PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 1195/2014
ze dne 29. října 2014
o uložení prozatímního vyrovnávacího cla na dovoz některých pstruhů duhových pocházejících z Turecka
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 597/2009 ze dne 11. června 2009 o ochraně před dovozem subvencovaných výrobků ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1), a zejména na článek 12 uvedeného nařízení,
po konzultaci s členskými státy,
vzhledem k těmto důvodům:
A. POSTUP
1. Zahájení řízení
(1)
Dne 15. února 2014 informovala Evropská komise (dále jen „Komise“) prostřednictvím oznámení zveřejněného v Úředním věstníku Evropské unie (2) (dále jen „oznámení o zahájení řízení“) o zahájení antisubvenčního řízení týkajícího se dovozu některých pstruhů duhových pocházejících z Turecka („dotčená země“) do Unie na základě článku 10 nařízení (ES) č. 597/2009 („základní nařízení“). Dne 4. září 2014 byla v Úředním věstníku zveřejněna oprava oznámení o zahájení řízení (3).
(2)
Komise zahájila šetření na základě podnětu, který podalo dne 3. ledna 2014 Dánské sdružení akvakultury (dále jen „žadatel“) jménem výrobců představujících více než 25 % celkové produkce některých pstruhů duhových v Unii. Podnět obsahoval důkazy prima facie o subvencování některých pstruhů duhových a o podstatné újmě, jež tímto subvencováním vznikla, které Komise považovala za dostatečné pro zahájení šetření.
(3)
V souladu s čl. 10 odst. 7 základního nařízení Komise před zahájením řízení oznámila vládě Turecka („turecká vláda“), že obdržela podnět s náležitými podklady, v němž se tvrdí, že subvencovaný dovoz některých pstruhů duhových pocházejících z Turecka působí výrobnímu odvětví Unie podstatnou újmu. Komise vyzvala tureckou vládu ke konzultacím s cílem vyjasnit situaci, pokud jde o obsah podnětu, a dosáhnout řešení na základě vzájemné dohody.
(4)
Turecká vláda nabídku konzultací přijala a konzultace se následně uskutečnily. Během konzultací se nepodařilo dosáhnout řešení na základě vzájemné dohody. Po konzultacích bylo od turecké vlády obdrženo podání. Komise příslušné připomínky náležitě zohlednila.
2. Souběžné antidumpingové řízení
(5)
Dne 15. února 2014 Komise prostřednictvím oznámení zveřejněného v Úředním věstníku Evropské unie (4) informovala rovněž o zahájení antidumpingového šetření týkajícího se dovozu téhož výrobku pocházejícího z Turecka do Unie.
(6)
Definice výrobního odvětví Unie, zástupci výrobců v Unii a období šetření byli titíž při analýze újmy provedené v rámci tohoto antisubvenčního šetření i při analýze újmy provedené v rámci souběžného antidumpingového šetření, a obě analýzy dospěly ke stejným závěrům, není-li uvedeno jinak. Tento přístup byl považován za vhodný pro zefektivnění analýzy újmy a dosažení konzistentních zjištění. Z tohoto důvodu byly připomínky k aspektům týkajícím se újmy vznesené v rámci jednoho z těchto řízení brány v potaz v obou šetřeních.
3. Zúčastněné strany
(7)
Komise v oznámení o zahájení řízení vyzvala zúčastněné strany, aby ji za účelem účasti v šetření kontaktovaly. Kromě toho Komise o zahájení šetření zvláště informovala žadatele, další známé výrobce v Unii, uživatele a dovozce, vyvážející výrobce v Turecku a turecké orgány, jakož i sdružení, o nichž je známo, že se jich záležitost týká, a vyzvala je k účasti v šetření.
(8)
Všechny zúčastněné strany měly možnost se k zahájení šetření vyjádřit a požádat o slyšení u Komise a/nebo úředníka pro slyšení v obchodních řízeních. Nebyly vzneseny žádné připomínky.
4. Výběr vzorku
(9)
Komise v oznámení o zahájení řízení uvedla, že v souladu s článkem 27 základního nařízení může přistoupit k výběru vzorku zúčastněných stran, zejména výrobců v Unii, dovozců, kteří nejsou ve spojení, a vyvážejících výrobců v Turecku.
4.1 Výběr vzorku výrobců v Unii
(10)
V oznámení o zahájení řízení Komise uvedla, že předběžně vybrala vzorek výrobců v Unii. V souladu s čl. 27 odst. 1 základního nařízení a vzhledem k velké roztříštěnosti výrobního odvětví Unie, jež zahrnuje více než 700 malých a středních podniků, které jsou výrobci, vybrala Komise vzorek na základě největšího reprezentativního objemu výroby, který mohl být ve stanovené lhůtě přiměřeně přezkoumán, a přihlédla rovněž k zeměpisnému rozložení a dostatečnému zastoupení různých kroků a typů výroby (produkce živých, čerstvých, zmrazených a uzených pstruhů a filé). Tento vzorek sestával z devíti výrobců v Unii. Na výrobce v Unii zařazené do vzorku připadalo na základě údajů uvedených v podnětu více než 12 % celkové výroby v Unii. Komise zúčastněné strany vyzvala, aby se k předběžnému vzorku vyjádřily. Ve stanovené lhůtě nebyly obdrženy žádné připomínky, a předběžný vzorek byl tedy potvrzen. Vzorek je reprezentativní pro výrobní odvětví Unie.
4.2 Výběr vzorku dovozců
(11)
Aby mohla Komise rozhodnout, zda je výběr vzorku nutný, a pokud ano, vzorek vybrat, požádala dovozce, kteří nejsou ve spojení, aby poskytli informace stanovené v oznámení o zahájení řízení.
(12)
Požadované informace poskytli tři dovozci, kteří nejsou ve spojení, a rovněž souhlasili se zařazením do vzorku. Vzhledem k takto nízkému počtu Komise rozhodla, že výběr vzorku není nutný.
4.3 Výběr vzorku vyvážejících výrobců
(13)
Aby mohla Komise rozhodnout, zda je výběr vzorku nutný, a pokud ano, vzorek vybrat, požádala všechny vyvážející výrobce v Turecku, aby poskytli informace stanovené v oznámení o zahájení řízení. Kromě toho Komise požádala zastoupení Turecké republiky při Evropské unii, aby identifikovalo a/nebo kontaktovalo případné další vyvážející výrobce, kteří by mohli mít zájem účastnit se šetření.
(14)
Požadované informace poskytlo osmnáct skupin vyvážejících výrobců v Turecku a rovněž souhlasilo se zařazením do vzorku. Celkový deklarovaný objem vývozu příslušných pstruhů duhových do Unie uskutečněného v roce 2013 těmito společnostmi představuje veškerý vývoz z Turecka do Unie.
(15)
V souladu s čl. 27 odst. 1 základního nařízení vybrala Komise vzorek čtyř skupin vyvážejících výrobců na základě největšího reprezentativního objemu vývozu do Unie, který mohl být ve stanovené lhůtě přiměřeně přezkoumán, a přihlédla rovněž k zeměpisnému rozložení. Na skupiny společností zařazené do vzorku, které se nacházejí ve dvou různých regionech, připadá téměř 64 % deklarovaného prodeje na vývoz do Unie.
(16)
V souladu s čl. 27 odst. 2 základního nařízení byl výběr vzorku projednán se všemi známými dotčenými vyvážejícími výrobci a s tureckými orgány. Jedna společnost výběr společností zařazených do vzorku zpochybnila a uvedla, že by měla být do vzorku rovněž zahrnuta. Argumentovala tím, že výhradně produkuje, zpracovává a prodává pstruhy (tj. že neprovozuje žádnou jinou činnost), a to již od roku 1971, což znamená, že je prvním výrobcem dotčeného výrobku v Turecku. Dále uvedla, že má značný podíl prodeje na domácím trhu, a konečně, že je největším výrobcem v regionu Marmara.
(17)
Komise připomíná, že v souladu s čl. 27 odst. 1 základního nařízení se výběr společností zařazených do vzorku uskutečnil na základě největších objemů s přihlédnutím k počtu výrobců, jenž mohl být ve stanovené lhůtě přiměřeně přezkoumán. Vzhledem k tomu, že navržený vzorek představuje 64 % vývozu dotčeného výrobku do Unie, je tento vzorek pro situaci tureckého průmyslu reprezentativní. Společnosti zařazené do vzorku se navíc nacházejí ve dvou různých regionech (ze tří zastoupených celkem), což se pro účely šetření považuje za dostačující. Komise proto trvá na tom, že společnosti zařazené do vzorku odpovídají největším reprezentativním objemům dovozu, které mohly být ve stanovené lhůtě přiměřeně přezkoumány.
5. Individuální zjišťování
(18)
Jedenáct společností nebo skupin společností požádalo o individuální zjišťování podle čl. 27 odst. 3 základního nařízení. V této fázi šetření Komise ohledně těchto žádostí o individuální zjišťování nepřijala žádné rozhodnutí. Komise se rozhodne, zda žádostem o individuální zjišťování vyhoví, až v konečné fázi šetření.
6. Odpovědi na dotazník
(19)
Komise turecké vládě, všem společnostem v Unii zařazeným do vzorku, třem dovozcům a skupinám vyvážejících výrobců v Turecku zařazeným do vzorku zaslala dotazníky.
(20)
Tři společnosti v rámci jedné skupiny tureckých vyvážejících výrobců požádaly o zproštění povinnosti poskytnout odpověď na dotazník. První z těchto společností namítala, že její hlavní činností je produkce mořčáků a mořanů a že produkuje pouze malý objem dotčeného výrobku. Druhá společnost provozuje malý supermarket a produkce dotčeného výrobku pro ni představuje pouze okrajovou aktivitu a třetí společnost byla dovozcem ve spojení a její prodej dotčeného výrobku v období šetření nebyl významný. Komise se rozhodla zprostit povinnosti vyplnit dotazník zmíněnou společnost provozující malý supermarket. Trvala však na svém stanovisku, že další zmíněná společnost, jejíž hlavní činností je produkce mořčáků a mořanů, musí dotazník vyplnit, a rovněž tak zmíněný dovozce ve spojení, neboť vyprodukovaný objem (v případě vyvážejícího výrobce), respektive objem prodeje (v případě dovozce ve spojení) byl stále významný.
(21)
Odpovědi na dotazník byly obdrženy od turecké vlády a od všech ostatních skupin vyvážejících výrobců v Turecku zařazených do vzorku a od společností žádajících o individuální zjišťování.
7. Inspekce na místě
(22)
Komise si vyžádala a ověřila veškeré informace, které považovala za nezbytné pro předběžné stanovení existence subvencí, jimi způsobené újmy a zájmu Unie. Inspekce na místě podle článku 26 základního nařízení se uskutečnily v prostorách těchto společností:
a)
výrobci v Unii:
-
Aqualande SAS, Roquefort, Francie
-
Danaqua, Grindsted, Dánsko
-
Danforel A/S, Grindsted, Dánsko
-
Kongeåens Dambrug, ApS, Brørup, Dánsko
-
LaFo Forellen GmbH, Oberndorf, Německo
-
Hofer Forellen GmbH, Oberndorf, Německo
-
Zakład Hodowli Pstrąga w Zaporze - Mylof, Rytel, Polsko
-
Piszolla, S.L., Guadalajara, Španělsko
-
Az.Agr. Trot. Erede Rossi Silvio Di Rossi Niccola, Sefro, Itálie
-
Grupo Tres Mares, S.A., La Coruña, Španělsko
b)
vyvážející výrobci v Turecku:
-
skupina společností ve spojení „GMS“, Bodrum, Turecko:
-
Akyol Su Ürn.Ürt.Taș.Kom.İth.İhr.Paz.San. ve Tic. Ltd. Ști
-
Asya Söğüt Su Ürünleri Üretim Dahili Paz.ve İhr. Ltd.Ști
-
GMS Su Ürünleri Üretim İth. Paz. San. ve Tic. Ltd. Ști
-
Gűműsdoga Su Űrűnleri Űretim Ihracat Ithalat AȘ
-
Gümüș-Yel Su Ürünleri üretim İhracat ve İthalat Ltd. Ști
-
Hakan Komandit Șirketi
-
İskele Su Ürünleri Hayv.Gida Tur.Inș.Paz.Ihr.Ltd.Ști
-
Karaköy Su Ürünleri Üretim Paz.Tic.İhr. ve İth.Ltd.Ști
-
Özgü Su Ürün. Üret. Taș. Komis. İth. İhr. Paz. San. Ve Tic. Ltd. Ști
-
skupina společností ve spojení „Kilic“, Bodrum, Turecko:
-
Bafa Su Ürünleri Yavru Űretim Merkezi San Tic A.S,
-
Kilic Deniz Űrűnleri Űretimi Ihracat Ithalat ve Ticaret AȘ,
-
KLC Gida Ürünleri Ith.Ihr.Ve Tic.A.Ș,
-
Kilic Erșen Su Űrűnleri Ithalat Ihr. San ve Tic, Ltd. Ști,
-
skupina společností ve spojení „Özpekler“, Denizli, Turecko:
-
Özpekler Ins.Taah.Day. Tük. Mall.Su Ürün.San.ve Tic.,
-
Özpekler Ithalat Ihracat Su Ürünleri San.Ve Tic. Ltd. Sti,
-
Ternaeben Gida ve Su Ürünleri Ith. Ihr. San. ve Tic. Ltd. Ști („Ternaeben“), Kayseri, Turecko
c)
vláda Turecka:
-
Ministerstvo hospodářství, Ankara, Turecko
-
Ministerstvo potravinářství, zemědělství a živočišné výroby, Ankara, Turecko
d)
dovozci v Unii, kteří jsou ve spojení s tureckými vývozci:
-
Spador S.R.L. („Spador“)
-
Ternäben Service GmbH („TSG“)
-
Ternäben Vertrieb GmbH („TVG“)
e)
výrobce v Unii (zpracovatel), který je ve spojení s vyvážejícím výrobcem v Turecku (Ternäben):
-
Ternäben Spółka z.o.o., Polsko („TPL“)
8. Období šetření a posuzované období
(23)
Šetření subvencí a újmy se týkalo období od 1. ledna 2013 do 31. prosince 2013 („období šetření“). Zkoumání trendů významných pro posouzení újmy se týkalo období od 1. ledna 2010 do konce období šetření („posuzované období“).
B. DOTČENÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
1. Dotčený výrobek
(24)
Dotčeným výrobkem je pstruh duhový (Oncorhynchus mykiss):
-
živý o hmotnosti jednoho kusu nepřesahující 1,2 kg nebo
-
čerstvý, chlazený, zmrazený a/nebo uzený:
-
ve formě celé ryby (s hlavou), též bez žaber, též vykuchaný, o hmotnosti jednoho kusu nepřesahující 1,2 kg, nebo
-
bez hlavy, též bez žaber, též vykuchaný, o hmotnosti jednoho kusu nepřesahující 1 kg, nebo
-
ve formě filé o hmotnosti jednoho kusu nepřesahující 400 g,
pocházející z Turecka, v současnosti kódů KN ex 0301 91 90, ex 0302 11 80, ex 0303 14 90, ex 0304 42 90, ex 0304 82 90 a ex 0305 43 00 (dále jen „dotčený výrobek“).
(25)
Jak již bylo uvedeno v 1. bodě odůvodnění, definice dotčeného výrobku byla předmětem opravy. Tato oprava byla čistě redakční a neměla vliv na rozsah definice.
2. Obdobný výrobek
(26)
Šetřením bylo zjištěno, že výrobek vyráběný a prodávaný na domácím trhu v Turecku a/nebo vyvážený do Unie a výrobek vyráběný a prodávaný v Unii výrobním odvětvím Unie mají stejné základní fyzikální, technické a chemické vlastnosti a stejná základní použití.
(27)
Komise v této fázi rozhodla, že uvedené výrobky jsou proto obdobnými výrobky ve smyslu čl. 2 písm. c) základního nařízení.
3. Tvrzení týkající se definice výrobku
(28)
Některé zúčastněné strany tvrdily, že uzení pstruzi by měli být z definice výrobku vyloučeni. Podle těchto stran u nich existují v porovnání s neuzenými pstruhy rozdíly ve výrobním postupu a ve fyzikálních, technických a chemických vlastnostech. Turecké orgány dále tvrdily, že struktura nákladů výrobců uzeného filé a struktura nákladů jiných výrobců se podstatně liší, což by nasvědčovalo tomu, že uzené a neuzené výrobky nejsou tímtéž výrobkem. Dotyčné strany se také odvolávaly na dvě předchozí antidumpingová šetření dokončená v roce 2004 (5), respektive 2005 (6), která se týkala podobných výrobků (velký duhový pstruh a losos) a při nichž uzené výrobky do definice výrobku nespadaly. Strany se odvolávaly zejména na 9. bod odůvodnění nařízení Rady (ES) č. 437/2004 (7), kde se konstatuje, že uzení by změnilo základní vlastnosti příslušného výrobku. Na tomto základě by uzení pstruzi měli být vyloučeni z definice výrobku v tomto šetření.
(29)
Šetření ukázalo, že výrobky v různých úpravách - „živí“, „chlazení“, „zmrazení“ nebo „uzení“ - na něž se vztahuje definice dotčeného výrobku, mají stejné základní fyzikální, technické a chemické vlastnosti. Všichni pstruzi mají především stejné základní vlastnosti (chemické, výživové nebo jiné) a příslušné zpracování je těchto vlastností nezbavuje, nýbrž jeho výsledkem jsou pouze různé úpravy, které jsou pouze různými způsoby uchování ryb před dalším zpracováním, přípravou, tepelným zpracováním či konzumací. Proto byl učiněn závěr, že konzervace uzením nemění podstatným způsobem základní fyzikální, technické a chemické vlastnosti výrobku.
(30)
Pokud jde o odlišné výrobní postupy a odlišnou strukturu nákladů, dotyčné strany nevysvětlily, jak by toto mohlo ovlivnit závěr, že uzené a neuzené výrobky jsou týmž výrobkem. V každém případě nemají případné rozdíly ve výrobních postupech jako takové žádný dopad na definici výrobku. V tomto konkrétním případě se navíc výrobní postup a struktura nákladů u uzeného filé ve skutečnosti významně nelišily od výrobního postupu a struktury nákladů u jiných úprav pstruhů. U každé úpravy byly hlavní nákladovou položkou náklady na chov, tvořené v zásadě náklady na krmivo (rybí moučka a rybí tuk), náklady na energie a náklady na jikry nebo nedospělé jedince. Tvrzení v tomto ohledu by proto měla být odmítnuta.
(31)
V předchozích šetřeních, na která se zúčastněné strany odvolávají, nebyly na rozdíl od tohoto šetření uzené výrobky zahrnuty v podnětu, který vedl k zahájení těchto případů. Proto nespadaly do rámce těchto šetření, a nebyly tedy šetřeny. V 9. bodě odůvodnění nařízení (ES) č. 437/2004 se řeší tvrzení jedné ze zúčastněných stran, že zmrazené celé ryby a filé měly být z řízení vyloučeny. Uvedené šetření však neshledalo, ani specificky nekonstatovalo, že by uzené výrobky měly být z definice výrobku vyloučeny. Na základě toho, že při současném šetření bylo zjištěno, že všechny úpravy pstruhů mají stejné základní fyzikální, technické a chemické vlastnosti, by tento argument měl být odmítnut.
(32)
Z výše uvedených důvodů bylo tvrzení, že uzené produkty by měly být vyloučeny z rozsahu definice výrobku, v této fázi odmítnuto.
C. SUBVENCE
1. Úvod
(33)
Žadatel tvrdil, že turecká vláda subvencuje tureckou akvakulturu. Podnět obsahoval důkazy prima facie o několika praktikách subvencování, jež jsou obsaženy jak v právních předpisech, tak i v řadě politických dokumentů, které tvoří základ pro poskytování státní podpory pro uvedené odvětví.
(34)
Komise provedla přezkoumání a rozbor dokumentů poskytnutých v podnětu, jakož i dalších dokumentů, které poskytli v průběhu šetření turecká vláda a vyvážející výrobci zařazení ve vzorku, a shledala, že ze všech těchto dokumentů plyne, že odvětví akvakultury je v Turecké republice zvýhodňované v mnoha směrech.
(35)
Rozhodnutí tureckých orgánů subvencovat specificky akvakulturu sahá zpět do roku 2003, a v jeho důsledku plynuly v posledních deseti letech tureckým producentům a vývozcům značné objemy veřejných peněz.
(36)
V rámci konzultací před zahájením šetření mezi tureckou vládou a Komisí zmíněných výše ve 3. a 4. bodě odůvodnění turecká vláda existenci žádného z šetřených režimů nezpochybnila.
2. Šetřené režimy
(37)
Komise zaslala turecké vládě a vyvážejícím výrobcům zařazeným ve vzorku dotazníky a vyžádala si informace týkající se následujících režimů, které údajně zahrnovaly poskytování subvencí odvětví akvakultury:
-
Státní podpora investic do akvakultury
-
osvobození od cla
-
osvobození od DPH
-
snížení daní
-
příspěvky na odvody na sociální zabezpečení (příspěvky zaměstnavatele)
-
příspěvky na úroky
-
přidělení pozemků
-
příspěvky na daň z příjmu
-
příspěvky na platby sociálního zabezpečení (příspěvky zaměstnanců)
-
Přímé dotace poskytované producentům pstruhů
-
přímé dotace pro chovatele pstruhů
-
přímé dotace na ekologickou produkci pstruhů
-
zvláštní podpora na nedospělé jedince
-
Subvencované půjčky a pojištění pro producenty pstruhů
-
investiční úvěry s nízkou úrokovou sazbou a obchodní půjčky poskytované bankou Ziraat Bankasi
-
investiční úvěry s nízkou úrokovou sazbou a obchodní půjčky poskytované Zemědělskými úvěrovými družstvy
-
Zemědělský pojišťovací pool a zvýhodněné sazby pojistného
-
Dotace na poradenské služby
-
Dotace na rybářská plavidla
-
nákup pohonných hmot pro rybářské lodě (sleva na spotřební dani z lodních pohonných hmot)
-
vyřazování rybářských plavidel
-
Jiné subvence a jiné programy subvencí
3. Státní podpora investic do akvakultury
3.1 Úvod
(38)
Turecká vláda zavedla režim podpory pro podniky, které investují prostředky do určitých odvětví a určitých regionů, přičemž jedním z těchto odvětví je akvakultura. Účelem tohoto režimu je:
-
zvýšit výrobu a zaměstnanost,
-
podpořit rozsáhlé investice napomáhající mezinárodní konkurenceschopnosti,
-
podnítit přímé zahraniční investice,
-
podporovat investice do ochrany životního prostředí a činností v oblasti výzkumu a vývoje v souladu s cíli vymezenými v různých tureckých rozvojových plánech a ročních programech, které jsou podrobněji popsány níže.
3.2 Právní základ
(39)
Ustanovení o státní podpoře investic do akvakultury obsahují následující právní předpisy: Nařízení Turecké republiky č. 2012/3305 o státní podpoře investic, zveřejněné dne 19. června 2012 v Úřední sbírce č. 28328, a sdělení č. 2012/1 o provádění nařízení o státní podpoře investic, zveřejněné dne 20. června 2012v Úřední sbírce č. 28329.
3.3 Zjištění v rámci šetření
(40)
Ačkoli pro období šetření je relevantním režimem podpory nařízení Turecké republiky č. 2012/3305, podobné předpisy existovaly od roku 2006 a i předtím. Tento údaj je důležitý, neboť subvence související s nákupem stálých aktiv, například investiční subvence, mohou být vztaženy k období šetření, přestože byly uděleny již před jeho začátkem.
(41)
Šetření potvrdilo existenci zmíněných režimů státní podpory. Produkce akvakultury je výslovně uvedena v příloze 2/A nařízení č. 2012/3305 na seznamu odvětví, pro něž jsou určeny pobídky, jako je osvobození od daně z přidané hodnoty („DPH“) osvobození od cla, snížení daní, příspěvky na investice, příspěvky na odvody na sociální zabezpečení (příspěvky zaměstnavatele), přidělení pozemků, příspěvky na úroky, příspěvky na daň z příjmu a příspěvky na platby sociálního zabezpečení (příspěvky zaměstnanců). Na základě úrovně hospodářského rozvoje šesti regionů určených nařízením č. 2012/3305 se intenzita podpory může lišit.
(42)
Přestože šetření potvrdilo existenci programů „regionálních investic“, žádná ze společností zařazených ve vzorku nevyužívala všech režimů. Několik těchto společností využívalo osvobození od DPH a osvobození od cla, která platí stejným způsobem pro všechny uvedené regiony v Turecku. Jelikož však společnosti zařazené do vzorku nakupovaly stroje a vybavení od společností v Unii v rámci celní unie EU-Turecko, clo nebylo vyměřeno. Kromě toho, jelikož Turecko aplikuje systém výběru DPH na vstupu a jejího vracení na výstupu, spočívaly výhody získané během období šetření pouze v tom, že společnosti získaly čas dva měsíce, než jim byla daňovými orgány DPH vrácena. Skutečnou výhodou by byl úrok splatný obchodní bance za období, než je DPH vrácena. Tato výhoda je zanedbatelná, a nebyla dále analyzována.
(43)
Jedna společnost zařazená ve vzorku využila zvýhodněnou daňovou sazbu díky nákupu strojního zařízení, který se uskutečnil v rámci výše zmíněného nařízení o státní podpoře investic. Namísto obecně platné sazby daně z příjmů právnických osob ve výši 20 % zaplatila pouze 4 %.
(44)
Tatáž společnost zařazená ve vzorku rovněž využívala program příspěvků na platby sociálního zabezpečení. Jako držitel osvědčení o podpoře investic využívala nárok na příspěvky na platby sociálního zabezpečení jak pro příspěvek zaměstnavatele, tak pro příspěvek zaměstnanců. Poté, co uskutečnila svoji investici, byla společnost úřadem sociálního zabezpečení v případě nově vytvořených pracovních míst osvobozena od platby části příspěvků zaměstnavatele i zaměstnanců na sociální zabezpečení, jež odpovídala minimální mzdě. Tento režim financovalo ministerstvo hospodářství.
