PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 180/2014
ze dne 20. února 2014,
kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 228/2013, kterým se stanoví zvláštní opatření v oblasti zemědělství ve prospěch nejvzdálenějších regionů Unie
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 228/2013 ze dne 13. března 2013, kterým se stanoví zvláštní opatření v oblasti zemědělství ve prospěch nejvzdálenějších regionů Unie a zrušuje nařízení Rady (ES) č. 247/2006 (1), a zejména na čl. 6 odst. 2, článek 8, čl. 12 odst. 3 a čl. 13 odst. 2, článek 14, čl. 18 odst. 1 druhý pododstavec a čl. 19 odst. 3, čl. 21 odst. 4, čl. 27 odst. 1 a čl. 29 odst. 2 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení (EU) č. 228/2013 zrušilo a nahradilo nařízení Rady (ES) č. 247/2006 (2). Nařízením (EU) č. 228/2013 se Komisi svěřuje pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci a prováděcí akty. V zájmu zajištění hladkého fungování režimu v novém právním rámci je třeba prostřednictvím těchto aktů přijmout určitá pravidla. Nová pravidla by měla nahradit prováděcí pravidla stanovená nařízením Komise (ES) č. 793/2006 (3). Uvedené nařízení se zrušuje nařízením Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 179/2014 (4).
(2)
Některé zemědělské produkty, na něž se vztahuje osvobození od dovozních cel, podléhají již předložení dovozní licence. Pro zjednodušení administrativy je třeba u uvedených produktů používat dovozní licenci jako podporu systému osvobození od dovozních cel.
(3)
U dalších zemědělských produktů, které nepodléhají předložení dovozní licence, se jeví nutné zavést dokument na podporu systému osvobození od dovozních cel. K tomuto účelu má být používáno osvědčení o osvobození, vystavené na formuláři dovozní licence.
(4)
Měla by se stanovit pravidla pro určení výše podpory pro zásobování produkty, na které se vztahují zvláštní režimy zásobování. Tato pravidla by měla zohlednit vícenáklady na zásobování vyplývající z odlehlosti a ostrovní povahy nejvzdálenějších regionů, které je závažně znevýhodňují. Aby byla zachována konkurenceschopnost produktů Unie, měla by tato podpora přihlížet k vývozním cenám.
(5)
Režim podpory poskytovaný produktům dodávaným z území Unie by měl být spravován prostřednictvím osvědčení nazvaného „osvědčení o podpoře“, přičemž se použije formulář pro dovozní licenci.
(6)
Správa zvláštního režimu zásobování vyžaduje zavedení pravidel pro vydávání osvědčení o podpoře, která se odchylují od běžných pravidel pro dovozní licence podle nařízení Komise (ES) č. 376/2008 (5).
(7)
Správa zvláštního režimu zásobování by měla umožnit sledovat dvojí cíl. Zaprvé by měla podpořit rychlé vydávání licencí a osvědčení, zejména zrušením obecné povinnosti složit jistotu předem, a podpořit rychlé vyplácení podpory v případě zásobování produkty z území Unie. Zadruhé by měla zajistit kontrolu a sledování úkonů a poskytnout správním orgánům nástroje, které potřebují k tomu, aby se ujistily, že je dosahováno cílů tohoto režimu. Uvedené cíle mají zajistit pravidelné zásobování některými zemědělskými produkty a kompenzovat dopady zeměpisné polohy nejvzdálenějších regionů tím, že zajistí, že výhody režimu se skutečně projeví ve fázi, kdy jsou produkty určené pro konečné spotřebitele uváděny na trh.
(8)
Pravidla pro správu zvláštního režimu zásobování by měla zajistit, aby v rámci množství stanovených v předběžných odhadech dodávek získal registrovaný hospodářský subjekt licenci nebo osvědčení na produkty a množství, jež jsou předmětem obchodní operace, kterou uskutečňuje na svůj účet, na základě předložení dokladů potvrzujících, že obchod byl řádně proveden a že žádost o licenci nebo osvědčení je v pořádku.
(9)
Požadavky na sledování činností, na něž se vztahuje zvláštní režim zásobování, vedle dalších pravidel stanoví dobu platnosti licencí a osvědčení upravenou pro potřeby námořní a letecké dopravy, povinnost prokázat splnění dodávky pokryté licencí nebo osvědčením v krátkých termínech, jakož i zákaz postoupení práv a povinností vztahujících se na držitele uvedené licence nebo osvědčení.
(10)
Prospěch poskytnutý ve formě osvobození od dovozních cel a ve formě podpory pro produkty dodávané z území Unie se musí projevit na nákladech produkce a cenách placených konečnými spotřebiteli. Proto je třeba kontrolovat skutečný dopad těchto výhod.
(11)
Měla by být stanovena pravidla pro povolování a sledování vývozu produktů, na něž se vztahuje zvláštní režim zásobování, do třetích zemí a jejich zasílání do zbývající části Unie. Je zejména třeba stanovit maximální množství zpracovaných produktů, jež mohou být předmětem tradičního vývozu a zásilek, jakož i množství produktů a místa určení vývozu místně zpracovaných produktů s cílem povzbudit regionální obchod.
(12)
Za účelem ochrany spotřebitelů a obchodních zájmů hospodářských subjektů je třeba ze zvláštního režimu zásobování vyloučit nejpozději při jejich prvním uvedení na trh ty produkty, které nemají řádnou a uspokojivou obchodní jakost ve smyslu článku 28 nařízení Komise (ES) č. 612/2009 (6), a stanovit příslušná opatření pro případy, kdy tento požadavek nebude splněn.
(13)
V rámci partnerských postupů platných pro nejvzdálenější regiony je třeba, aby příslušné orgány členských států stanovily správní pravidla nezbytná pro správu a sledování zvláštního režimu zásobování.
(14)
Aby byla Komise s to vyhodnotit zavedení těchto režimů, je třeba zavést pravidelné zprávy, které budou příslušné orgány členských států předkládat Komisi.
(15)
Pro každý režim podpory ve prospěch místní produkce je třeba stanovit obsah žádosti a dokumenty, jež je třeba přiložit k žádosti pro posouzení její důvodnosti.
(16)
Pokud budou tyto žádosti o podporu obsahovat zjevné omyly, mělo by být možné je kdykoliv změnit.
(17)
Aby mohly vnitrostátní orgány naplánovat a následně uskutečnit účinné kontroly správnosti žádostí o podporu ve prospěch místní produkce, je nezbytné dodržovat lhůty pro předložení žádostí o podporu a pro změnu žádostí o podporu. Je tudíž třeba stanovit lhůty, po jejichž uplynutí nebudou již žádosti přípustné. Aby byli žadatelé o podporu podněcováni tyto termíny dodržovat, je navíc třeba používat snížení.
(18)
Žadatelům by mělo být umožněno kdykoliv vzít v plném rozsahu nebo částečně zpět žádost o podporu ve prospěch místní produkce, pokud příslušný orgán ještě žadatele neinformoval o chybách obsažených v žádosti o podporu ani mu neoznámil kontrolu na místě, která odhalí chyby v části, jíž se zpětvzetí týká.
(19)
Mělo by se účinně kontrolovat dodržování ustanovení týkajících se režimů podpor spravovaných v rámci integrovaného administrativního a kontrolního systému. K tomuto účelu a s cílem harmonizovat úroveň kontroly ve všech členských státech je třeba stanovit přesná kritéria a technické postupy pro provádění správních kontrol a kontrol na místě. Členské státy by se případně měly snažit, aby sladily provádění jednotlivých kontrol stanovených tímto nařízením s kontrolami požadovanými na základě jiných předpisů Unie.
(20)
Měl by být stanoven minimální počet žadatelů, kteří se mají podrobit kontrolám na místě v rámci různých režimů podpor.
(21)
Vzorek odpovídající minimální míře kontrol na místě by měl být vybrán částečně na základě analýzy rizik a částečně namátkou. Je třeba stanovit hlavní faktory, které mají být při analýze rizik zohledněny.
(22)
Při shledání významných nesrovnalostí je třeba během stávajícího i následujícího roku navýšit míru kontrol na místě s cílem získat dostatečné záruky, pokud jde o správnost příslušných žádostí o podporu.
(23)
Aby byla zajištěna účinnost kontrol na místě, je důležité, aby byly osoby pověřené těmito kontrolami informovány o důvodech, na základě kterých byli daní žadatelé vybráni pro kontrolu na místě. Členské státy by měly záznamy o takových informacích uchovávat.
(24)
S cílem umožnit vnitrostátním orgánům, jakož i jakémukoliv příslušnému orgánu Unie sledovat provedené kontroly na místě by měly být údaje o kontrolách zapsány do kontrolní zprávy. Žadatelé o podporu nebo jejich zástupci by měli dostat možnost tuto zprávu podepsat. Nicméně v případě kontrol na základě dálkového průzkumu Země je třeba tento způsob členským státům umožnit pouze v případech, kdy kontrola objeví nesrovnalosti. Nezávisle na typu kontroly provedené na místě by měl navíc žadatel v případě shledání nesrovnalostí obdržet kopii zprávy.
(25)
Aby byly účinně chráněny finanční zájmy Unie, je třeba přijmout přiměřená opatření pro boj proti nesrovnalostem a podvodům.
(26)
Je třeba stanovit snížení a vyloučení na základě zásady proporcionality a zároveň zohlednit zvláštní problémy spojené s případy vyšší moci, jakož i s mimořádnými okolnostmi a přírodními katastrofami. Tato snížení a vyloučení by měla odrážet závažnost nesrovnalosti a sahat až po úplné vyloučení z jednoho nebo více režimů podpor ve prospěch místních produkcí po stanovené období.
(27)
Obecně by nemělo být uplatněno žádné snížení nebo vyloučení, pokud žadatelé o podporu předložili věcně správné informace nebo pokud mohou jinak prokázat, že nepochybili.
(28)
Na žadatele, který příslušnému vnitrostátnímu orgánu kdykoli oznámí, že jeho žádosti o podporu jsou nesprávné, by se nemělo uplatnit snížení ani vyloučení, ať už je důvod nesprávnosti jakýkoliv, pokud nebyl žadatel informován o úmyslu příslušného orgánu provést kontrolu na místě a pokud tento orgán žadatele již neinformoval o nesrovnalostech zjištěných v žádosti. To by rovněž mělo platit pro nesprávné údaje obsažené v počítačové databázi.
(29)
Pokud se vůči jednomu žadateli o podporu použije více snížení, měla by být použita nezávisle na sobě. Navíc je třeba, aby se snížení a vyloučení stanovená v tomto nařízení použila, aniž jsou dotčeny jiné sankce stanovené jinými předpisy Unie či vnitrostátními právními předpisy.
(30)
Pokud žadatelé o podporu z důvodu případu vyšší moci nebo mimořádných okolností nejsou schopni splnit povinnosti stanovené v prováděcích předpisech k programům, neměli by ztratit nárok na podporu. Je třeba blíže určit, jaké okolnosti mohou příslušné orgány považovat za mimořádné.
(31)
S cílem zajistit jednotné uplatňování zásady dobré víry v celé Unii, pokud jsou neoprávněně vyplacené částky navráceny, měly by být stanoveny podmínky, za nichž se lze na tuto zásadu odvolat, aniž je dotčeno zacházení s dotyčnými výdaji v souvislosti s účetní závěrkou.
(32)
Aby se zlepšilo povědomí o jakostních zemědělských produktech, nezpracovaných i zpracovaných, typických pro nejvzdálenější regiony Unie, a pro zvýšení jejich spotřeby, je třeba určit pravidla pro zavedení loga.
(33)
Přijetí dalších správních ustanovení nezbytných pro zajištění řádného fungování zavedených mechanismů pro kontrolu a sledování používání loga a pro zaručení dodržování zmíněných povinností by mělo být na příslušných orgánech v dotčených regionech.
(34)
Za účelem osvobození dovozu tabáku na Kanárské ostrovy od cla by se mělo stanovit roční období pro výpočet maximálního množství tabákových výrobků stanoveného v článku 29 nařízení (EU) č. 228/2013. Aby byla zajištěna co největší pružnost, je třeba rovněž umožnit, aby celkové množství surového odřapíkovaného tabáku mohlo být využito pro dovoz jiných produktů na základě koeficientu ekvivalence a v závislosti na potřebách místního průmyslu.
(35)
Postupy pro změnu programů je třeba zjednodušit s cílem zajistit pružnější a hladší přizpůsobování programů skutečným podmínkám režimu zásobování a místní zemědělské produkce. Z tohoto důvodu je nezbytné odložit o dva měsíce termín pro předložení ročních změn tak, aby byl sladěn s termínem stanoveným v čl. 32 odst. 2 nařízení (EU) č. 228/2013 pro předkládání výročních zpráv o provádění. Významné změny je však třeba předložit včas Komisi, aby je Komise mohla důkladně vyhodnotit a aby rozhodnutí o schválení mohlo být učiněno do dne použitelnosti těchto změn.
(36)
Členské státy by měly Komisi předložit všechny informace o provádění programů, jež jsou nezbytné pro zajištění jejich řádného sledování v průběhu času. Z tohoto důvodu by se měl stanovit minimální soubor společných ukazatelů výkonnosti a obsah a lhůty pro pravidelná sdělení a statistiku týkající se zvláštního režimu zásobování a opatření na podporu místní produkce, jakož i pro výroční zprávy o provádění. S cílem umožnit oznamování spolehlivějších údajů o žádostech o podporu místní produkce by termín pro uvedené oznámení měl být odložen o jeden měsíc.
(37)
Všechna oznámení, která předkládají členské státy Komisi a která jsou nezbytná pro dobré fungování režimu, by měla být činěna v souladu s ustanoveními nařízení Komise (ES) č. 792/2009 (7).
(38)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro přímé platby,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
ZVLÁŠTNÍ REŽIM ZÁSOBOVÁNÍ
ODDÍL 1
Předběžné odhady dodávek
Článek 1
Předmět a změny předběžných odhadů dodávek
Předběžné odhady dodávek, které mají sestavit členské státy podle čl. 9 odst. 2 nařízení (EU) č. 228/2013, stanoví množství základních produktů potřebná ke splnění požadavků na zásobování každého nejvzdálenějšího regionu na každý kalendářní rok.
Členské státy mohou svůj předběžný odhad dodávek změnit. Pro tyto změny se použije článek 40 tohoto nařízení.
ODDÍL 2
Zásobování prostřednictvím dovozu ze třetích zemí
Článek 2
Dovozní licence
1. Pro účely čl. 12 odst. 1 nařízení (EU) č. 228/2013 se produkty podléhající předložení dovozní licence osvobozují od dovozních cel na základě předložení této licence.
2. Dovozní licence se vyhotoví podle vzoru uvedeného v příloze I nařízení (ES) č. 376/2008.
Ustanovení čl. 7 odst. 5, článků 12, 14, 16, 17, 18, 20, 22, 25, 26, 28, 32 a 35 až 40 nařízení (ES) č. 376/2008 se použijí obdobně, aniž je dotčeno toto nařízení.
3. Žádost o dovozní licenci a dovozní licence obsahují v kolonce 20 jednu z poznámek uvedených v příloze I části A, jakož i jednu z poznámek uvedených v příloze I části B.
4. Dovozní licence obsahuje v kolonce 12 údaj o posledním dni platnosti.
5. Dovozní licence vydávají v mezích předběžných odhadů dodávek příslušné orgány na žádost zúčastněných stran.
6. Dovozní cla jsou vybírána za množství překračující množství uvedená v dovozní licenci. Za podmínky zaplacení příslušných dovozních cel se povoluje tolerance ve výši 5 % stanovená v čl. 7 odst. 4 nařízení (ES) č. 376/2008.
