SMĚRNICE EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) 2015/413
ze dne 11. března 2015
o usnadnění přeshraniční výměny informací o dopravních deliktech v oblasti bezpečnosti silničního provozu
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 91 odst. 1 písm. c) této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
po konzultaci s Výborem regionů,
v souladu s řádným legislativním postupem (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Zvýšení bezpečnosti silničního provozu je prvořadým cílem dopravní politiky Unie. Unie provádí politiku zvyšování bezpečnosti silničního provozu s cílem snižovat počet usmrcených a zraněných osob a škody na majetku. Významným prvkem této politiky je důsledné vymáhání sankcí za dopravní delikty spáchané v Unii, jež značně ohrožují bezpečnost silničního provozu.
(2)
Z důvodu nedostatku vhodných postupů a bez ohledu na stávající možnosti podle rozhodnutí Rady 2008/615/SVV (3) a rozhodnutí Rady 2008/616/SVV (4) (dále jen „prümská rozhodnutí“) však sankce v podobě pokut za určité dopravní delikty často nejsou vymáhány, pokud jsou spáchány s vozidlem registrovaným v jiném členském státě, než je členský stát, v němž k deliktu došlo. Cílem této směrnice je zajistit, aby i v takovýchto případech byla zaručena účinnost vyšetřování dopravních deliktů v oblasti bezpečnosti silničního provozu.
(3)
Komise ve svém sdělení ze dne 20. července 2010 nazvaném „Směrem k evropskému prostoru bezpečnosti silničního provozu: směry politiky v oblasti bezpečnosti silničního provozu v letech 2011-2020“ zdůraznila, že prosazování pravidel silničního provozu je klíčovým faktorem při vytváření podmínek, které by vedly k podstatnému snížení počtu usmrcených a zraněných osob. Rada ve svých závěrech ze dne 2. prosince 2010 o bezpečnosti silničního provozu vyzvala rovněž k tomu, aby se zvážilo, zda je třeba dalšího zpřísnění vymáhání pravidel silničního provozu ze strany členských států a případně i na úrovni Unie. Vyzvala Komisi, aby posoudila možnosti harmonizace pravidel silničního provozu na úrovni Unie a přijetí dalších opatření, která by usnadnila přeshraniční vymáhání právních předpisů, pokud jde o dopravní delikty, a to zejména tehdy, jedná-li se o závažné dopravní nehody.
(4)
Komise dne 19. března 2008 přijala na základě čl. 71 odst. 1 písm. c) Smlouvy o založení Evropského společenství (nyní článek 91 Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva o fungování EU“)) návrh směrnice Evropského parlamentu a Rady o usnadnění přeshraničního vymáhání právních předpisů v oblasti bezpečnosti silničního provozu. Směrnice Evropského parlamentu a Rady 2011/82/EU (5) však byla přijata na základě čl. 87 odst. 2 Smlouvy o fungování EU. Rozsudkem Soudního dvora ze dne 6. května 2014 ve věci C-43/12 (6) byla zrušena směrnice 2011/82/EU z důvodu, že nemohla být platně přijata na základě čl. 87odst. 2 Smlouvy o fungování EU. Rozsudek zachoval účinky směrnice 2011/82/EU až do dne, kdy v přiměřené lhůtě, která nepřesáhne dvanáct měsíců ode dne vyhlášení rozsudku, vstoupí v platnost nová směrnice přijatá na základě čl. 91 odst. 1 písm. c) Smlouvy o fungování EU. Proto by měla být nová směrnice přijata na základě uvedeného článku.
(5)
Podporovat je třeba větší sbližování kontrolních opatření mezi jednotlivými členskými státy a Komise by v tomto ohledu měla posoudit, zda je třeba vypracovat společné normy pro automatické vybavení k provádění kontrol bezpečnosti silničního provozu.
(6)
Je třeba zvyšovat povědomí občanů Unie o pravidlech bezpečnosti silničního provozu, která platí v různých členských státech, a o provádění této směrnice, a to zejména formou vhodných opatření, která by zajistila poskytování dostatečných informací o důsledcích nedodržování pravidel bezpečnosti silničního provozu při cestování v jiných členských státech, než je členský stát registrace.
(7)
Pro zvýšení bezpečnosti silničního provozu v celé Unii a zajištění rovného zacházení s řidiči, tedy tuzemskými i zahraničními pachateli, by vymáhání právních předpisů mělo být usnadněno bez ohledu na členský stát, v němž je vozidlo registrováno. Za tímto účelem by měl být v případě některých zjištěných dopravních deliktů v oblasti bezpečnosti silničního provozu, bez ohledu na jejich správní nebo trestní povahu podle právních předpisů dotčeného členského státu, používán systém přeshraniční výměny informací, jenž by udělil členskému státu deliktu přístup k údajům o registraci vozidla v členském státu registrace.
(8)
Účinnější přeshraniční výměna údajů o registraci vozidla, která by měla usnadnit určení totožnosti osob podezřelých ze spáchání dopravních deliktů v oblasti bezpečnosti silničního provozu, by mohla zvýšit odrazující účinek a vést k opatrnějšímu chování řidičů vozidel registrovaných v jiném členském státě, než je členský stát deliktu, a tím také předcházet obětem na životech v důsledku silničních dopravních nehod.
(9)
K dopravním deliktům v oblasti bezpečnosti silničního provozu, na které se vztahuje tato směrnice, se v členských státech nepřistupuje jednotným způsobem. Některé členské státy je podle vnitrostátního práva kvalifikují jako „správní“ delikty, jiné je kvalifikují jako „trestné“ činy. Tato směrnice by se měla použít bez ohledu na kvalifikaci těchto deliktů podle vnitrostátních právních předpisů.
(10)
Členské státy by si měly vzájemně poskytovat právo na přístup k údajům o registraci vozidla s cílem zlepšit výměnu informací a urychlit platné postupy. Za tímto účelem by do této směrnice měla být pokud možno začleněna ustanovení prümských rozhodnutí týkající se technických specifikací a dostupnosti automatizované výměny údajů.
(11)
Rozhodnutí 2008/616/SVV vymezuje bezpečnostní prvky pro existující softwarové aplikace a související technické požadavky pro výměnu údajů o registraci vozidel. Aniž je dotčena obecná použitelnost uvedeného rozhodnutí, tyto bezpečnostní prvky a technické požadavky by měly být z důvodu regulační i praktické účinnosti použity pro účely této směrnice.
(12)
Stávající softwarové aplikace by měly být základem pro výměnu údajů podle této směrnice a zároveň by měly členským státům usnadnit podávání zpráv Komisi. Tyto aplikace by měly zajišťovat rychlou, bezpečnou a důvěrnou výměnu konkrétních údajů o registraci vozidla mezi členskými státy. Mělo by se využít softwarové aplikace Evropský informační systém vozidel a řidičských oprávnění (Eucaris), jež je podle prümských rozhodnutí pro členské státy povinná, pokud jde o údaje o registraci vozidla. Komise by měla posoudit a předložit zprávu o fungování softwarových aplikací užívaných pro účely této směrnice.
(13)
Užití těchto softwarových aplikací by mělo být omezeno na procesy využívané při výměně informací mezi národními kontaktními místy v členských státech. Tyto aplikace nejsou určeny pro postupy a automatizované procesy, v nichž mají být informace použity.
(14)
Cílem strategie řízení informací pro vnitřní bezpečnost EU je nalézt co nejjednodušší, snadno sledovatelná a nákladově efektivní řešení pro výměnu údajů.
(15)
Členské státy by měly mít možnost vyrozumět vlastníka nebo držitele vozidla či jinak zjištěnou osobu podezřelou ze spáchání dopravního deliktu v oblasti bezpečnosti silničního provozu, aby je mohly informovat o použitelných postupech a právních důsledcích vyplývajících z právních předpisů členského státu deliktu. Členské státy by přitom měly zvážit, zda zašlou informace týkající se dopravních deliktů v oblasti bezpečnosti silničního provozu v jazyce dokladů o registraci vozidla nebo v jazyce, jemuž dotyčná osoba s největší pravděpodobností rozumí, aby zajistily, že dotyčná osoba správně porozumí sdělovaným informacím. Členské státy by měly použít vhodné postupy k zajištění toho, aby byla informována pouze dotyčná osoba, a nikoli třetí strana. K tomuto účelu by členské státy měly využít prováděcí postupy obdobné těm, které jsou již pro následné postupy u deliktů přijaty, a to včetně forem, jakými jsou v příslušných případech doporučené zásilky. Tím se této osobě umožní reagovat na informační dopis vhodným způsobem, zejména žádostí o další informace, uhrazením pokuty nebo tím, že uplatní své právo na obhajobu, a to zejména v případě, že došlo k omylu při zjišťování totožnosti. Na další postupy se použijí platné právní nástroje, včetně nástrojů o vzájemné právní pomoci a vzájemném uznávání, například rámcové rozhodnutí Rady 2005/214/SVV (7).