3.4 Závěr
(45)
Státní podpora investic se předběžně pokládá za subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a čl. 3 odst. 2 základního nařízení v případech, kdy má státní podpora formu daňové pobídky, tj. kdy vláda své jinak splatné příjmy promine nebo je nevybere.
(46)
Subvence je specifická a napadnutelná, jelikož její výhody jsou výslovně omezeny na určitá hospodářská odvětví. Přístup k subvenci je dále omezen na určité podniky působící v určitých odvětvích. Subvence navíc nesplňuje požadavky na nespecifičnost podle čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení, vzhledem k počtu a povaze omezení platných pro určitá odvětví, zejména těch omezení, jež omezují buď na určitý typ podniku, nebo zcela vylučují některá odvětví.
(47)
Akvakultura je v příloze 2 A nařízení výslovně uvedena jako jedna z činností, u nichž je možné využívat tento typ osvobození od daní. V příloze 4 nařízení jsou uvedena odvětví, která nemohou využívat žádné pobídky v rámci tohoto režimu.
(48)
Podle čl. 3 odst. 2 základního nařízení se proto výše uvedené subvence pokládají za finanční příspěvek vlády, jenž poskytuje příjemcům výhodu.
3.5 Výpočet výše subvence
(49)
Jedna společnost využívala výhody v rámci výše uvedených režimů. Zvýhodnění této společnosti bylo však podle zjištění zanedbatelné.
4. Přímé dotace poskytované producentům pstruhů
4.1 Úvod
(50)
Přímé dotace na vyprodukovaný 1 kg pstruha jsou hlavním subvenčním režimem, z nějž plynou výhody pro dotčený výrobek. Tyto subvence jsou každý rok revidovány v rámci každoročního přezkumu zemědělských dotací.
4.2 Právní základ
(51)
Ustanovení o přímých dotacích jsou obsažena v následujících právních předpisech: nařízení Turecké republiky č. 2013/4463 o zemědělských dotacích v roce 2013 ze dne 7. března 2013, zveřejněné v Úřední sbírce č. 28612 dne 8. dubna 2013 (použitelné se zpětnou účinností od 1. ledna 2013).
4.3 Zjištění v rámci šetření
(52)
Šetření potvrdilo existenci přímých dotací na pstruhy. Bylo zjištěno, že pro období šetření byla výše dotací na 1 kg pstruha stanovena na 0,65 TRY/kg pro produkci do výše 250 tun ročně. Pro vyprodukovaná množství v rozmezí 251-500 tun za rok byla poskytována polovina této částky (0,325 TRY/kg) a na vyprodukovaná množství nad 500 tun nebyly poskytovány žádné dotace. Dotace byly poskytovány výrobcům dotčeného výrobku, kteří mají licenci od Ministerstva potravinářství, zemědělství a živočišné výroby.
(53)
Než může být provedena případná platba, musí být výrobci zaregistrováni v registračním systému pro akvakulturu Ministerstva potravinářství, zemědělství a živočišné výroby. Výrobci jsou podrobováni pravidelným a neohlášeným inspekcím.
(54)
Tři ze čtyř skupin společností zařazených ve vzorku využívaly v období šetření přímé dotace, jelikož samy pstruhy chovaly. Největší skupina, Ternaeben, však pstruhy nechová, nýbrž je nakupuje (převážně živé pstruhy a zmrazené celé ryby) od zemědělců, kteří nejsou ve spojení, a poté je zpracovává. Přímé dotace proto nedostávala. Nebylo tudíž zřejmé, zda výhod přímých dotací může využívat ve stejné míře skupina Ternaeben i ostatní tři skupiny společností zařazené ve vzorku, které pstruhy nejen samy chovaly, ale taktéž je nakupovaly od společností, s nimiž nejsou ve spojení, pro zpracování.
(55)
V tomto ohledu Komise zdůrazňuje, že dotčený výrobek zahrnuje jak surovinu, na niž jsou poskytovány přímé dotace, tedy živé pstruhy, tak i výrobky z ní (čerstvé, zmrazené celé ryby, filé, uzené pstruhy). Vzhledem k tomu, že produkce živých pstruhů je dotována a prakticky všichni chovatelé pstruhů v Turecku tento režim využívají, plynou výhody z tohoto režimu přímých dotací všem výrobcům dotčeného výrobku (tj. živých pstruhů a výrobků z nich), bez ohledu na to, zda pstruhy sami chovají, nebo je nakupují pro další zpracování.
(56)
Výhody plynoucí výrobcům dotčeného výrobku lze v každém případě prokázat. V této souvislosti Komise provedla srovnání nákladů chovu zmíněných tří společností zařazených ve vzorku, které pstruhy samy chovají (včetně přiměřené a konzervativní výše prodejních, správních a režijních nákladů a zisku), s cenou placenou za nákup živých nebo chlazených ryb od dodavatelů, kteří nejsou ve spojení. Komise zjistila, že u všech tří společností byla cena za nákup živých nebo chlazených ryb nižší než průměrné náklady chovu.
(57)
Pokud jde o skupinu Ternaeben, Komise porovnala průměrné náklady chovu ostatních tří skupin společností zařazených ve vzorku (včetně přiměřené a konzervativní výše prodejních, správních a režijních nákladů a zisku) s jednotlivými průměrnými nákupními cenami, které skupina Ternaeben zaplatila za chlazené nebo živé ryby. Bylo zjištěno, že průměrné náklady chovu ostatních tří skupin společností zařazených ve vzorku byly vyšší než průměrná nákupní cena skupiny Ternaeben. Její průměrná nákupní cena podle zjištění odpovídala ostatním společnostem zařazeným ve vzorku.
(58)
Komise se proto domnívá, že společnostem zařazeným ve vzorku, a to i pokud nakupovaly pstruhy od společností, s nimiž nejsou ve spojení, plynuly z režimu přímých dotací výhody.
(59)
Žadatel tvrdil, že byla poskytnuta ještě zvláštní finanční podpora na ekologickou produkci pstruhů a na kusovou produkci nedospělých jedinců. Šetření potvrdilo existenci zvláštní finanční podpory na ekologickou produkci pstruhů. Bylo však zjištěno, že v Turecku existuje pouze jedna společnost provozující ekologickou produkci pstruhů, která však nedávno zkrachovala. V období šetření tudíž nebyly poskytnuty žádné dotace na ekologickou produkci pstruhů.
(60)
Komise navíc zjistila, že zvláštní podpora na produkci nedospělých jedinců existovala v roce 2012, avšak v roce 2013 byla zrušena, jelikož úroveň produkce mladých jedinců v Turecku již uspokojovala potřeby trhu.
4.4 Závěr
(61)
Na základě zjištění v rámci šetření dospěla Komise k předběžnému závěru, že výše uvedené veřejné příspěvky mají formu přímého daru ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) základního nařízení, a tudíž poskytují přímou výhodu tureckým producentům pstruhů podle čl. 3 odst. 2 základního nařízení. Je poskytnuta „výhoda“, protože přímé financování (dotace) poskytují veřejné orgány bez úroku nebo licenčních poplatků. Takovéto volné finanční prostředky obvykle nejsou na trhu k dispozici.
(62)
Popsaný režim přímých dotací je specifický a napadnutelný ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, jelikož přístup k němu je omezen na určité podniky. Podniky působící v akvakultuře jsou výslovně jmenovány a pstruh je jasně uveden jako jeden z druhů, na něž je možné využívat tento subvenční režim. Tyto přímé dotace jsou specifické, jelikož orgán, který subvenci poskytuje, a právní předpisy, kterými se tento orgán řídí, výslovně omezují přístup k těmto dotacím na podniky působící v odvětví akvakultury.
4.5 Výpočet výše subvence
(63)
Celkovou výhodou každé společnosti byla průměrná výše přímých dotací obdržená v období šetření na vlastní chov živých ryb a průměrná výše dotací poskytnutých tureckou vládou na nákup živých ryb, vypočtená jako celkové poskytnuté dotace vydělené celkovým objemem produkce pstruhů v Turecku.
(64)
V tabulce níže je uvedena předběžně stanovená výše výhody u těchto výše uvedených dotací, přičemž výhodou se rozumí částka, kterou dotčené společnosti obdržely v průběhu období šetření.
Přímé a nepřímé dotace
Název společnosti
Subvenční rozpětí
GMS
7,0 %
Kilic
9,6 %
Özpekler
6,8 %
Ternaeben
9,5 %
5. Subvencované půjčky
5.1 Úvod
(65)
Některé veřejné a soukromé subjekty poskytovaly preferenční půjčky společnostem působícím v odvětví akvakultury. Hlavní dotčené subjekty jsou popsány níže.
(66)
Zemědělská úvěrová družstva jsou soukromoprávní subjekty zřizované zemědělskými producenty (tj. fyzickými nebo právnickými osobami, které se zabývají zemědělskou produkcí) v Turecku za účelem podpory jejich finančních potřeb při podnikání.
(67)
Zemědělská banka Turecké republiky (Türkiye Cumhurriyeti Ziraat Bankasi nebo jen „Ziraat Bankasi“) je státem vlastněná banka a veřejnoprávní subjekt, jehož akcie zcela vlastní Podsekretariát Úřadu předsedy vlády pro státní pokladnu. V rámci vládního programu uvedeného níže v 70. bodě odůvodnění, jenž byl v platnosti i v období šetření, poskytuje Ziraat Bankasi preferenční půjčky subjektům z odvětví akvakultury za účelem podpory zemědělské produkce a podnikání v zemědělství. Rada ministrů každoročně stanovuje dobu trvání, postupy a zásady programu a státní pokladna převádí zbývající výši platby úroku v závislosti na příslušné snížené úrokové sazbě, bance Ziraat Bankasi. Má se tudíž za to, že banka Ziraat Bankasi je pověřena výkonem veřejné moci, a považuje se proto za veřejnoprávní subjekt.
(68)
Organizace pro rozvoj malých a středních podniků (KOSGEB) je veřejnoprávní subjekt, jehož cílem je posílit zapojení malých a středních podniků do hospodářského a společenského rozvoje prostřednictvím poskytování kvalitních služeb a podpory při posilování konkurenceschopnosti malých a středních podniků a šíření kultury podnikání. KOSGEB spadá pod Ministerstvo vědy, průmyslu a technologií a je částečně nezávislé.
(69)
Türk Eximbank (dále jen „Eximbank“) založila turecká vláda dne 21. srpna 1987 nařízením č. 87/11914 podle zákona č. 3332 a jedná se o banku zcela vlastněnou státem, jež je veřejnoprávním subjektem, který je hlavním nástrojem vývozních pobídek turecké vlády v rámci turecké strategie udržitelného vývozu. Eximbank byla vládou pověřena, aby podporovala zahraniční obchod a turecké dodavatele/investory působící v zámoří, za účelem zvýšení vývozu tureckých podniků a posílení jejich mezinárodní konkurenceschopnosti. Má se tudíž za to, že Eximbank je pověřena výkonem veřejné moci, a považuje se proto za veřejnoprávní subjekt.
5.2 Právní základ
(70)
Ustanovení o subvencovaných půjčkách jsou obsažena v následujících právních předpisech: nařízení Turecké republiky č. 2013/4271 ze dne 16. února o rozšíření investičních půjček s nízkou úrokovou sazbou a obchodních půjček poskytovaných Ziraat Bankasi a Zemědělskými úvěrovými družstvy v roce 2013, zveřejněné v Úřední sbírce č. 28561, nařízení Turecké republiky č. 2010/27612 o bezúročných půjčkách pro malé a střední podniky, zveřejněné v Úřední sbírce dne 15. června 2010 a zákon Turecké republiky č. 3332 o vývozních úvěrech poskytovaných Eximbank, tureckou státní bankou pro vývozní úvěry, zveřejněný dne 31. března 1987 v Úřední sbírce č.19417 (bis).
5.3 Zjištění v rámci šetření
(71)
Preferenční půjčky poskytované Eximbank a KOSGEB byly šetřeny na základě příslušných tvrzení v podnětu týkajících se subvencovaných půjček. Šetření potvrdilo existenci půjček s nízkou úrokovou sazbou. Žádný z vyvážejících výrobců zařazených ve vzorku však dle zjištění nevyužil žádné půjčky poskytované Zemědělskými úvěrovými družstvy.
(72)
Komise zjistila, že jedna společnost zařazená ve vzorku získala během období šetření čtyři preferenční půjčky od Ziraat Bankasi na základě ustanovení nařízení č. 4271/2013. V rámci půjček na akvakulturu Ziraat Bankasi rozšířila investiční půjčky, pokud jde o nákup strojů a zařízení, a rovněž dále rozšířila provozní půjčky za účelem financování provozních nákladů.
(73)
Kromě preferenčních půjček od Ziraat Bankasi využila jedna společnost zařazená ve vzorku bezúročnou půjčku podle nařízení č. 2010/27612, na jehož základě KOSGEB provádí zmíněné programy podpory malých a středních podniků. Malé a střední podniky působící v odvětví akvakultury jsou rovněž oprávněny využívat tyto programy podpory.