Článek 3
Osvědčení o osvobození
1. Pro účely čl. 12 odst. 1 nařízení (EU) č. 228/2013 se produkty nepodléhající předložení dovozní licence osvobozují od dovozních cel na základě předložení osvědčení o osvobození.
2. Osvědčení o osvobození se vyhotoví na základě vzoru dovozní licence uvedeného v příloze I nařízení (ES) č. 376/2008.
Ustanovení čl. 7 odst. 5, článků 12, 14, 16, 17, 18, 20, 22, 25, 26, 28, 32 a 35 až 40 nařízení (ES) č. 376/2008 se použijí obdobně, aniž je dotčeno toto nařízení.
3. V levé horní části osvědčení je vytištěna či natištěna razítkem jedna z poznámek uvedených v příloze I části C.
4. Žádost o osvědčení o osvobození a osvědčení o osvobození obsahují v kolonce 20 jednu z poznámek uvedených v příloze I části D, jakož i jednu z poznámek uvedených v příloze I části B.
5. Osvědčení o osvobození obsahuje v kolonce 12 údaj o posledním dni platnosti.
6. Osvědčení o osvobození vydávají na žádost dotyčných účastníků příslušné orgány v rámci předběžných odhadů dodávek.
ODDÍL 3
Zásobování z unie
Článek 4
Stanovení a poskytnutí podpory
1. Pro účely čl. 10 odst. 2 nařízení (EU) č. 228/2013 stanoví členské státy v rámci programu výši podpory na zmírnění odlehlosti, ostrovní povahy a vzdálené polohy, přičemž zohlední:
a)
pokud jde o zvláštní vícenáklady spojené s dopravou, překládku při přepravě zboží do dotčených nejvzdálenějších regionů;
b)
pokud jde o zvláštní vícenáklady související s místním zpracováním, malý rozsah trhu, potřebu zajistit bezpečnost zásobování a zvláštní požadavky na jakost zboží v dotčených nejvzdálenějších regionech.
Článek 5
Osvědčení o podpoře a platba
1. Podpora se poskytne po předložení zcela využitého osvědčení (dále nazvaného „osvědčení o podpoře“).
Předložení osvědčení o podpoře orgánům příslušným pro provádění plateb platí jako žádost o podporu. Kromě případů vyšší moci nebo mimořádných povětrnostních podmínek musí být osvědčení předloženo do třiceti dnů ode dne, kdy bylo započteno. V případě překročení této lhůty je výše podpory snížena o 5 % za každý den překročení.
Podpora je vyplácena příslušnými orgány ve lhůtě devadesáti dnů počínaje dnem podání využitého osvědčení s výjimkou následujících případů:
a)
vyšší moci nebo mimořádných povětrnostních podmínek;
b)
pokud bylo zahájeno správní šetření týkající se existence nároku na podporu; v takovém případě se platba uskuteční až po uznání nároku na podporu.
2. Osvědčení o podpoře se vyhotoví na základě vzoru dovozní licence uvedeného v příloze I nařízení (ES) č. 376/2008.
Ustanovení čl. 7 odst. 5, článků 12, 14, 16, 17, 18, 20, 22, 25, 26, 28, 32 a 35 až 40 nařízení (ES) č. 376/2008 se použijí obdobně, aniž je dotčeno toto nařízení.
3. V levé horní části osvědčení je vytištěna či natištěna razítkem jedna z poznámek uvedených v příloze I části E.
Kolonky 7 a 8 osvědčení se zcela přeškrtnou.
4. Žádost o osvědčení o podpoře a osvědčení o podpoře obsahují v kolonce 20 jednu z poznámek uvedených v příloze I části F, jakož i jednu z poznámek uvedených v příloze I části G.
5. Do kolonky 12 osvědčení o podpoře se uvede poslední den platnosti.
6. Výše použitelné podpory odpovídá částce platné v den podání žádosti o osvědčení o podpoře.
7. Osvědčení o podpoře vydávají příslušné orgány v mezích předběžných odhadů dodávek na žádost zúčastněných stran.
ODDÍL 4
Obecná ustanovení
Článek 6
Převedení prospěchu na konečného uživatele
Pro účely čl. 13 odst. 1 nařízení (EU) č. 228/2013 přijmou příslušné orgány veškerá opatření vhodná pro kontrolu, že prospěch byl skutečně převeden na koncového uživatele. Za tímto účelem mohou posoudit obchodní marže a ceny užívané různými zúčastněnými hospodářskými subjekty.
Opatření uvedená v prvním pododstavci, a zejména kontrolní body pro posouzení dopadu podpory, jakož i jejich případné změny se sdělují Komisi v rámci výroční zprávy o provádění uvedené v čl. 32 odst. 2 nařízení (EU) č. 228/2013.
Článek 7
Rejstřík hospodářských subjektů
1. Aby byly způsobilé pro zápis do rejstříku uvedeného v čl. 12 odst. 1 druhém pododstavci nařízení (EU) č. 228/2013, zavážou se hospodářské subjekty:
a)
sdělovat příslušným orgánům na jejich žádost veškeré relevantní informace o vykonávaných obchodních činnostech, zejména v oblasti cen a stanovených ziskových marží;
b)
jednat pouze svým jménem a na svůj účet;
c)
předkládat žádosti o licence a o osvědčení odpovídající jejich skutečným kapacitám odbytu příslušných produktů, přičemž tyto kapacity je nutno doložit odkazem na objektivní skutečnosti;
d)
zdržet se jakéhokoliv jednání, které by mohlo vyvolat umělý nedostatek produktů, nebo uvádění dostupných produktů na trh za uměle nízké ceny;
e)
zajistit ke spokojenosti příslušných orgánů a u příležitosti odbytu zemědělských produktů v dotčeném nejvzdálenějším regionu, že se výhoda přenese až na konečného uživatele.
2. Hospodářský subjekt, který má v úmyslu zasílat či vyvážet nezpracované, zpracované či balené produkty za podmínek stanovených v článku 13, musí při předkládání své žádosti o zápis do rejstříku či následně tento svůj záměr oznámit a případně uvést umístění balicího závodu.
3. Zpracovatel, který má v úmyslu vyvážet či zasílat zpracované produkty za podmínek stanovených v článcích 13 nebo 15, musí při předkládání své žádosti o zápis do rejstříku či následně tento svůj záměr oznámit, uvést umístění zpracovatelských zařízení a případně poskytnout analytické seznamy zpracovaných produktů.
Článek 8
Doklady předkládané hospodářskými subjekty a platnost licencí a osvědčení
1. S výhradou čl. 2 odst. 5, čl. 3 odst. 6, čl. 5 odst. 7 a článků 11 a 12 přijímají příslušné orgány žádost o dovozní licenci, o osvědčení o osvobození či o osvědčení o podpoře předloženou hospodářským subjektem a týkající se každé zásilky, pokud je doplněna originálem nebo ověřenou kopií nákupní faktury, jakož i originálem či ověřenou kopií následujících dokumentů:
a)
Pokud jde o dovozní licenci nebo osvědčení o osvobození:
i)
námořní konosament nebo letecký nákladní list nebo dokument o multimodální dopravě;
ii)
osvědčení o původu u produktů pocházejících ze třetích zemí;
b)
Pokud jde o osvědčení o podpoře:
i)
doklad T2L, nebo doklad T2LF za podmínek stanovených v čl. 315 odst. 1 a 2 nařízení Komise (EHS) č. 2454/93 (8); nebo
ii)
prohlášení typu CO stanovené v čl. 786 odst. 2 písm. a) a v příloze 38 hlavě II kolonce 1 uvedeného nařízení.
Výše uvedené doklady mohou mít formu elektronické zprávy. V případě, že ověřující příslušný orgán nemá přístup do informačního systému, který spravuje a produkuje takový elektronický dokument, nahradí se řádně ověřeným výtiskem dokumentu.
Nákupní faktura, konosament či letecký nákladní list musí být vystaveny na jméno žadatele o licenci nebo o osvědčení.
2. Doba platnosti licencí a osvědčení se stanoví na základě přepravní doby. Tuto dobu může příslušný orgán ve zvláštních případech prodloužit z důvodu závažných a nepředvídatelných obtíží ovlivňujících dobu přepravy, aniž by však byla překročena lhůta dvou měsíců od data vydání licence nebo osvědčení.
Článek 9
Předkládání licencí, osvědčení a zboží
1. U produktů, na něž se vztahuje zvláštní režim zásobování, musí být pro splnění formalit celním orgánům předloženy dovozní licence, osvědčení o osvobození a osvědčení o podpoře v maximální lhůtě patnácti pracovních dnů ode dne povolení k vykládce zboží. Příslušné orgány mohou tuto maximální lhůtu zkrátit.
U produktů, které byly předmětem aktivního zušlechťovacího styku nebo uskladnění v celním skladu na Azorách, Madeiře nebo Kanárských ostrovech a které zde byly následně propuštěny do volného oběhu, začíná maximální patnáctidenní lhůta běžet ode dne podání žádosti o licenci nebo osvědčení uvedeného v prvním pododstavci.
2. Zboží se předkládá volně ložené nebo v oddělených šaržích v souladu s předloženou licencí nebo osvědčením.
Licence a osvědčení se používají během plnění celních formalit pouze pro jedinou operaci.
Článek 10
Jakost produktů
Soulad produktů s požadavky uvedenými v nařízení (EU) č. 228/2013 čl. 10 odst. 4 musí být prověřen podle stávajících norem a zvyklostí Unie nejpozději při jejich prvním uvedení na trh.
Pokud se shledá, že produkt nesplňuje požadavky uvedené v nařízení (EU) č. 228/2013 čl. 10 odst. 4, odebere se výhoda zvláštního režimu zásobování a odpovídající množství se znovu připíše do předběžného odhadu dodávek. Podpora poskytnutá v souladu s článkem 5 tohoto nařízení bude vrácena. V případech, kdy se dovoz uskutečnil v souladu s článkem 2 nebo 3 tohoto nařízení, se zaplatí dovozní clo, pokud zúčastněná strana nepředloží důkaz o tom, že produkty byly zpětně vyvezeny či zničeny.
Článek 11
Významné navýšení žádostí o licence a osvědčení
1. V případě, kdy se při výkonu předběžného odhadu dodávek u daného produktu významně navýší počet žádostí o dovozní licence, o osvědčení o osvobození či o osvědčení o podpoře a kdy by toto navýšení mohlo ohrozit realizaci jednoho nebo více cílů zvláštního režimu dodávek, přijme členský stát s ohledem na dostupnost a požadavky prioritních odvětví po poradě s dotyčnými orgány veškerá potřebná opatření pro zajištění zásobování dotčeného nejvzdálenějšího regionu základními produkty.
2. Pokud se po konzultaci s dotyčnými orgány členské státy rozhodnou uplatňovat omezení na vydávání licencí a osvědčení, uplatní příslušné orgány jednotné procento snížení na všechny dosud projednávané žádosti.
Článek 12
Stanovení maximálního množství na žádost o licenci nebo osvědčení
Pokud je to nezbytně nutné pro zabránění narušením trhu dotčených nejvzdálenějších regionů nebo spekulativním opatřením, která by mohla vážně narušit řádné fungování zvláštního režimu zásobování, mohou příslušné orgány stanovit maximální množství na žádost o licenci nebo osvědčení.
O případech použití tohoto článku příslušné orgány neprodleně informují Komisi.
Oznamování podle tohoto článku se provádí v souladu s nařízením (ES) č. 792/2009.
ODDÍL 5
Vývoz a zasílání
Článek 13
Podmínky vývozu a zasílání
1. Vývoz nebo zasílání nezpracovaných produktů zvýhodněných zvláštním režimem zásobování nebo balených či zpracovaných produktů obsahujících produkty zvýhodněné zvláštním režimem zásobování podléhá požadavkům stanoveným v odstavcích 2 až 6.
2. U vyvážených produktů bude v kolonce 44 vývozního prohlášení uvedena jedna z poznámek uvedených v příloze I části H.
3. Množství produktů, která byla osvobozena od dovozního cla a která byla vyvezena, budou znovu zapsána do předběžného odhadu dodávek.
U těchto produktů nelze poskytnout vývozní náhradu.
4. Množství produktů, která byla osvobozena od dovozního cla a která byla zaslána, budou znovu zapsána do předběžného odhadu dodávek a dovozní clo platné erga omnes ke dni dovozu zaplatí zasilatel nejpozději při zaslání.
Tyto produkty nesmí být zaslány, pokud se neuskutečnila platba uvedená v prvním pododstavci.
V případě, kdy není možné stanovit den dovozu, jsou produkty považovány za dovezené dnem, kdy je platné erga omnes nejvyšší dovozní clo za období posledních šesti měsíců přede dnem zaslání.
5. Množství produktů, na která byla použita podpora a která byla vyvezena či zaslána, budou znovu zapsána do předběžného odhadu dodávek a poskytnutá podpora bude vrácena vývozcem či zasilatelem nejpozději při vývozu či zaslání.
Tyto produkty nesmí být zaslány či vyvezeny, pokud se neuskutečnilo vrácení uvedené v prvním pododstavci.
V případě, kdy není možné stanovit výši poskytnuté podpory, budou se produkty považovat za produkty, které obdržely nejvyšší podporu stanovenou Unií pro tyto produkty za období posledních šesti měsíců předcházejících dni předložení žádosti o vývoz či zaslání.
Na tyto produkty se může vztahovat vývozní náhrada, pokud budou splněny podmínky stanovené pro poskytnutí takové podpory.
6. Příslušné orgány povolí vývoz nebo zaslání množství zpracovaných produktů jiných než produktů stanovených v odstavcích 3, 4 a 5 tohoto článku a v článku 15 pouze tehdy, pokud vývozce prokáže, že se na tyto produkty nevztahoval zvláštní režim zásobování.
Příslušné orgány povolí zpětný vývoz nebo zpětné zaslání nezpracovaných produktů nebo balených produktů jiných než produktů stanovených v odstavcích 3, 4 a 5 tohoto článku pouze tehdy, pokud vývozce prokáže, že se na tyto produkty nevztahoval zvláštní režim zásobování.
Příslušné orgány vykonávají náležité kontroly, aby ověřily správnost osvědčení uvedených v prvním a druhém pododstavci, a případně odeberou výhodu.
Článek 14
Vývozní licence a významné navýšení vývozu
1. Vývoz následujících produktů nepodléhá předložení vývozní licence:
a)
produktů uvedených v čl. 13 odst. 3;
b)
produktů uvedených v čl. 13 odst. 5, které nesplňují podmínky pro přiznání vývozní náhrady.
2. Pokud by pravidelné zásobování nejvzdálenějších regionů mohlo být ohroženo významným nárůstem vývozu produktů uvedených v čl. 13 odst. 1, mohou příslušné orgány pro zajištění uspokojení prioritních potřeb v dotčených odvětvích stanovit množstevní omezení. Toto množstevní omezení se provádí nediskriminačním způsobem.
Článek 15
Tradiční vývoz, vývoz v rámci regionálního obchodu a tradiční zasílání zpracovaných produktů
1. Zpracovatel, který v souladu s čl. 7 odst. 3 projevil svůj záměr vyvážet v rámci tradičních obchodních toků nebo regionálního obchodu nebo zasílat v rámci tradičních obchodních toků podle čl. 14 odst. 2 nařízení (EU) č. 228/2013 zpracované produkty obsahující suroviny, na které se vztahoval zvláštní režim zásobování, tak může učinit v rámci ročních množstevních limitů uvedených v přílohách II až V tohoto nařízení. Aby příslušné orgány zajistily, že operace nepřekročí uvedená roční množství, vystavují potřebná povolení.
Seznam zemí podle čl. 14 odst. 3 nařízení (EU) č. 228/2013 je uveden v příloze VI tohoto nařízení.
