběhu celého procesu produkce.
(20)
Certifikovaný materiál a certifikované ovocné rostliny mohou představovat další fázi procesu produkce po prvotním materiálu nebo základním materiálu. Matečné rostliny pro produkci certifikovaného materiálu (certifikované matečné rostliny) by proto měly být pěstovány buď z prvotního materiálu, nebo ze základního materiálu.
(21)
Měly by být přijaty minimální požadavky, které zajistí harmonizovaný postup při určování a ověřování shody s popisem odrůdy, pokud jde o rozmnožovací materiál a ovocné rostliny, které mají být kvalifikovány jako materiál CAC. Tyto požadavky by měly být méně přísné než požadavky na prvotní, základní a certifikovaný materiál, neboť materiál CAC vzbuzuje v uživatelích nižší očekávání, pokud jde o jeho rostlinolékařský stav a jakost, jelikož jsou v jeho případě uplatňovány jednodušší postupy a fáze produkce. Dodavatelé by však měli zajistit identifikaci materiálu, který má být použit pro rozmnožování. Mělo by se rovněž zajistit, aby byly uplatňovány normy jakosti a rostlinolékařské normy vhodné pro kultivaci materiálu CAC a z hlediska očekávání uživatelů tohoto rozmnožovacího materiálu. S ohledem na povahu škodlivých organismů napadajících určité druhy Citrus L., a sice Fortunella Swingle a Poncirus Raf., jsou nutná zvláštní pravidla pro vizuální prohlídku, odběr vzorků a testování s cílem zajistit, aby příslušný rozmnožovací materiál nebo ovocné rostliny měly náležitou jakost a rostlinolékařský stav.
(22)
Aby mohl příslušný úřední subjekt provádět úřední inspekce a ověřovat, zda rozmnožovací materiál a ovocné rostliny splňují normy jakosti a rostlinolékařské normy pro úřední certifikaci stanovené v této směrnici, měl by mít dodavatel zaveden plán zjišťování a monitorování kritických bodů v rámci procesu produkce rozmnožovacího materiálu a ovocných rostlin pro příslušné rody nebo druhy a měl by uchovávat záznamy o tomto sledování. Tento plán a záznamy o přehlídkách porostu, odběru vzorků a testování by měly být uchovávány tak dlouho, dokud příslušný rozmnožovací materiál nebo ovocné rostliny zůstanou pod kontrolou daného dodavatele, a nejméně po dobu tří let poté, co tento rozmnožovací materiál nebo tyto ovocné rostliny byly odstraněny nebo uvedeny na trh.Toto období je nezbytné, aby se umožnilo zjištění škodlivých organismů na dřevinách, kde se příznaky mohou projevit až několik let poté, co došlo k infekci.
(23)
Členské státy by měly zajistit, aby rozmnožovací materiál a ovocné rostliny byly během produkce a uvedení na trh podrobovány úřední inspekci s cílem ověřit dodržování požadavků a podmínek stanovených v této směrnici. S cílem zajistit harmonizovaný postup při provádění úředních inspekcí by měla být stanovena pravidla pro vizuální prohlídku a případně pro odběr vzorků a testování.
(24)
Aby nedošlo k narušení obchodu, mělo by být členským státům na určité přechodné období umožněno, aby na svém vlastním území mohly povolit uvedení na trh rozmnožovacího materiálu a ovocných rostlin vyprodukovaných z prvotních, základních a certifikovaných matečných rostlin nebo z matečných rostlin CAC, které již existovaly ke dni použitelnosti této směrnice, a to i v případech, kdy takový materiál nebo takové ovocné rostliny nesplňují tyto nové podmínky.
(25)
Směrnice Komise 93/48/EHS (3) a 93/64/EHS (4) by měly být zrušeny.
(26)
Opatření stanovená touto směrnicí jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro rozmnožovací materiál a rostliny ovocných rodů a druhů,
PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
KAPITOLA 1
DEFINICE A OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Definice
Pro účely této směrnice se použijí tyto definice:
1)
„matečnou rostlinou“ se rozumí identifikovaná rostlina určená k rozmnožování;
2)
„kandidátskou prvotní matečnou rostlinou“ se rozumí matečná rostlina, kterou dodavatel chce nechat akceptovat jako prvotní matečnou rostlinu;
3)
„prvotní matečnou rostlinou“ se rozumí matečná rostlina určená k produkci prvotního materiálu;
4)
„základní matečnou rostlinou“ se rozumí matečná rostlina určená k produkci základního materiálu;
5)
„certifikovanou matečnou rostlinou“ se rozumí matečná rostlina určená k produkci certifikovaného materiálu;
6)
„škodlivým organismem“ se rozumějí všechny druhy, kmeny či biotypy rostlin, živočichů nebo patogenů škodlivé rostlinám nebo rostlinným produktům a uvedené v přílohách I, II a III;
7)
„vizuální prohlídkou“ se rozumí zkoumání rostlin nebo částí rostlin pouhým okem, pomocí rozptylového skla, stereoskopu nebo mikroskopu;
8)
„testem“ se rozumí zkoumání jiné než vizuální prohlídka;
9)
„plodící rostlinou“ se rozumí rostlina rozmnožená z matečné rostliny a vypěstovaná pro produkci ovoce s cílem umožnit ověření odrůdové pravosti uvedené matečné rostliny;
10)
„kategorií“ se rozumí prvotní materiál, základní materiál, certifikovaný materiál nebo materiál CAC;
11)
„množením“ se rozumí vegetativní produkce matečné rostliny za účelem získání dostatečného množství matečných rostlin stejné kategorie;
12)
„přemnožením matečné rostliny“ se rozumí nahrazení matečné rostliny rostlinou z ní vegetativně vyprodukovanou;
13)
„mikrorozmnožováním“ se rozumí množení rostlinného materiálu za účelem produkce velkého množství rostlin pomocí kultury in vitro diferencovaných vegetativních pupenů nebo diferencovaných vegetativních meristémů odebraných z rostliny;
14)
výrazem „prakticky bez vad“ se rozumí, že vady, které by mohly zhoršovat jakost a užitnou hodnotu daného rozmnožovacího materiálu nebo ovocných rostlin, se vyskytují na úrovni stejné nebo nižší, než je úroveň, jakou lze očekávat při dodržení osvědčených postupů jejich pěstování a nakládání s nimi, a že tato úroveň odpovídá osvědčeným postupům jejich pěstování a nakládání s nimi;
15)
výrazem „prakticky prostý škodlivých organismů“ se rozumí, že míra, v jaké se škodlivé organismy vyskytují v daném rozmnožovacím materiálu nebo ovocných rostlinách, je dostatečně nízká, aby byla zajištěna přijatelná jakost a užitná hodnota tohoto rozmnožovacího materiálu;
16)
„laboratoří“ se rozumí každé zařízení používané pro testování rozmnožovacího materiálu a ovocných rostlin;
17)
„kryokonzervací“ se rozumí uchovávání rostlinného materiálu jeho ochlazením na velmi nízké teploty za účelem zachování životaschopnosti tohoto materiálu.
Článek 2
Obecná ustanovení
1. Členské státy zajistí, aby rozmnožovací materiál a ovocné rostliny náležející do rodů a druhů uvedených v příloze I směrnice 2008/90/ES během produkce a při uvedení na trh byly v souladu s články 3 až 27 této směrnice.
2. Členské státy zajistí, aby během produkce rozmnožovacího materiálu a ovocných rostlin náležejících do rodů a druhů uvedených v příloze I směrnice 2008/90/ES dodavatelé splňovali požadavky stanovené v článcích 28 a 29.
3. Členské státy zajistí, aby rozmnožovací materiál a ovocné rostliny náležející do rodů a druhů uvedených v příloze I směrnice 2008/90/ES byly během produkce a při uvedení na trh podrobovány úřední inspekci v souladu s článkem 30.
4. Rozmnožovací materiál, který splňuje požadavky určité kategorie, se nesmí míchat s materiálem z jiných kategorií.
KAPITOLA 2
POŽADAVKY NA ROZMNOŽOVACÍ MATERIÁL A PŘÍPADNĚ NA OVOCNÉ ROSTLINY
ODDÍL 1
Požadavky na prvotní materiál
Článek 3
Požadavky na certifikaci prvotního materiálu
1. Rozmnožovací materiál jiný než matečné rostliny a jiný než podnože, které nepatří k odrůdě, se na žádost úředně certifikuje jako prvotní materiál, bylo-li shledáno, že splňuje tyto požadavky:
a)
byl přímo rozmnožen z matečné rostliny v souladu s článkem 13 nebo článkem 14;
b)
odpovídá popisu své odrůdy a jeho shoda s popisem této odrůdy byla ověřena podle článku 7;
c)
je uchováván podle článku 8;
d)
splňuje rostlinolékařské požadavky uvedené v článku 10;
e)
pokud Komise udělila výjimku podle čl. 8 odst. 4, aby bylo možné pěstovat prvotní matečné rostliny a prvotní materiál na poli v podmínkách nechráněných proti hmyzu, půda je v souladu s článkem 11;
f)
je v souladu s článkem 12, pokud jde o vady.
2. Matečná rostlina podle odst. 1 písm. a) musí být akceptována v souladu s článkem 5 nebo musí být získána množením v souladu s článkem 13 nebo mikrorozmnožováním v souladu s článkem 14.
3. Pokud prvotní matečná rostlina nebo prvotní materiál již nesplňují požadavky článků 7 až 12, dodavatel je odstraní z blízkosti ostatních prvotních matečných rostlin a prvotního materiálu. Tato odstraněná matečná rostlina nebo materiál mohou být použity jako základní nebo certifikovaný materiál či materiál CAC za předpokladu, že splňují požadavky stanovené v této směrnici pro tyto příslušné kategorie.
Namísto odstranění této matečné rostliny nebo tohoto materiálu může dodavatel přijmout odpovídající opatření, jejichž cílem je zajistit, aby tato matečná rostlina nebo tento materiál byly opět v souladu s uvedenými požadavky.
Článek 4
Požadavky na certifikaci podnoží, které nepatří k odrůdě, jako prvotního materiálu
1. Podnož, která nepatří k odrůdě, se na žádost úředně certifikuje jako prvotní materiál, bylo-li shledáno, že splňuje tyto požadavky:
a)
byla rozmnožena přímo z matečné rostliny vegetativním nebo pohlavním rozmnožováním; v případě pohlavního rozmnožování byly opylující stromy (opylovače) vyprodukovány přímo z matečné rostliny vegetativním rozmnožováním;
b)
odpovídá popisu svého druhu;
c)
je uchovávána podle článku 8;
d)
splňuje rostlinolékařské požadavky uvedené v článku 10;
e)
pokud Komise udělila výjimku podle čl. 8 odst. 4, aby bylo možné pěstovat prvotní matečné rostliny a prvotní materiál na poli v podmínkách chráněných proti hmyzu, půda je v souladu s článkem 11;
f)
je v souladu s článkem 12, pokud jde o vady.
2. Matečná rostlina podle odst. 1 písm. a) musí být akceptována v souladu s článkem 6 nebo musí být získána množením v souladu s článkem 13 nebo mikrorozmnožováním v souladu s článkem 14.
3. Pokud podnož, která je prvotní matečnou rostlinou nebo prvotním materiálem, již nesplňuje požadavky článků 8 až 12, dodavatel ji odstraní z blízkosti ostatních prvotních matečných rostlin a prvotního materiálu. Tato odstraněná podnož může být použita jako základní nebo certifikovaný materiál či materiál CAC za předpokladu, že splňuje požadavky stanovené v této směrnici pro tyto příslušné kategorie.
Namísto odstranění takové podnože může dodavatel přijmout odpovídající opatření, jejichž cílem je zajistit, aby tato podnož byla opět v souladu s uvedenými požadavky.
Článek 5
Požadavky na akceptaci prvotní matečné rostliny
1. Příslušný úřední subjekt akceptuje rostlinu jako prvotní matečnou rostlinu, pokud je v souladu s články 7 až 12 a pokud bylo v souladu s odstavci 2, 3 a 4 určeno, že odpovídá popisu své odrůdy.
Tato akceptace se uskuteční na základě úřední inspekce a výsledků testování, záznamů a postupů podle článku 30.
2. Příslušný úřední subjekt na základě pozorování projevu znaků dané odrůdy určí, zda prvotní matečná rostlina odpovídá popisu své odrůdy. Toto pozorování vychází z jednoho z těchto prvků:
a)
z úředního popisu odrůd registrovaných v kterémkoli národním registru a odrůd právně chráněných podle odrůdového práva;
b)
z popisu připojeného k žádosti v případě odrůd, které podléhají žádosti o registraci v kterémkoli členském státě, jak je uvedeno v čl. 5 odst. 1 prováděcí směrnice Komise 2014/97/EU (5);
c)
z popisu připojeného k žádosti v případě odrůd, které podléhají žádosti o registraci odrůdového práva;
d)
z úředně uznaného popisu, je-li odrůda, na kterou se tento popis vztahuje, registrována v národním registru.
3. Pokud se uplatňuje odst. 2 písm. b) nebo c), prvotní matečná rostlina se akceptuje pouze tehdy, je-li k dispozici zpráva vypracovaná kterýmkoli příslušným úředním subjektem v Unii nebo ve třetí zemi a prokazující, že příslušná odrůda je odlišná, uniformní a stálá. Až do registrace dané odrůdy však dotčená matečná rostlina a materiál z ní vyprodukovaný mohou být používány pouze k produkci základního nebo certifikovaného materiálu a nelze je uvádět na trh jako prvotní, základní nebo certifikovaný materiál.
4. Pokud je určení shody s popisem odrůdy možné pouze na základě znaků plodící rostliny, pozorování projevu znaků dané odrůdy se provede na ovoci z plodící rostliny rozmnožené z prvotní matečné rostliny. Tyto plodící rostliny se uchovávají odděleně od prvotních matečných rostlin a prvotního materiálu.
Plodící rostliny jsou podrobeny vizuální prohlídce v nejvhodnějších obdobích roku s ohledem na klimatické podmínky a podmínky pro pěstování dotčených rodů nebo druhů rostlin.
Článek 6
Požadavky na akceptaci podnoží, které nepatří k odrůdě
Příslušný úřední subjekt akceptuje podnož, která nepatří k odrůdě, jako prvotní matečnou rostlinu, pokud odpovídá popisu svého druhu a pokud je v souladu s články 8 až 12.
Tato akceptace se uskuteční na základě úřední inspekce a výsledků testování, záznamů a postupů používaných dodavatelem podle článku 30.
Článek 7
Ověřování shody s popisem odrůdy
Příslušný úřední subjekt a případně dodavatel pravidelně ověřují shodu prvotních matečných rostlin a prvotního materiálu s popisem jejich odrůdy v souladu s čl. 5 odst. 2 a 3, a to způsobem odpovídajícím dotčené odrůdě a použité metodě rozmnožování.
Kromě pravidelného ověřování prvotních matečných rostlin a prvotního materiálu ověřují příslušný úřední subjekt a případně dodavatel po každém přemnožení výsledné prvotní matečné rostliny.
Článek 8
Požadavky týkající se uchovávání prvotních matečných rostlin a prvotního materiálu
1. Dodavatelé uchovávají prvotní matečné rostliny a prvotní materiál v zařízeních, která jsou určena pro dotčené rody nebo druhy a která jsou chráněna proti hmyzu a zajišťují ochranu proti infekci přeletem vektorů a z jakýchkoli jiných možných zdrojů během celého procesu produkce.
Kandidátské prvotní matečné rostliny se uchovávají v podmínkách chráněných proti hmyzu a fyzicky oddělené od prvotních matečných rostlin v zařízeních uvedených v prvním pododstavci, dokud nebyly dokončeny všechny testy ohledně souladu s čl. 9 odst. 1 a 2.
2. Prvotní matečné rostliny a prvotní materiál se uchovávají způsobem zaručujícím, aby během celého procesu produkce byly jednotlivě identifikované.
3. Prvotní matečné rostliny a prvotní materiál se pěstují nebo produkují izolovaně od půdy, v nádobách s pěstebními substráty neobsahujícími půdu nebo v nádobách se sterilizovanými pěstebními substráty. Identifikují se návěskami umožňujícími jejich vysledovatelnost.