(74)
Během šetření bylo navíc zjištěno, že dvě společnosti zařazené ve vzorku získaly dvě, respektive šest půjček s nízkou úrokovou sazbou od Eximbank. Zástupci Eximbank během inspekce na místě uskutečněné společně s tureckou vládou potvrdili, že Eximbank poskytuje tureckým vývozcům půjčky za lepších podmínek, než jaké jsou běžně dostupné na trhu.
5.4 Závěr
(75)
Výše uvedené půjčky s nízkou úrokovou sazbou se předběžně považují za subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) a čl. 3 odst. 2 základního nařízení.
(76)
Na základě zjištění v rámci šetření Komise konstatuje, že výhoda pro příjemce má formu snížených úrokových sazeb půjček poskytovaných pro produkci v oblasti akvakultury. Uvedený režim, tj. státem podporované půjčky, poskytuje příjemci výhodu, jelikož tyto půjčky jsou poskytovány za finančních podmínek, které neodpovídají tržním podmínkám pro půjčky se srovnatelnou dobou splatnosti. Tyto půjčky jsou poskytovány za nižší než tržní sazby.
(77)
Tyto režimy jsou specifické ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, jelikož orgány poskytující subvenci nebo právní předpisy, kterými se tyto orgány řídí, výslovně omezují přístup na určité podniky.
(78)
Všechny výše uvedené půjčky se proto považují za napadnutelné subvence, které poskytují výhodu, a jsou specifické ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) základního nařízení.
5.5 Výpočet výše subvence
(79)
Podle ustanovení čl. 6 písm. b) základního nařízení byla výhoda u preferenčních půjček předběžně vypočtena jako rozdíl mezi částkou zaplacených úroků a částkou, která by byla zaplacena za srovnatelnou obchodní půjčku, kterou by společnosti mohly získat na trhu. Jako referenční hodnotu Komise použila vážený průměr úrokových sazeb půjček poskytnutých v Turecku v období šetření, zjištěný pomocí elektronické obchodní platformy Bloomberg (index WAIRCOMM).
(80)
Výhoda byla vypočtena pro období šetření jako rozdíl mezi úroky skutečně zaplacenými v období šetření a úroky, které by byly zaplaceny při použití referenční hodnoty.
(81)
Subvenční rozpětí vypočtená pro vyvážející výrobce zařazené ve vzorku na základě této metodiky jsou tato:
Preferenční půjčky
Název společnosti
Subvenční rozpětí
Kilic
0,1 %
Özpekler
0,3 %
6. Zemědělský pojišťovací pool a zvýhodněné sazby pojistného
6.1 Úvod
(82)
Zákon o zemědělském pojištění a nařízení o prováděcích zásadách Zemědělského pojišťovacího poolu stanoví vládní cíl poskytovat pojistné krytí proti veškerému úbytku rybí populace a veškerým ztrátám z odlovu pstruhů v důsledku četných možných nákaz, přírodních katastrof, nehod apod.
(83)
Typy pojištění poskytovanými v rámci Zemědělského pojišťovacího poolu jsou i) pojištění úrody, ii) pojištění úrody ve sklenících, iii) pojištění velkých hospodářských zvířat, iv) pojištění malých hospodářských zvířat, v) pojištění drůbeže a vi) pojištění akvakultury.
6.2 Právní základ
(84)
Právní základ tohoto programu tvoří zákon o zemědělském pojištění č. 5363 a nařízení Turecké republiky č.2012/4138 týkající se rizik, produktů a regionů, jež pokrývá Zemědělský pojišťovací pool a zvýhodněné sazby pojistného, ze dne 23. ledna 2013, zveřejněné v Úřední sbírce č. 28537.
6.3 Zjištění v rámci šetření
(85)
Šetření potvrdilo existenci tohoto subvenčního režimu. Podle článků 12 a 13 zákona o zemědělském pojištění č. 5363 a nařízení č. 2012/4138 týkajícího se rizik, produktů a regionů, jež pokrývá Zemědělský pojišťovací pool a zvýhodněné sazby pojistného („nařízení č. 2012/4138“), mohou producenti produktů akvakultury využívat podporu, již vláda poskytuje na platbu pojistného, jak stanoví článek 1/6 nařízení č. 2012/4138.
(86)
Společnost, která chce podat žádost u Zemědělského pojišťovacího poolu, předloží návrh pojistky, o niž má zájem. Následně je společnost Zemědělským pojišťovacím poolem prošetřena za účelem posouzení rizika a je jí nabídnuta pojistka s uvedením splatné částky pojistného. Pokud společnost působící v odvětví zemědělství nabídku přijme, hradí vláda polovinu pojistného.
(87)
Komise zjistila, že zemědělci v Turecku obvykle své produkty nepojišťují. Pouze jedna ze společností zařazených do vzorku využívala během období šetření po dobu 3 měsíců program vládní podpory na platbu pojistného. Poté přešla k soukromému pojistiteli.
6.4 Závěr
(88)
V praxi má výhoda, již poskytuje tento režim, formu snížení finančních nákladů na životní pojištění populace akvakultury. Tento režim představuje subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) základního nařízení ve formě přímého daru, který poskytuje vláda producentům pstruhů, a „finanční příspěvek“ ve smyslu základního nařízení, protože příjemce subvence získává výhodu ze zvýhodněných sazeb pojistného, které jsou podstatně nižší než sazby za pojistné krytí srovnatelných rizik dostupné na trhu. Režim poskytuje výhodu ve smyslu čl. 3 odst. 2 základního nařízení. Tato výhoda se rovná rozdílu mezi sazbami nabízenými v rámci komerčního pojištění a subvencovanou sazbou.
(89)
Tato subvence je specifická, jelikož orgán, který subvenci poskytuje, a právní předpisy, kterými se tento orgán řídí, výslovně omezují přístup k této subvenci na podniky působící v zemědělství, a subvence je dokonce výslovně zaměřena na rizika, jimž čelí producenti v akvakultuře.
6.5 Výpočet výše subvence
(90)
Jedna společnost využívala výhody v rámci tohoto režimu. Zvýhodnění této společnosti bylo však podle zjištění zanedbatelné.
6.6 Dotace na poradenské služby
(91)
Tento režim je zaměřen na poskytování nezbytných znalostí a know-how producentům v akvakultuře za účelem modernizace a zvýšení jejich produkce a zvýšení jejich efektivnosti. Žádný z vyvážejících výrobců zařazených ve vzorku dle zjištění tento režim v období šetření nevyužíval.
6.7 Dotace na pohonné hmoty a vyřazování rybářských plavidel
(92)
Tyto dotace jsou spojené s nákupem pohonných hmot pro rybářské lodě nebo s vyřazováním rybářských plavidel. Tyto dotace přinášejí výhody specificky pro činnosti v oblasti rybolovu. Žádný z vyvážejících výrobců zařazených ve vzorku dle zjištění tyto dotace v období šetření nevyužíval.
6.8 Závěr ohledně subvencování
(93)
Komise vypočetla výše napadnutelných subvencí v souladu s ustanoveními základního nařízení pro šetřené společnosti podle jednotlivých režimů a sečtením těchto údajů vypočetla celkovou výši subvence za období šetření pro každou skupinu.
(94)
Pro výpočet níže uvedených celkových subvenčních rozpětí Komise nejprve vypočetla procento subvencování, což je podíl výše subvence na celkovém obratu společnosti. Tato procentuální hodnota byla poté použita k výpočtu subvence, jež připadá na vývoz dotčeného výrobku do Unie v období šetření.
(95)
Poté byla vypočtena výše subvence na dotčený výrobek v ekvivalentu celé ryby vyvezený do Unie v průběhu období šetření a níže uvedená rozpětí vypočtená jako procento hodnoty CIF téhož vývozu v ekvivalentu celé ryby.
(96)
Pro spolupracující vyvážející výrobce, kteří nebyli zařazeni do vzorku, Komise subvenční rozpětí vypočetla na základě váženého průměru. Toto rozpětí bylo tudíž stanoveno na základě rozpětí stanovených pro vyvážející výrobce zařazené ve vzorku.
(97)
U všech ostatních vyvážejících výrobců Komise subvenční rozpětí v souladu s článkem 28 základního nařízení stanovila na základě dostupných údajů. Za tímto účelem Komise určila úroveň spolupráce vyvážejících výrobců. Úroveň spolupráce je objem vývozu spolupracujících vyvážejících výrobců do Unie vyjádřený jako podíl na celkovém objemu vývozu - jak je uveden v dovozních statistikách Eurostatu - z dotčené země do Unie.
(98)
Úroveň spolupráce je v tomto případě vysoká, protože dovoz spolupracujících vyvážejících výrobců představoval více než 80 % celkového vývozu do Unie v období šetření. Na tomto základě se Komise rozhodla použít pro určení subvenčního rozpětí pro zbývající podniky úroveň té ze společností zařazených ve vzorku, jejíž subvenční rozpětí je nejvyšší.
Název společnosti
Subvenční rozpětí
GMS
7,0 %
Kilic
9,7 %
Özpekler
7,1 %
Ternaeben
9,5 %
vážený průměr vzorku
8,2 %
celostátní subvenční rozpětí
9,7 %
D. ÚJMA
1. Definice výrobního odvětví Unie a výroby v Unii
(99)
Obdobný výrobek v Unii v období šetření vyrábělo více než 700 výrobců. Tito výrobci tvoří „výrobní odvětví Unie“ ve smyslu čl. 8 odst. 1 základního nařízení.
(100)
Celková výroba v Unii v období šetření byla odhadována přibližně na 170 milionů kg v ekvivalentu celé ryby („whole fish equivalents“, dále jen „WFE“), na základě údajů, které poskytla národní a evropská sdružení výrobců a jednotlivé společnosti. Jak je uvedeno v 10. bodě odůvodnění, do vzorku bylo vybráno devět výrobců v Unii, kteří představují více než 12 % celkové výroby obdobného výrobku v Unii.
2. Spotřeba v Unii
(101)
Komise stanovila spotřebu v Unii na základě celkového odhadovaného objemu prodeje unijních výrobců na trhu Unie a celkového objemu dovozu na základě údajů Eurostatu.
(102)
Celkový objem prodeje unijních výrobců byl odhadnut postupem uvedeným ve 130. bodě odůvodnění.
(103)
Co se týče objemu dovozu, Eurostat vykazuje čistou hmotnost pro šest různých kódů KN, a sice živé, čerstvé, chlazené, zmrazené a/nebo uzené, ve formě celých a/nebo vykuchaných ryb nebo filé. Pro účely porovnávání byly čisté hmotnosti převedeny na WFE vydělením dovezeného množství zaznamenaného v Eurostatu podle níže uvedených přepočítacích koeficientů. Tyto přepočítací koeficienty byly poskytnuty v podnětu a jsou v daném odvětví běžně používány.
Tabulka 1
Přepočítací koeficienty
Úprava výrobku
Koeficient
živí
1,00
čerství/chlazení/zmrazení (vykuchaní)
0,85
filé: čerstvé/chlazené/zmrazené
0,47
filé: uzené
0,40
(104)
Příslušné kódy KN zahrnují rovněž jiné druhy ryb, na které se toto šetření nevztahuje, jako je například pstruh obecný (salmo trutta), pstruh žlutohrdlý (oncorhynchus clarki), pstruh aguabonita (oncorhynchus aguabonita) a pstruh gilský (oncorhynchus gilae). Na základě šetření však bylo zjištěno, že jiné druhy než dotčený výrobek nebyly v Turecku produkovány, nebo pouze v zanedbatelném množství. Toto zjištění vycházelo z údajů, které poskytlo turecké výrobní odvětví Svazu evropských producentů v akvakultuře (Federation of European Aquaculture Producers, „FEAP“), a dalších veřejných zdrojů informací (8), které byly pokud možno porovnávány s příslušnými tureckými úředními statistikami. Na tomto základě se dospělo k závěru, že statistiky Eurostatu poskytují dostatečně spolehlivé a úplné údaje o dovozu.
(105)
Spotřeba v Unii byla v období 2010-2011 dle zjištění konstantní, poté se v letech 2011-2012 snížila o 5 % a od roku 2012 a v období šetření zaznamenala další pokles o 7 %. Celkově se spotřeba během posuzovaného období snížila o 12 %.
Tabulka 2
Spotřeba v Unii (v kg WFE)
2010
2011
2012
Období šetření
Celková spotřeba v Unii
183 399 382
183 932 215
173 599 493
162 108 475
Index
100
100
95
88
Zdroj: FEAP, Eurostat
3. Dovoz z dotčené země
3.1 Objem dovozu z dotčené země a jeho podíl na trhu
(106)
Jak je uvedeno ve 103. bodě odůvodnění, Komise stanovila objem dovozu na základě údajů Eurostatu, vyjádřených v kg WFE. Podíl dovozu na trhu byl stanoven na základě objemu dovozu z Turecka a celkové spotřeby v Unii.