U vývozů v rámci regionálního obchodu předkládá vývozce příslušným orgánům doklady uvedené v článku 17 nařízení (ES) č. 612/2009 ve lhůtách stanovených článkem 46 uvedeného nařízení. V případě nepředložení těchto dokumentů v uvedených lhůtách odeberou příslušné orgány výhodu poskytnutou na základě zvláštního režimu zásobování.
2. Vývoz produktů uvedených v tomto článku nepodléhá předložení vývozní licence.
3. U vyvážených produktů uvedených v tomto článku bude v kolonce 44 vývozního prohlášení uvedena jedna z poznámek uvedených v příloze I části I.
ODDÍL 6
Správa, kontrola a sledování
Článek 16
Kontroly
1. Správní kontroly při dovozu, vstupu, vývozu a zasílání zemědělských produktů jsou úplné a skládají se z křížových kontrol s dokumenty uvedenými v čl. 8 odst. 1.
2. Fyzické kontroly při dovozu, vstupu, vývozu a zasílání zemědělských produktů, které se provádějí v dotčeném nejvzdálenějším regionu, musí zahrnovat reprezentativní vzorek představující nejméně 5 % licencí a osvědčení předložených v souladu s článkem 9.
Na tyto fyzické kontroly se nařízení Komise (ES) č. 1276/2008 (9) použije obdobně.
Ve zvláštních případech může Komise požádat o použití jiné procentuální výše fyzické kontroly.
Článek 17
Vnitrostátní předpisy pro správu a kontrolu
Příslušné orgány přijmou doplňující předpisy pro správu a okamžitou kontrolu zvláštních režimů zásobování.
Na žádost Komise musí informovat Komisi o všech opatřeních, která provádějí podle prvního odstavce.
KAPITOLA II
OPATŘENÍ NA PODPORU MÍSTNÍ ZEMĚDĚLSKÉ PRODUKCE
ODDÍL 1
Žádosti o podporu
Článek 18
Předkládání žádostí
Žádosti o podporu na jeden kalendářní rok se předkládají útvarům určeným příslušnými orgány členského státu v souladu se vzory, které tyto orgány stanovily, a ve lhůtách, které určily. Tyto lhůty se určí tak, aby umožňovaly provést nezbytné kontroly na místě, a nemohou přesáhnout 28. únor následujícího kalendářního roku.
Článek 19
Oprava zjevných chyb
Při zjevné chybě uznané příslušným orgánem lze žádost o podporu opravit kdykoliv po jejím předložení.
Článek 20
Pozdní podání žádostí
Vyjma případů vyšší moci nebo mimořádných okolností vede podání žádosti po konečném datu stanoveném v souladu s článkem 18 ke snížení za každý pracovní den o 1 % částek, na které by měl žadatel o podporu nárok, kdyby byla žádost podána ve stanovené lhůtě. Žádost předložená více než 25 dnů po termínu se považuje za nepřípustnou.
Článek 21
Zpětvzetí žádostí o podporu
1. Žádost o podporu může být kdykoli zcela nebo částečně vzata zpět.
Pokud však již příslušný orgán informoval žadatele o podporu o nesrovnalostech, které jsou v žádosti obsaženy, nebo pokud jej upozornil na svůj záměr provést kontrolu na místě a pokud tato kontrola odhalí nesprávnosti, není zpětvzetí povoleno pro části žádosti o podporu, jichž se uvedené nesrovnalosti týkají.
2. Zpětvzetí provedená na základě odstavce 1 vrací žadatele do postavení, v němž se nacházel před podáním žádosti o podporu nebo části dotyčné žádosti o podporu.
ODDÍL 2
Kontroly
Článek 22
Obecné zásady
Ověřování se provádí prostřednictvím správních kontrol a kontrol na místě.
Správní kontroly jsou úplné a zahrnují mimo jiné křížové kontroly údajů z integrovaného administrativního a kontrolního systému stanoveného v hlavě V kapitole II, hlavě VI kapitole II a článcích 47, 61 a čl. 102 odst. 3 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1306/2013 (10).
Na základě analýzy rizik podle čl. 24 odst. 1 tohoto nařízení provádějí příslušné orgány kontroly na místě minimálně u 5 % žádostí o podporu. Vzorek musí zároveň představovat minimálně 5 % z množství, na něž se vztahuje podpora.
Ve všech vhodných případech členské státy použijí integrovaný administrativní a kontrolní systém.
Článek 23
Kontroly na místě
1. Kontroly na místě se provádějí bez ohlášení. Pokud to nepoškodí cíl kontroly, lze provést předchozí ohlášení omezené na nejnutnější minimum. Toto předchozí ohlášení nelze s výjimkou řádně odůvodněných případů provést dříve než 48 hodin před zahájením kontroly.
2. Kontroly na místě stanovené v tomto oddíle se případně provádějí společně s ostatními kontrolami stanovenými právními předpisy Unie.
3. Dotyčná žádost nebo žádosti o podporu jsou zamítnuty, pokud žadatelé o podporu nebo jejich zástupci brání provedení kontroly na místě.
Článek 24
Výběr žadatelů o podporu, na které se mají vztahovat kontroly na místě
1. Žadatelé o podporu podrobení kontrolám na místě jsou vybíráni příslušným orgánem na základě analýzy rizik, jakož i reprezentativnosti podaných žádostí o podporu. Analýza rizik zohledňuje:
a)
výši podpory;
b)
počet zemědělských pozemků, rozlohu a počet zvířat, která jsou předmětem žádosti o podporu, nebo produkované, přepravované a zpracovávané množství či množství uváděné na trh;
c)
změny ve srovnání s předchozím rokem;
d)
výsledky kontrol uskutečněných v průběhu předchozích let;
e)
další parametry, které stanoví členské státy.
Pro zajištění reprezentativnosti vyberou členské státy namátkou 20 až 25 % z minimálního počtu žadatelů o podporu, kteří mají být podrobeni kontrole na místě.
2. Příslušný orgán vede záznamy o důvodech, proč byli ke kontrole na místě vybráni konkrétní žadatelé o podporu. Osoba pověřená provedením kontroly na místě je o uvedených důvodech informována před zahájením kontroly.
Článek 25
Kontrolní zpráva
1. Každá kontrola na místě je předmětem kontrolní zprávy, kde jsou přesně popsány jednotlivé prvky kontroly. Tato zpráva obsahuje zejména:
a)
kontrolované režimy podpor a žádosti;
b)
přítomné osoby;
c)
kontrolované zemědělské pozemky, měřené zemědělské pozemky a výsledky měření každého měřeného pozemku, jakož i použité techniky měření;
d)
počet zvířat každého zjištěného druhu a případně čísla ušních značek, zápisy do rejstříku a počítačové databáze skotu a ověřené průkazné doklady, jakož i výsledky kontrol a případně zvláštních pozorování zvířat či jejich identifikačního kódu;
e)
kontrolovaná produkovaná, dopravená a zpracovaná množství či množství uvedená na trh;
f)
zda byl žadatel o podporu zpraven o kontrole předem, a pokud ano, jaká byla lhůta pro předběžné upozornění;
g)
jakékoli další kontrolní opatření, které bylo provedeno.
2. Žadatelé o podporu nebo jejich zástupci mají možnost zprávu podepsat, aby prokázali svoji přítomnost během kontroly, a připojit své připomínky. Při shledání nesrovnalostí obdrží žadatel o podporu kopii kontrolní zprávy.
Pokud je kontrola na místě provedena pomocí dálkového průzkumu Země, mohou členské státy rozhodnout v případě, že kontrola pomocí dálkového průzkumu Země neobjevila žádnou nesrovnalost, neposkytnout žadatelům o podporu či jejich zástupcům možnost kontrolní zprávu podepsat.
ODDÍL 3
Snížení a vyloučení a neoprávněně vyplacené částky
Článek 26
Snížení a vyloučení
V případě rozdílu mezi informacemi uvedenými v žádostech o podporu a zjištěními shledanými kontrolami stanovenými v oddíle 2 použije dotyčný členský stát snížení a vyloučení z podpory. Tato snížení a vyloučení musejí být účinná, přiměřená a odrazující.
Článek 27
Výjimky z používání snížení a vyloučení
1. Snížení a vyloučení stanovená v článku 26 se nepoužijí, pokud žadatel o podporu předložil správné faktické údaje nebo může jakýmkoliv dalším způsobem prokázat, že nepochybil.
2. Snížení a vyloučení se nepoužijí, pokud jde o ty části žádosti o podporu, které žadatel o podporu písemně příslušnému orgánu označil za nesprávné nebo které se nesprávnými staly po podání žádosti, za podmínky, že žadatel o podporu nebyl zpraven o úmyslu příslušného orgánu vykonat kontrolu na místě a nebyl příslušným orgánem informován o nesrovnalostech zjištěných v jeho žádosti.
Na základě informací poskytnutých žadatelem o podporu tak, jak je uvedeno v prvním pododstavci, je žádost opravena, aby odrážela skutečný stav věci.
Článek 28
Odebrání neoprávněně vyplacených částek a sankce
1. V případě neoprávněné platby se přiměřeně použije článek 80 nařízení Komise (ES) č. 1122/2009 (11).
2. Pokud neoprávněná platba vyplývá z nepravdivých prohlášení, nepravdivých dokladů nebo hrubé nedbalosti na straně žadatele o podporu, uloží se pokuta ve výši neoprávněně vyplacené částky zvýšené o úrok vypočítaný podle čl. 80 odst. 2 nařízení (ES) č. 1122/2009.
Článek 29
Vyšší moc a mimořádné okolnosti
V případech vyšší moci nebo mimořádných okolností ve smyslu čl. 2 odst. 2 nařízení (EU) č. 1306/2013 se přiměřeně použije článek 75 nařízení (ES) č. 1122/2009.
KAPITOLA III
DOPROVODNÁ OPATŘENÍ
ODDÍL 1
Logo
Článek 30
Kontrola podmínek používání loga
Příslušné orgány pravidelně ověřují, zda schválené hospodářské subjekty splňují podmínky pro používání loga podle článku 5 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 179/2014 a zda plní závazky stanovené v čl. 6 odst. 4 uvedeného nařízení v přenesené pravomoci.
Pověřené orgány mohou pověřit výkonem těchto kontrol k tomuto účelu zmocněné subjekty, které splňují veškeré odborné předpoklady a požadavky na nestrannost. V takovém případě tyto subjekty pravidelně vypracovávají zprávu o provádění svých kontrol.
Článek 31
Zneužití a zveřejnění loga
Členské státy použijí příslušná stávající vnitrostátní ustanovení, aby zabránily zneužití loga a případně za něj uvalily sankce, nebo přijmou k tomuto účelu nezbytná opatření. Na žádost Komise uvědomí Komisi o použitelných opatřeních.
Členské státy zajistí vhodné zveřejnění loga, jakož i produktů, pro něž může být použito.
Článek 32
Vnitrostátní opatření
1. Příslušné orgány přijmou případná další správní opatření nezbytná pro správu režimu loga. Uvedená opatření mohou stanovit zejména vybírání příspěvků od schválených hospodářských subjektů za vytištění loga nebo na pokrytí nákladů na správní řízení, jakož i nákladů plynoucích z kontrolních činností.
2. Na žádost Komise oznámí příslušné orgán Komisi útvary nebo případně subjekty příslušné pro udělování souhlasu stanoveného v čl. 6 odst. 3 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 179/2014 a provádění kontrol požadovaných podle tohoto oddílu, jakož i další opatření uvedená v odstavci 1 tohoto článku.
3. Příslušné orgány oznámí Komisi každé schválení práva používat logo a uvedou název a sídlo producenta, produkty a období, na které bylo toto právo přiznáno.
Oznámení uvedené v tomto odstavci se provádí v souladu s nařízením (ES) č. 792/2009.
ODDÍL 2
Živočišná výroba
Článek 33
Chov hospodářských zvířat
1. Dovoz býčků kódu KN 0102 29 05, 0102 29 29 nebo 0102 29 49 pocházejících ze třetích zemí a určených k výkrmu a spotřebě ve francouzských zámořských departementech nebo na Madeiře nepodléhá dovozním clům, dokud místní stav býčků nedosáhne dostatečně vysoké úrovně, aby bylo zajištěno zachování a rozvoj místní produkce hovězího a telecího masa.
2. Aby bylo možné využít výjimky podle odstavce 1, dovozce nebo žadatel musí prokázat, že splňuje podmínky stanovené v článku 8 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 179/2014 a to tak, že předloží:
a)
písemné prohlášení vydané při dovozu skotu do francouzských zámořských departementů nebo na Madeiru, že skot je určen k výkrmu po alespoň 120 dní od skutečného data jeho dovozu a k následnému spotřebování tamtéž;
b)
písemný závazek učiněný při dovozu skotu, že bude informovat příslušné orgány do jednoho měsíce od data jeho dovozu o hospodářství či hospodářstvích, ve kterých mají být zvířata vykrmována.
ODDÍL 3
Dovoz tabáku na kanárské ostrovy
Článek 34
Pravidla pro osvobození tabáku od cla
1. Roční období pro výpočet maximálního ročního množství tabáku, které má být osvobozeno od dovozního cla při přímém dovozu na Kanárské ostrovy, jak je uvedeno v čl. 29 odst. 1 třetím pododstavci nařízení (EU) č. 228/2013, trvá od 1. ledna kteréhokoli roku do 31. prosince téhož roku.
2. Množství surového a polozpracovaného tabáku podle čl. 29 odst. 1 nařízení (EU) č. 228/2013 se převádí na množství nezpracovaného odřapíkovaného tabáku pomocí koeficientů ekvivalence stanovených pro uvedené produkty v příloze VII tohoto nařízení.
Článek 35
Podmínky osvobození
1. Dovoz produktů uvedených v příloze VII podléhá předložení osvědčení o osvobození. Žádost o osvědčení a osvědčení obsahují v kolonce 20 jednu z poznámek uvedených v příloze I části J.
Pokud není v tomto nařízení stanoveno jinak, články 3, 7 až 10, 12 a 16 tohoto nařízení, článek 1 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 179/2014 a čl. 12 odst. 2 a článek 18 nařízení (EU) č. 228/2013 se použijí obdobně.
2. Příslušné orgány se ujistí o používání produktů uvedených v příloze VII v souladu s příslušnými předpisy Unie, zejména s články 291 až 300 nařízení (EHS) č. 2454/93.
KAPITOLA IV
OBECNÁ A ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 36
Výplata podpor
Po ověření žádostí o podporu a průkazných dokladů a stanovení výše podpor podle programů POSEI uvedených v kapitole II nařízení (EU) č. 228/2013 vyplácejí příslušné orgány podporu za jeden kalendářní rok:
a)
v případě zvláštního režimu zásobování, opatření pro dovoz a dodávku živých zvířat a opatření podle článku 9 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 179/2014 v průběhu celého roku;
b)
v případě přímých plateb v souladu s článkem 75 nařízení (EU) č. 1306/2013;
c)
v případě ostatních plateb během období od 16. října běžného roku do 30. června roku následujícího.
Článek 37
Ukazatele výkonnosti
Každý rok oznámí členské státy Komisi alespoň údaje týkající se ukazatelů výkonnosti podle přílohy VIII pro každý ze svých nejvzdálenějších regionů.
Uvedené údaje se oznamují v rámci výroční zprávy o provádění podle čl. 32 odst. 2 nařízení (EU) č. 228/2013.