(16)
Členské státy by měly zajistit odpovídající překlad informačního dopisu zasílaného členským státem deliktu, jak to stanoví směrnice Evropského parlamentu a Rady 2010/64/EU (8).
(17)
S cílem uplatňovat politiku bezpečnosti silničního provozu zaměřenou na poskytnutí vysoké úrovně ochrany všech účastníků silničního provozu v Unii a s ohledem na velmi rozdílné okolnosti přetrvávající v rámci Unie by členské státy měly postupovat tak, aby bylo zajištěno větší sbližování pravidel silničního provozu a jejich vymáhání mezi členskými státy, aniž jsou dotčeny přísnější politiky a právní předpisy. Komise by v rámci své zprávy Evropskému parlamentu a Radě o uplatňování této směrnice měla přezkoumat, zda je třeba vypracovat společné normy pro stanovení srovnatelných metod, postupů a minimálních norem na úrovni Unie, a to s ohledem na mezinárodní spolupráci a stávající dohody v oblasti bezpečnosti silničního provozu, zejména na Vídeňskou úmluvu o silničním provozu ze dne 8. listopadu 1968.
(18)
Komise by ve své zprávě určené Evropskému parlamentu a Radě o uplatňování této směrnice členskými státy měla přezkoumat, zda je v souladu s právními předpisy a postupy členských států třeba vypracovat společná kritéria pro následné postupy členských států v případě nezaplacení pokuty. V této zprávě by se měla Komise zaměřit zejména na postupy mezi příslušnými orgány členských států při předávání konečného rozhodnutí o uložení sankce nebo pokuty a rovněž na uznávání a vymáhání konečného rozhodnutí.
(19)
Při přípravě přezkumu této směrnice by měla Komise provádět konzultace s příslušnými zúčastněnými stranami, mimo jiné s orgány bezpečnosti silničního provozu a donucovacími orgány či příslušnými subjekty, sdruženími obětí dopravních nehod a jinými nevládními organizacemi činnými v oblasti bezpečnosti silničního provozu.
(20)
Užší spolupráce mezi donucovacími orgány by měla být v souladu s respektováním základních práv, zejména práva na ochranu soukromí a osobních údajů, jež jsou zaručena zvláštní úpravou ochrany údajů. Tato úprava by měla být přizpůsobena zvláštní povaze přeshraničního přístupu on-line do databází. Je nezbytné, aby zaváděné softwarové aplikace umožňovaly provádět výměnu informací za bezpečných podmínek a zajišťovaly důvěrnost předávaných údajů. Údaje shromažďované podle této směrnice by se neměly používat pro jiné účely než pro účely této směrnice. Členské státy by měly dodržovat své závazky týkající se podmínek používání a dočasného uchovávání těchto údajů.
(21)
Zpracování osobních údajů stanovené touto směrnicí je přiměřené pro dosažení legitimních cílů, které tato směrnice sleduje v oblasti bezpečnosti silničního provozu a kterým konkrétně je zajištění vysoké úrovně ochrany všech účastníků silničního provozu v Unii usnadněním přeshraniční výměny informací o dopravních deliktech v oblasti bezpečnosti silničního provozu, a tím i usnadněním vymáhání sankcí, a nejde nad rámec toho, co je nezbytné pro dosažení těchto cílů.
(22)
Údaje týkající se určení totožnosti pachatele deliktu jsou osobními údaji. Na zpracovávání prováděné při uplatňování této směrnice by se měla vztahovat směrnice Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES (9). Aniž jsou dotčeny procesní náležitosti odvolání a opravných prostředků dotyčného členského státu, měl by být subjektúdajů, jemuž je spáchání deliktu oznamováno, patřičně informován o právu na přístup ke svým osobním údajům, o právu na jejich opravu a výmaz a o nejdelší přípustné lhůtě pro uchovávání údajů. V tomto směru by měl mít právo na opravu nesprávných osobních údajů nebo na okamžitý výmaz všech neoprávněně zaznamenaných údajů.
(23)
Na zpracování údajů o registraci vozidla obsahujících osobní údaje se v rámci prümských rozhodnutí použijí zvláštní ustanovení o ochraně údajů uvedená v rozhodnutí 2008/615/SVV. V tomto ohledu mohou členské státy uplatňovat tato zvláštní ustanovení na osobní údaje, jež jsou také zpracovávány pro účely této směrnice, pokud zajistí, aby zpracování údajů v souvislosti se všemi delikty, na které se vztahuje tato směrnice, bylo v souladu s vnitrostátními předpisy provádějícími směrnici 95/46/ES.
(24)
Třetí země by měly mít možnost účastnit se výměny údajů o registraci vozidla za předpokladu, že za tímto účelem uzavřely s Unií dohodu. Taková dohoda by měla obsahovat nezbytná ustanovení o ochraně údajů.
(25)
Tato směrnice dodržuje základní práva a ctí zásady uznané v Listině základních práv Evropské unie, včetně respektování soukromého a rodinného života, ochrany osobních údajů, práva na spravedlivý proces, presumpce neviny a práva na obhajobu.
(26)
Za účelem dosažení cíle spočívajícího ve výměně informací mezi členskými státy za využití interoperabilních prostředků by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování EU, pokud jde o zohlednění příslušných změn prümských rozhodnutí, nebo v případě, že to vyžadují právní akty Unie, které mají bezprostřední význam pro aktualizaci přílohy I. Je obzvláště důležité, aby Komise postupovala v souladu s obvyklou praxí a v rámci přípravné činnosti vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni. Při přípravě a vypracovávání aktů v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předány současně, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě.
(27)
Komise by měla provést analýzu provádění této směrnice s cílem určit další účinná a účelná opatření na zvýšení bezpečnosti silničního provozu. Na této analýze by, v případě potřeby, a aniž by byly dotčeny povinnosti týkající se provedení této směrnice do vnitrostátního práva, měly s Komisí spolupracovat rovněž Dánsko, Irsko a Spojené království, aby bylo zajištěno, že tato zpráva bude předložena včas a ve své úplnosti.
(28)
Jelikož cíle této směrnice, totiž zajištění vysoké úrovně ochrany všech účastníků silničního provozu v Unii usnadněním přeshraniční výměny informací o dopravních deliktech v oblasti bezpečnosti silničního provozu, které byly spáchány s vozidlem registrovaným v jiném členském státě, než je členský stát, v němž k deliktu došlo, nemůže být uspokojivě dosaženo členskými státy, ale spíše jich, z důvodu rozsahu a účinků činnosti, může být lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje tato směrnice rámec toho, co je nezbytné pro dosažení tohoto cíle.
(29)
Vzhledem k tomu, že se na Dánsko, Irsko a Spojené království nevztahovala směrnice 2011/82/EU, a tyto členské státy ji proto neprovedly ve svém vnitrostátním právu, je vhodné poskytnout těmto členským státům pro provedení směrnice dostatečně dlouhou dodatečnou lhůtu.
(30)
V souladu s čl. 28 odst. 2 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 (10) byl konzultován evropský inspektor ochrany údajů, který dne 3. října 2014 vydal stanovisko,
PŘIJALY TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
Cíl
Cílem této směrnice je zajistit vysokou úroveň ochrany všech účastníků silničního provozu v Unii usnadněním přeshraniční výměny informací o dopravních deliktech v oblasti bezpečnosti silničního provozu, a tím i usnadněním vymáhání sankcí, pokud byly tyto delikty spáchány s vozidlem registrovaným v jiném členském státě, než je členský stát, v němž k deliktu došlo.
Článek 2
Oblast působnosti
Tato směrnice se vztahuje na tyto dopravní delikty v oblasti bezpečnosti silničního provozu:
a)
překročení nejvyšší dovolené rychlosti;
b)
nepoužití bezpečnostních pásů;
c)
nezastavení na červený signál světelného signalizačního zařízení;
d)
řízení vozidla pod vlivem alkoholu;
e)
řízení vozidla pod vlivem drog;
f)
nepoužití ochranné přilby;
g)
použití zakázaného pruhu;
h)
nedovolené použití mobilního telefonu nebo jiného komunikačního zařízení za jízdy.
