NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 228/2013
ze dne 13. března 2013,
kterým se stanoví zvláštní opatření v oblasti zemědělství ve prospěch nejvzdálenějších regionů Unie a zrušuje nařízení Rady (ES) č. 247/2006
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 42 první pododstavec, čl. 43 odst. 2 a článek 349 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
v souladu s řádným legislativním postupem (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
K nápravě obtíží způsobených výjimečnou situací v nejvzdálenějších regionech Unie uvedených v článku 349 Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva“) byla stanovena zvláštní opatření v odvětví zemědělství nařízením Rady (ES) č. 247/2006 (3). Tato opatření jsou prováděna prostřednictvím programů podpory pro každý region, jež představují podstatný nástroj pro zásobování těchto regionů zemědělskými produkty. Vzhledem k potřebě aktualizace stávajících opatření, a to i v důsledku vstupu Lisabonské smlouvy v platnost, je třeba zrušit nařízení (ES) č. 247/2006 a nahradit je novým nařízením.
(2)
Je třeba upřesnit základní cíle, k jejichž dosažení bude režim ve prospěch nejodlehlejších regionů Unie napomáhat.
(3)
Je třeba rovněž upřesnit obsah programů speciálně zaměřených na odlehlost a ostrovní charakter (dále jen „programy POSEI“), jež by podle zásady subsidiarity měly vytvořit dotyčné členské státy na nejvhodnější zeměpisné úrovni a jež by tyto členské státy měly předložit Komisi ke schválení.
(4)
K účinnějšímu dosažení cílů režimu ve prospěch nejvzdálenějších regionů Unie by měly programy POSEI zahrnovat opatření, jež zaručují zásobování zemědělskými produkty a zachování a rozvoj místních zemědělských produkcí. Je třeba sblížit úroveň plánování programů dotyčných regionů a systematizovat partnerský přístup mezi Komisí a členskými státy.
(5)
Podle zásady subsidiarity a s cílem zajistit flexibilitu, což jsou dva principy, které tvoří základ přístupu plánování programů přijatého pro režimy ve prospěch nejvzdálenějších regionů, mohou orgány určené členskými státy navrhnout změny programu, aby jej přizpůsobily realitě nejvzdálenějších regionů. Tyto orgány by měly mít možnost provést v programech POSEI změny v souladu s principem zjednodušení postupů pro správní orgány, aniž by tím byla jakkoli zpochybněna účinnost programů POSEI a příslušné finanční prostředky jim přidělené. Ve stejném duchu by měl být přijat postup pro změnu programů na úrovni s relevancí odpovídající jednotlivým druhům změn.
(6)
Aby se zaručilo zásobování nejvzdálenějších oblastí základními zemědělskými produkty a aby se zmírnily vícenáklady způsobené odlehlostí těchto regionů, je třeba zavést zvláštní zásobovací režim. Mimořádná zeměpisná poloha nejvzdálenějších regionů má totiž za následek zvýšení přepravních nákladů při zásobování základními produkty určenými k lidské spotřebě, ke zpracování nebo jako zemědělské vstupy. Jiné objektivní skutečnosti související s jejich odlehlou polohou, zejména ostrovní povaha a malé rozlohy zemědělské plochy, působí navíc hospodářským subjektům a producentům v nejvzdálenějších regionech další obtíže, které jejich činnost těžce poškozují. Tyto nevýhody lze zmírnit snížením cen uvedených základních produktů. Zvláštní režim zásobování by nicméně neměl v žádném případě poškozovat místní produkci a její rozvoj.
(7)
Za tímto účelem by se odchylně od článku 28 Smlouvy měl dovoz některých zemědělských produktů ze třetích zemí osvobodit od platných dovozních cel. S ohledem na jejich původ a na celní režim, který pro ně stanoví celní předpisy Unie, by se měly produkty propuštěné na celní území Unie do režimu aktivního zušlechťovacího styku nebo uskladňování v celním skladu považovat za přímo dovážené, aby se na ně vztahovaly výhody vyplývající ze zvláštního režimu zásobování.
(8)
Aby bylo efektivně dosaženo cíle snížit v nejvzdálenějších regionech ceny a zmírnit vícenáklady vyplývající z jejich vzdálené polohy, je třeba poskytnout podporu na dodávky produktů pocházejících z Unie do nejvzdálenějších regionů. Tato podpora by měla přihlížet ke zvýšeným nákladům na dopravu do nejvzdálenějších regionů a vývozním cenám do třetích zemí, a jde-li o zemědělské vstupy nebo o produkty určené ke zpracování, k vícenákladům souvisejícím se vzdálenou polohou a zejména s ostrovní povahou a malou rozlohou, jejich náročným terénem a podnebím a s tím, že jde o rozptýlené ostrovy.
(9)
Podpora tradičních odvětví je o to nezbytnější, že umožňuje udržet jejich konkurenceschopnost na trhu Unie v konkurenčním boji s produkcí ze třetích zemí. Členské státy by nicméně měly při vypracovávání svých programů rovněž zajistit, aby byla v nejvzdálenějších regionech zajištěna co největší diverzifikace zemědělské činnosti.
(10)
Aby se zamezilo spekulacím, jež by škodily konečným uživatelům v nejodlehlejších regionech, je třeba stanovit, že zvláštní režim zásobování by se měl vztahovat pouze na produkty řádné a uspokojivé obchodní jakosti.
(11)
Je třeba stanovit pravidla pro fungování režimu, týkající se zejména vytvoření rejstříku hospodářských subjektů a systému osvědčení podle licencí uvedených v článcích 130 a 161 nařízení Rady (ES) č. 1234/2007 ze dne 22. října 2007, kterým se stanoví společná organizace zemědělských trhů a zvláštní ustanovení pro některé zemědělské produkty („jednotné nařízení o společné organizaci trhů“) (4).
(12)
Dohled nad úkony, u nichž se využívá zvláštní režim zásobování, vyžaduje administrativní kontroly dotyčných produktů při jejich dovozu nebo vstupu do nejvzdálenějších regionů nebo při jejich vývozu nebo při jejich odeslání z těchto regionů. Aby se realizovaly cíle uvedeného režimu, měly by nadto hospodářské výhody zvláštního režimu zásobování mít dopad na úroveň nákladů produkce a snižovat ceny až na úrovni konečného uživatele. Zvláštní režim zásobování by tedy měl být poskytnut pouze za podmínky, že se skutečně promítne na dalších úrovních, a měly by být prováděny nezbytné kontroly.
(13)
Jelikož množství, na která se vztahuje zvláštní režim zásobování, jsou omezena potřebami zásobování nejvzdálenějších regionů, neměl by tento režim narušovat řádné fungování vnitřního trhu. Hospodářské výhody zvláštního režimu zásobování by ani neměly vést k odklonu obchodu s dotyčnými produkty. Je tedy třeba zakázat zasílání nebo vývoz těchto produktů z nejvzdálenějších regionů. Je však třeba povolit zasílání nebo vývoz těchto produktů, pokud se finanční výhoda vyplývající ze zvláštního režimu zásobování nahrazuje.
(14)
Pokud jde o zpracované produkty, je třeba povolit obchodování těmito produkty mezi nejvzdálenějšími regiony, aby se umožnil obchod mezi nejvzdálenějšími regiony. U všech nejvzdálenějších regionů je rovněž třeba zohlednit tradiční obchodní toky v rámci regionálního obchodu a tradiční vývoz a zasílání se zbytkem Unie nebo se třetími zeměmi, a všem těmto regionům by měl být proto povolen vývoz zpracovaných produktů odpovídající tradičním obchodním tokům. Pro přehlednost je třeba upřesnit referenční období pro definování tradičně vyvážených nebo zasílaných množství.
(15)
Je třeba přijmout náležitá opatření, aby byla možná nezbytná restrukturalizace odvětví zpracování cukru na Azorách. Tato opatření by měla zohlednit skutečnost, že v odvětví cukru na Azorách, pokud má být životaschopné, je třeba zajistit určitou úroveň produkce a zpracování. Na základě výše uvedeného by mělo nadále být pouze výjimečně dovoleno, aby zasílání cukru z Azor do zbývající části Unie překročilo objem tradičních toků po omezenou dobu pěti let při postupném snižování ročních limitů. Vzhledem k tomu, že množství, které je možné znovu odeslat, bude přiměřené a omezené na úroveň nezbytně nutnou pro zajištění životaschopnosti místní produkce a zpracování cukru, nebude dočasné zasílání cukru z Azor vnitřní trh Unie nepříznivě ovlivňovat.
(16)
Pokud jde o cukr nad rámec kvót pro zásobování Azor, Madeiry a Kanárských ostrovů, je nadále třeba používat režim osvobození od dovozního cla. Rovněž Azory by měly mít možnost využít osvobození od dovozního cla na surový třtinový cukr v rámci limitu stanoveného v jejich předběžném odhadu dodávek.
(17)
Kanárské ostrovy byly dosud v rámci zvláštního režimu zásobovány sušeným odstředěným mlékem spadajícím pod kód KN 1901 90 99 (sušené odstředěné mléko s rostlinným tukem) určeným pro průmyslové zpracování. Je třeba nadále povolit zásobování tímto produktem, který se mezitím stal tradičním prvkem místního stravovacího režimu.
(18)
Protože rýže je základním prvkem stravovacího režimu na ostrově Réunion, zpracovatelská odvětví a zařízení na loupání rýže na ostrově existují již řadu let a ostrov neprodukuje dost rýže na to, aby se pokryly místní potřeby, je třeba nadále osvobodit tento produkt na ostrově Réunion od veškerého dovozního cla.
(19)
Politika Unie na podporu místní produkce v nejvzdálenějších regionech se týkala mnoha produktů a opatření pro jejich produkci, uvádění na trh nebo zpracování. Tato opatření se ukázala jako účinná a zajistila trvání a rozvoj zemědělství. Unie by měla v podpoře těchto produkčních řetězců, které jsou klíčovým činitelem environmentální, sociální a hospodářské rovnováhy nejvzdálenějších regionů, pokračovat. Zkušenost ukázala, že užší partnerství s místními orgány může stejně jako v případě politiky rozvoje venkova pomoci zaměřit se cíleněji na konkrétní otázky významné pro dané regiony. Je tudíž třeba pokračovat v podpoře ve prospěch místních produkcí prostřednictvím programů POSEI.
(20)
Aby se podpořilo uvádění produktů z nejvzdálenějších regionů na trh, je třeba zavést podporu určenou k uvádění uvedených produktů na trh mimo region produkce, neboť velká vzdálenost spotřebitelských trhů a nutnost dvojího skladování způsobují vysoké vícenáklady, jež představují faktory, které mají za následek velkou nevýhodu pro jejich konkurenceschopnost na vnitřním trhu. Tyto faktory odůvodňují potřebu režim POSEI v blízké budoucnosti přezkoumat.
(21)
Je třeba stanovit minimální prvky, jež by měly být v programech POSEI poskytovány, aby byla definována opatření ve prospěch místní zemědělské produkce, zejména popis situace, navržená strategie, cíle, opatření. Je rovněž třeba stanovit zásady zdůrazňující soudržnost těchto opatření s ostatními politikami Unie, aby se vyloučily veškerá neslučitelnost a překrývání podpor.
(22)
Pro účely provádění tohoto nařízení by mělo být také možné, aby programy POSEI obsahovaly opatření pro financování studií, demonstračních projektů, vzdělávání a technické pomoci.
(23)
Je třeba podpořit zemědělce v nejvzdálenějších regionech, aby i nadále dodávali jakostní produkty, a pomoci jim s jejich uváděním na trh. K tomuto účelu může být vhodné používání grafického symbolu zavedeného tímto nařízením a jiných forem certifikace jakosti zavedených Unií.
(24)
Struktury některých hospodářství nebo zpracovatelských či obchodních podniků v nejvzdálenějších regionech vykazují závažné nedostatky a čelí zvláštním obtížím. Čl. 26 odst. 2 a čl. 28 odst. 2 nařízení Rady (ES) č. 1698/2005 ze dne 20. září 2005 o podpoře pro rozvoj venkova z Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV) (5) stanoví tudíž příznivější míry podpory pro některé druhy investic do nejvzdálenějších regionů.
(25)
Ustanovení čl. 27 odst. 1 nařízení (ES) č. 1698/2005 vyjímá nejvzdálenější regiony z omezení v přiznání podpory na lesní hospodářství na základě uvedeného nařízení.
(26)
Nařízení (ES) č. 1698/2005 určuje maximální roční částky použitelné na agroenvironmentální platby. Se zřetelem ke zvláštní situaci životního prostředí v některých velmi citlivých pastevních oblastech na Azorách a k ochraně krajiny, biologické rozmanitosti a tradičního rázu zemědělské půdy, zejména terasovitého pěstování plodin na Madeiře a na Kanárských ostrovech, a také udržování kamenných zdí v nejvzdálenějších regionech je třeba stanovit, že u některých opatření lze tuto částku zvýšit až na dvojnásobek.
(27)
Může být povolena odchylka od stálé politiky Komise nepovolovat státní podpory pro produkci, zpracování a uvádění zemědělských produktů uvedených v příloze I Smlouvy na trh, aby se tak zmírnily zvláštní obtíže, s nimiž se potýká zemědělská produkce v nejvzdálenějších regionech v důsledku vzdálené polohy, zejména odlehlosti, ostrovní povahy, malé rozlohy, hornatosti, horského podnebí a hospodářské závislosti na malém množství produktů. Zemědělská výroba má životně důležitou funkci při dynamizaci venkovských oblastí a ukotvení obyvatelstva, neboť nejvzdálenější venkovské oblasti jsou zvlášť dotčeny stárnutím, malou hustotou a v některých oblastech úbytkem obyvatelstva.
(28)
Rostlinolékařský stav zemědělských plodin v nejvzdálenějších regionech je postižen mimořádnými obtížemi, jako jsou výskyt parazitů související s nárůstem dovozu z jiných zemí, klimatické podmínky a nedostatek kontrolních opatření, jež tam byla dříve uplatňována. Proto je třeba zavádět programy na potírání škodlivých organismů, včetně biologických metod, které jsou udržitelné a šetrné k životnímu prostředí. Je třeba vymezit finanční příspěvek Unie na uskutečnění těchto programů s přihlédnutím k tomu, že ve víceletém finančním rámci se předpokládá, že s účinkem od roku 2014 bude financování těchto programů spadat do jiného rozpočtového okruhu.
(29)
Zachování vinohradnictví, jež je nejrozšířenějším pěstitelským oborem na Madeiře a na Kanárských ostrovech a velmi důležitým pěstitelským oborem na Azorách, je z hospodářského a sociálního hlediska i z hlediska životního prostředí nesmírně důležité. Na tyto regiony by se neměly vztahovat prémie za vzdání se vinohradnictví, tržní mechanismy a v případě Kanárských ostrovů režim práv na výsadbu stanovené nařízením (ES) č. 1234/2007, aby se přispělo k podpoře produkce. V případě Kanárských ostrovů by však mělo být možné použít opatření týkající se nouzové destilace v případě výjimečného narušení trhu v důsledku problémů s jakostí. Podobně se také na Madeiře a na Azorách kvůli technickým a socioekonomickým obtížím nepodařilo ve stanovené lhůtě provést přeměnu všech ploch osázených hybridy odrůdové skladby zakázanými nařízením (ES) č. 1234/2007. Víno z těchto vinic je určeno výhradně pro tradiční místní spotřebu.
(30)
Na Azorách dosud není dokončena restrukturalizace mlékárenského odvětví. Aby se zohlednila silná závislost Azor na produkci mléka, a to ve spojení s dalšími nedostatky souvisejícími s jejich vzdálenou polohou a absencí rentabilní náhradní produkce, je třeba zachovat odchylky od některých ustanovení nařízení (ES) č. 1234/2007, pokud jde o dávky z přebytku mléka a mléčných výrobků.
(31)
Vzhledem k jedinečné povaze výroby mléka na Azorách, která je zde hlavní hybnou silou hospodářství, sociální stability, kvality životního prostředí a obsazenosti území, jsou programy POSEI nejlepším nástrojem pro přijímání veškerých opatření nutných pro udržení této produkce.
(32)
Podpora produkce kravského mléka na Madeiře a na ostrově Réunion nestačila k zachování rovnováhy mezi vnitřním a vnějším zásobováním, zejména kvůli vážným strukturálním obtížím, jimiž toto odvětví trpí, a kvůli jeho potížím s přizpůsobením se novému hospodářskému prostředí. V důsledku toho je třeba i nadále povolit výrobu rekonstituovaného UHT mléka ze sušeného mléka pocházejícího z Unie, aby se více pokryla místní spotřeba, pokud toto opatření nebude na překážku sběru a odbytu veškeré místní produkce mléka ani nebude bránit snahám o podporu rozšíření místní produkce. Aby byl spotřebitel správně informován, je třeba uložit povinnost uvádět způsob získání rekonstituovaného UHT mléka ze sušeného mléka na prodejní etiketě. Toto ustanovení by mělo být rovněž použitelné na Martiniku, ve Francouzské Guyaně a na Guadeloupu, pokud o to Francie požádá a pokud tuto žádost podloží tím, že místní subjekty chtějí toto ustanovení uplatňovat a jsou schopny odvětví mléka rozvíjet.
(33)
Potřeba zachovat místní produkci mléka prostřednictvím pobídek je důvodem pro to, aby se ve francouzských zámořských departementech a na Madeiře nepoužilo nařízení (ES) č. 1234/2007. Toto vynětí by se pro Madeiru mělo stanovit s limitem 4 000 tun.
(34)
V zájmu uspokojení místní spotřeby mléka je třeba podporovat obchod mezi nejvzdálenějšími regiony. Je vhodné podporovat vývoz nadbytečné produkce z každého nejvzdálenějšího regionu - např. mléka, hovězího masa a mladých býčků z Azor - do nejvzdálenějších regionů, v nichž je těchto produktů nedostatek, s cílem posílit obchodní výměnu a současně zabránit tomu, aby tím byl poškozen růst místní produkce. Měly by být rovněž zaručeny nezbytné podmínky pro spravedlivý a rovný obchod.