Článek 38
Oznamování
1. Pokud jde o zvláštní režim zásobování, oznamují příslušné orgány Komisi nejpozději poslední den v měsíci následujícím po konci každého čtvrtletí tyto k onomu dni dostupné údaje týkající se úkonů provedených v předchozích měsíců ve vztahu k bilanci dodávek referenčního kalendářního roku v členění dle produktu a kódu KN a případně dle jednotlivých míst určení:
a)
množství v členění podle toho, zda byla dovezena ze třetích zemí, či zaslána z Unie;
b)
výše podpory, jakož i výdaje skutečně vyplacené v členění dle produktu a případně dle jednotlivých míst určení;
c)
množství, pro která nebyly využity licence a osvědčení, v členění dle kategorie licencí nebo osvědčení;
d)
množství, která byla případně znovu vyvezena či znovu zaslána v souladu s článkem 13, a jednotkové a celkové částky podpor získaných zpět;
e)
množství, jež byla v souladu s článkem 15 po zpracování případně znovu vyvezena či zaslána;
f)
převody v rámci celkového množství u dané kategorie produktů a změny předběžných odhadů dodávek během období;
g)
použitelný zůstatek a procento využití.
Údaje uvedené v prvním pododstavci jsou poskytovány na základě využitých licencí a osvědčení. Konečné údaje vztahující se k bilanci dodávek každého kalendářního roku musí být oznámeny Komisi nejpozději do 31. května následujícího roku.
2. Pokud jde o podporu místní produkce, členské státy sdělí Komisi:
a)
nejpozději do 30. dubna každého roku obdržené žádosti o podporu a příslušné částky za předchozí kalendářní rok;
b)
nejpozději do 31. července každého roku definitivně způsobilé žádosti o podporu a příslušné částky za předchozí kalendářní rok.
3. Oznamování podle tohoto článku se provádí v souladu s nařízením (ES) č. 792/2009.
4. Oznamování podle čl. 23 odst. 3 a čl. 32 odst. 1 nařízení (EU) č. 228/2013 se rovněž provádí v souladu s nařízením (ES) č. 792/2009.
Článek 39
Zpráva
1. Zpráva podle čl. 32 odst. 2 nařízení (EU) č. 228/2013 obsahuje mimo jiné:
a)
případné významné změny sociálně-ekonomického a zemědělského prostředí;
b)
souhrn dostupných materiálních a finančních údajů týkajících se provádění každého opatření doprovázený analýzou těchto údajů a v případě potřeby prezentaci a rozbor hospodářského odvětví, na které se toto opatření vztahuje;
c)
stav provádění opatření a priorit ve vztahu k jejich specifickým a obecným cílům ke dni předložení zprávy a s vyčíslením ukazatelů;
d)
výčet podstatných obtíží zjištěných při správě a provádění opatření;
e)
přezkoumání výsledků všech opatření s ohledem na jejich vzájemné vazby;
f)
u zvláštního režimu zásobování:
i)
údaje a analýzu týkající se vývoje cen a dopadu takto poskytnuté výhody, jakož i přijatá opatření a kontroly uskutečněné pro zajištění tohoto dopadu v souladu s článkem 6 tohoto nařízení,
ii)
vzhledem k ostatním dostupným podporám analýzu proporcionality této podpory ve vztahu k vícenákladům na dopravu do nejvzdálenějších regionů a k cenám použitým při vývozu do třetích zemí, jakož i v případě produktů určených ke zpracování nebo jako zemědělské vstupy vícenáklady spojené s ostrovní povahou a vzdálenou polohou;
g)
udání stupně realizace cílů každého z opatření stanovených v programu na základě objektivně měřitelných ukazatelů;
h)
údaje týkající se ročního odhadu dodávek dotčeného regionu, mimo jiné pokud jde o spotřebu, vývoj počtu hospodářských zvířat, produkci a obchod;
i)
údaje týkající se částek skutečně poskytnutých na základě kritérií stanovených členskými státy na provádění činností programu, tedy počet způsobilých producentů, počet zvířat a plochy, na které byly částky vyplaceny, nebo počet dotčených zemědělských podniků;
j)
informace o finančním provádění každé činnosti obsažené v programu;
k)
statistické údaje týkající se kontrol uskutečněných příslušnými orgány a případně uložených sankcí;
l)
připomínky dotyčného členského státu k provádění programu.
m)
roční údaje o ukazatelích výkonnosti podle článku 37 tohoto nařízení.
2. Zpráva podle odstavce 1 se předkládá Komisi v souladu s nařízením (ES) č. 792/2009.
Článek 40
Změny programů
1. Změny, které mají být provedeny u každého programu POSEI, jsou předkládány ke schválení Komisi a musejí být řádně odůvodněny, přičemž se zejména uvedou:
a)
důvody případných potíží při provádění, které odůvodňují změnu programu;
b)
očekávané účinky změny;
c)
důsledky pro financování a ověřování závazků.
S výjimkou případů vyšší moci předkládají členské státy návrhy na změny programů pouze jednou za kalendářní rok a na program. Tyto návrhy na změny musí Komise obdržet nejpozději 30. září každého roku.
Nevyjádří-li Komise nesouhlas s navrhovanými změnami, budou tyto změny použitelné od 1. ledna roku následujícího po roku, ve kterém byly oznámeny.
Takovéto změny se mohou použít dříve, pokud Komise členskému státu před datem uvedeným ve třetím pododstavci písemně potvrdí, že oznámené změny jsou v souladu s právními předpisy Unie.
Pokud oznámená změna není v souladu s právními předpisy Unie, informuje Komise členský stát před datem uvedeným ve třetím pododstavci, že oznámená změna se nepoužije, dokud Komise neobdrží změnu, kterou lze označit za odpovídající právním předpisům Unie.
2. Odchylně od odstavce 1 vyhodnocuje Komise zvlášť následující změny navržené členskými státy a rozhoduje o jejich schválení postupem podle čl. 34 odst. 2 nařízení (EU) č. 228/2013, a to nejpozději do čtyř měsíců od jejich podání:
a)
přistoupení nového nejvzdálenějšího regionu;
b)
zavedení do obecného programu nových kategorií produktů, které mají být podpořeny v rámci zvláštního režimu zásobování, nebo nových opatření na podporu místní zemědělské produkce; a
c)
zvýšení již schválené jednotkové částky podpor pro každé existující opatření o více než 50 % částky použitelné v době podání návrhu na změnu.
Aniž je dotčen postup stanovený v odstavci 1, mohou členské státy předkládat návrhy na změny stanovené v tomto odstavci jednou za kalendářní rok a na program. Návrhy na změny uvedené v tomto odstavci musí být Komisi doručeny nejpozději 31. července roku předcházejícího před rokem jejich použití.
Takto schválené změny se použijí od 1. ledna roku následujícího po roce, v němž došlo k předložení návrhu na změnu, nebo od data výslovně uvedeného v rozhodnutí o schválení.
3. Členské státy jsou oprávněny provádět následující změny, aniž by musely dodržet postup popsaný v odstavci 1, za předpokladu, že tyto změny sdělí Komisi:
a)
pokud jde o předběžné odhady dodávek, změny jednotlivých výší podpor až do 20 % nebo změny množství produktů, na něž se může vztahovat bilance dodávek, a tím změny celkové částky podpory přidělené každé řadě produktů;
b)
pokud jde o všechna opatření, přizpůsobení finančního příspěvku až do výše 20 % pro každé jednotlivé opatření, aniž jsou dotčeny finanční stropy podle článku 30 nařízení (EU) č. 228/2013 a za podmínky, že taková přizpůsobení jsou oznámena nejpozději do 30. dubna roku následujícího po kalendářním roce, k němuž se změněný finanční příspěvek vztahuje; a
c)
změny provedené na základě změn kódů a popisů uvedených v nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 (12), které slouží k identifikaci produktů, jimž je poskytována podpora, pokud tyto změny neobnášejí žádnou modifikaci samotných produktů.
4. Změny uvedené v odstavci 3 se nepoužijí před datem jejich doručení Komisi. Musí být řádně vysvětleny a odůvodněny a musejí se zavést jenom jednou ročně s výjimkou těchto případů:
a)
vyšší moc nebo mimořádné okolnosti;
b)
změna množství produktů, na která se vztahuje režim zásobování;
c)
změny na základě změn kódů a popisů uvedených v nařízení (EHS) č. 2658/87.
5. Pro účely tohoto článku se rozumí:
a)
„opatřením“ seskupování režimů podpory a opatření nezbytných k dosažení jednoho nebo více cílů stanovených programem odpovídající položce, pro kterou je definován finanční příděl v tabulce financování uvedené v čl. 5 písm. a) nařízení (EU) č. 228/2013;
b)
„kategorií produktů“ všechny produkty, které sdílejí první dvě místa kódu KN podle nařízení (EHS) č. 2658/87.
6. Oznamování podle tohoto článku se provádí v souladu s nařízením (ES) č. 792/2009.
Článek 41
Snížení záloh
Aniž jsou dotčena obecná pravidla rozpočtové kázně, pokud budou informace, které členské státy v souladu s články 38 a 39 předají Komisi, neúplné nebo pokud nebude dodržena lhůta pro jejich předání, může Komise přistoupit k paušálnímu a dočasnému snížení záloh na zaúčtované zemědělské výdaje.
Článek 42
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 20. února 2014.
KOMISSION TÄYTÄNTÖÖNPANOASETUS (EU) N:o 180/2014,
annettu 20 päivänä helmikuuta 2014,
unionin syrjäisimpien alueiden hyväksi toteutettavista maatalousalan erityistoimenpiteistä annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 228/2013 soveltamista koskevista säännöistä
EUROOPAN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon unionin syrjäisimpien alueiden hyväksi toteutettavista maatalousalan erityistoimenpiteistä ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 247/2006 kumoamisesta 13 päivänä maaliskuuta 2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 228/2013 (1) ja erityisesti sen 6 artiklan 2 kohdan, 8 artiklan, 12 artiklan 3 kohdan, 13 artiklan 2 kohdan, 14 artiklan, 18 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan, 19 artiklan 3 kohdan, 21 artiklan 4 kohdan, 27 artiklan 1 kohdan ja 29 artiklan 2 kohdan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Asetuksella (EU) N:o 228/2013 kumotaan ja korvataan neuvoston asetus (EY) N:o 247/2006 (2). Asetuksella (EU) N:o 228/2013 siirretään komissiolle valta antaa delegoituja säädöksiä ja täytäntöönpanosäädöksiä. Uuden oikeudellisen kehyksen mukaisen järjestelmän moitteettoman toiminnan varmistamiseksi tietyt säännöt olisi annettava tällaisilla säädöksillä. Uusien sääntöjen olisi korvattava komission asetuksen (EY) N:o 793/2006 (3) täytäntöönpanosäännöt. Kyseinen asetus on kumottu komission delegoidulla asetuksella (EU) N:o 179/2014 (4).
(2)
Tiettyjen tuontitulleista vapautettujen maataloustuotteiden osalta edellytetään jo tuontitodistuksen esittämistä. Hallinnollisen yksinkertaistamisen vuoksi tuontitodistusta olisi käytettävä perustana näiden tuotteiden tuontitulleista vapautusta koskevalle järjestelmälle.
(3)
Muiden maataloustuotteiden osalta, joilta ei edellytetä tuontitodistuksen esittämistä, on osoittautunut tarpeelliseksi ottaa käyttöön asiakirja, joka toimii tuontitulleista vapautusta koskevan järjestelmän perustana. Tähän tarkoitukseen on käytettävä tuontitodistuslomakkeelle tehtävää vapautustodistusta.
(4)
Olisi syytä antaa tukimäärien vahvistamista koskevat säännöt tuotteiden hankkimiseksi erityisessä hankintajärjestelmässä. Näissä yksityiskohtaisissa säännöissä on otettava huomioon hankinnan lisäkustannukset, jotka liittyvät syrjäisimpien alueiden syrjäiseen sijaintiin ja saaristoluonteeseen ja jotka haittaavat näitä alueita vakavasti. Unionin tuotteiden kilpailukyvyn säilyttämiseksi tuessa olisi otettava huomioon vientihinnat.
(5)
Tukijärjestelmää tuotteiden hankkimiseksi unionin alueelta olisi hallittava todistuksen avulla, jäljempänä ’tukitodistus’, käyttäen tuontitodistuslomaketta.
(6)
Erityisen hankintajärjestelmän hallinnointi edellyttää, että otetaan käyttöön tukitodistusten myöntämistä koskevat säännöt, jotka poikkeavat komission asetuksen (EY) N:o 376/2008 (5) nojalla tuontitodistuksiin sovellettavista tavanomaisista säännöistä.
(7)
Erityistä hankintajärjestelmää olisi hallinnoitava niin, että mahdollistetaan kaksi tavoitetta. Ensinnäkin olisi pyrittävä todistusten myöntämismenettelyn nopeuttamiseen, erityisesti poistamalla yleinen velvoite asettaa vakuus etukäteen, sekä tuen maksamiseen nopeasti tuotteiden hankintaan unionin alueelta. Toiseksi hallinnoinnilla olisi pystyttävä takaamaan toimenpiteiden seuranta ja valvonta ja annettava hallintoviranomaisille välineet sen varmistamiseen, että järjestelmällä saavutetaan sen tavoitteet. Nämä tavoitteet ovat tiettyjen maataloustuotteiden säännölliset hankinnat ja syrjäisimpien alueiden maantieteellisestä sijainnista johtuvien vaikutusten kompensoiminen varmistamalla, että järjestelmän edut tosiasiallisesti siirtyvät siihen vaiheeseen, jossa tuotteet saatetaan markkinoille loppukäyttäjille tarjottaviksi.
(8)
Erityisen hankintajärjestelmän hallinnointia koskevien sääntöjen avulla olisi arvioiduissa hankintataseissa vahvistettujen määrien puitteissa varmistettava, että rekisteröity toimija saa todistuksen niitä tuotteita ja määriä varten, jotka ovat hänen omaan lukuunsa toteuttaman liiketoimen kohteena, esittämällä asiakirjat, joilla todistetaan toimen tosiasiallinen toteuttaminen ja todistushakemuksen asianmukaisuus.
(9)
Erityisen hankintajärjestelmän alaisten toimien valvonta edellyttää muun muassa todistusten voimassaoloajan mukauttamista lento- tai merikuljetusten tarpeisiin ja todisteita siitä, että todistuksessa tarkoitettu toimitus on toteutettu lyhyessä määräajassa, sekä kyseisen todistuksen haltijalle annettujen oikeuksien ja velvollisuuksien siirtämisen kieltämistä.
(10)
Etujen, jotka on myönnetty tuontitulleista vapautuksena ja unionin alueelta hankittavien tuotteiden hankkimiseen tarkoitettuna tukena, on siirryttävä tuotantokulujen ja loppukäyttäjän maksamien hintojen tasoon. Sen vuoksi etujen tosiasiallista siirtämistä olisi valvottava.
(11)
Olisi vahvistettava säännöt, joita sovelletaan erityiseen hankintajärjestelmään kuuluvien tuotteiden viennin lupien myöntämiseen ja viennin valvontaan, kun tuotteita viedään kolmansiin maihin ja lähetetään muualle unionin alueelle. On erityisen tärkeää määrittää ne jalostettujen tuotteiden enimmäismäärät, jotka voidaan viedä tai lähettää perinteisesti, sekä niiden tuotteiden määrät ja viennin määräpaikat, jotka on saatu paikallisen jalostuksen kautta, jotta voitaisiin edistää alueellista kauppaa.
(12)
Kuluttajien ja toimijoiden kaupallisten etujen suojaamiseksi erityisten hankintajärjestelmien ulkopuolelle olisi viimeistään ensimmäistä kertaa kaupan pidettäessä jätettävä tuotteet, jotka eivät ole virheettömiä ja kauppakelpoisia komission asetuksen (EY) N:o 612/2009 (6) 28 artiklan mukaisesti, sekä toteutettava soveltuvia toimenpiteitä siinä tapauksessa, ettei tämä vaatimus täyty.
(13)
Syrjäisimmillä alueilla voimassa olevien kumppanuusmenettelyjen osalta jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten on määriteltävä erityisen hankintajärjestelmän hallinnon ja seurannan kannalta tarpeelliset hallinnolliset menettelyt.