Článek 3
Definice
Pro účely této směrnice se rozumí:
a)
„vozidlem“ jakékoli motorové vozidlo, včetně motocyklů, běžně používané pro přepravu osob nebo zboží po silnici;
b)
„členským státem deliktu“ členský stát, v němž byl delikt spáchán;
c)
„členským státem registrace“ členský stát, v němž je registrováno vozidlo, s nímž byl delikt spáchán;
d)
„překročením nejvyšší dovolené rychlosti“ překročení rychlostních limitů platných v členském státě deliktu pro dotyčnou pozemní komunikaci nebo dotyčný druh vozidla;
e)
„nepoužitím bezpečnostních pásů“ nedodržení požadavku připoutat se bezpečnostním pásem nebo použít dětský zádržný systém podle směrnice Rady 91/671/EHS (11) a právních předpisů členského státu deliktu;
f)
„nezastavením na červený signál světelného signalizačního zařízení“ nezastavení na červený signál světelného signalizačního zařízení nebo na jiný příslušný signál k zastavení, jak vymezují právní předpisy členského státu deliktu;
g)
„řízením vozidla pod vlivem alkoholu“ řízení vozidla pod vlivem alkoholu, jak vymezují právní předpisy členského státu deliktu;
h)
„řízením vozidla pod vlivem drog“ řízení vozidla pod vlivem drog nebo jiných látek s obdobným účinkem, jak vymezují právní předpisy členského státu deliktu;
i)
„nepoužitím ochranné přilby“ nepoužití ochranné přilby, jak vymezují právní předpisy členského státu deliktu;
j)
„použitím zakázaného pruhu“ nedovolené použití části pozemní komunikace, například odstavného pruhu, jízdního pruhu vyhrazeného pro hromadnou dopravu nebo dočasně uzavřeného pruhu z důvodu přetížení dopravy nebo prací na silnici, jak vymezují právní předpisy členského státu deliktu;
k)
„nedovoleným použitím mobilního telefonu nebo jiného komunikačního zařízení za jízdy“ nedovolené použití mobilního telefonu nebo jiného komunikačního zařízení za jízdy, jak vymezují právní předpisy členského státu deliktu;
l)
„národním kontaktním místem“ příslušný orgán určený pro výměnu údajů o registraci vozidla;
m)
„automatizovaným vyhledáváním“ on-line přístup za účelem nahlédnutí do databází jednoho, více než jednoho nebo všech členských států či zúčastněných zemí;
n)
„držitelem vozidla“ osoba, na jejíž jméno je vozidlo registrováno, jak vymezují právní předpisy členského státu registrace.
Článek 4
Postup pro výměnu informací mezi členskými státy
1. Pro vyšetřování dopravních deliktů v oblasti bezpečnosti silničního provozu uvedených v článku 2 umožní členské státy národním kontaktním místům ostatních členských států, uvedeným v odstavci 2 tohoto článku, přístup k následujícím vnitrostátním údajům o registraci vozidla s oprávněním provádět automatizované vyhledávání:
a)
údajů o vozidlech a
b)
údajů o vlastníkovi nebo držiteli vozidla.
Údaje uvedené v písmenech a) a b), jichž je zapotřebí k provedení vyhledávání, odpovídají příloze I.
2. Pro účely výměny údajů podle odstavce 1 určí každý členský stát své národní kontaktní místo. Pravomoci národních kontaktních míst se řídí platnými právními předpisy dotyčného členského státu.
3. Při vyhledávání formou odchozích žádostí používá národní kontaktní místo členského státu deliktu úplné registrační číslo.
Vyhledávání je prováděno v souladu s postupy popsanými v kapitole 3 přílohy rozhodnutí 2008/616/SVV, s výjimkou kapitoly 3 bodu 1 přílohy rozhodnutí 2008/616/SVV, pro který se použije příloha I této směrnice.
Na základě této směrnice použije členský stát deliktu získané údaje pro zjištění toho, kdo je osobně zodpovědný za dopravní delikty v oblasti bezpečnosti silničního provozu uvedené v článku 2 této směrnice.
4. Členské státy přijmou všechna nezbytná opatření k zajištění toho, aby se výměna informací prováděla interoperabilními elektronickými prostředky a nezahrnovala výměnu údajů z dalších databází, jež nejsou používány pro účely této směrnice. Členské státy zajistí, aby tato výměna probíhala nákladově efektivním a bezpečným způsobem. Členské státy zajistí, aby byla zajištěna bezpečnost a ochrana předávaných údajů, a to pokud možno za použití existujících softwarových aplikací, jako je aplikace uvedená v článku 15 rozhodnutí 2008/616/SVV, a aktualizovaných verzí těchto aplikací v souladu s přílohou I této směrnice a kapitolou 3 body 2 a 3 přílohy rozhodnutí 2008/616/SVV. Aktualizované verze softwarových aplikací umožní režim výměny informací on-line v reálném čase a dávkový režim výměny informací, který umožňuje výměnu většího počtu žádostí či odpovědí v rámci jedné zprávy.
5. Každý členský stát nese své vlastní náklady, které vyplývají ze správy, používání a údržby softwarových aplikací uvedených v odstavci 4.
Článek 5
Informační dopis o dopravním deliktu v oblasti bezpečnosti silničního provozu
1. Členský stát deliktu rozhodne, zda v souvislosti s dopravními delikty v oblasti bezpečnosti silničního provozu uvedenými v článku 2 zahájí následné řízení či nikoliv.
Rozhodne-li se členský stát deliktu takové řízení zahájit, informuje o tom v souladu se svými vnitrostátními právními předpisy vlastníka či držitele vozidla nebo jinak zjištěnou osobu podezřelou ze spáchání dopravního deliktu v oblasti bezpečnosti silničního provozu.
V této informaci jsou podle vnitrostátních právních předpisů uvedeny právní důsledky, které má tento delikt na území členského státu deliktu podle jeho právních předpisů.
2. Členský stát deliktu sdělí v informačním dopise vlastníku nebo držiteli vozidla či jinak zjištěné osobě podezřelé ze spáchání dopravního deliktu v oblasti bezpečnosti silničního provozu v souladu se svými právními předpisy veškeré významné informace, zejména povahu dopravního deliktu v oblasti bezpečnosti silničního provozu, místo, den a čas spáchání deliktu, název porušeného vnitrostátního právního předpisu a sankci, a případně i údaje o zařízení, jehož bylo ke zjištění deliktu použito. Členský stát deliktu může k tomuto účelu použít vzor uvedený v příloze II.
3. Pokud se členský stát deliktu rozhodne zahájit v souvislosti s dopravními delikty v oblasti bezpečnosti silničního provozu uvedenými v článku 2 následné řízení, zašle s ohledem na zajištění dodržování základních práv informační dopis v jazyce dokladů o registraci vozidla, jsou-li k dispozici, nebo v jednom z úředních jazyků členského státu registrace.
Článek 6
Podávání zpráv členskými státy Komisi
Do 6. května 2016 a poté každé dva roky zašle každý členský stát Komisi souhrnnou zprávu.
V souhrnné zprávě se uvede počet automatizovaných vyhledávání provedených členským státem deliktu a směřovaných na národní kontaktní místo členského státu registrace v návaznosti na delikty spáchané na jeho území, spolu s druhem deliktů, kterých se žádosti týkaly, a počtem nevyřízených žádostí.
Souhrnná zpráva rovněž obsahuje popis situace na vnitrostátní úrovni, pokud jde o vyřizování dopravních deliktů v oblasti bezpečnosti silničního provozu, založený na podílu těchto deliktů, které byly vyřizovány prostřednictvím informačních dopisů.
Článek 7
Ochrana údajů
1. Na osobní údaje zpracovávané podle této směrnice se vztahují ustanovení o ochraně osobních údajů stanovená ve směrnici 95/46/ES.
2. Členské státy zejména zajistí, aby osobní údaje zpracovávané podle této směrnice byly v souladu s články 6 a 12 směrnice 95/46/ES v přiměřené lhůtě opraveny, jsou-li nesprávné, nebo vymazány či blokovány, nejsou-li již zapotřebí, a aby v souladu s článkem 6 uvedené směrnice byla stanovena lhůta pro uchovávání údajů.
Členské státy zajistí, aby veškeré osobní údaje zpracovávané podle této směrnice byly používány pouze pro účely cíle stanoveného v článku 1 této směrnice a aby subjekty údajů měly stejné právo na informace, na přístup, na opravu, výmaz a blokování, na náhradu škody a na soudní nápravu, jako je tomu podle jejich vnitrostátního práva při provádění příslušných ustanovení směrnice 95/46/ES.
3. Každá dotčená osoba má právo obdržet informace o tom, jaké osobní údaje zaznamenané v členském státě registrace byly předány členskému státu deliktu, včetně informací o datu žádosti a o příslušném orgánu členského státu deliktu.
Článek 8
Informování účastníků silničního provozu v Unii
1. Komise na svých internetových stránkách zpřístupní ve všech úředních jazycích orgánů Unie souhrnné informace o pravidlech platných v členských státech v oblasti působnosti této směrnice. Členské státy poskytnou Komisi informace o těchto pravidlech.