4. Odchylně od odstavců 1, 2 a 3 lze členskému státu pro konkrétní rody a druhy povolit produkci prvotních matečných rostlin a prvotního materiálu na poli za podmínek nechráněných proti hmyzu. Takový materiál se identifikuje návěskami umožňujícími jeho vysledovatelnost. Toto povolení se udělí za předpokladu, že dotčený členský stát zaručuje, že jsou přijata náležitá opatření k předcházení infekce rostlin přeletem vektorů, kontaktem kořenů, přenosem infekce strojní technikou, nástroji pro štěpování nebo z jakýchkoli jiných možných zdrojů.
5. Prvotní matečné rostliny a prvotní materiál lze uchovávat pomocí kryokonzervace.
6. Prvotní matečné rostliny lze používat pouze po dobu vypočítanou na základě stálosti odrůdy nebo podmínek prostředí, za nichž jsou pěstovány, a veškerých dalších určujících faktorů, jež ovlivňují stálost odrůdy.
Článek 9
Rostlinolékařské požadavky na kandidátské prvotní matečné rostliny a prvotní matečné rostliny vyprodukované pomocí přemnožení
1. Kandidátská prvotní matečná rostlina musí být prosta škodlivých organismů uvedených v příloze I v souvislosti s dotčeným rodem nebo druhem.
U dotčené kandidátské prvotní matečné rostliny musí být vizuální prohlídkou v zařízeních a na polích shledáno, že je prosta škodlivých organismů uvedených v příloze I v souvislosti s dotčeným rodem nebo druhem.
Tuto vizuální prohlídku provádí příslušný úřední subjekt a případně dodavatel.
V případě pochyb ohledně výskytu těchto škodlivých organismů příslušný úřední subjekt a případně dodavatel provedou odběr vzorků a testování dotčené kandidátské prvotní matečné rostliny.
2. Kandidátská prvotní matečná rostlina musí být prosta škodlivých organismů uvedených v příloze II v souvislosti s dotčeným rodem nebo druhem.
U dotčené kandidátské prvotní matečné rostliny musí být vizuální prohlídkou v zařízeních a na polích a na základě odběru vzorků a testování shledáno, že je prosta škodlivých organismů uvedených v příloze II v souvislosti s dotčeným rodem nebo druhem.
Tuto vizuální prohlídku, odběr vzorků a testování provádí příslušný úřední subjekt a případně dodavatel.
Tento odběr vzorků a testování se uskutečňují v nejvhodnějším období roku s ohledem na klimatické podmínky a podmínky pro pěstování dané rostliny a s ohledem na biologii škodlivých organismů relevantních pro tuto rostlinu. Odběr vzorků a testování se rovněž uskuteční kdykoliv během roku v případě pochyb ohledně výskytu těchto škodlivých organismů.
3. Pokud jde o odběr vzorků a testování, jak je stanoveno v odstavcích 1 a 2, členské státy použijí protokoly Evropské a středozemní organizace ochrany rostlin (EPPO) nebo jiné mezinárodně uznávané protokoly. Pokud takové protokoly neexistují, příslušný úřední subjekt použije odpovídající protokoly stanovené na vnitrostátní úrovni. V tomto případě členské státy na žádost zpřístupní uvedené protokoly ostatním členským státům a Komisi.
Příslušný úřední subjekt a případně dodavatel předloží vzorky laboratořím, jež jsou úředně akceptovány příslušným úředním orgánem.
Testovací metodou pro viry, viroidy, virům podobné choroby a fytoplazmy, která se použije pro testování kandidátských prvotních matečných rostlin, je biologické indexování indikátorových rostlin. Mohou být použity jiné metody testování v případě, že členský stát na základě vzájemně ověřených vědeckých důkazů má za to, že povedou ke stejně spolehlivým výsledkům jako biologické indexování indikátorových rostlin.
4. Odchylně od odstavce 2, pokud je kandidátskou prvotní matečnou rostlinou semenáč, jsou vizuální prohlídka, odběr vzorků a testování požadovány pouze ve vztahu k virům, viroidům nebo virům podobným chorobám přenášeným pylem a uvedeným v příloze II v souvislosti s dotčenými rody nebo druhy, za předpokladu, že úřední inspekce potvrdila, že dotčený semenáč byl vypěstován ze semene vyprodukovaného rostlinou prostou příznaků vyvolaných těmito viry, viroidy a virům podobnými chorobami a že tento semenáč byl uchováván v souladu s čl. 8 odst. 1 a 3.
5. Odstavce 1 a 3 se rovněž použijí na prvotní matečnou rostlinu vyprodukovanou pomocí přemnožení.
Prvotní matečná rostlina vyprodukovaná pomocí přemnožení musí být prosta virů a viroidů uvedených v příloze II v souvislosti s dotčeným rodem nebo druhem.
Tato prvotní matečná rostlina musí být shledána prostou těchto virů a viroidů, a to na základě vizuální prohlídky v zařízeních, na polích a v partiích a na základě vzorkování a testování.
Tuto vizuální prohlídku, odběr vzorků a testování provádí příslušný úřední subjekt a případně dodavatel.
Článek 10
Rostlinolékařské požadavky na prvotní matečné rostliny a na prvotní materiál
1. Prvotní matečná rostlina nebo prvotní materiál musí být prosty škodlivých organismů uvedených v části A přílohy I a v příloze II v souvislosti s dotčeným rodem nebo druhem.
Dotčená prvotní matečná rostlina nebo dotčený prvotní materiál musí být při vizuální prohlídce v zařízeních, na polích a v partiích shledány prostými škodlivých organismů uvedených v části A přílohy I a v příloze II v souvislosti s dotčeným rodem nebo druhem. Tuto vizuální prohlídku provádí příslušný úřední subjekt a případně dodavatel.
Procentní podíl prvotních matečných rostlin nebo prvotního materiálu, které jsou infikovány škodlivými organismy uvedenými v části B přílohy I, nesmí překračovat úrovně tolerance tam stanovené. Dotčené prvotní matečné rostliny nebo dotčený prvotní materiál musí být při vizuální prohlídce v zařízeních, na polích a v partiích shledány vyhovujícími těmto úrovním. Tuto vizuální prohlídku provádí příslušný úřední subjekt a případně dodavatel.
V případě pochyb ohledně výskytu těchto škodlivých organismů příslušný úřední subjekt a případně dodavatel provedou odběr vzorků a testování dotčené prvotní matečné rostliny nebo prvotního materiálu.
2. Příslušný úřední subjekt a případně dodavatel provádí vizuální prohlídku, odběr vzorků a testování prvotní matečné rostliny nebo prvotního materiálu tak, jak je stanoveno v příloze IV v souvislosti s dotčeným rodem nebo druhem.
3. Pokud jde o odběr vzorků a testování stanovené v odstavci 1, členské státy použijí protokoly EPPO nebo jiné mezinárodně uznávané protokoly. Pokud takové protokoly neexistují, příslušný úřední subjekt použije odpovídající protokoly stanovené na vnitrostátní úrovni. V tomto případě členské státy na žádost zpřístupní uvedené protokoly ostatním členským státům a Komisi.
Příslušný úřední subjekt a případně dodavatel předloží vzorky laboratořím, jež jsou úředně akceptovány příslušným úředním orgánem.
4. Odstavec 1 se nepoužije na prvotní matečné rostliny a prvotní materiál během kryokonzervace.
Článek 11
Požadavky na půdu
1. Prvotní matečné rostliny a prvotní materiál smějí být pěstovány pouze v půdě, která je prosta jakýchkoli škodlivých organismů, jež jsou uvedeny v příloze III pro dotčený rod nebo druh a jež jsou hostiteli virů napadajících tento rod nebo druh. Nepřítomnost takových škodlivých organismů se stanoví odběrem vzorků a testováním.
Tento odběr vzorků provádí příslušný úřední subjekt a případně dodavatel.
Tento odběr vzorků a testování se provádí před pěstováním dotčených prvotních matečných rostlin nebo prvotního materiálu a opakuje se během růstu, pokud existuje podezření na výskyt škodlivých organismů uvedených v prvním pododstavci.
Tento odběr vzorků a testování se provádí s ohledem na klimatické podmínky a na biologii škodlivých organismů uvedených v příloze III a pokud jsou tyto škodlivé organismy relevantní pro dotčené prvotní matečné rostliny nebo prvotní materiál.
2. Odběr vzorků a testování se neprovádí, pokud rostliny, které jsou hostiteli škodlivých organismů uvedených v příloze III pro dotčený rod nebo druh, nebyly v dané produkční půdě pěstovány po dobu nejméně pěti let a pokud nejsou pochyby ohledně toho, že se v této půdě nevyskytují relevantní škodlivé organismy.
Odběr vzorků a testování se neprovádí, jestliže příslušný úřední subjekt na základě úřední inspekce dospěje k závěru, že tato půda je prosta jakýchkoli škodlivých organismů, jež jsou uvedeny v příloze III pro dotčený rod nebo druh a jež jsou hostiteli virů napadajících tento rod nebo druh.
3. V případě odběru vzorků a testování podle odstavce 1 členské státy použijí protokoly EPPO nebo jiné mezinárodně uznávané protokoly. Pokud takové protokoly neexistují, použijí členské státy odpovídající protokoly stanovené na vnitrostátní úrovni. V tomto případě členské státy na žádost zpřístupní uvedené protokoly ostatním členským státům a Komisi.
Článek 12
Požadavky týkající se vad, které by mohly zhoršovat jakost
Na základě vizuální prohlídky musí být patrné, že prvotní matečné rostliny a prvotní materiál jsou prakticky bez vad. Tuto vizuální prohlídku provádí příslušný úřední subjekt a případně dodavatel. Poškození, zbarvení, zjizvené tkáně nebo uschnutí se považují za vady, pokud nepříznivě ovlivňují jakost a užitnou hodnotu rozmnožovacího materiálu.
Článek 13
Požadavky týkající se množení, přemnožení a rozmnožování prvotních matečných rostlin
1. Dodavatel smí množit nebo přemnožit prvotní matečnou rostlinu akceptovanou v souladu s čl. 5 odst. 1.
2. Dodavatel smí rozmnožovat prvotní matečnou rostlinu za účelem produkce prvotního materiálu.
3. Množení, přemnožení a rozmnožování prvotních matečných rostlin se uskutečňuje v souladu s protokoly uvedenými v odstavci 4.
4. Členské státy použijí protokoly pro množení, přemnožení a rozmnožování prvotních matečných rostlin. Členské státy použijí protokoly EPPO nebo jiné mezinárodně uznávané protokoly. Pokud takové protokoly neexistují, použijí členské státy odpovídající protokoly stanovené na vnitrostátní úrovni. V tomto případě členské státy na žádost zpřístupní uvedené protokoly ostatním členským státům a Komisi.
Protokoly uvedené v prvním pododstavci tohoto odstavce musí být odzkoušeny na příslušných rodech nebo druzích po dobu, která se pro dané rody nebo druhy považuje za přiměřenou. Tato doba se považuje za přiměřenou, pokud umožňuje ověření fenotypu rostlin z hlediska jejich shody s popisem odrůdy na základě pozorování produkce ovoce nebo pozorování vegetativního růstu podnoží.
5. Dodavatel smí přemnožit prvotní matečnou rostlinu pouze do uplynutí doby uvedené v čl. 8 odst. 6.
Článek 14
Požadavky týkající se množení, přemnožení a rozmnožování prvotních matečných rostlin mikrorozmnožováním
1. Množení, přemnožení nebo rozmnožování prvotních matečných rostlin mikrorozmnožováním za účelem produkce jiných prvotních matečných rostlin nebo prvotního materiálu se uskutečňuje v souladu s protokoly stanovenými v odstavci 2.
2. Členské státy použijí protokoly pro mikrorozmnožování prvotních matečných rostlin a prvotního materiálu, které jsou protokoly EPPO, nebo jiné mezinárodně uznávané protokoly. Pokud takové protokoly neexistují, použijí členské státy odpovídající protokoly stanovené na vnitrostátní úrovni. V tomto případě členské státy na žádost zpřístupní uvedené protokoly ostatním členským státům a Komisi.
Členské státy použijí pouze protokoly, které byly odzkoušeny na příslušném rodu nebo druhu po dobu, která se považuje za dostačující, aby umožňovala ověření fenotypu rostlin z hlediska jejich shody s popisem odrůdy na základě pozorování produkce ovoce nebo pozorování vegetativního růstu podnoží.
ODDÍL 2
Požadavky na základní materiál
Článek 15
Požadavky na certifikaci základního materiálu
1. Rozmnožovací materiál jiný než základní matečné rostliny a jiný než podnože, které nepatří k odrůdě, se na žádost úředně certifikuje jako základní materiál, pokud splňuje požadavky uvedené v odstavcích 2, 3 a 4.
2. Rozmnožovací materiál musí být rozmnožen ze základní matečné rostliny.
Základní matečná rostlina musí splňovat jeden z těchto požadavků:
a)
je vypěstována z prvotního materiálu; nebo
b)
je vyprodukována množením ze základní matečné rostliny v souladu s článkem 19.
3. Rozmnožovací materiál musí splňovat požadavky stanovené v článku 7, v čl. 8 odst. 6 a v článku 12.
4. Rozmnožovací materiál musí splňovat další požadavky týkající se:
a)
rostlinolékařského stavu, jak je stanoveno v článku 16;
b)
půdy, jak je stanoveno v článku 17;
c)
uchovávání základních matečných rostlin a základního materiálu, jak je stanoveno v článku 18; a
d)
zvláštních podmínek pro rozmnožování, jak je stanoveno v článku 19.
5. Podnož, která nepatří k odrůdě, se na žádost úředně certifikuje jako základní materiál, pokud odpovídá popisu svého druhu, splňuje požadavky stanovené v čl. 8 odst. 2 a 6 a další požadavky uvedené v článcích 12, 16, 17, 18 a 19.
6. Pro účely tohoto oddílu se veškeré odkazy na prvotní matečné rostliny v ustanoveních uvedených v odstavcích 3 a 5 považují za odkazy na základní matečné rostliny a veškeré odkazy na prvotní materiál se považují za odkazy na základní materiál.
7. Pokud základní matečná rostlina nebo základní materiál již nesplňují požadavky článku 7, čl. 8 odst. 2 a 6 a článků 12, 16 a 17, dodavatel je odstraní z blízkosti ostatních základních matečných rostlin a základního materiálu. Tato odstraněná matečná rostlina nebo materiál mohou být použity jako certifikovaný materiál nebo materiál CAC za předpokladu, že splňují požadavky stanovené v této směrnici pro příslušné kategorie.
Namísto odstranění této matečné rostliny nebo tohoto materiálu může dodavatel přijmout odpovídající opatření, jejichž cílem je zajistit, aby tato matečná rostlina nebo tento materiál byly opět v souladu s uvedenými požadavky.
8. Pokud podnož, která nepatří k odrůdě, je základní matečnou rostlinou nebo základním materiálem, které již nesplňují požadavky čl. 8 odst. 2 a 6 a článků 12, 16 a 17, dodavatel je odstraní z blízkosti ostatních základních matečných rostlin a základního materiálu. Tato odstraněná podnož může být použita jako certifikovaný materiál nebo materiál CAC za předpokladu, že splňuje požadavky stanovené v této směrnici pro příslušné kategorie.
Namísto odstranění této podnože může dodavatel přijmout odpovídající opatření, jejichž cílem je zajistit, aby tato podnož byla opět v souladu s uvedenými požadavky.
Článek 16
Rostlinolékařské požadavky
1. Základní matečná rostlina nebo základní materiál musí být prosty škodlivých organismů uvedených v části A přílohy I a v příloze II v souvislosti s dotčeným rodem nebo druhem.
Dotčená základní matečná rostlina nebo dotčený základní materiál musí být při vizuální prohlídce v zařízeních, na polích a v partiích shledány prostými škodlivých organismů uvedených v části A přílohy I a v příloze II v souvislosti s dotčeným rodem nebo druhem. Tuto vizuální prohlídku provádí příslušný úřední subjekt a případně dodavatel.