(14)
Jotta järjestelmän täytäntöönpanoa voidaan arvioida, jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten olisi raportoitava komissiolle säännöllisesti.
(15)
Olisi määriteltävä kutakin paikallistuotannon tukijärjestelmää varten edellytettävä hakemuksen sisältö ja asiakirjat, jotka on liitettävä niihin mukaan sen arvioimiseksi, onko hakemuksen jättäminen perusteltua.
(16)
Tukihakemuksissa olevat ilmeiset virheet olisi voitava korjata milloin tahansa.
(17)
Määräaikoja tukihakemusten jättämiselle ja tukihakemusten muuttamiselle on ehdottomasti noudatettava, jotta kansalliset viranomaiset voivat suunnitella ja tehokkaasti toteuttaa tarkastukset paikallistuotantoa koskevan tuen hakemusten oikeellisuuden tarkastamiseksi. Sen vuoksi olisi vahvistettava määräajat, joiden ylittyessä hakemuksia ei voida enää vastaanottaa. Lisäksi olisi sovellettava vähennystä, jolla hakijoita kannustetaan noudattamaan määräaikoja.
(18)
Hakijoiden on voitava peruuttaa paikallistuotantoa koskevan tuen hakemuksensa kokonaan tai osittain milloin tahansa sillä edellytyksellä, ettei toimivaltainen viranomainen ole vielä ilmoittanut hakijalle tukihakemuksessa olevista virheistä eikä paikalla tehdystä tarkastuksesta, jossa on havaittu virheitä peruutuksen kohteena olevassa osassa.
(19)
Yhdennetyssä hallinto- ja valvontajärjestelmässä hallinnoituja tukijärjestelmiä koskevien säännösten noudattamista olisi valvottava tehokkaasti. Tätä varten ja valvonnan yhdenmukaisuuden varmistamiseksi kaikissa jäsenvaltioissa on tarpeen määritellä yksityiskohtaisesti hallinnollisten ja paikalla tehtävien tarkastusten tekemistä koskevat perusteet ja tekniset menettelyt. Jäsenvaltioiden on tarvittaessa voitava tehdä tämän asetuksen mukaiset eri tarkastukset samanaikaisesti muiden unionin säännösten mukaisten tarkastusten kanssa.
(20)
On määriteltävä niiden hakijoiden vähimmäismäärä, jotka on eri tukijärjestelmien mukaisesti tarkastettava paikalla.
(21)
Paikalla tehtävien tarkastusten vähimmäismäärän otanta olisi tehtävä osittain riskianalyysin ja osittain satunnaisotannan perusteella. Riskianalyysiä varten huomioon otettavat tärkeimmät tekijät olisi täsmennettävä.
(22)
Havaittaessa huomattavia sääntöjenvastaisuuksia paikalla tehtävien tarkastusten määrää olisi lisättävä kuluvana ja seuraavana vuonna, jotta saataisiin riittävät takeet kyseisten tukihakemusten oikeellisuudesta.
(23)
Paikalla tehtävien tarkastusten tehokkuuden varmistamiseksi on tärkeää, että tarkastajat ovat tietoisia syistä, joiden vuoksi kyseiset tuen hakijat on valittu paikalla tehtäviin tarkastuksiin. Jäsenvaltioiden on säilytettävä tällaiset tiedot.
(24)
Jotta kansalliset viranomaiset ja unionin toimivaltaiset viranomaiset voisivat seurata paikalla tehtyjä tarkastuksia, tarkastuksia koskevat yksityiskohtaiset tiedot on merkittävä tarkastuskertomukseen. Hakijalla tai tämän edustajalla on oltava mahdollisuus allekirjoittaa kertomus. Kaukokartoitustarkastusten osalta jäsenvaltioille olisi kuitenkin annettava mahdollisuus säätää, että tätä mahdollisuutta voidaan käyttää ainoastaan silloin, kun tarkastuksessa ilmenee sääntöjenvastaisuuksia. Jos sääntöjenvastaisuuksia havaitaan, hakijan on paikalla tehtävien tarkastusten luonteesta riippumatta saatava jäljennös kertomuksesta.
(25)
Unionin taloudellisten etujen tehokasta suojaamista varten on syytä toteuttaa tarvittavat toimenpiteet sääntöjenvastaisuuksien ja petosten torjumiseksi.
(26)
Suhteellisuusperiaatteen sekä ylivoimaisiin esteisiin, poikkeuksellisiin olosuhteisiin ja luonnononnettomuuksiin liittyvien erityisongelmien huomioon ottamiseksi olisi säädettävä vähennyksistä ja poissulkemisista. Vähennysten ja poissulkemisten olisi perustuttava sääntöjenvastaisuuden vakavuusasteeseen, ja ne voisivat johtaa jopa yhden tai useamman paikallistuotantoa koskevan tukijärjestelmän ulkopuolelle jättämiseen tietyksi ajaksi.
(27)
Vähennyksiä ja poissulkemisia ei pitäisi yleisesti ottaen soveltaa, jos hakija on esittänyt asiasisällöllisesti oikeaa tietoa tai jos hän voi muuten osoittaa, ettei virhe ole hakijan tekemä.
(28)
Kansallisille toimivaltaisille viranomaisille milloin tahansa virheellisistä tukihakemuksista ilmoittaneisiin hakijoihin ei virheellisyyden syistä riippumatta pitäisi soveltaa vähennyksiä tai poissulkemisia sillä edellytyksellä, ettei hakijalle ole annettu tietoa toimivaltaisen viranomaisen aikomuksesta tehdä tarkastus paikalla eikä viranomainen ole vielä ilmoittanut hakijalle hakemuksessa olevista sääntöjenvastaisuuksista. Tätä olisi sovellettava myös atk-pohjaisessa tietokannassa oleviin virheellisiin tietoihin.
(29)
Jos saman hakijan osalta on sovellettava erilaisia vähennyksiä, näitä vähennyksiä olisi sovellettava toisistaan riippumatta. Tässä asetuksessa säädettyjä vähennyksiä ja poissulkemisia olisi lisäksi sovellettava rajoittamatta muista unionin säännöksistä tai kansallisesta lainsäädännöstä johtuvien lisäseuraamuksien soveltamista.
(30)
Jos hakija ei ylivoimaisen esteen tai poikkeuksellisten olosuhteiden vuoksi kykene täyttämään ohjelmien toteuttamista koskevissa yksityiskohtaisissa säännöissä asetettuja velvoitteitaan, hänen ei pitäisi menettää oikeuttaan tukeen. Olisi täsmennettävä, millaisia tilanteita toimivaltaiset viranomaiset voivat erityisesti pitää poikkeuksellisina olosuhteina.
(31)
Jotta vilpittömän mielen periaatetta sovellettaisiin yhdenmukaisesti koko unionissa, olisi säädettävä edellytyksistä, joilla kyseiseen periaatteeseen voidaan turvautua perittäessä takaisin aiheettomasti maksettuja määriä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta kyseisten menojen käsittelyä tilien tarkastamisen ja hyväksymisen yhteydessä.
(32)
Olisi säädettävä yksityiskohtaisista säännöistä, jotka koskevat unionin syrjäisimmille alueille ominaisten jalostamattomien tai jalostettujen laadukkaiden maataloustuotteiden tunnettavuuden parantamiseen ja kulutuksen kannustamiseen tarkoitetun tunnuksen käyttöönottoa.
(33)
Kyseisten alueiden toimivaltaisten viranomaisten olisi vahvistettava tarpeelliset täydentävät hallinnolliset vaatimukset, joilla varmistetaan tunnuksen käytön valvontaa ja seurantaa varten käyttöön otettujen mekanismien moitteeton toiminta ja taataan velvoitteiden täyttäminen.
(34)
Kanariansaarille tuotavan tupakan vapauttamiseksi tulleista on syytä määrittää vuosittainen ajanjakso asetuksen (EY) N:o 228/2013 29 artiklassa tarkoitetun tupakkatuotteiden enimmäismäärän laskemiseksi. Jotta toiminta olisi mahdollisimman joustavaa, olisi myös sallittava, että riivityn raakatupakan enimmäismäärää voidaan käyttää muiden tuotteiden tuontiin, kun paikallisteollisuuden tarpeista riippuva vastaavuuskerroin otetaan huomioon.
(35)
Ohjelmien muuttamista koskevia menettelyjä on yksinkertaistettava sen varmistamiseksi, että ohjelmia voidaan entistä joustavammin ja jouheammin mukauttaa vastaamaan todellisia olosuhteita, jotka liittyvät hankintajärjestelmään ja paikalliseen maataloustuotantoon. Tästä syystä on tarpeen siirtää vuosittaisten muutosten esittämiselle asetettua määräaikaa kahdella kuukaudella, jotta se saataisiin vastaamaan asetuksen (EU) N:o 228/2013 32 artiklan 2 kohdassa asetettua määräaikaa. Merkittävät muutokset olisi kuitenkin toimitettava ajoissa komissiolle, jotta ne voidaan arvioida tarkkaan ja hyväksymispäätös tehdä kyseisten muutosten soveltamispäivään mennessä.
(36)
Jäsenvaltioiden olisi toimitettava komissiolle ohjelmien täytäntöönpanosta kaikki tiedot, jotka ovat tarpeen niiden asianmukaisen seurannan varmistamiseksi ajan mittaan. Tämän vuoksi on tarpeen vahvistaa vähimmäismäärä yhteisiä suoritusindikaattoreita sekä erityisestä hankintajärjestelmästä ja paikallistuotannon tukemiseksi toteutettavista toimenpiteistä määräajoin annettavien tiedotusten ja tilastojen sekä vuosittaisten täytäntöönpanokertomusten sisältö ja määräajat. Jotta paikallistuotannon tukemista koskevista hakemuksista voitaisiin antaa luotettavammat tiedot, tiedonannon määräaikaa olisi pidennettävä yhdellä kuukaudella.
(37)
Kaikki järjestelmän hyvän toiminnan kannalta välttämättömät tiedonannot jäsenvaltioilta komissiolle olisi annettava komission asetuksen (EY) N:o 792/2009 (7) mukaisesti.
(38)
Tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat suorien tukien hallintokomitean lausunnon mukaiset,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:
I LUKU
ERITYINEN HANKINTAJÄRJESTELMÄ
1 JAKSO
Arvioidut hankintataseet
1 artikla
Arvioitujen hankintataseiden tarkoitus ja muuttaminen
Arvioiduissa hankintataseissa, jotka jäsenvaltioiden on laadittava asetuksen (EY) N:o 228/2013 9 artiklan 2 kohdan mukaisesti, on määriteltävä kunkin syrjäisimmän alueen arvioitujen hankintatarpeiden kattamiseen tarvittavien keskeisten tuotteiden määrät kalenterivuosittain.
Jäsenvaltiot voivat muuttaa arvioituja hankintataseitaan. Tällaisiin muutoksiin sovelletaan tämän asetuksen 40 artiklaa.
2 JAKSO
Hankinnat kolmansista maista tapahtuvalla tuonnilla
2 artikla
Tuontitodistus
1. Asetuksen (EU) N:o 228/2013 12 artiklan 1 kohdan soveltamiseksi tuotteet, joista on esitettävä tuontitodistus, on vapautettava tuontitulleista, kun kyseinen todistus esitetään.
2. Tuontitodistus on laadittava asetuksen (EY) N:o 376/2008 liitteessä I esitetyn mallin mukaisesti.
Asetuksen (EY) N:o 376/2008 7 artiklan 5 kohtaa, 12, 14, 16, 17, 18, 20, 22, 25, 26, 28, 32 ja 35-40 artiklaa sovelletaan soveltuvin osin, sanotun kuitenkaan rajoittamatta tämän asetuksen soveltamista.
3. Tuontitodistushakemuksen ja tuontitodistuksen 20 kohdassa on oltava yksi liitteessä I olevassa A osassa olevista maininnoista sekä yksi liitteessä I olevassa B osassa olevista maininnoista.
4. Tuontitodistuksen 12 kohdassa on oltava merkintä viimeisestä voimassaolopäivästä.
5. Toimivaltaisten viranomaisten on arvioitujen hankintataseiden rajoissa myönnettävä tuontitodistus asianomaisten hakemuksesta.
6. Tuontitullit on perittävä tuontitodistuksessa ilmoitetut määrät ylittäviltä määriltä. Asetuksen (EY) N:o 376/2008 7 artiklan 4 kohdassa säädetty viiden prosentin poikkeama sallitaan, jos vastaavat tuontitullit suoritetaan.
3 artikla
Vapautustodistus
1. Asetuksen (EU) N:o 228/2013 12 artiklan 1 kohdan soveltamiseksi tuotteet, joista ei tarvitse esittää tuontitodistusta, on vapautettava tuontitulleista, kun niistä esitetään vapautustodistus.
2. Vapautustodistukset on laadittava asetuksen (EY) N:o 376/2008 liitteessä I esitetyn tuontitodistuksen mallin mukaisesti.
Asetuksen (EY) N:o 376/2008 7 artiklan 5 kohtaa, 12, 14, 16, 17, 18, 20, 22, 25, 26, 28, 32 ja 35-40 artiklaa sovelletaan soveltuvin osin, sanotun kuitenkaan rajoittamatta tämän asetuksen soveltamista.
3. Yksi liitteessä I olevassa C osassa olevista maininnoista on painettava tai merkittävä leimalla todistuksen vasemmassa ylälaidassa olevaan kohtaan.
4. Vapautustodistushakemusten ja vapautustodistusten 20 kohdassa on oltava yksi liitteessä I olevassa D osassa olevista maininnoista sekä yksi liitteessä I olevassa B osassa olevista maininnoista.
5. Vapautustodistuksen 12 kohdassa on oltava merkintä viimeisestä voimassaolopäivästä.
6. Toimivaltaisten viranomaisten on arvioitujen hankintataseiden rajoissa myönnettävä vapautustodistus asianomaisten hakemuksesta.
3 JAKSO
Hankinnat unionista
4 artikla
Tuen vahvistaminen ja myöntäminen
1. Jäsenvaltioiden on asetuksen (EU) N:o 228/2013 10 artiklan 2 kohdan soveltamiseksi määritettävä syrjäistä sijaintia, saaristoluonnetta ja syrjäisimpien alueiden asemaa helpottamaan tarkoitettu tuen määrä ohjelmassa ja otettava huomioon
a)
kuljetuksiin liittyvien erityisten lisäkustannusten osalta kyseisille syrjäisimmille alueille tarkoitettujen tavarakuljetusten välilastauskustannukset;
b)
paikallisen jalostuksen erityisten lisäkustannusten osalta markkina-alueen koko, hankintojen turvaamisen tarve sekä kyseisillä syrjäisimmillä alueilla edellytettävät tavaroiden erityiset laatuvaatimukset.
5 artikla
Tukitodistus ja tuen maksaminen
1. Tuki maksetaan esitettäessä todistus, jäljempänä ’tukitodistus’, joka on kokonaan käytetty.
Tukitodistuksen esittäminen maksatuksesta vastaaville toimivaltaisille viranomaisille käy tukihakemuksesta. Todistukset on ylivoimaista estettä tai poikkeuksellista säätilasta johtuvaa onnettomuutta lukuun ottamatta esitettävä 30 päivän kuluessa päivästä, jona niissä mainitut määrät luettiin kiintiöön. Tämän määräajan ylittyessä tuen määrää vähennetään viidellä prosentilla kutakin määräajan ylittänyttä päivää kohti.
Toimivaltaisten viranomaisten on maksettava tuki 90 päivän kuluessa käytetyn todistuksen jättöpäivästä, paitsi jos
a)
kyse on ylitsepääsemättömästä esteestä tai sääoloista johtuvasta poikkeuksellisesta onnettomuudesta, tai;
b)
on aloitettu tukioikeutta koskeva hallinnollinen tutkinta; tässä tapauksessa maksaminen tapahtuu vasta sen jälkeen, kun oikeus tukeen on todettu.