2. Členské státy poskytnou účastníkům silničního provozu nezbytné informace o pravidlech platných na jejich území a opatřeních k provedení této směrnice, a to ve spolupráci, vedle jiných organizací, s orgány pro bezpečnost silničního provozu, nevládními organizacemi činnými v oblasti bezpečnosti silničního provozu a automobilovými kluby.
Článek 9
Akty v přenesené pravomoci
Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 10, kterými se aktualizuje příloha I s ohledem na technický pokrok, aby se zohlednily příslušné změny prümských rozhodnutí, nebo v případech, kdy to vyžadují právní akty Unie, které mají bezprostřední význam pro aktualizaci přílohy I.
Článek 10
Výkon přenesené pravomoci
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je svěřena Komisi za podmínek stanovených v tomto článku.
2. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedená v článku 9 je svěřena Komisi na dobu pěti let ode dne 13. března 2015. Komise vypracuje zprávu o přenesené pravomoci nejpozději devět měsíců před koncem tohoto pětiletého období. Přenesení pravomoci se automaticky prodlužuje o stejně dlouhá období, pokud Evropský parlament nebo Rada nevysloví proti tomuto prodloužení námitku nejpozději tři měsíce před koncem každého z těchto období.
3. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedené v článku 9 kdykoli zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomoci v něm blíže určené. Rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie, nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.
4. Je zvláště důležité, aby Komise postupovala v souladu s obvyklou praxí a před přijetím těchto aktů v přenesené pravomoci vedla konzultace s odborníky, včetně odborníků členských států. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
5. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle článku 9 vstoupí v platnost, pouze pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada nevysloví námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty informují Komisi o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.
Článek 11
Revize směrnice
Aniž je dotčen čl. 12 odst. 1 druhý pododstavec, předloží Komise do 7. listopadu 2016 Evropskému parlamentu a Radě zprávu o uplatňování této směrnice členskými státy. Komise se ve své zprávě zaměří zejména na následující aspekty a případně připojí návrhy, které se těchto aspektů týkají:
-
posouzení toho, zda by do oblasti působnosti této směrnice měly být zařazeny další dopravní delikty v oblasti bezpečnosti silničního provozu,
-
posouzení účinnosti této směrnice, pokud jde o snižování počtu úmrtí v důsledku silničních nehod v Unii,
-
posouzení potřeby vypracovat společné normy pro automatické kontroly bezpečnosti silničního provozu a příslušné postupy. Komise by v této souvislosti měla vypracovat na unijní úrovni pokyny pro bezpečnost silničního provozu v rámci společné dopravní politiky, aby byla zajištěna větší harmonizace vymáhání pravidel silničního provozu ze strany členských států pomocí srovnatelných metod a postupů. Tyto pokyny se mohou týkat alespoň deliktů uvedených v čl. 2 písm. a) až d),
-
posouzení potřeby zpřísnit vymáhání sankcí za přestupky v oblasti bezpečnosti silničního provozu a navrhnout společná kritéria týkající se následných postupů v případě nezaplacení pokuty, a to v rámci všech příslušných politik Unie, včetně společné dopravní politiky,
-
případné možnosti harmonizace pravidel silničního provozu,
-
posouzení softwarových aplikací uvedených v čl. 4 odst. 4 za účelem zajištění řádného provádění této směrnice a zaručení účinné, rychlé, bezpečné a důvěrné výměny konkrétních údajů o registraci vozidla.
Článek 12
Provedení
1. Členské státy uvedou v účinnost právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 6. května 2015. Neprodleně sdělí Komisi jejich znění.
Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
Dánské království, Irsko a Spojené království Velké Británie a Severního Irska mohou odchylně od prvního pododstavce lhůtu v něm uvedenou prodloužit do 6. května 2017.
2. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
Článek 13
Vstup v platnost
Tato směrnice vstupuje v platnost čtvrtým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 14
Určení
Tato směrnice je určena členským státům.
Ve Štrasburku dne 11. března 2015.
EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVI (EU) 2015/413,
annettu 11 päivänä maaliskuuta 2015,
liikenneturvallisuuteen liittyviä liikennerikkomuksia koskevan rajat ylittävän tietojenvaihdon helpottamisesta
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka
ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 91 artiklan 1 kohdan c alakohdan,
ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
sen jälkeen kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille,
ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (1),
ovat kuulleet alueiden komiteaa,
noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä (2),
sekä katsovat seuraavaa:
(1)
Liikenneturvallisuuden parantaminen on yksi Euroopan unionin liikennepolitiikan keskeisimpiä tavoitteita. Unioni pyrkii politiikassaan parantamaan liikenneturvallisuutta tavoitteenaan vähentää liikennekuolemia, loukkaantumisia ja aineellisia vahinkoja. Tämän politiikan tärkeänä osana on unionissa tehtyjen liikenneturvallisuutta huomattavasti vaarantavien liikennerikkomusten seuraamusten johdonmukainen täytäntöönpano.
(2)
Asianmukaisten menettelyjen puuttuessa ja neuvoston päätöksen 2008/615/YOS (3) ja neuvoston päätöksen 2008/616/YOS (4), jäljempänä ’Prümin päätökset’, mukaisista olemassa olevista mahdollisuuksista huolimatta tietyistä liikennerikkomuksista määrätyt sakkorangaistukset jäävät usein panematta täytäntöön, jos näiden rikkomusten tekemiseen käytetty ajoneuvo on rekisteröity muussa jäsenvaltiossa kuin siinä, jossa rikkomus tapahtui. Tällä direktiivillä pyritään varmistamaan, että liikenneturvallisuuteen liittyvien liikennerikkomusten tutkinnan tehokkuus taattaisiin myös tällaisissa tapauksissa.
(3)
Komissio korosti 20 päivänä heinäkuuta 2010 päivätyssä tiedonannossaan ”Kohti eurooppalaista tieliikenneturvallisuusaluetta: tieliikenneturvallisuuden poliittiset suuntaviivat 2011-2020”, että vain liikennesääntöjen noudattamista valvomalla voidaan luoda olosuhteet, joissa kuolemantapausten ja loukkaantumisten määrä voi alentua huomattavasti. Neuvosto kehotti liikenneturvallisuudesta 2 päivänä joulukuuta 2010 antamissaan päätelmissä myös tarkastelemaan, onko tarpeen tehostaa edelleen liikennesääntöjen noudattamisen valvontaa jäsenvaltioissa ja tarvittaessa unionin tasolla. Se kehotti komissiota tarkastelemaan mahdollisuuksia yhdenmukaistaa soveltuvin osin liikennesääntöjä unionin tasolla ja toteuttaa lisätoimia rajatylittävän valvonnan helpottamiseksi liikennerikkomusten ja etenkin vakaviin liikenneonnettomuuksiin liittyvien tieliikennerikkomusten yhteydessä.
(4)
Komissio hyväksyi 19 päivänä maaliskuuta 2008 ehdotuksen Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi rajatylittävän lainvalvonnan helpottamisesta liikenneturvallisuuden alalla Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 71 artiklan 1 kohdan c alakohdan perusteella (nykyisin Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 91 artikla). Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2011/82/EU (5) annettiin kuitenkin Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 87 artiklan 2 kohdan perusteella. Direktiivi 2011/82/EU kumottiin unionin tuomioistuimen 6 päivänä toukokuuta 2014 asiassa C-43/12 (6) antamalla tuomiolla sillä perusteella, ettei ollut asianmukaista antaa sitä mainitun perussopimuksen 87 artiklan 2 kohdan perusteella. Tuomiossa pidettiin direktiivin 2011/82/EU vaikutukset voimassa siihen asti, kun uusi Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 91 artiklan 1 kohdan c alakohdan perusteella annettava direktiivi on tullut kohtuullisessa ajassa voimaan; kohtuullinen aika saa olla enintään kaksitoista kuukautta tuomion antamispäivästä. Tästä syystä olisi hyväksyttävä mainitun artiklan perusteella uusi direktiivi.
(5)
Eri jäsenvaltioiden valvontatoimenpiteiden yhtenevyyttä olisi pyrittävä lisäämään, ja komission olisi tarkasteltava tässä yhteydessä, onko liikenneturvallisuuden valvontaan käytettäville automaattisille valvontalaitteistoille tarpeen laatia yhteiset standardit.
(6)
Unionin kansalaisten tietoisuutta eri jäsenvaltioissa voimassa olevista liikenneturvallisuussäännöistä ja tämän direktiivin täytäntöönpanosta olisi lisättävä erityisesti asianmukaisin toimenpitein, joilla varmistetaan riittävien tietojen antaminen seuraamuksista, joita liikenneturvallisuussääntöjen noudattamatta jättämisellä on, kun matkustetaan muussa jäsenvaltiossa kuin rekisteröintijäsenvaltiossa.