Procentní podíl základních matečných rostlin nebo základního materiálu, které jsou infikovány škodlivými organismy uvedenými v části B přílohy I, nesmí překročit úrovně tolerance tam stanovené. Dotčené základní matečné rostliny nebo dotčený základní materiál musí být při vizuální prohlídce v zařízeních, na polích a v partiích shledány vyhovujícími těmto úrovním. Tuto vizuální prohlídku provádí příslušný úřední subjekt a případně dodavatel.
V případě pochyb ohledně výskytu těchto škodlivých organismů příslušný úřední subjekt a případně dodavatel provedou odběr vzorků a testování dotčené základní matečné rostliny nebo základního materiálu.
2. Příslušný úřední subjekt a případně dodavatel provádí vizuální prohlídku, odběr vzorků a testování základní matečné rostliny nebo základního materiálu tak, jak je stanoveno v příloze IV v souvislosti s dotčeným rodem nebo druhem.
3. Pokud jde o odběr vzorků a testování stanovené v odstavci 1, členské státy použijí protokoly EPPO nebo jiné mezinárodně uznávané protokoly. Pokud takové protokoly neexistují, příslušný úřední subjekt použije odpovídající protokoly stanovené na vnitrostátní úrovni. V tomto případě členské státy na žádost zpřístupní uvedené protokoly ostatním členským státům a Komisi.
Příslušný úřední subjekt a případně dodavatel předloží vzorky laboratořím, jež jsou úředně akceptovány příslušným úředním orgánem.
4. Odstavec 1 se nepoužije na základní matečné rostliny a základní materiál během kryokonzervace.
Článek 17
Požadavky na půdu
1. Základní matečné rostliny a základní materiál mohou být pěstovány pouze v půdě, která je prosta jakýchkoli škodlivých organismů, jež jsou uvedeny v příloze III pro dotčený rod nebo druh a jež jsou hostiteli virů napadajících tento rod nebo druh. Nepřítomnost takových škodlivých organismů, kteří jsou hostiteli virů, se stanoví odběrem vzorků a testováním.
Tento odběr vzorků provádí příslušný úřední subjekt a případně dodavatel.
Tento odběr vzorků a testování se provádí před pěstováním dotčených základních matečných rostlin nebo základního materiálu a opakují se během růstu, pokud existuje podezření na výskyt škodlivých organismů uvedených v prvním pododstavci.
Tento odběr vzorků a testování se provádí s ohledem na klimatické podmínky a na biologii škodlivých organismů uvedených v příloze III, a pokud jsou tyto škodlivé organismy relevantní pro dotčené základní matečné rostliny nebo základní materiál.
2. Odběr vzorků a testování se neprovádí, pokud rostliny, které jsou hostiteli škodlivých organismů uvedených v příloze III pro dotčený rod nebo druh, nebyly v dané produkční půdě pěstovány po dobu nejméně pěti let a pokud nejsou pochyby ohledně toho, že se v této půdě nevyskytují relevantní škodlivé organismy.
Odběr vzorků a testování se neprovádí, jestliže příslušný úřední subjekt na základě úřední inspekce dospěl k závěru, že tato půda je prosta jakýchkoli škodlivých organismů, jež jsou uvedeny v příloze III pro dotčený rod nebo druh a jež jsou hostiteli virů napadajících tento rod nebo druh.
3. V případě odběru vzorků a testování podle odstavce 1 členské státy použijí protokoly EPPO nebo jiné mezinárodně uznávané protokoly. Pokud takové protokoly neexistují, použijí členské státy odpovídající protokoly stanovené na vnitrostátní úrovni. V tomto případě členské státy na žádost zpřístupní uvedené protokoly ostatním členským státům a Komisi.
Článek 18
Požadavky týkající se uchovávání základních matečných rostlin a základního materiálu
1. Základní matečné rostliny a základní materiál se uchovávají na polích izolovaných od možných zdrojů infekce přeletem vektorů, kontaktem kořenů, přenosem infekce strojní technikou, nástroji pro štěpování nebo z jakýchkoli jiných možných zdrojů.
2. Izolační vzdálenost polí podle odstavce 1 závisí na regionální situaci, druhu rozmnožovacího materiálu, výskytu škodlivých organismů v dotčené oblasti a relevantních existujících rizicích stanovených příslušným úředním orgánem na základě úřední inspekce.
Článek 19
Podmínky pro množení
1. Základní matečná rostlina, která je pěstována z prvotního materiálu ve smyslu čl. 15 odst. 2 písm. a), může být množena v několika generacích za účelem získání potřebného množství základních matečných rostlin. Základní matečné rostliny se množí v souladu s článkem 13 nebo se množí mikrorozmnožováním v souladu s článkem 14. Maximální povolený počet generací a maximální povolená životnost základních matečných rostlin jsou stanoveny v příloze V pro příslušné rody a druhy.
2. Pokud je povoleno více generací základních matečných rostlin, každá generace jiná než první generace může být odvozena z kterékoli z předchozích generací.
3. Rozmnožovací materiál různých generací se uchovává odděleně.
ODDÍL 3
Požadavky na certifikovaný materiál
Článek 20
Požadavky na certifikaci certifikovaného materiálu
1. Rozmnožovací materiál, jiný než matečné rostliny, a ovocné rostliny se na žádost úředně certifikují jako certifikovaný materiál, pokud splňují požadavky stanovené v odstavcích 2, 3 a 4.
2. Rozmnožovací materiál a ovocné rostliny musí být rozmnoženy z certifikované matečné rostliny.
Certifikovaná matečná rostlina musí splňovat jeden z těchto požadavků:
a)
je vypěstována z prvotního materiálu;
b)
je vypěstována ze základního materiálu.
3. Tento rozmnožovací materiál a ovocné rostliny musí splňovat požadavky stanovené v článku 7, v čl. 8 odst. 6 a v článcích 12, 21 a 22.
4. Tento rozmnožovací materiál a ovocné rostliny musí splňovat rostlinolékařské požadavky stanovené v článku 21.
Tento rozmnožovací materiál a ovocné rostliny musí být rozmnoženy z certifikované matečné rostliny, která splňuje požadavky na půdu uvedené v článku 22.
5. Podnož, která nepatří k odrůdě, se na žádost úředně certifikuje jako certifikovaný materiál, pokud odpovídá popisu svého druhu, splňuje požadavky stanovené v čl. 8 odst. 6 a další požadavky uvedené v článcích 12, 21 a 22.
6. Pro účely tohoto oddílu se veškeré odkazy na prvotní matečné rostliny v ustanoveních uvedených v odstavcích 3 a 5 považují za odkazy na certifikované matečné rostliny a veškeré odkazy na prvotní materiál se považují za odkazy na certifikovaný materiál.
7. Pokud certifikovaná matečná rostlina nebo certifikovaný materiál již nesplňují požadavky článku 7, čl. 8 odst. 6 a článků 12, 21 a 22, dodavatel je odstraní z blízkosti ostatních certifikovaných matečných rostlin a certifikovaného materiálu. Tato odstraněná matečná rostlina nebo materiál mohou být použity jako materiál CAC za předpokladu, že splňují požadavky stanovené v oddíle 4.
Namísto odstranění této matečné rostliny nebo tohoto materiálu může dodavatel přijmout odpovídající opatření, jejichž cílem je zajistit, aby tato matečná rostlina nebo tento materiál byly opět v souladu s uvedenými požadavky.
8. Pokud podnož, která nepatří k odrůdě, je certifikovanou matečnou rostlinou nebo certifikovaným materiálem, které již nesplňují požadavky čl. 8 odst. 6 a článků 12, 21 a 22, dodavatel je odstraní z blízkosti ostatních certifikovaných matečných rostlin a certifikovaného materiálu. Tato odstraněná matečná rostlina nebo materiál mohou být použity jako materiál CAC za předpokladu, že splňují požadavky stanovené v oddíle 4.
Namísto odstranění této podnože může dodavatel přijmout odpovídající opatření, jejichž cílem je zajistit, aby tato podnož byla opět v souladu s uvedenými požadavky.
Článek 21
Rostlinolékařské požadavky
1. Certifikovaná matečná rostlina nebo certifikovaný materiál musí být prosty škodlivých organismů uvedených v části A přílohy I a v příloze II v souvislosti s dotčeným rodem nebo druhem.
Dotčená certifikovaná matečná rostlina nebo dotčený certifikovaný materiál musí být při vizuální prohlídce v zařízeních, na polích a v partiích shledány prostými škodlivých organismů uvedených v části A přílohy I a v příloze II v souvislosti s dotčeným rodem nebo druhem. Tuto vizuální prohlídku provádí příslušný úřední subjekt a případně dodavatel.
Procentní podíl certifikovaných matečných rostlin nebo certifikovaného materiálu, které jsou infikovány škodlivými organismy uvedenými v části B přílohy I, nesmí překračovat úrovně tolerance tam stanovené. Dotčené certifikované matečné rostliny nebo dotčený certifikovaný materiál musí být při vizuální prohlídce v zařízeních, na polích a v partiích shledány vyhovujícími těmto úrovním. Tuto vizuální prohlídku provádí příslušný úřední subjekt a případně dodavatel.
V případě pochyb ohledně výskytu těchto škodlivých organismů příslušný úřední subjekt a případně dodavatel provedou odběr vzorků a testování dotčené certifikované matečné rostliny nebo certifikovaného materiálu.
2. Příslušný úřední subjekt a případně dodavatel provádí vizuální prohlídku, odběr vzorků a testování certifikované matečné rostliny nebo certifikovaného materiálu tak, jak je stanoveno v příloze IV v souvislosti s dotčeným rodem nebo druhem.
3. Pokud jde o odběr vzorků a testování stanovené v odstavci 1, členské státy použijí protokoly EPPO nebo jiné mezinárodně uznávané protokoly. Pokud takové protokoly neexistují, příslušný úřední subjekt použije odpovídající protokoly stanovené na vnitrostátní úrovni. V tomto případě členské státy na žádost zpřístupní uvedené protokoly ostatním členským státům a Komisi.
Příslušný úřední subjekt a případně dodavatel předloží vzorky laboratořím, jež jsou úředně akceptovány příslušným úředním orgánem.
4. Odstavec 1 se nepoužije na certifikované matečné rostliny a certifikovaný materiál během kryokonzervace.
Článek 22
Požadavky na půdu
1. Certifikované matečné rostliny se smějí pěstovat pouze v půdě, která je prosta jakýchkoli škodlivých organismů, jež jsou uvedeny v příloze III pro dotčený rod nebo druh a jež jsou hostiteli virů napadajících tento rod nebo druh. Nepřítomnost takových škodlivých organismů, které jsou hostiteli virů, se stanoví odběrem vzorků a testováním.
Tento odběr vzorků provádí příslušný úřední subjekt a případně dodavatel.
Tento odběr vzorků a testování se provádí před pěstováním dotčených certifikovaných matečných rostlin a opakují se během růstu, pokud existuje podezření na výskyt škodlivých organismů uvedených v prvním pododstavci.
Tento odběr vzorků a testování se provádí s ohledem na klimatické podmínky a na biologii škodlivých organismů uvedených v příloze III, a pokud jsou tyto škodlivé organismy relevantní pro dotčené certifikované matečné rostliny nebo certifikovaný materiál.
2. Odběr vzorků a testování se neprovádí, pokud rostliny, které jsou hostiteli škodlivých organismů uvedených v příloze III pro dotčený rod nebo druh, nebyly v dané produkční půdě pěstovány po dobu nejméně pěti let a pokud nejsou pochyby ohledně toho, že se v této půdě nevyskytují relevantní škodlivé organismy.
Odběr vzorků a testování se neprovádí, jestliže příslušný úřední subjekt na základě úřední inspekce dospěl k závěru, že tato půda je prosta jakýchkoli škodlivých organismů, jež jsou uvedeny v příloze III pro dotčený rod nebo druh a jež jsou hostiteli virů napadajících tento rod nebo druh.
V případě certifikovaných ovocných rostlin se odběr vzorků a testování neprovádí.
3. V případě odběru vzorků a testování podle odstavce 1 členské státy použijí protokoly EPPO nebo jiné mezinárodně uznávané protokoly. Pokud takové protokoly neexistují, použijí členské státy odpovídající protokoly stanovené na vnitrostátní úrovni. V tomto případě členské státy na žádost zpřístupní uvedené protokoly ostatním členským státům a Komisi.
ODDÍL 4
Požadavky na materiál CAC
Článek 23
Podmínky pro materiál CAC jiný než podnože, které nepatří k odrůdě
1. Materiál CAC jiný než podnože, které nepatří k odrůdě, se smí uvádět na trh pouze tehdy, pokud bylo shledáno, že splňuje tyto požadavky:
a)
byl rozmnožen z identifikovaného zdroje materiálu zaznamenaného dodavatelem;
b)
odpovídá popisu odrůdy v souladu s článkem 25;
c)
splňuje rostlinolékařské požadavky článku 26;
d)
je v souladu s článkem 27, pokud jde o vady.
2. Opatření za účelem dosažení souladu s odstavcem 1 provádí dodavatel.
3. V případě, že materiál CAC již není v souladu s odstavcem 1, dodavatel učiní jedno z těchto opatření:
a)
odstraní tento materiál z blízkosti ostatního materiálu CAC; nebo
b)
přijme vhodná opatření, jež zajistí, aby byl tento materiál opět v souladu s uvedenými požadavky.
Článek 24
Podmínky pro materiál CAC v případě podnoží, které nepatří k odrůdě
1. V případě podnoží, které nepatří k odrůdě, musí materiál CAC splňovat tyto požadavky:
a)
odpovídá popisu svého druhu;
b)
splňuje rostlinolékařské požadavky článku 26;
c)
je v souladu s článkem 27, pokud jde o vady.
2. Opatření za účelem splnění požadavků odstavce 1 provádí dodavatel.
3. V případě, že materiál CAC již nesplňuje požadavky odstavce 1, dodavatel učiní jedno z těchto opatření:
a)
odstraní tento materiál z blízkosti ostatního materiálu CAC; nebo
b)
přijme vhodná opatření, jež zajistí, aby byl tento materiál opět v souladu s uvedenými požadavky.
Článek 25
Shoda s popisem odrůdy
1. Shoda materiálu CAC s popisem jeho odrůdy se určí pozorováním projevu znaků této odrůdy. Toto pozorování vychází z jednoho z těchto prvků:
a)
z úředního popisu registrovaných odrůd, jak je uvedeno v prováděcí směrnici 2014/97/EU, a odrůd právně chráněných podle odrůdového práva; nebo
b)
z popisu připojeného k žádosti v případě odrůd, které podléhají žádosti o registraci v kterémkoli členském státě, jak je uvedeno v prováděcí směrnici 2014/97/EU;
c)
z popisu připojeného k žádosti o odrůdové právo;
d)
z úředně uznávaného popisu odrůdy podle čl. 7 odst. 2 písm. c) bodu iii) směrnice 2008/90/ES.
2. Shoda materiálu CAC s popisem jeho odrůdy se pravidelně ověřuje pozorováním projevu znaků této odrůdy v dotčeném materiálu CAC.
Článek 26
Rostlinolékařské požadavky
1. Materiál CAC musí být prakticky prostý škodlivých organismů uvedených v příloze I a příloze II v souvislosti s dotčeným rodem nebo druhem.
U dotčeného materiálu CAC musí být vizuální prohlídkou provedenou dodavatelem v zařízeních, na polích a v partiích shledáno, že je prakticky prostý škodlivých organismů uvedených v příloze I a příloze II v souvislosti s dotčeným rodem nebo druhem.
V případě pochyb ohledně výskytu těchto škodlivých organismů dodavatel provede odběr vzorků a testování dotčeného materiálu CAC.
2. Dodavatel provádí vizuální prohlídku, odběr vzorků a testování materiálu CAC tak, jak je stanoveno v příloze IV v souvislosti s dotčeným rodem nebo druhem.
3. Odstavec 1 se nepoužije na materiál CAC během kryokonzervace.
4. Kromě požadavků odstavců 1 a 2 musí materiál CAC, který patří k druhům Citrus L., Fortunella Swingle a Poncirus Raf., splňovat všechny tyto požadavky:
a)
musí být vyprodukován z identifikovaného zdroje materiálu, a u tohoto zdroje materiálu musí být na základě odběru vzorků a testování shledáno, že je prostý škodlivých organismů uvedených pro tyto druhy v příloze II;
b)
od počátku posledního vegetačního cyklu musí být na základě vizuální prohlídky, odběru vzorků a testování shledáno, že je prakticky prostý škodlivých organismů uvedených v příloze II v souvislosti s dotčenými druhy.