2. Tukitodistukset on laadittava asetuksen (EY) N:o 376/2008 liitteessä I esitetyn tuontitodistuksen mallin mukaisesti.
Asetuksen (EY) N:o 376/2008 7 artiklan 5 kohtaa, 12, 14, 16, 17, 18, 20, 22, 25, 26, 28, 32 ja 35-40 artiklaa sovelletaan soveltuvin osin, sanotun kuitenkaan rajoittamatta tämän asetuksen soveltamista.
3. Yksi liitteessä I olevassa E osassa olevista maininnoista on painettava tai merkittävä leimalla todistuksen vasemmassa ylälaidassa olevaan kohtaan.
Todistuksen 7 ja 8 kohta on viivattava yli kokonaan.
4. Tukitodistushakemusten ja tukitodistusten 20 kohdassa on oltava yksi liitteessä I olevassa D osassa olevista maininnoista sekä yksi liitteessä I olevassa G osassa olevista maininnoista.
5. Tukitodistusten 12 kohdassa on oltava merkintä viimeisestä voimassaolopäivästä.
6. Sovellettava tuen määrä on tukitodistushakemuksen jättöpäivänä voimassa oleva tuen määrä.
7. Toimivaltaisten viranomaisten on arvioitujen hankintataseiden rajoissa annettava tukitodistus asianomaisten hakemuksesta.
4 JAKSO
Yhteiset säännökset
6 artikla
Edun siirtäminen loppukäyttäjälle
Asetuksen (EU) N:o 228/2013 13 artiklan 1 kohdan soveltamiseksi toimivaltaisten viranomaisten on toteutettava kaikki aiheelliset toimenpiteet, joilla valvotaan edun siirtämistä tosiasiallisesti loppukäyttäjälle. Ne voivat tätä tarkoitusta varten arvioida erilaisten alan toimijoiden myyntimarginaaleja ja -hintoja.
Ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut toimenpiteet ja erityisesti tuen siirtämisen valvontapisteet sekä niiden mahdolliset muutokset on ilmoitettava komissiolle asetuksen (EU) N:o 228/2013 32 artiklan 2 kohdassa tarkoitetussa vuosikertomuksessa.
7 artikla
Toimijoiden rekisteri
1. Voidakseen päästä asetuksen (EU) N:o 228/2013 12 artiklan 1 kohdan toisessa alakohdassa tarkoitettuun rekisteriin, toimijan on sitouduttava
a)
antamaan toimivaltaisille viranomaisille näiden pyynnöstä tiedoksi kaikki tarvittavat tiedot harjoitetusta kaupallisesta toiminnasta, erityisesti käyttämistään hinnoista ja voittomarginaaleista;
b)
toimimaan yksinomaan omissa nimissään ja omaan lukuunsa;
c)
esittämään todistushakemukset suhteessa kyseisen tuotteen todellisiin myyntimahdollisuuksiin, jotka on perusteltava puolueettomien tietojen avulla;
d)
pidättäytymään kaikista sellaisista toimista, jotka ovat omiaan aiheuttamaan tuotteiden keinotekoista puutetta tai pitämään saatavissa olevia tuotteita kaupan epätavanomaisen alhaiseen hintaan;
e)
varmistamaan toimivaltaisia viranomaisia tyydyttävällä tavalla maataloustuotteita syrjäisimmälle alueelle myytäessä edun siirtämisen loppukäyttäjälle.
2. Toimijoiden, jotka aikovat lähettää tai viedä jalostamattomia, jalostettuja tai pakattuja tuotteita 13 artiklassa tarkoitetuilla edellytyksillä, on rekisteriin merkitsemistä pyytäessään tai myöhemmin ilmoitettava aikomuksestaan jatkaa tällaista toimintaa ja ilmoitettava tarvittaessa pakkaamojen sijainti.
3. Jalostajien, jotka aikovat lähettää tai viedä jalostettuja tuotteita 13 tai 15 artiklassa tarkoitetuilla edellytyksillä, on rekisteriin merkitsemistä pyytäessään tai myöhemmin ilmoitettava aikomuksestaan jatkaa tällaista toimintaa ja ilmoitettava tarvittaessa jalostamon sijainti sekä toimitettava tarvittaessa eritellyt luettelot jalostetuista tuotteista.
8 artikla
Toimijoiden esitettäviksi kuuluvat asiakirjat ja todistuksen voimassaoloaika
1. Toimivaltaisten viranomaisten on hyväksyttävä toimijan esittämä tuontia, tuontitulleista vapauttamista tai tukea koskeva todistushakemus kustakin lähetyksestä, kun hakemukseen on liitetty ostolaskun alkuperäiskappale tai sen oikeaksi todistettu jäljennös ja seuraavien asiakirjojen alkuperäiskappaleet tai niiden oikeaksi todistetut jäljennökset, jollei 2 artiklan 5 kohdan, 3 artiklan 6 kohdan, 5 artiklan 7 kohdan eikä 11 ja 12 artiklan säännöksistä muuta johdu:
a)
tuontitodistuksen tai vapautustodistuksen osalta:
i)
konossementti tai lentorahtikirja tai multimodaalikuljetusta koskeva asiakirja;
ii)
kolmansista maista peräisin olevien tuotteiden alkuperätodistus;
b)
tukitodistuksen osalta:
i)
T2L-asiakirja tai T2LF-asiakirja komission asetuksen (ETY) N:o 2454/93 (8) 315 artiklan 1 ja 2 kohdan mukaan, tai
ii)
mainitun asetuksen 786 artiklan 2 kohdan a alakohdan tai liitteessä 38 olevan II osaston 1 kohdan mukainen CO-tyypin ilmoitus.
Edellä mainitut asiakirjat voidaan esittää sähköisesti. Jos tarkastavalla toimivaltaisella viranomaisella ei ole pääsyä tietotekniikkajärjestelmään, jolla tällaisia sähköisiä asiakirjoja hallitaan ja tuotetaan, sähköinen asiakirja korvataan asianmukaisesti oikeaksi todistetulla paperitulosteella.
Ostolasku, konossementti tai lentorahtikirja on laadittava todistuksen hakijan nimiin.
2. Todistusten voimassaolo on vahvistettava kuljetusmääräajan mukaan. Toimivaltainen viranomainen voi pidentää tätä määräaikaa erityistapauksissa, jotka johtuvat vakavista tai odottamattomista kuljetusaikaan vaikuttavista vaikeuksista, mutta kuljetusaika ei saa kuitenkaan ylittää kahta kuukautta todistuksen myöntämispäivästä lukien.
9 artikla
Tuotteiden ja tavaroiden esittäminen
1. Erityiseen hankintajärjestelmään kuuluvien tuotteiden osalta tuonti-, vapautus- ja tukitodistukset on esitettävä tulliviranomaisille tullimuodollisuuksien täyttämiseksi viimeistään viidentoista päivän kuluttua siitä päivästä, jona lupa tavaralastin purkamiseen saatiin. Toimivaltaiset viranomaiset voivat lyhentää tätä enimmäismääräaikaa.
Niiden Azoreilla, Madeiralla tai Kanariansaarilla sisäisessä jalostuksessa tai tullivarastossa olleiden tuotteiden osalta, jotka luovutetaan niillä myöhemmin vapaaseen liikkeeseen, 15 päivän enimmäismääräaika alkaa ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettujen todistusten hakupäivästä.
2. Tavarat on esitettävä irtotavarana tai erillisinä erinä siten, että ne vastaavat esitettyä todistusta.
Tullimuodollisuuksia täytettäessä todistuksia saa käyttää vain yhtä toimintaa varten.
10 artikla
Tuotteiden laatu
Se, että tuotteet vastaavat asetuksen (EU) N:o 228/2013 10 artiklan 4 kohdassa säädettyjä vaatimuksia, on tarkastettava unionissa voimassa olevien vaatimusten tai käytäntöjen mukaisesti viimeistään silloin, kun tuotteita pidetään kaupan ensimmäistä kertaa.
Jos todetaan, ettei tuote täytä asetuksen (EU) N:o 228/2013 10 artiklan 4 kohdassa säädettyjä vaatimuksia, tuotteen oikeus päästä erityiseen hankintajärjestelmään perutaan, ja vastaava määrä merkitään uudelleen arvioituun hankintataseeseen. Jos tuki on myönnetty tämän asetuksen 5 artiklan mukaisesti, se on maksettava takaisin. Jos tuonti on tapahtunut tämän asetuksen 2 tai 3 artiklan mukaisesti, tuontitulli on maksettava, paitsi jos asianomainen antaa näytön siitä, että tuotteet on jälleenviety tai hävitetty.
11 artikla
Todistusten hakemusmäärien merkittävä kasvu
1. Jos arvioidun hankintataseen täytäntöönpanovaiheessa ilmenee tietyn tuotteen osalta huomattavaa tuonti-, vapautus- tai tukitodistusten hakemusmäärien kasvua, joka saattaisi vaarantaa yhden tai useamman erityisen hankintajärjestelmän tavoitteista, jäsenvaltion on asianomaisia viranomaisia kuultuaan toteutettava tarvittavat toimenpiteet kyseisen syrjäisimmän alueen keskeisten tuotteiden hankintojen varmistamiseksi, ottaen huomioon käytettävissä olevat määrät ja etusijalla olevien alojen tarpeet.
2. Jos jäsenvaltiot asianomaisten viranomaisten kanssa neuvoteltuaan päättävät rajoittaa todistusten myöntämistä, toimivaltaisten viranomaisten on sovellettava yhtenäistä vähennysprosenttia kaikkiin vireillä oleviin hakemuksiin.
12 artikla
Enimmäismäärän vahvistaminen todistushakemusta kohti
Siinä määrin kuin on ehdottoman välttämätöntä kyseisten syrjäisimpien alueiden markkinoiden häiriöiden tai sellaisten keinottelutoimien estämiseksi, jotka saattavat vakavasti haitata erityisen hankintajärjestelmän moitteetonta toimintaa, toimivaltaiset viranomaiset voivat vahvistaa tukihakemuskohtaisen enimmäismäärän.
Toimivaltaisten viranomaisten on ilmoitettava viipymättä komissiolle, jos tätä artiklaa sovelletaan.
Tässä artiklassa tarkoitetut ilmoitukset on annettava asetuksen (EY) N:o 792/2009 mukaisesti.
5 JAKSO
Vienti ja lähettäminen
13 artikla
Vientiä ja lähettämistä koskevat edellytykset
1. Erityiseen hankintajärjestelmään kuuluneiden jalostamattomien tuotteiden tai erityiseen hankintajärjestelmään kuuluneita tuotteita sisältävien pakattujen taikka jalostettujen tuotteiden viennin tai lähettämisen on täytettävä 2-6 kohdassa säädetyt vaatimukset.
2. Vientituotteiden osalta vienti-ilmoituksen 44 kohdassa on oltava yksi liitteessä I olevassa H osassa olevista maininnoista.
3. Tuontitulleista vapautettujen tuotteiden määrät, jotka viedään, on merkittävä arvioituun hankintataseeseen.
Kyseisille tuotteille ei voida myöntää vientitukea.
4. Tuontitulleista vapautettujen tuotteiden määrät, jotka lähetetään, on merkittävä arvioituun hankintataseeseen uudelleen, ja lähettäjän on suoritettava tuontipäivänä sovellettavan kaikkia koskevan tuontitullin määrä viimeistään lähettämisen yhteydessä.
Tällaisia tuotteita ei saa lähettää ennen kuin ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettu maksu on suoritettu.
Jos tuontipäivää ei voida määrittää, tuotteet katsotaan tuoduiksi päivänä, jona lähettämistä edeltäneiden kuuden kuukauden kuluessa on sovellettu korkeinta kaikkia koskevaa tuontitullia.
5. Tukea saaneiden tuotteiden määrät, jotka viedään tai lähetetään, on merkittävä arvioituun hankintataseeseen uudelleen, ja viejän tai lähettäjän on maksettava myönnetty tuki takaisin viimeistään viennin tai lähettämisen yhteydessä.
Tuotteita ei saa lähettää eikä viedä ennen kuin ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettu takaisinmaksaminen on tapahtunut.
Jos myönnetyn tuen määrää ei voida määrittää, kyseisten tuotteiden katsotaan saaneen korkeinta tukea, jonka unioni on näille tuotteille vahvistanut vienti- tai lähettämishakemuksen jättämistä edeltäneiden kuuden kuukauden aikana.
Tällaisille tuotteille voidaan myöntää vientitukea edellyttäen, että tuen myöntämiselle säädetyt edellytykset täyttyvät.
6. Toimivaltaiset viranomaiset antavat luvan muiden kuin tämän artiklan 3, 4 ja 5 kohdassa ja 15 artiklassa tarkoitettujen jalostettujen tuotteiden vientiin tai lähettämiseen ainoastaan, jos viejä todistaa, ettei kyseisiin tuotteisiin ole sovellettu erityistä hankintajärjestelmää.
Toimivaltaiset viranomaiset antavat luvan muiden kuin tämän artiklan 3, 4 ja 5 kohdassa tarkoitettujen jalostamattomien tai pakattujen tuotteiden jälleenvientiin tai jälleenlähettämiseen ainoastaan, jos viejä todistaa, ettei kyseisiin tuotteisiin ole sovellettu erityistä hankintajärjestelmää.
Toimivaltaisten viranomaisten on toteutettava riittävät tarkastukset ensimmäisessä ja toisessa alakohdassa tarkoitettujen todistusten oikeellisuuden varmistamiseksi ja tarvittaessa perittävä takaisin erityisen hankintajärjestelmän mukaisesti myönnetty etu.
14 artikla
Vientitodistus ja viennin merkittävä kasvu
1. Seuraavien tuotteiden vienti ei edellytä tuontitodistuksen esittämistä:
a)
edellä 13 artiklan 3 kohdassa tarkoitetut tuotteet;
b)
edellä 13 artiklan 5 kohdassa tarkoitetut tuotteet, jotka eivät täytä vientituen saamisen edellytyksiä.
2. Jos syrjäisimpien alueiden säännölliset hankinnat uhkaavat vaarantua 13 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen tuotteiden viennin merkittävän kasvun vuoksi, toimivaltaiset viranomaiset voivat vahvistaa määrällisen rajoituksen, jolla kyseisten alojen ensisijaiset tarpeet voidaan tyydyttää. Määrällinen rajoitus on toteutettava syrjimättömällä tavalla.
15 artikla
Perinteinen vienti, alueellisen kaupan puitteissa tapahtuva vienti ja jalostettujen tuotteiden perinteinen lähettäminen
1. Jalostajat, jotka ovat ilmoittaneet 7 artiklan 3 kohdan mukaisesti aikomuksestaan viedä perinteisen kaupan tai alueellisen kaupan puitteissa tai lähettää asetuksen (EY) N:o 228/2013 14 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun perinteisen kaupan puitteissa erityiseen hankintajärjestelmään kuuluneita raaka-aineita sisältäviä jalostettuja tuotteita, voivat tehdä sen tämän asetuksen liitteissä II-V ilmoitettujen vuosittaisten määrien rajoissa. Toimivaltaiset viranomaiset myöntävät tarvittavat luvat sen varmistamiseksi, että toimet eivät ylitä vuosittaisia määriä.
Luettelo asetuksen (EU) N:o 228/2013 14 artiklan 3 kohdassa tarkoitetuista kolmansista maista on tämän asetuksen liitteessä VI.
Alueellisen kaupan puitteissa tapahtuvan viennin osalta viejien on esitettävä toimivaltaisille viranomaisille asetuksen (EY) N:o 612/2009 17 artiklassa täsmennetyt asiakirjat mainitun asetuksen 46 artiklassa säädetyissä määräajoissa. Jos asiakirjoja ei esitetä näissä määräajoissa, toimivaltaisten viranomaisten on perittävä erityisen hankintajärjestelmän mukaisesti myönnetty etu takaisin.