(7)
Jotta liikenneturvallisuutta parannettaisiin koko unionissa ja jotta varmistettaisiin tietyssä jäsenvaltiossa ja sen ulkopuolella asuvien rikkomuksiin syyllistyneiden kuljettajien tasapuolinen kohtelu, lainvalvontaa olisi helpotettava ajoneuvon rekisteröintijäsenvaltiosta riippumatta. Tätä varten olisi käytettävä tiettyjä erikseen määriteltyjä liikenneturvallisuuteen liittyviä liikennerikkomuksia koskevaa rajatylittävää tietojenvaihtojärjestelmää, jonka avulla sillä jäsenvaltiolla, jossa rikkomus on tapahtunut, olisi pääsy rekisteröintijäsenvaltion ajoneuvorekisteritietoihin, riippumatta siitä, mikä kyseisille rikkomuksille asianomaisen jäsenvaltion lainsäädännössä annettu hallinnollinen tai rikosoikeudellinen luonne.
(8)
Ajoneuvorekisteritietojen rajat ylittävän vaihdon tehostaminen, jolla olisi määrä helpottaa liikenneturvallisuuteen liittyvästä liikennerikkomuksesta epäiltyjen henkilöiden tunnistamista, saattaa parantaa rikkomuksia ehkäisevää vaikutusta ja saada sellaisen ajoneuvon kuljettajan, joka on rekisteröity muussa kuin valtiossa kuin siinä, jossa rikkomus on tapahtunut, käyttäytymään varovaisemmin ja näin saattaa ehkäistä liikenneonnettomuuksia.
(9)
Tämän direktiivin soveltamisalaan kuuluvia liikenneturvallisuuteen liittyviä liikennerikkomuksia ei kohdella jäsenvaltioissa yhtenäisellä tavalla. Jotkin jäsenvaltiot määrittelevät tällaiset rikkomukset kansallisessa lainsäädännössään ”hallinnollisiksi” rikkomuksiksi, toiset taas ”rikoksiksi”. Tätä direktiiviä olisi sovellettava riippumatta siitä, miten asianomaiset rikkomukset luokitellaan kansallisessa lainsäädännössä.
(10)
Jäsenvaltioiden olisi annettava toisilleen oikeus päästä toistensa ajoneuvorekisteritietoihin tietojenvaihdon parantamiseksi ja voimassa olevien menettelyjen vauhdittamiseksi. Tätä varten tähän direktiiviin olisi mahdollisimman pitkälle sisällytettävä Prümin päätösten mukaiset tekniset eritelmät ja automaattisen tiedonvaihdon saatavuus.
(11)
Päätöksessä 2008/616/YOS säädetään olemassa olevien ohjelmistosovellusten turvatekijöistä ja niihin liittyvistä ajoneuvorekisteritietojen vaihtamista koskevista teknisistä vaatimuksista. Mainitun päätöksen yleistä sovellettavuutta rajoittamatta näitä turvatekijöitä ja teknisiä vaatimuksia olisi sääntelyn tehokkuuden ja käytännön toimivuuden takia käytettävä tämän direktiivin mukaisia tarkoituksia varten.
(12)
Olemassa olevien ohjelmistosovellusten olisi oltava tämän direktiivin mukaisen tietojenvaihdon perustana, ja niiden olisi samalla myös helpotettava jäsenvaltioiden raportointia komissiolle. Näiden ohjelmistosovellusten olisi mahdollistettava jäsenvaltioiden välinen nopea, turvallinen ja luottamuksellinen ajoneuvorekisteritietojen vaihto. Olisi hyödynnettävä jäsenvaltioille Prümin päätösten mukaan ajoneuvorekisteritietojen osalta pakollista eurooppalaisen ajoneuvo- ja ajokorttitietojärjestelmän (Eucaris) ohjelmistosovellusta. Komission olisi arvioitava tämän direktiivin mukaisia tarkoituksia varten käytettävien ohjelmistosovellusten toimintaa ja annettava sitä koskeva kertomus.
(13)
Näiden ohjelmistosovellusten soveltamisala olisi rajoitettava jäsenvaltioiden kansallisten yhteyspisteiden väliseen tietojenvaihtoon käytettäviin prosesseihin. Menettelyt ja automatisoidut prosessit, joissa tietoja on tarkoitus käyttää, eivät kuulu tällaisten sovellusten soveltamisalaan.
(14)
EU:n sisäisen turvallisuuden tiedonhallintastrategialla pyritään löytämään tietojenvaihtoon yksinkertaisimmat, helpoimmin jäljitettävät ja kustannustehokkaimmat ratkaisut.
(15)
Jäsenvaltioiden olisi voitava olla yhteydessä ajoneuvon omistajaan tai haltijaan taikka muulla tavalla tunnistettuun liikenneturvallisuuteen liittyvästä liikennerikkomuksesta epäiltyyn henkilöön, jotta tämä voidaan pitää ajan tasalla rikkomuksen tekovaltiossa sovellettavista menettelyistä sekä tuon jäsenvaltion oikeuden mukaisista oikeudellisista seuraamuksista. Näin tehdessään jäsenvaltioiden olisi harkittava liikenneturvallisuuteen liittyviä liikennerikkomuksia koskevien tietojen lähettämistä rekisteröintiasiakirjojen kielellä tai kielellä, jota asianomainen henkilö todennäköisimmin ymmärtää, sen varmistamiseksi, että tämä ymmärtää annetut tiedot selvästi. Jäsenvaltioiden olisi noudatettava asianmukaisia menettelyjä sen varmistamiseksi, että asiasta ilmoitetaan vain asianomaiselle henkilölle eikä kolmansille osapuolille. Tätä varten jäsenvaltioiden olisi käytettävä yksityiskohtaisia järjestelyjä, jotka vastaavat tällaisten rikkomusten johdosta myöhemmässä vaiheessa toteutettavia toimenpiteitä varten hyväksyttyjä menettelyjä, mukaan lukien kirjatun lähetyksen kaltaisten keinojen käyttö tarvittaessa. Näin asianomainen henkilö voi vastata tietoihin asianmukaisella tavalla, joko pyytääkseen lisätietoja, maksaakseen sakot tai käyttääkseen puolustautumisoikeuttaan erityisesti tapauksessa, jossa on tapahtunut tunnistusvirhe. Lisäkäsittelyihin sovelletaan asiaankuuluvia oikeudellisia välineitä, muun muassa keskinäistä avunantoa ja vastavuoroista tunnustamista koskevia välineitä, esimerkiksi neuvoston puitepäätöstä 2005/214/YOS (7).
(16)
Jäsenvaltioiden olisi toimitettava käännös rikkomuksen tekovaltion lähettämästä ilmoituksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2010/64/EU (8) mukaisesti.
(17)
Toteuttaakseen liikenneturvallisuuspolitiikkaa, jolla pyritään suojaamaan korkeatasoisesti unionin kaikkia tienkäyttäjiä, ja ottaakseen huomioon merkittävästi toisistaan poikkeavat olosuhteet unionissa jäsenvaltioiden olisi toteutettava toimia, joilla varmistetaan liikennesääntöjen ja niiden noudattamisen valvonnan suurempi yhtenevyys jäsenvaltioiden välillä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta tiukempien politiikkojen ja lakien soveltamista. Tämän direktiivin soveltamisesta Euroopan parlamentille ja neuvostolle annettavassa kertomuksessaan komission olisi tarkasteltava, onko unionin tasolla tarpeen laatia yhteiset standardit vertailukelpoisten menetelmien, käytäntöjen ja vähimmäisvaatimusten käyttöön ottamiseksi, ottaen huomioon kansainvälinen yhteistyö ja liikenneturvallisuuden alalla voimassa olevat sopimukset, erityisesti 8 päivänä marraskuuta 1968 tehty Wienin tieliikennesopimus.
(18)
Tämän direktiivin soveltamisesta jäsenvaltioissa Euroopan parlamentille ja neuvostolle annettavassa kertomuksessaan komission olisi tarkasteltava, tarvitaanko jäsenvaltioiden siinä tapauksessa, että sakkoa ei ole maksettu, toteuttamia jatkotoimia varten yhteisiä kriteerejä jäsenvaltioiden lakien ja menettelyjen mukaisesti. Komission olisi käsiteltävä tässä kertomuksessa aiheita kuten jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten väliset menettelyt, jotka koskevat seuraamuksen ja/tai sakon määräämistä koskevan lopullisen päätöksen toimittamista, sekä lopullisen päätöksen tunnustamista ja täytäntöönpanoa.
(19)
Direktiivin uudelleentarkastelua valmistellessaan komission olisi kuultava asianomaisia sidosryhmiä, kuten liikenneturvallisuus- ja lainvalvontaviranomaisia tai toimivaltaisia elimiä sekä onnettomuuden uhriksi joutuneiden yhdistyksiä ja muita liikenneturvallisuuden alalla toimivia kansalaisjärjestöjä.