(107)
Dovoz z dotčené země do Unie se vyvíjel takto:
Tabulka 3
Objem dovozu (v kg WFE) a podíl na trhu
2010
2011
2012
Období šetření
Objem dovozu z Turecka (v kg WFE)
15 664 502
21 510 620
22 113 656
27 008 376
Index
100
137
141
172
Podíl na trhu
9 %
12 %
13 %
17 %
Index
100
137
149
195
Zdroj: Eurostat
(108)
Navzdory poklesu spotřeby se objem dovozu dotčeného výrobku do Unie v posuzovaném období soustavně zvyšoval, a celkem vzrostl o 72 %. To vedlo k nárůstu příslušného podílu na trhu z 9 % v roce 2010 na 17 % v období šetření, tj. k nárůstu o 8 procentních bodů nebo o 95 % během posuzovaného období.
3.2 Ceny dovozu z dotčené země a cenové podbízení
(109)
Komise určila průměrné ceny dovozu na základě údajů Eurostatu vydělením celkového objemu tureckého dovozu vyjádřeného v kg WFE celkovou hodnotou tohoto dovozu. Cenové podbízení tohoto dovozu bylo stanoveno na základě údajů vyvážejících výrobců zařazených ve vzorku.
(110)
Průměrná cena dovozu z dotčené země do Unie se vyvíjela takto:
Tabulka 4
Dovozní ceny (EUR/kg WFE)
2010
2011
2012
Období šetření
Turecko
2,63
2,78
2,83
2,75
Index
100
106
108
105
Zdroj: Eurostat
(111)
Průměrná dovozní cena dotčeného výrobku se mezi rokem 2010 a 2012 zvýšila o 8 % a následně mezi rokem 2012 a obdobím šetření klesla o 3 %. Celkově se průměrná dovozní cena během posuzovaného období zvýšila o 5 %.
(112)
Cenové podbízení během období šetření Komise stanovila srovnáním: a) váženého průměru prodejních cen výrobců v Unii zařazených ve vzorku účtovaných odběratelům na trhu Unie, kteří nejsou ve spojení, podle typu výrobku, upravených na úroveň ceny ze závodu; a b) odpovídajícího váženého průměru cen dovozu od vyvážejících výrobců zařazených ve vzorku prvnímu nezávislému odběrateli na trhu Unie, podle typu výrobku, stanovených na základě CIF (cost, insurance, freight).
(113)
Toto srovnání cen bylo provedeno podle typu výrobku u transakcí na stejné obchodní úrovni, v případě potřeby s náležitou úpravou a po odečtení rabatů a slev. Výsledek srovnání byl vyjádřen jako procentní podíl obratu výrobců v Unii zařazených ve vzorku v období šetření. Ukázal, že vážený průměr rozpětí cenového podbízení činil 5 až 18 % dovozu z dotčené země na trh Unie.
(114)
Jeden vyvážející výrobce zařazený do vzorku namítal, že Komise by měla náležitě zohlednit veškeré rozdíly v obchodní úrovni. Šetření však ukázalo, že v obchodní úrovni neexistují mezi výrobci v Unii zařazenými do vzorku a vyvážejícími výrobci v Turecku zařazenými do vzorku žádné rozdíly. Zmíněný argument je proto nutné odmítnout.
(115)
Egejské sdružení vývozců (zastupující turecké vývozce) a jeden vyvážející výrobce tvrdili, že výrobní odvětví Unie se zaměřuje hlavně na ekologickou produkci pstruhů a na produkci růžových pstruhů, které mají v porovnání se pstruhy vyváženými z Turecka výrazně vyšší ceny. Proto tvrdili, že ceny nejsou srovnatelné. Jak je však vysvětleno výše ve 113. bodě odůvodnění, cenové srovnání bylo provedeno zvlášť podle typu výrobku u transakcí na téže obchodní úrovni, v případě potřeby s náležitými úpravami. Jakékoli cenové rozdíly vyplývající z odlišnosti různých typů výrobku tedy byly náležitě zohledněny.
(116)
Egejské sdružení vývozců rovněž tvrdilo, že výrobní odvětví Unie používá odlišné výrobní postupy, jejichž výsledkem jsou odlišné optické a organoleptické vlastnosti a odlišná doba skladovatelnosti. Tvrdili, že pstruzi, které produkuje výrobní odvětví Unie, mají rovněž odlišná hmotnostní rozpětí v porovnání se pstruhy produkovanými v Turecku. Všechny tyto aspekty měly mít dopad na srovnání cen, a měly by být proto vzaty v úvahu. Tato tvrzení však nebyla podložena žádnými důkazy, a ani během šetření nebyly zjištěny žádné skutečnosti, které by je prokazovaly. Jak je vysvětleno ve 113. bodě odůvodnění, cenové srovnání bylo provedeno zvlášť podle typu výrobku u transakcí na téže obchodní úrovni, v případě potřeby s náležitými úpravami. Jakékoli rozdíly vyplývající z odlišnosti různých typů výrobku byly tedy náležitě zohledněny.
(117)
Uvedená tvrzení týkající se srovnání cen by proto měla být odmítnuta.
4. Hospodářská situace výrobního odvětví Unie
4.1 Obecné poznámky
(118)
V souladu s čl. 8 odst. 4 základního nařízení zahrnovalo posouzení dopadu subvencovaného dovozu na výrobní odvětví Unie posouzení všech hospodářských ukazatelů, které ovlivňovaly stav výrobního odvětví Unie v posuzovaném období.
(119)
Jak je uvedeno v 10. bodě odůvodnění, byl za účelem stanovení možné újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie proveden výběr vzorku.
(120)
Pro účely stanovení újmy Komise rozlišovala mezi makroekonomickými a mikroekonomickými ukazateli újmy. Makroekonomické ukazatele Komise posuzovala na základě údajů obsažených v podnětu, FEAP a Eurostatu. Údaje se týkaly všech výrobců v Unii. Mikroekonomické ukazatele Komise posuzovala na základě údajů obsažených v odpovědích na dotazník od výrobců v Unii zařazených ve vzorku. Údaje se týkaly výrobců v Unii zařazených ve vzorku. Oba soubory údajů byly shledány jako reprezentativní pro hospodářskou situaci výrobního odvětví Unie.
(121)
Posuzovanými makroekonomickými ukazateli jsou: výroba, výrobní kapacita, využití kapacity, objem prodeje, podíl na trhu, růst, zaměstnanost, produktivita a výše subvenčního rozpětí.
(122)
Posuzovanými mikroekonomickými ukazateli jsou: průměrné jednotkové ceny, jednotkové náklady, náklady práce, zásoby, ziskovost, peněžní tok, investice, návratnost investic a schopnost opatřit si kapitál.
4.2 Makroekonomické ukazatele
4.2.1 Výroba, výrobní kapacita a využití kapacity
(123)
Objem výroby výrobního odvětví Unie byly zjištěny od FEAP a od žadatele. Údaje FEAP se shromažďují na základě ceny z farmy a vztahují se na živé ryby vylovené v každém členském státě. Jelikož údaje FEAP se týkaly pouze části období šetření, byly doplněny na základě odhadů žadatele. Kromě toho, vzhledem k tomu, že se údaje FEAP shromažďují na základě ceny z farmy a vztahují se na vylovené živé ryby, a za účelem zamezení dvojímu započtení byla k produkci živých ryb v EU připočtena část dovozu ze všech zdrojů určená k dalšímu zpracování (na základě údajů, které poskytli vyvážející výrobci zařazení ve vzorku v odpovědích na dotazník, přibližně 20 % celkového objemu dovozu, s výjimkou „uzených“).
(124)
Na tomto základě se celková výroba, výrobní kapacita a využití kapacity v Unii v průběhu posuzovaného období vyvíjely takto:
Tabulka 5
Výroba, výrobní kapacita a využití kapacity
2010
2011
2012
Období šetření
Objem výroby (v kg WFE)
168 291 314
161 896 836
151 960 522
136 950 842
Index
100
96
90
81
Výrobní kapacita (v kg WFE)
220 309 323
215 689 275
209 607 237
183 616 771
Index
100
98
95
83
Využití kapacity
76 %
75 %
72 %
75 %
Index
100
98
95
98
Zdroj: podnět, FEAP, údaje výrobců v Unii zařazených do vzorku a vyvážejících výrobců zařazených do vzorku, Eurostat
(125)
Výroba během posuzovaného období každoročně klesala. V období šetření se výroba snížila o 19 % v porovnání s rokem 2010. Tento pokles byl výraznější než pokles spotřeby v posuzovaném období.
(126)
Výrobní kapacita byla odhadnuta na základě vydělení objemu výroby mírou využití kapacity u výrobců v Unii zařazených do vzorku.
(127)
Výrobní kapacita výrobního odvětví Unie se za posuzované období snížila o 17 %. Ze zjištění v rámci šetření vyplývá, že řada výrobců v Unii během posuzovaného období uzavřela své výrobní závody, čímž se snížila celková výrobní kapacita Unie.
(128)
Míra využití kapacity u výrobců v Unii činila v posuzovaném období přibližně 75 %, a od roku 2010 do konce období šetření tedy klesla o 1 procentní bod.
4.2.2 Objem prodeje a podíl na trhu
(129)
Objem prodeje výrobního odvětví Unie a jeho podíl na trhu se v průběhu posuzovaného období vyvíjely takto:
Tabulka 6
Objem prodeje a podíl na trhu
2010
2011
2012
Období šetření
Objem prodeje na trhu Unie (v kg WFE)
163 321 913
156 440 124
146 677 898
130 729 993
Index
100
96
90
80
Podíl na trhu
89 %
85 %
84 %
81 %
Index
100
96
95
91
Zdroj: podnět, FEAP, údaje výrobců v Unii zařazených do vzorku, Eurostat
(130)
Objem prodeje výrobního odvětví Unie byl stanoven na základě celkového objemu výroby, jak je popsán ve 123. bodě odůvodnění, odečtením prodeje výrobního odvětví Unie na vývoz.
(131)
Objem prodeje na vývoz vychází z údajů Eurostatu převedených na kg WFE. Jiné druhy pstruhů, jež mohly být zahrnuty v dotčených kódech KN, byly považovány za zanedbatelné, neboť nebyly v Unii produkovány nebo byly produkovány pouze ve velmi malých množstvích. Mělo se tudíž za to, že Eurostat poskytl dostatečně spolehlivé údaje o vývozu pstruha duhového během posuzovaného období.
(132)
Objem prodeje výrobního odvětví Unie se tedy mezi rokem 2010 a obdobím šetření neustále snižoval, a v posuzovaném období klesl celkem o 20 %. Tento nepříznivý trend byl výraznější než pokles celkové spotřeby za stejné období popsaný ve 105. bodě odůvodnění.
(133)
V důsledku toho se tržní podíl výrobního odvětví Unie během posuzovaného období rovněž snižoval a celkově klesl ve stejném období o 8 procentních bodů. Zároveň se o 72 % zvýšil turecký dovoz a jeho odpovídající podíl na trhu vzrostl o 8 procentních bodů, jak je uvedeno ve 108. bodě odůvodnění výše, což odpovídalo ztrátě podílu na trhu, již zaznamenalo výrobní odvětví Unie.
4.2.3 Růst
(134)
Spotřeba v Unii se od roku 2011 do konce období šetření snížila. Navzdory klesající poptávce na trhu Unie se dovoz z Turecka téměř zdvojnásobil, a výsledkem byl nárůst podílu na trhu v posuzovaném období. Výrobní odvětví Unie tedy přišlo o část svého podílu na trhu, zatímco dotčenému dovozu se podařilo svůj podíl na klesajícím trhu Unie zvýšit. Současně se objem výroby výrobního odvětví Unie snížil více, než se zmenšil trh, zatímco objem tureckého dovozu se zvýšil v absolutním i v relativním měřítku.
4.2.4 Zaměstnanost a produktivita
(135)
Zaměstnanost a produktivita se v průběhu posuzovaného období vyvíjely takto:
Tabulka 7
Zaměstnanost a produktivita
2010
2011
2012
Období šetření
Počet zaměstnanců
3 692
3 413
3 144
2 862
Index
100
92
85
78
Produktivita (v kg WFE na zaměstnance)
45 578
47 431
48 332
47 847
Index
100
104
106
105
Zdroj: podnět, FEAP, údaje výrobců v Unii zařazených do vzorku
(136)
Zaměstnanost výrobního odvětví Unie byla odhadnuta na základě celkového objemu výroby vyděleného produktivitou výrobců v Unii zařazených ve vzorku. Vzhledem k poklesu objemu výroby (tabulka 5) se míra zaměstnanosti ve výrobním odvětví Unie během posuzovaného období snížila o 22 %.
(137)
Jelikož se zaměstnanost snižovala rychleji než objem výroby, zvýšila se odhadovaná produktivita na zaměstnance, měřená jako produkce v kg WFE na zaměstnance, během posuzovaného období o 5 %.
4.2.5. Výše napadnutelných subvencí a překonání účinků dřívějšího subvencování nebo dumpingu
(138)
Všechna subvenční rozpětí jsou podstatně vyšší než úroveň považovaná za nepatrnou. Pokud jde o dopad výše napadnutelných subvencí na výrobní odvětví Unie, nelze ho vzhledem k objemu a cenám dovozu z Turecka považovat za zanedbatelný.