2. Tässä artiklassa tarkoitettujen tuotteiden vienti ei edellytä vientitodistuksen esittämistä.
3. Tässä artiklassa tarkoitettujen vietävien tuotteiden osalta vienti-ilmoituksen 44 kohdassa on oltava yksi liitteessä I olevassa I osassa olevista maininnoista.
6 JAKSO
Hallinto, valvonta ja seuranta
16 artikla
Tarkastukset
1. Maataloustuotteiden tuontia, sisääntuloa, vientiä ja lähettämistä koskevien hallinnollisten tarkastusten on oltava täydellisiä, ja niihin on kuuluttava erityisesti ristiintarkastuksia 8 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen asiakirjojen kanssa.
2. Maataloustuotteiden tuontiin, sisääntuloon, vientiin ja lähettämiseen liittyvien syrjäisimmällä alueella tehtävien fyysisten tarkastusten on koskettava vähintään viiden prosentin edustavaa otosta 9 artiklan mukaisesti esitetyistä todistuksista.
Komission asetusta (EY) N:o 1276/2008 (9) sovelletaan soveltuvin osin näihin fyysisiin tarkastuksiin.
Erityistapauksissa komissio voi pyytää soveltamaan fyysisiä tarkastuksia koskevia muita tarkastusprosentteja.
17 artikla
Hallintoa ja seurantaa koskevat kansalliset säännöt
Toimivaltaisten viranomaisten on annettava täydentävät säännöt erityisen hankintajärjestelmän hallinnoimiseksi ja seuraamiseksi reaaliajassa.
Komission pyynnöstä niiden on ilmoitettava komissiolle toimenpiteistä, joita ne toteuttavat ensimmäisen kohdan nojalla.
II LUKU
PAIKALLISTA MAATALOUSTUOTANTOA EDISTÄVÄT TOIMENPITEET
1 JAKSO
Tukihakemukset
18 artikla
Hakemusten jättäminen
Kalenterivuotta koskevat tukihakemukset on jätettävä jäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten nimeämille viranomaisille toimivaltaisten viranomaisten vahvistamalla tavalla ja niiden määrittämien kausien aikana. Kaudet määritellään siten, että tarvittavat paikalla tehtävät tarkastukset voidaan tehdä, ja ne saavat ulottua enintään seuraavan kalenterivuoden 28 päivään helmikuuta.
19 artikla
Ilmeisten virheiden korjaaminen
Tukihakemusta voidaan korjata milloin tahansa sen jättämisen jälkeen, jos toimivaltainen viranomainen havaitsee ilmeisen virheen.
20 artikla
Hakemusten jättäminen myöhässä
Ylivoimaista estettä tai poikkeuksellisia olosuhteita lukuun ottamatta tukihakemuksen jättäminen 18 artiklan mukaisesti vahvistetun määräajan jälkeen johtaa yhden prosentin vähennykseen päivää kohti määristä, joihin tuensaajalla olisi ollut oikeus, jos hakemus olisi jätetty asetetun määräajan kuluessa. Jos hakemus myöhästyy enemmän kuin 25 kalenteripäivää, se katsotaan hylätyksi.
21 artikla
Tukihakemusten peruuttaminen
1. Tukihakemus voidaan peruuttaa kokonaan tai osittain milloin tahansa.
Jos toimivaltainen viranomainen on kuitenkin jo ilmoittanut hakijalle tukihakemuksessa olevista sääntöjenvastaisuuksista tai aikomuksestaan tehdä tarkastus paikalla, ja kyseisessä tarkastuksessa havaitaan sääntöjenvastaisuuksia, peruutuksia ei sallita niiden tukihakemuksen osien osalta, joihin sääntöjenvastaisuudet liittyvät.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettu peruuttaminen tarkoittaa, että hakija on samassa tilanteessa, jossa hän oli ennen kyseisen tukihakemuksen tai tukihakemuksen osan jättämistä.
2 JAKSO
Tarkastukset
22 artikla
Yleiset periaatteet
Tarkastukset toteutetaan hallinnollisin ja paikalla tehtävin tarkastuksin.
Hallinnollisen tarkastuksen on oltava täydellinen, ja siihen on kuuluttava ristiintarkastuksia muun muassa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1306/2013 (10) V osaston II luvussa, VI osaston II luvussa sekä 47 ja 61 artiklassa ja 102 artiklan 3 kohdassa säädetyn yhdennetyn hallinto- ja valvontajärjestelmän tietojen kanssa.
Toimivaltaisten viranomaisten on toteutettava tämän asetuksen 24 artiklan 1 kohdan mukaisen riskianalyysin perusteella paikalla tehtäviä satunnaistarkastuksia vähintään viidelle prosentille tukihakemuksista. Otoksen on edustettava myös vähintään viittä prosenttia tuen kohteena olevista määristä.
Jäsenvaltiot voivat kaikissa aiheellisissa tapauksissa käyttää yhdennettyä hallinto- ja valvontajärjestelmää.
23 artikla
Paikalla tehtävät tarkastukset
1. Paikalla tehtävät tarkastukset on tehtävä ennalta ilmoittamatta. Jos valvonnan tarkoitus ei vaarannu, voidaan kuitenkin antaa vain ehdottoman välttämättömään rajautuva ennakkoilmoitus. Ilmoituksen saa asianmukaisesti perusteltuja tapauksia lukuun ottamatta antaa enintään 48 tuntia ennen tarkastusta.
2. Tässä jaksossa säädetyt paikalla tehtävät tarkastukset ja muut unionin lainsäädännössä säädetyt tarkastukset on tarvittaessa tehtävä samanaikaisesti.
3. Asianomainen tukihakemus tai asianomaiset tukihakemukset hylätään, jos tuensaajat tai näiden edustajat estävät paikalla tehtävän tarkastuksen suorittamisen.
24 artikla
Hakijoiden valitseminen paikalla tehtävään tarkastukseen
1. Toimivaltaisen viranomaisen on riskianalyysin ja jätettyjen tukihakemusten edustavuuden perusteella valittava hakijat, joihin kohdistetaan paikalla tehtävä tarkastus. Riskinanalyysissä on otettava huomioon
a)
tuen määrä;
b)
viljelylohkojen määrä, tukihakemuksen kohteena oleva pinta-ala ja eläinten määrä taikka tuotettu, kuljetettu, jalostettu tai kaupan pidetty määrä;
c)
kehitys suhteessa edeltävään vuoteen,
d)
aiempien vuosien tarkastusten tulokset;
e)
muut jäsenvaltioiden määrittelemät tekijät.
Edustavuuden varmistamiseksi jäsenvaltioiden on valittava satunnaisesti 20-25 prosenttia niiden hakijoiden vähimmäislukumäärästä, joille on tehtävä tarkastus paikalla.
2. Toimivaltaisen viranomaisen on pidettävä kirjaa valintaperusteista, joiden mukaan kukin hakija valitaan paikalla tehtävään tarkastukseen. Tarkastuksen paikalla tekevälle tarkastajalle on annettava tiedot näistä perusteista ennen tarkastusta.
25 artikla
Tarkastuskertomus
1. Jokaisesta paikalla tehtävästä tarkastuksesta on laadittava tarkastuskertomus, jossa tarkastukseen liittyvät seikat esitetään yksityiskohtaisesti. Kertomuksessa on ilmoitettava erityisesti
a)
tarkastetut tukijärjestelmät ja -hakemukset;
b)
paikalla olleet henkilöt;
c)
tarkastetut ja mitatut viljelylohkot, mittaustulokset mitattua viljelylohkoa kohden ja käytetyt mittausmenetelmät;
d)
havaittujen eläinten lukumäärä ja laji sekä tarvittaessa korvamerkkien numerot, rekisteriin, nautaeläinten atk-pohjaiseen tietokantaan ja tarkastettuihin todistusasiakirjoihin tallennetut tiedot sekä tarkastusten tulokset ja tarvittaessa yksittäisiin eläimiin tai niiden tunnistuskoodeihin liittyvät erityiset havainnot;
e)
tuotetut, kuljetetut, jalostetut tai kaupan pidetyt tarkastetut määrät;
f)
se, ilmoitettiinko tarkastuksesta hakijalle ennakolta ja milloin ilmoitus annettiin, jos näin tehtiin;
g)
muut toteutetut tarkastustoimenpiteet.
2. Hakijoille tai heidän edustajilleen on annettava mahdollisuus allekirjoittaa kertomus ilmoittaakseen olleensa paikalla tarkastuksen aikana ja mahdollisuus lisätä huomautuksia. Jos todetaan sääntöjenvastaisuuksia, hakijalle on annettava jäljennös tarkastuskertomuksesta.
Jos paikalla tehtävä tarkastus tehdään kaukokartoituksena, jäsenvaltiot voivat päättää olla antamatta hakijoille tai heidän edustajilleen mahdollisuutta allekirjoittaa tarkastuskertomus, jos kaukokartoitustarkastuksessa ei todeta sääntöjenvastaisuuksia.
3 JAKSO
Tuen vähennykset, tuen ulkopuolelle jättämiset ja aiheettomat maksut
26 artikla
Tuen vähennykset ja tuen ulkopuolelle jättämiset
Jos tukihakemuksissa ilmoitetut tiedot ja 2 jaksossa säädetyissä tarkastuksissa todetut tiedot eivät vastaa toisiaan, jäsenvaltion on sovellettava tuen vähennyksiä ja tuen ulkopuolelle jättämisiä. Niiden on oltava tehokkaita, oikeasuhteisia ja varoittavia.
27 artikla
Tuen vähennysten ja tuen ulkopuolelle jättämisten soveltamista koskevat poikkeukset
1. Edellä 26 artiklassa säädettyjä vähennyksiä ja ulkopuolelle jättämisiä ei sovelleta, jos hakija on esittänyt asiasisällöllisesti oikeaa tietoa tai jos hän voi muuten osoittaa, ettei virhe ole hänen tekemänsä.
2. Vähennyksiä ja ulkopuolelle jättämisiä ei sovelleta niihin tukihakemuksen osiin, joiden osalta tuen hakija ilmoittaa toimivaltaiselle viranomaiselle kirjallisesti tukihakemuksen olevan virheellinen tai muuttuneen virheelliseksi sen jättämisen jälkeen edellyttäen, ettei hakijalle ole annettu tietoa toimivaltaisen viranomaisen aikomuksesta tehdä tarkastus paikalla tai ettei viranomainen ole jo ilmoittanut viljelijälle hakemuksessa olevista sääntöjenvastaisuuksista.
Tukihakemusta on mukautettava vastaamaan todellista tilannetta ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettujen hakijan toimittamien tietojen perusteella.
28 artikla
Aiheettomien maksujen takaisinperintä ja sakko
1. Aiheettomaan maksuun sovelletaan soveltuvin osin komission asetuksen (EY) N:o 1122/2009 (11) 80 artiklaa.
2. Jos aiheettomasti maksettu summa johtuu hakijan virheellisistä ilmoituksista, virheellisistä asiakirjoista tai vakavasta laiminlyönnistä, hakijan on lisäksi maksettava aiheettomasti maksetun määrän suuruinen sakko, johon on lisätty asetuksen (EY) N:o 1122/2009 80 artiklan 2 kohdan mukaisesti laskettu korko.
29 artikla
Ylivoimainen este ja poikkeukselliset olosuhteet
Jos kyseessä ovat asetuksen (EU) N:o 1306/2013 2 artiklan 2 kohdassa tarkoitetut ylivoimaiset esteet tai poikkeukselliset olosuhteet, asetuksen (EY) N:o 1122/2009 75 artiklaa sovelletaan soveltuvin osin.
III LUKU
LIITÄNNÄISTOIMENPITEET
1 JAKSO
Tunnus
30 artikla
Tunnuksen käyttöedellytysten valvonta
Toimivaltaisten viranomaisten on varmistettava säännöllisin väliajoin, että hyväksytyt toimijat täyttävät delegoidun asetuksen (EU) N:o 179/2014 5 artiklassa tarkoitetun tunnuksen käyttöedellytykset ja mainitun delegoidun asetuksen 6 artiklan 4 kohdassa tarkoitetut sitoumukset.
Toimivaltaiset viranomaiset voivat siirtää tarkastusten tekemisen niille valtuutetuille laitoksille, joilla on vaadittava tekninen pätevyys ja jotka ovat puolueettomia. Kyseiset laitokset toimittavat tällöin toimivaltaisille viranomaisille säännöllisin väliajoin kertomuksen tarkastustehtävänsä suorittamisesta.
31 artikla
Tunnuksen väärinkäyttö ja tunnuksesta tiedottaminen
Jäsenvaltioiden on sovellettava voimassa olevia asiaa koskevia kansallisia säännöksiä estääkseen ja tarvittaessa langettaakseen seuraamuksen tunnuksen väärinkäytöksistä, tai niiden on vahvistettava tätä varten tarvittavat toimenpiteet. Komission pyynnöstä niiden on ilmoitettava komissiolle sovellettavat toimenpiteet.
Jäsenvaltioiden on varmistettava, että tunnuksesta sekä tuotteista, joissa sitä voidaan käyttää, tiedotetaan soveltuvalla tavalla.
32 artikla
Kansalliset toimenpiteet
1. Toimivaltaisten viranomaisten on vahvistettava tunnusjärjestelmän hallinnon kannalta tarpeelliset täydentävät hallinnolliset toimenpiteet. Kyseisiin toimenpiteisiin voi kuulua erityisesti maksujen kerääminen hyväksytyiltä toimijoilta tunnuksen painamista varten sekä hallinnollisten ja valvontatoimista aiheutuneiden kulujen kattamiseksi.
2. Komission pyynnöstä toimivaltaisten viranomaisten on ilmoitettava komissiolle palvelut tai tarvittaessa viranomaiset, jotka vastaavat delegoidun asetuksen (EU) N:o 179/2014 6 artiklan 3 kohdassa säädetyn hyväksynnän myöntämisestä ja tämän jakson mukaisten tarkastusten sekä tämän artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen lisätoimenpiteiden tekemisestä.
3. Toimivaltaisten viranomaisten on ilmoitettava komissiolle jokaisesta tunnuksen käyttöoikeuden hyväksynnästä ja ilmoitettava tuottajan nimi, kotipaikka, tuotteet ja ajanjakso, jolle oikeus on myönnetty.
Tässä kohdassa tarkoitetut ilmoitukset on annettava asetuksen (EY) N:o 792/2009 mukaisesti.
2 JAKSO
Eläintuotteet
33 artikla
Karjankasvatus
1. CN-koodeihin 0102 29 05, 0102 29 29 tai 0102 29 49 kuuluvien kolmansista maista peräisin olevien, Ranskan merentakaisissa departementeissa tai Madeiralla lihotettaviksi tarkoitettujen nuorten urospuolisten nautaeläinten tuonti on vapautettu tulleista siihen asti, kun paikallisten nuorten urospuolisten nautaeläinten määrä on riittävä varmistamaan paikallisen naudan- ja vasikanlihantuotannon ylläpitämisen ja kehittymisen.
2. Edellä 1 kohdassa säädetyn vapautuksen hyödyntämiseksi tuojan tai hakijan on osoitettava, että hän täyttää delegoidun asetuksen (EU) N:o 179/2014 8 artiklassa säädetyt edellytykset toimittamalla
a)
eläinten saapuessa Ranskan merentakaisiin departementteihin tai Madeiralle kirjallisen ilmoituksen siitä, että nautoja on tarkoitus lihottaa vähintään 120 päivän ajan niiden tosiasiallisesta saapumispäivästä laskettuna ja että naudat on tarkoitus saattaa siellä myöhemmin kulutukseen;
b)
eläinten saapuessa laadittavan kirjallisen sitoumuksen, jossa ilmoitetaan toimivaltaisille viranomaisille kuukauden kuluessa eläinten saapumispäivästä tilan tai tilojen nimi, joilla naudat on tarkoitus lihottaa.