(35)
Je třeba podpořit tradiční chov hospodářských zvířat. Aby se ve francouzských zámořských departementech a na Madeiře pokryla místní spotřeba, je třeba za jistých podmínek a v rámci maximálního ročního stanoveného množství povolit bezcelní dovoz býků určených na výkrm ze třetích zemí.
(36)
Je třeba obnovit možnost zavedenou nařízením Rady (ES) č. 73/2009 ze dne 19. ledna 2009, kterým se stanoví společná pravidla pro režimy přímých podpor pro zemědělce v rámci společné zemědělské politiky a kterým se zavádějí některé režimy podpor pro zemědělce (6), jež opravňuje Portugalsko k převedení práva na prémii na krávy bez tržní produkce mléka z kontinentu na Azory, a upravit tento nástroj v souladu s opatřeními na podporu nejvzdálenějších regionů.
(37)
Pěstování tabáku má na Kanárských ostrovech historický význam. Z hospodářského hlediska zůstává příprava tabáku i nadále jednou z hlavních průmyslových činností v regionu. Ze sociálního hlediska vyžaduje pěstování tabáku vysoký podíl lidské práce a zabývají se jím malá hospodářství. Jelikož však toto pěstování není dostatečně ziskové, hrozí nebezpečí, že zanikne. Tabák se v současné době pěstuje pouze na malé ploše na ostrově La Palma a je určen pro řemeslnou výrobu doutníků. Proto je třeba Španělsku povolit, aby i nadále poskytovalo podporu jako doplněk podpory Unie, aby zůstala tato tradiční plodina s ohledem na podporu s ní spojené řemeslné činnosti zachována. Mimoto, aby byla zachována rukodělná výroba tabákových výrobků, měl by být dovoz surového tabáku a tabákových polotovarů na Kanárské ostrovy do výše ročního množství odpovídajícího 20 000 tunám surového odřapíkovaného tabáku i nadále osvobozen od cla.
(38)
Provádění tohoto nařízení by nemělo ohrozit úroveň zvláštní podpory, které dosud využívaly nejvzdálenější regiony. K provádění vhodných opatření by měly členské státy disponovat částkami odpovídajícími podpoře, kterou již poskytuje Unie na základě nařízení (ES) č. 247/2006.
(39)
Vzhledem k možným dopadům, které mohou mít jednání o budoucích obchodních dohodách a změny společné zemědělské politiky na nejvzdálenější regiony, by měl být zvláštní zřetel brán na zvláštní povahu těchto regionů v rámci analýz, studií a posouzení prováděných v souvislosti s těmito jednáními a změnami.
(40)
Od roku 2006 se zvýšily potřeby ohledně základních produktů v některých nejvzdálenějších oblastech, zejména na Azorách a ve francouzských zámořských departementech, z důvodu vývoje stáda a demografického tlaku. Je tudíž třeba zvýšit část rozpočtu, který mohou členské státy používat pro zvláštní režim zásobování dotyčných regionů.
(41)
Sociálně-ekonomická struktura nevzdálenějších regionů je i nadále velmi křehká a některé z nich jsou často ve velké míře závislé na odvětví banánů, které samo zjevně trpí nekonkurenceschopností a tím, že obtížně dokáže reagovat na měnící se podmínky na trhu. Rozpočet programů POSEI přidělený na odvětví banánů by proto měl být zvýšen o jednorázovou, omezenou částku, která bude vyplacena pěstitelům banánů během rozpočtového roku 2013.
(42)
Aby mohlo být zajištěno řádné fungování režimu stanoveného tímto nařízením, měla by být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy, pokud jde o doplnění nebo změnu jiných než podstatných prvků tohoto nařízení. Je obzvláště důležité, aby Komise v rámci přípravné činnosti vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni. Komise by při přípravě a vypracovávání aktů v přenesené pravomoci měla zajistit, aby příslušné dokumenty byly současně, včas a vhodným způsobem předávány Evropskému parlamentu a Radě.
(43)
V zájmu zajištění jednotných podmínek provádění programu POSEI v členských státech a zamezení nekalé soutěži nebo diskriminaci mezi hospodářskými subjekty by měly být na Komisi přeneseny prováděcí pravomoci. Tyto pravomoci by měly být vykonávány v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 ze dne 16. února 2011, kterým se stanoví pravidla a obecné zásady způsobu, jakým členské státy kontrolují Komisi při výkonu prováděcích pravomocí (7).
(44)
S cílem umožnit rychlé uplatňování plánovaných opatření by mělo toto nařízení vstoupit v platnost dnem následujícím po jeho vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
PŘEDMĚT A CÍLE
Článek 1
Předmět
Toto nařízení stanoví zvláštní opatření v oblasti zemědělství k nápravě obtíží způsobených vzdálenou polohou, zejména odlehlostí, ostrovní povahou, malou rozlohou, složitým povrchem a podnebím a hospodářskou závislostí na malém množství produktů regionů uvedených v článku 349 Smlouvy (dále jen „nejvzdálenější regiony“).
Článek 2
Cíle
1. Zvláštní opatření uvedená v článku 1 přispívají k realizaci těchto cílů:
a)
zaručit zásobování nejvzdálenějších regionů základními produkty k lidské spotřebě nebo ke zpracování a jakožto zemědělské vstupy, a to zmírněním vícenákladů spojených se vzdálenou polohou, aniž by byla dotčena místní produkce a její růst;
b)
zabezpečit dlouhodobou budoucnost a rozvoj tzv. odvětví zaměřených na živočišnou výrobu a diverzifikaci rostlinné výroby v nejvzdálenějších regionech, včetně produkce místních produktů, jejich zpracování a uvádění na trh;
c)
udržet rozvoj a posilovat konkurenceschopnost tradičních zemědělských činností v nejvzdálenějších regionech, včetně produkce místních produktů, jejich zpracování a uvádění na trh.
2. Cílů uvedených v odstavci 1 se dosahuje prostřednictvím opatření uvedených v kapitolách III, IV a V.
KAPITOLA II
PROGRAMY POSEI
Článek 3
Sestavení programů POSEI
1. Opatření uvedená v článku 1 jsou vymezena pro každý nejvzdálenější region programem speciálně zaměřeným na odlehlost a ostrovní charakter (POSEI) (dále jen „program POSEI“), který zahrnuje:
a)
zvláštní režim zásobování uvedený v kapitole III a
b)
zvláštní opatření ve prospěch místní zemědělské produkce uvedená v kapitole IV.
2. Program POSEI se zavádí na zeměpisné úrovni, kterou daný členský stát pokládá za nejvhodnější. Vypracuje ho příslušný orgán určený uvedeným členským státem, který jej po konzultaci s příslušnými orgány a organizacemi na odpovídající územní úrovni předloží Komisi ke schválení podle článku 6.
3. Členský stát může pro své nejvzdálenější regiony předložit pouze jeden program POSEI.
Článek 4
Slučitelnost a soudržnost
1. Opatření přijímaná v rámci programů POSEI musí být v souladu s právem Unie. Tato opatření musí být sladěna s ostatními politikami Unie a s opatřeními, která jsou v rámci těchto politik přijímána.
2. Zajištěna musí být soudržnost opatření přijatých v rámci programů POSEI s opatřeními prováděnými v rámci jiných nástrojů společné zemědělské politiky, zejména společných organizací trhů, rozvoje venkova, jakosti produktů, dobrých životních podmínek zvířat a ochrany životního prostředí.
Především nesmí být žádné opatření na základě tohoto nařízení financováno jako:
a)
dodatečná podpora na režimy prémií nebo podpory v rámci společné organizace trhu, s výjimkou případů odůvodněných na základě objektivních kritérií;
b)
podpora výzkumných projektů, opatření na podporu výzkumných projektů nebo opatření, které může Společenství financovat na základě rozhodnutí Rady 2009/470/ES ze dne 25. května 2009 o některých výdajích ve veterinární oblasti (8);
c)
podpora opatření v oblasti působnosti nařízení Rady (ES) č. 1698/2005.
Článek 5
Obsah programů POSEI
Program POSEI obnáší:
a)
rozvrh provádění opatření a obecnou roční orientační tabulku financování uvádějící finanční prostředky, které mají být mobilizovány;
b)
prokázání slučitelnosti a soudržnosti různých opatření v rámci programů a definici kritérií a kvantitativních ukazatelů sloužících ke sledování a hodnocení;
c)
opatření přijatá k zajištění účinného a náležitého provádění programů, včetně opatření pro propagaci, sledování a hodnocení, a stanovený soubor kvantifikovaných ukazatelů použitelných v hodnocení programů;
d)
určení příslušných orgánů a subjektů příslušných pro provádění programu a určení orgánů nebo přidružených subjektů a hospodářských a sociálních partnerů na vhodných úrovních a výsledky provedených konzultací.
Článek 6
Schválení a změny programů POSEI
1. Programy POSEI jsou zavedeny nařízením (ES) č. 247/2006 a spadají do rámce přidělování finančních prostředků podle čl. 30 odst. 2 a 3.
Každý program obsahuje předběžný odhad dodávek označující produkty, jejich množství a výši podpory Unie na zásobování spolu s programem podpory místní produkce.
2. V závislosti na ročním hodnocení toho, jak jsou prováděna opatření zařazená do programů POSEI, mohou členské státy, po konzultaci s dotčenými socioekonomickými partnery, předložit Komisi řádně odůvodněné návrhy na jejich změnu v rámci finančního příspěvku uvedeného v čl. 30 odst. 2 a 3, aby se tato opatření lépe uzpůsobila požadavkům nejvzdálenějších regionů a navrhované strategii. Komise přijme prováděcí akty stanovící postupy pro posouzení souladu navrhovaných změn s právem Unie a rozhodnutí o jejich schválení. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 34 odst. 2.
3. Postupy stanovené prováděcími akty uvedenými v odstavci 2 mohou zohledňovat tyto prvky: důležitost změn navrhovaných členskými státy ve vztahu k zavedení nových opatření, zda jsou změny rozpočtu přiděleného na tato opatření podstatné, změny množství a výše podpory pro produkty v předběžných odhadech dodávek a jakékoliv změny kódů a popisů stanovených v nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 ze dne 23. července 1987 o celní a statistické nomenklatuře a o společném celním sazebníku (9).
4. Prováděcí akty uvedené v odstavci 2 rovněž stanoví pro každý postup, jak často lze podávat žádosti o změny a v jakých lhůtách mají být schválené změny uplatněny v praxi.
Článek 7
Změny týkající se přidělování finančních prostředků
Do 22. dubna 2013 členské státy předloží Komisi návrhy změn ve svých programech POSEI, kterými se do nich promítnou změny, které zavádí čl. 30 odst. 5.
Tyto změny se stávají použitelnými jeden měsíc po jejich předložení, pokud proti nim Komise během této lhůty nevznese námitky.
Příslušné orgány vyplatí podporu uvedenou v článku 30 odst. 5 nejpozději 30. června 2013.
Článek 8
Kontroly a sledování
Členské státy provádějí kontroly prostřednictvím správních kontrol a kontrol na místě. Komise přijme prováděcí akty stanovující minimální znaky kontrol, které musejí členské státy uplatňovat.
Komise rovněž přijme prováděcí akty, pokud jde o postupy a materiální a finanční ukazatele k zajištění účinného následného sledování provádění programů.
Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 34 odst. 2.
KAPITOLA III
ZVLÁŠTNÍ REŽIM ZÁSOBOVÁNÍ
Článek 9
Předběžný odhad dodávek
1. Zřizuje se zvláštní režim zásobování zemědělskými produkty uvedenými v příloze I Smlouvy, jež mají v nejvzdálenějších regionech zásadní význam pro lidskou spotřebu, pro výrobu jiných produktů nebo jako zemědělské vstupy.
2. Dotyčný členský stát sestaví na zeměpisné úrovni, kterou považuje za nejvhodnější, předběžný odhad dodávek k vyčíslení ročních potřeb zásobování každého nejvzdálenějšího regionu, pokud jde o produkty uvedené v příloze I Smlouvy.
Samostatný předběžný odhad lze vyhotovit pro potřeby vyhodnocení podniků balících nebo zpracovávajících produkty určené na místní trh, pro tradiční zasílání do zbývající části Unie, pro vývoz do třetích zemí ve smyslu čl. 14 odst. 3 nebo v rámci tradičních obchodních toků.
Článek 10
Fungování zvláštního režimu zásobování
1. V mezích množství stanoveného v předběžném odhadu dodávek se na produkty pocházející ze třetích zemí, na které se vztahuje zvláštní režim zásobování, při přímém dovozu do nejvzdálenějších regionů neuplatňuje žádné clo.
Pro účely této kapitoly se za přímo dovezené ze třetích zemí považují též produkty, které byly na celním území Unie propuštěny do celního režimu aktivního zušlechťovacího styku nebo uskladňování v celním skladu.
2. Aby se zajistilo uspokojení potřeb zjištěných podle čl. 9 odst. 2, pokud jde o cenu a jakost, a aby byl ochráněn podíl Unie na zásobování, poskytuje se podpora na zásobování nejvzdálenějších regionů produkty z Unie, které jsou uchovávány ve veřejných intervenčních skladech nebo jsou dostupné na trhu Unie.
Při stanovení výše podpory se u každého příslušného druhu produktu přihlíží k vícenákladům na dopravu do nejvzdálenějších regionů a k cenám stanoveným pro vývoz do třetích zemí, a jde-li o produkty určené ke zpracování nebo o zemědělské vstupy, k ostatním vícenákladům souvisejícím se vzdálenou polohou, zejména s ostrovní povahou a malou rozlohou.
3. Na produkty, na které se již vztahuje zvláštní režim zásobování v jiném nejvzdálenějším regionu, se neposkytuje žádná podpora.
4. Zvláštního režimu zásobování se využívá pouze u produktů řádné a uspokojivé obchodní jakosti. Produkty z třetích zemí musí skýtat rovnocennou úroveň záruk jako produkty splňující veterinární a rostlinolékařské normy Unie.
Článek 11
Provádění
Při uplatňování zvláštního režimu zásobování se přihlíží zejména:
a)
ke zvláštním potřebám nejvzdálenějších regionů, a jde-li o produkty určené ke zpracování nebo o zemědělské vstupy, k požadavkům na jakost;
b)
k obchodním tokům se zbývající částí Unie;
c)
k hospodářské stránce navrhované podpory;
d)
k potřebě zajistit, aby stávající místní produkce nebyla destabilizována a aby nebylo bráněno jejímu rozvoji.
Článek 12
Osvědčení
1. Osvobození od dovozního cla nebo podpora v rámci zvláštního režimu zásobování se přiznávají na základě předložení osvědčení.
Osvědčení se vydávají pouze hospodářským subjektům zapsaným do rejstříku, který vedou příslušné orgány.
Osvědčení nejsou převoditelná.
2. Při podání žádosti o vývozní licence, osvědčení o osvobození nebo osvědčení o podpoře se nepožaduje složení jistoty. V míře nezbytné k zajištění řádného uplatňování tohoto nařízení však může příslušný orgán požadovat složení jistoty ve výši rovné částce přiznané výhody zmíněné v článku 13. V těchto případech se použijí ustanovení čl. 34 odst. 1, 4, 5, 6, 7 a 8 nařízení Komise (ES) č. 376/2008 ze dne 23. dubna 2008, kterým se stanoví společná prováděcí pravidla k režimu dovozních a vývozních licencí a osvědčení o stanovení sazby náhrady předem pro zemědělské produkty (10).
Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 33, jimiž stanoví podmínky zápisu hospodářských subjektů do rejstříku a umožní hospodářským subjektům plný výkon jejich práv na účast ve zvláštním režimu zásobování.
3. Komise přijme prováděcí akty, kterými se stanoví opatření nezbytná k zajištění toho, aby členské státy prováděly tento článek jednotně, zejména pokud jde o zavedení režimu osvědčení a závazky, k nimž se zavazují hospodářské subjekty při zapsání do rejstříku. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 34 odst. 2.
Článek 13
Dopady výhody
1. Využívání zvláštního režimu zásobování vyplývající z osvobození od dovozního cla nebo z přiznání podpory je závislé na skutečném dopadu hospodářské výhody až na konečného uživatele, který případně může být spotřebitelem, pokud se jedná o produkty určené k přímé spotřebě, posledním zpracovatelem nebo balírnou, pokud se jedná o produkty určené pro zpracovatelská odvětví nebo pro balicí odvětví, nebo zemědělcem, pokud se jedná o produkty používané k výživě zvířat nebo jako zemědělské vstupy.
Výhoda uvedená v prvním pododstavci je rovna částce osvobození od dovozních cel nebo výši podpory.
2. Aby se zajistilo jednotné provádění odstavce 1, přijme Komise prováděcí akty týkající se uplatňování pravidel uvedených v odstavci 1, a zejména podmínky pro sledování skutečného dopadu výhody až na konečného uživatele ze strany členských států. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 34 odst. 2.
Článek 14
Vývoz do třetích zemí a zasílání do zbývající části Unie
1. Komise přijme prováděcí akty, které stanoví požadavky, v souladu s nimiž mohou být produkty zařazené do zvláštního režimu zásobování předmětem vývozu do třetích zemí nebo zaslání do zbývající části Unie, a jež zahrnují platbu dovozního cla nebo refundaci přijaté podpory, jak je uvedeno v článku 10. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 34 odst. 2.
Vývoz produktů, u nichž se využívá zvláštní režim zásobování, do třetích zemí nepodléhá předložení osvědčení.
První pododstavec se nepoužije na obchodní toky mezi francouzskými zámořskými departementy.
