PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ RADY (EU) č. 412/2013
ze dne 13. května 2013
o uložení konečného antidumpingového cla a o konečném výběru prozatímně uloženého cla na dovoz keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní pocházejícího z Čínské lidové republiky
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1), a zejména na článek 9 uvedeného nařízení,
s ohledem na návrh předložený Evropskou komisí, po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
1. POSTUP
1.1. Zahájení řízení
(1)
Komise nařízením (EU) č. 1072/2012 (2) (dále jen „prozatímní nařízení“) uložila prozatímní antidumpingové clo z dovozu keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní pocházejícího z Čínské lidové republiky (dále jen „ČLR“ nebo „dotčená země“).
(2)
Řízení bylo zahájeno dne 16. února 2012 (3) na základě podnětu, který byl podán jménem výrobců v Unii (dále jen „žadatelé“) představujících více než 30 % celkové výroby keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní v Unii.
(3)
Jak je uvedeno v 22. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, šetření dumpingu a újmy se týkalo období od 1. ledna 2011 do 31. prosince 2011 (dále jen „období šetření“). Zkoumání vývojových tendencí významných pro posouzení újmy se týkalo období od 1. ledna 2008 do konce období šetření (dále jen „posuzované období“).
1.2. Následný postup
(4)
Po sdělení základních skutečností a úvah, na jejichž základě bylo rozhodnuto o uložení prozatímního antidumpingového cla, zúčastněným stranám (dále jen „poskytnutí prozatímních informací“) se některé z nich k těmto prozatímním zjištěním písemně vyjádřily. Stranám, které o to požádaly, byla poskytnuta možnost slyšení. Dva dovozci a jeden vyvážející výrobce požádali o slyšení v přítomnosti úředníka pro slyšení z Generálního ředitelství pro obchod a této žádosti bylo vyhověno.
(5)
Komise pokračovala ve vyhledávání a ověřování všech informací, jež považovala za nezbytné ke konečným zjištěním. Byly zváženy ústní a písemné připomínky zúčastněných stran a na jejich základě byla prozatímní zjištění podle potřeby upravena.
(6)
Kromě toho, jak je vysvětleno v 55. bodě odůvodnění, byla provedena inspekce na místě u thajského výrobce, jejímž cílem bylo prošetřit, zda je Thajsko vhodná srovnatelná země.
(7)
Následně byly všem stranám sděleny základní skutečnosti a úvahy, na nichž byl založen záměr doporučit uložení konečného antidumpingového cla na dovoz keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní pocházejícího z Čínské lidové republiky a konečný výběr částek zajištěných prostřednictvím prozatímního cla (dále jen „poskytnutí konečných informací“). Všem stranám byla poskytnuta lhůta, během níž mohly k uvedenému poskytnutí konečných informací předložit své připomínky. Čínská obchodní komora pro dovoz a vývoz výrobků lehkého průmyslu a řemeslných výrobků (dále jen „CCCLA“) a jedna skupina dovozců požádaly o slyšení za účasti úředníka pro slyšení z generálního ředitelství pro obchod a této žádosti bylo vyhověno.
(8)
Připomínky předložené zúčastněnými stranami byly zváženy a případně vzaty v úvahu.
1.3. Výběr vzorku
(9)
Po poskytnutí prozatímních informací některé zúčastněné strany zpochybnily vzorek vyvážejících výrobců z ČLR s tvrzením, že vzorek není reprezentativní, neboť vychází pouze z největších objemů vývozu, a tudíž nebere v úvahu další činitele, které charakterizují rozmanitost a roztříštěnost keramického průmyslu v ČLR.
(10)
Jak vyplývá z čl. 17 odst. 1 nařízení (ES) č. 1225/2009 (dále jen „základní nařízení“), výběr společností, které budou zahrnuty do vzorku, může být omezen na největší reprezentativní objem vývozu, který může být v době, která je k dispozici, přiměřeně přezkoumán. Vzhledem k roztříštěnosti odvětví se vycházelo z toho, že výběr na základě objemu vývozu by umožnil sestavení reprezentativního vzorku, který mohl být v době, která byla k dispozici, přezkoumán. V tomto ohledu je však třeba poznamenat, že vybrané společnosti se nacházejí ve třech různých regionech v ČLR a produkují významný objem dotčeného výrobku z různých typů keramických materiálů, např. z porcelánu a kameniny, jakož i širokou škálu typů výrobků. Tuto námitku tudíž nelze přijmout.
(11)
Jeden vyvážející výrobce tvrdil, že použití různých metodik pro výběr vzorku výrobního odvětví Unie a dovozců v porovnání s výběrem vzorku vyvážejících výrobců se rovná diskriminaci a že měla být použita stejná kritéria. Použití různých metodik je diskriminační vůči vyvážejícím výrobcům a porušením zásady rovného zacházení.
(12)
Výběr vzorku vyvážejících výrobců slouží pouze k prošetření existence dumpingu dotčeného výrobku z ČLR. V tomto ohledu je nezbytné pokrýt maximální objem dovozu dotčeného výrobku v období šetření. Na druhé straně byl vzorek výrobců v Unii vybrán pro účely posouzení, zda výrobní odvětví Unie utrpělo podstatnou újmu, a to na základě řady různých ukazatelů. Pokud jde o dovozce, shromážděné informace se používají převážně pro posouzení zájmu Unie. Z toho vyplývá, že pokud jde o dovozce a výrobce v Unii, je důležité sbírat informace od řady společností působících například v různých segmentech výrobků. Základní důvody pro výběr společností do vzorku výrobců a dovozců Unie na jedné straně a do vzorku vyvážejících výrobců na straně druhé jsou odlišné, a proto se nenacházejí v podobném postavení. Zásada nediskriminace ani zásada rovného zacházení proto nevyžadují použití stejné metodiky výběru příslušných vzorků. Z toho vyplývá, že tato námitka je naprosto neopodstatněná, a proto se zamítá.
(13)
Jeden vyvážející výrobce trval na své žádosti o zařazení do vzorku, jak je uvedeno v 8. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Tato společnost však nepředložila žádné nové argumenty, které by zdůvodnily její zařazení do vzorku. Z toho důvodů a s ohledem na zjištění v 10. bodě odůvodnění tohoto nařízení se potvrzují závěry v 9. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
(14)
Týž vyvážející výrobce nezařazený do vzorku tvrdil, že mu po poskytnutí konečných informací nebyl poskytnut dostatek času na předložení připomínek a že poskytnutí konečných informací bylo navíc nedostatečné, protože nebyly zveřejněny například údaje o náhradách, prodejních cenách, úpravách atd. Nebylo tudíž respektováno jeho právo na obhajobu.
(15)
Podle čl. 20 odst. 5 základního nařízení by na předložení připomínek k poskytnutí konečných informací měla zúčastněná strana dostat lhůtu činící nejméně deset dnů. Dotyčný vyvážející výrobce obdržel konečné informací elektronickou poštou dne 25. února 2013 a na předložení připomínek dostal čas do 8. března 2013, tj. jedenáct dnů. Dokument s konečnými informacemi mu byl navíc následující den zaslán doporučenou poštou. Z toho vyplývá, že dotčené straně, byl poskytnut dostatek času na předložení připomínek, a toto tvrzení se proto musí zamítnout. V této souvislosti se rovněž konstatuje, že dotčená strana předložila připomínky ve stanovené lhůtě a nepožádala o prodloužení lhůty. Komise kromě toho, s ohledem na povinnost chránit důvěrné informace, zveřejnila všechny podstatné skutečnosti a úvahy, na jejichž základě hodlala navrhnout uložení konečných opatření. Konkrétněji řečeno, respektování práva na obhajobu nevyžaduje, aby údaje o prodeji konkrétní společnosti nebo o úpravách pro společnosti zařazené do vzorku, které byly použity ke stanovení individuálních dumpingových rozpětí, byly sděleny straně, pro níž se nepočítá individuální rozpětí.
(16)
Z uvedeného vyplývá, že tvrzení o nerespektování práva na obhajobu je neopodstatněné, a proto se zamítá.
2. DOTČENÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
2.1. Úvod
(17)
Jak je uvedeno v 24. a v 56. až 57. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, dotčeným výrobkem je keramické stolní a kuchyňské nádobí a náčiní, v současnosti kódů KN ex 6911 10 00, ex 6912 00 10, ex 6912 00 30, ex 6912 00 50 a ex 6912 00 90, pocházející z ČLR, s výjimkou keramických nožů (dále jen „dotčený výrobek“).
2.2. Tvrzení
(18)
Po poskytnutí prozatímních informací žádná ze stran nezpochybnila, že keramické (kuchyňské) nože se podstatně liší od ostatních druhů keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní v důsledku rozdílů ve fyzikálních vlastnostech, výrobních procesech a konečném použití. Všechny připomínky zúčastněných stran byly zkoumány a žádost o vyloučení keramických nožů z definice výrobku v tomto šetření je s konečnou platností přijata.
(19)
Po zveřejnění prozatímních opatření několik stran uvedlo, že určité keramické mlýnky na přísady a koření a jejich keramické mlecí části a součástí by měly být vyloučeny z definice výrobku.
(20)
Tato žádost se zakládá na tvrzení, že vzhledem k jejich specifickým vlastnostem nelze tyto mlýnky a jiné typy keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní považovat za jediný výrobek. Na výrobu mlecích kotoučů v těchto mlýncích se používá hlavně keramický materiál z oxidu hlinitého, který se nepoužívá pro „standardní“ stolní nádobí, jako jsou hrnky a talíře, a který se vypaluje při vysoké teplotě. Míra zaměnitelnosti s hlavními kategoriemi výrobku, který je předmětem tohoto šetření, je u nich velmi omezená. To by také platilo pro keramické mlecí mechanismy bez krytu, jež jsou běžně deklarované pod výše uvedenými kódy.
(21)
Šetření ukázalo, že keramická složka v těchto mlýncích představuje obvykle pouze jeho malou část. Šetření navíc ukázalo, že keramické mlýnky s keramickým mlecím kotoučem, včetně svých keramických částí a součástí, nemají stejné základní fyzikální vlastnosti a základní použití jako keramické stolní a kuchyňské nádobí a náčiní. Keramické mlecí části a součásti se liší od keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní tvarem, pevností a konstrukcí.
(22)
Některé strany tvrdily, že dotyčné mlýnky by měly být vyloučeny z definice výrobku na základě toho, že mají tytéž fyzikální vlastnosti, průmyslový design a konečné použití jako mlýnky s mlecími mechanismy z kovu a že, jsou-li součástí sady mlýnků, jsou běžně zařazeny pod číslem tarifního sazebníku 8210. Tvrdily také, že keramické prvky v těchto případech obvykle nepřevyšují 2 % hodnoty výrobku. S ohledem na četné možnosti klasifikace mlýnků a sad mlýnků však šetření nemohlo tyto argumenty uznat pro určení toho, zda by keramické mlýnky měly být vyloučeny z definice výrobku, který je předmětem šetření.
(23)
Několik stran argumentovalo, že by tyto mlýnky měly být vyloučeny z definice dotčeného výrobku na základě toho, že v některých mlýncích je nutné používat keramické mlecí kotouče spíše než kovové, zejména v mlýncích na sůl, jelikož sůl způsobuje korozi kovových mlýnků. Z šetření však vyplynulo, že mlýnky na sůl nemusí nutně používat keramické mlecí mechanismy.
(24)
Na základě výše uvedeného dospělo šetření k závěru, že mlýnky na koření a přísady s keramickými mlecími prvky se podstatně liší od jiných druhů keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní v důsledku rozdílů v základních fyzikálních vlastnostech a v použití keramických materiálů používaných na pracovní součásti. Proto se přijímá tvrzení, aby byly vyloučeny z definice výrobku v tomto šetření, včetně samostatných keramických mlecích mechanismů a jejich součástí.
(25)
Po zveřejnění prozatímních opatření některé strany tvrdily, že brousky keramických nožů mají být vyloučeny z definice výrobku z důvodu rozdílů ve výrobních procesech, konečného použití a skutečnosti, že tyto předměty neslouží k uchovávání potravin vzhledem k jejich zvláštnímu designu a fyzikálním vlastnostem. Šetření tyto argumenty potvrdilo. Proto bylo vyhověno žádosti o jejich vyloučení z definice výrobku v tomto šetření.
(26)
V témže duchu se také zkoumalo, zda by měly být z definice výrobku vyloučeny keramické škrabky Šetření totiž potvrdilo, že keramické škrabky se podstatně liší od ostatních druhů keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní z důvodu rozdílného designu a fyzikálních vlastností (tvar a pevnost) keramického materiálu použitého pro pracovní části, výrobních procesů a konečného použití. Keramické škrabky by proto měly být rovněž vyloučeny z definice produktu v tomto šetření.
(27)
Po zveřejnění prozatímních opatření jedna strana také tvrdila, že pečící kameny na pizzu (tzv. pizza-stone) z kordieritové keramiky by měly být vyloučeny z definice dotčeného výrobku kvůli jejich odlišným fyzikálním vlastnostem (tvar a tvrdost), průmyslovému designu a použití. Kordieritová keramika je z hlinito-křemičitanu hořečnatého, který se vyznačuje zvláštními vlastnostmi, zejména vynikající odolností proti tepelným šokům. Šetření potvrdilo, že pečící kámen na pizzu z kordieritové keramiky má stejné fyzikální vlastnosti (tvar a tvrdost), průmyslový design a použití jako cihly pro vysoké pece nebo trouby. V důsledku toho se liší od ostatního keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní. Po poskytnutí konečných informací upozornili žadatelé na podobnost mezi pečícími kameny na pizzu z kordieritové keramiky a jinými výrobky, jichž se řízení týká. Nedokázali však prokázat, že pečící kameny na pizzu z kordieritové keramiky mají stejné základní fyzikální vlastnosti a konečné použití. Proto bylo vyhověno žádosti o jejich vyloučení z definice výrobku v tomto šetření.
(28)
Po zveřejnění prozatímních opatření jedno nizozemské sdružení tvrdilo, že keramické stolní a kuchyňské nádobí a náčiní, které má být použito jako propagační produkty, by mělo být vyloučeno z definice dotčeného výrobku na základě toho, že se neprodává za účelem jeho používání jako stolního nebo kuchyňského nádobí a náčiní, že je důležitou ekonomickou hybnou silou v odvětví maloobchodu, že ho spotřebitelé velmi oceňují a že pouze výrobci v ČLR mohou nabízet množství potřebná v krátkém období. Žádosti o vyloučení keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní, které má být použito na propagační účely, z definice výrobku v tomto šetření však nemůže být vyhověno, neboť jeho fyzikální vlastnosti, výrobní procesy a konečné použití jsou stejné jako u jiných druhů keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní.
(29)
Po zveřejnění prozatímních opatření a opět po poskytnutí konečných informací jeden německý dovozce a velkoobchodník a jeden čínský spolupracující vyvážející výrobce tvrdili, že kameninové zboží se zvláštní povrchovou úpravou určenou pro sublimační potisk, u něhož lze sublimační povrchovou úpravu odstranit mechanickým škrábáním, by mělo být vyloučeno z definice produktu na základě toho, že se jedná o polotovary, u nichž se konečná úprava (tzv. fotofinišing) provádí v Unii prostřednictvím specifických kanálů, kvůli odlišnému vnímání ze strany spotřebitelů, z toho důvodu, že tato sublimační povrchová úprava převyšuje hodnotu nepotahovaných keramických předmětů, a kvůli tomu, že v Unii tento produkt nikdo nevyrábí. Šetřením bylo zjištěno, že tento produkt je na pohled totožný s ostatními sublimací nepotahovaným stolním nádobím, a proto je obtížné je rozlišit, je-li to vůbec možné. Šetření dále prokázalo, že tyto výrobky mají obvykle stejné konečné použití jako ostatní druhy kuchyňského a stolního nádobí a náčiní. Rovněž bylo zjištěno, že několik výrobců v Unii tyto produkty vyrábí a že produkty vyráběné v Unii a dovážené produkty si přímo konkurují. S ohledem na výše uvedené se žádost o vyloučení produktů ze speciálně potahované kameniny pro sublimační potisk zamítá.
(30)
Po zveřejnění prozatímních opatření a opět po poskytnutí konečných informací tvrdil dovozce, který požadoval vyloučení stolního nádobí a náčiní s ruční malbou pod glazurou z definice produktu, že předběžná analýza Komise v tomto ohledu byla chybná, protože nebrala v úvahu existenci tržních segmentů, rozdíly v kvalitě mezi různými typy stolního nádobí, luxusní a křehčí povahu stolního nádobí a náčiní s ruční malbou pod glazurou a jeho omezenou zaměnitelnost v důsledku souvisejícího vnímání ze strany spotřebitele. Rovněž tvrdil, že stolní nádobí a náčiní s ruční malbou pod glazurou lze požívat i jako ozdobu.
(31)
Pokud jde o tvrzení týkající se rozdílů v jakosti mezi různými typy stolního nádobí a náčiní a luxusní a křehčí povahy stolní nádobí a náčiní s ruční malbou pod glazurou, tyto vlastnosti nejsou specifické pro ozdobné ručně malované stolní nádobí a náčiní s ruční malbou pod glazurou. Kromě toho, pokud jde o omezenou zaměnitelnost v důsledku souvisejícího vnímání spotřebitelů, nebyl podán žádný nový argument, který by změnil závěr uvedený v 45. bodu odůvodnění prozatímního nařízení, že průměrný spotřebitel nerozlišuje mezi stolním nádobím a náčiním s ruční malbou pod glazurou a ostatními typy keramického stolního nádobí a náčiní. Komise analyzovala existenci segmentů trhu ve 157. až 158. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Tato argumentace proto nemůže zvrátit závěry uvedené v 45. bodu odůvodnění prozatímního nařízení.
(32)
Po uložení prozatímních opatření bylo dále rozpracováno tvrzení uvedené v 50. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Tato tvrzení byla zopakována po poskytnutí konečných informací. Dovozce s výrobou v ČLR tvrdil, že výrobky stolního a kuchyňského nádobí a náčiní, které jsou zcela glazované a/nebo smaltované na 100 % povrchu, s výjimkou spodku nebo jeho části, a pokud je 100 % glazovaného a/nebo smaltovaného povrchu obarveno jinou než bílou barvou, by měly být vyloučeny z definice výrobku. Toto tvrzení bylo řádně analyzováno a šetření prokázalo, že fyzikální vlastnosti, výrobní procesy a konečné použití těchto výrobků jsou stejné jako u jiných glazovaných a/nebo smaltovaných výrobků keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní. Toto tvrzení se proto definitivně zamítá.
(33)
CCCLA trvala na tom, že by z definice výrobku v rámci tohoto šetření měl být vyloučen (jemný) kostní porcelán na základě toho, že se jedná o křehký a luxusní produkt s nízkou mechanickou pevností, a napadla také tvrzení, že je odolný proti oštěpům. Je však třeba poznamenat, že CCCLA sama dříve uvedla, že (jemný) kostní porcelán má vysokou mechanickou pevnost a odolnost proti oštěpům. Tato protichůdná tvrzení jasně zpochybnila tvrzení CCCLA. V každém případě vznesené argumenty nemění závěry shrnuté v 28. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Žádost o vynětí (jemného) kostního porcelánu z definice výrobku se proto definitivně zamítá.
(34)
Táž strana zopakovala, že by odolný porcelán měl být vyřazen ze škály výrobků, jichž se šetření týká. Tvrdila, že není pravdou, že nemá nesporné znaky, a že je pevný díky více než 24 % obsahu hliníkového kaolínu, a poté zpochybnila schopnost Unie vyrobit tento produkt. Různé názory na odolný porcelán jsou však rozporuplné, pokud jde například o podíl surovin a obsah hliníkového prášku v něm. Kromě toho nebylo zpochybněno, že se odolný porcelán vyrábí také v Unii a že výrobci v ČLR vyrábějí odolný porcelán, který přímo konkuruje odolnému porcelánu vyrobenému v Unii, jakož i jiným výrobkům, které jsou předmětem tohoto šetření. Žádost o vynětí odolného porcelánu z definice výrobku se proto definitivně zamítá.
(35)
Všechny druhy keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní lze považovat za různé druhy téhož výrobku. Proto se tvrzení vznesené po poskytnutí předběžných a opětovně po poskytnutí konečných informací o tom, že šetření se týká široké škály podobných výrobků, a v důsledku toho je nutné provést samostatnou analýzu reprezentativnosti, dumpingu, újmy, příčinných souvislostí a zájmu Unie pro každý segment výrobků, pokládá za neopodstatněné. Jedna strana tvrdila, že definice výrobku je příliš široká, a předložila srovnání výrobků s různou úrovní výzdoby, ale její tvrzení o konečném použití (pro zahradu a dětí v jednom případě, pro ozdobu v jiném) je pochybné, jelikož není jednoznačné a lze na něj spíše pohlížet jako na potvrzení závěru uvedeného v 55. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Je také třeba poznamenat, že jeden dovozce s výrobou v ČLR uvedl, že více než 99 % výrobků keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní prodávaných v Unii bylo převážně nebo výhradně bílé. Některé strany zpochybnily 58. bod odůvodnění prozatímního nařízení na základě toho, že v rámci šetření orgány neprovedly žádné zkoušky, zda určité zboží nebylo vhodné pro volný obchod v Unii. Tato skutečnost však nevyvrací závěr uvedený v 63. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
2.3. Závěr
(36)
S ohledem na výše uvedené je výrobek s konečnou platností vymezen jako keramické stolní a kuchyňské nádobí a náčiní, s výjimkou keramických nožů, keramických mlýnků na přísady a koření a jejich keramických mlecích částí a součástí, keramických škrabek, brousků keramických nožů, a kamenů z kordieritové keramiky používaných pro pečení pizzy nebo chleba, pocházející z ČLR, v současnosti kódů KN ex 6911 10 00, ex 6912 00 10, ex 6912 00 30, ex 6912 00 50 a ex 6912 00 90.
(37)
Vzhledem k tomu, že nebyly další připomínky ohledně dotčeného výrobku a obdobného výrobku, všechna ostatní zjištění v 24. až 63. bodě odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
3. DUMPING
3.1. Zacházení jako v tržním hospodářství
(38)
Po poskytnutí prozatímních informací jeden vyvážející výrobce, jeden výrobce v Unii a jeden dovozce tvrdili, že rozhodnutí o zacházení jako v tržním hospodářství bylo učiněno opožděně, tj. po uplynutí tříměsíční lhůty stanovené v čl. 2 odst. 7 písm. c) základního nařízení, a že šetření by proto mělo být zastaveno bez uložení antidumpingových opatření. Tato žádost týkající se rozhodnutí o zacházení jako v tržním hospodářství byla vznesena již v prozatímní fázi, ale Komise ji zamítla v 72. a 73. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Po poskytnutí konečných informací podalo podobnou žádost pět dalších vyvážejících výrobců. Na podporu svého tvrzení se dovolávali rozsudků Soudního dvora v právních věcech Brosmann a Aokang Shoes (4).
(39)
Především je třeba připomenout, že právní věci Brosmann a Aokang Shoes nejsou relevantní pro posouzení legality analýzy o zacházení jako v tržním hospodářství v tomto šetření, neboť tyto případy se, na rozdíl od tohoto šetření, týkají situací, kde se zacházení jako v tržním hospodářství vůbec neposuzovalo.
(40)
Právní věci Brosmann a Aokang Shoes dále nejsou relevantní pro posuzování legality tohoto šetření vzhledem k tomu, že základní nařízení bylo mezitím změněno (5). Ustanovení čl. 2 odst. 7 základního nařízení v platném znění stanoví, že Komise rozhodne o zacházení jako v tržním hospodářství u společností zařazených do vzorku podle článku 17 základního nařízení a že toto rozhodnutí přijme do sedmi měsíců, avšak v každém případě nejpozději osm měsíců od zahájení šetření, a tato ustanovení se vztahují na všechna nová a probíhající šetření od 15. prosince 2012, a tudíž i na toto šetření.
(41)
V každém případě je nutné potvrdit výklad judikatury, tj. že nedošlo k porušení jako takovému práva na rozhodnutí o statusu tržního hospodářství, bez ohledu na skutečnost, že nebyla dodržena tříměsíční lhůta. Závěr uvedený v 73. bodě odůvodnění prozatímního nařízení se proto potvrzuje.
(42)
Vzhledem k vysokému počtu žádostí o zacházení jako v tržním hospodářství a potřebě vykonat za účelem ověření těchto žádostí mnoho inspekcí na místě nebylo rozhodnutí o zacházení jako v tržním hospodářství učiněno ve lhůtě sedmi měsíců. Bylo však přijato ve lhůtě osmi měsíců po zahájení šetření, jak vyžaduje základní nařízení ve znění nařízení (EU) č. 1168/2012. Jak bylo vysvětleno výše, tvrzení, že v tomto ohledu došlo ke zbavení nějakého práva se zpětnou působností, není opodstatněné.
(43)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem se žádost o ukončení šetření bez uložení antidumpingových opatření kvůli nepřijetí rozhodnutí o zacházení jako v tržním hospodářství ve lhůtě tří měsíců zamítá.
(44)
Jeden do vzorku nezařazený vyvážející výrobce navíc neprokázal, že má jednoznačné a jasné účetnictví prověřené nezávislými auditory v souladu s mezinárodními účetními standardy, a jeho žádost o zacházení jako v tržním hospodářství byla tudíž zamítnuta. Přesto trval na tom, že údajné chyby v účetnictví, pokud vůbec existovaly, kvůli nimž byla jeho žádost zamítnuta, nebyly podstatné, a proto bylo rozhodnutí o zamítnutí zacházení jako v tržním hospodářství nepřiměřené a v rozporu se zásadou proporcionality. Po poskytnutí konečných informací tento vyvážející výrobce na svém tvrzení trval, ale nepředložil žádné nové argumenty.
(45)
Tvrzení o závažnosti účetních záznamů jsou v podstatě totožná s těmi, která byla použita během šetření týkajícího se zacházení jako v tržním hospodářství, a Komise je vyvrátila ještě před rozhodnutím o zacházení jako v tržním hospodářství. Pokud však jde o tvrzení, že odmítnutí přiznat zacházení jako v tržním hospodářství je v rozporu se zásadou proporcionality, je třeba připomenout, že kritéria pro zacházení jako v tržním hospodářství stanovená v čl. 2 odst. 7 písm. c) základního nařízení jsou kumulativní, a pokud nejsou splněna všechna, zacházení jako v tržním hospodářství nelze přiznat. Kromě toho, jelikož důkazní břemeno leží na společnosti, která žádá o zacházení jako v tržním hospodářství a ta neprokázala, že vede jednoznačné a jasné účetnictví, Komise neměla jinou možnost než zamítnout žádost o zacházení jako v tržním hospodářství. Rozhodnutí o zamítnutí žádosti o zacházení jako v tržním hospodářství tudíž nelze považovat za porušení zásady proporcionality. V každém případě, pokud podle čl. 2 odst. 7 písm. d) základního nařízení ve znění nařízení (ES) č. 1168/2012 (6) Komise omezí své šetření na vzorek, omezuje se rozhodnutí o zacházení jako v tržním hospodářství pouze na strany zařazené do vzorku.
3.2. Individuální zacházení
(46)
Je třeba připomenout, že ačkoli šestnáct vyvážejících výrobců požádalo o individuální zacházení, podle čl. 9 odst. 6 základního nařízení byly posouzeny a následně přijaty pouze žádosti společností zařazených do vzorku. Ze zbývajících jedenácti vyvážejících výrobců sedm požádalo o individuální zjišťování.
(47)
V souladu s čl. 9 odst. 5 a čl. 9 odst. 6 základního nařízení se individuální clo uplatní na dovoz od vývozců či výrobců, kterým bude přiznáno individuální zjišťování, jak je uvedeno v čl. 17 odst. 3 základního nařízení. Proto nebylo možné přiznat individuální clo čtyřem společnostem, které žádaly o individuální zacházení, nikoli však o individuální zjišťování.
(48)
Jeden vyvážející výrobce tvrdil, že ve stanovených lhůtách předložil všechny požadované informace, a proto by měla být jeho žádost o individuální zacházení posouzena a stanoveno individuální dumpingové rozpětí v souladu s rozsudkem Soudního dvora ve věci Brosmann (7).
(49)
Této žádosti nelze vyhovět. Dotyčná společnost nebyla zařazena do vzorku a její žádost o přiznání individuálního zacházení bylo možno posoudit pouze v souvislosti s individuálním zjišťováním, pokud by se provádělo podle čl. 17 odst. 3 základního nařízení.
(50)
Jelikož nebyly vzneseny žádné další připomínky týkající se individuálního zacházení, 79. až 81. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzuje.
3.3. Individuální zjišťování
(51)
Žádosti o individuální zjišťování podle čl. 17 odst. 3 základního nařízení podalo sedm vyvážejících výrobců, kteří zastupovali deset právnických osob. Jak je vysvětleno v 82. a 83. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, ve fázi prozatímních opatření Komise o těchto žádostech nerozhodla.
(52)
Dne 21. prosince 2012 byli vyvážející výrobci informováni o tom, že jejich žádosti o individuální zjišťování nelze přijmout, protože by to představovalo nepřiměřeně velkou zátěž a bránilo by to včasnému ukončení šetření.
(53)
Jeden vyvážející výrobce uvedl, že podle čl. 17 odst. 3 základního nařízení je individuální zjišťování zákonným právem a že odmítnutí individuálního zjišťování Komisí je nepodložené, neboť ani počet společností, ani potřebná zjišťování by s ohledem na zdroje Komise nepředstavovala nepřiměřenou zátěž či nebránila včasnému dokončení šetření. Po poskytnutí konečných informací bylo toto tvrzení zopakováno, ale nebyly předloženy žádné nové argumenty.
(54)
Rozhodnutí o tom, zda akceptovat či neakceptovat individuální zjišťování, jsou přijímána případ od případu, přičemž je zohledněn počet podaných žádostí a doba, která je k dispozici pro účely jejich posouzení. V tomto případě je třeba připomenout, že Komise měla právní povinnost posoudit zacházení jako v tržním hospodářství u šestnácti právnických osob v ČLR, včetně společností, které nebyly zahrnuty do vzorku. Vzhledem k omezenému času danému procesněprávními lhůtami nebylo možné před poskytnutím prozatímních informací vykonat žádné individuální zjišťování. Vzhledem k omezenému času, který byl k dispozici poté, a vzhledem k počtu podaných žádostí a omezeným dostupným zdrojům útvarů, které v Komisi odpovídají za antidumpingová šetření, byl učiněn závěr, že v tomto případě by bylo nepřiměřeně zatěžující provést individuální zjišťování.
3.4. Běžná hodnota
3.4.1. Volba srovnatelné země
(55)
Po uložení prozatímních opatření byl prozkoumán výběr vhodné srovnatelné země. V této souvislosti se uskutečnila inspekce na místě v prostorách thajského vyvážejícího výrobce, který zaslal odpověď na dotazník, jak je uvedeno v 87. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Po prošetření a ověření informací obdržených od spolupracujícího výrobce v Thajsku byl nicméně učiněn závěr, že thajský výrobce nemůže poskytnout dostatečně podrobné údaje, pokud jde o typy výrobků prodávaných na domácím trhu. Proto bylo rozhodnuto, že nejvhodnější srovnatelnou zemí by měla zůstat Brazílie.
(56)
Informace získané z Thajska však posloužily pro podporu některých zjištění v Brazílii, zejména co se týče úrovně cenového rozdílu mezi značkovými a neznačkovými výrobky (viz 91. bod odůvodnění).
(57)
Po poskytnutí konečných informací jedno odvětvové sdružení napadlo výběr Brazílie za vhodnou srovnatelnou zemi. V podstatě tvrdilo, že podle všeho byla jediným důvodem pro výběr Brazílie skutečnost, že nebyla po ruce žádná jiná vhodná země. Toto tvrzení nelze přijmout. Z 84. až 88. bodu odůvodnění prozatímního nařízení jasně vyplývá, že Brazílie byla shledána za vhodnou srovnatelnou zemi na základě faktické situace na domácím trhu. To, že po poskytnutí konečných informací Komise pokračovala ve zkoumání dalších potenciálních srovnatelných zemí, nevede k závěru, že Brazílie není vhodnou volbou.
(58)
Vzhledem k výše uvedenému a jelikož nebyly vzneseny žádné další věcné připomínky ohledně výběru Brazílie za vhodnou srovnatelnou zemi, 84. až 88. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
3.4.2. Stanovení běžné hodnoty
(59)
Po poskytnutí prozatímních informací několik zúčastněných stran tvrdilo, že stanovení běžné hodnoty bylo chybné v tom, že údajně nebyla zjištěna pro prodej obdobných výrobků v Brazílii, a proto došlo ke zkresleným a neobjektivním výsledkům, zejména pokud jde o produkty z kameniny a jiné druhy výrobků, které nebyly vyrobeny a prodány ve srovnatelné zemi. Někteří vyvážející výrobci rovněž tvrdili, že nebyla řádně zveřejněna metoda použitá k určení vypočítané běžné hodnoty, uvedené v 94. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
(60)
Z připomínek obdržených po poskytnutí prozatímních informací vyplývá, že metoda použitá ke stanovení běžné hodnoty nebyla některým zúčastněným stranám zcela jasná. V reakci na tyto připomínky je dále vysvětlena metodika pro určení běžné hodnoty.
(61)
Vzhledem k tomu, že byly zamítnuty všechny žádosti o zacházení jako v tržním hospodářství pro všechny vyvážející výrobce z ČLR zařazené do vzorku, byla běžná hodnota stanovena na základě informací získaných od výrobce ve srovnatelné zemi v souladu s čl. 2 odst. 7 písm. a) základního nařízení.
(62)
Komise v souladu s čl. 2 odst. 2 základního nařízení nejprve zkoumala, zda byl prodej obdobného výrobku v Brazílii nezávislým odběratelům reprezentativní. Bylo zjištěno, že spolupracující brazilský výrobce prodává obdobný výrobek na domácím brazilském trhu v reprezentativním množství v porovnání s dotčeným výrobkem vyváženým do Unie vyvážejícími výrobci zařazenými do vzorku. V této souvislosti je třeba připomenout, že podle čl. 1 odst. 4 základního nařízení se „obdobným výrobkem“ rozumí výrobek, který je shodný, tj. podobný ve všech ohledech s posuzovaným výrobkem, nebo není-li takový výrobek k dispozici, jiný výrobek, který, ačkoliv není podobný ve všech ohledech, má vlastnosti úzce se podobající vlastnostem posuzovaného výrobku.