(139)
Jelikož se jedná o první antisubvenční šetření týkající se dotčeného výrobku, nejsou k dispozici žádné údaje pro posouzení účinků případného dřívějšího subvencování nebo dumpingu.
4.3 Mikroekonomické ukazatele
4.3.1 Ceny a činitele ovlivňující ceny
(140)
Vážený průměr jednotkových prodejních cen výrobců v Unii zařazených do vzorku odběratelům v Unii, kteří nejsou ve spojení, se v průběhu posuzovaného období vyvíjel takto:
Tabulka 8
Prodejní ceny v Unii
2010
2011
2012
Období šetření
Průměrné jednotkové prodejní ceny pro odběratele, kteří nejsou ve spojení, v EUR/kg WFE
2,76
2,91
2,89
2,95
Index
100
105
105
107
Jednotkové náklady výroby v EUR/kg WFE
2,73
2,84
2,89
2,98
Index
100
104
106
109
Zdroj: údaje výrobců v Unii zařazených ve vzorku
(141)
Průměrná jednotková prodejní cena výrobců v Unii zařazených ve vzorku se nejprve zvýšila z 2,76 EUR na kg WFE v roce 2010 na 2,91 EUR v roce 2011, poté v roce 2012 klesla na 2,89 EUR a v období šetření se znovu zvýšila na 2,95 EUR. Celkově se průměrná prodejní cena výrobců v Unii zařazených ve vzorku za posuzované období zvýšila o 7 %. Toto zvýšení však nestačilo k vyrovnání současného nárůstu nákladů výroby o 9 % během téhož období. V důsledku toho klesla během období šetření průměrná čistá jednotková prodejní cena pod úroveň jednotkových nákladů výroby.
(142)
Výrobní náklady výrobců v Unii zařazených do vzorku vzrostly z 2,73 EUR na kg WFE v roce 2010 na 2,84 EUR v roce 2011. V roce 2012 byl zaznamenán mírný nárůst na 2,89 EUR. K většímu nárůstu na 2,98 EUR došlo v období šetření, kdy náklady výroby přesáhly průměrné jednotkové prodejní ceny, čímž se výroba v Unii stala celkově nerentabilní. Nejvýznamnějším prvkem nákladů výroby jsou náklady na krmivo (rybí moučku a rybí tuk) společně s náklady na energie a náklady na jikry nebo nedospělé jedince, které se během posuzovaného období zvýšily, což se tedy odrazilo v nárůstu průměrných výrobních nákladů.
4.3.2 Náklady práce
(143)
Průměrné náklady práce výrobců v Unii zařazených ve vzorku se v posuzovaném období vyvíjely takto:
Tabulka 9
Průměrné náklady práce na zaměstnance
2010
2011
2012
Období šetření
Průměrné náklady práce na zaměstnance (v EUR)
26 585
26 958
28 276
27 757
Index
100
101
106
104
Zdroj: údaje výrobců v Unii zařazených ve vzorku
(144)
Mezi rokem 2010 a obdobím šetření se průměrné náklady práce na zaměstnance u výrobců v Unii zařazených do vzorku zvýšily o 4 %. Tento celkový nárůst během posuzovaného období je relativně nízký a v každém případě nižší než obecný nárůst nákladů práce (7,5 %) (9) a míry inflace (9,6 %) (10) v Unii za stejné období.
4.3.3 Zásoby
(145)
Pstruh je produkt rychle podléhající zkáze, jehož skladovatelnost je, není-li zmrazen, kratší než dva týdny. Jelikož výrobci v Unii zařazení ve vzorku si po výlovu pstruhů nevytvářejí zásoby a svoji produkci nezmrazují ve významné míře, nepovažuje se úroveň zásob v tomto šetření za významný ukazatel újmy.
4.3.4 Ziskovost, peněžní tok, investice, návratnost investic a schopnost opatřit si kapitál
(146)
Ziskovost, peněžní tok, investice a návratnost investic se u výrobců v Unii zařazených ve vzorku v posuzovaném období vyvíjely takto:
Tabulka 10
Ziskovost, peněžní tok, investice a návratnost investic
2010
2011
2012
Období šetření
Ziskovost prodeje v Unii odběratelům, kteří nejsou ve spojení (procentní podíl na obratu z prodeje)
1,1 %
2,5 %
- 0,1 %
- 0,8 %
Index
100
230
- 13
- 88
Peněžní tok (v tis. EUR)
- 1 242
2 828
1 715
- 5 210
Index
100
428
338
- 220
Investice (v tis. EUR)
3 952
4 158
4 371
10 265
Index
100
105
111
260
Návratnost investic
1,8 %
4,3 %
- 0,2 %
- 1,3 %
Index
100
238
- 13
- 74
Zdroj: údaje výrobců v Unii zařazených ve vzorku
(147)
Komise stanovila ziskovost výrobců v Unii zařazených ve vzorku tak, že čistý zisk z prodeje obdobného výrobku odběratelům v Unii, kteří nejsou ve spojení, před zdaněním vyjádřila jako procentní podíl z obratu tohoto prodeje. V letech 2010 a 2011 se ziskovost mírně zvýšila, zůstávala však na nízké úrovni, jen mírně nad hranicí rentability. Situace se dále zhoršila v roce 2012, kdy se ziskovost dostala do záporných hodnot, a v období šetření, kdy se ztráty dále zvýšily. Byl to, jak je objasněno ve 142. bodě odůvodnění, důsledek trendu zvyšujících se výrobních nákladů, přičemž výrobní odvětví Unie nemohlo zároveň odpovídajícím způsobem zvýšit ceny. Během dotčeného období řada výrobců v Unii ukončila činnost.
(148)
Čistý peněžní tok je schopnost výrobců v Unii financovat svoji činnost z vlastních zdrojů. Čistý peněžní tok vykazoval od roku 2010 do roku 2011 rostoucí trend a poté klesal. Mezi rokem 2012 a obdobím šetření prudce klesl, čímž se celkový kumulativní peněžní tok v dotčeném období dostal do záporných hodnot. Obecně lze říci, že nepříznivý vývoj peněžního toku odpovídá klesajícímu trendu ziskovosti, ačkoli záporný peněžní tok v roce 2010 a podstatný pokles mezi rokem 2012 a obdobím šetření byl rovněž výsledkem investic provedených v rámci úsilí o konsolidaci, jak je vysvětleno ve 149. bodě odůvodnění.
(149)
Investice se v letech 2010 až 2012 zvýšily pouze mírně, zatímco v období šetření došlo k jejich výraznému nárůstu. Investice souvisely s akvizicemi výrobních závodů společností, jež přerušily výrobu, a/nebo s konsolidací společností ve spojení, nikoli s nahrazováním stávajícího majetku nebo s pořizováním dalšího a/nebo nového vybavení. Vrchol investičních aktivit zaznamenaný během období šetření tedy souvisel v prvé řadě s konsolidací. To potvrzuje skutečnost, že celková výrobní kapacita se během posuzovaného období snížila o 17 %.
(150)
Návratnost investic je zisk vyjádřený v procentech z čisté účetní hodnoty investic. Návratnost investic vykazovala tentýž trend jako ziskovost, tj. od roku 2010 do roku 2011 se zvýšila, avšak zůstávala pouze mírně nad hranicí rentability. Návratnost investic se poté snížila a v roce 2012 se dostala do záporných hodnot. V období šetření dále klesla. Tento nepříznivý vývoj byl důsledkem skutečnosti, že výrobní odvětví Unie nemohlo zvýšit své ceny navzdory vzestupnému trendu výrobních nákladů.
(151)
Co se týče schopnosti opatřit si kapitál, snižující se schopnost výrobců v Unii zařazených do vzorku vytvářet hotovost pro výrobu obdobného výrobku zhoršovala jejich finanční situaci tím, že vedla k poklesu jejich interně vytvářených prostředků. Pokud jde o finanční prostředky od bank, byly zaznamenány rostoucí obtíže s jejich získáváním. Šetřením bylo zjištěno, že celkově se schopnost opatřit si kapitál zhoršila.
5. Závěr ohledně újmy
(152)
Šetření v této fázi jasně prokázalo, že výrobní odvětví Unie utrpělo podstatnou újmu. Tato újma se projevila zejména jako ztráta podílu na trhu a pokles ziskovosti. Zároveň rostl podíl dovozu dotčeného výrobku na trhu a bylo zjištěno, že při tomto dovozu dochází na trhu Unie k cenovému podbízení vůči cenám výrobního odvětví Unie.
(153)
Některé ukazatele újmy, například jednotkové prodejní ceny, průměrné náklady práce na zaměstnance, produktivita a investice zaznamenaly příznivý vývoj. Pokud jde o jednotkové prodejní ceny, jejich nárůst byl důsledkem nárůstu výrobních nákladů. Tento nárůst však nevyrovnal celkový nárůst jednotkových nákladů, a v důsledku toho se ziskovost v roce 2012 dostala do záporných hodnot. Jak je vysvětleno ve 144. bodě odůvodnění, nárůst průměrných nákladů práce na zaměstnance, který zaznamenalo výrobní odvětví Unie, byl nižší než obecný nárůst nákladů práce a míry inflace v Unii. Výrobní odvětví Unie muselo snížit počet svých zaměstnanců, což vedlo k nárůstu produktivity na zaměstnance. Nárůst investic souvisel hlavně s akvizicemi výrobních závodů společností, jež přerušily výrobu, a s konsolidací, nikoli s nahrazováním stávajícího majetku nebo s pořizováním nového vybavení.
(154)
Většina ukazatelů újmy vykázala nepříznivý vývoj. Výrobní odvětví Unie zaznamenalo pokles ziskovosti, peněžního toku a návratnosti investic. Ziskovost a návratnost investic, které byly v letech 2010 a 2011 pouze mírně nad hranicí rentability, se v roce 2012 dostaly do záporných hodnot v období šetření dále klesaly. Pod tlakem subvencovaného dovozu se zároveň snížil objem výroby, výrobní kapacita, zaměstnanost a podíly na trhu.
(155)
Na základě výše uvedených skutečností dospěla Komise v této fázi k závěru, že výrobní odvětví Unie utrpělo podstatnou újmu ve smyslu čl. 8 odst. 4 základního nařízení.
E. PŘÍČINNÉ SOUVISLOSTI
(156)
V souladu s čl. 8 odst. 5 základního nařízení Komise zkoumala, zda subvencovaný dovoz z dotčené země způsobil výrobnímu odvětví Unie podstatnou újmu. V souladu s čl. 8 odst. 6 základního nařízení Komise rovněž zkoumala, zda výrobní odvětví Unie mohlo být souběžně s tím poškozeno i jinými známými činiteli. Komise dbala na to, aby případná újma, kterou mohly způsobit jiné činitele než subvencovaný dovoz z dotčené země, nebyla přičítána na vrub tomuto subvencovanému dovozu. Zmíněnými činiteli jsou:
a)
dovoz z jiných třetích zemí
b)
vývozní výkonnost výrobního odvětví Unie
c)
vývoj spotřeby
d)
konkurence jiných druhů ryb
e)
administrativní a regulační zátěž, zeměpisná omezení
f)
tlak na ceny vyvíjený velkými maloobchodníky
g)
nadměrné investice, finanční výdaje, kolísání směnných kurzů a mimořádné ztráty související se soudními spory.
1. Účinek subvencovaného dovozu
(157)
Komise za účelem určení příčinné souvislosti mezi subvencovaným dovozem dotčeného výrobku z Turecka a újmou, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie, analyzovala objem a cenové hladiny subvencovaného dovozu a míru, do jaké tyto činitele mohly způsobit podstatnou újmu, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie.
(158)
Šetření ukázalo, že se subvencovaný dovoz z dotčené země v posuzovaném období téměř zdvojnásobil. To vedlo ke zvýšení jeho podílu na trhu o 8 procentních bodů, z 9 % v roce 2010 na 17 % v období šetření. K tomuto zvýšení došlo navzdory klesajícímu trendu spotřeby. Výrobní odvětví Unie ve stejném období ztratilo 8 procentních bodů svého podílu na trhu.
(159)
Průměrné ceny subvencovaného dovozu se mezi rokem 2010 a obdobím šetření zvýšily o 5 %. Tento nárůst byl způsoben celkovým nárůstem výrobních nákladů. Dovozní ceny však zůstaly na výrazně nižší úrovni než ceny výrobního odvětví Unie. Subvencovaný dovoz představoval cenové podbízení vůči cenám výrobního odvětví Unie, jehož průměrné rozpětí činilo během období šetření 9 %. Zároveň kvůli zvýšenému objemu subvencovaného dovozu dotčeného výrobku, který na trhu Unie vytvářel značný cenový tlak, nemohlo výrobní odvětví Unie dostatečně zvýšit své prodejní ceny tak, aby pokrylo své zvýšené výrobní náklady, a v žádném případě nad ceny subvencovaného dovozu z Turecka.