2. Ustanovení odst. 1 prvního pododstavce se nevztahuje na produkty zpracované v nejvzdálenějších regionech z produktů, u kterých se využilo zvláštního režimu zásobování a které jsou:
a)
vyváženy do třetích zemí nebo zasílány do zbývající části Unie v rámci množstevních limitů odpovídajících tradičnímu vývozu a tradičnímu zasílání. Komise přijme prováděcí akty, které stanoví tato množství na základě průměru zasílání nebo vývozu, přičemž jako referenční hodnota se použije ověřený průměr za tři nejlepší roky v období 2005-2012. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 34 odst. 2;
b)
vyváženy do třetích zemí v rámci regionálních obchodních toků;
c)
zasílány mezi regiony Azory, Madeira a Kanárské ostrovy;
d)
zasílány mezi francouzskými zámořskými departementy.
Na vyvážené produkty uvedené v prvním pododstavci písm. a) a b) se neposkytuje žádná vývozní náhrada.
Vývoz produktů uvedených v prvním pododstavci písm. a) a b) do třetích zemí nepodléhá předložení osvědčení.
3. Pro účely této kapitoly se „regionálním obchodem“ u každého nejvzdálenějšího regionu rozumí obchod uskutečňovaný se třetími zeměmi, jež patří do stejné zeměpisné oblasti jako tyto nejvzdálenější regiony, jakož i se zeměmi, s nimiž existují tradiční obchodní styky. Komise přijme prováděcí akty, které stanoví seznam těchto zemí a zohlední přitom objektivní žádosti členských států po konzultacích s příslušnými odvětvími. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 34 odst. 2.
4. Produkty dodávané do francouzských zámořských departementů, na Azory, Madeiru a na Kanárské ostrovy, na které se vztahoval zvláštní režim zásobování a které slouží k zásobování lodí a letadel, jsou považovány za produkty místní spotřeby.
5. Odchylně od odst. 2 prvního pododstavce písm. a) je možné každoročně zaslat z Azor do zbývající části Unie v průběhu těchto pěti let uvedená maximální množství cukru (kódu KN 1701):
- v roce 2011: 3 000 tun,
- v roce 2012: 2 500 tun,
- v roce 2013: 2 000 tun,
- v roce 2014: 1 500 tun,
- v roce 2015: 1 000 tun,
6. Zpracovatelské úkony, z nichž může vzejít tradiční nebo regionální obchodní vývoz nebo tradiční zasílání, splňují obdobně zpracovatelské podmínky platné podle režimu aktivního zušlechťovacího styku a postupu pro zpracování v rámci celní kontroly stanoveného příslušnými právními předpisy Unie, s výjimkou veškerých obvyklých forem zacházení.
Článek 15
Cukr
1. Během období uvedeného v čl. 204 odst. 2 a 3 nařízení (ES) č. 1234/2007 bude níže uvedená produkce nad rámec kvóty uvedené v článku 61 uvedeného nařízení osvobozena od dovozních cel v rámci limitu stanoveného v předběžném odhadu dodávek uvedeném v článku 9 tohoto nařízení:
a)
cukr určený ke spotřebě na Madeiře a na Kanárských ostrovech v podobě bílého cukru kódu KN 1701;
b)
cukr určený k rafinaci a ke spotřebě na Azorách v podobě surového cukru kódu KN 1701 12 10 (surový řepný cukr).
2. Na Azorách je možné množství cukru určeného k rafinaci uvedené v odstavci 1 doplnit surovým cukrem kódu KN 1701 11 10 (surový třtinový cukr) v rámci limitu stanoveného v předběžném odhadu dodávek.
V případě zásobování Azor surovým cukrem se potřeby vyhodnotí s přihlédnutím k vývoji místní produkce cukrové řepy. Množství, na něž se vztahuje režim zásobování, se určí tak, aby celkový roční objem cukru rafinovaného na Azorách nepřesáhl 10 000 tun.
Článek 16
Sušené odstředěné mléko
Odchylně od článku 9 se mohou Kanárské ostrovy nadále zásobovat sušeným odstředěným mlékem kódu KN 1901 90 99 (sušené odstředěné mléko s rostlinným tukem) určeným k průmyslovému zpracování v rámci limitu 800 tun za rok. Podpora poskytnutá na zásobování tímto produktem z Unie nesmí přesáhnout 210 EUR za tunu a je zahrnuta do limitu stanoveného v článku 30. Tento produkt je určen pouze pro místní spotřebu.
Článek 17
Rýže
Neuloží se žádné clo na dovoz produktů kódů KN 1006 10, 1006 20 a 1006 40 00 do francouzského zámořského departementu Réunion, které jsou určeny pro tamní spotřebu.
Článek 18
Kontroly a sankce
1. Produkty spadající do zvláštního režimu zásobování jsou podrobeny administrativním kontrolám při dovozu nebo vstupu do nejvzdálenějších regionů, jakož i při vývozu nebo odeslání z nejvzdálenějších regionů.
Komise přijme prováděcí akty stanovující minimální znaky kontrol, které musejí členské státy uplatňovat. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 34 odst. 2.
2. S výjimkou případů vyšší moci nebo mimořádných povětrnostních podmínek, pokud hospodářský subjekt podle článku 12 nedodržuje závazky přijaté na základě článku 12, příslušný orgán, aniž by tím byly dotčeny sankce podle vnitrostátních právních předpisů:
a)
vezme zpět výhodu přiznanou hospodářskému subjektu;
b)
dočasně pozastaví nebo zruší zápis hospodářského subjektu v rejstříku podle závažnosti nedodržení.
3. Neprovede-li hospodářský subjekt podle článku 12 plánovaný dovoz nebo uvedení na trh, pozastaví příslušný orgán, s výjimkou případů vyšší moci nebo mimořádných povětrnostních podmínek, jeho oprávnění žádat o licence nebo osvědčení na dobu šedesáti dnů po skončení platnosti dané licence nebo osvědčení. Po této době se na období určené příslušným orgánem vydají další licence nebo osvědčení za podmínky, že bude složena jistota, která se rovná částce přiznané výhody.
Příslušný orgán přijme opatření nezbytná pro opětovné použití jakýchkoliv množství produktů, která jsou k dispozici na základě nevyužitých, částečně využitých nebo zrušených licencí a osvědčení nebo zrušení přiznané výhody.
KAPITOLA IV
OPATŘENÍ NA PODPORU MÍSTNÍ ZEMĚDĚLSKÉ PRODUKCE
Článek 19
Opatření
1. Programy POSEI zahrnují zvláštní opatření ve prospěch místní zemědělské produkce relevantní pro rozsah působnosti třetí části hlavy III Smlouvy, jež jsou nezbytná k zajištění kontinuity a rozvoje místní zemědělské produkce v každém nejvzdálenějším regionu.
2. Části programu věnované opatřením ve prospěch místní zemědělské produkce a odpovídající cílům stanoveným v článku 2 zahrnují alespoň tyto základní prvky:
a)
kvantifikovaný popis současné situace zemědělské produkce s ohledem na výsledky dostupných hodnocení, který uvádí nerovnosti, mezery a možnosti rozvoje, mobilizované finanční prostředky a základní výsledky opatření podniknutých dříve;
b)
popis navrhované strategie, vybraných priorit, jejích kvantifikovaných obecných a provozních cílů a hodnocení očekávaného hospodářského a sociálního dopadu a dopadu na životní prostředí, včetně vlivu na zaměstnanost;
c)
popis zamýšlených opatření, především režimů podpory pro provádění těchto opatření, a případně informace o tom, zda je zapotřebí studií, demonstračních projektů, odborné přípravy nebo činností technické pomoci spojených s přípravou, prováděním nebo úpravou daných opatření;
d)
seznam podpor, jež představují přímé platby ve smyslu čl. 2 písm. d) nařízení (ES) č. 73/2009;
e)
částku podpory stanovenou pro každé opatření a částku odhadovanou pro každou akci pro dosažení jednoho nebo více cílů stanovených programem.
3. Komise přijme prováděcí akty stanovující požadavky pro výplatu podpor podle odstavce 2. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 34 odst. 2.
4. Program může zahrnovat opatření na podporu produkce zemědělských produktů z nejvzdálenějších regionů, jejich zpracování nebo uvádění na trh.
Každé opatření lze členit na akce. Pro každou akci vymezí program alespoň tyto prvky:
a)
příjemce;
b)
podmínky způsobilosti;
c)
jednotkovou výši podpory.
Za účelem podpory uvádění produktů na trh mimo oblast produkce je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 33, pokud jde o podmínky pro stanovení částky podpory přiznané na uvádění na trh a případně podmínky pro stanovení množství produktů, jež může být předmětem této podpory.
Článek 20
Kontroly a neoprávněné platby
1. Kontroly opatření uvedených v této kapitole se provádějí prostřednictvím správních kontrol a kontrol na místě.
2. V případě neoprávněné platby je dotyčný příjemce povinen dotyčné částky vrátit. Článek 80 nařízení Komise (ES) č. 1122/2009 ze dne 30. listopadu 2009, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 73/2009, pokud jde o podmíněnost, modulaci a integrovaný administrativní a kontrolní systém v rámci režimů přímých podpor pro zemědělce stanovených v uvedeném nařízení, a k nařízení Rady (ES) č. 1234/2007, pokud jde o podmíněnost v rámci režimu přímé podpory pro odvětví vína (11), se použije obdobně.
KAPITOLA V
DOPROVODNÁ OPATŘENÍ
Článek 21
Grafický symbol
1. Pro zlepšení povědomí o jakostních zemědělských produktech, v nezměněném stavu i zpracovaných, typických pro nejvzdálenější regiony a pro zvýšení jejich spotřeby se zavádí grafický symbol.
2. Podmínky pro užití grafického symbolu uvedeného v odstavci 1 navrhují příslušné profesní organizace. Vnitrostátní orgány předloží tyto návrhy se svým stanoviskem Komisi.
Na užívání grafického symbolu dohlíží orgán veřejné moci nebo subjekt pověřený příslušnými vnitrostátními orgány.
3. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 33, pokud jde o podmínky k výkonu práva používat grafický symbol, jakož i podmínky pro reprodukci tohoto symbolu a jeho užívání. Tyto podmínky se stanoví za účelem zvýšení povědomí o vysoce jakostních zemědělských produktech, ať již v nezměněném stavu či zpracovaných, z nejvzdálenějších regionů a zvýšení jejich spotřeby.
4. Komise přijme prováděcí akty stanovující podrobná pravidla pro zavedení grafického symbolu, jakož i minimální znaky kontrol a následných opatření, jež musejí provádět členské státy. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 34 odst. 2.
Článek 22
Rozvoj venkova
1. Odchylně od čl. 39 odst. 4 nařízení (ES) č. 1698/2005 lze maximální roční částky přicházející v úvahu pro podporu Unie, stanovené v příloze I uvedeného nařízení, zvýšit až na dvojnásobek u opatření na ochranu jezer na Azorách a u opatření na ochranu krajiny, biologické rozmanitosti a tradičních vlastností zemědělské půdy a udržování kamenných zdí v nejvzdálenějších regionech.
2. Popis opatření plánovaných na základě odstavce 1 tohoto článku se případně začleňuje do programů pro tyto regiony podle článku 16 nařízení (ES) č.1698/2005.
Článek 23
Státní podpora
1. U zemědělských produktů uvedených v příloze I Smlouvy, na něž se vztahují její články 107, 108 a 109, může Komise podle článku 108 Smlouvy v odvětví produkce, zpracování a uvádění těchto produktů na trh schválit provozní podporu, aby se tím zmírnily zvláštní obtíže zemědělské produkce v nejvzdálenějších regionech způsobené odlehlostí, ostrovní povahou a ostatními omezeními spjatými se vzdálenou polohou.
2. Členské státy mohou přiznat doplňkové financování pro provádění programů POSEI. V takových případech oznámí členské státy státní podporu Komisi a Komise ji může schválit v souladu s tímto nařízením jako součást těchto programů. Takto oznámená podpora se považuje za oznámenou ve smyslu čl. 108 odst. 3 první věty Smlouvy.
3. Francie může přiznat odvětví cukru z nejvzdálenějších francouzských regionů podporu až do výše 90 milionů EUR na hospodářský rok.
Francie uvědomí Komisi do 30 dnů od konce každého hospodářského roku o výši podpory, která byla skutečně poskytnuta.
4. Aniž jsou dotčeny odstavce 1 a 2 tohoto článku, a odchylně od prvního pododstavce článku 180 nařízení (ES) č. 1234/2007 a článku 3 nařízení Rady (ES) č. 1184/2006 ze dne 24. července 2006 o použití určitých pravidel hospodářské soutěže na produkci zemědělských produktů a obchod s nimi (12) se na platby uskutečněné členskými státy podle kapitoly IV tohoto nařízení, odstavce 3 tohoto článku a článků 24 a 28 tohoto nařízení v souladu s tímto nařízením nepoužijí články 107, 108 a 109 Smlouvy.
Článek 24
Rostlinolékařské programy
1. Členské státy předloží Komisi programy na potírání organismů škodících rostlinám nebo rostlinným produktům v nejvzdálenějších regionech. Tyto programy uvádějí zejména cíle, jichž má být dosaženo, opatření, jež mají být provedena, dobu jejich trvání a náklady.
Komise předložené programy vyhodnotí. Komise přijme prováděcí akty, jimiž tyto programy schválí či neschválí. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 34 odst. 2.
2. Unie přispěje na financování programů uvedených v odstavci 1 na základě technického rozboru regionální situace.
Příspěvek může pokrývat až 75 % způsobilých výdajů. Vyplácí se na základě dokumentace poskytnuté členskými státy. Pokud je to nezbytné, může Komise uspořádat šetření, které jejím jménem uskuteční odborníci podle článku 21 směrnice Rady 2000/29/ES ze dne 8. května 2000 o ochranných opatřeních proti zavlékání organismů škodlivých rostlinám nebo rostlinným produktům do Společenství a proti jejich rozšiřování na území Společenství (13).
3. Komise přijme prováděcí akty, které pro každý region a program na základě kritérií stanovených v odstavci 2 a programu předloženého v souladu s odstavcem 1 určí:
a)
finanční příspěvek Unie a také výši podpory;
b)
opatření způsobilá k financování Unií.
Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 34 odst. 2.
Článek 25
Víno
1. Opatření uvedená v článcích 103v, 103w, 103x a 182a nařízení (ES) č. 1234/2007 se nepoužijí na Azory a Madeiru.
2. Odchylně od čl. 120a odst. 2 druhého pododstavce nařízení (ES) č. 1234/2007 lze na produkci vína, které smí být v oběhu pouze v těchto regionech, použít hrozny pocházející z odrůdové skladby uvedené v písmenu b) uvedeného pododstavce a sklizené v regionech Azory a Madeira.
Portugalsko postupně zruší kultury parcel osázených vinnými odrůdami uvedenými v čl. 120a odst. 2 druhém pododstavci písm. b) nařízení (ES) č. 1234/2007, a to případně za využití podpory stanovené v článku 103q uvedeného nařízení.
3. Odchylně od čl. 85f nařízení (ES) č. 1234/2007 platí přechodný režim práv na výsadbu pro Kanárské ostrovy až do 31. prosince 2012.
Článek 26
Mléko
1. Pro účely rozdělení dávky z přebytku podle článku 79 nařízení (ES) č. 1234/2007 se za producenty ve smyslu čl. 65 písm. c) uvedeného nařízení považují pouze producenti, kteří jsou usazeni a provozují výrobu na Azorách a kteří uvádějí na trh množství produktů překračující jejich kvóty zvýšené o procentní podíl uvedený ve třetím pododstavci tohoto odstavce.
Dávka z přebytku se hradí za množství překračující kvótu takto zvýšenou o procentní podíl uvedený ve třetím pododstavci po přerozdělení nevyužitého množství z rezervy vyplývající ze zvýšení mezi producenty ve smyslu čl. 65 písm. c) nařízení (ES) č. 1234/2007, kteří jsou usazeni a provozují výrobu na Azorách, a v poměru ke kvótě, která je každému producentovi dostupná.
Procentní podíl uvedený v prvním pododstavci se rovná poměru mezi množstvím 23 000 tun od hospodářského roku 2005/2006 a souhrnem referenčních množství dostupných pro jednotlivá hospodářství ke 31. březnu 2010. Použije se pouze na kvóty dostupné ke 31. březnu 2010.
2. Množství mléka nebo ekvivalentu mléka uvedeného na trh, které překračuje kvótu, ale které dodržuje procentní podíl stanovený v odstavci 1 třetím pododstavci po přerozdělení v něm uvedeném, se nezapočítává při výpočtu případného překročení kvóty v Portugalsku podle článku 66 nařízení (ES) č. 1234/2007.
3. Režim dávky z přebytku, který se vztahuje na producenty kravského mléka podle nařízení (ES) č. 1234/2007, se nevztahuje na francouzské zámořské departementy, a pokud místní produkce mléka nepřekročí 4 000 tun, ani na Madeiru.
4. Odchylně od čl. 114 odst. 2 nařízení (ES) č. 1234/2007 se do výše potřeb místní spotřeby na Madeiře a ve francouzském zámořském departementu Réunion povoluje výroba UHT mléka rekonstituovaného ze sušeného mléka pocházejícího z Unie, pokud toto opatření nepoškozuje sběr ani odbyt místní produkce mléka. Pokud Francie prokáže užitečnost takového opatření pro francouzské zámořské departementy Martinik, Guadeloupe a Francouzská Guyana, je Komisi svěřena pravomoc přijímat nezbytné akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 33 s cílem rozšířit toto opatření na uvedené departementy. Tento produkt je určen výlučně pro místní spotřebu.
Způsob produkce UHT mléka, které bylo takto rekonstituováno, musí být na prodejní etiketě jasně označen.