(63)
Komise poté zkoumala, zda tento prodej může být považován za uskutečněný v běžném obchodním styku podle čl. 2 odst. 4 základního nařízení. Toto ověření proběhlo stanovením podílu ziskového prodeje nezávislým odběratelům. Prodejní transakce byly považovány za ziskové v případě, že se jednotková cena rovnala výrobním nákladům nebo byla vyšší. Za tím účelem byly zjištěny výrobní náklady spolupracujícího brazilského výrobce.
(64)
Toto zkoumání ukázalo, že u všech typů výrobku se více než 80 % objemu prodeje na domácím trhu uskutečnilo za cenu převyšující náklady a že vážená průměrná prodejní cena všech typů se rovnala jednotkovým výrobním nákladů, nebo byla vyšší.
(65)
Proto byla vypočtena běžná hodnota podle typu výrobku jako vážený průměr skutečných domácích cen všech prodejů, bez ohledu na to, zda byly tyto prodeje ziskové, či nikoli. Z uvedeného vyplývá, že v rozporu s tím, co bylo uvedeno v 94. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, nebyla vypočítána běžná hodnota u neziskových prodejů.
3.4.3. Vývozní cena
(66)
Jelikož nebyly předloženy žádné připomínky ohledně vývozních cen, 95. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzuje.
3.4.4. Srovnání
(67)
Po poskytnutí prozatímních informací několik zúčastněných stran tvrdilo, že metodika použitá pro srovnání běžné hodnoty a vývozní ceny byla obecně chybná, protože neporovnávala obdobné výrobky, a že nebylo dostatečně vysvětleno, na jakém základě byly prováděny úpravy. Konkrétně jeden vyvážející výrobce uvedl, že u produktů z kameniny, které srovnatelný výrobce nevyráběl a neprodával, měla Komise srovnávat vývozní ceny s náležitě upravenou domácí cenou za zboží z póroviny, místo aby vypočítávala běžnou hodnotu. Někteří vyvážející výrobci kromě toho argumentovali, že u několika jiných typů výrobku, které vyrobili a prodávali vyvážející výrobci, vedlo srovnání vývozní ceny a průměrné ceny za kilogram typu generického výrobku podávaného v Brazílii, pouze na základě typu použitého keramického materiálu, nevyhnutelně ke srovnávání výrobků, které nejsou obdobné a tudíž i k chybnému výsledku. Kromě toho jeden z vyvážejících výrobců tvrdil, že úprava kvůli značce podle čl. 2 odst. 10 písm. k) základního nařízení byla podhodnocena, zatímco jiný vyvážející výrobce tvrdil, že úroveň takové úpravy nevychází z žádných spolehlivých či doložených údajů, a proto není oprávněná. Tentýž vyvážející výrobce rovněž tvrdil, že jeho vývozní ceny by měly být upraveny o rozdíly v prodaném množství na různých obchodních úrovních. A konečně, některé zúčastněné strany tvrdily, že metodika použitá pro úpravy o rozdíly ve fyzikálních vlastnostech není opodstatněná a není jasné, na základě kterých údajů byly tyto úpravy provedeny.
(68)
Na základě obdržených připomínek byla metodika použitá pro srovnání cen a úpravy za účelem srovnatelnosti cen podle čl. 2 odst. 10 základního nařízení revidována. Zejména byly výrobky, které byly v prozatímní fázi porovnány výhradně na základě průměrné ceny za 1 kg keramického materiálu použitého k výrobě generického neznačkového výrobku, nyní porovnány s nejpodobnějším výrobkem (viz 77. bod odůvodnění tohoto nařízení), což umožnilo přesnější a spravedlivější srovnání cen.
(69)
Běžná hodnota a vývozní cena byly srovnány na základě ceny ze závodu. Dumpingová rozpětí byla stanovena na základě srovnání jednotlivých cen ze závodu výrobců zařazených do vzorku s domácí prodejní cenou srovnatelného výrobce obdobného výrobku. Některé vývozní transakce se však týkaly netypických typů výrobků, např. kroužků na ubrousky, podstavců pod nůž nebo podložek pod čajník, u nichž nebylo možné zajistit objektivní srovnání. Proto, a také s ohledem na to, že byly zanedbatelné, jelikož jejich podíl na objemu vývozu nečinil ani 0,5 % objemu vývozu, byly tyto transakce vyloučeny.
(70)
V zájmu zajištění spravedlivého srovnání běžné hodnoty a vývozní ceny se formou úprav přihlédlo k rozdílům majícím vliv na ceny a srovnatelnost cen v souladu s čl. 2 odst. 10 základního nařízení. Ve vhodných případech byly provedeny úpravy s ohledem na rozdíly ve fyzikálních vlastnostech, obchodní úrovni a jiných faktorech ovlivňujících srovnatelnost cen, zejména značkách.
(71)
Za prvé se ověřovalo, zda je odůvodněna úprava s ohledem na rozdíly ve fyzikálních vlastnostech podle čl. 2 odst. 10 písm. a) základního nařízení.
(72)
V případech, kdy byla běžná hodnota stanovena na základě nejpodobnějšího výrobku (viz 68. bod odůvodnění), byla provedena úprava o rozdíly ve fyzikálních vlastnostech, aby byla zajištěna spravedlivá cenová srovnatelnost obdobných výrobků.
(73)
Pokud jde o výrobky z kameniny, vývozní cena byla porovnána s prodejní cenou nejpodobnějšího výrobku na domácím trhu vyrobeného a prodávaného ve srovnatelné zemi, tj. prodejní cenou výrobků zhotovených z póroviny namísto kameniny, ovšem ve všech ostatních aspektech shodných, a upravenou směrem nahoru o 5 %, což odráží cenový rozdíl mezi kameninou a pórovinou.
(74)
Jeden vyvážející výrobce tvrdí, že jak výrobní náklady, tak maloobchodní cena výrobků z póroviny je vyšší, než u výrobků z kameniny. Vývozní cena jeho výrobků z kameniny měla být proto snížená, nikoli zvýšená. Ve své argumentaci se tento vyvážející výrobce opírá v podstatě o vlastní odhady výrobních nákladů výrobků z póroviny a kameniny a na výtah z ceníku maloobchodních cen výrobků z póroviny a kameniny.
(75)
Tyto informace, které byly předloženy ve velmi pozdní fázi řízení a až po poskytnutí konečných informací, jsou v příkrém protikladu s informacemi, které Komisi poskytly v průběhu šetření ostatní zúčastněné strany, tj. žadatel, výrobní odvětví Unie a výrobce ve srovnatelné zemi. Všechny tyto strany uváděly, že výrobky z kameniny jsou kvalitnější, tj. jsou odolnější než výrobky z póroviny, a jejich výroba je nákladnější, jelikož kamenina je v podstatě kaolín vypálený při vysoké teplotě a pórovina je kaolín vypálený při nízké teplotě. Kameninu lze tedy obecně prodávat za vyšší cenu. Tyto informace byly dále potvrzeny veřejně dostupnými tržními informacemi.
(76)
Dále je třeba uvést, že dotyčný vyvážející výrobce sám výrobky z póroviny nevyrábí, a proto poskytl pouze odhad nákladů na jejich výrobu. Předložený ceník kromě toho přesvědčivým způsobem neprokazuje, že výrobky z póroviny jsou obecně dražší než výrobky z kameniny. Předložené důkazy tudíž neprokazují, že úprava provedená za účelem spravedlivého cenového srovnání běžné hodnoty a vývozní ceny kameninových výrobků je chybná, a toto tvrzení se proto zamítá.
(77)
V případě ostatních typů výrobku, u nichž srovnání v prozatímní fázi vycházelo z průměrné ceny za kilogram a které byly pouze z keramického materiálu, Komise dále analyzovala dotčené typy výrobku a srovnávala vývozní cenu s nejpodobnějším typem výrobku vyráběného a prodávaného ve srovnatelné zemi. Pokud se lišily pouze jednou malou fyzikální vlastností, např. typem glazování nebo zdobením, zatímco všechny ostatní základní vlastnosti daného typu výrobku byly totožné, byla prodejní cena nejpodobnějšího typu upravena o skutečný cenový rozdíl vzniklý kvůli rozdílu ve fyzikální vlastnosti. U jiných typů výrobku, kde se lišilo více fyzikálních vlastností, byla vývozní cena srovnána s průměrnou prodejní cenou nejpodobnějšího výrobku. U těchto typů výrobků měl nejpodobnější výrobek všechny následující základní fyzikální vlastnosti nebo několik z nich: keramický materiál, druh zboží, základní tvar, zdobení a glazování.
(78)
Dva do vzorku zařazení vyvážející výrobci tvrdili, že podobně jako při úpravách v případech, kdy byla jiná jen jedna méně významná fyzikální vlastnost, je třeba učinit úpravu také v případech, kdy se liší více fyzikálních vlastností nejpodobnějšího výrobku.
(79)
Je třeba připomenout, že v případech, kdy byla jiná jen jedna méně významná fyzikální vlastnost, byla prodejní cena nejpodobnějšího výrobku upravena proto, aby byl zohledněn zjištěný rozdíl skutečných cen kvůli danému rozdílu ve fyzikální vlastnosti, zatímco na druhé straně v případě, kdy se lišila více fyzikálních vlastností, se srovnávalo na základě průměrné prodejní ceny výrobku s totožnými fyzikálními vlastnostmi. V tomto druhém případě proto nebyla zapotřebí úprava kvůli rozdílu ve fyzikálních vlastnostech mezi podobnými výrobky, protože jejich základní fyzikální vlastnosti byly stejné. Toto tvrzení tudíž nelze přijmout.
(80)
Jeden z uvedených vyvážejících výrobců požadoval též další úpravy za účelem zohlednění rozdílů ve fyzikálních vlastnostech, pokud jde o hmotnost a bělost příslušného výrobku. Tvrdil, že používá méně hodnotnou surovinu, a proto jsou náklady a cena jeho výrobků nižší než náklady a cena podobného výrobku vyrobeného ve srovnatelné zemi. Jeho vývozní cenu je proto třeba upravit o přiměřenou částku. V této souvislosti je třeba především připomenout, že této společnosti nebylo přiznáno zacházení jako v tržním hospodářství, a její výrobní náklady tedy nebyly ověřeny. Navíc tvrzení, že její výrobky jsou přibližně o 5 % těžší než standardní výrobky, nebylo podloženo žádnými ověřitelnými doklady nebo podklady, a proto se považuje za neopodstatněné. Co se týče bělosti, s ohledem na skutečnost, že tento vyvážející výrobce ve svém podání uvedl, že jeho výrobky mají normální bílou barvu, nevysvětlil, proč by se mu v tomto ohledu měla poskytovat úprava. Tato tvrzení se proto zamítají.
(81)
Jiný vyvážející výrobce tvrdil, že Komise nesrovnala některé jeho vývozní ceny s běžnou hodnotou vhodného nejpodobnějšího výrobku. V tomto vývozu šlo o prodej zdobených výrobků prostřednictvím obchodníka, který nebyl ve spojení a který údajně zajistil výzdobu (obtisk) bezplatně. V důsledku toho vývozní cena nezahrnovala náklady na výzdobu, a proto by se měla porovnat s běžnou hodnotou stanovenou pro nezdobené výrobky, případně s průměrnou běžnou hodnotou zdobeného a nezdobeného zboží.
(82)
Je třeba připomenout, že výrobní náklady nejsou relevantním faktorem pro srovnatelnost cen, která vychází výhradně ze srovnání běžné hodnoty s vývozní cenou podobných výrobků. Z poskytnutých informací taktéž jasně vyplývá, že dané vyvážené výrobky byly ve skutečnosti zdobené, ačkoli vyvážející výrobce údajně nenesl plné náklady spojené s přidanou hodnotou, kterou možno připsat zdobení. Tato skutečnost však nepředstavuje faktor, který by mohl odůvodnit cenovou úpravu za účelem zohlednění rozdílu ve fyzikálních vlastnostech oproti podobnému výrobku ve srovnatelné zemi. V každém případě vzhledem k pokročilé fázi řízení, během níž bylo toto tvrzení předloženo, nelze ověřit údaje poskytnuté na jeho podporu. Toto tvrzení se proto zamítá.
(83)
Vzhledem k rozmanitosti možných kombinací souprav keramického stolního nádobí vyráběného a prodávaného v ČLR a v Brazílii bylo za účelem dosažení objektivní srovnatelnosti cen rozhodnuto rozdělit různé soupravy do skupin podle počtu a druhu předmětů v soupravě. Průměrná prodejní cena za různé kombinace souprav nádobí zařazených do jednotlivých skupin na domácím trhu ve srovnatelné zemi byla tedy porovnána s vývozní cenou za kombinace souprav, které patří do těchto skupin.
(84)
Jeden vyvážející výrobce tvrdil, že vzhledem k široké škále možných kombinací předmětů tvořících soupravu neumožňuje metodika sestavování skupin spravedlivé porovnání cen, protože nezohledňuje vlastnosti jednotlivých kusů, které tvoří soupravu. Tento vyvážející výrobce tvrdil, že soupravy by se proto měly vyjmout z výpočtu dumpingového rozpětí.
(85)
Je třeba připomenout, že výpočet dumpingu je v případě souprav založen na srovnání průměrné prodejní ceny za kg, a nikoli za jednotlivé kusy. Za účelem spravedlivého srovnání cen souprav proto není nutné určit přesnou kombinaci různých kusů. Použitá metodika sestavování skupin zohledňuje základní vlastnosti různých kombinací souprav, pokud jde o soupravy vymezené například jako kávové nebo čajové, jídelní nebo jiné soupravy a také pokud je vymezen počet kombinovaných kusů. Za těchto okolností se má za to, že v případě souprav bylo provedeno spravedlivé srovnání ve smyslu čl. 2 odst. 10 základního nařízení. Z toho vyplývá, že toto tvrzení nelze přijmout.
(86)
Kromě toho, jak je uvedeno v 99. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, šetřením bylo zjištěno, že čínští vyvážející výrobci obecně zařazují své výrobky do pěti různých tříd od A do E se značnými cenovými rozdíly. Velká většina vývozu do Unie se však týká výrobků v jakostní třídě A, B nebo C či jejich kombinace. Tato klasifikace však není univerzální ani není založena na obecných odvětvových normách, nýbrž je spíše specifická pro jednotlivé společnosti a umožňuje rozdíly v cenách. Oproti tomu výrobce ve srovnatelné zemi prodává na domácím brazilském trhu pouze výrobky odpovídající jakostní třídě A, a bylo tudíž zjištěno, že je tím dotčena srovnatelnost cen. Vývozní cena byla proto upravena směrem nahoru na úroveň čínské jakostní třídy A, aby byla srovnatelná s výrobkem, který výrobce ve srovnatelné zemi prodává na brazilském trhu. V případě potřeby byla úroveň této úpravy stanovena individuálně pro každou ze společností zařazených do vzorku na základě skutečného a ověřeného cenového rozdílu mezi různými jakostními třídami.
(87)
Po poskytnutí konečných informací jeden do vzorku zařazený vyvážející výrobce tvrdil, že část jeho vývozu byla prodána prostřednictvím obchodníka, který nebyl ve spojení, a tato část se skládala z kombinace výrobků třídy A a třídy B, a proto by měl být tento vývoz také upraven a přizpůsoben cenové úrovni třídy A. Tvrdil, že cenový rozdíl představoval až 25 %, a doložil to kopiemi faktur a cenových nabídek.
(88)
Tyto informace však nebyly předloženy ani v průběhu šetření, včetně inspekce na místě, ani po poskytnutí prozatímních informací Komise. Naopak, tento výrobce v průběhu šetření uváděl, že vyvážel jenom výrobky třídy A. Nebyl předložen kompletní ceník, přestože o to byl v dotazníku požádán, aby bylo možné vyčíslit údajný cenový rozdíl mezi jednotlivými třídami, a předložil pouze omezený počet cenových nabídek. Za těchto okolností a vzhledem k velmi pozdní fázi řízení, v níž byly tyto informace poskytnuty, je jejich spolehlivost pochybná a nelze je nijak ověřit. Toto tvrzení se proto zamítá.
(89)
Za druhé, jak je uvedeno v 98. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, bylo zkoumáno, zda je odůvodněna úprava o rozdíly v obchodních úrovních podle čl. 2 odst. 10 písm. d) základního nařízení. Bylo zjištěno, že se vývozní cena na jiné obchodní úrovni liší od běžné hodnoty, protože čínský vývoz se v zásadě uskutečňuje na velkoobchodní úrovni, zatímco prodej na domácím trhu ve srovnatelné zemi se uskutečňuje i na maloobchodní úrovni. Šetřením bylo dále zjištěno, že na obou trzích ovlivňují výši cen, a tudíž i spravedlivé srovnání vývozní ceny a běžné hodnoty, různé distribuční kanály. V zájmu zajištění spravedlivého srovnání mezi vývozní cenou a běžnou hodnotou byla tudíž stanovena běžná cena podle typu výrobků upravená podle obchodní úrovně pomocí zjištěných cenových rozdílů mezi různými obchodními úrovněmi ve srovnatelné zemi. Je třeba připomenout, že v případě potřeby byla provedena další úprava s ohledem na obchodní úroveň v prozatímním nařízení na základě zjištěného cenového rozdílu s ohledem na množství prodávané na každé obchodní úrovni (98. bod odůvodnění prozatímního nařízení). Toto další úprava byla považována za odůvodněnou, jelikož šetření v prozatímní fázi naznačilo, že se většina čínského vývozu uskutečňuje ve velkých objemech, zatímco většina domácího prodeje ve srovnatelné zemi se uskutečnila v menším množství, což mělo na těchto dvou relevantních trzích za následek cenové rozdíly na stejné obchodní úrovni. Další šetření a podrobnější analýza transakcí na domácím trhu ve srovnatelné zemi však, na rozdíl od předběžných zjištění, prokázaly, že poměr malých a velkých množství výrobků prodaných výrobcem ve srovnatelné zemi je podobný jako v případě čínských vyvážejících výrobců. Proto se tato úprava už nepovažuje za vhodnou ani odůvodněnou.
(90)
Za třetí, jak je uvedeno ve 100. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, šetřením bylo zjištěno, že brazilský výrobce prodává na brazilském trhu pouze značkové výrobky, zatímco čínští vyvážející výrobci neprodávají značkové výrobky, nýbrž tzv. výrobky „soukromých značek“ nebo neznačkové keramické stolní a kuchyňské nádobí a náčiní. Značkové výrobky pokládají zákazníci obvykle za výrobky, které mají určitou prestiž, zaručenou kvalitu a design, a vyžadují proto vyšší tržní ceny, zatímco neznačkové výrobky nebo výrobky soukromých značek mají sice stejné fyzikální a technické vlastnosti, obvykle se však prodávají za podstatně nižší ceny. Ačkoliv přidanou hodnotu značkového výrobku nelze obecně přesně vyčíslit, jelikož je u každé značky jiná a závisí na mnoha různých činitelích, jako je vnímání spotřebitelů, rozpoznání značky a na dalších nevyčíslitelných faktorech, brazilský výrobce v tomto konkrétním případě potvrdil, že jeho značkové výrobky mohou být na brazilském trhu prodávány za podstatně vyšší ceny než jiné neznačkové výrobky. Navíc bylo ve zprávě o brazilském trhu se stolním a kuchyňským nádobím a náčiním potvrzeno, že brazilští zákazníci si na značku velice potrpí a že brazilský výrobce ze srovnatelné země je velmi známý výrobce s dlouhou tradicí. Vzhledem k těmto skutečnostem byla podle čl. 2 odst. 10 písm. k) základního nařízení upravena běžná hodnota směrem dolů o 40 % prodejní ceny na domácím trhu.
(91)
S ohledem na výše uvedenou úpravu je třeba připomenout, že dva vyvážející výrobci zpochybnili jak základ, z něhož úprava vycházela, tak úroveň úpravy (viz 67. bod odůvodnění). Je však nesporné, že značkový výrobek vyžaduje vyšší prodejní cenu než stejný neznačkový výrobek a že je tudíž ovlivněna srovnatelnost cen. Vhodnou úroveň úpravy navíc potvrdily nejen informace od výrobce ve srovnatelné zemi, ale i skutečné a ověřené cenové údaje od spolupracujícího výrobce v Thajsku a informace získané od jednoho výrobce v Unii po poskytnutí prozatímních informací. Bylo zjištěno, že zejména situace na trhu v Thajsku je srovnatelná se situací v Brazílii, protože je jen několik málo velmi známých a dlouho zavedených značek. Proto tato tvrzení nelze přijmout.
(92)
Po poskytnutí konečných informací žádný vyvážející výrobce netrval na námitce proti této úpravě, zatímco sdružení žadatelů tvrdilo, že úprava kvůli značce je příliš vysoká, zejména u neporcelánových výrobků. Na podporu tohoto tvrzení poukázal žadatel na ceníky a informace, které poskytli někteří výrobci z Unie.
(93)
I když tyto předložené informace potvrzují nálezy Komise o tom, že přidaná hodnota značky na kterémkoli trhu závisí od konkrétní společnosti/značky, nezpochybňují úroveň úpravy, která byla stanovena pro značkové výrobky prodávané srovnatelným výrobcem na domácím brazilském trhu, neboť poskytnuté informace se týkaly jen trhu Unie. Vzhledem k velkému počtu výrobců v Unii, rozmanitosti trhu Unie s jeho regionálními rozdíly, a to i pokud jde o orientaci na značku, a vzhledem k vysokému podílu čínského dovozu je situace na trhu Unie úplně jiná než situace na brazilském trhu. Z toho důvodu a s ohledem na úvahy uvedené v 90. a 91. bodě odůvodnění nelze toto tvrzení akceptovat.
(94)
Jak je uvedeno ve 101. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, byly v případě potřeby provedeny další úpravy s ohledem na náklady na dopravu, pojištění, manipulaci a vedlejší náklady, jakož i náklady spojené s balením, úvěry, bankovními poplatky a provizemi ve všech případech, kdy bylo zjištěno, že ovlivňují srovnatelnost cen.
3.5. Dumpingová rozpětí
(95)
Jelikož nebyly předloženy žádné připomínky, metodika použitá pro výpočet dumpingového rozpětí, jak je uvedena v 102. až 105. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, se potvrzuje.
(96)
Po poskytnutí prozatímních informací byla Komise informována, že některé obchodní společnosti, které nevyrábějí dotčený výrobek, byly chybně uvedeny v příloze I prozatímního nařízení, a tudíž se na ně vztahuje dumpingové clo stanovené pro spolupracující vyvážející výrobce. Komise informovala tyto společnosti, že má v úmyslu odstranit je z přílohy I a poskytla jim příležitost předložit připomínky. Po prošetření obdržených připomínek bylo několik obchodních společností odstraněno z přílohy I. Kde to bylo vhodné, byly nahrazeny spřízněným spolupracujícím vyvážejícím výrobcem.
(97)
Vzhledem k úpravě běžné hodnoty a vývozní ceny, jak je uvedeno v 67. až 94. bodě odůvodnění, a vzhledem k tomu, že nebyly podány další připomínky, byla konečná dumpingová rozpětí vyjádřená jako procento z ceny CIF na hranice Unie před proclením stanovena takto:
Společnost
Clo v %
Hunan Hualian China Industry Co., Ltd; Hunan Hualian Ebillion Industry Co., Ltd; Hunan Liling Hongguanyao China Industry Co., Ltd; Hunan Hualian Yuxiang China Industry Co., Ltd
18,3
Guangxi Sanhuan Enterprise Group Holding Co., Ltd
13,1
CHL Porcelain Industries Ltd
23,4
Shandong Zibo Niceton-Marck Huaguang Ceramics Limited; Zibo Huatong Ceramics Co., Ltd; Shandong Silver Phoenix Co., Ltd; Niceton Ceramics (Linyi) Co., Ltd; Linyi Jingshi Ceramics Co., Ltd; Linyi Silver Phoenix Ceramics Co., Ltd; Linyi Chunguang Ceramics Co., Ltd: Linyi Zefeng Ceramics Co., Ltd
17,6
Guangxi Province Beiliu City Laotian Ceramics Co., Ltd
22,9
Spolupracující vyvážející výrobci nezařazení do vzorku
17,9
Všechny ostatní společnosti
36,1
4. ÚJMA
4.1. Posuzované období
(98)
Po poskytnutí konečných informací některé zúčastněné strany opakovaly, že posuzované období by mělo začínat v roce 2009, a nikoli v roce 2008, protože v roce 2008 začala hospodářská krize a trend mezi roky 2009 a 2011 by byl jednoznačný. Co se týče tohoto tvrzení, je třeba uvést, že rok 2009 není vhodnějším počátečním rokem posuzovaného období vzhledem k tomu, že účinky hospodářské krize se naplno projevily právě v tomto roce, což vedlo k výraznému poklesu spotřeby ve srovnání s rokem 2008. Toto tvrzení se proto definitivně zamítá.
4.2. Výroba v Unii a výrobní odvětví Unie
(99)
Několik dovozců ve společném podání zpochybnilo způsob výpočtu číselného údaje o výrobě v Unii, který je uveden v 108. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Několik zúčastněných stran tyto připomínky zopakovalo po poskytnutí konečných informací. Konkrétně měly za to, že daný požadavek by žadatelé nesplnili, jelikož z dostupné statistiky PRODCOM by vyplynula mnohem vyšší úroveň výroby podobného výrobku v Unii než je 240 200 tun, tj. údaj uvedený ve zmíněném odůvodnění, a v důsledku toho by žadatelé představovali méně než 25 % výroby podobného výrobku v Unii. Tyto strany vypočítaly, že výroba v Unii během období šetření činila 313 187 tun, a k tomuto číslu se dopracovaly s využitím kompletních údajů PRODCOM o porcelánovém keramickém stolním a kuchyňském nádobí a náčiní a následnou úpravou o 20 % dolů pro případ neporcelánového keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní, což je analogie s metodikou, kterou použil žadatel a která byla použita v šetření pro určení objemu dovozu.
(100)
V tomto ohledu je třeba především poznamenat, že v rámci právní analýzy antidumpingového podnětu a v souladu s čl. 5 odst. 4 základního nařízení provedly útvary Komise před zahájením řízení důkladné šetření reprezentativnosti. Komise analyzovala údaje v podnětu, oslovila všechny známé výrobce v Unii a požádala je, aby rovněž poskytli údaje o výrobě i své stanovisko ke stížnosti a aby pomohli Komisi s nalezením případných potenciálních výrobců. Informace o výrobě poskytlo také sdružení výrobců.
(101)
Pokud jde o toto tvrzení, je třeba dále poznamenat, že zdroj údajů a metodika výpočtu o objemu výroby v Unii v každém roce posuzovaného období byly uvedeny také v 107. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, tj. v souladu s tím, co bylo učiněno ve fázi podání podnětu, vychází z údajů, které poskytla evropská a vnitrostátní sdružení a které byly porovnány s údaji předloženými jednotlivými výrobci a rovněž s jinými statistickými zdroji (zejména PRODCOM).
(102)
Jak vysvětlili žadatelé v průběhu šetření, údaje poskytnuté evropským sdružením o porcelánových výrobcích vycházely z údajů PRODCOM týkajících se porcelánového stolního a kuchyňského nádobí a náčiní, neboť kód PRODCOM pro tento výrobek se shodoval s porcelánovými výrobky, jichž se týká toto šetření. Pokud jde o neporcelánové výrobky, údaje PRODCOM nebylo možné použít, protože zahrnovaly mnohem více výrobků než jsou neporcelánové výrobky, kterých se týká toto šetření. V případě těchto výrobků proto vnitrostátní sdružení shromáždila relevantní údaje na základě svých hlubokých znalostí příslušných trhů a evropské sdružení tyto informace zkontrolovalo předtím, než byly Komisi předloženy celkové údaje. Tyto údaje byly během šetření aktualizovány. Ve spisu s informacemi nedůvěrné povahy se nacházel také seznam všech známých výrobců a Komise byla upozorněna jen na existenci dalších tří výrobců v Rumunsku. Rozdíl mezi statistikou PRODCOM a číslem 240 200 vyplývá z toho, že definice produktu se v tomto šetření zcela neshoduje s kódy statistických údajů PRODCOM pro neporcelánové výrobky, tj. je mnohem užší. V případě statistik úřadu EUROSTAT o dovozu lze tento rozdíl připsat úpravě o 20 % směrem dolů, což však nebylo vhodné v případě údajů o výrobě v Unii uvedených v databázi PRODCOM. Zejména údaje PRODCOM týkající se dvou členských států by se jevily jako velice nadhodnocené, kdyby se použila stejná metodika.
(103)
Metodika, kterou použily dotčené strany a která je uvedena v 99. bodě odůvodnění, je tedy chybná. Kromě toho nebyl předložen žádný důkaz o tom, že by výroba vykazovaná kterýmkoli členským státem včetně dvou výše uvedených členských států a zahrnutá do spisu s informacemi nedůvěrné povahy byla podhodnocena. Je třeba rovněž uvést, že v případě některých členských států byly údaje, které poskytlo evropské sdružení a které byly použity v tomto šetření, výrazně vyšší, než kdyby se použily upravené údaje PRODCOM. Vzhledem k výše uvedenému není důvod pochybovat o údajích o výrobě vykázaných v tomto šetření ani o výsledku šetření reprezentativnosti.
(104)
Jelikož nebyly vzneseny další připomínky, 107. až 108. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
4.3. Spotřeba v Unii
(105)
Několik dovozců ve společném podání napadlo údaje o spotřebě v Unii uvedené v 110. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Toto tvrzení bylo založeno na chybném použití statistických údajů PRODCOM o výrobě a prodeji v Unii, jak je vysvětleno v oddíle 4.2, a proto se zamítá.
(106)
Po opětovném přezkoumání statistických údajů Eurostatu o dovozu však bylo zjištěno, že od uložení prozatímních opatření byly tyto údaje aktualizovány a výsledkem bylo několik méně významných změn. V zájmu úplnosti a na základě aktualizované statistiky Eurostatu o dovozu a na základě podání týkajícího se prodejů výrobního odvětví Unie na trhu Unie se tedy spotřeba v Unii vyvíjela takto:
Tabulka 1
Objem (v tunách)
2008
2009
2010
Období šetření
Spotřeba v Unii
826 897
687 587
750 828
727 411
Index (2008 = 100)
100
83
91
88
(107)
Jelikož nebyly vzneseny další připomínky, 109., 111. a 112. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
4.4. Dovoz z dotčené země
4.4.1. Objem, cena a podíl dumpingového dovozu z dotčené země na trhu
(108)
Několik dovozců ve společném podání napadlo údaje uvedené v 113. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Toto tvrzení bylo založeno na chybném použití statistických údajů PRODCOM, a proto se zamítá.
(109)
Na základě aktualizované statistiky Eurostatu o dovozu (viz 106. bod odůvodnění) se objem, podíl na trhu a průměrné ceny dovozu dotčeného výrobku vyvíjely takto:
Tabulka 2
Dovoz z ČLR
2008
2009
2010
Období šetření
Objem dovozu (v tunách)
535 593
449 325
516 624
486 170
Index (2008 = 100)
100
84
96
91
Podíl na trhu (v %)
64,8
65,3
68,8
66,8
Průměrná dovozní cena (EUR/t)
1 274
1 307
1 473
1 498
Index (2008 = 100)
100
103
116
118
(110)
Aktualizované objemy, hodnoty a trendy jsou téměř shodné s ukazateli, jež byly analyzovány v prozatímním nařízení. Podíl čínského dovozu na trhu se během období šetření zvýšil z 64,8 % v roce 2008 na 66,8 %. Dovozní cena vzrostla v posuzovaném období téměř o 18 % z 1 274 EUR/t na 1 498 EUR/t.
(111)
Jedna ze zúčastněných stran tvrdila, že neexistuje žádný vztah mezi cenami a objemy čínského dovozu. V tomto směru se v souladu s čl. 3 odst. 3 základního nařízení posuzuje, zda došlo k významnému zvýšení dumpingového dovozu v absolutních hodnotách nebo v poměru k výrobě nebo spotřebě v Unii. Pokud jde o účinek dumpingového dovozu na ceny, posoudí se, zda ve srovnání s cenou obdobného výrobku výrobního odvětví Unie existuje značné cenové podbízení ze strany dumpingového dovozu nebo zda tento dovoz jinak významnou měrou způsobil pokles cen nebo zabránil významnou měrou jejich růstu, ke kterému by jinak došlo. Žádné z uvedených kritérií samo o sobě nemusí být rozhodující.
(112)
Ve výše uvedené souvislosti je třeba uvést následující. Za prvé, v době, kdy se spotřeba Unie oživila (2009-2010), došlo k významnému zvýšení cen čínského dovozu, což naznačuje, že určitý vztah tu je. Co je však důležitější, vývoj čínských cen během posuzovaného období by se měl posuzovat v souvislosti s velmi významným cenovým rozdílem, který existoval již v roce 2008 a který ilustrují průměrné ceny čínského dovozu (tabulka 2) a průměrné prodejní ceny Unie (tabulka 9) uvedené v prozatímním nařízení. Tyto velké cenové rozdíly potvrzuje vysoká úroveň cenového podbízení během období šetření. Zvýšení cen tedy nezabránilo tomu, aby čínský dovoz získal podíl na trhu v posuzovaném období. Ve skutečnosti tento dovoz nadále vyvíjel silný tlak na ceny výrobního odvětví Unie, které v posuzovaném období klesly o 12 %. Tato připomínka proto nemůže být přijata.
(113)
Pokud jde o vývoj dovozních cen (zvýšení) a objemu dovozu (pokles) od roku 2008 do roku 2011 a poté v roce 2012, na který upozornila jedna skupina čínských vyvážejících výrobců zařazených do vzorku, pozorovaný trend růstu průměrných cen dovozu nemůže zpochybnit nález dumpingu působícího újmu během období šetření. Co se týče vývoje objemu čínského dovozu, jak již bylo zvýrazněno ve 114. bodě odůvodnění prozatímního nařízení a znovu v 109. bodě odůvodnění tohoto nařízení, ukazatel podílu na trhu indikuje růst tržního podílu čínského dovozu o 2 procentní body. Kromě toho, jak je podrobněji vysvětleno v 116. a 117. bodě odůvodnění prozatímního nařízení a v 111. bodě odůvodnění tohoto nařízení, došlo k významnému cenovému podbízení čínského dovozu.
4.4.2. Cenové podbízení
(114)
Po poskytnutí prozatímních informací požádaly některé zúčastněné strany o další podrobnosti o výpočtu cenového podbízení navíc k těm, která jsou již uvedena ve 116. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Byly poskytnuty i další informace, pokud to umožňovala jejich citlivá povaha a skutečnost, že výrobcům v Unii byla zaručena anonymita.