(160)
Bylo zjištěno, že nárůst subvencovaného dovozu z Turecka a jeho podílu na trhu se jasně kryje se ztrátou podílu výrobního odvětví Unie na trhu, poklesem jeho objemu výroby, výrobní kapacity a zaměstnanosti a klesajícím trendem ziskovosti, peněžního toku a návratnosti investic. Mělo se tudíž za to, že subvencovaný dovoz vytváří tlak na výrobní odvětví Unie, což následně přispělo k jeho neschopnosti zvýšit své prodejní ceny tak, aby odpovídaly nákladům, ke ztrátě podílu na trhu a ke zhoršení jeho celkové hospodářské a finanční situace.
(161)
Na základě výše uvedených skutečností dospěla Komise v této fázi k závěru, že zhoršující se stav výrobního odvětví Unie je třeba přičíst nárůstu dovozu z Turecka za subvencované ceny a že pokud jde o podstatnou újmu, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie, měl tento dovoz rozhodující úlohu.
2. Účinky jiných činitelů
2.1 Dovoz ze třetích zemí
(162)
Objem dovozu z jiných třetích zemí (Chile, Norska, Bosny a Hercegoviny a dalších) se v posuzovaném období vyvíjel takto:
Tabulka 11
Dovoz ze třetích zemí
Země
2010
2011
2012
Období šetření
Celkem za všechny třetí země kromě dotčené země
Objem (v kg WFE)
4 412 967
5 981 471
4 807 938
4 370 106
Index
100
136
109
99
Podíl na trhu
2,4 %
3,3 %
2,8 %
2,7 %
Index
100
135
115
112
Průměrná cena (v EUR/kg WFE)
2,63
2,85
2,80
2,94
Index
100
108
106
112
Zdroj: Eurostat
(163)
Objem dovozu ze všech ostatních třetích zemí byl nízký a v posuzovaném období dokonce ještě mírně klesl. Mezi roky 2010 a 2011 se zvýšil, ale následně se opět snížil a v období šetření byl jeho objem mírně nižší než na začátku posuzovaného období, v roce 2010. Podíl na trhu vykazoval obdobný trend. Mezi roky 2010 a 2011 se zvýšil, avšak v roce 2012 a v období šetření se opět snížil. Celkem se jejich podíl na trhu v posuzovaném období mírně zvýšil, z 2,4 % na 2,7 %. Ve stejném období dosahoval dovoz z Turecka mnohem vyšší úrovně jak z hlediska objemu, tak z hlediska podílů na trhu a vykazoval stálý rostoucí trend.
(164)
Průměrné dovozní ceny v posuzovaném období rostly. Celkem se průměrné dovozní ceny za posuzované období zvýšily o 12 %. Ceny dovozu z jiných třetích zemí byly nižší než průměrné jednotkové prodejní ceny výrobců v Unii zařazených ve vzorku, avšak vyšší než turecké dovozní ceny, s výjimkou roku 2012, kdy byly o něco nižší.
(165)
S ohledem na nízký a stálý objem dovozu a nízké a poměrně stálé tržní podíly všech ostatních třetích zemí a jejich cenové hladiny, které odpovídaly celkovým cenovým hladinám v Unii, dospěla Komise v této fázi k závěru, že dovoz z ostatních třetích zemí k újmě, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie, nepřispěl.
2.2 Vývozní výkonnost výrobního odvětví Unie
(166)
Objem vývozu výrobního odvětví Unie se v posuzovaném období vyvíjel takto:
Tabulka 12
Vývozní výkonnost výrobců v Unii
2010
2011
2012
Období šetření
Objem vývozu (v kg WFE)
4 969 401
5 456 712
5 282 624
6 220 849
Index
100
110
106
125
Průměrná cena (v EUR/kg WFE)
4,08
4,60
4,13
4,16
Index
100
113
101
102
Zdroj: Eurostat
(167)
Prodej výrobního odvětví Unie na vývoz se během posuzovaného období zvýšil o 25 %. Hlavním trhem pro výrobní odvětví Unie je nicméně trh Unie, přičemž vývoz představoval v letech 2010-2011 pouze přibližně 3 % jeho výroby a v období šetření přibližně 5 %. Vývozní prodejní ceny výrobního odvětví Unie byly přibližně o 30 % vyšší než jeho průměrná prodejní cena v Unii, a vytvářely tedy vyšší zisky než prodej na trhu Unie.
(168)
Z těchto důvodů Komise v této fázi dospěla k závěru, že vývozní výkonnost výrobního odvětví Unie neruší příčinnou souvislost mezi subvencovaným dovozem a újmou, již utrpělo výrobní odvětví Unie.
2.3 Vývoj spotřeby
(169)
Spotřeba v Unii vykazovala od roku 2010 do roku 2011 stálé hodnoty, zatímco mezi rokem 2011 a obdobím šetření klesla o 12 %, a celkově tedy klesla o 12 %. Navzdory klesající spotřebě se však subvencovanému dovozu z Turecka podařilo zvýšit podíl na trhu o 8 procentních bodů nebo 95 %, zatímco výrobní odvětví Unie z podílu na trhu ztratilo rovněž 8 procentních bodů. Pokles objemu prodeje výrobního odvětví Unie a ztrátu jeho podílu na trhu proto nelze vysvětlit výhradně celkovým poklesem spotřeby. Stálý nárůst subvencovaného dovozu na zmenšujícím se trhu, při němž docházelo k cenovému podbízení vůči prodejním cenám výrobního odvětví Unie na trhu Unie, tudíž způsobil újmu sám o sobě a, jak se konstatuje ve 160. bodě odůvodnění, měl rozhodující úlohu.
(170)
Na základě těchto skutečností dospěla Komise v této fázi k závěru, že ačkoli klesající spotřeba mohla přispět k újmě, již utrpělo výrobní odvětví Unie, nemohla sama o sobě tuto újmu vysvětlit, a tudíž nemohla narušit příčinnou souvislost mezi subvencovaným dovozem a újmou, již utrpělo výrobní odvětví Unie.
2.4 Konkurence jiných druhů ryb
(171)
Egejské sdružení vývozců tvrdilo, že příčinou podstatné újmy, již utrpělo výrobní odvětví Unie, byla konkurence jiných druhů ryb, například pangase, velkého pstruha a lososa.
(172)
Pokud jde pangase, jeho dovoz klesl v posuzovaném období přibližně o 24 %. To je v kontrastu s nárůstem dovozu dotčeného výrobku v témže období.
(173)
Pokud jde o jiné druhy ryb, je třeba poznamenat, že podle dostupných informací, konkrétně podle veřejně dostupné studie ústavu Fødevareøkonomisk Institut Kodaňské univerzity (11), jsou velký pstruh a losos vzájemně nahraditelní a konkurují si ve stejném segmentu trhu. Naproti tomu pstruh, který je předmětem současného šetření, se prodává v rámci jiných segmentů trhu a neexistuje žádný přímý vzájemný vztah mezi cenou velkých pstruhů nebo lososů a cenou pstruha, který je předmětem současného šetření.
(174)
Proto by tato tvrzení měla být odmítnuta.
(175)
Na základě těchto skutečností dospěla Komise v této fázi k závěru, že konkurence jiných druhů ryb k újmě, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie, nepřispěla.
2.5 Administrativní a regulační zátěž, zeměpisná omezení
(176)
Egejské sdružení vývozců dále tvrdilo, že příčinou podstatné újmy, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie, byla administrativní a regulační zátěž a rovněž omezené možnosti využívání některých zeměpisných oblastí pro účely akvakultury.
(177)
Údajná souvislost mezi zmíněnými administrativními a regulačními požadavky a újmou nebyla doložena. Zejména nebylo prokázáno, že by se správní a regulační rámec včetně zeměpisných omezení týkajících se oblastí, které jsou k dispozici pro účely akvakultury, v průběhu posuzovaného období změnil takovým způsobem, že by to mohlo způsobit popsanou újmu. Tyto prvky ve skutečnosti pouze charakterizují celkové hospodářské a regulační prostředí odvětví akvakultury v Unii, a nemohou vysvětlit zhoršení situace výrobního odvětví Unie v posuzovaném období. Toto tvrzení by proto mělo být odmítnuto.
(178)
Z těchto důvodů Komise v této fázi dospěla k závěru, že údajná administrativní a regulační zátěž a zeměpisná omezení neruší příčinnou souvislost mezi subvencovaným dovozem a újmou, již utrpělo výrobní odvětví Unie.
2.6 Tlak na ceny vyvíjený velkými maloobchodníky
(179)
Egejské sdružení vývozců a jeden vyvážející výrobce zařazený ve vzorku tvrdili, že velcí maloobchodníci v Unii mají silnou vyjednávací pozici, a že příčinou újmy, již utrpěli výrobci v Unii, byl tlak na ceny, který vyvinuli tito maloobchodníci, a nikoli dovoz z Turecka.
(180)
Žádný z velkých maloobchodníků se nepřihlásil a nespolupracoval při tomto šetření. V každém případě ceny tureckého dovozu byly subvencovány a byly nižší než ceny výrobního odvětví Unie během celého posuzovaného období. Během období šetření byla rozpětí cenového podbízení v rozmezí 5 až 18 %. Za těchto okolností nemohl údajný tlak na ceny ze strany velkých maloobchodníků vysvětlit celkové zhoršení hospodářské a finanční situace, a zejména ztrátu podílu na trhu, nýbrž mohl k utrpěné újmě přispět pouze okrajově, pokud vůbec.
(181)
Z těchto důvodů Komise v této fázi dospěla k závěru, že jakýkoli případný tlak na ceny ze strany velkých maloobchodníků nemohl narušit příčinnou souvislost mezi subvencovaným dovozem a újmou, již utrpělo výrobní odvětví Unie.
2.7 Nadměrné investice, finanční výdaje, kolísání směnných kurzů a mimořádné ztráty související se soudními spory
(182)
Egejské sdružení vývozců tvrdilo, že přinejmenším u některých výrobců v Unii byla klesající výkonnost způsobena nadměrnými investicemi, a nikoli dovozem z Turecka. Tatáž strana dále tvrdila, že pokles ziskovosti výrobního odvětví Unie zčásti zapříčinily zvýšené finanční výdaje, kolísání směnných kurzů a náklady vzniklé v důsledku soudních sporů.
(183)
Tvrzení týkající se údajných nadměrných investic a nákladů vzniklých v důsledku soudních sporů nebyla doložena. A ve prospěch tvrzení, že by tyto činitele mohly mít jakýkoli podstatný dopad na ziskovost výrobců v Unii zařazených ve vzorku, nehovoří ani zjištění v rámci šetření.
(184)
Tvrzení týkající se zvýšených finančních výdajů a kolísání směnných kurzů nebyla upřesněna ani nijak podložena. A ve prospěch tvrzení, že by tyto činitele mohly mít jakýkoli dopad na ziskovost výrobců v Unii zařazených ve vzorku, nehovoří ani zjištění v rámci šetření.
(185)
Na tato tvrzení by proto neměl být brán zřetel.
(186)
Z těchto důvodů Komise v této fázi dospěla k závěru, že údajné nadměrné investice, finanční výdaje, kolísání směnných kurzů a mimořádné ztráty související se soudními spory nepřispěly ke vzniklé újmě, a tudíž nemohly narušit příčinnou souvislost mezi subvencovaným dovozem a újmou, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie.
3. Závěr ohledně příčinné souvislosti
(187)
Výše uvedená analýza prokázala, že došlo k výraznému nárůstu objemu subvencovaného dovozu z dotčené země a jeho podílu na trhu. Nárůst tohoto dovozu za ceny, které představovaly podbízení vůči prodejním cenám výrobního odvětví Unie, vedl ke zhoršení situace výrobního odvětví Unie. Na tomto základě byl učiněn závěr, že dovoz z Turecka měl na podstatné újmě, již utrpělo výrobní odvětví Unie, rozhodující podíl.
(188)
Analyzovány byly i další činitele, které mohly výrobnímu odvětví Unie způsobit újmu. V tomto ohledu bylo zjištěno, že dovoz z jiných třetích zemí, vývozní výkonnost výrobního odvětví Unie, konkurence jiných druhů ryb, administrativní a regulační zátěž, zeměpisná omezení, nadměrné investice, finanční výdaje, kolísání směnných kurzů ani mimořádné ztráty související se soudními spory k újmě, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie, nepřispěly. Další činitele, jako například vývoj spotřeby v Unii a tlak na ceny vyvíjený velkými maloobchodníky, mohly ke způsobené újmě přispět, nemohly však narušit zjištěnou příčinnou souvislost mezi subvencovaným dovozem a újmou, kterou utrpělo výrobní odvětví Unie během období šetření.
(189)
Na základě výše uvedených skutečností dospěla Komise v této fázi k závěru, že příčinou podstatné újmy výrobního odvětví Unie byl subvencovaný dovoz z dotčené země a že žádné další činitele tuto příčinnou souvislost neruší. Zmíněná újma spočívá zejména v poklesu výroby, výrobní kapacity, objemu prodeje, podílu na trhu a zaměstnanosti, přičemž zisk a návratnost investic se během posuzovaného období dostaly do záporných hodnot.