(20)
Lainvalvontaviranomaisten tiiviimmässä yhteistyössä olisi kunnioitettava perusoikeuksia, erityisesti oikeutta yksityisyyden kunnioittamiseen ja henkilötietojen suojaan, jotka taataan erityisillä tietosuojajärjestelyillä. Näissä järjestelyissä olisi otettava erityisesti huomioon rajat ylittävän verkon välityksellä tapahtuvan tietokantojen käytön erityisluonne. On välttämätöntä, että käyttöön otettavilla ohjelmistosovelluksilla mahdollistetaan turvallinen tietojenvaihto ja varmistetaan toimitettujen tietojen luottamuksellisuus. Tämän direktiivin nojalla kerättyjä tietoja ei olisi käytettävä muihin kuin tämän direktiivin mukaisiin tarkoituksia varten. Jäsenvaltioiden olisi noudatettava tietojen käyttöä ja väliaikaista säilytystä koskeviin ehtoihin perustuvia velvollisuuksia.
(21)
Tässä direktiivissä säädetty henkilötietojen käsittely on asianmukainen tämän direktiivin liikenneturvallisuuden alaa koskevien sellaisten oikeutettujen tavoitteiden saavuttamiseksi, joihin kuuluu etenkin korkeatasoisen suojan takaaminen kaikille tienkäyttäjille unionissa helpottamalla rajat ylittävää tietojenvaihtoa liikenneturvallisuuteen liittyvistä liikennerikkomuksista ja sitä kautta määrättyjen rangaistusten täytäntöönpanoa. Se ei ylitä sitä, mikä on asianmukaista ja tarpeen näiden tavoitteiden saavuttamiseksi.
(22)
Rikkomukseen syyllistyneen tunnistamiseen liittyvät tiedot ovat henkilötietoja. Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä 95/46/EY (9) olisi sovellettava tämän direktiivin mukaiseen tietojenkäsittelyyn. Rekisteröidylle olisi annettava rikkomusta koskevan ilmoituksen yhteydessä tietoja hänen oikeudestaan tutustua henkilötietoihinsa, oikaista niitä ja poistaa ne sekä ilmoitettava tietojen säilyttämisen lainmukainen enimmäisaika. Tältä osin rekisteröidyllä olisi oltava myös oikeus saada korjattua mahdolliset virheelliset henkilötiedot tai poistettua mahdolliset laittomasti tallennetut tiedot viipymättä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta valituksia koskevien asianomaisen valtion menettelyvaatimusten ja muutoksenhakumekanismien noudattamista.
(23)
Prümin päätösten puitteissa henkilötietoja sisältävien ajoneuvorekisteritietojen käsittelyyn sovelletaan päätöksen 2008/615/YOS mukaisia erityisiä tietosuojasäännöksiä. Jäsenvaltioilla on tältä osin mahdollisuus soveltaa näitä erityissäännöksiä myös tämän direktiivin mukaisia tarkoituksia varten käsiteltäviin henkilötietoihin edellyttäen, että ne varmistavat samalla, että kaikkiin tämän direktiivin kattamiin rikkomuksiin liittyvien tietojen käsittelyssä noudatetaan kansallisia säännöksiä, joilla direktiivi 95/46/EY on pantu täytäntöön.
(24)
Kolmansien maiden olisi voitava osallistua ajoneuvorekisteritietojen vaihtoon edellyttäen, että ne ovat tehneet unionin kanssa tätä koskevan sopimuksen. Tällaisen sopimuksen olisi sisällettävä tarpeelliset tietosuojasäännökset.
(25)
Tämä direktiivi noudattaa perusoikeuksia ja periaatteita, jotka on tunnustettu Euroopan unionin perusoikeuskirjassa, mukaan lukien oikeutta yksityis- ja perhe-elämän kunnioittamiseen, henkilötietojen suojaa, oikeutta oikeudenmukaiseen oikeudenkäyntiin, syyttömyysolettamaa ja oikeutta puolustukseen.
(26)
Jäsenvaltioiden välistä tietojenvaihtoa yhteentoimivin keinoin koskevan tavoitteen saavuttamiseksi komissiolle olisi siirrettävä valta hyväksyä säädösvallan siirron nojalla annettavia delegoituja säädöksiä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 290 artiklan mukaisesti Prümin päätöksiin tehtävien asiaa koskevien muutosten huomioon ottamisen osalta tai, jos unionin säädökset, jotka liittyvät suoraan liitteen I saattamiseen ajan tasalle, sitä edellyttävät. On erityisen tärkeää, että komissio noudattaa tavanomaista käytäntöään ja toteuttaa asiaa valmistellessaan asianmukaiset kuulemiset, myös asiantuntijatasolla. Komission olisi delegoituja säädöksiä valmistellessaan ja laatiessaan varmistettava, että asianomaiset asiakirjat toimitetaan Euroopan parlamentille ja neuvostolle yhtäaikaisesti, hyvissä ajoin ja asianmukaisesti.
(27)
Komission olisi analysoitava tämän direktiivin soveltamista, jotta voitaisiin yksilöidä lisää tehokkaita ja vaikuttavia toimenpiteitä liikenneturvallisuuden parantamiseksi. Tanskan, Irlannin ja Yhdistyneen kuningaskunnan olisi myös tarvittaessa osallistuttava tätä työskentelyä koskevaan yhteistyöhön komission kanssa oikea-aikaisen ja kattavan raportoinnin varmistamiseksi, sanotun kuitenkaan rajoittamatta velvoitteita saattaa tämä direktiivi osaksi kansallista lainsäädäntöä.
(28)
Jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla saavuttaa tämän direktiivin tavoitetta, joka on unionin kaikkien tienkäyttäjien korkeatasoisen suojelun varmistaminen helpottamalla rajatylittävää tietojenvaihtoa liikenneturvallisuuteen liittyvistä liikennerikkomuksista, jotka on tehty ajoneuvolla, joka on rekisteröity toisessa jäsenvaltiossa kuin siinä jäsenvaltiossa, jossa rikkomus tapahtui, vaan se voidaan toiminnan laajuuden ja vaikutusten vuoksi saavuttaa paremmin unionin tasolla. Sen vuoksi unioni voi toteuttaa toimenpiteitä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Mainitussa artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä direktiivissä ei ylitetä sitä, mikä on tarpeen tämän tavoitteen saavuttamiseksi.
(29)
Ottaen huomioon, että direktiivi 2011/82/EU ei koskenut Tanskaa, Irlantia ja Yhdistynyttä kuningaskuntaa ja että ne eivät sen vuoksi ole saattaneet sitä osaksi kansallista lainsäädäntöään, on tarpeen, että näille jäsenvaltioille annetaan tarpeeksi lisäaikaa tehdä tämä.
(30)
Euroopan tietosuojavaltuutettua on kuultu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 45/2001 (10) 28 artiklan 2 kohdan mukaisesti, ja hän on antanut lausunnon 3 päivänä lokakuuta 2014,
OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN DIREKTIIVIN:
1 artikla
Tavoite
Tällä direktiivillä pyritään varmistamaan unionin kaikkien tienkäyttäjien korkeatasoinen suojelu helpottamalla rajat ylittävää tietojenvaihtoa liikenneturvallisuuteen liittyvistä liikennerikkomuksista ja helpottamalla siten seuraamusten täytäntöönpanoa, kun rikkomukset on tehty ajoneuvolla, joka on rekisteröity muussa jäsenvaltiossa kuin siinä jäsenvaltiossa, jossa rikkomus tapahtui.
2 artikla
Soveltamisala
Tätä direktiiviä sovelletaan seuraaviin liikenneturvallisuuteen liittyviin liikennerikkomuksiin:
a)
ylinopeus;
b)
turvavyön käytön laiminlyönti;
c)
punaisen liikennevalon noudattamatta jättäminen;
d)
rattijuopumus;
e)
huumausaineen vaikutuksen alaisena ajaminen;
f)
suojakypärän käytön laiminlyönti;
g)
kielletyllä kaistalla ajo;
h)
matkapuhelimen tai muun viestintävälineen laiton käyttö ajon aikana.