(115)
Podobně jako u rozhodnutí učiněného po uložení prozatímních opatření o vyloučení ze seznamu vyvážených výrobků některých „atypických“ výrobků za účelem výpočtu dumpingu (viz 69. bod odůvodnění tohoto nařízení) byly tyto výrobky vyloučeny také ze seznamu vyvážených výrobků použitého pro výpočet újmy. Tato změna měla jen malý vliv na rozpětí cenového podbízení, které proto zůstalo ve stejném rozmezí, jaké je uvedeno ve 117. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
(116)
Jelikož nebyly vzneseny další připomínky, 113. až 117. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
4.5. Situace výrobního odvětví Unie
4.5.1. Obecně
(117)
Některé zúčastněné strany uvedly, že mezi rokem 2009 či 2010 a obdobím šetření se zlepšilo několik činitelů, které měly vliv na újmu, což svědčí o tom, že se výrobní odvětví Unie vyvíjí příznivě. Je však třeba poznamenat, že tato analýza není úplná a opomíjí vývoj těchto činitelů v průběhu celého posuzovaného období. V tomto ohledu je nutno brát v úvahu také vysvětlení v 23. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
(118)
Na žádost jedné zúčastněné strany se potvrzuje, že makroekonomické ukazatele byly posouzeny na úrovni celého výrobního odvětví Unie a mikroekonomické ukazatele byly analyzovány na úrovni výrobců v Unii zařazených do vzorku, kam patřily také společnosti, které nepodaly žádost.
(119)
CCCLA tvrdila, že mikroekonomické a makroekonomické ukazatele uvedené v prozatímním nařízení nejsou reprezentativní, protože celková výroba v Unii je mnohem vyšší než údaje použité v rámci tohoto šetření. Vzhledem k analýze a závěrům, k nimž se dospělo v oddíle 4.2, se však tento argument zamítá.
(120)
Jelikož nebyly vzneseny další připomínky, 118. až 121. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
4.5.2. Makroekonomické ukazatele
4.5.2.1. Výroba, výrobní kapacita a využití kapacity
(121)
Jak je uvedeno v oddíle 4.1, několik dovozců napadlo údaje o výrobě uvedené v 122. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Tyto údaje však byly zkontrolovány a potvrzeny.
(122)
Jelikož nebyly vzneseny další připomínky, 122. až 124. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
4.5.2.2. Objem prodeje a podíl na trhu
(123)
Aktualizace v tabulce 2 nemá dopad na tabulky 4 a 5 prozatímního nařízení.
(124)
Jelikož nebyly předloženy významné připomínky týkající se objemu prodeje a podílu na trhu, 125. a 126. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
4.5.2.3. Zaměstnanost a produktivita
(125)
Několik dovozců ve společném podání zpochybnilo údaje o zaměstnanosti a produktivitě uvedené ve 127. a 128. bodě odůvodnění prozatímního nařízení a tvrdilo, že neodpovídají obrázku v určitých statistikách Eurostatu (8).
(126)
Čísla u obou těchto ukazatelů byla však zkontrolována a shledána přesnými. Číselné údaje předložené stranami byly příliš široké a netýkaly výroby obdobného výrobku. Jelikož nebyly vzneseny žádné další připomínky týkající se zaměstnanosti a produktivity, 127. a 128. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
4.5.2.4. Velikost dumpingového rozpětí
(127)
Jelikož nebyly vzneseny žádné připomínky ohledně velikosti dumpingového rozpětí, 129. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzuje.
4.5.3. Mikroekonomické ukazatele
4.5.3.1. Zásoby
(128)
Několik dovozců ve společném podání napadlo číselné údaje o zásobách uvedené ve 130. bodě odůvodnění prozatímního nařízení a jejich význam ve srovnání s veřejně dostupnými údaji o určitých výrobcích v Unii. Rovněž nesouhlasili s tvrzením, že výrobní odvětví Unie v podstatě vyrábí na zakázku.
(129)
Pokud jde o práci na zakázku, šetření potvrdilo, že tak tomu skutečně bylo v případě výrobců v Unii zařazených do vzorku a že se v tomto odvětví jedná o obvyklou praxi. Čísla o zásobách uvedená v prozatímním nařízení se kromě toho týkala ověřených údajů od výrobců z Unie zařazených do vzorku, které jsou považovány za nejspolehlivější.
(130)
Po poskytnutí konečných informací byly uvedené připomínky zopakovány, nebyly však předloženy žádné nové argumenty. Jelikož nebyly vzneseny další připomínky ohledně stavu zásob, 130. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzuje.
4.5.3.2. Prodejní ceny
(131)
Jelikož nebyly vzneseny žádné připomínky týkající se prodejních cen uvedených v prozatímním nařízení, 131. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzuje.
4.5.3.3. Ziskovost, peněžní tok, investice, návratnost investic, schopnost získat kapitál a mzdy
(132)
Po poskytnutí informací byla odhalena administrativní chyba ve výpočtu čistého zisku výrobního odvětví Unie a návratnosti investic. Tato chyba byla opravena a revidované údaje jsou tyto:
Tabulka 3
2008
2009
2010
Období šetření
Čistý zisk při prodeji v Unii odběratelům, kteří nejsou ve spojení (v % z čistého obratu z prodeje)
3,8
2,8
-0,5
3,2
Index (2008 = 100)
100
74
-13
84
Návratnost investic (čistý zisk v % čisté účetní hodnoty investic)
16,4
6,3
-6,8
20,5
Index (2008 = 100)
100
38
-41
125
(133)
Tato korekce podstatně neovlivňuje předběžná zjištění, pokud jde o tyto dva ukazatele. Vážená průměrná úroveň zisku výrobců zařazených do vzorku však byla během posuzovaného období mírně nižší, než jak bylo předběžně zjištěno, neboť se snížila z 3,8 % na 3,2 % (namísto z 4,2 % na 3,5 %). Návratnost investic do značné míry kopírovala trend pozorovaný v případě zisku, ale, jak po poskytnutí konečných informací poukázalo několik zúčastněných stran, v průběhu posuzovaného období se celkově vyvíjela spíše příznivě než nepříznivě.
(134)
Jedna zúčastněná strana zpochybnila nejistý stav výrobního odvětví Unie na začátku posuzovaného období, jak je uvedeno v 134. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Tato strana uvedla, že do úvahy lze vzít pouze újmu způsobenou dumpingem a že dumping byl zjištěn pouze v roce 2011. Zmínka o stavu výrobního odvětví Unie v tomto bodě odůvodnění byla uvedena pouze za účelem analýzy, zda zisk dosažený na začátku posuzovaného období lze brát v úvahu jako zisk, který výrobní odvětví obvykle dosahuje. Ukázalo se, že to není možné.
(135)
Některé strany zpochybnily srovnávací měřítko zisku uvedené v 135. bodě odůvodnění prozatímního nařízení nebo jiná (nižší) navržená srovnávací měřítka.
(136)
Skupina čínských vyvážejících výrobců uvedla, že úroveň zisku během období šetření byla dobrou mírou rentability. Toto tvrzení však nebylo podloženo. Jiná strana také uvedla, že úroveň zisku uvedenou v prozatímním nařízení lze považovat za běžnou úroveň, přičemž vycházela z veřejně dostupných údajů o zisku jednoho německého výrobce v letech 1999 až 2007. Jiná zúčastněná strana uvedla, že úroveň zisku v období šetření uvedenou v prozatímním nařízení lze považovat za „běžnou“ na základě závěrů studie Komise (9), která zahrnovala údaje o zisku jednoho německého výrobce v letech 2004 až 2007. Podobná tvrzení se ozývala po poskytnutí konečných informací.
(137)
V tomto ohledu je nutno připomenout, že v prozatímním nařízení byl vyvozen závěr, že zisk dosažený na začátku posuzovaného období nelze považovat za běžný zisk, jelikož výrobní odvětví Unie bylo již v té době v nejisté situaci, jak je vysvětleno v 134. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Kromě toho bylo zjištěno, že výše zmíněné veřejně dostupné údaje o zisku jednoho německého výrobce v letech 1999-2007 se týkaly nejen výroby keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní, ale i jiných důležitých segmentů. Co se týká studie Komise uvedené v 136. bodě odůvodnění tohoto nařízení, vzhledem k jejímu rozsahu, cíli a době bylo shledáno, že nemůže sloužit jako relevantní základ pro určení ziskovosti. V souvislosti s dotčeným výrobkem se například týkala zisku pouze jedné společnosti. Všechna tři podání, o nichž se mluví v 136. bodě odůvodnění tohoto nařízení, která jsou v rozporu s podáním uvedeným ve 141. bodě odůvodnění tohoto nařízení, nejsou dostatečně podložena. Potvrzuje se proto, že míra zisku ve výši 3,2 % zaznamenaná během období šetření nemohla být považována pro tento výrobek za přijatelnou.
(138)
Jedna zúčastněná strana tvrdila, že jako srovnávací měřítko by se měla vzít úroveň zisku interiérového designu, nábytku nebo potravin švédského maloobchodního odvětví. Tato námitka by však měla být zamítnuta mimo jiné vzhledem k rozdílům v úrovních investic do výroby a do maloobchodního prodeje.
(139)
Po poskytnutí konečných informací jedna strana tvrdila, že 6 % zisk, který byl považován za přiměřený v rámci šetření týkajícího se obuvi, není v daném případě vhodné považovat za běžnou úroveň zisku, protože byla stanovena v roce 2006, kdy byla hospodářská situace mnohem příznivější než v roce 2013. Tento argument nelze přijmout. Především tato strana odkazuje na hospodářskou situaci obecně, a nikoli na konkrétní situaci na trhu se stolním nádobím a náčiním. Je pravda, že v roce 2009 spotřeba výrazně klesla, ale od té doby došlo k jejímu značnému oživení. Ještě důležitější však je, že na vývoj spotřeby by se nemělo pohlížet izolovaně. Vzhledem k vysokému objemu dumpingového dovozu (66,8 % podíl na trhu), úrovni dumpingu (dumpingové rozpětí od 13,1 % do 36,1 %) a úrovni cenového podbízení (od 26,5 % do 47,6 %) by byla hospodářská soutěž na trhu Unie úplně jiná, kdyby dovoz probíhal za nedumpingové ceny. Tento argument se proto zamítá.
(140)
Některé jiné strany navrhly srovnávací měřítko použité v jiném antidumpingovém šetření, tj. šetření týkající se keramických obkládaček (10). Podobné připomínky došly po poskytnutí konečných informací. Je však třeba poznamenat, že keramické obkládačky, na rozdíl od kožené obuvi a stolního nádobí a náčiní, nelze stejným způsobem považovat za spotřební výrobek. Domácnosti například nakupují nebo nahrazují předměty keramického stolního nádobí a náčiní v míře, která je bližší kožené obuvi než keramickým dlaždicím. Totéž platí o způsobu uvádění na trh a nakonec i o prodeji zákazníkům. Proto se zamítá žádost o použití cílového zisku, který byl použit v šetření týkajícího se keramických obkládaček.
(141)
Žadatelé uvedli, že srovnávací měřítko úrovně zisku by mělo být spíše nad 10 %, protože výroba stolního a kuchyňského nádobí a náčiní je kapitálově náročná a navíc vyžaduje vysoký stupeň nových investic a inovace. Třebaže je potvrzeno, že dotyčné odvětví je kapitálově náročné a že vyžaduje neustálou potřebu investic, informace předložené na podporu tohoto tvrzení nedokázaly změnit prozatímně použité měřítko. Šetření nemohlo dojít k závěru, že toto srovnávací měřítko by bylo nejvhodnější pro všechny výrobce v Unii.
(142)
Jedna skupina dovozců zpochybnila údaje o ziskovosti v prozatímním nařízení a na základě údajů o výrobních nákladech, o prodejní ceně a objemu v Unii a o vývozní prodejní ceně v prozatímním nařízení vypočítala ziskovost a dospěla k závěru, že během období šetření výrobní odvětví Unie ve skutečnosti dosáhlo zisku ve výši 6 %. Tento výpočet však byl chybný, protože kombinoval údaje z různých zdrojů (údaje o výrobcích v Unii vybraných do vzorku, údaje o výrobním odvětví Unie jako celku a údaje od Eurostatu).
(143)
Jelikož nebyly vzneseny žádné další relevantní připomínky, 132. až 137. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
4.5.3.4. Výrobní náklady
(144)
Několik dovozců se ve společném podání domnívalo, že údaje o výrobních nákladech ve 138. bodě odůvodnění prozatímního nařízení neodpovídaly údajům o vývoji pracovních nákladů a nákladů na energie podle Eurostatu. Strany upozornily, že náklady práce v členských státech vzrostly. Stejně tak vývoj nákladů na energie v Unii nezdůvodňoval snížení výrobních nákladů.
(145)
V této souvislosti je třeba poznamenat, že údaje o nákladech práce a nákladech na energie, které strany poskytly, byly příliš obecné. Kromě toho skutečnost, že se výrobnímu odvětví Unie podařilo snížit výrobní náklady v době, pro kterou byl charakteristický opačný obecný trend, svědčí o mimořádném úsilí, které výrobní odvětví Unie vyvinulo směrem ke snižování nákladů a udržení konkurenceschopnosti.
(146)
Údaje o výrobních nákladech uvedené v prozatímním nařízení představují ověřené výrobní náklady u výrobců v Unii zařazených do vzorku. Jelikož nebyly předloženy žádné další připomínky, 138. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzuje.
4.5.3.5. Závěr o újmě
(147)
Některé strany zpochybnily závěr o újmě formulovaný v prozatímním nařízení na základě toho, že několik ukazatelů újmy se v úplně poslední části posuzovaného období zlepšilo. Tato věc však nemůže zpochybnit skutečnost, že většina ukazatelů újmy se v průběhu posuzovaného období zhoršila. Toto zhoršení ukazatelů újmy lze pozorovat u většiny makroekonomických ukazatelů, jako je objem výroby, kapacita, prodej odběratelům, kteří nejsou ve spojení, zaměstnanost, jakož i u ukazatelů újmy týkajících se finanční výkonnosti výrobního odvětví Unie, jako je ziskovost a investice.
(148)
Jelikož nebyly předloženy žádné jiné připomínky, 139. až 143. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
5. PŘÍČINNÁ SOUVISLOST
5.1. Úvod
(149)
144. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzuje, jelikož k němu nebyly vzneseny žádné připomínky.
5.2. Účinek dumpingového dovozu
(150)
Některé strany zpochybnily závěr uvedený v 148. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Ačkoliv některé poměrné hodnoty uvedené v 145. a 147. bodě odůvodnění prozatímního nařízení byly, jak je vysvětleno výše, mírně upraveny, nic to nemění na faktech a závěrech obsažených v 145. až 148. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
(151)
Vzhledem k vývoji podílu čínského dumpingového dovozu na trhu je jasné, že 147. bod odůvodnění prozatímního nařízení, zejména pokud jde o tvrzení, že pokles prodejních cen výrobního odvětví Unie na trhu Unie a jeho ziskovosti lze přičíst stlačování cen, které na trhu Unie způsoboval dumpingový dovoz z ČLR, není v rozporu se vývojem podílu výrobního odvětví Unie na trhu, jak tvrdila jedna strana.
(152)
Navíc to, že ceny dovozu z ČLR během posuzovaného období rostly, jak uvedlo několik stran, nevyvrací nález cenového podbízení ani škodlivého dumpingu během období šetření.
(153)
Jelikož ohledně účinků dumpingového dovozu nebyly předloženy žádné další připomínky, 145. až 148. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
5.3. Účinky jiných činitelů
5.3.1. Dovoz z jiných třetích zemí než z dotčené země
(154)
Jak již bylo zmíněno v 106. bodě odůvodnění, po uložení prozatímních opatření byly aktualizovány údaje Eurostatu týkající se dovozu. Při porovnání nových údajů s předchozím údaji obsaženými v prozatímním nařízení byla odhalena administrativní chyba ve výpočtu údajů o dovozu z Thajska a Turecka. Tato chyba byla odstraněna, a konečné údaje týkající se dovozu obdobného výrobku z třetích zemí podle údajů Eurostatu tedy vypadají takto:
Tabulka 4
2008
2009
2010
Období šetření
Objem dovozu ze všech ostatních třetích zemí (v tunách)
100 972
81 464
81 595
89 146
Index (2008 = 100)
100
81
81
88
Podíl na trhu (v %)
12,2
11,8
10,9
12,3
Průměrná dovozní cena (EUR/t)
2 378
2 354
2 590
2 519
Index (2008 = 100)
100
99
109
106
Objem dovozu z Turecka (v tunách)
26 978
25 303
25 485
29 336
Index (2008 = 100)
100
94
94
109
Podíl na trhu (v %)
3,3
3,7
3,4
4
Průměrná dovozní cena (EUR/t)
2 776
2 649
2 802
2 855
Index (2008 = 100)
100
95
101
103
Objem dovozu z Thajska (v tunách)
25 916
20 660
20 600
25 213
Index (2008 = 100)
100
80
79
97
Podíl na trhu (v %)
3,1
3
2,7
3,5
Průměrná dovozní cena (EUR/t)
1 246
1 183
1 403
1 356
Index (2008 = 100)
100
95
113
109
(155)
Dovoz ze třetích zemí se v posuzovaném období snížil o 12 %, zatímco podíl tohoto dovozu na trhu byl poměrně stálý.
(156)
Je třeba podotknout, že průměrné ceny dovozu z ostatních třetích zemí v posuzovaném období vzrostly o 6 % a byly trvale vyšší než průměrná prodejní cena čínského vývozu (v období šetření o 68 %).
(157)
Před zveřejněním prozatímního nařízení CCCLA zjistila, že se dovoz z Turecka v letech 2010 a 2011 zvýšil o 8 % a dovozní ceny z Turecka byly údajně jen asi o 20 % vyšší než ceny dovozu z ČLR. Některé strany následně zpochybnily závěr o tureckém dovozu z prozatímního nařízení.
(158)
Majíce na paměti, že ve vykazování tureckého dovozu v prozatímním nařízení se vyskytla významná zjevná chyba, a s ohledem na výše uvedené aktualizované údaje, nic nesvědčí o tom, že turecký dovoz, vzhledem k jeho ceně a podílu na trhu, může narušit příčinnou souvislost mezi čínským vývozem dotčeného výrobku a újmou, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie. Je třeba rovněž poznamenat, že nezahrnutí dovozu pocházejícího z Turecka do podnětu nelze označit za diskriminační, jelikož v počáteční fázi nebyly dostatečné důkazy o dumpingu, újmě a příčinné souvislosti, pokud jde o dovoz z Turecka.
(159)
Podíl dovozu z Thajska na trhu během období šetření nikdy nepřesáhl 3,5 %.
(160)
Z výše uvedených důvodů byl učiněn závěr, že dovoz z jiných třetích zemí podstatně neovlivnil situaci výrobního odvětví Unie natolik, aby to narušilo příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem z ČLR a újmou, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie.
5.3.2. Segmenty trhu
(161)
Vzhledem k tomu, že nebyly vzneseny žádné nové připomínky týkající se segmentů trhu, 156. až 158. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
5.3.3. Spotřeba a poptávka
(162)
Jedna strana tvrdila, že újma by se mohla připsat na vrub dlouhodobého snižování poptávky po výrobcích vyráběných v Unii. Šetření však takovou tendenci nepotvrdilo, jak již bylo vysvětleno ve 112. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
(163)
Vzhledem k tomu, že nebyly předloženy žádné další připomínky, pokud jde o spotřebu a poptávku, 159. až 166. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
5.3.4. Vývoz výrobního odvětví Unie
(164)
Jedna strana upozornila na to, že během posuzovaného období byly průměrné vývozní ceny Unie nižší než průměrné prodejní ceny na trhu Unie. To by mohlo mít vliv na schopnost výrobního odvětví Unie investovat nebo přijímat nové zaměstnance. Podobný argument se zopakoval po poskytnutí konečných informací. Jak však již bylo uvedeno v 169. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, většina ukazatelů újmy nemůže být ovlivněna vývozní výkonností. Kromě toho by bylo možno rovněž tvrdit, že tyto prodeje představovaly jistý způsob částečné kompenzace újmy způsobené na trhu Unie. Dále, jelikož průměrné ceny byly vypočteny vydělením celkové hodnoty prodeje obdobného výrobku celkovým objemem tohoto prodeje, může odlišná sortimentní skladba prodeje na trhu Unie ve srovnání s vývozním prodejem rovněž vést k velkým rozdílům v průměrné celkové hodnotě prodeje. A konečně, tento vývozní prodej představoval necelých 37 % celkového objemu prodeje výrobního odvětví Unie, tj. dominantním trhem pro výrobní odvětví Unie byl nepochybně domácí trh Unie. Tvrzení, že tento vývozní prodej způsobil výrobnímu odvětví Unie újmu do té míry, že došlo k porušení příčinné souvislosti mezi dovozy z ČLR a újmou, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie, se proto zamítá.
(165)
Vzhledem k tomu, že nebyly vzneseny žádné nové připomínky týkající se vývozu výrobního odvětví Unie, 167. až 170. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
5.3.5. Zrušení dovozních kvót
(166)
Po uložení prozatímních opatření jiná strana tvrdila, že zrušení dovozních kvót v průběhu posuzovaného období mělo dopad na výrobce v Unii. Nebyly však předloženy žádné nové skutečnosti, které by mohly změnit závěr učiněný v 173. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
(167)
Vzhledem k tomu, že nebyly předloženy žádné nové podložené připomínky ohledně zrušení dovozních kvót, 171 až 173. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
5.3.6. Protisoutěžní praktiky na trhu Unie
(168)
Po uložení prozatímních opatření trvalo několik stran na tom, že nebylo řádně zohledněno šetření kartelu zahájené německými orgány, o němž se zmiňuje 175. bod odůvodnění prozatímního nařízení, ani pokuta uložená kartelu zmíněná v tomtéž bodě odůvodnění. Co se týká těchto tvrzení, návdavkem k tomu, co již bylo uvedeno v 174. a 175. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, lze uvést následující.
(169)
Německé šetření kartelu, v němž se vyšetřuje údajné stanovování cen od července 2005 do února 2008, stále probíhá. Jelikož výrobcům z Unie je zaručena důvěrnost a vzhledem k tomu, že konečné výsledky probíhajícího německého šetření dosud nebyly zveřejněny, není možné se vyjádřit k podrobnostem provedené analýzy. Lze však potvrdit, že žádný z výrobců v Unii zařazených do vzorku není vyšetřován v tomto dosud neukončeném šetření. Šetření dospělo také k závěru, že mikroekonomické ukazatele nebyly ovlivněny šetřenými praktikami a makroekonomické ukazatele byly ovlivněny jen velmi omezeně, pokud vůbec.
(170)
Pokud jde o nález kartelu v případě koupelnové výbavy a příslušenství, je třeba připomenout, že tento cenový kartel bylo shledán aktivním v letech 1992 až 2004 a že pouze jediný z výrobců z těch, kterým byla udělena pokuta, je současně činný v odvětví stolního a kuchyňského nádobí a náčiní. Na údaje, které tento výrobce poskytl v rámci zjišťování reprezentativnosti a újmy, nemají vliv kartelové praktiky, jelikož byly použity pouze údaje o stolním a kuchyňském nádobí a náčiní, a nikoli jeho konsolidované údaje. Proto pokuta za tento kartel neměla vliv na údaje, které poskytl tento výrobce. Dále je třeba připomenout, že ke stanovení cen docházelo dlouho před posuzovaným obdobím. Vzhledem k tomu, že totožnost výrobců v Unii je důvěrná, nelze ji zveřejnit bez ohledu na to, zda daná společnost je nebo není zařazená do vzorku. Pokud by však výrobce v Unii zařazený do vzorku zaznamenal na svých účtech jakékoli položky (např. pokutu za kartel), které by za účelem tohoto šetření zkreslovaly obrázek o jeho újmě, orgán provádějící šetření by je izoloval s cílem zabránit zkreslení relevantních činitelů, které mají vliv na újmu.
(171)
Proto se tvrzení, která se týkala dopadu výše uvedeného vyšetřování kartelu na újmu a analýzu příčinných souvislostí, zamítají.
(172)
Jedna zúčastněná strana uvedla, že se jednalo o protiprávní cenová ujednání a rozdělení trhu mezi výrobci v Unii, avšak toto tvrzení nepodložil žádnými důkazy, a proto se zamítá.
(173)
Jelikož nebyly předloženy žádné nové připomínky týkající se protisoutěžních praktik na trhu Unie, 174. až 176. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
5.3.7. Výrobní metody
(174)
Vzhledem k tomu, že nebyly vzneseny žádné nové připomínky k výrobním metodám, 177. a 178. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
(175)
Jeden dovozce po poskytnutí konečných informací zopakoval podobná tvrzení, přičemž argumentoval rozdílem ve výrobních metodách používaných výrobci v Unii oproti tradičnějším metodám v čínských továrnách. Nebyly však předloženy žádné věcné argumenty, které by mohly změnit závěr učiněný v 178. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, a toto tvrzení se proto s konečnou platností zamítá.
5.3.8. Trhy s použitým zbožím
(176)
Vzhledem k tomu, že nebyly vzneseny žádné nové připomínky, pokud jde o trhy s použitým zbožím, 179. a 180. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
5.3.9. Hospodářská krize
(177)
Jedna strana uvedla, že 183. bod odůvodnění prozatímního nařízení uvádí mylnou analýzu situace v období hospodářského oživení mezi roky 2010 a 2011 a že dopad hospodářské krize byl podhodnocen. Tyto připomínky se opakovaly po poskytnutí konečných informací. Tato tvrzení však byla nepodložená. Je třeba také zdůraznit, že v citovaném bodě odůvodnění je uvedeno, že dumpingový dovoz z ČLR zvýšil dopady hospodářského poklesu. Pokud jde o dopad hospodářské krize, v 184. bodě odůvodnění prozatímního nařízení se jednoznačně uvádí, že hospodářská krize mohla přispět ke špatné výkonnosti výrobního odvětví Unie, třebaže nemohla narušit příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem a újmou, která byla výrobnímu odvětví způsobena v období šetření.
(178)
Vzhledem k tomu, že ohledně hospodářské krize nebyly vzneseny žádné nové připomínky, 181. až 184. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
5.3.10. Jiné činitele
(179)
Několik dovozců ve společném podání tvrdilo, že pokles zaměstnanosti byl běžným vývojem v odvětví spotřebního zboží. Toto tvrzení však nebylo podloženo. Kromě toho, i kdyby byl tento trend v tomto odvětví běžný, nemohl narušit příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem z ČLR a významnými ztrátami pracovních míst v tomto odvětví. Toto tvrzení se proto zamítá.
(180)
Jedna strana tvrdila, že zbývající strukturální schodky výrobního odvětví Unie ve spojení s existující nadbytečnou kapacitou, jak ukazuje tabulka 3 prozatímního nařízení, mohly narušit příčinnou souvislost mezi dumpingovým dovozem z ČLR a újmou způsobenou výrobcům v Unii. Pokud jde o toto tvrzení, ačkoli se výrobní odvětví Unie nacházelo v nejisté situaci již na začátku posuzovaného období a prošlo restrukturalizací, šetření potvrdilo, že bylo konkurenceschopné a náležitě se vyrovnávalo s poptávkou ze všech trhů. Co se týče tabulky 3 prozatímního nařízení, na pokles výroby je třeba nahlížet ve spojení s tlakem vyplývajícím z velkého objemu levného dovozu z ČLR, jelikož vývoz výrobního odvětví Unie zůstal stabilní. Toto tvrzení proto nebylo možné přijmout.
(181)
Jedna strana měla za to, že Komise nezohlednila kumulativní účinek všech ostatních škodlivých činitelů. Toto tvrzení vzneslo též několik stran po poskytnutí konečných informací. Vzhledem k výsledkům šetření v souvislosti s různými jinými faktory, jichž se zúčastněné strany dovolávaly, však není možné si představit, že by jejich kumulativní účinek mohl narušit příčinnou souvislost. Ve skutečnosti byl dopad ostatních činitelů, na které zúčastněné strany upozornily, malý, pokud ne nulový.
(182)
Jedna strana měla za to, že orgán provádějící šetření nerozlišoval mezi souběžným výskytem a příčinnou souvislostí. Poskytnuté podpůrné informace nebyly v tomto ohledu zdaleka přesvědčivé, a toto tvrzení se proto zamítá.
(183)
Vzhledem k tomu, že nebyly vzneseny žádné nové připomínky týkající se dalších činitelů, 185. až 190. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
5.4. Závěr týkající se příčinné souvislosti
(184)
Vzhledem k tomu, že nebyly vzneseny žádné nové připomínky, 191. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzuje.
6. ZÁJEM UNIE
6.1. Předběžné poznámky
(185)
192. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzuje, jelikož k němu nebyly vzneseny žádné připomínky.
6.2. Zájem výrobního odvětví Unie
(186)
Jeden polský výrobce, který nepodal žádost, uvítal opatření a jeden výrobce ze Spojeného království, který nepodal žádost, ale měl zájem na dovozu daného výrobku, vyslovil nesouhlas s opatřeními. Druhá uvedená strana má za to, že clo by mělo nepříznivý dopad na ty výrobce, kteří doplňují svůj sortiment výrobků dovozem z ČLR a přizpůsobili se globalizaci prostřednictvím modelu podnikání, v němž se práce s vysokou přidanou hodnotou vykonává v Unii. Zákazníci by navíc měli menší sklon nakupovat jejich výrobky, protože by již nenabízeli celý sortiment výrobků.
(187)
Pokud jde o tvrzení druhé strany, byla prozkoumána situace této společnosti. Bylo zjištěno, že čínský dovoz stolního nádobí a náčiní představoval malou část jejich celkového dovozu. Společnost ovšem tvrdila, aniž to blíže upřesnila, že tento dovoz byl pro ně důležitý. Společnost neposkytla žádné údaje o vlastní výrobě. Podle finančních výkazů dosáhla tato společnost v roce 2011 zisk před zdaněním přes 10 %, přičemž většinu z toho na trzích mimo Unii (o dotčeném výrobku nebyly poskytnuty žádné číselné údaje). Na tomto základě se neočekává, že by uložení opatření ohrozilo životaschopnost této společnosti. Pokud jde o tvrzení, že mnohé jiné podniky by v důsledku opatření také čelily potížím, nebylo podloženo konkrétními důkazy. Podle odpovědí obdržených v průběhu zjišťování reprezentativnosti před zahájením řízení a podle následně došlých podání nic nenasvědčuje tomu, že se v takové situaci nachází významný počet společností.
(188)
Cla by měla kladný vliv na výrobní činnost výrobního odvětví Unie. Od nedávného zavedení prozatímních antidumpingových cel byl zaznamenán pozitivní vývoj v několika případech.
(189)
Výše uvedený pozitivní vývoj potvrzuje tvrzení žadatelů, že výroba Unie by se mohla ve velmi krátkém čase podstatně zvýšit s pomocí zařízení, strojů a pracovních sil, které již jsou k dispozici, a větší zvýšení by bylo možné v dlouhodobém horizontu. Narovnání nekalých cenových praktik na trhu jim proto přinese výhodu, jelikož díky úrovni cen by bylo atraktivnější vyrábět více výrobků v Unii, ať už pro velké nebo malé zakázky, ve zvláštním provedení nebo jako běžné neznačkové výrobky. Výsledkem by byla tvorba nových pracovních míst vyžadujících různé dovednosti, a nezaměstnanost by proto klesla.
(190)
Pokud jde o nemožnost nabízet celý sortiment výrobků, toto tvrzení nelze přijmout, protože spotřebitelé vyžadují neustále se měnící sortiment výrobků od více dodavatelů.
(191)
Jelikož k zájmu výrobního odvětví Unie nebyly vzneseny žádné další připomínky, 193. až 198. bod odůvodnění prozatímního nařízení se potvrzují.
6.3. Zájem dovozců, kteří nejsou ve spojení
(192)
Dva největší dovozci ve vzorku zpochybnili úroveň své spolupráce, pokud jde o úplné údaje o ziskovosti a o rozpětí mezi nákupními a prodejními cenami pro odběratele, kteří nejsou ve spojení, a jeden z nich odepřel přístup ke svým účtům a tvrdil, že kdyby byl přístup poskytnut, nic by se nezměnilo. Strany uvedly, že jim jejich velikost a obchodní model nedovoluje poskytnout tak podrobné údaje, jak je požadováno. V konečné fázi se potvrzuje, že jeden z nich znovu odepřel přístup ke svému účetnictví dovozce a že oba, třebaže se o to snažili, nedokázali poskytnout úplné a použitelné údaje o ziskovosti a informace o rozpětí mezi kupní cenou a cenou při dalším prodeji pro odběratele, kteří nejsou ve spojení, tak, aby je mohly instituce využít pro analýzu situace dovozců, kteří nejsou ve spojení. Omezené informace poskytnuté oběma společnostmi o svých kupních cenách a cenách při dalším prodeji byly sice celkově neprůkazné, ale byly plně v souladu s obecnými informacemi o přirážkách, které byly shrnuty v 202. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
(193)
V 203. bodě odůvodnění prozatímního nařízení byly zúčastněné strany vyzvány, aby předložily dodatečné, úplné a ověřitelné údaje pro další analýzu dopadu opatření na dodavatelský řetězec.
(194)
V návaznosti na prozatímní opatření zaslali dva dovozci, kteří nejsou ve spojení, nové odpovědi na dotazník. Došla také podání o zájmu Unie od dalších dovozců nezařazených do vzorku, Sdružení evropského a mezinárodního obchodu („Foreign Trade Association“), švédského sdružení dovozců, velkoobchodníků a maloobchodníků (Svensk Handel), CCCLA a jednoho výrobce v Unii se zájmy v oblasti dovozu. Žádné z těchto podání neobsahovalo přesvědčivé údaje o dopadu opatření na dodavatelský řetězec.
(195)
Jedna strana tvrdila, že údaj o clem ovlivněné zaměstnanosti v navazujících odvětvích je podceněný, jelikož statistické údaje Eurostatu ukazují, že distribuční obchodní podniky zaměstnávají celkem více lidí (33 milionů) než výrobní podniky (31 milionů). Poskytnuté údaje se však týkaly dovozních a výrobních podniků obecně a pro účely tohoto šetření se použít nedaly.
(196)
Několik dovozců ve společném podání uvedlo, že pět dovozců zařazených do vzorku zaměstnávalo více než 10 000 pracovníků v souvislosti s dotčeným výrobkem, a nikoli 350, jak se uvádí v 200. bodě odůvodnění prozatímního nařízení. Tyto číselné údaje byly znovu zkontrolovány. Je třeba zdůraznit, že v rámci analýzy zájmů dovozců se bere v úvahu počet pracovních míst souvisejících s dovozem a dalším prodejem příslušného výrobku včetně podpůrných funkcí. Zaměstnanost související s jinými výrobky nebo původem nebo s takovými činnostmi, jako je velkoobchod či maloobchod, by se samozřejmě do tohoto čísla neměla počítat. Je třeba poznamenat, že v dřívější fázi řízení skupina 14 dovozců odhadla celkový příslušný počet pracovních míst na úrovni dovozců na 7 000. Toto číslo se zdá být rozumným odhadem založeným na extrapolaci situace dovozců zařazených do vzorku, pokud jejich údaje bylo možné použít.