Článek 27
Chov hospodářských zvířat
1. Dokud stav místních mladých býčků nedosáhne dostatečně vysoké úrovně, aby bylo zajištěno zachování a rozvoj místní produkce hovězího masa ve francouzských zámořských departementech a na Madeiře, lze dovážet bez použití dovozních cel uvedených ve společném celním sazebníku skot pocházející ze třetích zemí a určený k výkrmu a ke spotřebě ve francouzských zámořských departementech a na Madeiře. Komise přijme prováděcí akty stanovující opatření nezbytná k provedení tohoto pododstavce, a zejména pravidla pro osvobození od dovozního cla u dovozu mladých býčků do francouzských zámořských departementů a na Madeiru. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 34 odst. 2.
Na zvířata, na něž se vztahuje osvobození uvedené v prvním pododstavci tohoto odstavce, se použije článek 13 a čl. 14 odst. 1.
2. Množství zvířat, na která se vztahuje osvobození uvedené v odstavci 1, se určuje v programech POSEI, pokud je odůvodněná potřeba dovozu, přičemž se přihlíží k vývoji místní produkce. Tato zvířata jsou určena především producentům, kteří chovají alespoň 50 % zvířat na výkrm místního původu.
Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 33, které stanoví podmínky pro osvobození od dovozního cla. Tyto podmínky zohlední místní zvláštnosti odvětví skotu a odvětví navazujících.
3. V případě použití článku 52 a čl. 53 odst. 1 nařízení (ES) č. 73/2009 může Portugalsko snížit vnitrostátní strop pro platby pro skopové a kozí maso a práva na prémie na krávy bez tržní produkce mléka. V tomto případě přijme Komise prováděcí akty týkající se převedení odpovídající částky ze stropů stanovených podle článku 52 a čl. 53 odst. 1 nařízení (ES) č. 73/2009 na finanční dotaci uvedenou v čl. 30 odst. 2 druhé odrážce tohoto nařízení. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 34 odst. 2.
Článek 28
Státní podpora pěstování tabáku
Španělsko je oprávněno poskytovat podporu pěstování tabáku na Kanárských ostrovech. Poskytování této podpory nesmí vést k diskriminaci mezi producenty na souostroví.
Podpora nesmí přesáhnout 2 980,62 EUR za tunu. Doplňková podpora se vyplácí nejvýše na 10 tun ročně.
Článek 29
Osvobození tabáku od cla
1. Žádné clo se neuplatňuje na přímý dovoz surového nebo polozpracovaného tabáku na Kanárské ostrovy:
a)
kódu KN 2401 a
b)
těchto položek:
-
2401 10 neodřapíkovaný tabák,
-
2401 20 částečně nebo úplně odřapíkovaný tabák,
-
ex 2401 20 vnější pláště doutníků upravené na podložkách, ve svitcích, určené k výrobě tabákových výrobků,
-
2401 30 tabákový odpad,
-
ex 2402 10 nedokončené doutníky bez prvního obalu,
-
ex 2403 10 řezaný tabák (konečná směs tabáku pro výrobu cigaret, doutníčků a doutníků),
-
ex 2403 91 homogenizovaný nebo rekonstituovaný tabák, též ve formě listů nebo částí parenchymu,
-
ex 2403 99 pórovitý tabák.
Osvobození stanovené v prvním pododstavci se přiznává na základě osvědčení uvedených v článku 12.
Toto osvobození se použije na produkty uvedené v prvním pododstavci, jež jsou určeny ke zpracování na Kanárských ostrovech na tabákové výrobky určené ke kouření v rámci limitu ročního množství dovozu 20 000 tun ekvivalentu surového odřapíkovaného tabáku.
2. Komise přijme prováděcí akty stanovující opatření nezbytná k provedení odstavce 1, a zejména pravidla pro osvobození od dovozního cla u dovozu tabáku na Kanárské ostrovy. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 34 odst. 2.
KAPITOLA VI
FINANČNÍ USTANOVENÍ
Článek 30
Finanční prostředky
1. Opatření stanovená v tomto nařízení jsou intervencemi zaměřenými na stabilizaci zemědělských trhů ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. b) nařízení Rady (ES) č. 1290/2005 ze dne 21. června 2005 o financování společné zemědělské politiky (14), s výjimkou opatření stanovených v:
a)
článku 22 a
b)
článku 24, od data používání víceletého finančního rámce na období 2014-2020.
2. Na každé finanční období financuje Unie opatření stanovená v kapitolách III a IV až do výše roční částky, jež se rovná:
-
:
pro francouzské zámořské departementy
:
278,41 milionu EUR,
-
:
pro Azory a Madeiru
:
106,21 milionu EUR,
-
:
pro Kanárské ostrovy:
:
268,42 milionu EUR.
3. Částky přidělené na každé finanční období na financování opatření stanovených v kapitole III nesmí překračovat tyto částky:
-
:
pro francouzské zámořské departementy
:
26,9 milionu EUR,
-
:
pro Azory a Madeiru
:
21,2 milionu EUR,
-
:
pro Kanárské ostrovy
:
72,7 milionu EUR.
Komise přijme prováděcí akty stanovující požadavky, v souladu s nimiž mohou členské státy měnit určení prostředků přidělených každý rok na různé produkty, u nichž se využívá zvláštní režim zásobování. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 34 odst. 2.
4. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 33, pokud jde o stanovení podmínek pro určení maximální roční částky, již lze rozumně a přiměřeně přidělit na opatření týkající se financování studií, demonstračních projektů, vzdělávání a školení a opatření technické pomoci.
5. Na rozpočtový rok 2013 poskytne Unie dodatečné finanční prostředky pro odvětví pěstování banánů v nejvzdálenějších regionech do následující maximální výše:
-
:
pro francouzské zámořské departementy
:
18,52 milionu EUR,
-
:
pro Azory a Madeiru
:
1,24 milionu EUR,
-
:
pro Kanárské ostrovy
:
20,24 milionu EUR.
KAPITOLA VII
OBECNÁ A ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 31
Vnitrostátní opatření
Členské státy přijmou opatření nezbytná k tomu, aby bylo zajištěno dodržování tohoto nařízení, zejména pokud jde o kontroly a správní sankce, a uvědomí o nich Komisi.
Článek 32
Sdělení a zprávy
1. Členské státy sdělí Komisi každoročně do 15. února částky, které jim byly zpřístupněny a které hodlají během následujícího roku vynaložit na provádění předběžného odhadu dodávek a každého opatření ve prospěch místní zemědělské produkce zahrnutého do programů POSEI.
2. Členské státy předloží Komisi každoročně do 30. září zprávu o provádění opatření stanovených v tomto nařízení v předchozím roce.
3. Komise předloží Evropskému parlamentu a Radě do 30. června 2015 a následně každých pět let obecnou zprávu, případně s odpovídajícími návrhy, o dopadu opatření vyplývajících z tohoto nařízení, včetně opatření v odvětví banánů a mléka.
4. Komise do analýz, studií a hodnocení, která provádí v rámci obchodních dohod a společné zemědělské politiky, zahrne zvláštní kapitolu týkající se oblastí, jež představují zvláštní zájem pro nejvzdálenější regiony.
Článek 33
Výkon přenesené pravomoci
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je svěřena Komisi za podmínek stanovených v tomto článku.
2. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedená ve druhém pododstavci čl. 12 odst. 2, ve třetím pododstavci čl. 19 odst. 4, v čl. 21 odst. 3, v prvním pododstavci čl. 26 odst. 4, v druhém pododstavci čl. 27 odst. 2 a v čl. 30 odst. 4 je svěřena Komisi na dobu pěti let od 21. března 2013. Komise předloží zprávu o přenesené pravomoci nejpozději devět měsíců před koncem tohoto pětiletého období. Přenesení pravomoci se automaticky prodlužuje o stejně dlouhá období, pokud Evropský parlament nebo Rada nevysloví proti tomuto prodloužení námitku nejpozději tři měsíce před koncem každého z těchto období.
3. Přenesení pravomoci uvedené ve druhém pododstavci čl. 12 odst. 2, ve třetím pododstavci čl. 19 odst. 4, v čl. 21 odst. 3, v prvním pododstavci čl. 26 odst. 4, v druhém pododstavci čl. 27 odst. 2 a v čl. 30 odst. 4 může být kdykoliv zrušeno Evropským parlamentem nebo Radou. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomoci v něm blíže určené. Rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.
4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
5. Akty v přenesené pravomoci přijaté podle ustanovení ve druhém pododstavci čl. 12 odst. 2, ve třetím pododstavci čl. 19 odst. 4, v čl. 21 odst. 3, v prvním pododstavci čl. 26 odst. 4, v druhém pododstavci čl. 27 odst. 2 a v čl. 30 odst. 4 vstoupí v platnost, pouze pokud proti nim Evropský parlament nebo Rada nevysloví námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty informují Komisi o tom,, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.
Článek 34
Postup projednávání ve výboru
1. Komisi je nápomocen Řídící výbor pro přímé platby zřízený článkem 141 nařízení (ES) č. 73/2009, s výjimkou provádění článku 24 tohoto nařízení, při němž je Komisi nápomocen Stálý rostlinolékařský výbor zřízený rozhodnutím Rady 76/894/EHS (15). Tyto výbory jsou výbory ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011.
2 Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 5 nařízení (EU) č. 182/2011.
Článek 35
Přezkum
Komise do konce roku 2013 tato ujednání přezkoumá s ohledem na jejich celkovou účinnost a nový rámec společné zemědělské politiky a v případě potřeby předloží vhodné návrhy na revizi režimu POSEI.
Článek 36
Zrušení
Nařízení (ES) č. 247/2006 se zrušuje.
Odkazy na zrušené nařízení se považují za odkazy na toto nařízení v souladu se srovnávací tabulkou obsaženou v příloze.
Článek 37
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Ve Štrasburku dne 13. března 2013.
EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS (EU) N:o 228/2013,
annettu 13 päivänä maaliskuuta 2013,
unionin syrjäisimpien alueiden hyväksi toteutettavista maatalousalan erityistoimenpiteistä ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 247/2006 kumoamisesta
EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka
ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 42 artiklan ensimmäisen kohdan, 43 artiklan 2 kohdan ja 349 artiklan,
ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
sen jälkeen kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille,
ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (1),
noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä (2),
sekä katsovat seuraavaa:
(1)
Maatalousalan erityistoimenpiteet, joilla pyritään ratkaisemaan Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 349 artiklassa tarkoitettujen unionin syrjäisimpien alueiden poikkeuksellisesta tilanteesta johtuvat vaikeudet, on vahvistettu neuvoston asetuksessa (EY) N:o 247/2006 (3). Nämä toimenpiteet on toteutettu kunkin alueen tukiohjelmina, jotka ovat keskeinen väline maataloustuotteiden toimittamisessa näille alueille. Koska on tarpeen saattaa tämänhetkiset toimenpiteet ajan tasalle, myös Lissabonin sopimuksen voimaantulon johdosta, on syytä kumota asetus (EY) N:o 247/2006 ja korvata se uudella asetuksella.
(2)
Olisi täsmennettävä keskeiset tavoitteet, joiden saavuttamista unionin syrjäisimpien alueiden hyväksi toteutettavalla järjestelmällä edistetään.
(3)
On myös tarpeen täsmentää syrjäisestä sijainnista ja saaristoasemasta johtuvia erityisiä valinnaisia toimenpiteitä koskevien ohjelmien, jäljempänä ’Posei-ohjelmat’, sisältö, ja asianomaisten jäsenvaltioiden olisi toissijaisuusperiaatetta soveltaen laadittava kyseiset ohjelmat soveltuvimmalla maantieteellisellä tasolla ja toimitettava ne komission hyväksyttäviksi.
(4)
Jotta unionin syrjäisimpien alueiden hyväksi toteutettavan järjestelmän tavoitteet saavutettaisiin paremmin, Posei-ohjelmiin olisi sisällytettävä toimenpiteitä, joilla turvataan maataloustuotteiden toimitukset sekä paikallisen maataloustuotannon säilyttäminen ja kehittäminen. On syytä yhdenmukaistaa kyseisten alueiden ohjelmatyötä ja noudattaa järjestelmällisesti komission ja jäsenvaltioiden väliseen kumppanuuteen perustuvaa toimintatapaa.
(5)
Koska unionin syrjäisimpien alueiden hyväksi toteutettavan järjestelmän ohjelmatyö perustuu toissijaisuusperiaatteeseen ja joustavuuteen, jäsenvaltion nimeämät viranomaiset voivat ehdottaa ohjelmaan muutoksia, jotta ohjelma voitaisiin mukauttaa syrjäisimpien alueiden todelliseen tilanteeseen. Näiden viranomaisten olisi voitava mukauttaa Posei-ohjelmia hallinnon yksinkertaistamisen periaatteen mukaisesti, kunhan ne eivät tällöin heikennä Posei-ohjelmien vaikuttavuutta ja niiden rahoituksen tasoa. Menettely ohjelmien muuttamiseksi olisi samaa lähestymistapaa noudattaen sopeutettava siihen, miten merkityksellinen kukin muutostyyppi on.
(6)
On aiheellista ottaa käyttöön erityinen hankintajärjestelmä, jotta varmistetaan välttämättömien maataloustuotteiden toimittaminen syrjäisimmille alueille ja vähennetään näiden alueiden erittäin syrjäisestä sijainnista johtuvia lisäkustannuksia. Ihmisravinnoksi, jalostukseen tai maatalouden tuotantopanoksina käytettävien välttämättömien tuotteiden kuljetuksille aiheutuu lisäkustannuksia syrjäisimpien alueiden poikkeuksellisen maantieteellisen sijainnin vuoksi. Tämän lisäksi muut syrjäisimpien alueiden asemaan liittyvät objektiiviset tekijät, erityisesti saaristoluonne ja maatalousmaan vähäisyys, aiheuttavat talouden toimijoille ja tuottajille syrjäisimmillä alueilla lisärajoitteita, jotka haittaavat vakavasti heidän toimintaansa. Näitä haittoja voidaan vähentää alentamalla mainittujen välttämättömien tuotteiden hintoja. Erityinen hankintajärjestelmä ei kuitenkaan missään tapauksessa saisi haitata paikallistuotantoa ja sen kehitystä.
(7)
Tätä tarkoitusta varten on sen estämättä, mitä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 28 artiklassa määrätään, syytä vapauttaa eräiden maataloustuotteiden kolmansista maista tuleva tuonti sovellettavista tuontitulleista. Tuotteet, jotka ovat olleet unionin tullialueella sisäisessä jalostuksessa tai tullivarastossa, olisi katsottava suoraan tuotaviksi tuotteiksi erityisen hankintajärjestelmän etuja myönnettäessä, jotta voidaan ottaa huomioon kyseisten tuotteiden alkuperä ja niille unionin oikeudessa tunnustettu tullikohtelu.
(8)
Jotta hintojen alentamista syrjäisimmillä alueilla sekä alueiden erittäin syrjäisestä sijainnista johtuvien lisäkustannusten vähentämistä koskeva tavoite saavutettaisiin tehokkaasti, unionin tuotteiden hankintaan syrjäisimmillä alueilla olisi myönnettävä tukia. Tällaisissa tuissa olisi otettava huomioon syrjäisimmille alueille suuntautuvien kuljetusten lisäkustannukset ja hinnat kolmansiin maihin suuntautuvassa viennissä sekä maatalouden tuotantopanosten tai jalostukseen tarkoitettujen tuotteiden osalta muut alueiden erittäin syrjäisestä sijainnista ja eritoten niiden saaristoluonteesta, maatalousmaan vähäisyydestä, vaikeakulkuisesta maastosta, vaikeista sääoloista ja saarten välisistä suurista etäisyyksistä johtuvat lisäkustannukset.
(9)
Perinteisten alojen tukeminen on tärkeää jo senkin vuoksi, että se antaa niille mahdollisuuden pysyä kilpailukykyisinä joutuessaan kilpailemaan unionin markkinoilla kolmansien maiden kanssa. Jäsenvaltioiden olisi ohjelmiaan laatiessaan kuitenkin varmistettava mahdollisuuksien mukaan myös syrjäisimmillä alueilla harjoitettavan maataloustoiminnan monipuolisuus.
(10)
Jotta vältettäisiin syrjäisimpien alueiden loppukäyttäjiä vahingoittava keinottelu, olisi täsmennettävä, että erityiseen hankintajärjestelmään olisi otettava ainoastaan virheettömiä, aitoja ja myyntikelpoisia tuotteita.
(11)
Olisi vahvistettava järjestelmän toimintaa, erityisesti toimijarekisterin luomista ja todistusjärjestelmää koskevat säännöt, käyttäen mallina maatalouden yhteisestä markkinajärjestelystä ja tiettyjä maataloustuotteita koskevista erityissäännöksistä 22 päivänä lokakuuta 2007 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1234/2007 (yhteisiä markkinajärjestelyjä koskeva asetus) (4) 130 ja 161 artiklassa tarkoitettuja todistuksia.
(12)
Erityisen hankintajärjestelmän piiriin kuuluvien toimien seuranta edellyttää, että asianomaisille tuotteille tehdään hallinnollisia tarkastuksia, kun ne tuodaan tai toimitetaan syrjäisimmille alueille ja kun ne viedään tai lähetetään kyseisiltä alueilta. Järjestelmän tavoitteiden saavuttamiseksi erityisen hankintajärjestelmän taloudellisten etujen pitäisi näkyä myös tuotantokustannusten alenemisena ja siirtyä loppukäyttäjälle alhaisempina hintoina. Tästä syystä niiden myöntämisen perusteena olisi käytettävä sitä, että tuesta saatava etu tosiasiassa siirtyy eteenpäin, ja olisi toteutettava asianmukaisia tarkastuksia.
(13)
Koska erityiseen hankintajärjestelmään kuuluvat määrät rajoittuvat syrjäisimpien alueiden hankintatarpeisiin, järjestelmä ei saisi haitata sisämarkkinoiden moitteetonta toimintaa. Erityisestä hankintajärjestelmästä aiheutuvat taloudelliset edut eivät myöskään saisi vääristää kyseisillä tuotteilla käytävää kauppaa. Tästä syystä näiden tuotteiden lähettäminen tai vienti syrjäisimmiltä alueilta olisi kiellettävä. Kyseisten tuotteiden lähettäminen tai vienti olisi kuitenkin sallittava, jos erityisestä hankintajärjestelmästä aiheutuva taloudellinen etu palautetaan.