Článek 27
Požadavky týkající se vad
U materiálu CAC musí být na základě vizuální prohlídky shledáno, že je prakticky bez vad. Poškození, zbarvení, zjizvené tkáně nebo uschnutí se považuje za vady, pokud nepříznivě ovlivňují jakost a užitnou hodnotu rozmnožovacího materiálu.
KAPITOLA 3
ZVLÁŠTNÍ POŽADAVKY NA DODAVATELE ZAPOJENÉ DO PRODUKCE NEBO ROZMNOŽOVÁNÍ ROZMNOŽOVACÍHO MATERIÁLU A OVOCNÝCH ROSTLIN
Článek 28
Plán zjišťování a monitorování kritických bodů v rámci procesu produkce
Během produkce rozmnožovacího materiálu a ovocných rostlin členské státy zajistí, aby dodavatelé měli zaveden plán zjišťování a monitorování kritických bodů v rámci procesu produkce, vhodný pro příslušné rody nebo druhy. Tento plán se musí týkat alespoň těchto prvků:
a)
umístění a množství rostlin;
b)
časové vymezení jejich pěstování;
c)
rozmnožovací činnosti;
d)
činnosti při balení, skladování a přepravě.
Článek 29
Uchovávání informací o monitorování pro případ šetření
1. Členské státy zajistí, aby dodavatelé uchovávali záznamy s informacemi o monitorování kritických bodů podle čl. 6 odst. 1 směrnice 2008/90/ES a na žádost je zpřístupnili za účelem šetření.
2. Tyto záznamy zůstanou dostupné po dobu nejméně tří let od produkce dotčeného materiálu.
3. Členské státy zajistí, aby dodavatelé uchovávali záznamy o přehlídkách porostu, odběrech vzorků a testování, dokud se příslušný rozmnožovací materiál a ovocné rostliny nacházejí pod jejich kontrolou, a po dobu nejméně tří let od okamžiku, kdy tento rozmnožovací materiál a tyto ovocné rostliny byly odstraněny nebo uvedeny na trh.
KAPITOLA 4
ÚŘEDNÍ INSPEKCE
Článek 30
Obecné požadavky týkající se úředních inspekcí
1. Úřední inspekce zahrnují vizuální prohlídky a případně odběr vzorků a testování.
2. Během úředních inspekcí příslušný úřední subjekt věnuje zvláštní pozornost:
a)
vhodnosti a skutečnému používání metod, jimiž dodavatel kontroluje každý z kritických bodů v rámci procesu produkce;
b)
celkové způsobilosti zaměstnanců dodavatele pro provádění činností stanovených v čl. 6 odst. 1 směrnice 2008/90/ES.
3. Členské státy zajistí, aby příslušné úřední subjekty vypracovávaly a uchovávaly záznamy o výsledcích a datech všech přehlídek porostu, odběrů vzorků a testování, které provádí.
KAPITOLA 5
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 31
Provedení
1. Členské státy přijmou a zveřejní právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 31. prosince 2016. Neprodleně sdělí Komisi jejich znění.
Použijí tyto předpisy ode dne 1. ledna 2017.
Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
2. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
Článek 32
Přechodná opatření
Členské státy mohou do 31. prosince 2022 povolit, aby byl na jejich vlastním území uveden na trh rozmnožovací materiál a ovocné rostliny vyprodukované z prvotních, základních a certifikovaných matečných rostlin nebo materiálu CAC, které existovaly před 1. lednem 2017 a byly úředně certifikovány nebo které splňují podmínky pro to, aby byly kvalifikovány jako materiál CAC před 31. prosincem 2022. Při uvádění na trh jsou takovýto rozmnožovací materiál a takového ovocné rostliny identifikovány prostřednictvím odkazu na tento článek uvedeného na návěsce a v dokumentaci.
Článek 33
Zrušení
Směrnice 93/48/EHS a směrnice 93/64/EHS se zrušují.
Článek 34
Vstup v platnost
Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 35
Určení
Tato směrnice je určena členským státům.
V Bruselu dne 15. října 2014.
KOMISSION TÄYTÄNTÖÖNPANODIREKTIIVI 2014/98/EU,
annettu 15 päivänä lokakuuta 2014,
neuvoston direktiivin 2008/90/EY täytäntöönpanosta siltä osin kuin on kyse direktiivin I liitteessä tarkoitettuja hedelmäkasvisukuihin ja -lajeihin kuuluvia kasveja koskevista erityisvaatimuksista, toimittajiin sovellettavista erityisvaatimuksista ja virallisia tarkastuksia koskevista yksityiskohtaisista säännöistä
EUROOPAN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon hedelmäntuotantoon tarkoitettujen hedelmäkasvien ja niiden lisäysaineiston pitämisestä kaupan 29 päivänä syyskuuta 2008 annetun neuvoston direktiivin 2008/90/EY (1) ja erityisesti sen 4 artiklan, 6 artiklan 4 kohdan, 9 artiklan 1 kohdan ja 13 artiklan 3 kohdan
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Esiperusaineiston, perusaineiston ja sertifioidun aineiston sertifiointia ja kaupan pitämistä koskevissa säännöksissä olisi otettava huomioon tämän direktiivin kattamien eri sukujen ja lajien erilaiset tuotantosyklit.
(2)
On tarpeen, että esiperusaineisto täyttää erittäin tiukat terveys- ja laatuvaatimukset, jotta voidaan varmistaa esiperusaineistosta saatujen hedelmäkasvien ja niiden lisäysaineiston terveys ja laatu.
(3)
Esiperusaineiston tunnistamisen ja laadun varmistamiseksi on aiheellista antaa sääntöjä, joiden perusteella voidaan vahvistaa ja todentaa, että aineisto täyttää lajikkeen aitoutta koskevat vaatimukset. Esiperusaineiston tunnistaminen ja laatu olisi lisäksi varmistettava säännöillä, jotka koskevat sen lisäystä, johon voivat sisältyä uudistaminen ja monistaminen. Esiperusaineiston terveyden varmistamiseksi on tärkeää antaa sääntöjä, jotka koskevat kasvintuhoojien puuttumista, tarkastuksia, näytteenottoa ja testausta kunkin suvun ja lajin mukaisesti. Aineiston laatu olisi lisäksi varmistettava virheitä koskevilla säännöillä.
(4)
Jotta voidaan varmistaa lajikkeeseen kuulumattomien perusrunkojen tunnistaminen ja laatu, kyseisten perusrunkojen olisi vastattava oman lajinsa kuvausta.
(5)
On välttämätöntä, että muut kasvit kuin hedelmäkasvit, joista on tarkoitus ottaa aineistoa perusaineiston tai sertifioidun aineiston tuottamiseksi, tunnistetaan. Näistä kasveista käytetään nimitystä ”emokasvit”. Esiperusaineiston tuottamiseen tarkoitettujen emokasvien, jäljempänä ’esiperusemokasvit’, olisi täytettävä samat vaatimukset kuin esiperusaineiston. Esiperusemokasvit ja esiperusaineisto olisi voitava tunnistaa läpi koko tuotantoprosessin. Asiasta vastaavan virallisen elimen olisi - lajikkeen ominaispiirteiden ilmentymistä tarkkailemalla - vahvistettava, että esiperusemokasvi vastaa lajikkeensa kuvausta. Lisäksi olisi todennettava säännöllisesti, että esiperusemokasvi ja johdettu esiperusaineisto vastaavat lajikkeensa kuvausta.
(6)
Sertifiointiin tarkoitetun aineiston tapauksessa vastaavuus lajikkeen kuvaukseen nähden olisi vahvistettava lajikkeen erottuvuuden, yhtenäisyyden ja pysyvyyden varmistavan virallisen kuvauksen, rekisteröintihakemuksen tai kasvinjalostajanoikeushakemuksen liitteenä olevan kuvauksen taikka virallisesti tunnustetun kuvauksen perusteella. Jos kyseessä on lajike, jolla on virallisesti tunnustettu kuvaus, on aiheellista edellyttää, että lajike on rekisteröity kansalliseen rekisteriin, jotta voidaan varmistaa, että kuvaus on asianmukainen sen aineiston osalta, jolle on haettu sertifiointia.
(7)
Esiperus- ja perusaineiston tapauksessa vastaavuus lajikkeen kuvaukseen nähden olisi voitava vahvistaa myös lajikkeen rekisteröintihakemukseen jäsenvaltiossa liitetyn kuvauksen ja kasvinjalostajanoikeushakemukseen liitetyn kuvauksen perusteella, edellyttäen että unionissa tai kolmannessa maassa on jo saatavilla raportti, jossa todetaan, että kyseinen lajike on erottuva, yhtenäinen ja pysyvä. Tämän mahdollisuuden myöntämisen tarkoituksena on nopeuttaa sertifiointiprosessin alkuvaihetta tapauksissa, joissa lajikkeen rekisteröinti on saatettu lähes päätökseen mutta on edelleen käynnissä. Jotta varmistetaan avoimuus ja tietoon perustuvien valintojen tekeminen aineiston käyttäjien kannalta, kyseisen aineiston kaupan pitäminen olisi kuitenkin sallittava vasta, kun lajikkeen rekisteröinti on saatettu päätökseen.
(8)
On tärkeää, että sovelletaan tiukkoja sääntöjä, joilla suojataan esiperusaineisto kaikenlaisilta kasvintuhoojien aiheuttamilta tartunnoilta. Sen vuoksi toimittajien olisi säilytettävä esiperusemokasvit ja esiperusaineisto tätä varten tarkoitetuissa tiloissa, jotka on suojattu hyönteisiltä ja joissa on varmistettu, että tartuntaa ei voi saada ilmassa olevien vektoreiden tai muiden mahdollisten lähteiden kautta. Samasta syystä esiperusemokasvit ja esiperusaineisto olisi kasvatettava tai tuotettava eristettynä maaperästä ruukuissa, joissa ei ole maaperää tai joissa on steriloitu kasvualusta. Jotta voidaan vastata erityisiin tuotantotarpeisiin, jäsenvaltioille olisi kuitenkin annettava mahdollisuus hakea lupaa tuottaa esiperusemokasveja ja esiperusaineistoa avomaalla, edellyttäen että kasvintuhoojien aiheuttamien tartuntojen estämiseksi toteutetaan asianmukaiset toimenpiteet.
(9)
Neuvoston direktiivissä 2000/29/EY (2) vahvistetaan säännöt, joilla estetään tiettyjen haitallisten organismien kulkeutuminen unioniin ja niiden leviäminen siellä. Näihin sisältyvät tiettyjä sukuja ja lajeja koskevat vaatimukset, jotka täydentävät tämän direktiivin sertifiointivaatimuksia direktiivin 2000/29/EY soveltamisalaan kuuluvien haitallisten organismien osalta. Muista haitallisista organismeista olisi annettava lisäsääntöjä. Jos kasvintuhooja voi aiheuttaa kohtuutonta vahinkoa kyseisen suvun tai lajien esiperusaineiston terveydelle tai käyttökelpoisuudelle, olisi vaadittava, että sitä ei esiinny lainkaan. Tällaisista kasvintuhoojista olisi laadittava luettelo. Jos kasvintuhooja voi aiheuttaa tällaista vahinkoa vain, kun sen esiintyminen ylittää tietyt tasot, sen esiintyminen olisi kiellettävä vain määrinä, joka ylittää kyseiset tasot. Tällaisista kasvintuhoojista olisi laadittava eri luettelo kuin niistä, joiden esiintymistä ei sallita lainkaan.
(10)
Esiperusemokasviehdokkaat ovat hedelmäkasvien ja niiden lisäysaineiston tuotanto- ja sertifiointiprosessin lähtökohta. Tästä syystä niihin olisi sovellettava kaikkein tiukimpia kasvinsuojeluvaatimuksia, jotta varmistetaan, että ne ovat asianomaisista kasvintuhoojista vapaita. Kasvien suvun tai lajin sekä asianomaisten kasvintuhoojien biologia ja ominaisuudet huomioon ottaen olisi vaadittava, että esiperusemokasviehdokkaille tehdään silmämääräinen tarkastus liitteessä I lueteltujen kasvintuhoojien esiintymisen varalta. Jos näiden kasvintuhoojien esiintymisestä on epäilyksiä, jokaisesta esiperusemokasviehdokkaasta olisi otettava näyte ja se olisi testattava, jotta varmistetaan tarkat tulokset. Jokainen esiperusemokasviehdokas olisi testattava liitteessä II lueteltujen kasvintuhoojien varalta, jotta voidaan varmistaa ehdottomasti, ettei kyseisiä kasvintuhoojia esiinny. Uudistamalla tuotettuihin esiperusemokasveihin olisi sovellettava hyvin samanlaisia vaatimuksia, kun otetaan huomioon niiden merkitys myöhemmin tuotanto- ja sertifiointiprosessissa.
(11)
Kasvien suvun tai lajin sekä asianomaisten kasvintuhoojien biologia ja ominaisuudet huomioon ottaen olisi vaadittava, että esiperusemokasveille tai esiperusaineistolle tehdään silmämääräinen tarkastus liitteissä I ja II lueteltujen kasvintuhoojien esiintymisen varalta. Jos näiden kasvintuhoojien esiintymisestä on epäilyksiä, esiperusemokasveista ja eriperusaineistosta olisi otettava näytteet ja ne olisi testattava, jotta varmistetaan tarkat tulokset.
(12)
Kasvien suvun tai lajin sekä asianomaisten kasvintuhoojien biologia ja ominaisuudet huomioon ottaen olisi annettava asianmukaisia sääntöjä, jotka koskevat perusemokasvien, perusaineiston, sertifioitujen emokasvien ja sertifioidun aineiston silmämääräisten tarkastusten, näytteenoton ja testauksen tiheyttä. Näiden sääntöjen olisi perustuttava asiasta vastaavien virallisten elinten ja hedelmäkasvintuottajien kansallisten sertifiointijärjestelmien soveltamisesta saamiin kokemuksiin. Säännöissä olisi otettava huomioon tiettyyn ryhmään kuuluvien käyttäjien tarpeet.
(13)
Joidenkin kasvintuhoojien, etenkin sukkulamatojen, esiintyminen maaperässä voi aiheuttaa kohtuutonta vahinkoa kasvien terveydelle ja käyttökelpoisuudelle, jos nämä kasvintuhoojat toimivat isäntinä viruksille, jotka vaikuttavat kyseiseen sukuun tai lajiin. Sen vuoksi näistä kasvintuhoojista olisi laadittava luettelo, ne olisi yksilöitävä erikseen, eikä niiden esiintymistä maaperässä pitäisi sallia, elleivät ne testauksessa osoittaudu viruksista vapaiksi. Näytteenoton ja testauksen olisi osoitettava, esiintyykö kyseisiä kasvintuhoojia tai viruksia. Näytteenottoa ja testausta koskevien sääntöjen vahvistamisessa olisi otettava huomioon hedelmäkasvien ja niiden lisäysaineiston eri luokat. On kuitenkin oikeasuhteista sallia, että näytteenottoa ja testausta ei tarvitse suorittaa tietyin edellytyksin tapauksissa, joissa isäntäkasveja ei ole kasvatettu tuotantoviljelmällä vähintään viiteen vuoteen.
(14)
Jos näytteenotto ja testaus suoritetaan, se olisi tehtävä Euroopan ja Välimeren maiden kasvinsuojelujärjestön (EPPO) protokollien tai muiden kansainvälisesti tunnustettujen protokollien mukaisesti. Tämä on tarpeen sen varmistamiseksi, että näytteenotto- ja testauskäytännöt unionissa ovat ajan tasalla kansainvälisen tieteellisen ja teknisen kehityksen suhteen. Jos tällaisia protokollia ei ole saatavilla, näytteenoton ja testauksen olisi tapahduttava kansallisella tasolla vahvistettujen asiaa koskevien protokollien mukaisesti.