(197)
Některé strany si stěžovaly na vysoký údaj o hrubém rozpětí obsažený v 202. bodě odůvodnění prozatímního nařízení a tvrdily, že je určitě zavádějící. Šetření však ukázalo, že velká většina dovozců, kteří odpověděli na dotazy určené pro výběr vzorku dovozců, nahlásila hrubé rozpětí mezi kupní cenou a cenou při dalším prodeji v rozmezí od 50 % do 200 % a do vzorku zařazení dovozci se nacházeli v podobné situaci. Po poskytnutí prozatímních informací předložili dále žadatelé několik příkladů na podporu informací z veřejně přístupného článku, o němž je zmínka v 202. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, tj. potvrzení poměru dovozní ceny a maloobchodní ceny dotčeného výrobku.
(198)
Jeden výrobce ze Spojeného království se zájmy v oblasti dovozu vysvětloval, že takové rozpětí je zapotřebí k pokrytí určitých nákladů vynaložených v Unii. Nebyly poskytnuty žádné údaje, které by umožnily výpočet těchto rozpětí na základě obratu.
(199)
Jelikož použitelné údaje o zisku z dovozu dotčeného výrobku bylo možné získat a ověřit pouze od tří dovozců zařazených do vzorku a tito tři dovozci představovali jen asi 3 % dovozu dotčeného výrobku, nebyl příslušný vážený průměrný zisk shledán průkazným, a proto nebyl uveden v prozatímním nařízení. Je však třeba poznamenat, že tento vážený průměrný zisk byl zdravý (v rozmezí 6 % až 10 % - toto rozpětí se uvádí z důvodu důvěrné povahy údajů).
(200)
Jeden dovozce tvrdil, že v Unii se nevyrábí dostatečný objem barveného kameninového zboží, a proto nemá jinou možnost, než ho dovážet z ČLR. Stejné tvrzení se objevilo po poskytnutí informací. Šetřením však bylo zjištěno, že barvené kameninové zboží lze odebírat z několika zdrojů, včetně od výrobců v Unii. Výrobci v Unii mají kromě toho výrobní kapacitu pro větší objem prodeje na trhu Unie.
(201)
Informace shromážděné v průběhu šetření neumožnily řádnou kvantifikaci toho, do jaké míry by dovozci mohli přenášet zvýšení kupní ceny v důsledku navrhované sazby cla. Pokud by však byl dovoz z ČLR předmětem konečného antidumpingového cla, vzhledem k informacím o hrubém a čistém rozpětí nic nenaznačuje, že by byla ohrožena životaschopnost dovozců. Jeden dovozce rovněž uvedl, že velké hospodářské subjekty na trhu a dovozci, jejichž hlavním předmětem podnikáni není keramické stolní a kuchyňské nádobí a náčiní, by nebyli nepříznivě ovlivněni.
(202)
Vyvozuje se proto závěr, že uložení opatření v navrhované výši nemá jako celek významný nepříznivý dopad na situaci dovozců dotčeného výrobku, kteří nejsou ve spojení.
(203)
Vzhledem k tomu, že nebyly vzneseny žádné nové připomínky ohledně zájmu dovozců, kteří nejsou ve spojení, 199. až 211. bod prozatímního nařízení se potvrzují.
6.4. Zájem ostatních hospodářských odvětví
(204)
V návaznosti na výzvu obsaženou v 203. bodě odůvodnění prozatímního nařízení Komise v den zveřejnění prozatímních opatření kontaktovala přímo příslušné maloobchodníky a sdružení maloobchodníků, dovozce s možnou maloobchodní činností a také návrháře průmyslových vzorů, kteří byli Komisi známí, a vyzvala je, aby vyplnili příslušné dotazníky. Někteří respondenti, kteří původně tvrdili, že jsou maloobchodníci, odpověděli, že se jich šetření netýká, jelikož v tomto oboru podnikání nepůsobí. Komise nakonec obdržela sedm nových odpovědi na dotazník pro maloobchodníky. Těchto sedm maloobchodníků představovalo 1 % dovozu z ČLR během období šetření. Tyto odpovědi byly většinou v mnoha ohledech nedostatečné, byly však v nejvyšší možné míře analyzovány. Nedošly žádné odpovědi na dotazník pro návrháře průmyslových vzorů.
(205)
Takto získané informace v podstatě neposkytly žádné nové důkazy o zájmu jiných hospodářských odvětví, které by mohly zpochybnit závěr učiněný v 217. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
(206)
Po zveřejnění prozatímních opatření došla podání týkající se zájmu Unie v jiných hospodářských odvětvích od dovozců zařazených i nezařazených do vzorku (včetně jednoho polského dovozce působícího v sektoru propagačních předmětů), sdružení evropského a mezinárodního obchodu (Foreign Trade Association), švédského sdružení dovozců, velkoobchodníků a maloobchodníků (Svensk Handel), několika maloobchodníků, CCCLA a osmi pražíren kávy (sedm z nich se sídlem v Itálii, jedna s ústředím v Rakousku).
(207)
Pražírny kávy tvrdily, že kvůli velmi nízkému počtu výrobců v Unii, kteří zajišťují potřeby jejich trhu (maximálně 5) a z nichž většina dováží z ČLR, a to buď přímo, nebo prostřednictvím sesterských podniků, a kvůli velmi vysokému počtu přístrojů na pražení kávy (1 500-3 000), by jim opatření v navrhovaném měřítku mohla v prozatímní fázi bránit v pořizování přesně stejných výrobků v budoucnosti. Toto tvrzení nelze přijmout. Za prvé, konečná opatření jsou nižší než prozatímní opatření. Za druhé, šetření ukázalo, že kdyby byla odstraněna újma způsobená dumpingovým dovozem z ČLR, výrobci v Unii dokáží lépe využít svého výrobního potenciálu a dále uspokojovat potřeby odvětví pražení kávy. Vzhledem k vysokému počtu výrobců v Unii je velmi pravděpodobné, že by počet výrobců v Unii, kteří by mohli přijímat objednávky od výrobců pražené kávy, byl vyšší než pět.
(208)
Pražírny kávy argumentovaly, že by antidumpingová opatření poškodila jejich vývoz kvůli ztrátě konkurenceschopnosti a možné odvetě čínských orgánů. Neexistuje však žádný důkaz, který by naznačoval, že úroveň uložených opatření by měla za následek ztrátu konkurenceschopnosti, přičemž je třeba mít na paměti, že ostatní členové WTO mají antidumpingová opatření týkající se tohoto druhu výrobku. Tvrzení o odvetných opatřeních bylo shledáno neopodstatněným.
(209)
Pražírny kávy uvedly, že antidumpingová opatření by nevyhnutelně vedla k všeobecnému poklesu jejich podnikatelské činnosti, ke snížení jejich prodeje, k celkovému zvýšení ceny kávy v hotelích, restauracích a cateringových službách a k poklesu kvality výrobků a služeb. To vše by údajně ohrožovalo značný počet přímých a nepřímých pracovních míst. Pokud však budeme mít na paměti hlavní předmět podnikání pražíren kávy a závěry týkající se účinků opatření na dodavatelský řetězec, tato tvrzení nelze uznat. Rovněž je třeba poznamenat, že celkový počet pracovních míst spojených s celosvětovým provozem jedné společnosti na výrobu pražené kávy nelze považovat za vhodný základ pro výpočet počtu pracovních míst, jež by byly ohroženy v důsledku uložení antidumpingových opatření.
(210)
Dva maloobchodníci tvrdili, že v Unii se nevyrábí dostatek nového kostního porcelánu a kostního porcelánu a že nemají jinou možnost než dovážet z ČLR. Se stejným tvrzením přišlo sdružení dovozců po poskytnutí informací. Především je třeba obecně poznamenat, že cílem antidumpingových opatření je znovu nastolit spravedlivý obchod, a nikoli zamezit dovoz. V tomto případě nelze úroveň opatření považovat za prohibitivní. Za druhé, při šetření bylo zjištěno, že tyto výrobky lze získat z několika zdrojů, včetně od výrobců v Unii. A konečně, výrobci v Unii mají výrobní kapacitu pro větší objem prodeje na trhu Unie a mohli by dále využít svého potenciálu, kdyby byla antidumpingová opatření s konečnou platností zavedena.
(211)
Jeden maloobchodník tvrdil, že opatření by mohla mít nepříznivý dopad na některé objekty, které slouží v odvětví cestovního ruchu. Toto tvrzení však nebylo podloženo věcnými informacemi. Rovněž váha dotyčných objektů v daném odvětví je jen omezená.
(212)
Jeden dovozce a jeden velkoobchodník tvrdili, že uložení opatření by vedlo k vertikální konsolidaci trhu ze strany některých velkých aktérů. Vzhledem k současnému počtu hráčů na trhu by to bylo v krátkodobém až střednědobém výhledu nepravděpodobné.
(213)
V návaznosti na otázky, které již byly řešeny v prozatímním nařízení, je třeba poznamenat, že některé strany shledaly, že nebyl dostatečně zohledněn zájem malých podniků, jako jsou maloobchodníci, distributoři a podniky, které se zabývají propagačními předměty. Toto tvrzení zopakovalo několik stran po poskytnutí konečných informací. Je třeba uznat, že celkově by mikropodniky a malé podniky mohly být citlivější na jakékoli zvýšení cen v důsledku antidumpingových cel. Neexistuje však důkaz, že úroveň opatření bude mít významný nepříznivý vliv na ostatní zúčastněné hospodářské subjekty z řad malých a středních podniků. Toto tvrzení se proto definitivně zamítá.
(214)
Vzhledem k tomu, že nebyly vzneseny žádné další připomínky ohledně zájmu ostatních hospodářských odvětví, 212. až 217. bod prozatímního nařízení se potvrzují.
6.5. Zájem spotřebitelů (domácností)
(215)
Přestože se na ně Komise obrátila, žádná ze stran přímo zastupujících zájmy konečných kupujících, jako sdružení spotřebitelů, nepodala připomínky.
(216)
Některé strany napadly závěr v 222. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, pokud jde o vyšší ceny. Podobná tvrzení se objevila po poskytnutí konečných informací.
(217)
V nepravděpodobném případě, že by se clo zcela přeneslo na spotřebitele, a za předpokladu, že úroveň dovozu a ceny zůstanou stejné, znamenala by antidumpingová cla dodatečné náklady na domácnost za rok ve výši necelého 1 EUR. Tento výpočet je založen na objemu a hodnotě dovozu v období šetření, na navrhované výši cla a na počtu domácností v Unii.
(218)
Tento účinek nelze považovat za dostatečný k vyvážení pozitivního dopadu na výrobní odvětví Unie plynoucího z omezení újmy způsobené dumpingovým dovozem z ČLR.
(219)
Jedna strana tvrdila, že v důsledku opatření by nastal nedostatek levnějšího stolního nádobí a náčiní. Toto tvrzení se zopakovalo po poskytnutí konečných informací. Toto tvrzení nelze přijmout, protože, jak je uvedeno v 157. bodě odůvodnění prozatímního nařízení, výrobní odvětví Unie zásobuje všechny trhy (včetně levnějšího stolního nádobí a náčiní).
(220)
Vzhledem k tomu, že nebyly vzneseny žádné další připomínky ohledně zájmu spotřebitelů (domácností), 218. až 226. bod prozatímního nařízení se potvrzují.
6.6. Závěr o zájmu Unie
(221)
S ohledem na výše uvedené se posouzení v prozatímním nařízení potvrzuje.
(222)
Potvrzují se proto 227. až 229. bod odůvodnění prozatímního nařízení.
7. KONEČNÁ ANTIDUMPINGOVÁ OPATŘENÍ
7.1. Úroveň pro odstranění újmy
(223)
Bylo namítnuto, že ziskové rozpětí použité k výpočtu výše cla, která je nezbytná k odstranění účinků dumpingu působícího újmu, je příliš velké. Tato námitka byla zamítnuta, jak je vysvětleno v oddíle 4.5.3.3.
(224)
Některé strany zpochybnily cílový zisk, který byl použit pro výpočet rozpětí újmy. O těchto připomínkách pojednává 135. až 142. bod odůvodnění. Na základě analýzy těchto připomínek byl učiněn závěr, že by měl být zachován cílový zisk ve výši 6 %.
(225)
Jelikož ohledně úrovně pro odstranění újmy nebyly vzneseny další připomínky, potvrzuje se metodika popsaná v 230. až 234. bodě odůvodnění prozatímního nařízení.
7.2. Konečná opatření
(226)
Vzhledem k závěrům o dumpingu, újmě, příčinné souvislosti a zájmu Unie a v souladu s čl. 9 odst. 4 základního nařízení by mělo být uloženo konečné antidumpingové clo na dovoz dotčeného výrobku a to na úrovni nižší z hodnot odpovídajících dumpingovému rozpětí a rozpětí újmy. Je tudíž třeba stanovit všechny celní sazby na úrovni dumpingových rozpětí.
(227)
Menší úpravy uvedené v 115. a 132. bodě odůvodnění vedly k mírně revidovaným rozpětím cenového podbízení, jak je zohledněno v níže uvedených rozpětích újmy. Navrhovaná konečná antidumpingová cla jsou následující:
Společnost
Dumpingové rozpětí (v %)
Rozpětí újmy (v %)
Sazba konečného cla (v %)
Hunan Hualian China Industry Co., Ltd; Hunan Hualian Ebillion Industry Co., Ltd; Hunan Liling Hongguanyao China Industry Co., Ltd and Hunan Hualian Yuxiang China Industry Co., Ltd
18,3
44,8
18,3
Guangxi Sanhuan Enterprise Group Holding Co., Ltd
13,1
92,6
13,1
CHL Porcelain Industries Ltd
23,4
110,1
23,4
Shandong Zibo Niceton-Marck Huaguang Ceramics Limited; Zibo Huatong Ceramics Co., Ltd; Shandong Silver Phoenix Co., Ltd; Niceton Ceramics (Linyi) Co., Ltd; Linyi Jingshi Ceramics Co., Ltd; Linyi Silver Phoenix Ceramics Co., Ltd; Linyi Chunguang Ceramics Co., Ltd, and Linyi Zefeng Ceramics Co., Ltd
17,6
79,1
17,6
Guangxi Province Beiliu City Laotian Ceramics Co., Ltd
22,9
45,7
22,9
Všechny ostatní spolupracující vyvážející výrobci
17,9
79,0
17,9
Všechny ostatní společnosti
36,1
110,1
36,1
(228)
Individuální sazby antidumpingového cla stanovené pro jednotlivé společnosti uvedené v tomto nařízení byly určeny na základě zjištění tohoto šetření. Odrážejí tedy situaci těchto společností zjištěnou během tohoto šetření. Tyto celní sazby (na rozdíl od celostátního cla použitelného pro „všechny ostatní společnosti“) jsou proto použitelné výlučně na dovoz výrobků pocházejících z ČLR a vyráběných těmito společnostmi, tedy uvedenými konkrétními právnickými osobami. Pro dovoz dotčeného výrobku vyrobeného kteroukoli jinou společností, jejíž název není výslovně uveden v normativní části tohoto nařízení, včetně subjektů, které jsou s těmito výslovně jmenovanými společnostmi ve spojení, nelze těchto sazeb využít a tento dovoz podléhá celní sazbě použitelné pro „všechny ostatní společnosti“.
(229)
V zájmu co největšího snížení rizika obcházení z důvodu velkého rozdílu celních sazeb se má za to, že je v tomto případě pro zajištění řádného použití těchto antidumpingových cel nutné přijmout zvláštní opatření. Tato zvláštní opatření zahrnují předložení platné obchodní faktury, která vyhovuje požadavkům uvedeným v příloze II tohoto nařízení, celním orgánům členských států. Dovoz bez zmíněné faktury podléhá zbytkovému antidumpingovému clu použitelnému na všechny ostatní vývozce.
(230)
Pokud by se po uložení dotčených opatření podstatně zvýšil objem vývozu některé ze společností využívajících nižší individuální celní sazby, lze takovéto zvýšení objemu považovat samo o sobě za změnu obchodních toků v důsledku uložených opatření ve smyslu čl. 13 odst. 1 základního nařízení. Za takových okolností a za předpokladu, že jsou splněny příslušné podmínky, lze zahájit šetření zaměřené proti obcházení předpisů. V rámci takového šetření lze mimo jiné prošetřit potřebu zrušit individuální celní sazby a následně uložit celostátní clo.
(231)
Každou žádost o použití individuální sazby antidumpingového cla (například po změně názvu subjektu nebo po založení nových výrobních nebo prodejních subjektů) je třeba neprodleně podat Komisi (11) se všemi náležitými údaji, zejména s údaji o jakýchkoli změnách činnosti společnosti, které se týkají výroby, domácího prodeje a prodeje na vývoz, například v souvislosti s uvedenou změnou názvu nebo změnou výrobních a prodejních subjektů. V případě potřeby pak bude toto nařízení odpovídajícím způsobem změněno a seznam společností, na něž se vztahují individuální sazby antidumpingového cla, bude aktualizován.
(232)
V zájmu zajištění řádného vymáhání antidumpingového cla by se celostátní celní sazba neměla vztahovat pouze na nespolupracující vyvážející výrobce, ale rovněž na výrobce, kteří v období šetření neuskutečnili žádný vývoz do Unie.
(233)
Aby bylo zajištěno rovné zacházení pro nové vývozce a spolupracující společnosti nezařazené do vzorku a uvedené v příloze I tohoto nařízení, mělo by se vážené průměrné clo uložené posledně jmenovaným společnostem vztahovat i na všechny nové vývozce, kteří by jinak měli nárok na přezkum podle čl. 11 odst. 4 základního nařízení.
(234)
Všem stranám byly sděleny základní skutečnosti a úvahy, na nichž byl založen záměr doporučit uložení konečného antidumpingového cla na dovoz keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní pocházejícího z ČLR a konečný výběr částek zajištěných prostřednictvím prozatímního cla (poskytnutí konečných informací). Všem stranám byla poskytnuta lhůta, během níž mohly k poskytnutí konečných informací předložit připomínky.
(235)
Ústní a písemné připomínky předložené zúčastněnými stranami byly zváženy a ve vhodných případech zohledněny.
7.3. Konečný výběr prozatímních antidumpingových cel
(236)
Vzhledem k rozsahu zjištěných dumpingových rozpětí a k úrovni újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie se považuje za nezbytné s konečnou platností vybrat částky zajištěné v podobě prozatímního antidumpingového cla uloženého prozatímním nařízením, a to v rozsahu cel, která byla s konečnou platností uložena,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Ukládá se konečné antidumpingové clo na dovoz keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní, s výjimkou keramických nožů, keramických mlýnků na přísady a koření a jejich keramických mlecích částí, keramických škrabek, brousků keramických nožů a kordieritových keramických kamenů používaných pro pečení pizzy nebo chleba, v současnosti kódů KN ex 6911 10 00, ex 6912 00 10, ex 6912 00 30, ex 6912 00 50 a ex 6912 00 90 (kódy TARIC 6911100090, 6912001011, 6912001091, 6912003010, 6912005010 a 6912009010), pocházejících z ČLR.
2. Sazba konečného antidumpingového cla použitelná na čistou cenu s dodáním na hranice Unie před proclením je pro výrobek popsaný v odstavci 1 a vyrobený níže uvedenými společnostmi stanovena takto:
Společnost
Clo (v %)
Doplňkový kód TARIC
Hunan Hualian China Industry Co., Ltd;
Hunan Hualian Ebillion Industry Co., Ltd;
Hunan Liling Hongguanyao China Industry Co., Ltd;
Hunan Hualian Yuxiang China Industry Co., Ltd.
18,3
B349
Guangxi Sanhuan Enterprise Group Holding Co., Ltd
13,1
B350
CHL Porcelain Industries Ltd
23,4
B351
Shandong Zibo Niceton-Marck Huaguang Ceramics Limited;
Zibo Huatong Ceramics Co., Ltd;
Shandong Silver Phoenix Co., Ltd;
Niceton Ceramics (Linyi) Co., Ltd;
Linyi Jingshi Ceramics Co., Ltd;
Linyi Silver Phoenix Ceramics Co., Ltd;
Linyi Chunguang Ceramics Co., Ltd;
Linyi Zefeng Ceramics Co., Ltd.
17,6
B352
Guangxi Province Beiliu City Laotian Ceramics Co., Ltd
22,9
B353
Společnosti uvedené v příloze I
17,9
Všechny ostatní společnosti
36,1
B999
3. Uplatnění individuálních sazeb antidumpingového cla stanovených pro společnosti uvedené v odstavci 2 je podmíněno předložením platné obchodní faktury, která splňuje požadavky stanovené v příloze, celním orgánům členských států. Není-li taková faktura předložena, použije se celní sazba platná pro „všechny ostatní společnosti“.
4. Není-li uvedeno jinak, použijí se platné předpisy týkající se cel.
Článek 2
1. Částky zajištěné v podobě prozatímního antidumpingového cla podle nařízení (EU) č. 1072/2012 na dovoz keramických mlýnků na přísady a koření a jejich keramických mlecích částí, keramických škrabek, brousků keramických nožů a kordieritových keramických kamenů používaných pro pečení pizzy nebo chleba pocházejících z ČLR se uvolňují.
2. Částky zajištěné v podobě prozatímního antidumpingového cla podle nařízení (EU) č. 1072/2012 na dovoz keramického stolního a kuchyňského nádobí a náčiní, s výjimkou keramických nožů, keramických mlýnků na přísady a koření a jejich keramických mlecích částí, keramických škrabek, brousků keramických nožů a kordieritových keramických kamenů používaných pro pečení pizzy nebo chleba pocházejících z ČLR, se vybírají s konečnou platností. Částky, které byly zajištěny nad rámec konečné sazby antidumpingového cla, se uvolňují.
Článek 3
Ustanovení čl. 1 odst. 2 může být změněno zařazením nového vyvážejícího výrobce mezi spolupracující společnosti nezařazené do vzorku, na něž se tudíž vztahuje vážená průměrná sazba cla ve výši 17,9 %, pokud nový vyvážející výrobce v ČLR poskytne Komisi dostatečné důkazy o tom, že:
a)
v období šetření (tj. od 1. ledna 2011 do 31. prosince 2011) nevyvážel do Unie výrobek popsaný v čl. 1 odst. 1;
b)
není ve spojení s žádným vývozcem nebo výrobcem v ČLR, na kterého se vztahují opatření uložená tímto nařízením; a
c)
skutečně vyvezl do Unie dotčený výrobek po skončení období šetření, z něhož vycházejí příslušná opatření, nebo uzavřel neodvolatelný smluvní závazek vyvézt významné množství do Unie.
Článek 4
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 13. května 2013.
NEUVOSTON TÄYTÄNTÖÖNPANOASETUS (EU) N:o 412/2013,
annettu 13 päivänä toukokuuta 2013,
lopullisen polkumyyntitullin käyttöönotosta Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien keraamisten pöytä- ja keittiöesineiden tuonnissa ja kyseisessä tuonnissa käyttöön otetun väliaikaisen tullin lopullisesta kantamisesta
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 30 päivänä marraskuuta 2009 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1225/2009 (1) ja erityisesti sen 9 artiklan,
ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen, jonka tämä on tehnyt neuvoa-antavaa komiteaa kuultuaan,
sekä katsoo seuraavaa:
1. MENETTELY
1.1 Vireillepano
(1)
Komissio otti asetuksella (EU) N:o 1072/2012 (2), jäljempänä ”väliaikaista tullia koskeva asetus”, käyttöön väliaikaisen polkumyyntitullin Kiinan kansantasavallasta, jäljempänä ”Kiina” tai ”asianomainen maa”, peräisin olevien keraamisten pöytä- ja keittiöesineiden tuonnissa.
(2)
Menettely pantiin vireille 16 päivänä helmikuuta 2012 (3), kun niiden Euroopan unionin tuottajien puolesta, jäljempänä ”valituksen tekijät”, joiden tuotanto muodostaa yli 30 prosenttia keraamisten pöytä- ja keittiöesineiden kokonaistuotannosta unionissa, oli tehty valitus.
(3)
Kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 22 kappaleessa todetaan, polkumyyntiä ja vahinkoa koskeva tutkimus koski 1 päivän tammikuuta 2011 ja 31 päivän joulukuuta 2011 välistä ajanjaksoa, jäljempänä ”tutkimusajanjakso”. Vahingon arvioinnin kannalta merkittävien kehityssuuntausten tarkastelu kattoi 1 päivän tammikuuta 2008 ja tutkimusajanjakson päättymisen välisen ajanjakson, jäljempänä ”tarkastelujakso”.
1.2 Myöhempi menettely
(4)
Sen jälkeen kun väliaikaisen polkumyyntitullin käyttöönoton perusteina olleista olennaisista tosiasioista ja huomioista oli ilmoitettu, jäljempänä ”alustavien päätelmien ilmoittaminen”, useat osapuolet ilmoittivat kirjallisesti näkökantansa alustavista päätelmistä. Kuulemista pyytäneille osapuolille annettiin mahdollisuus tulla kuulluiksi. Kaksi tuojaa ja yksi vientiä harjoittava tuottaja pyysivät tulla kuulluiksi, ja niitä kuultiin kuulemismenettelystä vastaavan kauppapolitiikan pääosaston neuvonantajan läsnä ollessa.
(5)
Komissio jatkoi lopullisia päätelmiään varten tarpeellisina pitämiensä tietojen hankkimista ja tarkistamista. Asianomaisten osapuolten esittämät suulliset ja kirjalliset huomautukset tutkittiin, ja alustavia päätelmiä muutettiin tarvittaessa niiden mukaisesti.
(6)
Lisäksi tehtiin tarkastuskäynti thaimaalaisen tuottajan toimitiloihin, kuten 55 kappaleessa selostetaan; tarkoituksena oli tutkia Thaimaan soveltuvuus vertailumaaksi.
(7)
Tämän jälkeen kaikille osapuolille ilmoitettiin niistä olennaisista tosiasioista ja huomioista, joiden perusteella aiottiin suositella lopullisen polkumyyntitullin käyttöönottoa Kiinasta peräisin olevien keraamisten pöytä- ja keittiöesineiden tuonnissa ja väliaikaisen tullin vakuutena olevien määrien lopullista kantamista, jäljempänä ”lopullisten päätelmien ilmoittaminen”. Kaikille osapuolille annettiin määräaika, johon mennessä niillä oli mahdollisuus esittää huomautuksensa lopullisista päätelmistä. Alan kiinalainen kauppakamari CCCLA (Chinese Chamber of Commerce for Import and Export of Light Industrial Products and Arts-crafts) ja eräs tuojien ryhmä pyysivät tulla kuulluiksi, ja niitä kuultiin kuulemismenettelystä vastaavan kauppapolitiikan pääosaston neuvonantajan läsnä ollessa.
(8)
Asianomaisten osapuolten toimittamia huomautuksia tarkasteltiin ja ne otettiin soveltuvin osin huomioon.
1.3 Otanta
(9)
Alustavien päätelmien ilmoittamisen jälkeen useat osapuolet vastustivat kiinalaisten vientiä harjoittavien tuottajien otoksen valintaa ja väittivät, että otos ei ollut edustava, koska se perustui vain suurimpiin vientimääriin eikä siinä näin ollen otettu huomioon muita tekijöitä, joka ovat ominaisia Kiinan keramiikkateollisuuden monimuotoisuuden ja hajanaisuuden kannalta.
(10)
Asetuksen (EY) N:o 1225/2009, jäljempänä perusasetus,, 17 artiklan 1 kohdan mukaan otokseen sisällytettävien yritysten valinnassa tutkimus voidaan rajoittaa viennin suurimpaan mahdolliseen määrään, joka voi kohtuullisesti olla tutkimuksen kohteena, ottaen huomioon käytettävissä oleva aika. Tuotannonalan hajanaisuuden vuoksi katsottiin, että vientimääriin perustuva valinta mahdollistaisi edustavan otoksen, joka voitiin tutkia käytettävissä olevassa ajassa. On kuitenkin huomattava, että valitut yritykset sijaitsevat kolmella eri alueella Kiinassa ja niillä on erityyppisestä keraamisesta materiaalista (esim. posliini ja kivitavara) valmistetun tarkasteltavana olevan tuotteen merkittävää tuotantoa sekä erittäin monenlaisten tuotelajien tuotantoa. Tämän vuoksi väitettä ei voida hyväksyä.
(11)
Eräs vientiä harjoittava tuottaja katsoi, että erilaisten menetelmien käyttö unionin tuotannonalan ja tuojien otoksen sekä vientiä harjoittavien tuottajien otoksen valinnassa on syrjivää ja että olisi käytettävä samoja perusteita. Erilaisten menetelmien käyttö syrjii vientiä harjoittavia tuottajia ja on vastoin yhdenvertaista kohtelua.
(12)
Vientiä harjoittavien tuottajien otos valitaan vain, jotta voidaan tutkia, tuodaanko tarkasteltavana olevaa tuotetta Kiinasta polkumyynnillä. Näin ollen on keskeisen tärkeää kattaa tarkasteltavana olevan tuotteen tuonnin enimmäismäärä tutkimusajanjaksolla. Toisaalta unionin tuottajien otos valittiin sen määrittämiseksi, aiheutuiko unionin tuotannonalalle merkittävää vahinkoa eri indikaattoreiden perusteella. Tuojien osalta kerättyjä tietoja käytetään suureksi osaksi unionin etua koskevassa arvioinnissa. Tämän vuoksi tuojien ja unionin tuottajien osalta on tärkeää kerätä tietoa erilaisista yrityksistä, jotka toimivat esimerkiksi eri tuotesegmenteillä. Koska otokseen sisällytettävien yritysten valinnan perusteet eivät ole samoja toisaalta unionin tuottajien ja tuojien ja toisaalta vientiä harjoittavien tuottajien osalta, ne eivät ole samassa tilanteessa. Sen vuoksi syrjimättömyyden tai yhdenvertaisen kohtelun periaate ei edellytä täysin samanlaisen menetelmän käyttöä otosten valinnassa. Näin ollen väite on täysin perusteeton ja hylätään.
(13)
Eräs vientiä harjoittava tuottaja esitti uudelleen (ks. väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 8 kappale), että se olisi pitänyt sisällyttää otokseen. Yritys ei kuitenkaan esittänyt mitään uusia väitteitä, joissa olisi perusteltu sen sisällyttäminen otokseen. Sen vuoksi ja ottaen huomioon edellä olevassa 10 kappaleessa esitetyt päätelmät, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 9 kappaleessa esitetyt päätelmät vahvistetaan.
(14)
Sama otoksen ulkopuolinen vientiä harjoittava tuottaja väitti, että sille ei ollut annettu riittävästi aikaa toimittaa huomautuksiaan lopullisista päätelmistä ja että päätelmien ilmoittaminen oli lisäksi riittämätön, koska siinä ei ilmoitettu esimerkiksi myyntihintoja tai oikaisuja koskevia lukuja. Tämän vuoksi sen puolustautumisoikeuksia ei ollut noudatettu.
(15)
Perusasetuksen 20 artiklan 5 kohdan mukaan osapuolille on annettava vähintään 10 päivän määräaika lopullisesta ilmoittamisesta tehtäviä huomautuksia varten. Kyseinen vientiä harjoittava tuottaja sai tiedon lopullisesta ilmoittamisesta sähköpostitse 25 päivänä helmikuuta 2013 ja sille annettiin aikaa 8 päivään maaliskuuta 2013 asti eli 11 päivää toimittaa huomautuksia. Lisäksi ilmoitusasiakirja lähetettiin kirjattuna kirjeenä seuraavana päivänä. Näin ollen kyseisellä osapuolella oli riittävästi aikaa toimittaa huomautuksiaan, ja tämä väite on näin ollen hylättävä. On myös syytä huomauttaa, että osapuoli toimitti huomautuksensa annetussa määräajassa eikä pyytänyt määräajan pidennystä. Lisäksi komissio ilmoitti kaikista olennaisista tosiasioista ja huomioista, joiden perusteella se aikoi ehdottaa lopullisten toimenpiteiden käyttöönottoa, ottaen huomioon velvoitteen suojata luottamukselliset tiedot. Puolustusoikeuksien noudattaminen ei myöskään edellytä, että otokseen sisältyville yrityksille vahvistetut yrityskohtaiset myyntiluvut tai oikaisut, joita on käytetty yksilöllisten polkumyyntimarginaalien määrittämiseen, olisi ilmoitettava osapuolelle, jolle ei ole laskettu yksilöllistä marginaalia.
(16)
Edellä esitetystä seuraa, että väite, jonka mukaan puolustautumisoikeuksia ei noudatettu, on perusteeton, ja se hylätään tämän vuoksi.
2. TARKASTELTAVANA OLEVA TUOTE JA SAMANKALTAINEN TUOTE
2.1 Johdanto
(17)
Kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 24 ja 56-57 kappaleessa todetaan, tarkasteltavana ovat alustavan määritelmän mukaisesti Kiinasta peräisin olevat keraamiset pöytä- ja keittiöesineet, lukuun ottamatta keraamisia veitsiä, jotka luokitellaan tällä hetkellä CN-koodeihin ex 6911 10 00, ex 6912 00 10, ex 6912 00 30, ex 6912 00 50 ja ex 6912 00 90, jäljempänä ”tarkasteltavana oleva tuote”.
2.2 Väitteet
(18)
Alustavien päätelmien ilmoittamisen jälkeen yksikään osapuoli ei kiistänyt sitä, että keraamiset (keittiö)veitset ovat olennaisesti erilaisia kuin muut keraamiset pöytä- ja keittiöesineet niiden erilaisten fyysisten ominaisuuksien, tuotantoprosessien ja käyttötapojen takia. Kaikki osapuolten esittämät huomautukset on analysoitu, ja keraamisten veitsien jättäminen tuotteen määritelmän ulkopuolelle tässä tutkimuksessa voidaan hyväksyä lopullisesti.
(19)
Väliaikaisten toimenpiteiden julkaisemisen jälkeen useat osapuolet vaativat, että tietyt keraamiset maustemyllyt ja niiden keraamiset jauhavat osat olisi jätettävä tuotteen määritelmän ulkopuolelle.