(14)
Jalostettujen tuotteiden kauppa syrjäisimpien alueiden välillä olisi sallittava, jotta ne voisivat käydä kauppaa keskenään. Lisäksi olisi otettava huomioon syrjäisimpien alueiden kauppavirrat alueellisessa kaupassa sekä perinteinen vienti ja lähetykset muualle unioniin tai kolmansiin maihin, ja perinteisiä kauppavirtoja vastaavien jalostettujen tuotteiden vienti kaikilta näiltä alueilta olisi sallittava. Selkeyden vuoksi olisi syytä täsmentää kyseisten perinteisesti vietyjen tai lähetettyjen määrien määrittelemisessä käytettävä viitekausi.
(15)
Asianmukaisia toimenpiteitä olisi toteutettava, jotta Azoreilla voidaan toteuttaa sokerinjalostusalan tarpeellinen rakenneuudistus. Näissä toimenpiteissä olisi otettava huomioon, että Azorien sokerialan elinkelpoisuus edellyttää tietynlaajuisen tuotanto- ja jalostustoiminnan varmistamista. Näin ollen olisi poikkeuksellisesti edelleen sallittava, että sokerin lähetykset Azoreilta muualle unioniin ylittävät perinteiset kauppavirrat viiden vuoden ajan edellyttäen, että vuosittaisia enimmäismääriä vähennetään asteittain. Koska määrät, jotka voidaan jälleenlähettää, ovat oikeasuhteisia ja rajoittuvat siihen, mikä on välttämätöntä paikallisen sokerintuotannon ja -jalostuksen elinkelpoisuudelle, tällainen väliaikainen sokerin lähettäminen Azoreilta ei haittaa unionin sisämarkkinoita.
(16)
Azorien, Madeiran ja Kanariansaarten kiintiön ulkopuolisen sokerin hankinnassa olisi edelleen sovellettava tuontitullivapautusjärjestelmää. Azorien olisi myös saatava vapautus raa’an ruokosokerin tuontitulleista arvioidun hankintataseensa rajoissa.
(17)
Kanariansaarille on tähän asti toimitettu erityisen hankintajärjestelmän mukaisesti CN-koodiin 1901 90 99 (rasvaton maitojauhe, johon on lisätty kasvirasvaa) kuuluvaa maitojauhetta. Kyseisen tuotteen hankinta olisi edelleen sallittava, sillä siitä on tullut perinteinen osa paikallista ruokavaliota.
(18)
Koska riisi on Réunionilla peruselintarvike ja siellä on jo monien vuosien ajan ollut riisin jalostus- ja valkaisuteollisuutta ja koska Réunionilla ei tuoteta riisiä riittävästi kattamaan paikalliset tarpeet, kyseinen tuote olisi Réunionilla edelleen vapautettava kaikista tuontitulleista.
(19)
Syrjäisimpien alueiden paikallistuotantoa suosivaa unionin politiikkaa on sovellettu moniin tuotteisiin ja sitä on toteutettu monin toimenpitein, joilla edistetään näiden tuotteiden tuotantoa, kaupan pitämistä ja jalostusta. Nämä toimenpiteet ovat osoittautuneet tehokkaiksi, ja niiden avulla on pystytty varmistamaan maataloustoiminnan jatkaminen ja kehittäminen. Unionin olisi jatkossakin myönnettävä tukea kyseiseen tuotantoon, jolla on keskeinen merkitys syrjäisimpien alueiden ekologiselle, sosiaaliselle ja taloudelliselle tasapainolle. Esimerkiksi maaseudun kehittämisen alalta saatu kokemus on osoittanut, että luomalla tiiviimpiä kumppanuuksia paikallisten viranomaisten kanssa voidaan auttaa käsittelemään kyseisten alueiden erityisongelmia entistä kohdennetummalla tavalla. Näin ollen on syytä jatkaa paikallistuotannon tukemista Posei-ohjelmin.
(20)
Syrjäisimpien alueiden tuotteiden kaupan pitämisen tukemiseksi olisi otettava käyttöön tuki, jolla autetaan kyseisten tuotteiden pitämistä kaupan tuotantoalueen ulkopuolella, kun otetaan huomioon korkeat lisäkustannukset, jotka aiheutuvat suurista etäisyyksistä kuluttajamarkkinoille ja kaksinkertaisen varastoinnin välttämättömyydestä, jotka heikentävät ratkaisevasti syrjäisimpien alueiden kilpailuasemaa ja vaikuttavat niiden kykyyn kilpailla sisämarkkinoilla. Näistä syistä Posei-järjestelmää on perusteltua tarkastella uudelleen lähitulevaisuudessa.
(21)
Olisi vahvistettava, mitkä vähimmäisseikat Posei-ohjelmissa on ilmoitettava vahvistettaessa paikallista maataloustuotantoa edistävät toimenpiteet, erityisesti kuvaus sijainnista, ehdotetusta strategiasta, tavoitteista ja toimenpiteistä. Olisi myös todettava taustalla olevat periaatteet, jotka koskevat näiden toimenpiteiden yhdenmukaisuutta unionin muiden politiikkojen kanssa, jotta vältettäisiin tukien ristiriitaisuudet ja päällekkäisyydet.
(22)
Tämän asetuksen soveltamiseksi Posei-ohjelmien olisi voitava sisältää myös toimenpiteitä, joilla rahoitetaan tutkimuksia, esittelyhankkeita, koulutusta ja teknistä apua.
(23)
Syrjäisimpien alueiden maataloustuottajia olisi kannustettava toimittamaan edelleen laatutuotteita, ja tällaisten tuotteiden kaupan pitämistä olisi edistettävä. Tällä asetuksella käyttöön otettavan graafisen tunnuksen ja muiden unionin käyttöön ottamien laatumerkintöjen käyttö voisi olla tässä hyödyksi.
(24)
Joidenkin syrjäisimmillä alueilla sijaitsevien maatilojen tai jalostusta ja kaupan pitämistä harjoittavien yritysten rakenteet ovat selkeästi riittämättömät, ja niillä on erityisongelmia. Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahaston (maaseuturahaston) tuesta maaseudun kehittämiseen 20 päivänä syyskuuta 2005 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1698/2005 (5) 26 artiklan 2 kohdassa ja 28 artiklan 2 kohdassa säädetään sen vuoksi tietyntyyppisten investointien suotuisammista tukimääristä syrjäisimmillä alueilla.
(25)
Asetuksen (EY) N:o 1698/2005 27 artiklan 1 kohdassa rajataan syrjäisimmät alueet mainitussa asetuksessa säädetyn, metsätaloustuen myöntämistä koskevan kiellon ulkopuolelle.
(26)
Asetuksessa (EY) N:o 1698/2005 määritetään maatalouden ympäristötukien vuotuiset enimmäismäärät. Jotta voitaisiin ottaa huomioon Azorien tiettyjen hyvin herkkien laidunalueiden erityiset ympäristöolot sekä maatalousmaan maisemanhoito, biologinen monimuotoisuus ja perinteiset ominaispiirteet, erityisesti Madeiran ja Kanariansaarten pengerviljelmät sekä syrjäisimpien alueiden kivimuurien suojelu, olisi säädettävä mahdollisuudesta korottaa nämä määrät tietyissä määritellyissä toimenpiteissä enintään kaksinkertaisiksi.
(27)
Komission pysyvään käytäntöön, jonka mukaan valtiontukia ei saa myöntää toimintatukina Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen liitteen I piiriin kuuluvien maataloustuotteiden tuotantoon, jalostukseen tai kaupan pitämiseen, voidaan myöntää poikkeus, jotta voidaan lieventää syrjäisimpien alueiden maataloustuotannon erityisrajoitteita, jotka aiheutuvat alueiden syrjäisestä sijainnista, eritoten eristyneisyydestä, saaristoluonteesta, maatalousmaan vähäisyydestä, vuoristoisesta pinnanmuodostuksesta, ilmastosta ja taloudellisesta riippuvuudesta vähäisestä määrästä tuotteita. Maataloustuotannolla on ratkaisevan tärkeä osuus pyrittäessä pitämään maaseutu elävänä ja asuttuna, sillä erityisesti syrjäisimpien alueiden maaseudulla väestö ikääntyy, asutus on harvaa ja joillakin alueilla esiintyy väestökatoa.
(28)
Syrjäisimpien alueiden maataloustuotannon kasvinsuojelutilanne kärsii erityisistä ongelmista kuten tuonnin lisääntymisestä johtuvasta loiseläinten ilmaantumisesta, ilmasto-oloista sekä kyseessä olevilla alueilla tähän asti käytettyjen torjuntamenetelmien riittämättömyydestä. Siksi olisi otettava käyttöön myös kestäviä ja ympäristöä säästäviä biologisia menetelmiä käyttäviä haitallisten organismien torjuntaohjelmia. Unionin rahoitusosuus näiden ohjelmien toteutuksessa olisi määritettävä ottaen huomioon, että monivuotisen rahoituskehyksen yhteydessä on kaavailtu, että vuodesta 2014 alkaen näiden ohjelmien rahoitus kuuluu eri budjettikohtaan.
(29)
Viininviljely on yleisin viljelymuoto Madeiralla ja Kanariansaarilla ja erittäin tärkeä Azorien alueelle, joten sen jatkuminen on taloudellisista, sosiaalisista ja ympäristösyistä välttämätöntä. Asetuksessa (EY) N:o 1234/2007 säädettyjä luopumispalkkioita, markkinoiden sääntelymekanismeja ja Kanariansaarten osalta istutusoikeusjärjestelmää ei tuotannon tukemiseksi kyseisillä alueilla pitäisi soveltaa näillä alueilla. Kanariansaarilla olisi kuitenkin voitava soveltaa erityistä tislaustoimenpidettä laatuongelmista aiheutuvien poikkeuksellisten markkinahäiriöiden ilmaantuessa. Lisäksi tekniset ja sosioekonomiset ongelmat ovat estäneet sen, että kaikilla niillä Madeiran ja Azorien viljelyaloilla, joille on istutettu asetuksessa (EY) N:o 1234/2007 kiellettyjä hybridiviiniköynnöslajikkeita, olisi siirrytty käyttämään toisia lajikkeita määräajan kuluessa. Näillä viljelmillä tuotettu viini on tarkoitettu yksinomaan paikalliseen perinteiseen kulutukseen.
(30)
Maitoalan uudelleenjärjestelyä ei ole vielä saatettu päätökseen Azoreilla. Kun otetaan huomioon Azorien suuri riippuvuus maidontuotannosta sekä muut haitat, jotka liittyvät Azorien saariston erittäin syrjäiseen sijaintiin ja vaihtoehtoisten kannattavien tuotantosuuntien puuttumiseen, on tarpeen säilyttää poikkeukset asetuksen (EY) N:o 1234/2007 tietyistä säännöksistä, jotka koskevat maito- ja maitotuoteylijäämästä perittäviä maksuja.
(31)
Koska maidontuotantoala kuuluu tärkeimpiin Azorien taloutta, yhteiskunnallista vakautta, ympäristön laatua ja maankäyttöä edistäviin tekijöihin, Posei-ohjelmat ovat paras tapa vahvistaa tuotannon säilyttämiseksi tarvittavia toimenpiteitä.
(32)
Madeiralla ja Réunionilla lehmänmaidon tuotantoon myönnetty tuki ei ole ollut riittävä kotimaisten ja ulkomaisten hankintojen tasapainon säilyttämiseksi erityisesti siitä syystä, että alalla on huomattavia rakenteellisia vaikeuksia ja vaikeuksia sopeutua uusiin taloudellisiin tilanteisiin. Sen vuoksi on syytä edelleen sallia iskukuumennetun maidon tuotanto unionista peräisin olevasta maitojauheesta, jotta paikallinen kulutustarve voitaisiin kattaa laajemmin, sikäli kuin tämä toimenpide ei haittaa paikallisesti tuotetun maidon keräämistä ja sen kokonaismenekkiä eikä toimia, joilla edistetään paikallisen tuotannon laajentamista. Virheettömien tietojen esittämiseksi kuluttajille olisi säädettävä velvoitteesta esittää myyntipäällysmerkinnässä maitojauheesta ennastetun iskukuumennetun maidon valmistustapa. Tätä säännöstä olisi voitava soveltaa myös Martiniquella, Ranskan Guyanassa ja Guadeloupella, jos Ranska näin pyytää ja jos se perustelee pyynnön paikallisten toimijoiden halukkuudella kuulua sen piiriin sekä toimijoiden valmiudella kehittää maitoalaa.
(33)
Koska paikallista maidontuotantoa on tarpeen ylläpitää kannustimien avulla, on perusteltua olla soveltamatta asetusta (EY) N:o 1234/2007 Ranskan merentakaisissa departementeissa ja Madeiralla. Tämä poikkeus olisi rajoitettava Madeiralla 4 000 tonniin.
(34)
Paikallisen kulutuksen tyydyttämiseksi on suotavaa tehostaa syrjäisimpien alueiden välistä kauppaa. Kaupankäynnin vilkastuttamiseksi olisi tuettava syrjäisimpien alueiden ylijäämätuotannon vientiä, kuten Azoreilla tuotetun maidon ja naudanlihan ja siellä kasvatettujen nuorten urospuolisten nautaeläinten vientiä sellaisille syrjäisimmille alueille, joilla kyseisistä tuotteista on pulaa, vahingoittamatta kuitenkaan paikallisen tuotannon kehitystä. Oikeudenmukaisen ja tasapuolisen kaupankäynnin välttämättömät edellytykset olisi myös varmistettava.
(35)
Perinteistä karjankasvatusta olisi tuettava. Ranskan merentakaisten departementtien ja Madeiran paikallisten kulutustarpeiden tyydyttämiseksi olisi vuotuisen enimmäismäärän rajoissa sallittava lihotettavaksi tarkoitettujen urospuolisten nautaeläinten tullivapaa tuonti kolmansista maista.
(36)
Olisi jatkettava yhteisen maatalouspolitiikan suoria tukijärjestelmiä koskevista yhteisistä säännöistä ja tietyistä viljelijöiden tukijärjestelmistä 19 päivänä tammikuuta 2009 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 73/2009 (6) Portugalin osalta käyttöön otettua mahdollisuutta siirtää emolehmäpalkkio-oikeuksia mannermaalta Azoreille ja mukautettava kyseistä välinettä syrjäisimpien alueiden tukijärjestelmää koskeviin sääntöihin.
(37)
Tupakanviljely on perinteisesti ollut hyvin tärkeässä asemassa Kanariansaarilla. Taloudellisesti tarkasteltuna tupakan valmistus on jalostuselinkeinona edelleen yksi alueen merkittävimmistä teollisuustuotannon aloista. Yhteiskunnalliselta näkökannalta pienviljelijöiden harjoittama tupakanviljely on hyvin työvoimavaltaista. Tämä viljelymuoto ei ole kuitenkaan tarpeeksi kannattavaa ja on vaarassa kadota. Tupakkaa tuotetaan nykyään vain pienellä viljelyalalla La Palman saarella sikareiden käsiteollista tuotantoa varten. Espanjalle olisi sen vuoksi annettava lupa jatkaa unionin tukea täydentävän tuen myöntämistä tämän perinteisen viljelymuodon ja siihen perustuvan käsiteollisuuden säilyttämiseksi. Tupakkatuotteiden teollisen tuotannon ylläpitämiseksi Kanariansaarille tuotava raakatupakka ja osittain valmistettu tupakka olisi edelleen vapautettava tulleista siten, että niiden määrä rajoitetaan 20 000 tonniin riivittyä raakatupakkaa vastaavaa vuosittaista tuontia.
(38)
Tämän asetuksen täytäntöönpano ei saisi vaikuttaa haitallisesti syrjäisimmille alueille tähän asti myönnetyn erityistuen tasoon. Jäsenvaltioilla olisi oltava tarvittavien toimenpiteiden toteuttamista varten käytettävissään sitä tukea vastaavat määrät, jota unioni on jo myöntänyt asetuksen (EY) N:o 247/2006 nojalla.
(39)
Tulevista kauppasopimuksista käytävät neuvottelut ja yhteisen maatalouspolitiikan muuttaminen saattavat vaikuttaa syrjäisimpiin alueisiin, joten tällaisten neuvottelujen ja muutosten yhteydessä laadittavissa analyyseissa, tutkimuksissa ja arvioinneissa olisi kiinnitettävä erityistä huomiota näiden alueiden erityispiirteisiin.
(40)
Välttämättömien tuotteiden tarve on vuodesta 2006 lähtien kasvanut tietyillä syrjäisimmillä alueilla, erityisesti Azoreilla ja Ranskan merentakaisissa departementeissa, eläinkannan kasvun ja väestöpaineen vuoksi. Olisi siis lisättävä määrärahojen osuutta, jonka jäsenvaltiot voivat käyttää asianomaisten alueiden erityiseen hankintajärjestelmään.
(41)
Syrjäisimpien alueiden sosioekonominen rakenne on edelleen erittäin hauras ja joillakin alueilla erittäin riippuvainen banaanialasta, jonka kilpailukyky on heikko ja jolla on vaikeuksia vastata muuttuviin markkinaolosuhteisiin. Posei-ohjelmista banaanialalle myönnettäviä varoja olisi siksi lisättävä kertaluonteisesti pienellä määrällä, joka maksetaan banaanintuottajille varainhoitovuonna 2013.