(15)
Esiperusemokasvien ja esiperusaineiston laatuun ja käyttökelpoisuuteen voivat vaikuttaa vahingot, väriviat, arpikudos, kuivuminen ja muut virheet. Sen vuoksi olisi säädettävä, että esiperusemokasvien ja esiperusaineiston on oltava lähes virheettömiä.
(16)
Lisäysaineiston asianmukaisen laadun takaamiseksi olisi annettava sääntöjä aineiston säilytyksestä asianmukaisissa olosuhteissa. Olosuhteiden olisi riiputtava sertifioitavan hedelmäkasvien ja niiden lisäysaineiston luokasta. Hiljattainen kehitys huomioon ottaen on tärkeää sallia myös menetelmä, jossa säilytys tapahtuu ultrakylmässä lämpötilassa, eli kryosäilytys. Tätä pidetään käyttökelpoisena vaihtoehtona in vitro -viljelmille, koska lisäysaineiston ominaisuudet säilyvät muuttumattomina, kun varastointi tapahtuu näissä lämpötiloissa.
(17)
Esiperusaineiston jälkeen seuraava tuotantoprosessin vaihe on perusaineisto. Sen vuoksi perusaineiston tuottamiseen tarkoitetut emokasvit, jäljempänä ’perusemokasvit’, olisi joko kasvatettava esiperusaineistosta tai monistettava muista perusemokasveista.
(18)
Perusaineistoa koskevien vaatimusten olisi oltava samat kuin esiperusaineistoa koskevien vaatimusten tunnistamisen, terveyden ja laadun osalta, koska kyseiset vaatimukset ovat yhtä tärkeitä perusaineiston terveyden ja käyttökelpoisuuden kannalta. Perusaineiston tuottaminen avomaalla olisi kuitenkin sallittava, jotta helpotetaan sen tehokasta lisäystä seuraaviin sukupolviin ja luokkiin. Sen vuoksi perusaineiston säilyttämistä koskevissa vaatimuksissa olisi sallittava säilyttäminen hyönteisiltä suojatuissa tiloissa tai avomaalla eristettynä mahdollisilta ilmassa olevien vektoreiden, juurikontaktin sekä koneiden ja varttamislaitteiden kautta tapahtuvan ristikontaminaation aiheuttaman tartunnan lähteiltä ja muilta mahdollisilta lähteiltä.
(19)
Esiperusaineistosta kasvatettavien perusemokasvien monistaminen useisiin sukupolviin olisi sallittava, jotta saadaan tarvittava määrä perusemokasveja perusaineiston ja sertifioidun aineiston tuottamiseen. Perusemokasvien eri sukupolvet olisi pidettävä erillään toisistaan, ja ne olisi voitava tunnistaa koko tuotantoprosessin ajan.
(20)
Esiperusaineiston tai perusaineiston jälkeen tuotantoprosessin seuraavan vaiheen voivat muodostaa sertifioitu aineisto ja sertifioidut hedelmäkasvit. Sen vuoksi sertifioidun aineiston tuottamiseen tarkoitetut emokasvit, jäljempänä ’sertifioidut emokasvit’, olisi kasvatettava joko esiperusaineistosta tai perusaineistosta.
(21)
Olisi vahvistettava vähimmäisvaatimukset, jotta varmistetaan yhdenmukainen menettely, jolla vahvistetaan ja todennetaan lajikkeen vastaavuus kuvaukseen nähden sellaisten hedelmäkasvien ja niiden lisäysaineiston osalta, jotka on tarkoitus hyväksyä CAC-aineistoksi. Näiden vaatimusten olisi oltava vähemmän tiukkoja kuin esiperus-, perus- ja sertifioitua aineistoa koskevien vaatimusten, koska käyttäjillä on matalammat odotukset CAC-aineiston terveyden ja laadun osalta siihen sovellettavien yksinkertaisempien tuotantomenettelyjen ja -vaiheiden vuoksi. Toimittajien olisi kuitenkin varmistettava lisäykseen käytettäväksi tarkoitetun aineiston tunnistaminen. Lisäksi olisi varmistettava, että sovelletaan laatu- ja terveysvaatimuksia, jotka ovat asianmukaisia CAC-aineiston viljelyn ja kyseisen lisäysaineiston käyttäjien odotusten kannalta. Kun otetaan huomioon tiettyihin Citrus L.- Fortunella Swingle-ja Poncirus Raf. -sukujen lajeihin vaikuttavien kasvintuhoojien luonne, on tarpeen antaa tarkkoja sääntöjä silmämääräisistä tarkastuksista, näytteenotosta ja testauksesta, jotta varmistetaan lisäysaineiston tai hedelmäkasvien asianmukainen laatu ja terveys.
(22)
Jotta asiasta vastaava virallinen elin voisi suorittaa virallisia tarkastuksia ja todentaa, täyttävätkö hedelmäkasvit ja niiden lisäysaineisto tässä direktiivissä annetut virallista sertifiointia koskevat laatu- ja terveysvaatimukset, toimittajalla olisi oltava suunnitelma, jonka mukaan tunnistetaan ja seurataan kriittisiä vaiheita hedelmäkasvien ja niiden lisäysaineiston tuotantoprosessissa asianomaisten sukujen tai lajien osalta, ja sen olisi pidettävä kirjaa tästä seurannasta. Kenttätarkastuksia, näytteenottoa ja testausta koskevat suunnitelmat ja kirjapito olisi säilytettävä niin kauan kuin lisäysaineisto tai hedelmäkasvit ovat toimittajan valvonnassa ja vähintään kolme vuotta sen jälkeen, kun lisäysaineisto tai hedelmäkasvit on poistettu tai saatettu pidettäväksi kaupan.Kyseinen ajanjakso on tarpeen, jotta voidaan havaita kasvintuhoojat puuvartisissa kasveissa, joissa oireet saattavat tulla ilmeisiksi vasta useita vuosia tartunnan jälkeen.
(23)
Jäsenvaltioiden olisi varmistettava, että hedelmäkasveja ja niiden lisäysaineistoa tuotettaessa ja pidettäessä kaupan ne tarkastetaan virallisesti, jotta varmistetaan tämän direktiivin vaatimusten ja edellytysten noudattaminen. Jotta voidaan varmistaa yhdenmukainen menettely virallisten tarkastusten tekemisessä, silmämääräisestä tarkastuksesta ja tarpeen mukaan näytteenotosta ja testauksesta olisi annettava sääntöjä.
(24)
Mahdollisten kaupan häiriöiden välttämiseksi jäsenvaltioille olisi annettava mahdollisuus sallia siirtymäkauden ajaksi sellaisista esiperus-, perus- ja sertifioiduista emokasveista tai CAC-emokasveista tuotettujen hedelmäkasvien ja niiden lisäysaineiston kaupan pitäminen omalla alueellaan, jotka olivat jo olemassa, kun tätä direktiiviä ryhdyttiin soveltamaan, vaikka kyseinen aineisto tai kyseiset hedelmäkasvit eivät täyttäisikään uusia edellytyksiä.
(25)
Komission direktiivit 93/48/ETY (3) ja 93/64/ETY (4) olisi kumottava.
(26)
Tässä direktiivissä säädetyt toimenpiteet ovat hedelmänsukuisia ja -lajisia kasveja ja lisäysaineistoa käsittelevän pysyvän komitean lausunnon mukaiset,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN DIREKTIIVIN:
1 LUKU
MÄÄRITELMÄT JA YLEISET SÄÄNNÖKSET
1 artikla
Määritelmät
Tässä direktiivissä tarkoitetaan
1)
’emokasvilla’ lisäykseen tarkoitettua tunnistettua kasvia;
2)
’esiperusemokasviehdokkaalla’ emokasvia, jonka toimittaja aikoo hyväksyttää esiperusemokasviksi;
3)
’esiperusemokasvilla’ esiperusaineiston tuottamiseen tarkoitettua emokasvia;
4)
’perusemokasvilla’ perusaineiston tuottamiseen tarkoitettua emokasvia;
5)
’sertifioidulla emokasvilla’ sertifioidun aineiston tuottamiseen tarkoitettua emokasvia;
6)
’kasvintuhoojalla’ kasveille tai kasvituotteille haitallisia kasvien, eläinten tai taudinaiheuttajien lajeja, kantoja tai biotyyppejä, jotka luetellaan liitteissä I, II ja III;
7)
’silmämääräisellä tarkastuksella’ kasvien tai kasvin osien tutkimista paljain silmin tai käyttämällä linssejä, stereoskooppia tai mikroskooppia;
8)
’testillä’ muuta tutkimusta kuin silmämääräistä tarkastusta;
9)
’hedelmiä tuottavalla kasvilla’ emokasvista lisättyä kasvia, joka on kasvatettu tuottamaan hedelmiä, jotta emokasvin lajikeaitous voidaan todentaa;
10)
’luokalla’ esiperusaineistoa, perusaineistoa, sertifioitua aineistoa tai CAC-aineistoa;
11)
’monistamisella’ emokasvien kasvullista tuottamista, jotta saadaan riittävästi samaan luokkaan kuuluvia emokasveja;
12)
’emokasvin uudistamisella’ emokasvin korvaamista siitä kasvullisesti tuotetulla kasvilla;
13)
’mikrolisäyksellä’ kasviaineiston monistamista suuren kasvimäärän tuottamiseksi käyttämällä kasvista otettujen erilaistuneiden kasvusilmujen tai meristeemisolukkojen in vitro -viljelyä;
14)
’lähes virheettömällä’ sitä, että virheitä, jotka todennäköisesti heikentävät hedelmäkasvien tai niiden lisäysaineiston laatua ja käyttökelpoisuutta, esiintyy enintään tasolla, jota voidaan odottaa hyvien viljely- ja käsittelykäytäntöjen tuloksena, ja että kyseinen taso vastaa hyviä viljely- ja käsittelykäytäntöjä;
15)
’tuholaisista lähes vapaalla’ sitä, että kasvintuhoojien esiintymistaso hedelmäkasveissa tai niiden lisäysaineistossa on riittävän alhainen, jotta voidaan varmistaa lisäysaineiston hyväksyttävä laatu ja käyttökelpoisuus;
16)
’laboratoriolla’ kaikkia tiloja, joita käytetään hedelmäkasvien ja niiden lisäysaineiston testaukseen;
17)
’kryosäilytyksellä’ kasviaineiston säilyttämistä jäähdyttämällä se ultrakylmiin lämpötiloihin, jotta turvataan aineiston elinkelpoisuus.
2 artikla
Yleiset säännökset
1. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että direktiivin 2008/90/EY liitteessä I lueteltuihin sukuihin ja lajeihin kuuluvat hedelmäkasvit ja niiden lisäysaineisto täyttävät tuotannon ja kaupan pitämisen aikana tämän direktiivin 3-27 artiklan vaatimukset tapauksen mukaan.
2. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että toimittajat täyttävät direktiivin 2008/90/EY liitteessä I lueteltuihin sukuihin ja lajeihin kuuluvien hedelmäkasvien ja niiden lisäysaineiston tuotannon aikana 28 ja 29 artiklan vaatimukset.
3. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että direktiivin 2008/90/EY liitteessä I lueteltuihin sukuihin ja lajeihin kuuluvat hedelmäkasvit ja niiden lisäysaineisto tarkastetaan virallisesti tuotannon ja kaupan pitämisen aikana 30 artiklan vaatimusten mukaisesti.
4. Tiettyä luokkaa koskevat vaatimukset täyttävää lisäysaineistoa ei saa sekoittaa muihin luokkiin kuuluvan aineiston kanssa.
2 LUKU
LISÄYSAINEISTOA JA TAPAUKSEN MUKAAN HEDELMÄKASVEJA KOSKEVAT VAATIMUKSET
1 JAKSO
Esiperusaineistoa koskevat vaatimukset
3 artikla
Esiperusaineiston sertifiointia koskevat vaatimukset
1. Muu lisäysaineisto kuin emokasvit ja lajikkeeseen kuulumattomat perusrungot on pyynnöstä sertifioitava virallisesti esiperusaineistoksi, jos sen on havaittu täyttävän seuraavat vaatimukset:
a)
se on lisätty suoraan emokasvista 13 tai 14 artiklan mukaisesti;
b)
se vastaa lajikkeensa kuvausta ja vastaavuus lajikkeen kuvaukseen nähden on todennettu 7 artiklan mukaisesti;
c)
se on säilytetty 8 artiklan mukaisesti;
d)
se täyttää 10 artiklan terveysvaatimukset;
e)
jos komissio on myöntänyt 8 artiklan 4 kohdan nojalla poikkeuksen, jonka mukaan esiperusemokasveja ja esiperusaineistoa voidaan kasvattaa avomaalla olosuhteissa, joissa niitä ei ole suojattu hyönteisiltä, maaperä täyttää 11 artiklan vaatimukset;
f)
se täyttää 12 artiklan mukaiset virheitä koskevat vaatimukset.
2. Edellä 1 kohdan a alakohdassa tarkoitettu emokasvi on täytynyt hyväksyä 5 artiklan mukaisesti tai saada monistamalla 13 artiklan mukaisesti taikka mikrolisäyksellä 14 artiklan mukaisesti.
3. Jos esiperusemokasvi tai esiperusaineisto ei enää täytä 7-12 artiklan vaatimuksia, toimittajan on poistettava se muiden esiperusemokasvien ja esiperusaineiston läheisyydestä. Poistettua emokasvia tai aineistoa voidaan käyttää perus-, sertifioituna tai CAC-aineistona edellyttäen, että se täyttää tässä direktiivissä kyseisille luokille asetetut vaatimukset.
Kyseisen emokasvin tai aineiston poistamisen sijaan toimittaja voi toteuttaa asianmukaisia toimenpiteitä sen varmistamiseksi, että emokasvi tai aineisto täyttää jälleen kyseiset vaatimukset.
4 artikla
Lajikkeeseen kuulumattomien perusrunkojen esiperusaineistoksi sertifiointia koskevat vaatimukset
1. Lajikkeeseen kuulumaton perusrunko on pyynnöstä sertifioitava virallisesti esiperusaineistoksi, jos sen on havaittu täyttävän seuraavat vaatimukset:
a)
se on lisätty suoraan, kasvullisella tai suvullisella lisäyksellä, emokasvista; suvullisen lisäyksen tapauksessa pölyttävät puut (pölyttäjät) tuotetaan suoraan kasvullisella lisäyksellä emokasvista;
b)
se vastaa lajinsa kuvausta;
c)
se on säilytetty 8 artiklan mukaisesti;
d)
se täyttää 10 artiklan terveysvaatimukset;
e)
jos komissio on myöntänyt 8 artiklan 4 kohdan nojalla poikkeuksen, jonka mukaan esiperusemokasveja ja esiperusaineistoa voidaan kasvattaa avomaalla olosuhteissa, joissa niitä ei ole suojattu hyönteisiltä, maaperä täyttää 11 artiklan vaatimukset;
f)
se täyttää 12 artiklan mukaiset virheitä koskevat vaatimukset.
2. Edellä 1 kohdan a alakohdassa tarkoitettu emokasvi on täytynyt hyväksyä 6 artiklan mukaisesti tai saada monistamalla 13 artiklan mukaisesti taikka mikrolisäyksellä 14 artiklan mukaisesti.
3. Jos perusrunko, joka on esiperusemokasvi tai esiperusaineisto, ei enää täytä 8-12 artiklan vaatimuksia, toimittajan on poistettava se muiden esiperusemokasvien ja esiperusaineiston läheisyydestä. Poistettua lajikkeeseen kuulumatonta perusrunkoa voidaan käyttää perus-, sertifioituna tai CAC-aineistona edellyttäen, että se täyttää tässä direktiivissä kyseisille luokille asetetut vaatimukset.
Kyseisen perusrungon poistamisen sijaan toimittaja voi toteuttaa asianmukaisia toimenpiteitä sen varmistamiseksi, että perusrunko täyttää jälleen kyseiset vaatimukset.
5 artikla
Esiperusemokasvin hyväksymistä koskevat vaatimukset
1. Asiasta vastaavan virallisen elimen on hyväksyttävä kasvi esiperusemokasviksi, jos se täyttää 7-12 artiklan vaatimukset ja jos sen vastaavuus lajikkeen kuvaukseen nähden on vahvistettu 2, 3 ja 4 kohdan mukaisesti.