(20)
Vaatimuksen perusteena on, että myllyjä ja muita keraamisia pöytä- ja keittiöesineitä ei niiden erityisominaisuuksien vuoksi voida pitää yhtenä ja samana tuotteena. Näiden myllyjen jauhinlevyssä on käytetty pääasiassa alumiinioksidista valmistettua keraamista materiaalia, jota ei käytetä ”tavanomaisissa” pöytäesineissä kuten kupeissa ja lautasissa ja jonka poltto tapahtuu korkeammissa lämpötiloissa. Niiden vaihdettavuus tutkimuksen kohteena olevan tuotteen pääluokkien kanssa on vähäistä. Tämä koskee myös pelkkiä keraamisia jauhinmekanismeja, jotka ilmoitetaan yleensä edellä mainituissa koodeissa.
(21)
Tutkimuksessa kävi ilmi, että näissä myllyissä oleva keraaminen elementti on yleensä vain pieni osa myllyä. Lisäksi tutkimuksessa kävi ilmi, että myllyillä, joissa on keraaminen jauhinlevy, mukaan luettuna keraamiset jauhavat osat, ei ole samoja fyysisiä perusominaisuuksia ja peruskäyttötarkoituksia kuin keraamisilla pöytä- ja keittiöesineillä. Keraamisten jauhavien osien muoto, vahvuus ja muotoilu eroavat keraamisten pöytä- ja keittiöesineiden vastaavista.
(22)
Jotkin osapuolet esittivät, että kyseiset myllyt olisi jätettävä tuotteen määritelmän ulkopuolelle sillä perusteella, että niillä on samat fyysiset ominaisuudet, teollinen muotoilu ja loppukäyttö kuin myllyillä, joiden jauhinmekanismi on valmistettu metallista ja että kun ne sisältyvät tiettyihin myllysetteihin, ne luokitellaan yleensä tariffinimikkeeseen 8210. Nämä osapuolet väittivät myös, että näissä tapauksissa keraamisten elementtien osuus tuotteen arvosta on yleensä enintään kaksi prosenttia. Kun kuitenkin otetaan huomioon myllyjen ja myllysettien monet eri luokittelumahdollisuudet, tutkimuksessa ei voitu hyväksyä näitä väitteitä sen määrittämiseksi, pitäisikö keraamiset myllyt jättää tuotteen määritelmän ulkopuolelle tutkimuksessa.
(23)
Useat osapuolet tukivat vaatimusta, jonka mukaan kyseiset myllyt olisi jätettävä tuotteen määritelmän ulkopuolelle sillä perusteella, että tietyissä myllyissä, etenkin suolamyllyissä, on välttämätöntä käyttää keraamisia jauhinlevyjä, koska suola syövyttää metalliset jauhinosat. Tutkimuksessa kuitenkin osoitettiin, että suolamyllyissä ei välttämättä käytetä keraamisia jauhinmekanismeja.
(24)
Edellä olevassa kappaleessa esitettyjen seikkojen perusteella tutkimuksessa päätellään, että maustemyllyt, joissa on keraamisia jauhinelementtejä, eroavat olennaisesti muunlaisista keraamisista pöytä- ja keittiöesineistä niiden jauhavissa osissa käytetyn keraamisen materiaalin fyysisten perusominaisuuksien ja käyttötarkoituksen vuoksi. Sen vuoksi vaatimus niiden, mukaan luettuna itsenäiset keraamiset jauhinmekanismit ja niiden osat, jättämisestä tuotteen määritelmän ulkopuolelle tässä tutkimuksessa hyväksytään.
(25)
Väliaikaisten toimenpiteiden julkaisemisen jälkeen jotkin osapuolet vaativat, että keraamiset veitsenteroittimet olisi jätettävä tuotteen määritelmän ulkopuolelle tuotantoprosessien ja käyttötarkoituksen erojen vuoksi ja sen vuoksi, että näitä tuotteita ei ole tarkoitettu pitämään sisällään elintarvikkeita niiden erityismuotoilun ja fyysisten ominaisuuksien vuoksi. Tutkimuksessa vahvistettiin näiden seikkojen paikkansapitävyys. Tästä syystä vaatimus niiden jättämisestä tuotteen määritelmän ulkopuolelle tässä tutkimuksessa hyväksytään.
(26)
Samalla tutkittiin myös, olisiko keraamiset kuorimet jätettävä tuotteen määritelmän ulkopuolelle. Tutkimuksessa vahvistettiin, että myös keraamiset kuorimet eroavat olennaisesti muunlaisista keraamisista pöytä- ja keittiöesineistä niiden toimivissa osissa käytetyn keraamisen materiaalin muotoilun ja fyysisten ominaisuuksien (muoto ja vahvuus), tuotantoprosessien sekä käyttötarkoituksen vuoksi. Myös keraamiset kuorimet olisi sen vuoksi jätettävä tuotteen määritelmän ulkopuolelle tässä tutkimuksessa.
(27)
Väliaikaisten toimenpiteiden julkaisemisen jälkeen eräs osapuoli vaati myös, että kordieriittikeramiikasta valmistetut pizzakivet olisi jätettävä tuotteen määritelmän ulkopuolelle niiden fyysisten ominaisuuksien (muoto ja kovuus), teollisen muotoilun ja käyttötarkoituksen erojen vuoksi. Kordieriittikeramiikka on eräänlainen alumiinioksidi-magnesiumoksidisilikaatti, jolla on erityisominaisuuksia, esimerkiksi erinomainen lämpöiskunkestävyys. Tutkimuksessa vahvistettiin, että kordieriittikeraamisilla pizzakivillä on samat fyysiset ominaisuudet (muoto ja kovuus), teollinen muotoilu ja käyttötarkoitus kuin uuneissa käytettävillä tiilillä. Sen vuoksi ne eroavat muista keraamisista pöytä- ja keittiöesineistä. Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen valituksen tekijät toivat esiin kordieriittikeraamisten pizzakivien samankaltaisuuden verrattuna muihin menettelyn piiriin kuuluviin tuotteisiin. Ne eivät kuitenkaan voineet osoittaa, että kordieriittikeraamisilla pizzakivillä olisi samat fyysiset perusominaisuudet ja käyttötarkoitukset. Tästä syystä vaatimus niiden jättämisestä tuotteen määritelmän ulkopuolelle tässä tutkimuksessa hyväksytään.
(28)
Väliaikaisten toimenpiteiden julkaisemisen jälkeen eräs hollantilainen järjestö vaati, että myynninedistämistuotteina käytetyt keraamiset pöytä- ja keittiöesineet olisi jätettävä tuotteen määritelmän ulkopuolelle sillä perusteella, että niitä ei myydä käytettäväksi pöytä- ja keittiöesineinä, että ne ovat merkittävä taloudellinen tekijä vähittäismyyntisektorilla, että kuluttajat arvostavat niitä ja että vain kiinalaiset tuottajat pystyvät tarjoamaan tarvittavat määrät lyhyellä aikavälillä. Vaatimusta myynninedistämistuotteina käytettyjen keraamisten pöytä- ja keittiöesineiden jättämisestä tuotteen määritelmän ulkopuolelle tässä tutkimuksessa ei voida kuitenkaan hyväksyä, koska niiden fyysiset ominaisuudet, tuotantoprosessit ja käyttötarkoitus ovat samat kuin muiden keraamisten pöytä- ja keittiöesineiden.
(29)
Väliaikaisten toimenpiteiden julkaisemisen ja jälleen lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen eräs saksalainen tuoja ja tukkumyyjä sekä kiinalainen yhteistyössä toiminut vientiä harjoittava tuottaja vaativat, että erityispinnoitetut kivitavarat, jotka on tarkoitettu sublimaatiopainatusta varten ja joiden sublimaatiopinnoitus on poistettavissa mekaanisesti raaputtamalla, olisi jätettävä tuotteen määritelmän ulkopuolelle sillä perusteella, että ne ovat puolivalmiita tuotteita, joiden kuvaviimeistely tehdään unionissa erityiskanavien kautta, kuluttajat pitävät niitä erilaisina, sublimaatiopinnoitettujen keraamisten tuotteiden arvo ylittää pinnoittamattomien keraamisten tuotteiden arvon eikä unionissa ole tuottajia, jotka tuottaisivat tällaista tuotetta. Tutkimuksessa kävi ilmi, että tuote näyttää täysin samalta kuin sublimaatiopinnoittamattomat esineet, minkä vuoksi niitä on vaikea - ellei peräti mahdoton - erottaa toisistaan. Tutkimuksessa kävi lisäksi ilmi, että näillä tuotteilla on yleensä sama käyttötarkoitus kuin muunlaisilla keraamisilla pöytäesineillä. Lisäksi havaittiin, että useat unionin tuottajat valmistavat näitä tuotteita ja että unionissa valmistetut ja tuodut tuotteet kilpailevat suoraan keskenään. Edellä esitetyn perusteella vaatimus sublimaatiopainatukseen tarkoitetun erityispinnoitetun kivitavaran jättämisestä tuotteen määritelmän ulkopuolelle hylätään.
(30)
Väliaikaisen toimenpiteiden julkaisemisen ja jälleen lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen tuoja, joka oli vaatinut ennen lasitusta käsin maalaamalla koristeltujen pöytäesineiden jättämistä tuotteen määritelmän ulkopuolelle, väitti, että komissio alustava analyysi asiasta oli virheellinen, koska siinä ei otettu huomioon markkinasegmenttien olemassaoloa, erityyppisten pöytäesineiden laatueroja, ennen lasitusta käsin maalaamalla koristeltujen pöytäesineiden ylellistä ja hauraampaa luonnetta eikä tuotteiden vähäisempää vaihdettavuutta keskenään, koska kuluttajat pitävät niitä erilaisina. Se väitti myös, että ennen lasitusta käsin maalaamalla koristeltuja pöytäesineitä voidaan käyttää myös somisteena.
(31)
Väitteistä, jotka koskevat erityyppisten keittiöesineiden sekä ylellisten ja hauraampien ennen lasitusta käsin maalaamalla koristeltujen pöytäesineiden välisiä laatueroja, voidaan todeta, että nämä ominaisuudet eivät ole erityisiä ennen lasitusta käsin maalaamalla koristelluille pöytäesineille. Lisäksi mitä tulee tuotteiden vähäisempään keskinäiseen vaihdettavuuteen kuluttajien käsitysten vuoksi, mitään sellaista uutta väitettä ei esitetty, joka muuttaisi väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 45 kappaleessa esitettyjä päätelmiä, joiden mukaan keskivertokuluttaja ei tee eroa ennen lasitusta käsin maalaamalla koristeltujen pöytäesineiden ja muuntyyppisten keraamisten pöytäesineiden välille. Komissio analysoi markkinasegmenttien esiintymistä väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 157-158 kappaleessa. Nämä väitteet eivät näin ollen kumonneet väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 45 kappaleessa esitettyjä päätelmiä.
(32)
Väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 50 kappaleessa esiin tuotua vaatimusta täsmennettiin vielä väliaikaisten toimenpiteiden käyttöönoton jälkeen. Nämä vaatimukset esitettiin uudelleen lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen. Tuoja, jolla oli tuotantoa Kiinassa, vaati että keittiö- ja pöytäesineet, joiden pinnasta 100 prosenttia on täysin lasitettu ja/tai emaloitu pohjaa tai sen osaa lukuun ottamatta ja joiden lasitetusta ja/tai emaloidusta pinnasta 100 prosenttia on maalattu muulla kuin valkoisella värillä, olisi jätettävä tuotteen määritelmän ulkopuolelle. Vaatimusta tarkasteltiin, ja tutkimuksessa kävi ilmi, että näiden tuotteiden fyysiset ominaisuudet, tuotantoprosessit ja käyttötarkoitukset ovat samat kuin muiden lasitettujen ja/tai emaloitujen keraamisten pöytä- ja keittiöesineiden. Sen vuoksi vaatimus hylätään lopullisesti.
(33)
CCCLA vaati edelleen, että luuposliini olisi jätettävä tutkimuksen kohteena olevan tuotteen määritelmän ulkopuolelle sillä perusteella, että se on hauras ylellisyystuote, jonka mekaaninen lujuus on huono, ja kiisti sen kolhunkestävyyden. On kuitenkin huomattava, että CCCLA oli itse todennut aiemmin, että luuposliinilla on korkea mekaaninen lujuus ja että se kestää kolhuja. Nämä ristiriitaiset väitteet vievät selvästi pohjaa CCCLA:n vaatimuksilta. Esiin otetut väitteet eivät missään tapauksessa muuta väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 28 kappaleessa esitettyjä päätelmiä. Sen vuoksi vaatimus luuposliinin jättämisestä tuotteen määritelmän ulkopuolelle hylätään lopullisesti.
(34)
Sama osapuoli toisti vaatimuksensa, jonka mukaan kestävä posliini olisi jätettävä tuotteen määritelmän ulkopuolelle tutkimuksessa. Osapuoli väitti, että toteamus, jonka mukaan kestävällä posliinilla ei ole kiistattomia tunnusomaisia erityispiirteitä, ei ole totta ja että se on erittäin kestävää saven yli 24 prosentin alumiinipitoisuuden vuoksi; lopuksi osapuoli vielä kiisti tämän tuotteen unionin tuotantokapasiteetin. Kestävää posliinia koskevat eri lausunnot ovat kuitenkin ristiriitaisia esimerkiksi sen sisältämien raaka-aineiden ja alumiinioksidijauhepitoisuuden osalta. Sitä ei kiistetty, että kestävää posliinia valmistetaan myös unionissa ja että kiinalaiset tuottajat valmistavat kestävää posliinia, joka on suorassa kilpailussa unionissa tuotetun kestävän posliinin samoin kuin muiden tutkimuksen piiriin kuuluvien tuotteiden kanssa. Näin ollen vaatimus kestävän posliinin jättämisestä tuotteen määritelmän ulkopuolelle hylätään lopullisesti.
(35)
Kaikentyyppisiä keraamisia pöytä- ja keittiöesineitä voidaan pitää saman tuotteen eri lajeina. Sen vuoksi väliaikaisten toimenpiteiden julkaisemisen ja jälleen lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen esitettyä väitettä, jonka mukaan tutkimus kattaa laajan valikoiman samankaltaisia tuotteita (minkä vuoksi on tarpeen tehdä erillinen asemaa, polkumyyntiä, vahinkoa, syy-yhteyttä ja unionin etua koskeva analyysi kustakin niistä), on pidettävä perusteettomana. Eräs osapuoli, joka väitti tuotteen määritelmää liian laajaksi, esitti vertailun tuotteista, joissa oli eri tasoisesti koristelua, mutta sen lausunnot käyttötarkoituksesta (puutarha ja lapset yhdessä tapauksessa ja somistus toisessa) ovat kiistanalaisia, koska ero ei ole selvä, ja näiden lausuntojen voidaan pikemminkin katsoa vahvistavan väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 55 kappaleessa esitettyä päätelmää. Olisi myös huomattava, että tuoja, jolla on tuotantoa Kiinassa, totesi että yli 99 prosenttia unionissa myydyistä keraamisista pöytä- ja keittiöesineistä on suurimmaksi osaksi tai kokonaan valkoisia. Jotkin osapuolet kiistivät väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 58 kappaleessa esitetyt päätelmät sillä perusteella, että toimielimet eivät tutkimuksen puitteissa testanneet, olivatko tietyt kauppatavarat soveltumattomia vapaaseen kauppaan unionissa. Tämä seikka ei kuitenkaan kumoa väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 63 kappaleessa esitettyä päätelmää.
2.3 Päätelmät
(36)
Edellä esitetyn perusteella tuotteen määritelmäksi vahvistetaan lopullisesti Kiinasta peräisin olevat keraamiset pöytä- ja keittiöesineet, lukuun ottamatta keraamisia veitsiä, keraamisia maustemyllyjä ja niiden keraamisia jauhavia osia, keraamisia kuorimia, keraamisia veitsenteroittimia sekä pizzan tai leivän paistamisessa käytettäviä kordieriittikeraamisia pizzakiviä, jotka luokitellaan tällä hetkellä CN-koodeihin ex 6911 10 00, ex 6912 00 10, ex 6912 00 30, ex 6912 00 50 ja ex 6912 00 90.
(37)
Koska tarkasteltavana olevasta tuotteesta ja samankaltaisesta tuotteesta ei esitetty muita huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 24-63 kappaleessa esitetyt kaikki muut päätelmät vahvistetaan.
3. POLKUMYYNTI
3.1 Markkinatalouskohtelu
(38)
Yksi vientiä harjoittava tuottaja, yksi unionin tuottaja ja yksi tuoja väittivät alustavien päätelmien ilmoittamisen jälkeen, että markkinatalouskohtelua koskeva päätös tehtiin myöhässä eli perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan c alakohdassa säädetyn kolmen kuukauden jakson jälkeen ja että tutkimus olisi sen vuoksi päätettävä ottamatta käyttöön polkumyyntitoimenpiteitä. Markkinatalouskohtelua koskevaan päätökseen liittyvä väite esitettiin jo alustavassa vaiheessa ja komissio hylkäsi sen väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 72 ja 73 kappaleessa. Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen viisi muuta vientiä harjoittavaa tuottajaa esitti samanlaisen väitteen. Väitteensä tueksi ne esittivät tuomioistuimen tuomiot tapauksissa Brosmann ja Aokang Shoes (4).
(39)
Ensinnäkin on muistettava, että tapaukset Brosmann ja Aokang Shoes eivät ole merkityksellisiä tässä tutkimuksessa tehdyn markkinatalouskohteluanalyysin laillisuuden arvioinnin kannalta, koska kyseiset tapaukset - toisin kuin tämä tutkimus - liittyivät tilanteisiin, joissa markkinatalouskohtelua koskevia arviointeja ei tehty lainkaan.
(40)
Lisäksi asioissa Brosmann ja Aokang Shoes annetut tuomiot eivät ole merkityksellisiä nykyisen tutkimuksen lainmukaisuuden arvioinnin kannalta, koska perusasetusta on tällä välin muutettu. (5) Perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan mukaan, sellaisena kuin se on muutettuna, komissio tekee markkinatalouskohtelun määrittämisen joka tapauksessa vain sellaisten yritysten osalta, jotka on valittu otokseen perusasetuksen 17 artiklan mukaisesti, ja määrittäminen tehdään tavallisesti seitsemän kuukauden mutta viimeistään kahdeksan kuukauden kuluessa tutkimuksen aloittamisesta; säännöstä sovelletaan kaikkiin uusiin ja käynnissä oleviin tutkimuksiin 15 päivästä joulukuuta 2012 lähtien eli myös tähän tutkimukseen.
(41)
Oikeuskäytännön tulkinta, jonka mukaan oikeutta markkinatalouskohtelun määrittämiseen ei rikottu, vaikka kolmen kuukauden määräaikaa ei noudatettu, on joka tapauksessa hyväksyttävä. Sen vuoksi väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 73 kappaleen päätelmät pidetään voimassa.
(42)
Koska markkinatalouskohtelua koskevia pyyntöjä saatiin paljon ja niiden tutkimiseksi oli tehtävä lukuisia tarkastuskäyntejä, markkinatalouskohtelun määrittämistä ei saatu tehtyä seitsemässä kuukaudessa. Määrittämiset tehtiin kuitenkin kahdeksan kuukauden kuluessa tutkimuksen aloittamisesta, kuten perusasetuksessa, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EU) N:o 1168/2012, edellytetään. Väite oikeuksien poistamisesta taannehtivasti ei ole perusteltu, kuten edellä selitetään.
(43)
Edellä esitetyn perusteella hylätään väite, jonka mukaan polkumyyntitutkimus olisi päätettävä ilman polkumyyntitoimenpiteiden käyttöönottoa, koska markkinatalouskohtelun määrittämistä ei tehty kolmessa kuukaudessa.
(44)
Eräs otoksen ulkopuolinen vientiä harjoittava tuottaja, joka ei pystynyt osoittamaan, että sillä oli yksi ainoa selkeä kirjanpito, joka tarkastetaan riippumattomasti kansainvälisten kirjanpitonormien mukaisesti, ja jonka markkinatalouskohtelua koskeva pyyntö näin ollen hylättiin, toisti, että väitetyt kirjanpitovirheet - jos sellaisia edes oli - joiden perusteella sen pyyntö hylättiin, eivät olleet merkittäviä, minkä vuoksi päätös markkinatalouskohtelua koskevan pyynnön hylkäämisestä oli kohtuuton ja vastoin suhteellisuusperiaatetta. Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen tämä vientiä harjoittavat tuottaja esitti saman väitteen uudelleen muttei tuonut esiin mitään uusia perusteita.
(45)
Väitteet kirjanpitovirheiden vakavuudesta ovat käytännössä samat kuin ne, jotka esitettiin markkinatalouskohtelua koskevan tutkimuksen aikana ja jotka komissio hylkäsi ennen markkinatalouskohtelun määrittämistä. Väitteestä, jonka mukaan markkinatalouskohtelun myöntämättä jättäminen rikkoo suhteellisuusperiaatetta, on huomattava, että perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan c alakohdassa säädetyt markkinatalouskohtelun myöntämistä koskevat perusteet ovat kumulatiivisia, ja ellei kaikkia niitä täytetä, markkinatalouskohtelua ei voida lainsäädännön mukaan myöntää. Lisäksi koska todistamistaakka on markkinatalouskohtelua pyytävällä yrityksellä eikä kyseinen yritys kyennyt osoittamaan, että sillä oli yksi ainoa selkeä kirjanpito, komission ainoana vaihtoehtona oli hylätä markkinatalouskohtelua koskeva pyyntö. Sen vuoksi ei voida katsoa, että tämä hylkäävää päätös olisi ollut vastoin suhteellisuusperiaatetta. Perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan d alakohdan mukaisesti, sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EU) N:o 1168/2012 (6), kun komissio on rajoittanut tutkimuksensa otannan käyttöön, markkinatalouskohtelun määrittäminen rajataan vain niihin osapuoliin, jotka on valittu otokseen.
3.2 Yksilöllinen kohtelu
(46)
Vaikka 16 vientiä harjoittavaa tuottajaa pyysi yksilöllistä kohtelua, vain otokseen valituilta yrityksiltä saadut pyynnöt tutkittiin perusasetuksen 9 artiklan 6 kohdan mukaisesti ja hyväksyttiin. Jäljellä olevista 11:sta vientiä harjoittavasta tuottajasta 7 pyysi yksilöllistä tarkastelua.
(47)
Perusasetuksen 9 artiklan 5 ja 6 kohdan mukaisesti yksilöllisiä tulleja on sovellettava sellaisen viejän tai tuottajan tuontiin, jolle myönnetään yksilöllinen tarkastelu, kuten perusasetuksen 17 artiklan 3 kohdassa säädetään. Tämän mukaisesti niille neljälle yritykselle, jotka pyysivät yksilöllistä kohtelua mutteivät yksilöllistä tarkastelua, ei voitu myöntää yksilöllistä tullia.
(48)
Eräs vientiä harjoittava tuottaja väitti, että se oli toimittanut kaikki vaaditut tiedot annetuissa määräajoissa, minkä vuoksi sen yksilöllistä kohtelua koskeva pyyntö pitäisi tutkia ja sille pitäisi vahvistaa yksilöllinen marginaali tuomioistuimen asiassa Brosmann (7) antaman tuomion mukaisesti.
(49)
Väitettä ei voida hyväksyä. Koska kyseinen yritys ei sisältynyt otokseen, sen yksilöllistä kohtelua koskeva pyyntö voitiin arvioida vain yksilöllisen tarkastelun yhteydessä, jos sellainen tehtäisiin 17 artiklan 3 kohdan mukaisesti.
(50)
Koska yksilöllisestä kohtelusta ei esitetty muita huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 79-81 kappaleessa esitetyt päätelmät vahvistetaan.
3.3 Yksilöllinen tarkastelu
(51)
Seitsemän vientiä harjoittavaa tuottajaa, jotka muodostuivat 10 oikeushenkilöstä, toimitti yksilöllistä tarkastelua koskevan pyynnön perusasetuksen 17 artiklan 3 kohdan mukaisesti. Kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 82 ja 83 kappaleessa selitettiin, näistä pyynnöistä ei tehty päätöstä väliaikaisten toimenpiteiden käyttöönoton yhteydessä.
(52)
Vientiä harjoittaville tuottajille ilmoitettiin 21 päivänä joulukuuta 2012, että niiden yksilöllistä tarkastelua koskevia pyyntöjä ei voitu hyväksyä, koska ne hankaloittaisivat tehtävää kohtuuttomasti ja estäisivät tutkimuksen loppuun saattamisen määräajassa.
(53)
Eräs vientiä harjoittava tuottaja väitti, että perusasetuksen 17 artiklan 3 kohdan nojalla yksilöllinen tarkastelu on lakisääteinen oikeus ja että komission kieltäytyminen yksilöllisen tarkastelun tekemisestä on perusteetonta, koska yritysten lukumäärä ja vaadittu tarkastelu ei olisi komission resurssit huomioon ottaen kohtuuttoman hankala eikä estäisi tutkimuksen loppuun saattamista määräajassa. Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen väite toistettiin, mutta mitään lisäperusteita ei esitetty.
(54)
Päätös yksilöllisten tarkastelujen hyväksymisestä tai hylkäämisestä tehdään tapauskohtaisesti ottaen huomioon toimitettujen pyyntöjen lukumäärä ja niiden arvioimiseen käytettävissä oleva aika. Tässä tapauksessa on muistettava, että komissiolla oli oikeudellinen velvoite suorittaa markkinatalouskohtelua koskevat tutkimukset 16 oikeushenkilölle Kiinassa, mukaan luettuna yrityksissä, joita ei valittu otokseen. Kun otetaan huomioon menettelyn lainsäädännölliset määräajat, yksilöllisiä tarkasteluja ei voitu tehdä ennen alustavien päätelmien tekemistä. Sen jälkeen käytettävissä oleva rajallinen aika ja toimitettujen pyyntöjen lukumäärä sekä polkumyyntitutkimuksista komissiossa vastaavien yksikköjen rajalliset resurssit huomioon ottaen pääteltiin, että olisi kohtuuttoman hankalaa tehdä yksilöllisiä tarkasteluja tässä tapauksessa.
3.4 Normaaliarvo
3.4.1 Vertailumaan valinta
(55)
Väliaikaisten toimenpiteiden käyttöönoton jälkeen tarkasteltiin vielä asianmukaisen vertailumaan valintaa. Tässä yhteydessä tehtiin tarkastuskäynti sen thaimaalaisen vientiä harjoittavan tuottajan toimitiloihin, joka oli palauttanut kyselyvastauksen (ks. väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 87 kappale). Kun thaimaalaiselta yhteistyössä toimineelta tuottajalta saadut tiedot oli tutkittu ja varmennettu, pääteltiin kuitenkin, että kyseinen thaimaalainen tuottaja ei pystynyt toimittamaan riittävän yksityiskohtaisia tietoja kotimarkkinoilla myydyistä tuotelajeista. Sen vuoksi katsottiin, että Brasilia on edelleen asianmukaisin vertailumaa.
(56)
Thaimaasta saadut tiedot kuitenkin tukivat joitakin Brasiliassa tehtyjä havaintoja, etenkin hintatasojen eroista merkkituotteiden ja muiden tuotteiden välillä (ks. 91 kappale).
(57)
Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen yksi tuotannonalan järjestö ilmoittautui ja kiisti Brasilian valinnan asianmukaiseksi vertailumaaksi. Se väitti, että ainoa syy Brasilian valitsemiseen vaikutti perustuvan siihen, että mikään muu maa ei ollut asianmukainen. Väitettä ei voida hyväksyä. Väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 84-88 kappaleesta seuraa selvästi, että Brasiliaa pidettiin asianmukaisena vertailumaana kotimarkkinatilanteeseen liittyvien tosiseikkojen perusteella. Se, että komissio tutki vielä väliaikaisten toimenpiteiden käyttöönoton jälkeen muitakin mahdollisia vertailumaita, ei johda päätelmään, jonka mukaan Brasilia ei olisi asianmukainen valinta.
(58)
Edellä esitetyn perusteella ja koska Brasilian valinnasta asianmukaiseksi vertailumaaksi ei esitetty muita huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 84-88 kappaleessa esitetyt päätelmät vahvistetaan.
3.4.2 Normaaliarvon määrittäminen
(59)
Alustavien päätelmien ilmoittamisen jälkeen useat asianomaiset osapuolet väittivät, että normaaliarvo oli määritetty virheellisesti, koska sitä ei väitteen mukaan ollut vahvistettu samankaltaisen tuotteen myynnin perusteella Brasiliassa, minkä vuoksi tulokset olivat vääristyneitä ja kohtuuttomia, etenkin kivitavaran ja muiden tuotelajien osalta, joita ei tuotettu ja myyty vertailumaassa. Jotkin vientiä harjoittavat tuottajat väittivät myös, että laskennallisesti muodostetun normaaliarvon (ks. väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 94 kappale) määrittämistapaa ei ilmoitettu kunnollisesti.
(60)
Alustavien päätelmien ilmoittamisen jälkeen saadut huomautukset osoittavat, että normaaliarvon määrittämiseen käytetty menetelmä ei ole täysin selvä kaikille osapuolille. Näihin huomautuksiin vastaamiseksi seuraavassa selitetään normaaliarvon määrittämiseen käytettyä menetelmää.
(61)
Koska kaikki markkinatalouskohtelua koskevat pyynnöt evättiin, normaaliarvo kaikille otokseen valituille kiinalaisille vientiä harjoittaville tuottajille määritettiin vertailumaan tuottajalta saatujen tietojen perusteella perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan a alakohdan mukaisesti.
(62)
Komissio tarkasteli perusasetuksen 2 artiklan 2 kohdan mukaisesti ensin, oliko samankaltaisen tuotteen myynti Brasiliassa riippumattomille asiakkaille edustavaa. Yhteistyössä toimineen brasilialaisen samankaltaisen tuotteen tuottajan myynnin todettiin olevan määrältään edustavaa Brasilian kotimarkkinoilla verrattuna otokseen valittujen vientiä harjoittavien tuottajien unioniin viemään tarkasteltavana olevaan tuotteeseen. On muistettava, että perusasetuksen 1 artiklan 4 kohdan mukaan ”samankaltainen tuote” tarkoittaa tuotetta, joka on identtinen eli kaikissa suhteissa samanlainen kuin kysymyksessä oleva tuote, tai sellaisen tuotteen puuttuessa muuta tuotetta, joka, vaikka se ei ole kaikissa suhteissa samanlainen, muistuttaa ominaispiirteiltään kyseistä tuotetta.
(63)
Tämän jälkeen komissio tutki, voidaanko kyseisen myynnin katsoa tapahtuneen perusasetuksen 2 artiklan 4 kohdan mukaisesti tavanomaisessa kaupankäynnissä. Tämä tehtiin määrittämällä riippumattomille asiakkaille tapahtuneen kannattavan myynnin osuus. Myyntitapahtumia pidettiin kannattavina, jos yksikköhinta oli vähintään tuotantokustannusten tasolla. Tätä varten määritettiin yhteistyössä toimineen brasilialaisen tuottajan tuotantokustannukset.
(64)
Tutkimuksessa kävi ilmi, että kaikkien tuotelajien osalta yli 80 prosenttia myynnin määrästä kotimarkkinoilla tapahtui tuotantokustannukset ylittävillä hinnoilla ja että kaikkien tuotelajien keskimääräinen painotettu myyntihinta oli vähintään yksikkötuotantokustannusten suuruinen.
(65)
Näin ollen tuotelajikohtainen normaaliarvo laskettiin kaiken myynnin tosiasiallisten kotimarkkinahintojen painotettuna keskiarvona, riippumatta siitä oliko myynti kannattavaa. Tämä merkitsee sitä, että toisin kuin väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 94 kappaleessa todettiin, laskennallista normaaliarvoa ei ole määritetty kannattamattoman myynnin osalta.
3.4.3 Vientihinta
(66)
Koska vientihinnoista ei esitetty huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 95 kappaleessa esitetyt päätelmät voidaan vahvista.
3.4.4 Vertailu
(67)
Alustavien päätelmien ilmoittamisen jälkeen useat osapuolet väittivät, että yleisesti ottaen normaaliarvon ja vientihinnan vertailuun käytetty menetelmä oli virheellinen, koska siinä ei verrattu samankaltaisia tuotteita, ja että tehtyjen oikaisujen perusteita ei selitetty riittävästi. Eräs vientiä harjoittava tuottaja väitti erityisesti, että sellaisten kivitavaroiden osalta, joita vertailumaan tuottaja ei tuottanut eikä myynyt, komission olisi pitänyt verrata vientihintaa fajanssitavaroiden kotimarkkinahintaan, johon on tehty asianmukaiset oikaisut, eikä määrittää normaaliarvoa laskennallisesti. Lisäksi useat vientiä harjoittavat tuottajat väittivät, että vientiä harjoittavien tuottajien tuottamien ja myymien useiden muiden tuotelajien vientihinnan ja Brasiliassa myydyn geneerisen tuotelajien keskimääräisen kilohinnan välinen vertailu, joka perustui yksinomaan käytetyn keraamisen materiaalin tyyppiin, johti väistämättä sellaisten tuotteiden vertailuun, jotka eivät ole samankaltaisia, mikä vuoksi tulos on virheellinen. Eräs vientiä harjoittavat tuottaja väitti vielä, että 2 artiklan 10 kohdan k alakohdan mukainen tuotemerkkiin liittyvä oikaisu aliarvioitiin, kun taas toinen vientiä harjoittava tuottaja väitti, että oikaisun taso ei perustunut mihinkään luotettaviin tietoihin, joista olisi ollut näyttöä, minkä vuoksi se ei ole perusteltu. Sama vientiä harjoittava tuottaja väitti myös, että sen vientihintoja olisi oikaistava eri kaupan portaassa myytyjen eri määrien huomioon ottamiseksi. Useat osapuolet väittivät vielä, että oikaisumenetelmä fyysisten ominaisuuksien huomioon ottamiseksi ei ole perusteltu ja että on epäselvää, mihin tietoihin nämä oikaisut perustuivat.
(68)
Saatujen huomautusten perusteella perusasetuksen 2 artiklan 10 mukaisesti hintojen vertailuun ja oikaisujen tekemiseen hintojen vertailtavuutta varten käytettyä menetelmää tarkistettiin. Erityisesti niiden tuotteiden osalta, joita alustavassa vaiheessa verrattiin yksinomaan geneerisen tuotteen keskimääräisen kilohinnan ja käytetyn keraamisen materiaalin perusteella, vertailu on tehty niitä eniten muistuttavaan tuotteeseen (ks. 77 kappale), mikä mahdollisti tarkemman ja oikeudenmukaisemman hintavertailun.