3 artikla
Määritelmät
Tässä direktiivissä tarkoitetaan:
a)
’ajoneuvolla’ kaikkia moottorikäyttöisiä ajoneuvoja, joita käytetään tavanomaisesti henkilöiden tai tavaroiden kuljettamiseen maanteillä, mukaan lukien moottoripyörät;
b)
’rikkomuksen tekovaltiolla’ jäsenvaltiota, jossa rikkomus on tapahtunut;
c)
’rekisteröintivaltiolla’ jäsenvaltiota, jossa rikkomuksen tekemiseen käytetty ajoneuvo on rekisteröity;
d)
’ylinopeudella’ rikkomuksen tekovaltiossa asianomaisen tien tai ajoneuvotyypin osalta voimassa olevien nopeusrajoitusten ylittämistä;
e)
’turvavyön käytön laiminlyönnillä’ neuvoston direktiivin 91/671/ETY (11) ja rikkomuksen tekovaltion lainsäädännön mukaisen vaatimuksen, joka koskee turvavyön tai lasten turvaistuimen käyttöä, noudattamatta jättämistä;
f)
’punaisen liikennevalon noudattamatta jättämisellä’ punaisen liikennevalon tai muun asiaankuuluvan pysähtymismerkin noudattamatta jättämistä, siten kuin se määritellään rikkomuksen tekovaltion lainsäädännössä;
g)
’rattijuopumuksella’ ajoneuvon ajamista alkoholin vaikutuksen alaisena, siten kuin se määritellään rikkomuksen tekovaltion lainsäädännössä;
h)
’huumausaineen vaikutuksen alaisena ajamisella’ ajamista huumausaineen tai muiden vastaavalla tavalla vaikuttavien aineiden vaikutuksen alaisena, siten kuin se määritellään rikkomuksen tekovaltion lainsäädännössä;
i)
’suojakypärän käytön laiminlyönnillä’ suojakypärän käyttämättä jättämistä sellaisena kuin se määritellään rikkomuksen tekovaltion lainsäädännössä;
j)
’kielletyllä kaistalla ajolla’ tieosuuden, kuten hätäkaistan, joukkoliikennekaistan tai ruuhkan tai tietöiden vuoksi väliaikaisesti suljetun kaistan laitonta käyttämistä, siten kuin se määritellään rikkomuksen tekovaltion lainsäädännössä;
k)
’matkapuhelimen tai muun viestintävälineen laittomalla käytöllä ajon aikana’ matkapuhelimen tai muun viestintävälineen laitonta käyttöä ajon aikana, siten kuin se määritellään rikkomuksen tekovaltion lainsäädännössä;
l)
’kansallisella yhteyspisteellä’ ajoneuvorekisteritietojen vaihtoa varten nimettyä toimivaltaista viranomaista;
m)
’automaattisella haulla’ menettelyä, jolla verkon välityksellä voidaan tehdä hakuja yhden, useamman tai kaikkien jäsenvaltioiden tai osallistujamaiden tietokannoista;
n)
’ajoneuvon haltijalla’ henkilöä, jonka nimiin ajoneuvo on rekisteröity, siten kuin se määritellään rekisteröintijäsenvaltion lainsäädännössä.
4 artikla
Jäsenvaltioiden välisessä tietojenvaihdossa noudatettava menettely
1. Edellä 2 artiklassa tarkoitettujen liikenneturvallisuuteen liittyvien liikennerikkomusten tutkintaa varten jäsenvaltiot antavat tämän artiklan 2 kohdassa tarkoitetuille muiden jäsenvaltioiden kansallisille yhteyspisteille pääsyn seuraaviin kansallisiin ajoneuvorekisteritietoihin ja oikeuden tehdä niissä automaattisia hakuja:
a)
ajoneuvoihin liittyvät tiedot; ja
b)
ajoneuvon omistajiin tai haltijoihin liittyvät tiedot.
Edellä a ja b alakohdassa tarkoitettuja tietoja koskevan haun suorittamiseen tarvittavien tietoelementtien on oltava liitteen I mukaiset.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettujen tietojen vaihtamiseksi kukin jäsenvaltio nimeää kansallisen yhteyspisteen. Kansallisen yhteyspisteen toimivaltuudet määräytyvät asianomaisessa jäsenvaltiossa sovellettavan kansallisen lainsäädännön mukaan.
3. Rikkomuksen tekovaltion kansallinen yhteyspiste suorittaa kaikki lähetettävien pyyntöjen muodossa tehtävät haut täydellistä rekisteritunnusta käyttäen.
Hakujen suorittamisessa noudatetaan päätöksen 2008/616/YOS liitteessä olevassa 3 luvussa kuvailtuja menettelyjä, lukuun ottamatta päätöksen 2008/616/YOS liitteessä olevan 3 luvun 1 kohtaa, johon sovelletaan tämän direktiivin liitettä I.
Tämän direktiivin nojalla rikkomuksen tekovaltio käyttää vastaanottamiaan tietoja sen määrittämiseksi, kuka on henkilökohtaisesti vastuussa tämän direktiivin 2 artiklassa luetelluista liikenneturvallisuuteen liittyvistä liikennerikkomuksista.
4. Jäsenvaltiot toteuttavat kaikki tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että tietojenvaihto suoritetaan yhteentoimivin sähköisin keinoin ilman sellaista tietojenvaihtoa, johon liittyy muita tietokantoja, joita ei käytetä tämän direktiivin mukaisia tarkoituksia varten. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että tällainen tietojenvaihto suoritetaan kustannustehokkaasti ja turvallisesti. Jäsenvaltioiden on huolehdittava toimitettujen tietojen turvallisuudesta ja suojelusta, käyttäen mahdollisimman suurelta osin olemassa olevia ohjelmistosovelluksia, kuten erityisesti päätöksen 2008/616/YOS 15 artiklassa tarkoitettua sovellusta ja näiden ohjelmasovellusten muutettuja versioita tämän direktiivin liitettä I ja päätöksen 2008/616/YOS liitteessä olevan 3 luvun 2 ja 3 kohtaa noudattaen. Ohjelmasovellusten muutettujen versioiden on mahdollistettava sekä verkon välityksellä tapahtuva reaaliaikainen vaihto että erissä tapahtuva vaihto, joista jälkimmäinen mahdollistaa monien pyyntöjen tai vastausten vaihdon yhdessä viestissä.
5. Kukin jäsenvaltio vastaa 4 kohdassa tarkoitettujen ohjelmistosovellusten hallinnoinnista, käytöstä ja ylläpidosta aiheutuvista kustannuksista.
5 artikla
Liikenneturvallisuuteen liittyviä liikennerikkomuksia koskeva ilmoitus
1. Rikkomuksen tekovaltio päättää, aloittaako se 2 artiklassa lueteltuihin liikenneturvallisuuteen liittyviin liikennerikkomuksiin liittyviä jatkotoimia vai ei.
Jos rikkomuksen tekovaltio päättää aloittaa tällaisia menettelyjä, asianomaisen jäsenvaltion on ilmoitettava tästä liikenneturvallisuuteen liittyvästä ajoneuvon omistajalle, haltijalle tai muuten tunnistetulle liikennerikkomuksesta epäillylle henkilölle kansallisen lainsäädäntönsä mukaisesti.
Ilmoitukseen on sisällyttävä sovellettavan kansallisen lainsäädännön mukaisesti tiedot rikkomuksen tekovaltion lainsäädännön mukaisista rikkomuksen oikeudellisista seuraamuksista kyseisen jäsenvaltion alueella.
2. Rikkomuksen tekovaltion on lainsäädäntönsä mukaisesti sisällytettävä ajoneuvon omistajalle, haltijalle tai muuten tunnistetulle liikenneturvallisuuteen liittyvästä liikennerikkomuksesta epäillylle henkilölle lähetettävään ilmoitukseen kaikki asiaan vaikuttavat tiedot, erityisesti liikenneturvallisuuteen liittyvän liikennerikkomuksen luonne, rikkomuksen tekopaikka, -päivämäärä ja -aika, niiden kansallisten säännösten nimikkeet, joita on rikottu, ja tästä seuraava rangaistus sekä tarvittaessa tiedot rikkomuksen toteamiseen käytetystä laitteesta. Tätä tarkoitusta varten rikkomuksen tekovaltio voi käyttää liitteessä II olevaa mallia.
3. Jos rikkomuksen tekovaltio päättää aloittaa 2 artiklassa lueteltuihin liikenneturvallisuuteen liittyviin liikennerikkomuksiin liittyviä jatkotoimia, se lähettää perusoikeuksien kunnioittamisen varmistamiseksi niitä koskevan ilmoituksen ajoneuvon rekisteröintiasiakirjan kielellä, mikäli tällainen asiakirja on saatavilla, tai jollakin rekisteröintivaltion virallisella kielellä.
6 artikla
Komissiolle toimitettava jäsenvaltioiden kertomus
Kunkin jäsenvaltion on toimitettava komissiolle kattava kertomus viimeistään 6 päivänä toukokuuta 2016 ja sen jälkeen joka toinen vuosi.
Kattavassa kertomuksessa on ilmoitettava rekisteröintivaltion kansalliseen yhteyspisteeseen osoitettujen, rikkomuksen tekovaltion suorittamien automaattisten hakujen lukumäärä jälkimmäisen valtion alueella tapahtuneiden rikkomusten johdosta yhdessä sen tiedon kanssa, minkä tyyppisten rikkomusten vuoksi pyynnöt on esitetty sekä täyttämättä jääneiden pyyntöjen lukumäärä.