Hyväksyminen tapahtuu virallisen tarkastuksen ja testitulosten, kirjanpidon ja menettelyjen perusteella 30 artiklan mukaisesti.
2. Asiasta vastaavan virallisen elimen on - lajikkeen ominaispiirteiden ilmentymistä tarkkailemalla - vahvistettava, että esiperusemokasvi vastaa lajikkeensa kuvausta. Tarkkailun on perustuttava yhteen seuraavista tekijöistä:
a)
virallinen kuvaus kansallisiin rekistereihin kirjatuista lajikkeista tai kasvinjalostajanoikeudella laillisesti suojatuista lajikkeista;
b)
täytäntöönpanodirektiivin 2014/97/EU (5) 5 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun rekisteröintihakemuksen kohteena jossakin jäsenvaltiossa olevien lajikkeiden hakemuksen liitteenä oleva kuvaus;
c)
kasvinjalostajanoikeushakemuksen kohteena olevien lajikkeiden hakemuksen liitteenä oleva kuvaus;
d)
virallisesti tunnustettu kuvaus, jos kuvauksen kohteena oleva lajike on rekisteröity kansalliseen rekisteriin.
3. Jos sovelletaan 2 kohdan b tai c alakohtaa, esiperusemokasvi on hyväksyttävä vain, jos saatavilla on unionissa tai kolmannessa maassa asiasta vastaavan virallisen elimen laatima raportti, jossa todistetaan, että kyseinen lajike on erottuva, yhtenäinen ja pysyvä. Lajikkeen rekisteröintiä odotettaessa kyseistä emokasvia ja siitä tuotettua aineistoa voidaan käyttää vain perus- tai sertifioidun aineiston tuottamiseen eikä sitä saa pitää kaupan esiperus-, perus- tai sertifioituna aineistona.
4. Jos vastaavuus lajikkeen kuvaukseen nähden voidaan vahvistaa vain hedelmiä tuottavan kasvin ominaispiirteiden perusteella, lajikkeen ominaispiirteiden ilmentymistä on tarkkailtava esiperusemokasvista lisätyn hedelmiä tuottavan kasvin hedelmistä. Kyseiset hedelmiä tuottavat kasvit on pidettävä erillään esiperusemokasveista ja esiperusaineistosta.
Hedelmiä tuottavia kasveja on tutkittava silmämääräisesti vuoden asianmukaisimpina kausina ottaen huomioon ilmasto-olot sekä kyseisen suvun tai lajin kasvien kasvuolot.
6 artikla
Lajikkeeseen kuulumattomien perusrunkojen hyväksyntää koskevat vaatimukset
Asiasta vastaavan virallisen elimen on hyväksyttävä lajikkeeseen kuulumaton perusrunko esiperusemokasviksi, jos se vastaa lajikkeensa kuvausta ja täyttää 8-12 artiklan vaatimukset.
Hyväksyminen tapahtuu virallisen tarkastuksen ja testitulosten, kirjanpidon ja toimittajan käyttämien menettelyjen perusteella 30 artiklan mukaisesti.
7 artikla
Vastaavuuden todentaminen lajikkeen kuvaukseen nähden
Asiasta vastaavan virallisen elimen ja tapauksen mukaan toimittajan on todennettava säännöllisesti, että esiperusemokasvit ja esiperusaineisto vastaavat lajikkeensa kuvausta, 5 artiklan 2 ja 3 kohdan mukaisesti kyseisen lajikkeen ja käytetyn lisäysmenetelmän mukaan.
Esiperusemokasvien ja esiperusaineiston säännöllisen todentamisen lisäksi asiasta vastaavan virallisen elimen ja tapauksen mukaan toimittajan on kunkin uudistamisen jälkeen todennettava sen tuloksena saadut esiperusemokasvit.
8 artikla
Esiperusemokasvien ja esiperusaineiston säilyttämistä koskevat vaatimukset
1. Toimittajien on säilytettävä esiperusemokasvit ja esiperusaineisto tiloissa, jotka on tarkoitettu kyseisiä sukuja tai lajeja varten ja jotka on suojattu hyönteisiltä ja joissa on varmistettu koko tuotantoprosessin ajan, että tartuntaa ei voi saada ilmassa olevien vektoreiden tai muiden mahdollisten lähteiden kautta.
Esiperusemokasviehdokkaat on pidettävä hyönteisiltä suojattuina ja fyysisesti erillään esiperusemokasveista ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetuissa tiloissa, kunnes kaikki 9 artiklan 1 ja 2 kohdan noudattamista koskevat testit on tehty.
2. Esiperusemokasvit ja esiperusaineisto on säilytettävä niin, että voidaan varmistaa niiden yksilöllinen tunnistaminen koko tuotantoprosessin ajan.
3. Esiperusemokasvit ja esiperusaineisto on kasvatettava tai tuotettava eristettynä maaperästä ruukuissa, joissa ei ole maaperää tai joissa on steriloitu kasvualusta. Ne on voitava tunnistaa merkinnöistä, joilla varmistetaan niiden jäljitettävyys.
4. Poiketen siitä, mitä 1, 2 ja 3 kohdassa säädetään, jäsenvaltiolle voidaan myöntää tietyn suvun tai lajin osalta poikkeus, jonka mukaan esiperusemokasveja ja esiperusaineistoa voidaan tuottaa avomaalla olosuhteissa, joissa niitä ei ole suojattu hyönteisiltä. Tällainen aineisto on voitava tunnistaa merkinnöistä, joilla varmistetaan sen jäljitettävyys. Lupa myönnetään sillä edellytyksellä, että kyseinen jäsenvaltio varmistaa, että toteutetaan aiheelliset toimenpiteet, joilla estetään kasvien saamat tartunnat ilmassa olevien vektoreiden, juurikontaktin sekä koneiden ja varttamislaitteiden kautta tapahtuvan ristikontaminaation ja muiden mahdollisten lähteiden kautta.
5. Esiperusemokasvit ja esiperusaineisto voidaan säilyttää kryosäilytyksellä.
6. Esiperusemokasveja voidaan käyttää vain sellaisen ajanjakson ajan, joka on laskettu lajikkeen pysyvyyden tai niiden ympäristöolosuhteiden, joissa kasvit on kasvatettu, taikka muiden lajikkeen pysyvyyteen vaikuttavien tekijöiden perusteella.
9 artikla
Esiperusemokasviehdokkaiden ja uudistamalla tuotettujen esiperusemokasvien terveyttä koskevat vaatimukset
1. Esiperusemokasviehdokkaan on oltava vapaa kasvintuhoojista, jotka luetellaan liitteessä I kyseisen suvun tai lajin osalta.
Esiperusemokasviehdokas on tuotantotiloissa ja avomaalla tehtävän silmämääräisen tarkastuksen perusteella todettava vapaaksi kasvintuhoojista, jotka luetellaan liitteessä I kyseisen suvun tai lajin osalta.
Kyseisen silmämääräisen tarkastuksen tekee asiasta vastaava virallinen elin ja tapauksen mukaan toimittaja.
Jos kasvintuhoojien esiintymisestä on epäilyksiä, asiasta vastaavan virallisen elimen ja tapauksen mukaan toimittajan on tehtävä kyseiselle esiperusemokasviehdokkaalle näytteenotto ja testaus.
2. Esiperusemokasviehdokkaan on oltava vapaa kasvintuhoojista, jotka luetellaan liitteessä II kyseisen suvun tai lajin osalta.
Esiperusemokasviehdokas on tuotantotiloissa ja avomaalla tehtävän silmämääräisen tarkastuksen sekä näytteenoton ja testauksen perusteella todettava vapaaksi kasvintuhoojista, jotka luetellaan liitteessä II kyseisen suvun tai lajin osalta.
Kyseisen silmämääräisen tarkastuksen, näytteenoton ja testauksen tekee asiasta vastaava virallinen elin ja tapauksen mukaan toimittaja.
Näytteenotto ja testaus on tehtävä vuoden asianmukaisimpana kautena ottaen huomioon ilmasto-olot ja kasvin kasvuolot sekä kyseiseen kasviin liittyvien kasvintuhoojien biologia. Näytteenotto ja testaus on tehtävä myös mihin aikaan tahansa vuodesta, jos kasvintuhoojien esiintymisestä on epäilyksiä.
3. Edellä 1 ja 2 kohdassa säädetyn näytteenoton ja testauksen osalta jäsenvaltioiden on sovellettava Euroopan ja Välimeren maiden kasvinsuojelujärjestön (EPPO) protokollia tai muita kansainvälisesti tunnustettuja protokollia. Jos tällaisia protokollia ei ole, asiasta vastaavan virallisen elimen on sovellettava kansallisella tasolla laadittuja asiaa koskevia protokollia. Tällöin jäsenvaltioiden on pyynnöstä asetettava nämä protokollat muiden jäsenvaltioiden ja komission saataville.
Asiasta vastaavan virallisen elimen ja tapauksen mukaan toimittajan on toimitettava näytteet laboratorioille, jotka asiasta vastaava virallinen elin on virallisesti hyväksynyt.
Esiperusemokasviehdokkaisiin virusten, viroidien, virusten kaltaisten tautien ja fytoplasmojen varalta sovellettavan testausmenetelmän on oltava biologinen indeksointi indikaattorikasveilla. Muitakin testausmenetelmiä voidaan soveltaa, jos jäsenvaltio katsoo vertaisarvioinnin tuloksena saadun tieteellisen näytön perusteella, että niistä saadaan yhtä luotettavia tuloksia kuin biologisesta indeksoinnista indikaattorikasveilla.
4. Poiketen siitä, mitä 2 kohdassa säädetään, jos esiperusemokasviehdokas on siementaimi, silmämääräistä tarkastusta, näytteenottoa ja testausta edellytetään vain sellaisten virusten, viroidien tai virusten kaltaisten tautien osalta, jotka tarttuvat siitepölyn kautta ja jotka on lueteltu liitteessä II kyseisen suvun tai lajin osalta, edellyttäen että virallisessa tarkastuksessa on vahvistettu, että kyseinen siementaimi on kasvatettu sellaisen kasvin tuottamasta siemenestä, joka on vapaa kyseisten virusten, viroidien ja virusten kaltaisten tautien aiheuttamista oireista ja että siementaimea on säilytetty 8 artiklan 1 ja 3 kohdan mukaisesti.
5. Edellä olevaa 1 ja 3 kohtaa sovelletaan myös uudistamalla tuotettuun esiperusemokasviin.
Uudistamalla tuotetun esiperusemokasvin on oltava vapaa viruksista ja viroideista, jotka luetellaan liitteessä II kyseisen suvun tai lajin osalta.
Kyseinen esiperusemokasvi on tuotantotiloissa, avomaalla ja lohkoilla tehtävän silmämääräisen tarkastuksen sekä näytteenoton ja testauksen perusteella todettava vapaaksi kyseisistä viruksista ja viroideista.
Kyseisen silmämääräisen tarkastuksen, näytteenoton ja testauksen tekee asiasta vastaava virallinen elin ja tapauksen mukaan toimittaja.
10 artikla
Esiperusemokasvien ja esiperusaineiston terveyttä koskevat vaatimukset
1. Esiperusemokasvin tai esiperusaineiston on oltava vapaa kasvintuhoojista, jotka luetellaan liitteessä I olevassa A osassa ja liitteessä II kyseisen suvun tai lajin osalta.
Esiperusemokasvi tai esiperusaineisto on tuotantotiloissa, avomaalla ja lohkoilla tehtävän silmämääräisen tarkastuksen perusteella todettava vapaaksi kasvintuhoojista, jotka luetellaan liitteessä I olevassa A osassa ja liitteessä II kyseisen suvun tai lajin osalta. Kyseisen silmämääräisen tarkastuksen tekee asiasta vastaava virallinen elin ja tapauksen mukaan toimittaja.
Liitteessä I olevassa B osassa lueteltujen kasvintuhoojien saastuttamien esiperusemokasvien tai esiperusaineiston prosenttiosuus ei saa ylittää kyseisessä liitteessä vahvistettuja sietorajoja. Esiperusemokasvin tai esiperusaineiston on tuotantotiloissa, avomaalla ja lohkoilla tehtävän silmämääräisen tarkastuksen perusteella todettava noudattavan kyseisiä rajoja. Kyseisen silmämääräisen tarkastuksen tekee asiasta vastaava virallinen elin tai tapauksen mukaan toimittaja.
Jos kasvintuhoojien esiintymisestä on epäilyksiä, asiasta vastaavan virallisen elimen ja tapauksen mukaan toimittajan on tehtävä kyseiselle esiperusemokasville tai esiperusaineistolle näytteenotto ja testaus.
2. Asiasta vastaavan virallisen elimen ja tapauksen mukaan toimittajan on tehtävä silmämääräinen tarkastus, näytteenotto ja testaus esiperusemokasville tai esiperusaineistolle liitteen IV mukaisesti kyseisen suvun tai lajin osalta.
3. Edellä 1 kohdassa säädetyn näytteenoton ja testauksen osalta jäsenvaltioiden on sovellettava Euroopan ja Välimeren maiden kasvinsuojelujärjestön (EPPO) protokollia tai muita kansainvälisesti tunnustettuja protokollia. Jos tällaisia protokollia ei ole, asiasta vastaavan virallisen elimen on sovellettava kansallisella tasolla laadittuja asiaa koskevia protokollia. Tällöin jäsenvaltioiden on pyynnöstä asetettava nämä protokollat muiden jäsenvaltioiden ja komission saataville.
Asiasta vastaavan virallisen elimen ja tapauksen mukaan toimittajan on toimitettava näytteet laboratorioille, jotka asiasta vastaava virallinen elin on virallisesti hyväksynyt.
4. Edellä olevaa 1 kohtaa ei sovelleta esiperusemokasveihin tai esiperusaineistoon pakastesäilytyksen aikana.
11 artikla
Maaperää koskevat vaatimukset
1. Esiperusemokasveja ja esiperusaineistoa voidaan kasvattaa vain maaperässä, joka on vapaa kaikista kasvintuhoojista, jotka luetellaan liitteessä III kyseisen suvun tai lajin osalta ja jotka toimivat isäntinä kyseiseen sukuun tai lajiin vaikuttaville viruksille. Se, onko maaperä kasvintuhoojista vapaa, on vahvistettava näytteenotolla ja testauksella.
Kyseisen näytteenoton tekee asiasta vastaava virallinen elin ja tapauksen mukaan toimittaja.
Näytteenotto ja testaus on tehtävä ennen esiperusemokasvien tai esiperusaineiston istuttamista, ja ne on toistettava kasvun aikana, jos epäillään 1 alakohdassa tarkoitettujen kasvintuhoojien esiintymistä.
Näytteenotto ja testaus on tehtävä ottaen huomioon ilmasto-olosuhteet ja liitteessä III lueteltujen kasvintuhoojien biologia ja se, ovatko kyseiset kasvintuhoojat merkityksellisiä kyseisten esiperusemokasvien tai esiperusaineiston kannalta.
2. Näytteenottoa ja testausta ei tarvitse tehdä, jos kasveja, jotka toimivat isäntinä liitteessä III luetelluille kasvintuhoojille kyseisen suvun tai lajin osalta, ei ole kasvatettu tuotantomaaperässä vähintään viiteen vuoteen ja jos ei ole mitään epäilyksiä siitä, että maaperä on vapaa kyseisistä kasvintuhoojista.
Näytteenottoa ja testausta ei tarvitse tehdä, jos asiasta vastaava virallinen elin päättelee virallisen tarkastuksen perusteella, että maaperä on kyseisen suvun tai lajin osalta vapaa kaikista liitteessä III luetelluista kasvintuhoojista, jotka toimivat isäntinä kyseiseen sukuun tai lajiin vaikuttaville viruksille.
3. Edellä 1 kohdassa tarkoitetun näytteenoton ja testauksen osalta jäsenvaltioiden on sovellettava Euroopan ja Välimeren maiden kasvinsuojelujärjestön (EPPO) protokollia tai muita kansainvälisesti tunnustettuja protokollia. Jos tällaisia protokollia ei ole, jäsenvaltioiden on sovellettava kansallisella tasolla laadittuja asiaa koskevia protokollia. Tällöin jäsenvaltioiden on pyynnöstä asetettava nämä protokollat muiden jäsenvaltioiden ja komission saataville.