(42)
Tällä asetuksella vahvistetun järjestelmän moitteettoman toiminnan varmistamiseksi komissiolle olisi siirrettävä valta hyväksyä säädösvallan siirron nojalla annettavia delegoituja säädöksiä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 290 artiklan mukaisesti tämän asetuksen tiettyjen, muiden kuin keskeisten osien täydentämiseksi tai muuttamiseksi. On erityisen tärkeää, että komissio asiaa valmistellessaan toteuttaa asianmukaiset kuulemiset, myös asiantuntijatasolla. Komission olisi delegoituja säädöksiä valmistellessaan ja laatiessaan varmistettava, että asianomaiset asiakirjat toimitetaan Euroopan parlamentille ja neuvostolle yhtäaikaisesti, hyvissä ajoin ja asianmukaisesti.
(43)
Jotta voidaan varmistaa Posei-ohjelman yhdenmukainen täytäntöönpano jäsenvaltioissa ja välttää kilpailun vääristyminen tai syrjintä toimijoiden välillä, komissiolle olisi siirrettävä täytäntöönpanovaltaa. Tätä valtaa olisi käytettävä yleisistä säännöistä ja periaatteista, joiden mukaisesti jäsenvaltiot valvovat komission täytäntöönpanovallan käyttöä, 16 päivänä helmikuuta 2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 182/2011 (7) mukaisesti.
(44)
Tässä asetuksessa säädettyjen toimenpiteiden ripeän soveltamisen varmistamiseksi asetuksen olisi tultava voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä,
OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN ASETUKSEN:
I LUKU
KOHDE JA TAVOITTEET
1 artikla
Kohde
Tässä asetuksessa säädetään maatalousalan erityistoimenpiteistä niiden ongelmien ratkaisemiseksi, joita Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 349 artiklassa tarkoitetuille unionin alueille, jäljempänä ’syrjäisimmät alueet’, aiheutuu erityisesti niiden erittäin syrjäisestä sijainnista, eristyneisyydestä, maatalousmaan vähäisyydestä, vuoristoisesta pinnanmuodostuksesta, vaikeista ilmasto-oloista ja taloudellisesta riippuvuudesta vähäisestä määrästä tuotteita.
2 artikla
Tavoitteet
1. Edellä 1 artiklassa tarkoitetuilla erityistoimenpiteillä edistetään seuraavien tavoitteiden saavuttamista:
a)
varmistetaan ihmisravinnoksi tai jalostukseen ja maatalouden tuotantopanoksina käytettävien välttämättömien tuotteiden hankinta syrjäisimmillä alueilla vähentämällä erittäin syrjäisestä sijainnista aiheutuvia lisäkustannuksia vahingoittamatta kuitenkaan paikallistuotantoa ja sen kehitystä;
b)
turvataan syrjäisimpien alueiden eläintuotannon ja viljelykasvien monipuolistamiseen liittyvien alojen pitkän aikavälin tulevaisuus ja kehitys, mukaan lukien paikallisten tuotteiden tuotanto, jalostus ja kaupan pitäminen;
c)
kehitetään ja lujitetaan edelleen syrjäisimpien alueiden perinteisen maataloustoiminnan kilpailukykyä, mukaan lukien paikallisten viljelykasvien ja tuotteiden tuotanto, jalostus ja kaupan pitäminen.
2. Edellä 1 kohdassa vahvistetut tavoitteet pannaan täytäntöön III, IV ja V luvussa määriteltyjen toimenpiteiden avulla.
II LUKU
POSEI-OHJELMAT
3 artikla
Posei-ohjelmien laatiminen
1. Edellä 1 artiklassa tarkoitetut toimenpiteet määritellään kullekin syrjäisimmälle alueelle syrjäisestä sijainnista ja saaristoluonteesta johtuvia erityisiä valinnaisia toimenpiteitä koskevalla ohjelmalla (Posei), jäljempänä ’Posei-ohjelma’, joka sisältää
a)
erityisen hankintajärjestelmän, josta säädetään III luvussa; ja
b)
paikallista maataloustuotantoa edistäviä erityistoimenpiteitä, joista säädetään IV luvussa.
2. Posei-ohjelma laaditaan kyseisen jäsenvaltion soveltuvimmaksi katsomalla maantieteellisellä tasolla. Jäsenvaltion nimeämät toimivaltaiset viranomaiset laativat ohjelman, ja kuultuaan tarkoituksenmukaisella alueellisella tasolla toimivaltaisia viranomaisia ja järjestöjä jäsenvaltion on toimitettava se komission hyväksyttäväksi 6 artiklan mukaisesti.
3. Jäsenvaltio voi esittää syrjäisimmille alueilleen ainoastaan yhden Posei-ohjelman.
4 artikla
Yhteensopivuus ja johdonmukaisuus
1. Posei-ohjelmien osana toteutettavien toimenpiteiden on oltava unionin oikeuden mukaisia. Tällaisten toimenpiteiden on oltava johdonmukaisia unionin muiden toimintalinjojen ja niiden mukaisesti toteutettavien toimenpiteiden kanssa.
2. On varmistettava Posei-ohjelmien osana toteutettavien toimenpiteiden johdonmukaisuus niiden toimenpiteiden kanssa, jotka toteutetaan yhteisen maatalouspolitiikan muiden välineiden ja erityisesti yhteisiin markkinajärjestelyihin, maaseudun kehittämiseen, tuotteiden laatuun, eläinten hyvinvointiin ja ympäristön suojeluun liittyvien välineiden avulla.
Erityisesti säädetään, että tämän asetuksen mukaisia toimenpiteitä ei saa rahoittaa
a)
yhteisen markkinajärjestelyn mukaisesti käyttöön otettujen palkkio- tai tukijärjestelmien lisätukena, lukuun ottamatta puolueettomin kriteerein perusteltuja poikkeustapauksia;
b)
tukena tutkimushankkeisiin, tutkimushankkeita tukeviin toimenpiteisiin tai toimenpiteisiin, joille voidaan myöntää unionin rahoitusta tietyistä eläinlääkintäalan kustannuksista 25 päivänä toukokuuta 2009 annetun neuvoston päätöksen 2009/470/EY (8) nojalla;
c)
tukena asetuksen (EY) N:o 1698/2005 soveltamisalaan kuuluviin toimenpiteisiin.
5 artikla
Ohjelmien sisältö
Posei-ohjelman on sisällettävä
a)
toimenpiteiden toteuttamisaikataulu ja vuotuinen alustava kokonaisrahoitustaulukko, jossa esitetään käytettävissä olevat määrärahat;
b)
näyttö ohjelmien eri toimenpiteiden yhteensopivuudesta ja johdonmukaisuudesta sekä niiden yhteensopivuudesta ja johdonmukaisuudesta seurannassa ja arvioinnissa käytettävien perusteiden ja määrällisten indikaattorien kanssa;
c)
toimet ohjelmien tehokkaan ja tarkoituksenmukaisen täytäntöönpanon varmistamiseksi, mukaan luettuina tiedotus, seuranta ja arviointi sekä ohjelman arvioinnissa käytettävien määrällisten indikaattoreiden määritteleminen;
d)
tiedot toimivaltaisista viranomaisista ja ohjelmien täytäntöönpanosta vastaavista elimistä ja asiaan liittyvistä viranomaisista tai elimistä sekä talouselämän osapuolista ja työmarkkinaosapuolista sopivilla tasoilla samoin kuin kuulemisten tulokset.
6 artikla
Ohjelmien hyväksyminen ja muuttaminen
1. Posei-ohjelmat on perustettu asetuksella (EY) N:o 247/2006 ja niitä rahoitetaan 30 artiklan 2 ja 3 kohdassa tarkoitetuista rahoitusvaroista.
Jokaiseen ohjelmaan sisältyy arvio hankintataseesta, jossa yksilöidään tuotteet, niiden määrät ja niiden unionista tapahtuvaan hankintaan annettavan tuen määrät, sekä luonnos paikallistuotannon tukemista koskevasta ohjelmasta.
2. Posei-ohjelmiin sisällytettyjen toimenpiteiden toteuttamisen vuotuisen arvioinnin perusteella jäsenvaltiot voivat asianomaisia talouselämän osapuolia ja työmarkkinaosapuolia kuultuaan esittää komissiolle asianmukaisesti perusteltuja ehdotuksia näiden toimenpiteiden muuttamiseksi 30 artiklan 2 ja 3 kohdassa tarkoitettujen rahoitusvarojen rajoissa, jotta ne saataisiin paremmin vastaamaan syrjäisimpien alueiden vaatimuksia ja ehdotettua strategiaa. Komissio hyväksyy täytäntöönpanosäädöksiä, joissa säädetään menettelyistä sen arvioimiseksi, ovatko ehdotetut muutokset unionin oikeuden mukaisia, ja niiden hyväksymisestä päättämiseksi. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 34 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.
3. Edellä 2 kohdassa tarkoitetuilla täytäntöönpanosäädöksillä vahvistetuissa menettelyissä voidaan ottaa huomioon seuraavat seikat: jäsenvaltioiden esittämien muutosten laajuus, sikäli kuin on kyse uusien toimenpiteiden käyttöönotosta, se, ovatko muutokset toimenpiteisiin myönnettyihin määrärahoihin merkittäviä, muutokset arvioituun hankintataseeseen sisältyviä tuotteita koskevan tuen määriin ja tasoihin sekä tariffi- ja tilastonimikkeistöstä ja yhteisestä tullitariffista 23 päivänä heinäkuuta 1987 annetussa neuvoston asetuksessa (ETY) N:o 2658/87 (9) säädettyjen koodien ja kuvauksien mahdollinen muuttaminen.
4. Edellä 2 kohdassa tarkoitetuilla täytäntöönpanosäädöksillä määritetään myös kutakin menettelyä varten, kuinka usein muutoksia koskevia pyyntöjä on esitettävä, sekä aika, jonka kuluessa hyväksytyt muutokset on pantava täytäntöön.
7 artikla
Rahoitusta koskevat muutokset
Jäsenvaltioiden ehdotukset Posei-ohjelmien muuttamiseksi 30 artiklan 5 kohdan säännösten aiheuttamien muutosten huomioon ottamiseksi on toimitettava komissiolle viimeistään 22 päivänä huhtikuuta 2013.
Muutokset tulevat voimaan kuukauden kuluttua siitä, kun ne on toimitettu komissiolle, jos komissio ei sinä aikana esitä vastalauseita.
Toimivaltaisten viranomaisten on maksettava 30 artiklan 5 kohdassa tarkoitettu tuki viimeistään 30 päivänä kesäkuuta 2013.
8 artikla
Valvonta ja seuranta
Jäsenvaltiot harjoittavat valvontaa hallinnollisilla ja paikalla tehtävillä tarkastuksilla. Komissio hyväksyy täytäntöönpanosäädöksiä, joissa vahvistetaan niiden tarkastusten vähimmäisominaisuudet, jotka jäsenvaltioiden on tehtävä.
Komissio hyväksyy myös täytäntöönpanosäädöksiä, joissa vahvistetaan menettelyt sekä fyysiset ja taloudelliset indikaattorit ohjelmien täytäntöönpanon tehokkaan seurannan varmistamiseksi.
Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 34 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.
III LUKU
ERITYINEN HANKINTAJÄRJESTELMÄ
9 artikla
Arvioitu hankintatase
1. Otetaan käyttöön erityinen hankintajärjestelmä, joka koskee Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen liitteessä I lueteltuja ihmisravinnoksi, muiden tuotteiden valmistukseen tai maatalouden tuotantopanoksina käytettäviä välttämättömiä maataloustuotteita syrjäisimmillä alueilla.
2. Asianomaisen jäsenvaltion on soveltuvimmaksi katsotulla maantieteellisellä tasolla laadittava alustava hankintatase määrittääkseen kullekin syrjäisimmälle alueelle Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen liitteessä I lueteltujen tuotteiden vuotuiset hankintatarpeet.
On mahdollista laatia erillinen arvioitu tase sellaisten yritysten tarpeista, jotka pakkaavat ja jalostavat tuotteita, jotka on tarkoitettu paikallisille markkinoille, lähetetään perinteisesti muualle unioniin tai viedään kolmansiin maihin osana 14 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua alueellista kaupankäyntiä, taikka osana perinteistä kaupankäyntiä.
10 artikla
Erityisen hankintajärjestelmän toiminta
1. Kolmansista maista tulevista erityiseen hankintajärjestelmään kuuluvista tuotteista, jotka tuodaan suoraan syrjäisimmille alueille, ei kanneta tullia arvioidussa hankintataseessa ilmoitettujen määrien rajoissa.
Unionin tullialueella sisäisessä jalostuksessa tai tullivarastossa olleita tuotteita pidetään tätä lukua sovellettaessa suoraan kolmansista maista tuotuina.
2. Jotta 9 artiklan 2 kohdan mukaisesti määritetyt tarpeet voidaan täyttää hintojen ja laadun osalta ja säilyttää unionista tulevien hankintojen osuus, syrjäisimmille alueille myönnetään tukea sellaisten unionin tuotteiden hankintaan, jotka on varastoitu interventiotoimenpiteiden osana julkisiin varastoihin tai jotka ovat saatavilla unionin markkinoilla.
Tuen määrä vahvistetaan kullekin tuotetyypille ottaen huomioon syrjäisimmille alueille suuntautuvien kuljetusten lisäkustannukset ja hinnat kolmansiin maihin suuntautuvassa viennissä sekä jalostukseen tarkoitettujen tuotteiden tai maatalouden tuotantopanosten osalta syrjäisimpien alueiden sijainnista, erityisesti saaristoluonteesta ja maatalousmaan vähäisyydestä johtuvat lisäkustannukset.
3. Tukea ei myönnetä sellaisten tuotteiden hankintaan, jotka ovat jo saaneet erityisen hankintajärjestelmän mukaista tukea jollain muulla syrjäisimmällä alueella.
4. Erityiseen hankintajärjestelmään voidaan ottaa ainoastaan virheettömiä, aitoja ja myyntikelpoisia tuotteita. Kolmansista maista tulevilla tuotteilla on oltava vastaavat takeet kuin eläinten ja kasvien terveyttä koskevien unionin vaatimusten mukaisesti tuotetuilla tuotteilla.
11 artikla
Täytäntöönpano
Erityinen hankintajärjestelmä pannaan täytäntöön ottaen huomioon erityisesti
a)
syrjäisimpien alueiden erityistarpeet ja jalostukseen tarkoitetuilta tuotteilta tai maatalouden tuotantopanoksilta edellytetyt laatuvaatimukset;
b)
muun unionin kanssa käytävä kauppa;
c)
suunniteltujen tukien taloudelliset näkökohdat;
d)
tarve varmistaa, että järjestelyillä ei häiritä olemassa olevaa paikallistuotantoa eikä haitata sen kehitystä.
12 artikla
Todistukset
1. Tuontitullista vapautus tai tuen saaminen erityisen hankintajärjestelmän osana edellyttää todistuksen esittämistä.
Todistus myönnetään ainoastaan toimijalle, joka on rekisteröity toimivaltaisten viranomaisten pitämään rekisteriin.
Todistuksia ei voida siirtää.
2. Tuonti-, vapautus- ja tukitodistushakemuksilta ei edellytetä vakuutta. Siinä määrin kuin on tarpeellista tämän asetuksen moitteettoman soveltamisen varmistamiseksi, toimivaltaiset viranomaiset voivat kuitenkin edellyttää 13 artiklassa tarkoitetun edun määrää vastaavan vakuuden asettamista. Tällaisissa tapauksissa sovelletaan maataloustuotteiden tuonti-, vienti- ja ennakkovahvistustodistusmenettelyn soveltamista koskevista yhteisistä yksityiskohtaisista säännöistä 23 päivänä huhtikuuta 2008 annetun komission asetuksen (EY) N:o 376/2008 (10) 34 artiklan 1, 4, 5, 6, 7 ja 8 kohtaa.
Siirretään komissiolle valta antaa 33 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä, joilla määritetään toimijoiden rekisteriin kirjaamisen edellytykset ja mahdollistetaan se, että toimijat voivat täysimääräisesti käyttää oikeuttaan osallistua erityiseen hankintajärjestelmään.
3. Komissio hyväksyy täytäntöönpanosäädöksiä toimenpiteistä, jotka ovat tarpeen sen varmistamiseksi, että jäsenvaltiot soveltavat tätä artiklaa yhdenmukaisesti, erityisesti kun kyseessä on todistusjärjestelmän täytäntöönpano ja toimijoiden rekisteröinnin yhteydessä antamat sitoumukset. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 34 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.
13 artikla
Edun siirtyminen eteenpäin
1. Erityisen hankintajärjestelmän soveltaminen edellyttää tuontitullista vapautuksesta tai tuesta johtuvan taloudellisen edun tosiasiallista siirtämistä loppukäyttäjälle, joka tapauksen mukaan voi olla kuluttaja, jos kyseessä ovat suoraan kulutukseen tarkoitetut tuotteet, viimeinen jalostaja tai pakkaaja, jos kyseessä ovat jalostus- tai pakkausteollisuuteen tarkoitetut tuotteet, tai viljelijä, jos kyseessä ovat rehuna tai maatalouden tuotantopanoksina käytettävät tuotteet.
Ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetun edun on oltava yhtä suuri kuin tuontitullien vapauttamisen määrä tai tuen määrä.
2. Jotta varmistetaan 1 kohdan yhdenmukainen soveltaminen, komissio hyväksyy täytäntöönpanosäädöksiä 1 kohdassa tarkoitettujen sääntöjen soveltamisesta ja erityisesti niistä edellytyksistä, joilla jäsenvaltion on valvottava edun tosiasiallista siirtymistä loppukäyttäjälle. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 34 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.
14 artikla
Vienti kolmansiin maihin ja lähettäminen muualle unioniin
1. Komissio hyväksyy täytäntöönpanosäädöksiä, joissa vahvistetaan vaatimukset, joiden mukaisesti erityiseen hankintajärjestelmään kuuluvia tuotteita voidaan viedä kolmansiin maihin tai lähettää muualle unioniin ja joihin kuuluu 10 artiklassa tarkoitettujen tuontitullien maksaminen tai saadun tuen palauttaminen. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 34 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.
Erityiseen hankintajärjestelmään kuuluvien tuotteiden vienti kolmansiin maihin ei edellytä todistuksen esittämistä.