(69)
Normaaliarvoa ja vientihintaa verrattiin noudettuna lähettäjältä -tasolla. Polkumyyntimarginaalit määritettiin vertaamalla otokseen valittujen viejien yksittäisiä vientihintoja noudettuna lähettäjältä -tasolla vertailutuottajan samankaltaisen tuotteen kotimaan myyntihintoihin. Jotkin vientitapahtumat koskivat kuitenkin epätyypillisiä tuotelajeja, kuten lautasliinarenkaita, veitsitukia tai teekannun alusia, joiden osalta ei ollut mahdollista varmistaa tasapuolista vertailua. Koska nämä liiketoimet olivat varsin vähäisiä - niiden osuus vientimäärästä oli kaikkiaan alle 0,5 prosenttia - ne jätettiin vertailun ulkopuolelle.
(70)
Jotta normaaliarvon ja vientihinnan välinen vertailu olisi oikeudenmukaista, tarvittavat oikaisut tehtiin hintoihin ja hintojen vertailtavuuteen vaikuttavien erojen huomioon ottamiseksi perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan mukaisesti. Tarvittaessa tehtiin oikaisuja fyysisten ominaisuuksien ja kaupan portaan erojen sekä hintojen vertailuun vaikuttavien muiden seikkojen, erityisesti tuotemerkin käytön, osalta.
(71)
Ensin tutkittiin, oliko perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan a alakohdan mukainen oikaisu fyysisten ominaisuuksien erojen takia perusteltu.
(72)
Tapauksissa, joissa normaaliarvo määritettiin eniten muistuttavan tuotteen perusteella (ks. 68 kappale), oikaisu tehtiin fyysisten ominaisuuksien erojen huomioon ottamiseksi, jotta voitiin varmistaa oikeudenmukainen hintojen vertailu samankaltaisten tuotteiden välillä.
(73)
Kivitavaran osalta vientihintaa verrattiin vertailumaassa tuotetun ja myydyn sitä eniten muistuttavan tuotteen kotimarkkinamyyntihintaan eli kivitavaroiden sijaan fajanssista tehtyjen mutta muutoin identtisten tuotteiden myyntihintaan oikaistuna ylöspäin 5 prosentilla niin, että otettiin huomioon kivitavaran ja fajanssin hintaerot.
(74)
Eräs vientiä harjoittava tuottaja väitti, että fajanssituotteiden sekä tuotantokustannukset että vähittäismyyntihinnat ovat korkeammat kuin kivitavaran. Näin ollen kivitavaran vientihintaa olisi pitänyt oikaista pikemminkin alas- kuin ylöspäin. Tämän väitteen tueksi kyseinen vientiä harjoittava tuottaja esitti pääasiassa oman arvionsa fajanssin ja kivitavaran tuotantokustannuksista sekä otteen luettelosta, jossa esitetään fajanssi- ja kivitavaratuotteiden vähittäismyyntihintoja.
(75)
Nämä tiedot, jotka toimitettiin erittäin myöhään menettelyssä ja vasta lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen ovat voimakkaasti ristiriidassa niiden tietojen kanssa, jotka muut osapuolet, eli valituksen tekijä, unionin tuotannonala ja vertailumaan tuottaja, olivat toimittaneet komissiolle tutkimuksen aikana. Kaikki nämä osapuolet ovat esittäneet, että kivitavaratuotteet ovat korkeampilaatuisia eli kestävämpiä kuin fajanssituotteet ja niitä on kalliimpi valmistaa, koska kivitavara on korkeapolttoista savea ja fajanssi matalapolttoista savea. Näin ollen kivitavaraa voidaan yleensä myydä korkeammin hinnoin. Näitä tietoja tukevat lisäksi julkisesti saatavilla olevat markkinatiedot.
(76)
On vielä huomattava, että kyseinen vientiä harjoittava tuottaja ei tuota itse fajanssia ja on näin ollen vain esittänyt arvion sen tuotantokustannuksista. Toimitettu hintaluettelo ei myöskään osoita kiistattomasti, että fajanssituotteet olisivat yleisesti kalliimpia kuin kivitavaratuotteet. Näin ollen toimitettu näyttö on sen kaltaista, ettei se osoita, että kivitavaran normaaliarvon ja vientihinnan väliseen vertailuun tehty oikaisu oikeudenmukaisen hintavertailun varmistamiseksi olisi virheellinen, minkä vuoksi väite hylätään.
(77)
Muiden sellaisten tuotelajien osalta, joiden vertailu alustavassa vaiheessa tehtiin pelkästään keskimääräisen kilohinnan ja keraamisen materiaalin perusteella, komissio on analysoinut uudelleen kyseisiä tuotelajeja ja verrannut vientihintaa niitä eniten muistuttavien sellaisten tuotelajien hintaan, joita tuotettiin ja myytiin vertailumaassa. Jos erona oli vain yksi vähäinen fyysinen ominaisuus, esimerkiksi lasitustyyppi tai koristelu, ja kaikki muut tuotelajin perusominaisuudet olivat identtisiä, tuotetta eniten muistuttavan tuotelajin myyntihintaa oikaistiin ottamalla huomioon fyysisen ominaisuuden eroon liittyvä tosiasiallinen hintaero. Muiden tuotelajien osalta, joissa oli useamman kuin yhden fyysisen ominaisuuden ero, vientihintaa verrattiin niitä eniten muistuttavan tuotteen keskimääräiseen myyntihintaan. Näissä tuotelajeissa niitä eniten muistuttavalla tuotteella oli useita seuraavista fyysisistä perusominaisuuksista tai ne kaikki: keraaminen materiaali, esinetyyppi, perusmuoto, koristelu ja pinnoitus.
(78)
Kaksi otokseen valittua vientiä harjoittavaa tuottajaa väitti, että samoin kuin tapauksissa, joissa vain yksi vähäinen fyysinen ominaisuus oli erilainen, oikaisu olisi myös tehtävä, kun useampi kuin yksi eniten muistuttavan tuotteen fyysisistä ominaisuuksista oli erilainen.
(79)
On muistettava, että tapauksissa, joissa vain yksi vähäinen fyysinen ominaisuus oli erilainen, eniten muistuttavan tuotteen myyntihintaa oikaistiin kyseisen eron osalta havaitun todellisen hintaeron huomioon ottamiseksi, kun taas jos fyysisten ominaisuuksien eroja oli enemmän kuin yksi, vertailu tehtiin sellaisen tuotteen keskimääräisen myyntihinnan perusteella, jolla oli identtiset fyysiset ominaisuudet. Sen vuoksi jälkimmäisessä tapauksessa hinnan oikaisua fyysisten erojen vuoksi ei tarvittu samankaltaisten tuotteiden välillä, koska niillä oli samat fyysiset perusominaisuudet. Tämän vuoksi väitettä ei voida hyväksyä.
(80)
Yksi edellä mainituista vientiä harjoittavista tuottajista vaati myös lisäoikaisuja fyysisten ominaisuuksien eroista tarkasteltavana olevan tuotteen painon ja valkoisuuden osalta. Se väitti käyttävänsä heikompilaatuista raaka-ainetta, minkä vuoksi sen tuotteiden kustannukset ja hinta ovat alhaisemmat kuin vertailumaassa tuotetun samankaltaisen tuotteen. Tämän vuoksi sen vientihintaa olisi oikaistava kohtuullisella määrällä. Ensinnäkin on muistettava, että yritykselle ei myönnetty markkinatalouskohtelua ja että sen tuotantokustannuksia ei näin ollen ole tarkistettu. Lisäksi väitteestä, jonka mukaan sen tuotteet ovat noin 5 prosenttia painavampia kuin vakiotuotteet, ei esitetty mitään tarkastettavissa olevia tai asiaa tukevia asiakirjoja, minkä vuoksi sitä on pidettävä perusteettomana. Kyseinen vientiä harjoittava tuottaja myönsi kannanotossaan, että sen tuotteet ovat normaalivalkoisia, joten se ei pystynyt selittämään, miksi tältä osin olisi tehtävä oikaisu. Tämän vuoksi nämä väitteet hylätään.
(81)
Toinen vientiä harjoittava tuottaja väitti, että komissio oli jättänyt vertaamatta osan sen vientimyynnistä asianmukaisesti eniten muistuttavan tuotteen normaaliarvon kanssa. Tässä viennissä oli kyse koristeltujen tuotteiden myynnistä etuyhteydettömän kauppiaan kautta, joka väitetysti oli suorittanut koristelun (siirtokuvat) ilmaiseksi. Tämän vuoksi vientihinta ei sisältänyt koristelun kustannuksia, minkä vuoksi sitä olisi pitänyt verrata koristelemattomille tuotteille määritettyyn normaaliarvoon tai vaihtoehtoisesti koristelujen ja koristelemattomien tuotteiden keskimääräiseen normaaliarvoon.
(82)
On muistettava, että tuotantokustannukset eivät ole merkityksellinen tekijä hintojen vertailtavuudessa, joka perustuu yksinomaisesti samankaltaisten tuotteiden normaaliarvon ja vientihinnan vertailuun. Toimitetuista tiedoista käy myös selvästi ilmi, että kyseiset viedyt tuotteet olivat koristeltuja, vaikkakaan vientiä harjoittava tuottaja ei väitteensä mukaan vastannut kaikista kustannuksista, jotka liittyvät koristelusta saatavaan lisäarvoon. Tämä ei kuitenkaan ole tekijä, jonka perusteella hintoja voidaan oikaista vertailumaan samankaltaisen tuotteen fyysisten ominaisuuksien erojen huomioon ottamiseksi. Lisäksi väite esitettiin niin myöhäisessä vaiheessa menettelyä, että väitteen tueksi esitettyjä tietoja ei voida tarkistaa. Tämän vuoksi väite hylätään.
(83)
Kiinassa ja Brasiliassa tuotettujen ja myytyjen keraamisten pöytäesinesettien mahdollisten yhdistelmien suuren määrän vuoksi katsottiin, että on tarpeen ryhmitellä eri setit yhteen niihin kuuluvien esineiden lukumäärän ja tyypin mukaan, jotta voitiin verrata hintoja oikeudenmukaisesti. Näin yhteen ryhmiteltyjen settien eri yhdistelmien keskimääräistä myyntihintaa vertailumaan kotimarkkinoilla verrattiin näihin ryhmiin kuuluvien settiyhdistelmien vientihintaan.
(84)
Eräs vientiä harjoittava tuottaja väitti, että koska setti voi muodostua niin monista mahdollisista tuoteyhdistelmistä, ryhmittely ei mahdollista oikeudenmukaista hintavertailua, koska siinä ei oteta huomioon setin muodostavien kunkin osan ominaisuuksia. Sen vuoksi vientiä harjoittava tuottaja vaati, että setit olisi jätettävä pois polkumyyntimarginaalilaskelmista.
(85)
On muistettava, että settien polkumyyntilaskelmat tehdään vertaamalla keskimääräistä kilohintaa eikä osakohtaisesti. Sen vuoksi ei ole tarpeen määrittää kunkin setin eri osien tarkkaa yhdistelmää, jotta voitaisiin tehdä oikeudenmukainen hintavertailu settien osalta. Käytetyssä ryhmittelyssä otetaan huomioon eri settiyhdistelmien perusominaisuudet, sikäli kuin setit on yksilöity (esim. kahvi- ja/tai teesetti, ruokailusetti tai muu setti, ja myös yhdistettyjen osien lukumäärä. Näin ollen katsotaan, että settien osalta on tehty oikeudenmukainen vertailu perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan mukaisesti. Tämän vuoksi tätä väitettä ei voida hyväksyä.
(86)
Kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 99 kappaleessa kuvattiin, tutkimuksessa vahvistettiin lisäksi, että kiinalaiset vientiä harjoittavat tuottajat luokittelevat tuotteensa viiteen eri luokkaan, A-E, joiden hinnat eroavat toisistaan merkittävästi. Suurin osa viennistä unioniin muodostuu kuitenkin A-, B- tai C-luokan tuotteista tai niiden yhdistelmästä. Tällainen luokittelu ei kuitenkaan ole yleismaailmallinen eikä se perustu yleisiin koko tuotannonalaa koskeviin standardeihin, vaan se on pikemminkin yrityskohtainen ja mahdollistaa hintaerottelun. Toisaalta vertailumaan tuottaja myy Brasilian kotimarkkinoilla vain A-luokkaa vastaavia tuotteita, mikä vaikuttaa hintojen vertailtavuuteen. Näin ollen vientihintaa oikaistiin ylöspäin kiinalaisen A-luokan tasolle, jotta hintaa voitaisiin verrata vertailutuottajan Brasilian markkinoilla myymän tuotteen hintaan. Tämän oikaisun taso vahvistettiin yksilöllisesti kullekin otokseen valitulle yritykselle tarpeen mukaan eri luokkien välisten tosiasiallisten ja tarkistettujen hintaerojen perusteella.
(87)
Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen yksi otokseen valittu vientiä harjoittava tuottaja väitti, että osa sen vientimyynnistä, joka myytiin etuyhteydettömän kauppiaan kautta, oli yhdistelmä A- ja B-luokan tuotteita, minkä vuoksi se olisi oikaistava A-luokan hintatasoa vastaavaksi. Se väitti, että hintaero oli 25 prosenttia, ja toimitti kopiot laskuista ja hintanoteeraukset väitteensä tueksi.
(88)
Näitä tietoja ei kuitenkaan toimitettu tutkimuksen aikana, ei myöskään tarkastuskäynnillä, tai komission alustavien päätelmien toimittamisen jälkeen. Tuottaja on päinvastoin koko tutkimuksen ajan ilmoittanut vieneensä vain A-luokan tuotteita. Se ei toimittanut täydellistä hintaluetteloa, huolimatta siitä, että tätä pyydettiin kyselylomakkeessa, jotta olisi voitu laskea väitetty hintaero eri laatuluokkien välillä, vaan vain joitakin hintanoteerauksia. Näin ollen ja kun otetaan huomioon, että tiedot toimitettiin menettelyn erittäin myöhäisessä vaiheessa, näiden tietojen luotettavuus on kyseenalaista eikä niitä voida missään tapauksessa tarkistaa. Tämän vuoksi väite hylätään.
(89)
Kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 98 kappaleessa kuvattiin, toiseksi tarkasteltiin, oliko perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan d alakohdan mukainen kaupan portaan eroja koskeva oikaisu perusteltu. Tarkastelussa havaittiin, että vientihinta koskee eri kaupan porrasta kuin normaaliarvo, koska kiinalainen vienti tapahtui pääasiassa tukkumyynnin tasolla kun taas kotimarkkinamyynti vertailumaassa tapahtui myös vähittäismyynnin tasolla. Lisäksi tutkimuksessa todettiin, että kummallakin markkina-alueella eri jakelukanavat vaikuttavat hintatasoon, millä on vaikutusta vientihinnan ja normaaliarvon oikeudenmukaiseen vertailtavuuteen. Jotta vientihintaa ja normaaliarvoa voitiin verrata oikeudenmukaisesti, normaaliarvo määritettiin tuotelajikohtaisesti ja sitä oikaistiin kunkin kaupan portaan huomioon ottamiseksi käyttämällä eri kaupan portaan välisiä hintaeroja, jotka oli havaittu vertailumaassa. On muistettava, että väliaikaista tullia koskevassa asetuksessa (ks. sen johdanto-osan 98 kappale) tehtiin kaupan porrasta koskeva lisäoikaisu niiden hintaerojen perusteella, jotka havaittiin kussakin kaupan portaassa myytyjen määrien osalta. Tätä lisäoikaisua pidettiin perusteltuna, koska alustavan vaiheen tutkimuksessa oli viitteitä siitä, että vaikka suurin osa Kiinan vientimyynnistä tapahtui suurina määrinä, suurin osa kotimarkkinamyynnistä tapahtui pieninä määrinä, mikä johti hintaeroihin samassa kaupan portaassa. Lisätutkimusten ja vertailumaan kotimarkkinamyynnin tarkemman analyysin jälkeen kävi kuitenkin ilmi, toisin kuin alustavissa päätelmissä, että vertailumaan tuottaja myi pieniä ja suuria määriä samassa suhteessa kuin kiinalaiset vientiä harjoittavat tuottajat. Näin ollen tätä oikaisua ei enää pidetä aiheellisena tai perusteltuna.
(90)
Kolmanneksi tutkimuksessa vahvistettiin, että brasilialainen tuottaja myy Brasilian markkinoilla vain merkkituotteita, kun taas kiinalaiset vientiä harjoittavat tuottajat eivät myy merkkituotteita vaan pikemminkin kauppiaan omien merkkien tuotteita tai tuotemerkittömiä keraamisia pöytä- ja keittiöesineitä (ks. väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 100 kappale). Kuluttajien näkemyksen mukaan merkkituotteilla on yleensä tiettyä arvostusta, taattu laatu ja muotoilu, jotka edellyttävät korkeampia markkinahintoja, kun taas geneeriset ja/tai kauppiaan omien merkkien tuotteet myydään tavallisesti huomattavasti alemmalla hintatasolla, vaikka niillä on samat fyysiset ja tekniset ominaisuudet. Vaikka merkkituotteen lisäarvon määrää ei yleensä voida täsmällisesti määrittää, koska se vaihtelee merkeittäin ja riippuu monista eri tekijöistä, kuten kuluttajan näkemyksestä, tuotemerkin tunnettuudesta ja muista tekijöistä, joita ei voida määrällisesti arvioida, brasilialainen tuottaja on tässä asiassa vahvistanut, että sen keraamisia merkkituotteita voidaan myydä Brasilian markkinoilla merkittävästi korkeampaan hintaan kuin muita tuotemerkittömiä tuotteita. Lisäksi Brasilian pöytä- ja keittiöesinemarkkinoita koskevassa raportissa vahvistettiin, että brasilialaiset kuluttajat ovat erittäin merkkitietoisia ja että brasilialainen vertailumaan tuottaja on vakiintunut ja erittäin hyvin tunnettu tuottaja. Näiden seikkojen vuoksi normaalihintaa oikaistiin alaspäin (40 prosenttia kotimarkkinoiden myyntihinnasta) perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan k alakohdan mukaisesti.
(91)
Edellä mainitusta oikaisusta on syytä muistaa, että kaksi vientiä harjoittavaa tuottajaa kyseenalaisti sekä oikaisun perustan että sen tason (ks. 67 kappale). On kuitenkin kiistatta selvää, että merkkituotteista saadaan korkeampi myyntihinta kuin identtisestä merkittömästä tuotteesta ja että tämä vaikuttaa hintojen vertailtavuuteen. Vertailumaan tuottajan toimittamien tietojen lisäksi yhteistyössä toimineelta thaimaalaiselta tuottajalta saadut tosiasialliset ja tarkistetut hintatiedot ja yhdeltä unionin tuottajalta alustavien päätelmien ilmoittamisen jälkeen saadut tiedot vahvistivat, että oikaisun taso oli asianmukainen. Thaimaan markkinatilanteen havaittiin olevan verrattavissa Brasilian markkinoihin, koska vain muutama hyvin tunnettu ja vakiintunut tuotemerkki on olemassa. Tämän vuoksi näitä väitteitä ei voida hyväksyä.
(92)
Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen yksikään vientiä harjoittava tuottaja ei vastustanut oikaisua, kun taas valituksen tekijöiden järjestö väitti, että tuotemerkistä tehty oikaisu oli liian korkea, etenkin muiden kuin posliinituotteiden osalta. Väitteensä tueksi valituksen tekijät esittivät hintaluetteloja ja joidenkin unionin tuottajien toimittamia tietoja.
(93)
Toimitetut tiedot vahvistavat komission havaintoja siitä, että tuotemerkin lisäarvo millä tahansa markkinoilla on yritys-/tuotemerkkikohtainen, mutta tiedot eivät ole sellaisia, että ne kyseenalaistaisivat oikaisun tason, joka määriteltiin vertailumaan tuottajan Brasilian kotimarkkinoilla myymille tuotemerkillisille tuotteille, koska toimitetut tiedot koskivat vain unionin markkinoita. Koska unionin tuottajia on paljon, unionin markkinat ovat monimuotoiset alueellisine eroineen ja myös tuotemerkkeineen ja kiinalaisen tuonnin markkinaosuus on suuri, tilanne unionin markkinoilla on hyvin erilainen kuin Brasilian markkinoilla. Sen vuoksi ja kun otetaan huomioon 90 ja 91 kappaleessa esitetyt seikat, tätä väitettä ei voida hyväksyä.
(94)
Kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 101 kappaleessa selitettiin, lisäoikaisuja tehtiin tarpeen mukaan kuljetus-, vakuutus-, käsittely-, liitännäis-, pakkaus- ja luottokustannusten sekä pankkimaksujen ja palkkioiden perusteella, jos niiden todettiin vaikuttavan hintojen vertailtavuuteen.
3.5 Polkumyyntimarginaalit
(95)
Koska asiasta ei esitetty huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 102-105 kappaleessa polkumyyntimarginaalien laskemiseen käytetty menetelmä vahvistetaan.
(96)
Alustavien päätelmien ilmoittamisen jälkeen komissiolle ilmoitettiin, että jotkin kauppayhtiöt, jotka eivät tuota tarkasteltavana olevaa tuotetta, oli nimetty virheellisesti väliaikaista tullia koskevan asetuksen liitteessä I, ja niihin on sovellettu näin ollen yhteistyössä toimineille vientiä harjoittaville tuottajille vahvistettua polkumyyntitullia. Komissio ilmoitti näille yrityksille aikeestaan poistaa ne liitteestä I ja antoi niille mahdollisuuden esittää huomautuksia. Toimitettujen huomautusten tutkimisen jälkeen useat kauppayhtiöt poistettiin liitteestä I. Ne on tapauksen mukaan korvattu niihin etuyhteydessä olevilla yhteistyössä toimivilla vientiä harjoittavilla tuottajilla.
(97)
Kun otetaan huomioon normaaliarvoon ja vientihintaan tehdyt oikaisut (ks. 67-94 kappale) ja koska muita huomautuksia ei esitetty, lopulliset polkumyyntimarginaalit ilmaistuna prosentteina CIF-hinnasta unionin rajalla tullaamattomana ovat seuraavat:
Yritys
Tulli (%)
Hunan Hualian China Industry Co., Ltd; Hunan Hualian Ebillion Industry Co., Ltd; Hunan Liling Hongguanyao China Industry Co., Ltd; Hunan Hualian Yuxiang China Industry Co., Ltd
18,3
Guangxi Sanhuan Enterprise Group Holding Co., Ltd
13,1
CHL Porcelain Industries Ltd
23,4
Shandong Zibo Niceton-Marck Huaguang Ceramics Limited; Zibo Huatong Ceramics Co., Ltd; Shandong Silver Phoenix Co., Ltd; Niceton Ceramics (Linyi) Co., Ltd; Linyi Jingshi Ceramics Co., Ltd; Linyi Silver Phoenix Ceramics Co., Ltd; Linyi Chunguang Ceramics Co., Ltd: Linyi Zefeng Ceramics Co., Ltd
17,6
Guangxi Province Beiliu City Laotian Ceramics Co., Ltd
22,9
Otoksen ulkopuoliset yhteistyössä toimineet vientiä harjoittavat tuottajat
17,9
Kaikki muut yritykset
36,1
4. VAHINKO
4.1 Tarkastelujakso
(98)
Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen useat osapuolet toistivat, että tarkastelujakson olisi pitänyt alkaa vuonna 2009 vuoden 2008 sijaan, koska talouskriisi alkoi vuonna 2008 ja vuosien 2009-2011 välinen suuntaus olisi selkeä. Väitteestä on huomautettava, että vuosi 2009 ei ole sen asianmukaisempi vuosi tarkastelujakson alkamisajankohdaksi, kun otetaan huomioon, että talouskriisin vaikutukset tuntuivat täysimittaisesti tuona vuonna ja kulutus laski merkittävästi vuoteen 2008 verrattuna. Siksi tämä väite hylätään lopullisesti.
4.2 Unionin tuotanto ja unionin tuotannonala
(99)
Useat tuojat toimittivat yhteisen kannanoton, jossa ne kyseenalaistivat väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 108 kappaleessa annetun unionin tuotantolukujen laskentamenetelmän. Useat osapuolet toistivat nämä seikat lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen. Ne katsoivat erityisesti, että valituksen tekijät eivät olisi täyttäneet edustavuutta koskevaa vaatimusta, koska käytettävissä olevien PRODCOM-tilastojen mukaan samankaltaisen tuotteen EU-tuotanto olisi paljon suurempi kuin 240 200 tonnia, joka mainittiin kyseisessä johdanto-osan kappaleessa, minkä vuoksi valituksen tekijöiden osuus olisi alle 25 prosenttia samankaltaisen tuotteen tuotannosta unionissa. Nämä osapuolet olivat laskeneet EU:n tuotantoluvuksi 313 187 tonnia tutkimusajanjaksolla, ja ne päätyivät tähän lukuun käyttämällä posliinisia keraamisia pöytä- ja keittiöesineitä koskevia PRODCOM-tietoja ja tekemällä 2 prosentin oikaisun alaspäin muiden kuin posliinisten keraamisten pöytä- ja keittiöesineiden osalta vastaavalla menetelmällä kuin valituksen tekijä ja samoin kuin tutkimuksessa, jossa määritettiin tuontimäärät.
(100)
Tältä osin on ensinnäkin huomattava, että komission yksiköt tekivät perusteellisen edustavuutta koskevan tutkimuksen ennen vireillepanoa polkumyyntivalituksen lakisääteisen analyysin puitteissa ja perusasetuksen 5 artiklan 4 kohdan mukaisesti. Komissio analysoi valituksessa olleet tiedot ja otti yhteyttä kaikkiin tiedossa olleisiin unionin tuottajiin ja pyysi niitä toimittamaan tietoja myös tuotannosta sekä kannastaan valitukseen sekä avustamaan komissiota muiden mahdollisten tuottajien yksilöimisessä. Myös tuottajien järjestöt toimittivat tietoja tuotannosta.
(101)
Tästä väitteestä on vielä huomattava, että unionin tuotantolukujen tietolähde ja laskentamenetelmä, jota käytettiin tarkastelujakson kunkin vuoden osalta, selitettiin myös väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 107 kappaleessa, eli samoin kuin valitusvaiheessa, tuotantoluvut perustuvat Euroopan tason ja kansallisten järjestöjen toimittamiin tietoihin, jotka on ristiintarkistettu yksittäisten tuottajien toimittamien tietojen ja muiden tilastolähteiden (erityisesti PRODCOMin) kanssa.
(102)
Kuten valituksen tekijät selittivät tutkimuksen aikana, eurooppalaisen järjestön toimittamat tiedot perustuivat posliinituotteiden osalta posliinisia pöytä- ja keittiöesineitä koskeviin PRODCOM-tietoihin, koska tämän tuotteen PRODCOM-koodi vastasi tämän tutkimuksen piiriin kuuluvia posliinituotteita. Muiden kuin posliinituotteiden osalta PRODCOM-tietoja ei voitu käyttää, koska ne kattoivat paljon useampia valmistettuja tuotteita kuin tämän tutkimuksen piiriin kuuluvat muut kuin posliinituotteet. Sen vuoksi näiden tuotteiden osalta kansalliset järjestöt keräsivät asiaa koskevia tietoja eri markkinoiden perusteellisen tuntemuksensa perusteella, ja eurooppalainen järjestö ristiintarkisti nämä tiedot ennen lopullisten lukujen toimittamista komissiolle. Lukuja päivitettiin tutkimuksen aikana. Lisäksi ei-luottamuksellisiin tietoihin sisältyi luettelo kaikista tiedossa olleista tuottajista, ja komission huomio kiinnitettiin vain siihen, että Romaniassa on vielä kolme tuottajaa. PRODCOM-tilastojen ja luvun 240 200 tonnia välinen ero johtuu siitä, että tuotteen määritelmä tässä tutkimuksessa ei vastaa PRODCOM-tilastojen tietokoodeja muiden kuin posliinituotteiden osalta eli se on paljon suppeampi. Eurostatin tuontitilastojen osalta tämä ero voitaisiin ottaa huomioon tekemällä 20 prosentin oikaisu alaspäin, mutta tämä ei ole asianmukaista, kun kyseessä ovat PRODCOM-tietokannassa ilmoitetut EU:n tuotantoluvut. PRODCOM-luvut vaikuttavat olevan ylimitoitettuja erityisesti kahden jäsenvaltion osalta, jos sovelletaan samaa menetelmää.
(103)
Sen vuoksi menetelmä, jota kyseiset osapuolet käyttivät ja johon viitataan 99 kappaleessa, on virheellinen. Lisäksi ei toimitettu mitään näyttöä siitä, että jäsenvaltioiden, mukaan luettuna kaksi edellä tarkoitettua jäsenvaltiota, ilmoittama tuotanto, joka sisältyi ei-luottamuksellisiin asiakirjoihin, olisi ollut aliarvioitua. On myös huomattava, että joidenkin jäsenvaltioiden osalta eurooppalaisen järjestön toimittamat luvut, joita käytettiin tässä tutkimuksessa, olivat merkittävästi suuremmat kuin jos olisi käytetty oikaistuja PRODCOM-tietoja. Edellä esitetyn perusteella ei ole syytä epäillä tässä tutkimuksessa ilmoitettuja tuotantolukuja ja edustavuutta koskevan tutkimuksen tulosta.
(104)
Koska muita huomautuksia ei esitetty, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 107 ja 108 kappaleessa esitetyt päätelmät vahvistetaan.
4.3 Unionin kulutus
(105)
Useat tuojat kiistivät yhteisessä kannanotossa unionin kulutusluvut, jotka esitettiin väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 110 kappaleessa. Väite perustui PRODCOM-tilastojen virheelliseen käyttöön unionin tuotannon ja myynnin osalta, kuten 4.2 kohdassa selitettiin, ja näin ollen se hylätään.
(106)
Kun tietoja verrattiin jälleen Eurostatin tuontitilastoihin, havaittiin, että niitä oli päivitetty väliaikaisten toimenpiteiden käyttöönoton jälkeen, ja tästä aiheutui joitain pieniä muutoksia. Näiden päivitettyjen Eurostatin tuontilastojen ja unionin tuotannonalan myyntiä unionin markkinoilla koskevien huomautusten perusteella unionin kulutus siis kehittyi seuraavasti:
Taulukko 1
Määrä (tonnia)
2008
2009
2010
Tutkimusajanjakso
Unionin kulutus
826 897
687 587
750 828
727 411
Indeksi (2008 = 100)
100
83
91
88
(107)
Koska muita huomautuksia ei esitetty, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 109 ja 111-112 kappaleessa esitetyt päätelmät vahvistetaan.
4.4 Tuonti asianomaisesta maasta
4.4.1 Asianomaisesta maasta polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin määrä, hinta ja markkinaosuus
(108)
Useat tuojat kiistivät yhteisessä kannanotossa väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 113 kappaleessa esitetyt luvut. Väite perustui PRODCOM-tilastotietojen virheelliseen käyttöön ja hylättiin sen vuoksi.
(109)
Päivitettyjen Eurostatin tuontitilastojen (ks. 106 kappale) perusteella tarkasteltavana olevan tuotteen tuonnin määrä, markkinaosuus ja keskihinnat kehittyivät seuraavasti:
Taulukko 2
Tuonti Kiinasta
2008
2009
2010
Tutkimusajanjakso
Tuonti (tonnia)
535 593
449 325
516 624
486 170
Indeksi (2008 = 100)
100
84
96
91
Markkinaosuus (%)
64,8
65,3
68,8
66,8
Keskimääräinen tuontihinta (euroa/tonni)
1 274
1 307
1 473
1 498
Indeksi (2008 = 100)
100
103
116
118
(110)
Päivitetyt määrät, arvot ja suuntaukset ovat lähes samat kuin ne, joita analysoitiin väliaikaista tullia koskevassa asetuksessa. Kiinasta tulevan tuonnin markkinaosuus kasvoi 64,8 prosentista (vuonna 2008) 66,8 prosenttiin tutkimusajanjaksolla. Tuontihinta nousi tarkastelujaksolla lähes 18 prosentilla eli 1 274 eurosta 1 498 euroon tonnilta.
(111)
Eräs osapuoli väitti, ettei hintojen ja Kiinasta tulevan tuonnin määrien välillä ollut mitään korrelaatiota. Tältä osin on perusasetuksen 3 artiklan 3 kohdan mukaisesti harkittava, onko polkumyynnillä tapahtuva tuonti lisääntynyt merkittävästi joko absoluuttisesti tai suhteessa unionin tuotantoon tai kulutukseen. Tutkittaessa polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin vaikutusta hintoihin on harkittava, onko polkumyynnillä tapahtuvan tuonnin osalta esiintynyt huomattavaa alihinnoittelua suhteessa unionin tuotannonalan samankaltaisen tuotteen hintaan tai onko tällaisen tuonnin vaikutuksesta muutoin ilmennyt merkittävää hintojen alenemista tai onko tuonti huomattavassa määrin estänyt sellaisia hinnankorotuksia, jotka muuten olisi tehty. Mikään näistä tekijöistä ei yksinään anna riittävää johtoa.
(112)
Edellä esitetyn perusteella on otettava huomioon seuraavat seikat. Kun unionin kulutus elpyi (2009-2010), kiinalaisen tuonnin hinnat kohosivat merkittävästi, mikä vaikuttaisi osoittavan, että ne korreloivat. Kiinan hintojen kehitystä tarkastelujaksolla olisi arvioitava ottaen huomioon väliaikaista tullia koskevassa asetuksessa esiin tuodut erittäin merkittävät hintaerot, jotka esiintyivät jo vuonna 2008 ja jotka tulevat esiin keskimääräisissä kiinalaisen tuonnin hinnoissa (taulukko 2) ja keskimääräisissä unionin myyntihinnoissa (taulukko 9). Nämä suuret hintaerot saavat vahvistusta hintojen suuresta alittavuudesta tutkimusajanjaksolla. Hintojen nousu ei näin ollen estänyt kiinalaista tuontia kasvattamasta markkinaosuutta tarkastelujaksolla. Tämä tuonti aiheutti edelleen merkittävää painetta unionin tuotannonalan hintoihin, jotka laskivat 12 prosenttia tarkastelujaksolla. Tästä syystä väitettä ei voida hyväksyä.
(113)
Mitä tulee tuontihinnan (kasvava) ja tuontimäärän (laskeva) kehitykseen vuosina 2008-2011 ja vuonna 2012, minkä eräs otokseen valittu kiinalaisten vientiä harjoittavien tuottajien ryhmä otti esiin, havaittu keskimääräisten tuontihintojen kasvava suuntaus ei voi kumota päätelmää, jonka mukaan tutkimusajanjaksolla esiintyi vahinkoa aiheuttavaa polkumyyntiä. Kiinasta tulevan tuonnin määrien kehittymisen osalta - ja kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 114 kappaleessa ja edellä 109 kappaleessa jo todettiin - markkinaosuusindikaattori osoittaa, että kiinalaisen tuonnin markkinaosuus kasvoi 2 prosenttiyksikköä. Lisäksi Kiinasta tulevassa tuonnissa esiintyi voimakasta hintojen alittavuutta, kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 116 ja 117 kappaleessa ja edellä 111 kappaleessa todettiin.