12 artikla
Laatua todennäköisesti heikentäviä virheitä koskevat vaatimukset
Esiperusemokasvit ja esiperusaineisto on todettava lähes virheettömäksi silmämääräisen tarkastuksen perusteella. Kyseisen silmämääräisen tarkastuksen tekee asiasta vastaava virallinen elin ja tapauksen mukaan toimittaja. Vahinkoja, värivikoja, arpikudosta ja kuivumista pidetään virheinä, jos ne vaikuttavat laatuun ja käyttökelpoisuuteen lisäysaineistona.
13 artikla
Esiperusemokasvien monistamista, uudistamista ja lisäystä koskevat vaatimukset
1. Toimittaja voi monistaa tai uudistaa 5 artiklan 1 kohdan mukaisesti hyväksytyn esiperusemokasvin.
2. Toimittaja voi lisätä esiperusemokasvin tuottaakseen esiperusaineistoa.
3. Esiperusemokasvien monistamisen, uudistamisen ja lisäyksen on tapahduttava 4 kohdassa tarkoitettujen protokollien mukaisesti.
4. Jäsenvaltioiden on sovellettava esiperusemokasvien monistamista, uudistamista ja lisäystä koskevia protokollia. Jäsenvaltioiden on sovellettava EPPOn protokollia tai muita kansainvälisesti tunnustettuja protokollia. Jos tällaisia protokollia ei ole, jäsenvaltioiden on sovellettava kansallisella tasolla laadittuja asiaa koskevia protokollia. Tällöin jäsenvaltioiden on pyynnöstä asetettava nämä protokollat muiden jäsenvaltioiden ja komission saataville.
Tämän kohdan ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut protokollat on täytynyt testata asianomaisilla suvuilla tai lajeilla sellaisen ajanjakson aikana, jota pidetään asianmukaisena kyseisten sukujen tai lajien osalta. Kyseistä ajanjaksoa pidetään asianmukaisena, jos se mahdollistaa kasvien fenotyypin validoinnin siltä osin kuin on kyse vastaavuudesta lajikkeen kuvaukseen nähden hedelmätuotannon tai perusrunkojen kasvun tarkkailun perusteella.
5. Toimittaja voi uudistaa esiperusemokasvin vain ennen 8 artiklan 6 kohdassa tarkoitetun ajanjakson päättymistä.
14 artikla
Esiperusemokasvien monistamista, uudistamista ja lisäystä mikrolisäyksellä koskevat vaatimukset
1. Jos kyseessä on esiperusemokasvien monistaminen, uudistaminen ja lisäys mikrolisäyksellä muiden esiperusemokasvien tai muun esiperusaineiston tuottamiseksi, sen on tapahduttava 2 kohdassa säädettyjen protokollien mukaisesti.
2. Jäsenvaltioiden on sovellettava esiperusemokasvien ja esiperusaineiston mikrolisäystä koskevia EPPOn protokollia tai muita kansainvälisesti tunnustettuja protokollia. Jos tällaisia protokollia ei ole, jäsenvaltioiden on sovellettava kansallisella tasolla laadittuja asiaa koskevia protokollia. Tällöin jäsenvaltioiden on pyynnöstä asetettava nämä protokollat muiden jäsenvaltioiden ja komission saataville.
Jäsenvaltioiden on sovellettava vain protokollia, jotka on testattu asianomaisella suvulla tai lajilla sellaisen ajanjakson ajan, jota pidetään riittävänä, jotta se mahdollistaa kasvien fenotyypin validoinnin siltä osin kuin on kyse vastaavuudesta lajikkeen kuvaukseen nähden hedelmätuotannon tai perusrunkojen kasvun tarkkailun perusteella.
2 JAKSO
Perusaineistoa koskevat vaatimukset
15 artikla
Perusaineiston sertifiointia koskevat vaatimukset
1. Muu lisäysaineisto kuin perusemokasvit ja lajikkeeseen kuulumattomat perusrungot on pyynnöstä sertifioitava virallisesti perusaineistoksi, jos se täyttää 2, 3 ja 4 kohdan vaatimukset.
2. Lisäysaineisto on lisättävä perusemokasvista.
Perusemokasvin on täytettävä toinen seuraavista vaatimuksista:
a)
se on kasvatettava esiperusaineistosta; tai
b)
se on tuotettava monistamalla perusemokasvista 19 artiklan mukaisesti.
3. Lisäysaineiston on täytettävä 7 artiklassa, 8 artiklan 6 kohdassa ja 12 artiklassa säädetyt vaatimukset.
4. Lisäysaineiston on täytettävä lisävaatimukset, jotka koskevat
a)
terveyttä 16 artiklan mukaisesti;
b)
maaperää 17 artiklan mukaisesti;
c)
perusemokasvien ja perusaineiston säilyttämistä 18 artiklan mukaisesti; ja
d)
lisäystä koskevia erityisedellytyksiä 19 artiklan mukaisesti.
5. Lajikkeeseen kuulumattomat perusrungot on pyynnöstä sertifioitava virallisesti perusaineistoksi, jos ne vastaavat lajinsa kuvausta ja täyttävät 8 artiklan 2 ja 6 kohdassa säädetyt vaatimukset ja 12, 16, 17, 18 ja 19 artiklassa säädetyt lisävaatimukset.
6. Tätä jaksoa sovellettaessa 3 ja 5 kohdassa tarkoitetuissa säännöksissä olevia viittauksia esiperusemokasveihin pidetään viittauksena perusemokasveihin ja kaikkia viittauksia esiperusaineistoon pidetään viittauksena perusaineistoon.
7. Jos perusemokasvi tai perusaineisto ei enää täytä 7 artiklan, 8 artiklan 2 ja 6 kohdan sekä 12, 16 ja 17 artiklan vaatimuksia, toimittajan on poistettava se muiden perusemokasvien ja perusaineiston läheisyydestä. Poistettua emokasvia tai aineistoa voidaan käyttää sertifioituna tai CAC-aineistona edellyttäen, että se täyttää tässä direktiivissä kyseisille luokille asetetut vaatimukset.
Kyseisen emokasvin tai aineiston poistamisen sijaan toimittaja voi toteuttaa asianmukaisia toimenpiteitä sen varmistamiseksi, että emokasvi tai aineisto täyttää jälleen kyseiset vaatimukset.
8. Jos lajikkeeseen kuulumaton perusrunko ei enää täytä 8 artiklan 2 ja 6 kohdan sekä 12, 16 ja 17 artiklan vaatimuksia, toimittajan on poistettava se muiden perusemokasvien ja perusaineiston läheisyydestä. Poistettua lajikkeeseen kuulumatonta perusrunkoa voidaan käyttää sertifioituna tai CAC-aineistona edellyttäen, että se täyttää tässä direktiivissä kyseisille luokille asetetut vaatimukset.
Kyseisen perusrungon poistamisen sijaan toimittaja voi toteuttaa asianmukaisia toimenpiteitä sen varmistamiseksi, että perusrunko täyttää jälleen kyseiset vaatimukset.
16 artikla
Terveyttä koskevat vaatimukset
1. Perusemokasvin tai perusaineiston on oltava vapaa kasvintuhoojista, jotka luetellaan liitteessä I olevassa A osassa ja liitteessä II kyseisen suvun tai lajin osalta.
Perusemokasvi tai perusaineisto on tuotantotiloissa, avomaalla ja lohkoilla tehtävän silmämääräisen tarkastuksen perusteella todettava vapaaksi kasvintuhoojista, jotka luetellaan liitteessä I olevassa A osassa ja liitteessä II kyseisen suvun tai lajin osalta. Kyseisen silmämääräisen tarkastuksen tekee asiasta vastaava virallinen elin ja tapauksen mukaan toimittaja.
Niiden perusemokasvien tai perusaineiston prosenttiosuus, jotka ovat liitteessä I olevassa B osassa lueteltujen kasvintuhoojien saastuttamia, ei saa ylittää kyseisessä liitteessä vahvistettuja sietorajoja. Perusemokasvin tai perusaineiston on tuotantotiloissa, avomaalla ja lohkoilla tehtävän silmämääräisen tarkastuksen perusteella todettava noudattavan kyseisiä rajoja. Kyseisen silmämääräisen tarkastuksen tekee asiasta vastaava virallinen elin ja tapauksen mukaan toimittaja.
Jos kasvintuhoojien esiintymisestä on epäilyksiä, asiasta vastaavan virallisen elimen ja tapauksen mukaan toimittajan on tehtävä kyseiselle perusemokasville tai perusaineistolle näytteenotto ja testaus.
2. Asiasta vastaavan virallisen elimen ja tapauksen mukaan toimittajan on tehtävä silmämääräinen tarkastus, näytteenotto ja testaus perusemokasville tai perusaineistolle liitteen IV mukaisesti kyseisen suvun tai lajin osalta.
3. Jäsenvaltioiden on sovellettava 1 kohdassa säädettyyn näytteenottoon ja testaukseen Euroopan ja Välimeren maiden kasvinsuojelujärjestön (EPPO) protokollia tai muita kansainvälisesti tunnustettuja protokollia. Jos tällaisia protokollia ei ole, asiasta vastaavan virallisen elimen on sovellettava kansallisella tasolla laadittuja asiaa koskevia protokollia. Tällöin jäsenvaltioiden on pyynnöstä asetettava nämä protokollat muiden jäsenvaltioiden ja komission saataville.
Asiasta vastaavan virallisen elimen ja tapauksen mukaan toimittajan on toimitettava näytteet laboratorioille, jotka asiasta vastaava virallinen elin on virallisesti hyväksynyt.
4. Edellä olevaa 1 kohtaa ei sovelleta perusemokasveihin tai perusaineistoon kryosäilytyksen aikana.
17 artikla
Maaperää koskevat vaatimukset
1. Perusemokasveja ja perusaineistoa voidaan kasvattaa vain maaperässä, joka on vapaa kaikista kasvintuhoojista, jotka toimivat isäntinä kyseiseen sukuun tai lajiin vaikuttaville viruksille ja jotka luetellaan liitteessä III kyseisen suvun tai lajin osalta. Se, onko maaperä viruksille isäntinä toimivista kasvintuhoojista vapaa, on vahvistettava näytteenotolla ja testauksella.
Kyseisen näytteenoton tekee asiasta vastaava virallinen elin ja tapauksen mukaan toimittaja.
Näytteenotto ja testaus on tehtävä ennen perusemokasvien tai perusaineiston istuttamista, ja ne on toistettava kasvun aikana, jos epäillään ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettujen kasvintuhoojien esiintymistä.
Näytteenotto ja testaus on tehtävä ottaen huomioon ilmasto-olosuhteet ja liitteessä III lueteltujen kasvintuhoojien biologia ja se, ovatko kyseiset kasvintuhoojat merkityksellisiä kyseisten perusemokasvien tai perusaineiston kannalta.
2. Näytteenottoa ja testausta ei tarvitse tehdä, jos kasveja, jotka toimivat isäntinä kasvintuhoojille, jotka luetellaan liitteessä III kyseisen suvun tai lajin osalta, ei ole kasvatettu tuotantomaaperässä vähintään viiteen vuoteen ja jos ei ole mitään epäilyksiä siitä, että maaperä on vapaa kyseisistä kasvintuhoojista.
Näytteenottoa ja testausta ei tarvitse tehdä, jos asiasta vastaava virallinen elin päättelee virallisen tarkastuksen perusteella, että maaperä on vapaa kaikista kasvintuhoojista, jotka toimivat isäntinä kyseiseen sukuun tai lajiin vaikuttaville viruksille ja jotka luetellaan liitteessä III kyseisen suvun tai lajin osalta.
3. Jäsenvaltioiden on sovellettava 1 kohdassa tarkoitettuun näytteenottoon ja testaukseen EPPOn protokollia tai muita kansainvälisesti tunnustettuja protokollia. Jos tällaisia protokollia ei ole, jäsenvaltioiden on sovellettava kansallisella tasolla laadittuja asiaa koskevia protokollia. Tällöin jäsenvaltioiden on pyynnöstä asetettava nämä protokollat muiden jäsenvaltioiden ja komission saataville.
18 artikla
Perusemokasvien ja perusaineiston säilyttämistä koskevat vaatimukset
1. Perusemokasvit ja perusaineisto on säilytettävä avomaalla eristettynä mahdollisilta ilmassa olevien vektoreiden, juurikontaktin sekä koneiden ja varttamislaitteiden kautta tapahtuvan ristikontaminaation aiheuttaman tartunnan lähteiltä ja muilta mahdollisilta lähteiltä.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetun avomaan osalta eristysetäisyyden on riiputtava alueellisista olosuhteista, lisäysaineiston tyypistä, kasvintuhoojien esiintymisestä kyseisellä alueella sekä asiaan liittyvistä merkityksellisistä riskeistä, jotka asiasta vastaava virallinen elin on vahvistanut virallisen tarkastuksen perusteella.
19 artikla
Monistamista koskevat edellytykset
1. Esiperusaineistosta 15 artiklan 2 kohdan a alakohdan mukaisesti kasvatettavia perusemokasveja voidaan monistaa useisiin sukupolviin, jotta saadaan tarvittava määrä perusemokasveja. Perusemokasvit on monistettava 13 artiklan mukaisesti tai monistettava mikrolisäyksellä 14 artiklan mukaisesti. Sukupolvien sallittu enimmäismäärä ja perusemokasvien sallittu enimmäiskäyttöikä vahvistetaan liitteessä V asianomaisen suvun tai lajin osalta.
2. Jos sallitaan perusemokasvien useampia sukupolvia, kukin sukupolvi, ensimmäistä lukuun ottamatta, voidaan johtaa mistä tahansa aiemmasta sukupolvesta.
3. Eri sukupolvien lisäysaineisto on pidettävä erillään.
3 JAKSO
Sertifioitua aineistoa koskevat vaatimukset
20 artikla
Sertifioidun aineiston sertifiointia koskevat vaatimukset
1. Muu lisäysaineisto kuin emokasvit ja hedelmäkasvit on pyynnöstä sertifioitava virallisesti sertifioiduksi aineistoksi, jos se täyttää 2, 3 ja 4 kohdan vaatimukset.
2. Lisäysaineisto ja hedelmäkasvit on lisättävä sertifioidusta emokasvista.
Sertifioidun emokasvin on täytettävä toinen seuraavista vaatimuksista:
a)
se on kasvatettava esiperusaineistosta;
b)
se on kasvatettava perusaineistosta.
3. Lisäysaineiston ja hedelmäkasvien on täytettävä 7 artiklassa, 8 artiklan 6 kohdassa sekä 12, 21 ja 22 artiklassa säädetyt vaatimukset.
4. Lisäysaineiston ja hedelmäkasvien on täytettävä 21 artiklassa säädetyt terveyttä koskevat vaatimukset.
Lisäysaineisto ja hedelmäkasvit on lisättävä sertifioidusta emokasvista, joka täyttää 22 artiklan mukaiset maaperää koskevat vaatimukset.
5. Lajikkeeseen kuulumattomat perusrungot on pyynnöstä sertifioitava virallisesti sertifioiduksi aineistoksi, jos ne vastaavat lajinsa kuvausta ja täyttävät 8 artiklan 6 kohdassa säädetyt vaatimukset ja 12, 21 ja 22 artiklassa säädetyt lisävaatimukset.
6. Tätä jaksoa sovellettaessa 3 ja 5 kohdassa tarkoitetuissa säännöksissä olevia viittauksia esiperusemokasveihin pidetään viittauksena sertifioituihin emokasveihin ja kaikkia viittauksia esiperusaineistoon pidetään viittauksena sertifioituun aineistoon.
7. Jos sertifioitu emokasvi tai sertifioitu aineisto ei enää täytä 7 artiklan, 8 artiklan 6 kohdan sekä 12, 21 ja 22 artiklan vaatimuksia, toimittajan on poistettava se muiden sertifioitujen emokasvien ja sertifioidun aineiston läheisyydestä. Poistettua emokasvia tai aineistoa voidaan käyttää CAC-aineistona edellyttäen, että se täyttää 4 jaksossa asetetut vaatimukset.