Ensimmäistä alakohtaa ei sovelleta Ranskan merentakaisten departementtien väliseen kauppaan.
2. Edellä olevan 1 kohdan ensimmäistä alakohtaa ei sovelleta erityiseen hankintajärjestelmään kuuluneista tuotteista syrjäisimmillä alueilla jalostettuihin tuotteisiin, jotka
a)
viedään kolmansiin maihin tai lähetetään muualle unioniin perinteistä lähettämistä tai perinteistä vientiä vastaavien määrien rajoissa. Komissio hyväksyy täytäntöönpanosäädöksiä, joissa vahvistetaan nämä määrät lähetysten tai viennin perusteella siten, että viitearvona pidetään vuosien 2005 ja 2012 välisten parhaimpien kolmen vuoden tarkistettua keskiarvoa. Nämä täytäntöönpanosäännökset hyväksytään 34 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen;
b)
viedään kolmansiin maihin osana alueellista kauppaa;
c)
lähetetään Azorien, Madeiran ja Kanariansaarten välillä;
d)
lähetetään Ranskan merentakaisten departementtien välillä.
Ensimmäisen alakohdan a ja b alakohdassa tarkoitettujen tuotteiden vientiin ei myönnetä vientitukea.
Ensimmäisen alakohdan a ja b alakohdassa tarkoitettujen tuotteiden vienti kolmansiin maihin ei edellytä todistuksen esittämistä.
3. Tässä luvussa ’alueellisella kaupalla’ tarkoitetaan kunkin syrjäisimmän alueen osalta kaupankäyntiä sellaisten kolmansien maiden kanssa, jotka kuuluvat samaan maantieteelliseen alueeseen kuin nämä syrjäisimmät alueet, sekä sellaisten maiden kanssa, joihin niillä on perinteiset kauppasuhteet. Komissio hyväksyy täytäntöönpanosäädöksiä, joissa vahvistetaan näiden maiden luettelo, ottaen huomioon jäsenvaltioiden objektiiviset pyynnöt ja kuultuaan asianomaisia aloja. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 34 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.
4. Ranskan merentakaisiin departementteihin, Azoreille, Madeiralle tai Kanariansaarille toimitetut erityisen hankintajärjestelmän mukaista tukea saaneet tuotteet, joita käytetään laivojen ja ilma-alusten muonitukseen, katsotaan paikallisesti kulutetuiksi.
5. Poiketen siitä, mitä 2 kohdan ensimmäisen alakohdan a alakohdassa säädetään, Azoreilta muualle unioniin voidaan vuosittain lähettää seuraavien viiden vuoden ajan seuraavat sokerin (CN-koodi 1701) enimmäismäärät:
- vuonna 2011: 3 000 tonnia,
- vuonna 2012: 2 500 tonnia,
- vuonna 2013: 2 000 tonnia,
- vuonna 2014: 1 500 tonnia,
- vuonna 2015: 1 000 tonnia.
6. Jalostustoimien, jotka voivat johtaa perinteiseen tai alueellisen kaupan puitteissa tapahtuvaan vientiin taikka perinteiseen lähettämiseen, on vastattava soveltuvin osin asiaa koskevassa unionin lainsäädännössä täsmennettyjä sisäisen jalostuksen menettelyä sekä tullivalvonnassa tapahtuvaa jalostusta koskevia edellytyksiä, lukuun ottamatta tavanomaisia käsittelytapoja.
15 artikla
Sokeri
1. Asetuksen (EY) N:o 1234/2007 204 artiklan 2 ja 3 kohdassa säädettynä kautena mainitun asetuksen 61 artiklassa tarkoitettu kiintiön ulkopuolinen tuotanto vapautetaan tuontitulleista tämän asetuksen 9 artiklassa tarkoitettujen arvioitujen hankintataseiden rajoissa seuraavien osalta:
a)
sokeri, joka on tuotu kulutettavaksi Madeiralla tai Kanariansaarilla CN-koodiin 1701 kuuluvana valkoisena sokerina;
b)
sokeri, joka puhdistetaan ja kulutetaan Azoreilla CN-koodiin 1701 12 10 kuuluvana raakasokerina (raaka juurikassokeri).
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettuja määriä voidaan Azoreilla täydentää arvioidun hankintataseen rajoissa ja puhdistustarkoituksia varten CN-koodiin 1701 11 10 kuuluvalla raakasokerilla (raaka ruokosokeri).
Azorien raakasokerin hankintatarpeet arvioidaan ottaen huomioon alueen sokerijuurikkaan tuotannon kehitys. Hankintajärjestelmään kuuluvat määrät määritetään siten, että Azoreilla vuosittain puhdistettavan sokerin kokonaismäärä on enintään 10 000 tonnia.
16 artikla
Rasvaton maitojauhe
Poiketen siitä, mitä 9 artiklassa säädetään, Kanariansaaret voivat edelleen hankkia CN-koodiin 1901 90 99 (rasvaton maitojauhe, johon on lisätty kasvirasvaa) kuuluvaa, teolliseen jalostukseen tarkoitettua rasvatonta maitojauhetta enintään 800 tonnia vuodessa. Kyseisen tuotteen hankintaan unionista maksettava tuki saa olla enintään 210 euroa tonnilta, ja se sisältyy 30 artiklassa tarkoitettuun enimmäismäärään. Kyseinen tuote on tarkoitettu yksinomaan paikalliseen kulutukseen.
17 artikla
Riisi
Ranskan merentakaiseen Réunionin departementtiin tuoduista, siellä kulutettaviksi tarkoitetuista CN-koodeihin 1006 10, 1006 20 ja 1006 40 00 kuuluvista tuotteista ei kanneta tullia.
18 artikla
Valvonta ja seuraamukset
1. Erityiseen hankintajärjestelmään kuuluville tuotteille on tehtävä hallinnollisia tarkastuksia, kun ne tuodaan tai toimitetaan syrjäisimmille alueille ja kun ne viedään tai lähetetään kyseisiltä alueilta.
Komissio hyväksyy täytäntöönpanosäädöksiä, joilla vahvistetaan niiden tarkastusten vähimmäisominaisuudet, jotka jäsenvaltioiden on tehtävä. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 34 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.
2. Jollei 12 artiklassa tarkoitettu toimija noudata 12 artiklan mukaisesti tehtyjä sitoumuksia eikä kyse ole ylivoimaisesta esteestä tai poikkeuksellisista sääoloista, toimivaltaisen viranomaisen on toimittava seuraavasti, sanotun kuitenkaan rajoittamatta mahdollisia kansallisen lainsäädännön mukaisia seuraamuksia:
a)
perittävä takaisin toimijalle myönnetty etu;
b)
keskeytettävä tai peruutettava toimijan rekisteröinti sen mukaan, kuinka vakavasta laiminlyönnistä on kyse.
3. Jollei 12 artiklassa tarkoitettu toimija toteuta suunniteltua tuontia tai lähettämistä eikä kyse ole ylivoimaisesta esteestä tai poikkeuksellisista sääoloista, toimivaltaisen viranomaisen on lykättävä toimijan oikeutta hakea todistuksia kyseisen todistuksen voimassaolon päättymistä seuraaviksi kuudeksikymmeneksi päiväksi. Lykkäysajan jälkeen myöhempien todistusten myöntämisen edellytyksenä on myönnettävää etua suuruudeltaan vastaavan vakuuden asettaminen ajalta, joka toimivaltaisen viranomaisen on määriteltävä.
Toimivaltaisen viranomaisen on toteutettava tarvittavat toimenpiteet niiden tuotemäärien uudelleenkäyttämiseksi, jotka on saatu käyttöön, jos myönnetyt todistukset ovat jääneet kokonaan tai osittain panematta täytäntöön tai jos ne peruutetaan tai jos myönnetty etu peritään takaisin.
IV LUKU
PAIKALLISTA MAATALOUSTUOTANTOA EDISTÄVÄT TOIMENPITEET
19 artikla
Toimenpiteet
1. Posei-ohjelmat sisältävät Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen kolmannen osan III osaston soveltamisalaan kuuluvaa paikallista maataloustuotantoa edistäviä erityistoimenpiteitä, jotka ovat tarpeen paikallisen maataloustuotannon jatkuvuuden ja kehittämisen varmistamiseksi kullakin syrjäisimmällä alueella.
2. Paikallista maataloustuotantoa edistävien ja 2 artiklassa esitettyjä tavoitteita vastaavien ohjelmaosien on sisällettävä vähintään seuraavat osatekijät:
a)
kyseisen maataloustuotannon tilanteen määrällinen kuvaus, jossa otetaan huomioon käytettävissä olevat arviointitulokset ja josta käyvät ilmi kehityserot, -kuilut ja mahdollisuudet, käyttöön otetut määrärahat ja aiemmin toteutettujen toimenpiteiden tärkeimmät tulokset;
b)
ehdotetun strategian kuvaus, valitut toimintalinjat, yleiset ja toiminnalliset tavoitteet määrällisesti ilmaistuina sekä arvio odotettavissa olevista taloudellisista, ekologisista ja sosiaalisista vaikutuksista, työllisyysvaikutukset mukaan luettuina;
c)
kuvaus suunnitelluista toimenpiteistä, erityisesti tukijärjestelmistä, joilla toimenpiteet pannaan täytäntöön, ja tarvittaessa tiedot tutkimusten, esittelyhankkeiden, koulutuksen tai teknisen avun toimien tarpeesta kyseisten toimenpiteiden valmistelussa, toteuttamisessa tai mukauttamisessa;
d)
luettelo tuista, jotka ovat asetuksen (EY) N:o 73/2009 2 artiklan d alakohdan mukaisia suoria tukia;
e)
kuhunkin toimenpiteeseen vahvistettu tukimäärä ja kuhunkin toimeen vahvistettu ohjeellinen tukimäärä yhden tai useamman ohjelmassa tarkoitetun tavoitteen saavuttamiseksi.
3. Komissio hyväksyy täytäntöönpanosäädöksiä, joilla vahvistetaan 2 kohdassa tarkoitettujen tukien myöntämisedellytykset. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 34 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.
4. Ohjelma voi sisältää toimenpiteitä, joilla tuetaan maataloustuotteiden tuotantoa, jalostusta tai kaupan pitämistä syrjäisimmillä alueilla.
Kukin toimenpide voi sisältää useita toimia. Ohjelmassa on määriteltävä kustakin toimesta ainakin seuraavat osatekijät:
a)
tuensaajat;
b)
tukikelpoisuusedellytykset;
c)
tuen yksikkökohtainen määrä.
Jotta tuotteiden kaupan pitämistä niiden tuotantoalueen ulkopuolella voitaisiin tukea, komissiolle siirretään valta antaa 33 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä edellytyksistä, joilla kaupan pitämiseen myönnettävän tuen määrä vahvistetaan, ja tarpeen mukaan edellytyksistä tuen piiriin kuuluvien tuotteiden määrien vahvistamiselle.
20 artikla
Valvonta ja perusteettomat maksut
1. Tässä luvussa tarkoitettujen toimenpiteiden valvonta toteutetaan hallinnollisilla ja paikalla tehtävillä tarkastuksilla.
2. Jos tuki on maksettu perusteettomasti, asianomaisen tuensaajan on maksettava kyseiset rahamäärät takaisin. Neuvoston asetuksen (EY) N:o 73/2009 täytäntöönpanoa koskevista yksityiskohtaisista säännöistä mainitussa asetuksessa säädettyjen viljelijöiden suorien tukien järjestelmien mukaisten täydentävien ehtojen, tuen mukauttamisen ja yhdennetyn hallinto- ja valvontajärjestelmän osalta sekä neuvoston asetuksen (EY) N:o 1234/2007 täytäntöönpanoa koskevista yksityiskohtaisista säännöistä viinialalle säädetyn tukijärjestelmän mukaisten täydentävien ehtojen osalta 30 päivänä marraskuuta 2009 annetun komission asetuksen (EY) N:o 1122/2009 (11) 80 artiklaa sovelletaan soveltuvin osin.
V LUKU
LIITÄNNÄISTOIMENPITEET
21 artikla
Graafinen tunnus
1. Otetaan käyttöön graafinen tunnus, jonka tarkoituksena on parantaa syrjäisimpien alueiden laadukkaiden jalostettujen tai jalostamattomien tyypillisten maataloustuotteiden tuntemusta ja lisätä niiden kulutusta.
2. Asianomaiset ammattialajärjestöt tekevät ehdotuksen 1 kohdassa tarkoitetun graafisen tunnuksen käyttöedellytyksistä. Kansallisten viranomaisten on toimitettava ehdotukset ja lausuntonsa komissiolle.
Graafisen tunnuksen käyttöä valvoo viranomainen tai kansallisten toimivaltaisten viranomaisten hyväksymä elin.
3. Komissiolle siirretään valta antaa 33 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä graafisen tunnuksen käyttöoikeutta koskevista edellytyksistä sekä tunnuksen jäljentämis- ja käyttöedellytyksistä. Kyseiset edellytykset vahvistetaan syrjäisimpien alueiden laadukkaiden jalostettujen tai jalostamattomien maataloustuotteiden tuntemuksen parantamiseksi ja niiden kulutuksen lisäämiseksi.
4. Komissio hyväksyy täytäntöönpanosäädöksiä yksityiskohtaisista säännöistä, jotka koskevat graafisen tunnuksen käyttöä sekä jäsenvaltioiden tehtäväksi tulevien tarkastusten ja seurannan vähimmäisominaisuuksia. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 34 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.
22 artikla
Maaseudun kehittäminen
1. Sen estämättä, mitä asetuksen (EY) N:o 1698/2005 39 artiklan 4 kohdassa säädetään, mainitun asetuksen liitteessä I säädetyt unionin tuen vuotuiset enimmäismäärät voidaan korottaa enintään kaksinkertaisiksi Azorien järvien suojelutoimenpiteen sekä maatalousmaan maisemanhoidon, biologisen monimuotoisuuden ja perinteisten ominaispiirteiden säilyttämistoimenpiteen sekä syrjäisimpien alueiden kivimuurien säilyttämisen osalta.
2. Tämän artiklan 1 kohdan mukaisesti suunniteltuja toimenpiteitä on tarvittaessa kuvailtava lyhyesti näitä alueita koskevissa asetuksen (EY) N:o 1698/2005 16 artiklassa tarkoitetuissa ohjelmissa.
23 artikla
Valtiontuet
1. Komissio voi Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 108 artiklan mukaisesti hyväksyä kyseisen sopimuksen liitteeseen I kuuluvien maataloustuotteiden, joihin sovelletaan sen 107, 108 ja 109 artiklaa, tuotannon, jalostuksen ja kaupan pitämisen aloilla toimintatukia, joilla pyritään vähentämään syrjäisimpien alueiden maataloustuotannolle eristyneisyydestä, saaristoluonteesta ja erittäin syrjäisestä sijainnista aiheutuvia erityisrajoitteita.
2. Jäsenvaltiot voivat myöntää täydentävää rahoitusta Posei-ohjelmien täytäntöönpanemiseksi. Jäsenvaltioiden on tällöin annettava komissiolle tiedoksi valtiontuet, ja komissio voi hyväksyä ne tämän asetuksen mukaisesti kyseisten ohjelmien osaksi. Näin tiedoksiannetut tuet katsotaan Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 108 artiklan 3 kohdan ensimmäisen virkkeen mukaisesti tiedoksiannetuiksi.
3. Ranska voi myöntää tukea sokerialalle Ranskan syrjäisimmillä alueilla enintään 90 miljoonaa euroa kunakin markkinointivuonna.
Ranskan on ilmoitettava komissiolle tosiasiallisesti myönnetty tuen määrä 30 päivän kuluessa kunkin markkinointivuoden päättymisestä.
4. Rajoittamatta tämän artiklan 1 ja 2 kohdan soveltamista ja poiketen siitä, mitä asetuksen (EY) N:o 1234/2007 180 artiklan ensimmäisessä alakohdassa ja tiettyjen kilpailusääntöjen soveltamisesta maataloustuotteiden tuotantoon ja kauppaan 24 päivänä heinäkuuta 2006 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1184/2006 (12) 3 artiklassa säädetään, Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 107, 108 ja 109 artiklaa ei sovelleta tämän asetuksen IV luvun, tämän artiklan 3 kohdan sekä 24 ja 28 artiklan mukaisiin maksuihin, jotka jäsenvaltiot suorittavat tämän asetuksen mukaisesti.
24 artikla
Kasvien terveyttä koskevat ohjelmat
1. Jäsenvaltioiden on esitettävä komissiolle ohjelmia kasvien ja kasviperäisten tuotteiden haitallisten organismien torjumiseksi syrjäisimmillä alueilla. Kyseisissä ohjelmissa on täsmennettävä erityisesti asetetut tavoitteet, toteutettavat toimenpiteet sekä niiden kesto ja kustannukset.
Komissio arvioi sille toimitetut ohjelmat. Komissio hyväksyy täytäntöönpanosäädöksiä, joissa hyväksytään tai hylätään kyseiset ohjelmat. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 34 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.
2. Unioni osallistuu 1 kohdassa säädettyjen ohjelmien rahoitukseen alueiden tilannetta koskevan teknisen selvityksen perusteella.
Rahoitusosuus voi kattaa enintään 75 prosenttia tukikelpoisista kustannuksista. Maksu suoritetaan jäsenvaltioiden toimittamien asiakirjojen perusteella. Tarvittaessa komissio voi järjestää tarkastuksia, jotka kasveille ja kasvituotteille haitallisten organismien yhteisöön kulkeutumisen ja siellä leviämisen estämiseen liittyvistä suojatoimenpiteistä 8 päivänä toukokuuta 2000 annetun neuvoston direktiivin 2000/29/EY (13) 21 artiklassa tarkoitetut asiantuntijat toteuttavat komission lukuun.