4.4.2 Hintojen alittavuus
(114)
Alustavien päätelmien ilmoittamisen jälkeen useat osapuolet pyysivät hintojen alittavuutta koskevista laskelmista tarkempia tietoja kuin ne, jotka jo annettiin väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 116 kappaleessa. Tällaisia lisätietoja toimitettiin siinä määrin kuin se oli mahdollista tietojen arkaluonteisuuden vuoksi ja ottaen huomioon, että unionin tuottajat saivat pysyä nimettöminä.
(115)
Väliaikaisten toimenpiteiden käyttöönoton jälkeen tehtiin päätös jättää vientitapahtumista pois jotkin ”epätyypilliset” tuotteet polkumyyntilaskelmissa (ks. 69 kappale), ja vastaavasti nämä tuotteet jätettiin pois myös vahinkolaskelmissa käytetyistä vientitapahtumista. Tällä muutoksella oli vain vähäistä vaikutusta alittavuusmarginaaleihin, joka olivat näin ollen samaa suuruusluokkaa kuin väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 117 kappaleessa mainitut.
(116)
Koska muita huomautuksia ei esitetty, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 113-117 kappaleessa esitetyt päätelmät vahvistetaan.
4.5 Unionin tuotannonalan tilanne
4.5.1 Yleistä
(117)
Useat osapuolet totesivat, että useat vahinkotekijät kohenivat vuoden 2009 tai 2010 ja tutkimusajanjakson välillä, mikä osoittaa sitä, että unionin tuotannonalan tilanne kehittyi myönteisesti. On kuitenkin huomattava, että analyysi on puutteellinen, eikä siinä oteta huomioon näiden tekijöiden kehitystä koko tarkastelujaksolla. Myös väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 23 kappaleessa annetut selitykset on otettava huomioon.
(118)
Yhden osapuolen pyynnöstä vahvistetaan, että makrotaloudellisia indikaattoreita arvioitiin koko unionin tuotannonalan tasolla, kun taas mikrotaloudellisia indikaattoreita analysoitiin otokseen valittujen unionin tuottajien tasolla, joten siihen sisältyi myös yrityksiä, jotka eivät olleet valituksen tekijöitä.
(119)
CCCLA esitti, että väliaikaista tullia koskevassa asetuksessa esitetyt mikro- ja makrotaloudelliset indikaattorit eivät olleet edustavia, koska unionin kokonaistuotanto oli paljon suurempi kuin tässä tutkimuksessa käytetyt luvut. Kun kuitenkin otetaan huomioon 4.2 kohdassa esitetty analyysi ja päätelmät, tämä väite hylätään.
(120)
Koska muita huomautuksia ei esitetty, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 118-121 kappaleessa esitetyt päätelmät vahvistetaan.
4.5.2 Makrotaloudelliset indikaattorit
4.5.2.1 Tuotanto, tuotantokapasiteetti ja kapasiteetin käyttöaste
(121)
Kuten 4.1 kohdassa esitettiin, useat tuojat kiistivät yhteisessä kannanotossa väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 122 kappaleessa esitetyt tuotantoluvut. Nämä luvut on kuitenkin ristiintarkistettu ja vahvistettu.
(122)
Koska muita huomautuksia ei esitetty, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 122-124 kappaleessa esitetyt päätelmät vahvistetaan.
4.5.2.2 Myyntimäärät ja markkinaosuus
(123)
Taulukon 2 päivittämisellä ei ollut mitään vaikutusta väliaikaista tullia koskevan asetuksen taulukkoihin 4 ja 5.
(124)
Koska myyntimääristä ja markkinaosuudesta ei esitetty muita huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 125 ja 126 kappaleessa esitetyt päätelmät vahvistetaan.
4.5.2.3 Työllisyys ja tuottavuus
(125)
Useat tuojat kiistivät yhteisessä kannanotossa väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 127 ja 128 kappaleessa esitetyt työllisyyteen ja tuottavuuteen liittyvät luvut ja väittivät, että ne eivät vastanneet tiettyjen Eurostatin tilastojen (8) antamaa kuvaa.
(126)
Molempia indikaattoreita koskevat luvut kuitenkin ristiintarkistettiin ja havaittiin paikkansapitäviksi. Osapuolten esittämät luvut olivat liian laaja-alaisia eivätkä liittyneet samankaltaisen tuotteen tuotantoon. Koska työllisyydestä ja tuottavuudesta ei esitetty muita huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 127-128 kappaleessa esitetyt päätelmät vahvistetaan.
4.5.2.4 Polkumyyntimarginaalin suuruus
(127)
Koska polkumyyntimarginaalin suuruutta koskevia huomautuksia ei esitetty, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 129 kappaleessa esitetyt päätelmät vahvistetaan.
4.5.3 Mikrotaloudelliset indikaattorit
4.5.3.1 Varastot
(128)
Useat tuojat kiistivät yhteisessä kannanotossa väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 130 kappaleessa esitetyt varastoihin liittyvät luvut ja niiden merkityksellisyyden verrattuna julkisesti saatavilla oleviin tietoihin tietyistä unionin tuottajista. Ne eivät myöskään olleet samaa mieltä väitteestä, jonka mukaan unionin tuotannonala toimii pääasiallisesti tilausten perusteella.
(129)
Tilausten osalta tutkimuksessa vahvistettiin, että asia oli näin otokseen valittujen unionin tuottajien tapauksessa ja että tilauskäytäntö on tavanomaista sektorilla. Väliaikaista tullia koskevassa asetuksessa annetut varastoihin liittyvät luvut koskivat otokseen valittujen unionin tuottajien tarkistettuja varastolukuja, joita pidetään kaikkein luotettavimpana lukuna.
(130)
Lopullisten päätelmien julkaisemisen jälkeen edellä esitetyt huomautukset toistettiin, mutta mitään uutta näyttöä ei esitetty. Koska varastoista ei esitetty muita huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 130 kappaleessa esitetyt päätelmät vahvistetaan.
4.5.3.2 Myyntihinnat
(131)
Koska väliaikaista tullia koskevassa asetuksessa annetuista myyntihinnoista ei esitetty huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 131 kappaleessa esitetyt huomautukset vahvistetaan.
4.5.3.3 Kannattavuus, kassavirta, investoinnit, investointien tuotto, pääoman saanti ja palkat
(132)
Päätelmien ilmoittamisen jälkeen unionin tuotannonalan nettovoittoa ja investointien tuottoa koskevissa laskelmissa havaittiin laskuvirhe. Virhe korjattiin ja tarkistetut luvut esitetään seuraavassa:
Taulukko 3
2008
2009
2010
Tutkimusajanjakso
Unionin etuyhteydettömille asiakkaille suuntautuneen myynnin nettovoitto (% nettomyynnistä)
3,8
2,8
-0,5
3,2
Indeksi (2008 = 100)
100
74
-13
84
Investointien tuotto (nettovoitto % investointien nettokirjanpitoarvosta)
16,4
6,3
-6,8
20,5
Indeksi (2008 = 100)
100
38
-41
125
(133)
Edellä esitetty korjaus ei vaikuta merkittävästi näitä kahta indikaattoria koskeviin alustaviin päätelmiin. Otokseen valittujen tuottajien keskimääräinen painotettu voitto oli tarkastelujaksolla hieman alhaisempi kuin alunperin vahvistettiin, sillä se laski 3,8 prosentista 3,2 prosenttiin (eikä 4,2 prosentista 3,5 prosenttiin). Investointien tuotto noudatteli suureksi osaksi voiton suuntausta, mutta - kuten myös useat osapuolet huomauttivat lopullisten päätelmien ilmiottamisen jälkeen - tarkastelujaksolla se kehittyi suurelta osin positiivisesti eikä negatiivisesti.
(134)
Eräs osapuoli kyseenalaisti unionin tuotannonalan heikon tilanteen tarkastelujakson alussa (ks. väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 134 kappale). Osapuoli väitti, että vain polkumyynnistä aiheutunut vahinko voidaan ottaa huomioon ja että polkumyynnin esiintymistä ei ollut vahvistettu muulle kaudelle kuin vuodelle 2011. Tuossa johdanto-osan kappaleessa ollut viittaus unionin tuotannonalan tilanteeseen tehtiin kuitenkin vain sen analysoimiseksi, voitiinko tarkastelujakson alussa saatu voitto ottaa huomioon voittona, jonka tuotannonala olisi normaalisti saanut. Todettiin, että näin ei ollut.
(135)
Useat osapuolet kyseenalaistivat väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 135 kappaleessa esitetyn voittotason viitearvon ja/tai ehdottivat muita (alempia) viitearvoja.
(136)
Kiinalaisten vientiä harjoittavien tuottajien ryhmä totesi, että voittotaso tutkimusajanjaksolla oli hyvä kannattavuustaso. Väitettä ei kuitenkaan perusteltu. Eräs toinen osapuoli väitti myös, että väliaikaista tullia koskevassa asetuksessa esitettyjä voittotasoja voidaan pitää normaaleina; väitteensä perustana se käytti erään saksalaisen tuottajan julkisesti saatavilla olevia voittotietoja vuosilta 1999-2007. Vielä eräs osapuoli totesi, että väliaikaista tullia koskevassa asetuksessa esitettyä tutkimusajanjakson voittotasoa voitiin pitää normaalina komission tekemän tutkimuksen (9) perusteella; tutkimus sisälsi erään saksalaisen tuottajan voittoa koskevat tiedot vuosilta 2004-2007. Samanlaisia väitteitä esitettiin lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen.
(137)
Väliaikaista tullia koskevassa asetuksessa siis pääteltiin, että tarkastelujakson alussa saavutettua voittoa ei voida pitää normaalina, koska unionin tuotannonalan tilanne oli jo silloin heikko (ks. väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 134 kappale). Lisäksi havaittiin, että edellä mainitut saksalaisen tuottajan julkisesti saatavilla olevat voittotiedot vuosilta 1999-2007 koskivat keraamisten pöytä- ja keittiöesineiden valmistustoiminnan lisäksi myös muita merkittäviä sektoreita. Kun otetaan huomioon edellä olevassa 136 kappaleessa mainitun komission tutkimuksen laajuus, tarkoitus ja ajankohta, sitä ei voida pitää asianmukaisena perustana kannattavuuden määrittämiselle. Esimerkiksi tarkasteltavana olevan tuotteen osalta siinä viitataan vain yhden yrityksen voittotilanteeseen. Lisäksi yhdenkään 136 kappaleessa mainitun kannanoton tueksi ei esitetty riittävästi näyttöä, ja kaikki kolme ovat ristiriidassa jäljempänä 141 kappaleessa mainitun kannanoton kanssa. Sen vuoksi vahvistetaan, että tutkimusajanjaksolla todettua 3,2 prosentin voittoa ei voida pitää hyväksyttävänä tämän tuotteen osalta.
(138)
Eräs osapuoli vaati, että Ruotsin vähittäismyyntisektorin kodinsisustustuotteiden, huonekalujen ja/tai elintarvikkeiden voittotasoja olisi käytettävä viitearvona. Kun kuitenkin otetaan huomioon muun muassa erot kyseisten tuotanto- ja vähittäismyyntisektoreiden investointitasoissa, vaatimus olisi hylättävä.
(139)
Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen eräs osapuoli katsoi, että jalkinetutkimuksessa kohtuulliseksi havaitun 6 prosentin voiton pitäminen normaalina myös tässä tapauksessa ei ole asianmukaista, koska tämä oli määritetty vuonna 2006, jolloin taloudellinen tilanne oli paljon suotuisampi kuin vuonna 2013. Tätä väitettä ei voida hyväksyä. Ensinnäkin osapuoli viittaa yleisesti taloudelliseen tilanteeseen eikä erityisesti keittiöesinemarkkinoiden tilanteeseen. On totta, että kulutus putosi merkittävästi vuonna 2009, mutta se on elpynyt sen jälkeen huomattavassa määrin. Mikä tärkeämpää, kulutuksen kehitystä ei pitäisi tarkastella erillisenä. Kun otetaan huomioon polkumyyntituonnin suuri määrä (markkinaosuus 66,8 %), polkumyynnin taso (polkumyyntimarginaalit 13,1-36,1 %) ja hinnan alittavuuden taso (26,5-47,6 %), kilpailutilanne unionin markkinoilla olisi ollut hyvin toisenlainen, jos tuonti olisi tapahtunut muilla kuin polkumyyntihinnoilla. Tästä syystä väitteet on hylättävä.
(140)
Jotkin muut osapuolet ehdottivat viitearvoksi toisessa polkumyyntitutkimuksessa, esimerkiksi keraamisia tiiliä koskevassa tutkimuksessa (10) käytettyä viitearvoa. Lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen saatiin samankaltaisia huomautuksia. On kuitenkin huomattava, että keraamisia tiiliä - toisin kuin nahkajalkineita ja pöytäesineitä - ei voida pitää kulutustuotteina samalla tavalla. Esimerkiksi tahti, jolla kotitaloudet ostavat tai korvaavat keraamisia pöytäesineitä, ja tapa, jolla niitä markkinoidaan ja myydään kuluttajille, on lähempänä nahkajalkineita kuin keraamisia tiiliä. Sen vuoksi vaatimus keraamisia tiiliä koskevassa tutkimuksessa käytetyn tavoitevoiton käyttämisestä hylätään.
(141)
Valituksen tekijät totesivat, että viitearvona käytettävän voittotason olisi oltava pikemminkin yli 10 prosenttia, koska pöytä- ja keittiöesineiden valmistus on pääomavaltaista toimintaa, joka vaatii paljon uusia investointeja ja innovointia. Vaikka voidaankin vahvistaa, että kyseinen tuotannonala on pääomavaltaista ja vaatii jatkuvia investointeja, vaatimuksen tueksi esitetyt tiedot eivät olleet sellaisia, että niiden perusteella olisi voitu muuttaa alustavasti käytettyä viitearvoa. Tutkimuksessa ei voitu päätellä, että kyseinen viitearvo olisi asianmukaisin kaikkien unionin tuottajien osalta.
(142)
Eräs tuojien ryhmä kiisti väliaikaista tullia koskevassa asetuksessa esitetyt kannattavuusluvut ja laski tuotantokustannusten, unionin myyntihinnan ja -määrän sekä vientimyynnin hintojen perusteella kannattavuuden ja päätyi siihen, että unionin tuotannonalan voitto oli itse asiassa 6 prosenttia tutkimusajanjaksolla. Laskelmat olivat kuitenkin virheellisiä, koska niissä yhdistettiin tietoja eri lähteistä (otokseen valitut unionin tuottajat, koko unionin tuotannonala ja Eurostat).
(143)
Koska asiaa koskevia muita huomautuksia ei esitetty, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 132-137 kappaleessa esitetyt päätelmät vahvistetaan.
4.5.3.4 Tuotantokustannukset
(144)
Useat tuojat katsoivat yhteisessä kannanotossa, että väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 138 kappaleessa esitetyt tuotantokustannuksia koskeva luvut eivät noudatelleen työvoima- ja energiakustannusten kehitystä, joka näkyi Eurostatin tiedoissa. Osapuolet toivat esiin, että työvoimakustannukset kohosivat jäsenvaltioissa. Myöskään energiakustannusten kehitys unionissa ei tue tuotantokustannusten laskua.
(145)
Tältä osin on huomattava, että osapuolten esittämät tiedot työvoima- ja energiakustannuksista olivat liian laaja-alaiset. Lisäksi se, että unionin tuotannonala onnistui laskemaan tuotantokustannuksiaan kaudella, jolloin yleinen suuntaus oli vastakkainen, osoittaa unionin tuotannonalan merkittäviä pyrkimyksiä leikata kustannuksia ja säilyä kilpailukykyisenä.
(146)
Väliaikaista tullia koskevassa asetuksessa annetut tuotantokustannusluvut edustavat otokseen valittujen unionin tuottajien tarkistettuja tuotantokustannuksia. Koska muita huomautuksia ei esitetty, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 138 kappaleessa esitetyt päätelmät vahvistetaan.
4.5.3.5 Vahinkoa koskevat päätelmät
(147)
Useat osapuolet kiistivät väliaikaista tullia koskevassa asetuksessa esitetyn vahinkoa koskevan päätelmän sillä perusteella, että useat vahinkoindikaattorit kohenivat tarkastelujakson aivan viimeisessä osassa. Tämä seikka ei kuitenkaan kumoa sitä, että useimmat vahinkoindikaattorit heikkenivät tarkastelujaksolla. Vahinkoindikaattoreiden heikkeneminen voidaan havaita useimmissa makrotaloudellisissa indikaattoreissa, kuten tuotantomäärä, kapasiteetti, myynti etuyhteydettömille asiakkaille ja työllisyys, sekä unionin tuotannonalan taloudelliseen suorituskykyyn liittyvissä indikaattoreissa, kuten kannattavuus ja investoinnit.
(148)
Koska muita huomautuksia ei esitetty, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 139-143 kappaleessa esitetyt päätelmät vahvistetaan.
5. SYY-YHTEYS
5.1 Johdanto
(149)
Koska väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 144 kappaleessa esitetyistä päätelmistä ei esitetty huomautuksia, kyseiset päätelmät vahvistetaan.
5.2 Polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin vaikutus
(150)
Useat osapuolet kiistivät väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 148 kappaleessa esitetyn päätelmän. Vaikka joitakin väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 145 ja 147 kappaleessa esitettyjä prosenttiosuuksia onkin hieman tarkistettu edellä selitetyn mukaisesti, tämä ei muuta väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 145-148 kappaleessa esitettyjä tosiseikkoja ja päätelmiä.
(151)
Kun otetaan huomioon Kiinasta polkumyynnillä tulevan tuonnin markkinaosuuden kehitys, on selvää, että väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 147 kappale - jonka mukaan muun muassa lasku unionin tuotannonalan myyntihinnoissa unionin markkinoilla ja sen kannattavuudessa johtuu kiinalaisen polkumyyntituonnin aiheuttamasta hintojen alenemisesta unionin markkinoilla - ei ole ristiriidassa unionin tuotannonalan markkinaosuuksien muutosten kanssa, kuten eräs osapuoli väitti.
(152)
Se, että Kiinasta tulevan tuonnin hinnat kohosivat tarkastelujaksolla, kuten useat osapuolet toivat esiin, ei kumoa päätelmää, jonka mukaan tutkimusajanjaksolla esiintyi hintojen alittavuutta ja vahinkoa aiheuttanutta polkumyyntiä.
(153)
Koska polkumyynnillä tulevan tuonnin vaikutuksista ei esitetty muita huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 145-148 kappaleessa esitetyt päätelmät vahvistetaan.
5.3 Muiden tekijöiden vaikutus
5.3.1 Muista unionin ulkopuolisista maista kuin asianomaisesta maasta peräisin oleva tuonti
(154)
Kuten 106 kappaleessa mainittiin, väliaikaisten toimenpiteiden käyttöönoton jälkeen tuontia koskevia Eurostatin tietoja on päivitetty. Kun näitä uusia tietoja verrattiin väliaikaista tullia koskevaan asetukseen sisältyviin aiempiin tietoihin, havaittiin Thaimaasta ja Turkista tulevaa tuontia koskevissa luvuissa laskuvirhe. Tämä on korjattu ja samankaltaisen tuotteen tuontia kolmansista maista koskevat lopulliset luvut, jotka perustuvat Eurostatin tietoihin, ovat seuraavat:
Taulukko 4
2008
2009
2010
Tutkimusajanjakso
Tuonti kaikista muista kolmansista maista (tonnia)
100 972
81 464
81 595
89 146
Indeksi (2008 = 100)
100
81
81
88
Markkinaosuus (%)
12,2
11,8
10,9
12,3
Keskimääräinen tuontihinta (euroa/tonni)
2 378
2 354
2 590
2 519
Indeksi (2008 = 100)
100
99
109
106
Turkista peräisin olevan tuonnin määrä (tonnia)
26 978
25 303
25 485
29 336
Indeksi (2008 = 100)
100
94
94
109
Markkinaosuus (%)
3,3
3,7
3,4
4
Keskimääräinen tuontihinta (euroa/tonni)
2 776
2 649
2 802
2 855
Indeksi (2008 = 100)
100
95
101
103
Thaimaasta peräisin olevan tuonnin määrä (tonnia)
25 916
20 660
20 600
25 213
Indeksi (2008 = 100)
100
80
79
97
Markkinaosuus (%)
3,1
3
2,7
3,5
Keskimääräinen tuontihinta (euroa/tonni)
1 246
1 183
1 403
1 356
Indeksi (2008 = 100)
100
95
113
109
(155)
Tuonti kolmansista maista väheni tarkastelujaksolla 12 prosenttia, kun taas kyseisen tuonnin markkinaosuus säilyi suhteellisen vakaana.
(156)
On syytä mainita, että muista kolmansista maista peräisin olevan tuonnin keskihinnat nousivat tarkastelujaksolla 6 prosenttia ja pysyivät jatkuvasti korkeampina kuin Kiinan vientimyynnin hinnat (68 prosenttia korkeampina tutkimusajanjaksolla).
(157)
Ennen väliaikaista tullia koskevan asetuksen julkaisemista CCCLA huomautti, että Turkista tuleva tuonti olisi kasvanut vuosina 2010-2011 8 prosentilla, ja Turkista tulevan tuonnin hinnat olisivat väitetysti vain noin 20 prosenttia korkeammat kuin tuontihinnat Kiinasta. Useat osapuolet kiistivät tämän jälkeen väliaikaista tullia koskevassa asetuksessa esitetyt päätelmät Turkista tulevasta tuonnista.
(158)
Kun otetaan huomioon, että väliaikaista tullia koskevassa asetuksessa Turkista tuleva tuonti raportoitiin ilmeisen virheellisesti, ja kun otetaan huomioon edellä esitetyt päivitetyt tiedot, mikään ei osoita, että Turkista tuleva tuonti - hinnan ja markkinaosuuden perusteella - voisi poistaa syy-yhteyden tarkasteltavana olevan tuotteen kiinalaisen viennin ja unionin tuotannonalalle aiheutuneen vahingon väliltä. On myös huomattava, että sitä, että Turkista peräisin olevaa tuontia ei sisällytetty valitukseen, ei voida pitää syrjivänä, sillä alustavassa vaiheessa ei ollut riittävästi näyttöä polkumyynnistä, vahingosta ja syy-yhteydestä Turkista tulevan tuonnin osalta.
(159)
Thaimaasta tulevan tuonnin markkinaosuus ei ylittänyt 3,5:tä prosenttia missään vaiheessa tutkimusajanjaksolla.
(160)
Edellä esitetyistä syistä päätellään, että tuonti kolmansista maista ei vaikuttanut merkittävästi unionin tuotannonalan tilanteeseen niin, että se olisi poistanut syy-yhteyden Kiinasta polkumyynnillä tulevan tuonnin ja unionin tuotannonalalle aiheutuneen vahingon väliltä.
5.3.2 Markkinasegmentit
(161)
Koska markkinasegmenteistä ei esitetty muita huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 156-158 kappaleessa esitetyt päätelmät vahvistetaan.
5.3.3 Kulutus ja kysyntä
(162)
Eräs osapuoli esitti, että vahingon voitaisiin katsoa johtuvan unionissa tuotettujen tuotteiden pitkän aikavälin kysynnän vähenemisestä. Tutkimuksessa ei kuitenkaan tullut esiin tällaista suuntausta, kuten jo väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 112 kappaleessa todettiin.
(163)
Koska kulutuksesta ja kysynnästä ei esitetty muita huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 159-166 kappaleessa esitetyt päätelmät vahvistetaan.
5.3.4 Unionin tuotannonalan vienti
(164)
Eräs osapuoli toi esiin, että unionin keskimääräinen vientihinta oli alempi kuin keskimääräinen myyntihinta unionin markkinoilla tarkastelujaksolla. Tämä olisi voinut vaikuttaa unionin tuotannonalan kykyyn tehdä uusia investointeja tai palkata uusia työntekijöitä. Samanlainen väite toistettiin lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen. Kuten jo väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 169 kappaleessa mainittiin, vientimyyntitoiminta ei vaikuta useimpiin vahinkoindikaattoreihin. Lisäksi voidaan väittää, että tällä myynnillä pyrittiin osaksi kompensoimaan unionin markkinoilla kärsittyä vahinkoa. Koska keskimääräiset hinnat on laskettu jakamalla samankaltaisen tuotteen myynnin kokonaisarvo tällaisen myynnin kokonaismäärällä, unionin markkinoilla tapahtuneen myynnin erilainen tuotevalikoima verrattuna vientimyyntiin voi myös aiheuttaa merkittäviä eroja keskimääräisissä myyntiarvoissa. Tämän vientimyynnin osuus oli alle 37 prosenttia unionin tuotannonalan kokonaismyyntimäärästä eli unionin tuotannonalan tärkeimmät markkinat olivat edelleen selvästi unionin kotimarkkinat. Tämän vuoksi väite, jonka mukaan vientimyynti aiheutti unionin tuotannonalalle siinä määrin vahinkoa, että se poisti syy-yhteyden Kiinasta tulevan tuonnin ja unionin tuotannonalalle aiheutuneen vahingon väliltä, hylätään.
(165)
Koska unionin tuotannonalan viennistä ei esitetty uusia huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 167-170 kappaleessa esitetyt päätelmät vahvistetaan.
5.3.5 Tuontikiintiöiden poistaminen
(166)
Väliaikaisten toimenpiteiden käyttöönoton jälkeen eräs osapuoli ehdotti, että tuontikiintiöiden poistamisella olisi ollut vaikutusta unionin tuottajiin tarkastelujaksolla. Mitään sellaisia uusia tosiseikkoja ei kuitenkaan esitetty, jotka olisivat muuttaneet väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 173 kappaleessa esitettyjä päätelmiä.
(167)
Koska tuontikiintiöiden poistamisesta ei esitetty uusia perusteltuja huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 171-173 kappaleessa esitetyt päätelmät vahvistetaan.
5.3.6 Kilpailun vastaiset toimet unionin markkinoilla
(168)
Väliaikaisten toimenpiteiden käyttöönoton jälkeen useat osapuolet väittivät, että väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 175 kappaleessa tarkoitettua Saksan viranomaisten käynnistämää kartellitutkimusta tai samassa kappaleessa tarkoitettua kartellisakkoa ei ollut otettu huomioon asianmukaisesti. Sen lisäksi, mitä väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 174 ja 175 kappaleessa jo todettiin, näistä väitteistä voidaan todeta seuraavaa.
(169)
Saksan kartellitutkimus, jossa tutkitaan väitettyä hintojen sopimista heinäkuusta 2005 helmikuuhun 2008, on edelleen käynnissä. Koska unionin tuottajille on myönnetty luottamuksellinen kohtelu ja koska Saksassa käynnissä olevan tutkimuksen lopullisia tuloksia ei ole vielä julkaistu, tehdyn analyysin yksityiskohtia ei ole mahdollista kommentoida. Voidaan kuitenkin vahvistaa, että yksikään otokseen valitusta unionin tuottajista ei ole tämän tutkimuksen kohteena. Tutkimuksessa pääteltiin myös, että tutkitut käytännöt eivät ole vaikuttaneet mikrotaloudellisiin indikaattoreihin ja makrotaloudellisiin indikaattoreihin vain hyvin vähäisessä määrin, jos lainkaan.
(170)
Kylpyhuonekalusteita koskevista kartellipäätelmistä voidaan todeta, että hintakartellin havaittiin toimineen aktiivisesti vuosien 1992 ja 2004 välillä ja että vain yksi tuottajista toimii myös pöytä- ja keittiöesineiden sektorilla. Tämän tuottajan edustavuuden ja vahingon tarkastelun puitteissa toimittamiin tietoihin eivät vaikuta kartellikäytännöt, koska tämän tuottajan osalta on käytetty pelkästään sen pöytä- ja keittiöesineiden sektorin tietoja eikä sen kokonaistietoja. Sen vuoksi tähän kartelliin liittyvä sakko ei ole vaikuttanut tämän tuottajan toimittamiin tietoihin. On vielä muistettava, että hintojen sopiminen ajoittui tarkastelujaksoa huomattavasti edeltäneelle kaudelle. Koska unionin tuottajien nimet on pidetty luottamuksellisina, ei voida paljastaa, kuuluuko tämä yritys otokseen. Jos jonkin otokseen valitun unionin tuottajan kirjanpidossa olisi ollut kohtia (esim. kartellisakko), jotka olisivat vääristäneet vahinkoa koskevat tiedot tässä tutkimuksessa, tutkiva viranomainen olisi eristänyt ne niin, etteivät asiaankuuluvat vahinkotekijät olisi vääristyneet.
(171)
Tämän vuoksi väitteet, jotka koskevat edellä mainitun kartellitutkimuksen vaikutuksia vahingon ja syy-yhteyden analyysin, hylätään.
(172)
Eräs osapuoli mainitsi, että unionin tuottajien välillä on laittomia hintajärjestelyjä ja markkinoiden jakamisjärjestelyjä, muttei toimittanut mitään näyttöä väitteensä tueksi, minkä vuoksi väite hylätään.
(173)
Koska unionin markkinoilla esiintyvistä kilpailun vastaisista käytännöistä ei esitetty uusia huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 174-176 kappaleessa esitetyt päätelmät vahvistetaan.
5.3.7 Valmistusmenetelmät
(174)
Koska valmistusmenetelmistä ei esitetty uusia huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 177 ja 178 kappaleessa esitetyt päätelmät vahvistetaan.
(175)
Eräs tuoja toisti lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen samanlaisia väitteitä, jotka koskivat unionin tuottajien tuotantomenetelmien erilaisuutta verrattuna kiinalaisten tuotantolaitosten enemmän käsiteollisiin menetelmiin. Mitään sellaista näyttöä ei kuitenkaan toimitettu, joka olisi muuttanut väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 178 kappaleessa esitetyt päätelmät, minkä vuoksi väite hylätään lopullisesti.
5.3.8 Käytettyjen tuotteiden markkinat
(176)
Koska käytettyjen tuotteiden markkinoista ei esitetty uusia huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 179-180 kappaleessa esitetyt päätelmät vahvistetaan.
5.3.9 Talouskriisi
(177)
Eräs osapuoli totesi, että väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 183 kappaleessa tehdään virheellinen analyysi taloudellisen elpymisen tilanteesta vuosien 2010 ja 2011 välillä ja että talouskriisin vaikutus aliarvioitiin. Nämä huomautukset toistettiin lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen. Niiden tueksi ei kuitenkaan esitetty näyttöä. On vielä korostettava, että esiin otetussa johdanto-osan kappaleessa todettiin, että polkumyynnillä tapahtunut tuonti Kiinasta voimisti talouden taantuman vaikutusta. Väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 184 kappaleessa tuodaan selvästi esiin talouskriisin vaikutuksesta se, että talouskriisi on saattanut vaikuttaa osaltaan unionin tuotannonalan heikkoon suoriutumiseen, vaikkakaan se ei poista syy-yhteyttä polkumyyntituonnin ja tuotannonalalle tutkimusajanjaksolla aiheutuneen vahingon väliltä.
(178)
Koska talouskriisistä ei esitetty uusia huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 181-184 kappaleessa esitetyt päätelmät vahvistetaan.
5.3.10 Muut tekijät
(179)
Useat tuojat väittivät yhteisessä kannanotossa, että työllisyyden lasku oli normaalia kehitystä kulutustavarateollisuudessa. Väitettä ei kuitenkaan perusteltu. Vaikka tällainen suuntaus olisikin normaalia sektorilla, se ei poistanut syy-yhteyttä Kiinasta tulevan polkumyyntituonnin ja sektorin merkittävien työpaikanmenetysten väliltä. Sen vuoksi väite hylätään.
(180)
Eräs osapuoli väitti, että unionin tuotannonalan rakenteelliset puutteet yhdessä sen ylikapasiteetin kanssa (ks. väliaikaista tullia koskevan asetuksen taulukko 3) voivat poistaa syy-yhteyden Kiinasta polkumyynnillä tulevan tuonnin ja unionin tuottajille aiheutuneen vahingon väliltä. Vaikka unionin tuotannonalan tilanne olikin jo heikko tarkastelujakson alussa ja tuotannonala oli käynyt läpi rakenneuudistuksia, tutkimuksessa vahvistettiin, että se oli kilpailukykyinen ja pystyi vastaamaan asianmukaisesti kysyntään kaikilla markkinoilla. Väliaikaista tullia koskevan asetuksen taulukossa 3 esitettyä tuotannon laskua on tarkasteltava ottaen huomioon paine, joka aiheutui Kiinasta halvoin hinnoin tulevan tuonnin suurista määristä, kun unionin tuotannonalan vienti pysyi vakaana. Tästä syystä väitettä ei voitu hyväksyä.
(181)
Eräs osapuoli katsoi, että komissio ei ollut ottanut huomioon kaikkien vahinkoa aiheuttavien tekijöiden kumulatiivista vaikutusta. Saman väitteen ottivat esiin useat osapuolet lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen. Kun kuitenkin otetaan huomioon muihin eri tekijöihin liittyvät tutkimuksen tulokset, ei ole mahdollista, että niiden kumulatiivinen vaikutus olisi voinut poistaa syy-yhteyden. Useimpien muiden esiin otettujen tekijöiden vaikutus oli vähäinen tai niillä ei ollut lainkaan vaikutusta.
(182)
Eräs osapuoli katsoi, että tutkiva viranomainen ei ollut tehnyt eroa samaan aikaan esiintymisen ja syy-yhteyden välille. Tueksi toimitetut tiedot eivät kuitenkaan olleet erityisen ratkaisevia tältä osin, joten väite hylätään.
(183)
Koska muista tekijöistä ei esitetty muita huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 185-190 kappaleessa esitetyt päätelmät vahvistetaan.
5.4 Syy-yhteyttä koskevat päätelmät
(184)
Koska uusia huomautuksia ei esitetty, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 191 kappaleessa esitetyt päätelmät vahvistetaan.
6. UNIONIN ETU
6.1 Alustavat huomautukset
(185)
Koska väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 192 kappaleessa esitetyistä päätelmistä ei esitetty huomautuksia, nämä päätelmät vahvistetaan.