Kyseisen emokasvin tai aineiston poistamisen sijaan toimittaja voi toteuttaa asianmukaisia toimenpiteitä sen varmistamiseksi, että emokasvi tai aineisto täyttää jälleen kyseiset vaatimukset.
8. Jos lajikkeeseen kuulumaton perusrunko on sertifioitu emokasvi tai sertifioitu aineisto, joka ei enää täytä 8 artiklan 6 kohdan sekä 12, 21 ja 22 artiklan vaatimuksia, toimittajan on poistettava se muiden sertifioitujen emokasvien ja sertifioidun aineiston läheisyydestä. Poistettua emokasvia tai aineistoa voidaan käyttää CAC-aineistona edellyttäen, että se täyttää 4 jaksossa asetetut vaatimukset.
Kyseisen perusrungon poistamisen sijaan toimittaja voi toteuttaa asianmukaisia toimenpiteitä sen varmistamiseksi, että perusrunko täyttää jälleen kyseiset vaatimukset.
21 artikla
Terveyttä koskevat vaatimukset
1. Sertifioidun emokasvin tai sertifioidun aineiston on oltava vapaa kasvintuhoojista, jotka luetellaan liitteessä I olevassa A osassa ja liitteessä II kyseisen suvun tai lajin osalta.
Sertifioitu emokasvi tai sertifioitu aineisto on tuotantotiloissa, avomaalla ja lohkoilla tehtävän silmämääräisen tarkastuksen perusteella todettava vapaaksi kasvintuhoojista, jotka luetellaan liitteessä I olevassa A osassa ja liitteessä II kyseisen suvun tai lajin osalta. Kyseisen silmämääräisen tarkastuksen tekee asiasta vastaava virallinen elin ja tapauksen mukaan toimittaja.
Niiden sertifioitujen emokasvien tai sertifioidun aineiston prosenttiosuus, jotka ovat liitteessä I olevassa B osassa lueteltujen kasvintuhoojien saastuttamia, ei saa ylittää kyseisessä liitteessä vahvistettuja sietorajoja. Sertifioidun emokasvin tai sertifioidun aineiston on tuotantotiloissa, avomaalla ja lohkoilla tehtävän silmämääräisen tarkastuksen perusteella todettava noudattavan kyseisiä rajoja. Kyseisen silmämääräisen tarkastuksen tekee asiasta vastaava virallinen elin ja tapauksen mukaan toimittaja.
Jos näiden kasvintuhoojien esiintymisestä on epäilyksiä, asiasta vastaavan virallisen elimen ja tapauksen mukaan toimittajan on tehtävä kyseiselle sertifioidulle emokasville tai sertifioidulle aineistolle näytteenotto ja testaus.
2. Asiasta vastaavan virallisen elimen ja tapauksen mukaan toimittajan on tehtävä silmämääräinen tarkastus, näytteenotto ja testaus sertifioidulle emokasville tai sertifioidulle aineistolle liitteen IV mukaisesti kyseisen suvun tai lajin osalta.
3. Jäsenvaltioiden on sovellettava 1 kohdassa säädettyyn näytteenottoon ja testaukseen Euroopan ja Välimeren maiden kasvinsuojelujärjestön (EPPO) protokollia tai muita kansainvälisesti tunnustettuja protokollia. Jos tällaisia protokollia ei ole, asiasta vastaavan virallisen elimen on sovellettava kansallisella tasolla laadittuja asiaa koskevia protokollia. Tällöin jäsenvaltioiden on pyynnöstä asetettava nämä protokollat muiden jäsenvaltioiden ja komission saataville.
Asiasta vastaavan virallisen elimen ja tapauksen mukaan toimittajan on toimitettava näytteet laboratorioille, jotka asiasta vastaava virallinen elin on virallisesti hyväksynyt.
4. Edellä olevaa 1 kohtaa ei sovelleta sertifioituihin kasveihin tai sertifioituun aineistoon kryosäilytyksen aikana.
22 artikla
Maaperää koskevat vaatimukset
1. Sertifioituja emokasveja voidaan kasvattaa vain maaperässä, joka on vapaa kaikista kasvintuhoojista, jotka toimivat isäntinä kyseiseen sukuun tai lajiin vaikuttaville viruksille ja jotka luetellaan liitteessä III kyseisen suvun tai lajin osalta. Se, onko maaperä viruksille isäntinä toimivista kasvintuhoojista vapaa, on vahvistettava näytteenotolla ja testauksella.
Kyseisen näytteenoton tekee asiasta vastaava virallinen elin ja tapauksen mukaan toimittaja.
Näytteenotto ja testaus on tehtävä ennen kyseisen sertifioidun emokasvin istuttamista, ja ne on toistettava kasvun aikana, jos epäillään 1 alakohdassa tarkoitettujen kasvintuhoojien esiintymistä.
Näytteenotto ja testaus on tehtävä ottaen huomioon ilmasto-olosuhteet ja liitteessä III lueteltujen kasvintuhoojien biologia ja se, ovatko kyseiset kasvintuhoojat merkityksellisiä kyseisten sertifioitujen emokasvien tai sertifioidun aineiston kannalta.
2. Näytteenottoa ja testausta ei tarvitse tehdä, jos kasveja, jotka toimivat isäntinä kasvintuhoojille, jotka luetellaan liitteessä III kyseisen suvun tai lajin osalta, ei ole kasvatettu tuotantomaaperässä vähintään viiteen vuoteen ja jos ei ole mitään epäilyksiä siitä, että maaperä on vapaa kyseisistä kasvintuhoojista.
Näytteenottoa ja testausta ei tarvitse tehdä, jos asiasta vastaava virallinen elin päättelee virallisen tarkastuksen perusteella, että maaperä on vapaa kaikista kasvintuhoojista, jotka toimivat isäntinä kyseiseen sukuun tai lajiin vaikuttaville viruksille ja jotka luetellaan liitteessä III kyseisen suvun tai lajin osalta.
Näytteenottoa ja testausta ei tarvitse tehdä, jos kyseessä ovat sertifioidut hedelmäkasvit.
3. Jäsenvaltioiden on sovellettava 1 kohdassa tarkoitettuun näytteenottoon ja testaukseen EPPOn protokollia tai muita kansainvälisesti tunnustettuja protokollia. Jos tällaisia protokollia ei ole, jäsenvaltioiden on sovellettava kansallisella tasolla laadittuja asiaa koskevia protokollia. Tällöin jäsenvaltioiden on pyynnöstä asetettava nämä protokollat muiden jäsenvaltioiden ja komission saataville.
4 JAKSO
CAC-aineistoa koskevat vaatimukset
23 artikla
Muuta CAC-aineistoa kuin lajikkeeseen kuulumattomia perusrunkoja koskevat edellytykset
1. Muuta CAC-aineistoa kuin lajikkeeseen kuulumattomia perusrunkoja voidaan pitää kaupan vain, jos sen on todettu täyttävän seuraavat vaatimukset:
a)
se on lisätty tunnistetusta aineistolähteestä, josta toimittaja on pitänyt kirjaa;
b)
se vastaa lajikkeen kuvausta 25 artiklan mukaisesti;
c)
se täyttää 26 artiklan terveysvaatimukset;
d)
se täyttää 27 artiklan mukaiset virheitä koskevat vaatimukset.
2. Toimittajan on toteutettava toimet 1 kohdan noudattamiseksi.
3. Jos CAC-aineisto ei enää täytä 1 kohdan vaatimuksia, toimittajan on toteutettava toinen seuraavista toimista:
a)
poistettava aineisto muun CAC-aineiston läheisyydestä; tai
b)
toteutettava asianmukaiset toimenpiteet sen varmistamiseksi, että aineisto täyttää jälleen kyseiset vaatimukset.
24 artikla
CAC-aineistoa koskevat edellytykset lajikkeeseen kuulumattomien perusrunkojen tapauksessa
1. Lajikkeeseen kuulumattomien perusrunkojen tapauksessa CAC-aineiston on täytettävä seuraavat vaatimukset:
a)
se vastaa lajinsa kuvausta;
b)
se täyttää 26 artiklan terveysvaatimukset;
c)
se täyttää 27 artiklan mukaiset virheitä koskevat vaatimukset.
2. Toimittajan on toteutettava toimet 1 kohdan vaatimusten noudattamiseksi.
3. Jos CAC-aineisto ei enää täytä 1 kohdan vaatimuksia, toimittajan on toteutettava toinen seuraavista toimista:
a)
poistettava aineisto muun CAC-aineiston läheisyydestä; tai
b)
toteutettava asianmukaiset toimenpiteet sen varmistamiseksi, että aineisto täyttää jälleen kyseiset vaatimukset.
25 artikla
Lajikkeen vastaavuus kuvaukseen nähden
1. CAC-aineiston vastaavuus lajikkeen kuvaukseen nähden on vahvistettava tarkkailemalla lajikkeen ominaispiirteiden ilmentymistä. Tarkkailun on perustuttava yhteen seuraavista tekijöistä:
a)
virallinen kuvaus rekisteröidyistä lajikkeista, joita tarkoitetaan komission täytäntöönpanodirektiivissä 2014/97/EU, ja kasvinjalostajanoikeudella laillisesti suojatuista lajikkeista; tai
b)
täytäntöönpanodirektiivissä 2014/97/EU tarkoitetun rekisteröintihakemuksen kohteena jossakin jäsenvaltiossa olevien lajikkeiden hakemuksen liitteenä oleva kuvaus;
c)
kasvinjalostajanoikeushakemuksen liitteenä oleva kuvaus;
d)
direktiivin 2008/90/EY 7 artiklan 2 kohdan c alakohdan iii alakohdassa tarkoitettu lajikkeen virallisesti tunnustettu kuvaus.
2. CAC-aineiston vastaavuus lajikkeen kuvaukseen nähden on todennettava säännöllisesti tarkkailemalla lajikkeen ominaispiirteiden ilmentymistä kyseisessä CAC-aineistossa.
26 artikla
Terveyttä koskevat vaatimukset
1. CAC-aineiston on oltava lähes vapaa kasvintuhoojista, jotka luetellaan liitteessä I ja II kyseisen suvun tai lajin osalta.
Kyseinen CAC-aineisto on - toimittajan tuotantotiloissa, avomaalla ja lohkoilla tekemän silmämääräisen tarkastuksen perusteella - todettava lähes vapaaksi kasvintuhoojista, jotka luetellaan liitteessä I ja II kyseisen suvun tai lajin osalta.
Jos kasvintuhoojien esiintymisestä on epäilyksiä, toimittajan on tehtävä kyseiselle CAC-aineistolle näytteenotto ja testaus.
2. Toimittajan on tehtävä silmämääräinen tarkastus, näytteenotto ja testaus CAC-aineistolle liitteen IV mukaisesti kyseisen suvun tai lajin osalta.
3. Edellä olevaa 1 kohtaa ei sovelleta CAC-aineistoon kryosäilytyksen aikana.
4. Edellä olevan 1 ja 2 kohdan vaatimusten lisäksi Citrus L.-, Fortunella Swingle- ja Poncirus Raf. -suvun lajeihin kuuluvan CAC-aineiston on täytettävä kaikki seuraavat vaatimukset:
a)
se on tuotettava tunnistetusta aineistolähteestä, joka on näytteenoton ja testauksen perusteella todettava vapaaksi kasvintuhoojista, jotka luetellaan liitteessä II kyseisten lajien osalta;
b)
se on todettava silmämääräisen tarkastuksen, näytteenoton ja testauksen perusteella viimeisen kasvukauden alun jälkeen lähes vapaaksi kasvintuhoojista, jotka luetellaan liitteessä II kyseisten lajien osalta.
27 artikla
Virheitä koskevat vaatimukset
CAC-aineisto on todettava silmämääräisen tarkastuksen perusteella lähes virheettömäksi. Vahinkoja, värivikoja, arpikudosta ja kuivumista pidetään virheinä, jos ne vaikuttavat laatuun ja käyttökelpoisuuteen lisäysaineistona.
3 LUKU
LISÄYSAINEISTON JA HEDELMÄKASVIEN TUOTANTOON TAI LISÄYKSEEN OSALLISTUVIA TOIMITTAJIA KOSKEVAT ERITYISVAATIMUKSET
28 artikla
Suunnitelma tuotantoprosessin kriittisten vaiheiden kartoittamiseksi ja seuraamiseksi
Jäsenvaltioiden on varmistettava, että toimittajilla on lisäysaineiston ja hedelmäkasvien tuotannon aikana käytössä kunkin suvun tai lajin osalta soveltuva suunnitelma tuotantoprosessin kriittisten vaiheiden kartoittamiseksi ja seuraamiseksi. Suunnitelmassa on käsiteltävä vähintään seuraavia tekijöitä:
a)
kasvien sijainti ja lukumäärä;
b)
niiden viljelyn aikataulu;
c)
lisäystoiminta;
d)
pakkaus-, varastointi- ja kuljetustoiminta.
29 artikla
Seurantaa koskevien tietojen säilyttäminen tutkimista varten
1. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että toimittajat pitävät kirjaa kriittisten vaiheiden seurantaa koskevista tiedoista direktiivin 2008/90/EY 6 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla ja antavat ne pyynnöstä tutkittavaksi.
2. Tämä kirjanpito on säilytettävä vähintään kolmen vuoden ajan kyseisen aineiston tuotannosta.
3. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että toimittajat pitävät kirjaa peltojen tarkastuksista, näytteenotosta ja testauksesta niin kauan kuin lisäysaineisto ja hedelmäkasvit ovat niiden valvonnassa ja vähintään kolme vuotta sen jälkeen, kun kyseinen lisäysaineisto ja kyseiset hedelmäkasvit on poistettu tai saatettu pidettäväksi kaupan.
4 LUKU
VIRALLINEN TARKASTUS
30 artikla
Virallisia tarkastuksia koskevat yleiset vaatimukset
1. Viralliseen tarkastukseen on sisällyttävä silmämääräinen tarkastus ja tapauksen mukaan näytteenotto ja testaus.
2. Virallisen tarkastuksen aikana asiasta vastaavan virallisen elimen on kiinnitettävä erityishuomiota seuraaviin:
a)
toimittajan menetelmien soveltuvuus ja tosiasiallinen käyttö tuotantoprosessin kriittisten vaiheiden tarkastamiseksi;
b)
toimittajan henkilökunnan yleinen pätevyys direktiivin 2008/90/EY 6 artiklan 1 kohdassa esitettyjen toimien toteuttamisessa.
3. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että asiasta vastaavat viralliset elimet pitävät kirjaa kaikista suorittamiensa kenttätarkastusten, näytteenoton ja testauksen tuloksista ja päivämääristä ja säilyttävät ne.
5 LUKU
LOPPUSÄÄNNÖKSET
31 artikla
Saattaminen osaksi kansallista lainsäädäntöä
1. Jäsenvaltioiden on annettava ja julkaistava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2016. Niiden on viipymättä toimitettava nämä säännökset kirjallisina komissiolle.
Niiden on sovellettava näitä säännöksiä 1 päivästä tammikuuta 2017.
Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.
2. Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.
32 artikla
Siirtymätoimenpiteet
Jäsenvaltiot voivat sallia 31 päivään joulukuuta 2022 asti omalla alueellaan sellaisten hedelmäkasvien ja niiden lisäysaineiston kaupan pitämisen, jotka on tuotettu ennen 1 päivää tammikuuta 2017 olemassa olevista esiperus-, perus- ja sertifioiduista emokasveista tai CAC-aineistosta ja jotka on virallisesti sertifioitu tai jotka täyttävät CAC-aineistoksi hyväksymistä koskevat edellytykset ennen 31 päivää joulukuuta 2022. Tällaisia hedelmäkasveja ja niiden lisäysaineistoa kaupan pidettäessä ne on yksilöitävä viittaamalla tähän artiklaan etiketissä ja asiakirjassa.
33 artikla
Kumoaminen
Kumotaan direktiivi 93/48/ETY ja direktiivi 93/64/ETY.
34 artikla
Voimaantulo
Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
35 artikla
Osoitus
Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.
Tehty Brysselissä 15 päivänä lokakuuta 2014.