3. Komissio hyväksyy 2 kohdassa asetettujen kriteerien ja 1 kohdan mukaisesti esitetyn ohjelman perusteella kunkin alueen ja ohjelman osalta täytäntöönpanosäädöksiä, joilla vahvistetaan
a)
unionin rahoitusosuus ja tuen määrä;
b)
toimenpiteet, joille voidaan myöntää unionin rahoitusta.
Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 34 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.
25 artikla
Viini
1. Asetuksen (EY) N:o 1234/2007 103 v, 103 w, 103 x ja 182 a artiklassa tarkoitettuja toimenpiteitä ei sovelleta Azoreihin eikä Madeiraan.
2. Poiketen siitä, mitä asetuksen (EY) N:o 1234/2007 120 a artiklan 2 kohdan toisessa alakohdassa säädetään, viinirypäleitä, jotka ovat peräisin mainitun alakohdan b alakohdassa tarkoitetuista viiniköynnöslajikkeista ja jotka korjataan Azorien ja Madeiran alueilla, saa käyttää sellaisen viinin tuotantoon, joka jää mainituille alueille.
Portugalin on asteittain lopetettava viljely sellaisilla aloilla, joille on istutettu asetuksen (EY) N:o 1234/2007 120 a artiklan 2 kohdan toisen alakohdan b alakohdassa tarkoitettuja viiniköynnöslajikkeita, mainitun asetuksen 103 q artiklassa säädettyjä tukia tarvittaessa hyödyntäen.
3. Poiketen siitä, mitä asetuksen (EY) N:o 1234/2007 85 f artiklassa säädetään, istutusoikeuksien siirtymäjärjestelyä sovelletaan Kanariansaariin 31 päivään joulukuuta 2012.
26 artikla
Maito
1. Jotta ylijäämämaksu voidaan jakaa asetuksen (EY) N:o 1234/2007 79 artiklan mukaisesti, ainoastaan mainitun asetuksen 65 artiklan c alakohdan määritelmän mukaisten tuottajien, jotka ovat sijoittuneet Azoreille, harjoittavat tuotantoa Azoreilla ja pitävät kaupan tämän kohdan kolmannen alakohdan mukaisesti määritetyllä prosenttiosuudella korotetun kiintiönsä ylittäviä määriä, on katsottava vaikuttaneen ylitykseen.
Ylijäämämaksu on perittävä määriltä, jotka ylittävät kolmannessa alakohdassa mainitulla prosenttimäärällä korotetun kiintiön, sen jälkeen kun tämän korotuksen rajoissa olevat mutta käyttämättä jääneet määrät on jaettu uudelleen asetuksen (EY) N:o 1234/2007 65 artiklan c alakohdassa tarkoitettujen kaikkien Azoreille sijoittautuneiden ja Azoreilla tuotantoa harjoittavien tuottajien kesken suhteessa kunkin tuottajan käytössä olevaan kiintiöön.
Ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetun prosenttiosuuden on oltava sama kuin markkinointivuodesta 2005/2006 alkaen sovelletun 23 000 tonnin määrän suhde kullakin tilalla 31 päivänä maaliskuuta 2010 käytettävissä olleiden viitemäärien summaan. Sitä on sovellettava ainoastaan tilalla 31 päivänä maaliskuuta 2010 käytettävissä olleeseen kiintiöön.
2. Kaupan pidettäviä maito- tai maitoekvivalenttimääriä, jotka ylittävät kiintiön mutta eivät 1 kohdan kolmannessa alakohdassa tarkoitettua prosenttimäärää kyseisessä kohdassa tarkoitetun uudelleenjaon jälkeen, ei oteta huomioon määriteltäessä asetuksen (EY) N:o 1234/2007 66 artiklan mukaisesti laskettavaa Portugalin kiintiön mahdollista ylitystä.
3. Asetuksessa (EY) N:o 1234/2007 säädettyä maidontuottajia koskevaa ylijäämämaksujärjestelmää ei sovelleta Ranskan merentakaisiin departementteihin eikä, 4 000 tonnin paikallisen maidontuotannon rajoissa, Madeiraan.
4. Poiketen siitä, mitä asetuksen (EY) N:o 1234/2007 114 artiklan 2 kohdassa säädetään, Madeiralle ja Ranskan merentakaiselle Réunionin departementille annetaan paikallisten kulutustarpeiden rajoissa lupa tuottaa iskukuumennettua maitoa unionista peräisin olevasta maitojauheesta edellyttäen, ettei tämä toimenpide haittaa paikallisesti tuotetun maidon keräystä ja menekkiä. Jos Ranska osoittaa tällaisen toimenpiteen soveltuvuuden Ranskan merentakaisille Martiniquen, Guadeloupen ja Ranskan Guyanan departementeille, komissiolle siirretään tarvittaessa valta antaa 33 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä, joilla kyseinen toimenpide ulotetaan koskemaan näitä departementteja. Kyseistä tuotetta on käytettävä yksinomaan paikalliseen kulutukseen.
Tällä tavoin ennastetun iskukuumennetun maidon valmistustapa on ilmoitettava selkeästi myyntipäällysmerkinnässä.
27 artikla
Karjankasvatus
1. Siihen asti kun paikallisten nuorten urospuolisten nautaeläinten määrä on riittävä varmistamaan paikallisen lihantuotannon ylläpitämisen ja kehittymisen Ranskan merentakaisissa departementeissa ja Madeiralla, on mahdollista tuoda ilman yhteisen tullitariffin tuontitulleja lihotettaviksi sellaisia nautaeläimiä, jotka ovat peräisin kolmansista maista ja tarkoitettu kulutukseen Ranskan merentakaisissa departementeissa ja Madeiralla. Komissio hyväksyy täytäntöönpanosäädöksiä toimenpiteistä, jotka ovat tarpeen tämän alakohdan soveltamiseksi, ja erityisesti yksityiskohtaisista säännöistä, jotka koskevat tuontitulleista vapauttamista tuotaessa nuoria urospuolisia nautaeläimiä Ranskan merentakaisiin departementteihin ja Madeiralle. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 34 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.
Edellä olevia 13 artiklaa ja 14 artiklan 1 kohtaa sovelletaan eläimiin, joihin voidaan soveltaa tämän kohdan ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettua vapautusta.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetun vapautuksen piiriin kuuluvien eläinten määrät vahvistetaan Posei-ohjelmissa, jos tuontitarve on paikallistuotannon kehityksen mukaan perusteltu. Kyseiset eläimet on tarkoitettu ensisijaisesti tuottajille, joiden pitämistä eläimistä vähintään 50 prosenttia on paikallista alkuperää olevia lihotuseläimiä.
Siirretään komissiolle valta antaa 33 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä, joissa säädetään tuontitullista vapautukseen sovellettavista edellytyksistä. Näissä edellytyksissä on otettava huomioon naudanliha-alan ja -teollisuuden paikalliset ominaispiirteet.
3. Sovellettaessa asetuksen (EY) N:o 73/2009 52 artiklaa ja 53 artiklan 1 kohtaa Portugali voi alentaa kansallisen enimmäismäärän osaa, joka vastaa lammas- ja vuohitukia sekä emolehmäpalkkio-oikeuksia. Tällöin komissio hyväksyy täytäntöönpanosäädöksiä vastaavasta määrästä, joka siirretään asetuksen (EY) N:o 73/2009 52 artiklan ja 53 artiklan 1 kohdan mukaisesti vahvistetuista enimmäismääristä tämän asetuksen 30 artiklan 2 kohdan toisessa luetelmakohdassa säädettyihin rahoitusvaroihin. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 34 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.
28 artikla
Valtiontuki tupakantuotantoon
Espanjalla on oikeus myöntää tukea Kanariansaarten tupakantuotantoon. Tämän tuen myöntäminen ei saa johtaa syrjintään saaristoalueen tuottajien välillä.
Tuki saa olla enintään 2 980,62 euroa tonnilta. Täydentävää tukea voidaan myöntää enintään 10 tonnille vuodessa.
29 artikla
Vapautus tupakasta kannettavasta tullista
1. Tulleja ei kanneta tuotaessa suoraan Kanariansaarille raakatupakkaa ja osittain valmistettua tupakkaa, jotka kuuluvat
a)
CN-koodiin 2401; ja
b)
seuraaviin alanimikkeisiin:
-
2401 10 riipimätön raakatupakka,
-
2401 20 osittain tai kokonaan riivitty raakatupakka,
-
ex 2401 20 sikarien peitelehdet, alustoissa, rullissa, tupakan valmistukseen,
-
2401 30 tupakanjätteet,
-
ex 2402 10 sikarit, käärityt tai käärimättömät,
-
ex 2403 10 leikattu tupakka (valmiit tupakkasekoitukset savukkeiden, pikkusikarien ja sikarien valmistukseen),
-
ex 2403 91”homogenoitu” tai ”rekonstruoitu” tupakka, myös levyinä tai nauhoina,
-
ex 2403 99 paisutettu tupakka.
Ensimmäisessä alakohdassa säädetty vapautus myönnetään 12 artiklassa tarkoitettujen todistusten avulla.
Kyseistä vapautusta sovelletaan ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettuihin tupakkatuotteisiin, jotka on tarkoitus jalostaa Kanariansaarilla valmiiksi poltettaviksi tuotteiksi 20 000 tonnia riivittyä raakatupakkaa vastaavan vuosittaisen tuonnin rajoissa.
2. Komissio hyväksyy täytäntöönpanosäädöksiä toimenpiteistä, jotka ovat tarpeen 1 kohdan soveltamiseksi, ja erityisesti yksityiskohtaiset säännöt, jotka koskevat tuontitulleista vapauttamista tuotaessa tupakkaa Kanariansaarille. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 34 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.
VI LUKU
RAHOITUSSÄÄNNÖKSET
30 artikla
Rahoitusvarat
1. Tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat yhteisen maatalouspolitiikan rahoituksesta 21 päivänä kesäkuuta 2005 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1290/2005 (14) 3 artiklan 1 kohdan b alakohdan mukaisia maatalousmarkkinoiden sääntelemiseksi tehtäviä interventioita lukuun ottamatta seuraavissa säännöksissä vahvistettuja toimenpiteitä:
a)
22 artikla; ja
b)
24 artikla kauden 2014-2020 monivuotisen rahoituskehyksen soveltamispäivästä alkaen.
2. Kunakin varainhoitovuonna unioni rahoittaa tämän asetuksen III ja IV luvussa säädettyjä toimenpiteitä seuraavilla vuotuisilla enimmäismäärillä:
-
Ranskan merentakaiset departementit
278,41 miljoonaa euroa,
-
Azorit ja Madeira
106,21 miljoonaa euroa,
-
Kanariansaaret
268,42 miljoonaa euroa.
3. Tämän asetuksen III luvussa säädettyihin toimenpiteisiin kunakin varainhoitovuonna myönnettävät määrät eivät voi olla suurempia kuin seuraavat määrät:
-
Ranskan merentakaiset departementit
26,9 miljoonaa euroa,
-
Azorit ja Madeira
21,2 miljoonaa euroa,
-
Kanariansaaret
72,7 miljoonaa euroa.
Komissio hyväksyy täytäntöönpanosäädöksiä, joilla vahvistetaan edellytykset, joiden mukaan jäsenvaltiot voivat mukauttaa erityiseen hankintajärjestelmään kuuluville tuotteille vuosittain myönnettävien varojen kohdentamista. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 34 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.
4. Komissiolle siirretään valta antaa 33 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä tutkimusten, esittelyhankkeiden, koulutuksen sekä teknisen avun toimenpiteille vuosittain jaettavan rahoitusosuuden enimmäismäärän määrittämisen edellytyksistä, edellyttäen samalla että kyseinen jako on järkevä ja oikeasuhteinen.
5. Varanhoitovuodeksi 2013 unioni myöntää lisärahoitusta syrjäisimpien alueiden banaanialalle enintään seuraavat määrät:
-
Ranskan merentakaiset departementit
18,52 miljoonaa euroa,
-
Azorit ja Madeira
1,24 miljoonaa euroa,
-
Kanariansaaret
20,24 miljoonaa euroa.
VII LUKU
YLEISET SÄÄNNÖKSET JA LOPPUSÄÄNNÖKSET
31 artikla
Kansalliset toimenpiteet
Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet tämän asetuksen noudattamisen varmistamiseksi erityisesti valvonnan ja hallinnollisten seuraamusten osalta ja ilmoitettava niistä komissiolle.
32 artikla
Ilmoitukset ja kertomukset
1. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle vuosittain viimeistään 15 päivänä helmikuuta niiden käyttöön annetut määrärahat, jotka ne aikovat käyttää alustavan hankintataseen ja kunkin Posei-ohjelmiin sisältyvän, paikallista maataloustuotantoa edistävän toimenpiteen toteuttamiseen seuraavan vuoden aikana.
2. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle viimeistään kunkin vuoden 30 päivänä syyskuuta selvitys tässä asetuksessa säädettyjen toimenpiteiden täytäntöönpanosta edellisenä vuonna.
3. Komissio antaa viimeistään 30 päivänä kesäkuuta 2015 ja sen jälkeen joka viides vuosi Euroopan parlamentille ja neuvostolle yleiskertomuksen tämän asetuksen täytäntöönpanemiseksi toteutettujen toimien vaikutuksista, banaani- ja maidontuotantoala mukaan luettuina, sekä tarvittaessa asianmukaisia ehdotuksia.
4. Komissio sisällyttää kauppasopimuksia ja yhteistä maatalouspolitiikkaa koskeviin analyyseihinsa, selvityksiinsä ja arviointeihinsa erityisen syrjäisimpiä alueita koskevan luvun aina, kun on kyse niiden kannalta tärkeistä seikoista.
33 artikla
Siirretyn säädösvallan käyttäminen
1. Siirretään komissiolle valta antaa delegoituja säädöksiä tässä artiklassa säädetyin edellytyksin.
2. Siirretään 12 artiklan 2 kohdan toisessa alakohdassa, 19 artiklan 4 kohdan kolmannessa alakohdassa, 21 artiklan 3 kohdassa, 26 artiklan 4 kohdan ensimmäisessä alakohdassa, 27 artiklan 2 kohdan toisessa alakohdassa ja 30 artiklan 4 kohdassa tarkoitettu valta antaa delegoituja säädöksiä komissiolle viideksi vuodeksi 21 päivästä maaliskuuta 2013. Komissio laatii siirrettyä säädösvaltaa koskevan kertomuksen viimeistään yhdeksän kuukautta ennen viiden vuoden pituisen kauden päättymistä. Säädösvallan siirtoa jatketaan ilman eri toimenpiteitä samanpituisiksi kausiksi, jollei Euroopan parlamentti tai neuvosto vastusta tällaista jatkamista viimeistään kolme kuukautta ennen kunkin kauden päättymistä.
3. Euroopan parlamentti tai neuvosto voi milloin tahansa peruuttaa 12 artiklan 2 kohdan toisessa alakohdassa, 19 artiklan 4 kohdan kolmannessa alakohdassa, 21 artiklan 3 kohdassa, 26 artiklan 4 kohdan ensimmäisessä alakohdassa, 27 artiklan 2 kohdan toisessa alakohdassa ja 30 artiklan 4 kohdassa tarkoitetun säädösvallan siirron. Peruuttamispäätöksellä lopetetaan tuossa päätöksessä mainittu säädösvallan siirto. Päätös tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä, tai jonakin myöhempänä, päätöksessä mainittuna päivänä. Päätös ei vaikuta jo voimassa olevien delegoitujen säädösten pätevyyteen.
4. Heti kun komissio on antanut delegoidun säädöksen, komissio antaa sen tiedoksi yhtäaikaisesti Euroopan parlamentille ja neuvostolle.
5. Edellä olevan 12 artiklan 2 kohdan toisen alakohdan, 19 artiklan 4 kohdan kolmannen alakohdan, 21 artiklan 3 kohdan, 26 artiklan 4 kohdan ensimmäisen alakohdan, 27 artiklan 2 kohdan toisen alakohdan ja 30 artiklan 4 kohdan nojalla annettu delegoitu säädös tulee voimaan ainoastaan, jos Euroopan parlamentti tai neuvosto ei ole kahden kuukauden kuluessa siitä, kun asianomainen säädös on annettu tiedoksi Euroopan parlamentille ja neuvostolle, ilmaissut vastustavansa sitä tai jos sekä Euroopan parlamentti että neuvosto ovat ennen mainitun määräajan päättymistä ilmoittaneet komissiolle, että ne eivät vastusta säädöstä. Euroopan parlamentin tai neuvoston aloitteesta tätä määräaikaa jatketaan kahdella kuukaudella.
34 artikla
Komiteamenettely
1. Komissiota avustaa asetuksen (EY) N:o 73/2009 141 artiklalla perustettu suorien tukien hallintokomitea lukuun ottamatta tämän asetuksen 24 artiklan säännösten soveltamista, jossa komissiota avustaa neuvoston päätöksellä 76/894/ETY (15) perustettu pysyvä kasvinsuojelukomitea. Nämä komiteat ovat asetuksessa (EU) N:o 182/2011 tarkoitettuja komiteoita.
2. Kun viitataan tähän kohtaan, sovelletaan asetuksen (EU) N:o 182/2011 5 artiklaa.
35 artikla
Tarkastelu
Komissio tarkastelee vuoden 2013 loppuun mennessä uudelleen tässä asetuksessa tarkoitetun järjestelmän yleistä vaikuttavuutta ja yhteisen maatalouspolitiikan uuden poliittisen toimintakehyksen vaikutusta siihen ja antaa tarvittaessa asianmukaisia ehdotuksia Posei-järjestelmän tarkistamiseksi.
36 artikla
Kumoaminen
Kumotaan asetus (EY) N:o 247/2006.
Viittauksia kumottuun asetukseen pidetään viittauksina tähän asetukseen liitteessä olevan vastaavuustaulukon mukaisesti.
37 artikla
Voimaantulo
Tämä asetus tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Strasbourgissa 13 päivänä maaliskuuta 2013.