6.2 Unionin tuotannonalan etu
(186)
Puolalainen tuottaja, joka ei ollut valituksen esittäjä, oli tyytyväinen toimenpiteiden käyttöönottoon, kun taas Yhdistyneessä kuningaskunnassa toimiva valmistaja, joka ei ollut valituksen esittäjä ja jolla oli tarkasteltavana olevaan tuotteeseen liittyviä tuontietuja, vastusti toimenpiteitä. Jälkimmäinen osapuoli katsoi, että tulleilla olisi kielteinen vaikutus niihin tuottajiin, jotka täydentävät tuotevalikoimaansa kiinalaisella tuonnilla ja ovat mukautuneet globalisaatioon sellaisella liiketoimintamallilla, jossa korkean lisäarvon työ tehdään unionissa. Sen mukaan asiakkaat eivät ostaisi niin innokkaasti yrityksen tuotteita, koska se ei tarjoaisi enää täyttä tuotevalikoimaa.
(187)
Jälkimmäisen osapuolen väitteen osalta tutkittiin yrityksen tilannetta. Havaittiin, että kiinalaisten pöytäesineiden tuonti muodosti vähäisen osan sen kokonaistuonnista. Yritys kuitenkin väitti, että tuonti oli sille tärkeää, muttei täsmentänyt väitettään. Yritys ei antanut mitään lukuja omasta tuotannostaan. Yrityksen tilinpäätöksen mukaan sen voitto kokonaisliikevaihdosta ennen veroja oli yli 10 prosenttia, ja siitä suurin osa saatiin muilla kuin EU:n markkinoilla (tarkasteltavana olevasta tuotteesta ei ollut saatavilla lukuja). Tällä perusteella ei ole odotettavissa, että toimenpiteiden käyttöönotto vaarantaisi yrityksen elinkelpoisuuden. Väitteestä, jonka mukana monille muillekin yrityksille aiheutuisi vaikeuksia toimenpiteistä, ei esitetty mitään erityistä näyttöä. Ennen vireillepanoa edustavuuden määrittämistä koskevassa vaiheessa saatujen vastausten ja myöhemmin saatujen kannanottojen perusteella ei ole viitteitä siitä, että merkittävä määrä yrityksiä olisi tällaisessa tilanteessa.
(188)
Tullien vaikutus unionin tuotannonalan valmistustoimintaan olisi positiivinen. Hiljattaisen väliaikaisen polkumyyntitullin käyttöönoton jälkeen on ilmoitettu positiivisesta kehityksestä.
(189)
Edellä mainittu positiivinen kehitys vahvistaa valituksen tekijöiden toteamusta, jonka mukaan unionin tuotantoa voitaisiin lisätä huomattavasti erittäin lyhyellä varoitusajalla käyttämällä jo olemassa olevia laitoksia, koneita ja työvoimaa, kun taas suuremmat lisäykset olisivat mahdollisia pidemmällä aikavälillä. Sen vuoksi markkinoiden epäreiluihin hinnoittelukäytäntöihin puuttuminen hyödyttäisi niitä, koska uuden hintatason ansiosta lisätuotteiden valmistaminen unionissa olisi houkuttelevampaa, olivat kyseessä sitten suuret tai pienet tilaukset, erityismallit tai tavalliset tuotemerkittömät tuotteet. Tämän tuloksena syntyisi uusia työpaikkoja, joissa vaaditaan erilaisia taitoja, minkä vuoksi työttömyys vähenisi.
(190)
Väitettä, jonka mukaan olisi mahdotonta tarjota täyttä tuotevalikoimaa, ei voida hyväksyä, koska kuluttajat vaativat koko ajan muuttuvaa tuotevalikoimaa ja koska käytössä on useita hankintalähteitä.
(191)
Koska unionin tuotannonalan edusta ei esitetty muita huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 193-198 kappaleessa esitetyt päätelmät vahvistetaan.
6.3 Etuyhteydettömien tuojien etu
(192)
Kaksi otoksen suurinta tuottajaa kiistivät yhteistyönsä tason kannattavuutta koskevien tietojen sekä hankintahinnan ja etuyhteydettömille asiakkaille suuntautuneen vähittäismyynnin hinnan välisen marginaalin osalta; toinen niistä kieltäytyi antamasta kirjanpitoaan käyttöön ja väitti, että mikään ei olisi muuttunut, vaikka se olisi antanutkin sen. Osapuolet väittivät, että niiden koko ja liiketoimintamalli olivat sellaiset, että ne eivät voineet toimittaa niin tarkkoja tietoja kuin vaadittiin. Lopullisessa vaiheessa vahvistetaan, että toinen niistä kieltäytyi jälleen antamasta tuontikirjanpitoaan käyttöön ja että kumpikaan ei onnistunut pyrkimyksistään huolimatta toimittamaan kattavia ja käyttökelpoisia kannattavuustietoja eikä tietoja hankintahinnan ja etuyhteydettömille asiakkaille suuntautuneen vähittäismyynnin hinnan välisestä marginaalista sellaisella tavalla, että toimielimet olisivat voineet käyttää niitä etuyhteydettömien tuojien tilanteen analysoimisessa. Molempien yritysten toimittamat puutteelliset tiedot niiden hankinta- ja vähittäismyyntihinnoista olivat epätäydellisyydestään huolimatta kuitenkin täysin yhdenmukaisia saatujen yleisten voittomarginaalia koskevien tietojen kanssa, jotka esitettiin tiivistettyinä väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 202 kappaleessa.
(193)
Väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 203 kappaleessa osapuolia kehotettiin toimittamaan asiaa koskevia kattavia ja tarkistettavissa olevia lisätietoja, joiden perusteella toimenpiteiden vaikutusta toimitusketjuun on mahdollista analysoida tarkemmin.
(194)
Väliaikaisten toimenpiteiden käyttöönoton jälkeen kaksi etuyhteydetöntä tuojaa toimitti uusia vastauksia tuojien kyselylomakkeeseen. Myös unionin etua koskevia kannanottoja saatiin muilta otoksen ulkopuolisilta tuojilta, Euroopan ja kansainvälisen kaupan järjestöltä (Foreign Trade Association), ruotsalaiselta tuojien sekä tukku- ja vähittäismyyjien järjestöltä (Svensk Handel), CCCLA:lta ja yhdeltä unionin tuottajalta, jolla oli tuonti-intressejä. Mikään kannanotoista ei sisältänyt ratkaisevia tietoja siitä, mikä on toimenpiteiden vaikutus toimitusketjuun.
(195)
Eräs osapuoli väitti, että tuotantoketjun loppupään työllisyysluku, johon tulli vaikuttaa, oli aliarvioitu, kun otetaan huomioon, että Eurostatin tilastojen mukaan jakeluyritykset työllistävät enemmän ihmisiä (33 miljoonaa) kuin valmistusyritykset (31 miljoonaa). Toimitetut luvut liittyvät kuitenkin yleisesti tuonti- ja valmistusyrityksiin, eikä niitä voitu käyttää tässä tutkimuksessa.
(196)
Useat tuojat väittivät yhteisessä kannanotossa, että viisi otokseen valittua tuojaa tarjosivat yli 10 000 työpaikkaa, jotka liittyvät tarkasteltavana olevaan tuotteeseen, eikä 350 niin kuin väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 200 kappaleessa todettiin. Luvut on tarkistettu uudelleen. On muistettava, että tuojien etua koskevassa analyysissä otetaan huomioon tarkasteltavana olevan tuotteen tuontiin ja jälleenmyyntiin, mukaan luettuna tukevat toiminnot, liittyvien työpaikkojen lukumäärä. Muihin tuotteisiin tai muuhun toimintaan, kuten tukkumyyntiin tai jälleenmyyntiin, liittyvää työllisyyttä ei tietenkään pitäisi sisällyttää tähän lukumäärään. Aiemmin menettelyssä 14 tuojan ryhmä oli arvioinut tuojien tasolla toimintaan liittyvien työpaikkojen määräksi yhteensä 7 000. Luku vaikuttaa olevan asianmukainen arvio, johon on päästy sellaisen ekstrapoloinnin perusteella, jossa käytetään otokseen valittujen tuojien tilannetta siinä määrin, kuin niiden lukuja voidaan käyttää.
(197)
Useat osapuolet valittivat korkeasta bruttomarginaaliluvusta, joka esitettiin väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 202 kappaleessa, ja väittivät sen olevan harhaanjohtava. Tutkimuksessa kuitenkin osoitettiin, että suurin osa tuojien otantakysymyksiin vastanneista tuojista ilmoitti hankinta- ja jälleenmyyntihinnan bruttomarginaaliksi 50-200 prosenttia, ja otokseen valittujen tuojien tilanne oli samanlainen. Alustavien päätelmien ilmoittamisen jälkeen valituksen tekijät toimittivat vielä useita esimerkkejä, jotka tukivat väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 202 kappaleessa tarkoitetussa julkaisussa annettuja tietoja eli vahvistivat tarkasteltavana olevan tuotteen tuontihinnan ja vähittäismyyntihinnan välisen suhteen.
(198)
Eräs Yhdistyneessä kuningaskunnassa toimiva valmistaja, jolla on tuonti-intressejä, selitti, että marginaaleja tarvitaan tiettyjen unionissa syntyvien kustannusten kattamiseksi. Sellaisia tietoja ei toimitettu, jotka olisivat mahdollistaneet näiden marginaalien laskemisen liikevaihdon perusteella.
(199)
Koska vain kolmelta otokseen kuuluvalta tuojalta saatiin tarkasteltavana olevan tuotteen tuontitoimintaan liittyviä käyttökelpoisia voittotietoja, jotka voitiin tarkistaa, ja nämä kolme tuojaa edustivat vain noin kolmea prosenttia tarkasteltavana olevan tuotteen tuonnista, keskimääräistä painotettua voittolukua ei pidetty luotettavana, minkä vuoksi sitä ei mainittu väliaikaista tullia koskevassa asetuksessa. On kuitenkin huomattava, että tämä painotettu keskimääräinen luku edusti tervettä voittotasoa (6-10 prosenttia - vaihteluväliä käytetään luottamuksellisuussyistä).
(200)
Eräs tuoja väitti, että unionissa ei ole riittävästi värillisen kivitavaran tuotantoa ja että sillä ei ole muuta vaihtoehtoa kuin tuonti Kiinasta. Sama väite esitettiin lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen. Tutkimuksessa kuitenkin vahvistettiin, että värillistä kivitavaraa voidaan hankkia useista lähteistä, myös unionin tuottajilta. Lisäksi unionin tuottajilla on tuotantokapasiteettia, jotta ne voivat myydä enemmän unionin markkinoille.
(201)
Tutkimuksessa kerättyjen tietojen perusteella ei voitu arvioida määrällisesti, missä määrin tuojat pystyisivät siirtämään ehdotetuista tulleista aiheutuvan hankintahinnan kohoamisen asiakkaiden maksettavaksi. Jos Kiinasta tulevaan tuontiin sovelletaan lopullista polkumyyntitullia ja kun otetaan huomioon brutto- ja nettomarginaaleja koskevat tiedot, ei ole mitään sellaisia tekijöitä, jotka osoittaisivat, että tuojien liiketoiminnan elinkelpoisuus vaarantuisi. Eräs tuoja esitti myös, että toimenpiteet eivät vaikuttaisi negatiivisesti suuriin markkinatoimijoihin ja tuojiin, joiden perusliiketoimintaan keraamiset pöytä- ja keittiöesineet eivät kuulu.
(202)
Tästä syystä päätellään, että ehdotetun tasoisten toimenpiteiden käyttöönotolla ei ole merkittävää haitallista vaikutusta tarkasteltavana olevan tuotteen etuyhteydettömien tuojien tilanteeseen kokonaisuudessaan.
(203)
Koska etuyhteydettömien tuojien eduista ei esitetty muita huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 199-211 kappaleessa esitetyt päätelmät vahvistetaan.
6.4 Muiden talouden sektoreiden etu
(204)
Väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 203 kappaleeseen sisältyvän kehotuksen lisäksi komissio otti väliaikaisten toimenpiteiden julkaisupäivänä suoraan yhteyttä asiaan liittyviin vähittäismyyjiin ja niiden järjestöihin, tuojiin, joilla on mahdollista vähittäismyyntitoimintaa, sekä suunnittelijoihin, jotka olivat komission tiedossa, ja kehotti niitä vastaamaan kyselylomakkeisiin. Jotkin vastaanottajat, jotka olivat alun perin väittäneet olevansa vähittäismyyjiä, vastasivat ettei tutkimus koske niitä, koska niillä ei ollut aktiivista liiketoimintaa. Komissio sai lopulta seitsemän uutta vastausta vähittäismyyjien kyselyyn. Näiden seitsemän vähittäismyyjän osuus oli 1 prosentti Kiinasta tulevasta tuonnista tutkimusajanjaksolla. Useimmat vastauksista olivat monessa suhteessa puutteellisia, mutta ne kuitenkin analysoitiin mahdollisimman hyvin. Suunnittelijoille lähetettyyn kyselyyn ei saatu yhtään vastausta.
(205)
Näin saadut tiedot eivät tarjonneet sellaista uutta näyttöä muiden talouden sektoreiden edusta, joka olisi kumonnut väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 217 kappaleessa esitetyt päätelmät.
(206)
Väliaikaisten toimenpiteiden julkaisemisen jälkeen saatiin unionin etua muiden talouden sektoreiden kannalta koskevia kannanottoja sekä otokseen kuuluvilta että sen ulkopuolisilta tuojilta (mukaan luettuna puolalainen tuoja, joka toimii mainostuotteiden sektorilla), Euroopan ja kansainvälisen kaupan järjestöltä (Foreign Trade Association), ruotsalaiselta tuojien sekä tukku- ja vähittäismyyjien järjestöltä (Svensk Handel), useilta vähittäismyyjiltä, CCCLA:lta ja kahdeksalta kahvinpaahtoyritykseltä (niistä seitsemän sijaitsi Italiassa ja yhden päätoimipaikka oli Itävallassa).
(207)
Kahvinpaahtoyritykset väittivät, että koska markkinoita palvelevia unionin tuottajia on erittäin vähän (enintään 5) ja näistä suurin osa tuo Kiinasta joko suoraan tai sisaryritysten kautta ja koska kahvinpaahtajia on erittäin paljon (1 500-3 000), alustavassa vaiheessa esitettyjen toimenpiteiden taso estäisi niitä hankkimasta täsmälleen samoja tuotteita tulevaisuudessa. Väitettä ei voida hyväksyä. Ensinnäkin lopulliset toimenpiteet ovat alemmat kuin väliaikaiset toimenpiteet. Toiseksi tutkimuksessa kävi ilmi, että unionin tuottajat pystyvät ottamaan käyttöön lisätuotantopotentiaalia ja palvelemaan paremmin kahvinpaahtoteollisuutta, jos Kiinasta polkumyynnillä tulevan tuonnin aiheuttama vahinko poistuu. Kun otetaan huomioon unionin tuottajien suuri lukumäärä, on erittäin todennäköistä, että niiden unionin tuottajien lukumäärä, jotka voisivat ottaa vastaan tilauksia kahvinpaahtoyrityksiltä, olisi enemmän kuin viisi.
(208)
Kahvinpaahtoyritykset väittivät, että polkumyyntitoimenpiteet haittaisivat niiden vientiä kilpailukyvyn menetyksen ja Kiinan viranomaisten mahdollisten vastatoimien vuoksi. Ei kuitenkaan ole mitään näyttöä siitä, että käyttöön otettujen toimenpiteiden taso johtaisi kilpailukyvyn menetykseen, kun lisäksi otetaan huomioon, että muilla WTO:n jäsenillä on käytössä polkumyyntitoimenpiteitä, jotka vaikuttavat tähän tuotteeseen. Myöskään vastatoimia koskevan väitteen tueksi ei esitetty mitään näyttöä.
(209)
Kahvinpaahtoyritykset totesivat, että polkumyyntitoimenpiteet johtaisivat väistämättä niiden liiketoiminnan yleiseen vähenemiseen, myynnin supistumiseen, kahvin hintojen yleiseen kohoamiseen hotelli- ja ravintolasektorilla sekä tuotteiden ja palvelujen laadun alenemiseen. Tämä vaarantaisi väitteen mukaan suoraan ja välillisesti merkittävän määrän työpaikkoja. Kun kuitenkin otetaan huomioon, mikä kahvinpaahtoyritysten perusliiketoiminta on, ja päätelmät, jotka koskevat toimenpiteiden vaikutusta toimitusketjuun, näitä väitteitä ei voida hyväksyä. On myös huomattava, että kahvinpaahtoyritysten maailmanlaajuiseen toimintaan liittyvien työpaikkojen kokonaismäärän esittämistä ei voida pitää asianmukaisena laskentaperustana niiden työpaikkojen määrälle, jotka vaarantuisivat polkumyyntitoimenpiteiden käyttöönoton seurauksena.
(210)
Kaksi vähittäismyyjää väitti, että unionissa ei ole riittävästi uuden luuposliinin ja luuposliinin tuotantoa ja että niillä ei ole muuta vaihtoehtoa kuin tuonti Kiinasta. Eräs tuojien järjestö esitti saman väitteen lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen. Yleisesti ottaen on muistettava, että polkumyyntitoimenpiteiden tarkoituksena on tasapuolisten kaupankäyntiedellytysten palauttaminen eikä tuonnin lopettaminen. Tässä tapauksessa toimenpiteiden tasoa ei voida pitää tuontia ehkäisevänä. Lisäksi tutkimuksessa vahvistettiin, että näitä tuotteita voidaan hankkia useista lähteistä, myös unionin tuottajilta. Unionin tuottajilla on myös tuotantokapasiteettia myydä enemmän unionin markkinoilla ja tätä potentiaalia voidaan hyödyntää paremmin, jos lopulliset polkumyyntitoimenpiteet otetaan käyttöön.
(211)
Eräs vähittäismyyjä väitti, että toimenpiteillä olisi negatiivinen vaikutus tiettyihin turistimarkkinoita palveleviin esineisiin. Väitteen tueksi ei kuitenkaan esitetty pitävää näyttöä. Myös kyseisten esineiden painoarvo sektorilla on vähäinen.
(212)
Eräs tuoja/tukkumyyjä väitti, että toimenpiteiden käyttöönoton seurauksena muutama suuri toimija konsolidoisi markkinat vertikaalisesti. Kun kuitenkin otetaan huomioon toimijoiden lukumäärä tällä hetkellä, tämä olisi epätodennäköistä lyhyellä ja keskipitkällä aikavälillä.
(213)
Väliaikaista tullia koskevassa asetuksessa jo käsiteltyjen seikkojen lisäksi on huomattava, että useat osapuolet katsoivat, että pienten yritysten, kuten vähittäismyyjien, jakelijoiden ja mainostuotteita käsittelevien yritysten, etua ei ollut otettu riittävästi huomioon. Saman väitteen toistivat useat osapuolet lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen. On tunnustettava, että polkumyyntitulleista seuraavat mahdolliset hinnankorostukset saattavat vaikuttaa yleisesti enemmän mikro- ja pienyrityksiin. Ei kuitenkaan ole näyttöä siitä, että käyttöön otettujen toimenpiteiden tasolla olisi merkittävää negatiivista vaikutusta muihin talouden toimijoihin, joita voidaan pitää pk-yrityksinä. Siksi tämä väite hylätään lopullisesti.
(214)
Koska muiden talouden sektoreiden edusta ei esitetty muita huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 212-217 kappaleessa esitetyt päätelmät vahvistetaan.
6.5 Kuluttajien (kotitalouksien) etu
(215)
Komission yhteydenotoista huolimatta yksikään lopullisten ostajien etua suoraan edustava osapuoli, kuten kuluttajajärjestöt, ei antanut lausuntoja.
(216)
Useat osapuolet kiistivät väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 222 päätelmän korkeammista hinnoista. Samanlaisia väitteitä esitettiin lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen.
(217)
Siinä epätodennäköisessä tapauksessa, että tulli siirretään täysimääräisesti kuluttajien maksettavaksi, ja jos oletetaan, että tuontitasot ja -hinnat pysyvät samoina, polkumyyntitullit tarkoittaisivat kotitalouksille vuodessa alle yhden euron lisäkustannusta. Nämä laskelmat perustuvat tutkimusajanjakson tuontimääriin ja -arvoihin, tullin ehdotettuun tasoon sekä unionin kotitalouksien lukumäärään.
(218)
Vaikutusta ei voida pitää sellaisena, että se kumoaisi unionin tuotannonalaan kohdistuvan positiivisen vaikutuksen, joka saavutetaan rajoittamalla Kiinasta polkumyynnillä tulevan tuonnin aiheuttamaa vahinkoa.
(219)
Eräs osapuoli väitti, että toimenpiteiden seurauksena edullisemmista pöytäesineistä olisi puutetta. Tämä väite esitettiin uudelleen lopullisten päätelmien ilmoittamisen jälkeen. Väitettä ei kuitenkaan voida hyväksyä, koska kuten väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 157 kappaleessa todettiin, unionin tuotannonala palvelee kaikkia markkinoita (edullisemmat pöytäesineet mukaan luettuna).
(220)
Koska kuluttajien (kotitalouksien) edusta ei esitetty muita huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 218-226 kappaleessa esitetyt päätelmät vahvistetaan.
6.6 Unionin etua koskevat päätelmät
(221)
Edellä esitetyn perusteella väliaikaista tullia koskevassa asetuksessa esitetty arvio vahvistetaan.
(222)
Näin ollen väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 227-229 kappaleessa olevat päätelmät vahvistetaan.
7. LOPULLISET POLKUMYYNNIN VASTAISET TOIMENPITEET
7.1 Vahingon korjaava taso
(223)
Väitettiin, että voittomarginaali, jota käytettiin laskettaessa vahingollisen polkumyynnin vaikutukset poistavaa tullia, oli liian korkea. Väite hylättiin, kuten edellä 4.5.3.3 kohdassa selitetään.
(224)
Useat osapuolet kyseenalaistivat vahinkomarginaalin laskemisessa käytetyn tavoitevoiton. Näitä huomautuksia käsitellään 135-142 kappaleessa. Huomautusten analyysin perusteella päätellään, että 6 prosentin tavoitevoitto olisi säilyttävä.
(225)
Koska vahingon korjaavasta tasosta ei esitetty muita huomautuksia, väliaikaista tullia koskevan asetuksen johdanto-osan 230-234 kappaleessa esitetyt päätelmät vahvistetaan.
7.2 Lopulliset toimenpiteet
(226)
Polkumyynnistä, vahingosta, syy-yhteydestä ja unionin edusta tehtyjen päätelmien perusteella katsotaan, että tarkasteltavana olevan tuotteen tuontia koskevat lopulliset polkumyyntitullit olisi otettava perusasetuksen 9 artiklan 4 kohdan mukaisesti käyttöön polkumyynti- ja vahinkomarginaaleista alemman suuruisina alhaisemman tullin säännön mukaisesti. Kaikki tullit olisi näin ollen määrättävä todettujen polkumyyntimarginaalien suuruisiksi.
(227)
Pieni oikaisu, johon viitataan 115 ja 132 kappaleessa, johti viitehinnan alittavuuden marginaalien vähäiseen tarkistukseen, joka näkyy jäljempänä esitetyissä vahinkomarginaaleissa. Ehdotetut lopulliset polkumyyntitullit ovat seuraavat:
Yritys
Polkumyyntimarginaali (%)
Vahinkomarginaali (%)
Lopullinen tulli (%)
Hunan Hualian China Industry Co., Ltd; Hunan Hualian Ebillion Industry Co., Ltd; Hunan Liling Hongguanyao China Industry Co., Ltd and Hunan Hualian Yuxiang China Industry Co., Ltd
18,3
44,8
18,3
Guangxi Sanhuan Enterprise Group Holding Co., Ltd
13,1
92,6
13,1
CHL Porcelain Industries Ltd
23,4
110,1
23,4
Shandong Zibo Niceton-Marck Huaguang Ceramics Limited; Zibo Huatong Ceramics Co., Ltd; Shandong Silver Phoenix Co., Ltd; Niceton Ceramics (Linyi) Co., Ltd; Linyi Jingshi Ceramics Co., Ltd; Linyi Silver Phoenix Ceramics Co., Ltd; Linyi Chunguang Ceramics Co., Ltd, ja Linyi Zefeng Ceramics Co., Ltd
17,6
79,1
17,6
Guangxi Province Beiliu City Laotian Ceramics Co., Ltd
22,9
45,7
22,9
Kaikki muut yhteistyössä toimineet vientiä harjoittavat tuottajat
17,9
79,0
17,9
Kaikki muut yritykset
36,1
110,1
36,1
(228)
Tässä asetuksessa yrityksille vahvistetut yksilölliset polkumyyntitullit määritettiin nyt tehdyn tutkimuksen päätelmien perusteella. Tästä syystä ne kuvastavat kyseisten yritysten tilannetta tutkimuksen aikana. Näitä tulleja voidaan siten soveltaa (toisin kuin koko maata koskevia, ”kaikkiin muihin yrityksiin” sovellettavia tulleja) yksinomaan Kiinasta peräisin olevien, erikseen mainittujen yritysten eli tarkoin määrättyjen oikeussubjektien tuottamien tuotteiden tuontiin. Jos yrityksen (erikseen mainittuihin yrityksiin etuyhteydessä olevat yritykset mukaan luettuina) nimeä ei ole erikseen mainittu tämän asetuksen artiklaosassa, sen valmistaman tarkasteltavana olevan tuotteen tuontiin ei voida soveltaa näitä tulleja, vaan siihen on sovellettava ”kaikkiin muihin yrityksiin” sovellettavaa tullia.
(229)
Tullien väliset suuret erot aiheuttavat toimenpiteiden kiertämisen riskin, ja sen minimoimiseksi katsotaan tässä tapauksessa tarvittavan erityisiä toimenpiteitä, joiden avulla voidaan varmistaa polkumyyntitullien asianmukainen soveltaminen. Näihin erityissäännöksiin sisältyy vaatimus sellaisen pätevän kauppalaskun esittämisestä jäsenvaltioiden tulliviranomaisille, joka täyttää tämän asetuksen liitteessä II esitetyt vaatimukset. Tuontiin, jonka yhteydessä ei esitetä tällaista kauppalaskua, on sovellettava kaikkiin muihin viejiin sovellettavaa jäännöspolkumyyntitullia.
(230)
Jos sellaisen yrityksen, johon sovelletaan alhaisempaa yksilöllistä tullia, vientimäärä kasvaa huomattavasti asianomaisten toimenpiteiden käyttöönoton jälkeen, viennin kasvun sellaisenaan voidaan katsoa olevan perusasetuksen 13 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu toimenpiteiden käyttöönotosta johtuva kaupan rakenteen muutos. Tällaisessa tilanteessa, jos asiaa koskevat edellytykset täyttyvät, voidaan käynnistää toimenpiteiden kiertämisen vastainen tutkimus. Tutkimuksessa voidaan tutkia muun muassa sitä, onko yksilölliset tullit syytä poistaa ja ottaa niiden sijasta käyttöön koko maata koskeva tulli.
(231)
Kaikki näiden yksilöllisten polkumyyntitullien soveltamiseen liittyvät pyynnöt (esimerkiksi yrityksen nimen muutoksesta tai uuden tuotanto- tai myyntiyksikön perustamisesta johtuvat) on toimitettava viipymättä komissiolle (11), ja mukaan on liitettävä kaikki asian kannalta oleelliset tiedot ja erityisesti tiedot, jotka koskevat esimerkiksi kyseiseen nimenmuutokseen tai uuteen tuotanto- tai myyntiyksikköön mahdollisesti liittyviä yrityksen tuotantotoiminnan sekä kotimarkkina- ja vientimyynnin muutoksia. Tätä asetusta muutetaan tarvittaessa saattamalla yksilöllisten polkumyyntitullien soveltamisalaan kuuluvien yritysten luettelo ajan tasalle.
(232)
Polkumyyntitullin moitteettoman täytäntöönpanon varmistamiseksi koko maata koskevaa tullia olisi sovellettava sekä yhteistyöstä kieltäytyneisiin vientiä harjoittaviin tuottajiin että niihin tuottajiin, jotka eivät harjoittaneet vientiä unioniin tutkimusajanjaksolla.
(233)
Mahdollisten uusien viejien ja tämän asetuksen liitteessä I mainittujen otokseen kuulumattomien mutta tutkimuksessa yhteistyössä toimineiden yritysten tasapuolisen kohtelun varmistamiseksi olisi säädettävä siitä, että viimeksi mainituille yrityksille määrättyä painotettua keskimääräistä tullia sovelletaan kaikkiin sellaisiin uusiin viejiin, jotka muutoin olisivat oikeutettuja perusasetuksen 11 artiklan 4 kohdan mukaiseen tarkasteluun;
(234)
Kaikille osapuolille ilmoitettiin niistä olennaisista tosiasioista ja huomioista, joiden perusteella aiottiin suositella lopullisen polkumyyntitullin käyttöönottoa Kiinasta peräisin olevien keraamisten pöytä- ja keittiöesineiden tuonnissa ja väliaikaisen tullin vakuutena olevien määrien lopullista kantamista, jäljempänä ”lopullisten päätelmien ilmoittaminen”. Kaikille osapuolille annettiin määräaika, johon mennessä niillä oli mahdollisuus esittää huomautuksensa lopullisista päätelmistä.
(235)
Kaikkia asianomaisten osapuolten esittämiä suullisia ja kirjallisia huomautuksia tarkasteltiin, ja ne otettiin huomioon soveltuvin osin.
7.3 Väliaikaisten polkumyyntitullien lopullinen kantaminen
(236)
Koska todetut polkumyyntimarginaalit ovat huomattavat ja unionin tuotannonalalle aiheutunut vahinko on merkittävä, katsotaan tarpeelliseksi kantaa lopullisesti väliaikaista tullia koskevalla asetuksella käyttöön otettujen väliaikaisten polkumyyntitullien vakuutena olevat määrät käyttöön otettavan lopullisen tullin suuruisena,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
1. Otetaan käyttöön lopullinen polkumyyntitulli tuotaessa Kiinasta peräisin olevia keraamisia pöytä- ja keittiöesineitä, lukuun ottamatta keraamisia veitsiä, keraamisia maustemyllyjä ja niiden keraamisia jauhavia osia, keraamisia kuorimia, keraamisia veitsenteroittimia sekä pizzan tai leivän paistamisessa käytettäviä kordieriittikeraamisia pizzakiviä, jotka luokitellaan tällä hetkellä CN-koodeihin ex 6911 10 00, ex 6912 00 10, ex 6912 00 30, ex 6912 00 50 ja ex 6912 00 90 (Taric-koodit 6911100090, 6912001011, 6912001091, 6912003010, 6912005010 ja 6912009010).
2. Vapaasti unionin rajalla tullaamattomana -nettohintaan sovellettava lopullinen polkumyyntitulli on seuraavien yritysten tuottaman 1 kohdassa kuvatun tuotteen osalta seuraava:
Yritys
Tulli (%)
Taric-lisäkoodi
Hunan Hualian China Industry Co., Ltd;
Hunan Hualian Ebillion Industry Co., Ltd;
Hunan Liling Hongguanyao China Industry Co., Ltd;
Hunan Hualian Yuxiang China Industry Co., Ltd.
18,3
B349
Guangxi Sanhuan Enterprise Group Holding Co., Ltd
13,1
B350
CHL Porcelain Industries Ltd
23,4
B351
Shandong Zibo Niceton-Marck Huaguang Ceramics Limited;
Zibo Huatong Ceramics Co., Ltd;
Shandong Silver Phoenix Co., Ltd;
Niceton Ceramics (Linyi) Co., Ltd;
Linyi Jingshi Ceramics Co., Ltd;
Linyi Silver Phoenix Ceramics Co., Ltd;
Linyi Chunguang Ceramics Co., Ltd;
Linyi Zefeng Ceramics Co., Ltd.
17,6
B352
Guangxi Province Beiliu City Laotian Ceramics Co., Ltd
22,9
B353
Liitteessä I luetellut yritykset
17,9
Kaikki muut yritykset
36,1
B999
3. Edellä 2 kohdassa mainituille yrityksille määritetyn yksilöllisen polkumyyntitullin soveltaminen edellyttää, että jäsenvaltioiden tulliviranomaisille esitetään pätevä kauppalasku, joka täyttää liitteessä II esitetyt vaatimukset. Jos tällaista kauppalaskua ei esitetä, sovelletaan ”kaikkiin muihin yrityksiin” sovellettavaa tullia.
4. Jollei toisin säädetä, sovelletaan tulleja koskevia voimassa olevia säännöksiä ja määräyksiä.
2 artikla
1. Vapautetaan Kiinasta peräisin olevien keraamisten maustemyllyjen ja niiden keraamisten jauhavien osien, keraamisten kuorimien, keraamisten veitsenteroittimien sekä pizzan tai leivän paistamisessa käytettävien kordieriittikeraamisten pizzakivien tuonnissa asetuksella (EU) N:o 1072/2012 käyttöön otettujen väliaikaisten polkumyyntitullien vakuutena olevat määrät
2. Kannetaan lopullisesti Kiinasta peräisin olevien keraamisten pöytä- ja keittiöesineiden, lukuun ottamatta keraamisia veitsiä, keraamisia maustemyllyjä ja niiden keraamisia jauhavia osia, keraamisia kuorimia, keraamisia veitsenteroittimia sekä pizzan tai leivän paistamisessa käytettäviä kordieriittikeraamisia pizzakiviä, tuonnissa asetuksella (EU) N:o 1072/2012 käyttöön otettujen väliaikaisten polkumyyntitullien vakuutena olevat määrät. Lopullisen polkumyyntitullin ylittävät vakuutena olevat määrät vapautetaan.
3 artikla
Edellä olevaa 1 artiklan 2 kohtaa voidaan muuttaa lisäämällä yhteistyössä toimineisiin mutta otoksen ulkopuolisiin yrityksiin uusi vientiä harjoittava tuottaja, johon voidaan näin ollen soveltaa painotettua keskimääräistä 17,9 prosentin tullia, jos jokin uusi Kiinassa toimiva vientiä harjoittava tuottaja toimittaa komissiolle riittävää näyttöä siitä, että:
a)
se ei vienyt unioniin tämän asetuksen 1 artiklan 1 kohdassa kuvattua tuotetta tutkimusajanjakson (1 päivän tammikuuta 2011 ja 31 päivän joulukuuta 2011 välisenä) aikana,
b)
se ei ole etuyhteydessä yhteenkään Kiinassa toimivaan viejään tai tuottajaan, johon sovelletaan tällä asetuksella käyttöön otettuja toimenpiteitä, ja
c)
se on tosiasiallisesti vienyt tarkasteltavana olevaa tuotetta unioniin toimenpiteiden perustana olevan tutkimusajanjakson jälkeen tai sillä on peruuttamaton sopimusvelvoite merkittävän tuotemäärän viemiseksi unioniin.
4 artikla
Tämä asetus tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 13 päivänä toukokuuta 2013.