3 JAKSO
Tupakan tuonti kanariansaarille
34 artikla
Tupakasta kannettavasta tullista vapauttaminen
1. Vuosittainen ajanjakso, jota käytetään asetuksen (EU) N:o 228/2013 29 artiklan 1 kohdan kolmannessa alakohdassa tarkoitetun, tulleista vapautettavan Kanariansaarille suoraan tuotavan tupakan enimmäismäärän laskemiseen, ulottuu 1 päivästä tammikuuta saman vuoden 31 päivään joulukuuta.
2. Asetuksen (EY) N:o 228/2013 29 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun raakatupakan ja osittain valmistetun tupakan määrät muunnetaan riivityn raakatupakan määriksi tämän asetuksen liitteessä VII olevien vastaavuuskertoimien perusteella kyseisten tuotteiden osalta.
35 artikla
Vapautuksen edellytykset
1. Liitteessä VII tarkoitettujen tuotteiden tuonti edellyttää vapautustodistuksen esittämistä. Todistushakemuksen ja todistuksen 20 kohdassa on oltava jokin liitteessä I olevassa J osassa olevista merkinnöistä.
Jollei tässä asetuksessa toisin säädetä, tämän asetuksen 3, 7-10, 12 ja 16 artiklaa, delegoidun asetuksen (EU) N:o 179/2014 1 artiklaa ja asetuksen (EU) N:o 228/2013 12 artiklan 2 kohtaa ja 18 artiklaa sovelletaan soveltuvin osin.
2. Toimivaltaisten viranomaisten on varmistettava, että liitteessä VII tarkoitettuja tuotteita käytetään asiaa koskevien unionin säännösten ja erityisesti asetuksen (ETY) N:o 2454/93 291-300 artiklan mukaisesti.
IV LUKU
YLEISET SÄÄNNÖKSET JA LOPPUSÄÄNNÖKSET
36 artikla
Tuen maksaminen
Kun tukihakemukset ja todistusasiakirjat on varmistettu ja asetuksen (EU) N:o 228/2013 II luvussa tarkoitetuille POSEI-ohjelmille myönnettävät määrät on laskettu, toimivaltaisten viranomaisten on maksettava tuet kalenterivuodelta seuraavasti:
a)
erityisen hankintajärjestelmän osalta elävien eläinten tuonti- ja hankintatoimenpiteistä ja delegoidun asetuksen (EU) N:o 179/2014 9 artiklassa tarkoitetuista toimenpiteistä läpi vuoden;
b)
suorien tukien osalta asetuksen (EU) N:o 1306/2013 75 artiklan mukaisesti;
c)
muiden tukien osalta kuluvan vuoden 16 päivänä lokakuuta alkavan ja seuraavan vuoden 30 päivänä kesäkuuta päättyvän jakson aikana.
37 artikla
Suoritusindikaattorit
Jäsenvaltioiden on vuosittain ilmoitettava komissiolle vähintään liitteessä VIII vahvistettuja suoritusindikaattoreita koskevat tiedot kultakin syrjäisimmältä alueelta.
Tiedot on ilmoitettava asetuksen (EU) N:o 228/2013 32 artiklan 2 kohdassa tarkoitetussa vuosittaisessa täytäntöönpanokertomuksessa.
38 artikla
Ilmoitukset
1. Toimivaltaisten viranomaisten on toimitettava erityisestä hankintajärjestelmästä komissiolle viimeistään kunkin vuosineljänneksen loppua seuraavan kuukauden viimeisenä päivänä seuraavat, kyseisenä päivänä käytettävissä olleet tiedot, jotka koskevat viitteenä käytettävän kalenterivuoden edeltävinä kuukausina toteutettuja hankintataseeseen liittyviä toimia, eriteltyinä kunkin tuotteen, CN-koodin ja tarvittaessa erityisen määräpaikan osalta:
a)
määrät eriteltyinä sen mukaan, onko ne tuotu kolmansista maista vai lähetetty unionista;
b)
tuen määrä sekä tuotetta ja tarvittaessa erityistä määräpaikkaa kohti tosiasiallisesti maksetut kulut;
c)
määrät, joita koskevia todistuksia ei ole käytetty, eriteltyinä todistusryhmän mukaan;
d)
edellä olevan 13 artiklan nojalla mahdollisesti jälleenviedyt tai jälleenlähetetyt määrät sekä takaisinperittyjen tukien yksikkökohtaiset määrät ja kokonaismäärät;
e)
edellä olevan 15 artiklan mukaisesti tapahtuneen jalostuksen jälkeen mahdollisesti jälleenviedyt tai jälleenlähetetyt määrät;
f)
siirrot kokonaismäärän rajoissa tuoteryhmää kohti ja arvioitujen hankintataseiden muutokset ajanjakson aikana;
g)
käytettävissä oleva määrä ja käyttöprosentti.
Ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut tiedot on toimitettava käytettyjen todistusten perusteella. Lopulliset tiedot kunkin kalenterivuoden hankintataseesta on toimitettava komissiolle seuraavaan 31 päivään toukokuuta mennessä.
2. Paikallistuotannon tuen osalta jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle
a)
edellisen kalenterivuoden osalta vastaanotetut tukihakemukset ja kyseiset määrät viimeistään kunkin vuoden 30 päivänä huhtikuuta;
b)
edellisen kalenterivuoden osalta vastaanotetut tosiasiallisesti tukeen oikeuttavat hakemukset ja kyseiset määrät viimeistään kunkin vuoden 31 päivänä heinäkuuta.
3. Tässä artiklassa tarkoitetut ilmoitukset on annettava asetuksen (EY) N:o 792/2009 mukaisesti.
4. Asetuksen (EU) N:o 228/2013 23 artiklan 3 kohdassa ja 32 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut ilmoitukset on myös annettava asetuksen (EY) N:o 792/2009 mukaisesti.
39 artikla
Kertomus
1. Asetuksen (EU) N:o 228/2013 32 artiklan 2 kohdassa tarkoitetussa kertomuksessa on oltava muun muassa seuraavat tiedot:
a)
mahdolliset merkittävät muutokset sosio-ekonomisessa tilanteessa ja maatalousympäristössä;
b)
yhteenveto käytettävissä olevista fyysisistä ja rahoitusta koskevista tiedoista, jotka liittyvät kunkin toimenpiteen täytäntöönpanoon, sekä analyysi näistä tiedoista ja tarvittaessa esittely ja analyysi toiminta-alasta, johon tämä toimenpide kuuluu;
c)
toimenpiteiden ja toimintalinjojen toteutumisaste kertomuksen esittämispäivänä suhteessa niiden toiminnallisiin ja erityisiin tavoitteisiin esittämällä tässä yhteydessä määrälliset indikaattorit;
d)
lyhyt yhteenveto merkittävistä ongelmista toimenpiteiden hallinnossa ja täytäntöönpanossa;
e)
kaikkien toimenpiteiden tulosten tarkastelu ottaen huomioon eri toimenpiteiden väliset yhteydet;
f)
erityisen hankintajärjestelmän osalta:
i)
tiedot ja analyysi hintojen kehityksestä ja myönnetyn edun siirtämisestä sekä toteutetut toimenpiteet ja tarkastukset, joilla varmistetaan edun siirtämisen tapahtuneen tämän asetuksen 6 artiklan mukaisesti;
ii)
ottaen huomioon muut voimassa olevat tuet analyysi tukien suhteellisuudesta verrattuna syrjäisimmille alueille suuntautuvien kuljetusten lisäkustannuksiin ja kolmansiin maihin suuntautuvan viennin hintoihin sekä jalostukseen tarkoitettujen tuotteiden ja maatalouden tuotantopanosten osalta saaristoluonteesta ja syrjäisimpien alueiden asemasta johtuvat lisäkustannukset;
g)
ohjelmaan sisältyvälle kullekin toimelle asetettujen tavoitteiden toteutumisaste puolueettomasti mitattavissa olevien indikaattorien avulla mitattuna;
h)
asianomaisen alueen vuotuista hankintatasetta koskevat tiedot muun muassa kulutuksen, karjojen kehittymisen, tuotannon ja kaupan osalta;
i)
tiedot määristä, jotka on tosiasiallisesti myönnetty tukiohjelman toimien toteuttamiseksi jäsenvaltioiden vahvistamin perustein, joita ovat tukikelpoisten tuottajien lukumäärä, maksun kattamien eläinten lukumäärä, tukikelpoiset pinta-alat tai asianomaisten tilojen lukumäärä;
j)
kunkin tukiohjelmaan sisältyvän toimen rahoituksen toteuttamista koskevat tiedot;
k)
toimivaltaisten viranomaisten tekemiin tarkastuksiin ja mahdollisiin sovellettuihin seuraamuksiin liittyvät tilastotiedot;
l)
jäsenvaltion huomiot ohjelman toteuttamisesta;
m)
vuosittaiset tiedot tämän asetuksen 37 artiklassa tarkoitetuista suoritusindikaattoreista.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettu kertomus on toimitettava komissiolle asetuksen (EY) N:o 792/2009 mukaisesti.
40 artikla
Ohjelmien muutokset
1. POSEI-ohjelmiin tehtävät muutokset on toimitettava komissiolle hyväksyttäviksi, ja ne on perusteltava asianmukaisesti ilmoittamalla erityisesti seuraavat tiedot:
a)
mahdolliset täytäntöönpanossa havaitut vaikeudet ja ohjelman muuttamista puoltavat syyt;
b)
muutoksen odotettavissa olevat vaikutukset;
c)
vaikutukset rahoitukseen ja sitoumusten valvontaan.
Ylivoimaista estettä tai poikkeuksellisia olosuhteita lukuun ottamatta jäsenvaltioiden on esitettävä tukiohjelman muutospyynnöt ainoastaan kerran kalenterivuotta ja ohjelmaa kohti. Komission on saatava muutospyynnöt viimeistään kunkin vuoden 30 päivänä syyskuuta.
Jollei komissio vastusta pyydettyjä muutoksia, suunniteltuja muutoksia sovelletaan niiden ilmoittamista seuraavan vuoden 1 päivästä tammikuuta.
Tällaisia muutoksia voidaan soveltaa aikaisemmin, jos komissio vahvistaa jäsenvaltiolle kirjallisesti ennen kolmannessa alakohdassa tarkoitettua päivää, että ilmoitetut muutokset ovat unionin lainsäädännön mukaisia.
Jos ilmoitettu muutos ei ole unionin lainsäädännön mukainen, komissio ilmoittaa jäsenvaltiolle ennen kolmannessa alakohdassa tarkoitettua päivämäärää, ettei suunniteltua muutosta voida soveltaa ennen kuin komissio vastaanottaa muutoksen, jonka voidaan katsoa olevan unionin lainsäädännön mukainen.
2. Poiketen siitä, mitä 1 kohdassa säädetään, komissio arvioi erikseen seuraavat jäsenvaltioiden ehdottamat muutokset ja päättää niiden hyväksymisestä neljän kuukauden kuluessa niiden jättämisestä asetuksen (EU) N:o 228/2013 34 artiklan 2 kohdan mukaista menettelyä noudattaen:
a)
uuden syrjäisimmän alueen liittyminen;
b)
uusien tuoteryhmien, joita voidaan tukea erityisestä hankintajärjestelmästä tai uusista paikallisen maataloustuotannon avustamistoimenpiteistä, ottaminen mukaan yleiseen ohjelmaan; ja
c)
kullekin voimassa olevalle toimenpiteelle jo hyväksytyn tuen yksikkömäärän korottaminen yli 50 prosentilla määrästä, jota sovelletaan muutosehdotuksen esittämishetkellä.
Sanotun kuitenkaan rajoittamatta 1 kohdassa vahvistetun menettelyn noudattamista, jäsenvaltiot voivat toimittaa tässä kohdassa säädettyjä muutosehdotuksia kerran kalenterivuotta ja ohjelmaa kohti. Tässä kohdassa tarkoitettujen muutosehdotusten on oltava perillä komissiossa viimeistään soveltamisvuotta edeltävän vuoden 31 päivänä heinäkuuta.
Näin hyväksyttyjä muutoksia sovelletaan 1 päivästä tammikuuta sinä vuonna, joka seuraa ehdotuksen esittämisvuotta, tai hyväksymispäätöksessä nimenomaisesti ilmoitetusta päivästä.
3. Jäsenvaltiot voivat tehdä seuraavat muutokset ilman 1 kohdassa tarkoitettua menettelyä edellyttäen, että muutoksista ilmoitetaan komissiolle:
a)
arvioitujen hankintataseiden osalta hankintataseeseen kuuluvien tuotteiden yksittäisen tuen tason muutokset 20 prosentin rajoissa tai tuotteiden määrien muutokset ja siitä johtuen kullekin tuotelinjalle myönnetyn tuen kokonaismäärä;
b)
kaikkien toimenpiteiden osalta kullekin toimenpiteelle osoitettujen määrärahojen mukautukset 20 prosentin rajoissa, sanotun kuitenkaan rajoittamatta asetuksen (EU) N:o 228/2013 30 artiklassa säädettyjä enimmäismääriä, edellyttäen, että näistä mukautuksista ilmoitetaan viimeistään 30 päivänä huhtikuuta sitä kalenterivuotta seuraavana vuonna, jota muutettu määräraha koskee;
c)
neuvoston asetuksessa (ETY) N:o 2658/87 (12) säädettyihin, tukea saavien tuotteiden tunnistamiseksi käytettäviin koodeihin ja kuvauksiin tehdyistä muutoksista johtuvat muutokset, jos ne eivät aiheuta muutoksia itse tuotteisiin.
4. Kolmannessa alakohdassa tarkoitettuja muutoksia voidaan soveltaa vasta siitä päivästä, jona komissio on vastaanottanut ne. Ne on selvitettävä ja perusteltava asianmukaisesti, ja ne voidaan panna täytäntöön ainoastaan kerran vuodessa seuraavia tapauksia lukuun ottamatta:
a)
ylivoimainen este tai poikkeukselliset olosuhteet;
b)
hankintajärjestelmään kuuluvien tuotteiden määrien muuttaminen;
c)
muutokset, jotka johtuvat asetuksessa (ETY) N:o 2658/87 säädettyjen koodien ja kuvausten muutoksista.
5. Tässä artiklassa tarkoitetaan
a)
’toimenpiteellä’ sellaisten tukijärjestelmien ja toimien ryhmittämistä, joita tarvitaan yhden tai useamman tavoitteen saavuttamiseen ohjelmassa, joka muodostaa budjettikohdan, jolle määritellään määrärahat asetuksen (EU) N:o 228/2013 5 artiklan a kohdassa tarkoitetussa rahoitustaulukossa;
b)
’tuoteryhmällä’ kaikkia tuotteita, joiden asetuksessa (ETY) N:o 2658/87 säädetyn CN-koodin kaksi ensimmäistä numeroa ovat samat.
6. Tässä artiklassa tarkoitetut ilmoitukset on annettava asetuksen (EY) N:o 792/2009 mukaisesti.
41 artikla
Ennakoiden vähennykset
Jos tiedot, jotka jäsenvaltioiden on 38 ja 39 artiklan mukaisesti toimitettava komissiolle, ovat epätäydellisiä tai toimittamista koskevaa määräaikaa ei ole noudatettu, komissio voi vähentää maatalousmenojen perusteella laskettuja ennakkomaksuja tilapäisesti ja kiinteämääräisesti, sanotun kuitenkaan rajoittamatta talousarviota koskevaan kurinalaisuuteen liittyvien yleisten sääntöjen soveltamista.
42 artikla
Voimaantulo
Tämä asetus tulee voimaan kolmantena päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 20 päivänä helmikuuta 2014.