Kattavaan kertomukseen on sisällyttävä myös kuvaus liikenneturvallisuuteen liittyvien rikkomusten osalta toteutettavia jatkotoimia koskevasta tilanteesta kansallisella tasolla sillä perusteella, mikä on niiden rikkomusten osuus, joiden johdosta on lähetetty ilmoituksia.
7 artikla
Tietosuoja
1. Tämän direktiivin mukaisesti käsiteltyihin henkilötietoihin sovelletaan direktiivin 95/46/EY mukaisia tietosuojasäännöksiä.
2. Kunkin jäsenvaltion on erityisesti varmistettava, että tämän direktiivin mukaisesti käsiteltävät henkilötiedot oikaistaan, jos ne ovat virheellisiä, ja ne poistetaan tai niiden käyttö kielletään, kun niitä ei enää tarvita, asianmukaisen määräajan kuluessa direktiivin 95/46/EY 6 ja 12 artiklan mukaisesti ja että tietojen säilyttämisen aikaraja vahvistetaan mainitun direktiivin 6 artiklan mukaisesti.
Jäsenvaltioiden on varmistettava, että kaikkia tämän direktiivin mukaisesti käsiteltyjä henkilötietoja käytetään ainoastaan tämän direktiivin 1 artiklassa säädetyn tavoitteen mukaisesti ja että rekisteröidyillä on samat oikeudet tutustua omiin tietoihinsa ja oikaista tai poistaa ne tai kieltää niiden käyttö sekä oikeus vahingonkorvaukseen ja oikeudellisiin muutoksenhakukeinoihin kuin ne, jotka on vahvistettu kansallisessa lainsäädännössä direktiivin 95/46/EY asiaa koskevien säännösten täytäntöönpanoa varten.
3. Henkilöillä, joita asia koskee, on oltava oikeus saada tietää, mitkä rekisteröintivaltiossa tallennetut henkilötiedot on toimitettu rikkomuksen tekovaltiolle, mukaan lukien pyynnön päivämäärä ja rikkomuksen tekovaltion toimivaltainen viranomainen.
8 artikla
Tienkäyttäjille tiedottaminen unionissa
1. Komissio asettaa saataville verkkosivuilleen kaikilla unionin toimielinten virallisilla kielillä koosteen tiedoista, jotka koskevat jäsenvaltioissa voimassa olevia tämän direktiivin soveltamisalaan kuuluvia sääntöjä. Jäsenvaltioiden on annettava komissiolle näitä sääntöjä koskevat tiedot.
2. Jäsenvaltioiden on annettava tienkäyttäjille tarvittavat tiedot alueellaan sovellettavista säännöistä sekä tämän direktiivin täytäntöönpanotoimenpiteistä yhdessä esimerkiksi liikenneturvallisuusjärjestöjen, liikenneturvallisuuden alalla toimivien kansalaisjärjestöjen ja autoliittojen kanssa.
9 artikla
Delegoidut säädökset
Siirretään komissiolle valta antaa delegoituja säädöksiä 10 artiklan mukaisesti liitteen I mukauttamiseksi tekniikan kehitykseen Prümin päätöksiin tehtävien asiaa koskevien muutosten huomioon ottamiseksi tai, jos unionin säädökset, jotka liittyvät suoraan liitteen I saattamiseen ajan tasalle, sitä edellyttävät.
10 artikla
Siirretyn säädösvallan käyttäminen
1. Komissiolle siirrettyä valtaa antaa delegoituja säädöksiä koskevat tässä artiklassa säädetyt edellytykset.
2. Siirretään komissiolle 13 päivästä maaliskuuta 2015 viiden vuoden ajaksi 9 artiklassa tarkoitettu valta antaa delegoituja säädöksiä. Komissio laatii siirrettyä säädösvaltaa koskevan kertomuksen viimeistään yhdeksän kuukautta ennen tämän viiden vuoden kauden päättymistä. Säädösvallan siirtoa jatketaan ilman eri toimenpiteitä samanpituisiksi kausiksi, jollei Euroopan parlamentti tai neuvosto vastusta tällaista jatkamista viimeistään kolme kuukautta ennen kunkin kauden päättymistä.
3. Euroopan parlamentti tai neuvosto voi milloin tahansa peruuttaa 9 artiklassa tarkoitetun säädösvallan siirron. Peruuttamispäätöksellä lopetetaan tuossa päätöksessä mainittu säädösvallan siirto. Peruuttaminen tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona sitä koskeva päätös julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä, tai jonakin myöhempänä, kyseisessä päätöksessä mainittuna päivänä. Peruuttamispäätös ei vaikuta jo voimassa olevien delegoitujen säädösten pätevyyteen.
4. On erityisen tärkeää, että komissio ennen näiden delegoitujen säädösten hyväksymistä noudattaa tavanomaista käytäntöään ja toteuttaa asianmukaiset asiantuntijatason kuulemiset, myös kansallisella tasolla. Heti kun komissio on antanut delegoidun säädöksen, komissio antaa sen tiedoksi yhtäaikaisesti Euroopan parlamentille ja neuvostolle.
5. Edellä olevan 9 artiklan nojalla annettu delegoitu säädös tulee voimaan ainoastaan, jos Euroopan parlamentti tai neuvosto ei ole kahden kuukauden kuluessa siitä, kun asianomainen säädös on annettu tiedoksi Euroopan parlamentille ja neuvostolle, ilmaissut vastustavansa sitä tai jos sekä Euroopan parlamentti että neuvosto ovat ennen mainitun määräajan päättymistä ilmoittaneet komissiolle, että ne eivät vastusta säädöstä. Euroopan parlamentin tai neuvoston aloitteesta tätä määräaikaa jatketaan kahdella kuukaudella.
11 artikla
Direktiivin tarkistaminen
Komissio esittää viimeistään 7 päivänä marraskuuta 2016 Euroopan parlamentille ja neuvostolle kertomuksen tämän direktiivin soveltamisesta jäsenvaltioissa, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 12 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan säännösten soveltamista. Kertomuksessa komissio keskittyy erityisesti seuraaviin näkökohtiin sekä tekee tarvittaessa niitä koskevia ehdotuksia:
-
arvio siitä, onko tämän direktiivin soveltamisalaan lisättävä muita liikenneturvallisuuteen liittyviä liikennerikkomuksia,
-
arvio siitä, kuinka tehokkaasti tämä direktiivi on vähentänyt liikennekuolemien määrää unionissa,
-
arvio siitä, onko automaattisille valvontalaitteistoille ja -menettelyille tarpeen laatia yhteiset standardit. Tässä yhteydessä komissiota kehotetaan kehittämään unionin tasolla liikenneturvallisuutta koskevia suuntaviivoja yhteisen liikennepolitiikan puitteissa sen varmistamiseksi, että jäsenvaltiot lisäävät liikennesääntöjen täytäntöönpanon yhtenevyyttä vertailukelpoisten menetelmien ja käytäntöjen avulla. Suuntaviivoihin voivat sisältyä ainakin 2 artiklan a-d alakohdassa luetellut rikkomukset,
-
arvio tarpeesta tehostaa liikenneturvallisuuteen liittyvistä liikennerikkomuksista määrättyjen rangaistusten täytäntöönpanoa ja ehdottaa kaikkien alaan liittyvien unionin politiikkojen puitteissa, yhteinen liikennepolitiikka mukaan lukien, yhteisiä kriteerejä, jotka koskevat siinä tapauksessa, että sakkoa ei ole maksettu, toteutettavia jatkotoimia,
-
tarvittaessa mahdollisuudet liikennesääntöjen yhdenmukaistamiseen,
-
arvio 4 artiklan 4 kohdassa tarkoitetuista ohjelmasovelluksista tarkoituksin varmistaa tämän direktiivin asianmukainen täytäntöönpano sekä taata tehokas, nopea, turvallinen ja luottamuksellinen ajoneuvorekisteritietojen vaihto.
12 artikla
Saattaminen osaksi kansallista lainsäädäntöä
1. Jäsenvaltioiden on saatettava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset voimaan viimeistään 6 päivänä toukokuuta 2015. Niiden on viipymättä toimitettava nämä säännökset kirjallisina komissiolle.
Näissä jäsenvaltioiden antamissa säädöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on säädettävä siitä, miten viittaukset tehdään.
Poiketen siitä, mitä ensimmäisessä alakohdassa säädetään, Tanskan kuningaskunta, Irlanti ja Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistynyt kuningaskunta voivat lykätä ensimmäisessä kohdassa tarkoitettua päivää 6 päivään toukokuuta 2017.
2. Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.
13 artikla
Voimaantulo
Tämä direktiivi tulee voimaan neljäntenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
14 artikla
Osoitus
Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.
Tehty Strasbourgissa 11 päivänä maaliskuuta 2015.