F. ZÁJEM UNIE
(190)
V souladu s článkem 31 základního nařízení Komise zkoumala, zda je navzdory zjištění, že dochází k subvencování, jež působí újmu, možné učinit jednoznačný závěr, že přijmout v tomto případě příslušná opatření není v zájmu Unie. Zájem Unie byl stanoven na základě posouzení všech různých relevantních zájmů, včetně zájmů výrobního odvětví Unie, dovozců a uživatelů.
1. Zájem výrobního odvětví Unie
(191)
Šetřením bylo zjištěno, že výrobní odvětví Unie utrpělo podstatnou újmu způsobenou subvencovaným dovozem z Turecka.
(192)
Uložení opatření by obnovilo spravedlivou hospodářskou soutěž na trhu. Sestupný trend ukazatelů finanční výkonnosti, který zaznamenalo výrobní odvětví Unie, je důsledkem obtížné soutěže se subvencovaným dovozem z dotčené země. Uložení vyrovnávacích cel by proto výrobnímu odvětví Unie umožnilo zvýšit ceny tak, aby pokrývaly náklady výroby, a tudíž zvýšit podíl na trhu, zaměstnanost a výrobu a zlepšit ukazatele finanční výkonnosti, jako je ziskovost, peněžní tok a návratnost investic.
(193)
Pokud by opatření uložena nebyla, cenový tlak tureckého dovozu by pravděpodobně pokračoval a měl by další nepříznivý dopad na ziskovost výrobního odvětví Unie. Tento další pokles výkonnosti by v konečném důsledku vedl k dalšímu snižování výroby a dalšímu rušení výrobních podniků, což by ohrozilo zaměstnanost a investice v Unii.
(194)
Na tomto základě Komise v této fázi dospěla k závěru, že vyrovnávací opatření jsou v zájmu výrobního odvětví Unie.
2. Zájem dovozců, kteří nejsou ve spojení
(195)
Komise v oznámení o zahájení řízení vyzvala dovozce a sdružení zastupující dovozce, aby se přihlásili. Jak je uvedeno výše ve 12. bodě odůvodnění, přihlásily se tři společnosti, a to tak, že vyplnily formulář pro výběr vzorku dovozců, kteří nejsou ve spojení. Následně byly všem těmto třem společnostem, které se přihlásily, zaslány dotazníky, ale odpověděla pouze jedna z nich. Z odpovědi vyšlo najevo, že ačkoli tato strana v období šetření dovezla velmi malé množství pstruhů, obvykle nedováží pstruhy, nýbrž jiné rybí produkty. Množství pstruhů, které tato společnost dovezla, není dostačující na to, aby mohlo být považováno za celkově reprezentativní.
(196)
V pozdější fázi se přihlásil další dovozce, aniž by však odpověděl na dotazník. Tento dovozce tvrdil, že uložení cel na pstruhy z Turecka by vedlo k přerušení jeho dovozní činnosti, aniž by však toto tvrzení podrobněji rozvedl či poskytl jakékoli informace relevantní pro posouzení případných dopadů na jeho obchodní činnost, například údaje o ziskovosti, dovozních cenách a cenách dalšího prodeje.
(197)
Přestože nelze vyloučit, že dovozců, kteří nejsou ve spojení, se uložení vyrovnávacích cel dotkne, je cílem těchto cel obnovit rovné podmínky na trhu Unie. Existují i jiné zdroje dodávek a dovozci v Unii by měli být schopni přejít v reakci na uložení cel k jiným dodavatelům. Celkově šetření neodhalilo žádné významné negativní účinky uložení cel pro dovozce/obchodníky v Unii, kteří nejsou ve spojení.
(198)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem a vzhledem k tomu, že nebyly k dispozici jiné údaje od dovozců/obchodníků, kteří nejsou ve spojení, dospěla Komise v této fázi k závěru, že uložení opatření nebude mít pro dovozce/obchodníky, kteří nejsou ve spojení, celkový významný nepříznivý účinek.
3. Zájem uživatelů, spotřebitelů, dodavatelů
(199)
Komise v oznámení o zahájení řízení vyzvala uživatele a sdružení zastupující uživatele a organizace zastupující spotřebitele, aby se přihlásili. Kromě toho Komise kontaktovala všechny známé relevantní strany. Žádná z těchto stran se však nepřihlásila.
(200)
Po uplynutí lhůty uvedené v oznámení o zahájení řízení se přihlásily dvě strany, které tvrdily, že jsou dodavateli strojního zařízení pro turecké producenty/zpracovatelé pstruhů.
(201)
Jedna strana uvedla, že uložení cel povede ke zvýšení cen pro konečné spotřebitele. Tato strana však toto tvrzení nedoložila. Šetření neodhalilo žádné významné negativní účinky uložení cel pro konečné spotřebitele. Jak je uvedeno výše, spotřebitelské organizace nespolupracovaly a neposkytly žádné informace, na jejichž základě by bylo možné dopady opatření podrobně posoudit. Každopádně přestože vyrovnávací cla mohou mít vliv na dovozní ceny, takové případné zvýšení cen by mohlo být alespoň částečně absorbováno distribučním řetězcem, takže případný nárůst ceny pro konečného spotřebitele nemusí být významný.
(202)
Kromě toho cílem vyrovnávacích cel je obnovit rovné podmínky na trhu Unie, avšak neomezit přitom dovoz do Unie za přiměřené ceny.
(203)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem a k nespolupráci uživatelů a spotřebitelských organizací při šetření a zejména k úrovni opatření dospěla Komise v této fázi k závěru, že uložení opatření nebude mít pro uživatele, spotřebitele nebo dodavatele celkový významný nepříznivý účinek.
4. Závěr ohledně zájmu Unie
(204)
Na základě výše uvedených skutečností dospěla Komise k závěru, že není žádný přesvědčivý důvod se domnívat, že uložení opatření na dovoz dotčeného výrobku z Turecka v této fázi šetření není v zájmu Unie.
G. PROZATÍMNÍ VYROVNÁVACÍ OPATŘENÍ
(205)
Na základě závěrů, k nimž Komise dospěla v otázce subvencování, újmy, příčinné souvislosti a zájmu Unie, by měla být uložena prozatímní vyrovnávací opatření, která zabrání tomu, aby subvencovaný dovoz způsoboval výrobnímu odvětví Unie další újmu.
1. Úroveň pro odstranění újmy (rozpětí újmy)
(206)
Za účelem stanovení úrovně opatření určila Komise nejprve výši cla potřebnou k odstranění újmy působené výrobnímu odvětví Unie.
(207)
Újma by byla odstraněna v případě, že by výrobní odvětví Unie bylo schopno pokrýt své výrobní náklady a dosahovat takového zisku před zdaněním, jakého lze v tomto výrobním odvětví přiměřeně dosáhnout z prodeje obdobného výrobku na trhu Unie za běžných podmínek hospodářské soutěže, tj. bez subvencovaného dovozu.
(208)
Objem dovozu z Turecka se začal významně zvyšovat hlavně v roce 2008, tedy před začátkem posuzovaného období. Ziskovost výrobního odvětví Unie na začátku posuzovaného období v roce 2010 se proto nepovažovala za reprezentativní. Jelikož před rokem 2008 nebyl tlak dovozu z Turecka na trhu Unie podstatný, mělo se za to, že přiměřená by mohla být zisková rozpětí dosahovaná před tímto obdobím. Podle podnětu ziskové rozpětí dánského odvětví produkce pstruhů v letech 2006 a 2007 v průměru dosahovalo nebo přesahovalo úroveň 12 %. Na tomto základě se tedy v této fázi usuzovalo, že ziskové rozpětí ve výši 12 % z obratu by mohlo být považováno za vhodnou úroveň, kterou by výrobní odvětví Unie mohlo očekávat v případě absence poškozujícího subvencování.
(209)
Egejské sdružení vývozců a jeden vyvážející výrobce tvrdili, že cílový zisk by měl být nižší než 12 % z důvodu, že i) při předchozích šetřeních (lososi; velcí duhoví pstruzi) byl použit nižší cílový zisk, ii) skutečné ziskové rozpětí výrobního odvětví Unie na začátku posuzovaného období bylo rovněž nižší a iii) ziskové rozpětí ve výši 12 % odpovídá pouze dánskému odvětví produkce pstruhů, a nikoli výrobnímu odvětví Unie jako celku, a proto není reprezentativní. A zmíněný vyvážející výrobce rovněž tvrdil, že by mělo být použito ziskové rozpětí ve výši 3 %, jelikož takový zisk odpovídá průměrnému ziskovému rozpětí potravinářského průmyslu jako celku.
(210)
Za prvé, pokud jde o srovnání s šetřeními týkajícími se velkého pstruha a lososa, je třeba poznamenat, že každé šetření musí dospět k vlastním závěrům, na základě vlastní skutkové podstaty. V tomto konkrétním případě byly k dispozici údaje obsažené ve vyšetřovacím spise současného šetření, které byly shledány jako přiměřené, a byly proto použity.
(211)
Za druhé, cílovou úrovní zisku z prodeje obdobného výrobku na trhu Unie by měla být úroveň, které by podnik tohoto typu v daném odvětví mohl přiměřeně dosáhnout za běžných podmínek hospodářské soutěže, tj. bez subvencovaného dovozu. Vzhledem k tomu, že v posuzovaném období a dokonce ještě předtím docházelo k subvencovanému dovozu podstatných množství výrobku, nelze přijmout tvrzení, že podmínky hospodářské soutěže byly standardní. Úrovně zisku ve výši 12 % bylo dosahováno, dokud nedocházelo k podstatnému dovozu z Turecka na trh Unie, a tento cílový zisk se tudíž v kontextu tohoto případu považuje v této fázi za přiměřený.
(212)
Za třetí, dánské odvětví produkce pstruhů bylo považováno za dostatečně reprezentativní pro trh Unie, neboť Dánsko je jedním z hlavních producentů pstruhů v Unii. Vzhledem k tomu, že v této fázi nebyly k dispozici žádné další informace, bylo Dánsko použito pro účely stanovení cílové úrovně zisku.
(213)
Konečně tvrzení, že obecné ziskové rozpětí potravinářského průmyslu je mnohem nižší, nebylo doloženo. Komise se domnívala, že ziskové rozpětí, jehož dosahovalo dánské odvětví produkce pstruhů, by mělo v každém případě lépe zohledňovat specifika tohoto odvětví, a bude proto přiměřenější. Potravinářský průmysl totiž tvoří různá odvětví, kterým odpovídají různé segmenty trhu, v nichž panují různé tržní podmínky, které nemusí platit pro odvětví produkce pstruhů.
(214)
Z výše uvedených důvodů dospěla Komise v této fázi k závěru, že je odůvodněné použít cílové ziskové rozpětí ve výši 12 % obratu.
(215)
Na tomto základě Komise vypočetla pro výrobní odvětví Unie cenu obdobného výrobku nepůsobící újmu, a to tak, že od prodejních cen Unie odečetla ziskové rozpětí dosahované během období šetření a nahradila ho ziskovým rozpětím ve výši 12 %.
(216)
Úroveň pro odstranění újmy poté Komise určila na základě porovnání vážené průměrné dovozní ceny vyvážejících výrobců v Turecku zařazených do vzorku, jež byla stanovena pro účely výpočtů v souvislosti s cenovým podbízením, s váženou průměrnou cenou obdobného výrobku prodávaného v období šetření na trhu Unie výrobci v Unii zařazenými do vzorku nepůsobící újmu. Veškeré rozdíly, jež byly výsledkem tohoto srovnání, byly vyjádřeny jako procento vážené průměrné hodnoty dovozu zahrnující CIF.
(217)
Úroveň pro odstranění újmy pro „společnosti v příloze I“ a pro „všechny ostatní společnosti“ je definována stejným způsobem jako subvenční rozpětí pro tyto společnosti (viz 96. a 97. bod odůvodnění).
2. Prozatímní opatření
(218)
Na dovoz pstruhů duhových (Oncorhynchus mykiss), živých o hmotnosti jednoho kusu nepřesahující 1,2 kg nebo čerstvých, chlazených, zmrazených a/nebo uzených ve formě celých ryb nebo bez hlavy nebo ve formě filé pocházejících z Turecka by mělo být uloženo prozatímní vyrovnávací clo, a to v souladu s pravidlem nižšího cla podle čl. 12 odst. 1 základního nařízení. Komise porovnala rozpětí újmy a subvenční rozpětí. Výše cel by měla být stanovena na úrovni nižšího z těchto rozpětí.
(219)
Na základě výše uvedených skutečností by sazby prozatímního vyrovnávacího cla vyjádřené v cenách CIF na hranici Unie před proclením měly být tyto:
Společnost
Subvenční rozpětí
Rozpětí újmy
Vyrovnávací clo
GMS
7,0 %
27 %
7,0 %
Kilic
9,7 %
41 %
9,7 %
Özpekler
7,1 %
26 %
7,1 %
Ternaeben
9,5 %
20 %
9,5 %
Jiné spolupracující společnosti
8,2 %
26 %
8,2 %
Všechny ostatní společnosti
9,7 %
41 %
9,7 %
(220)
Výše uvedená vyrovnávací opatření se stanoví ve formě valorického cla, tj. v poměru k hodnotě dovozu.
(221)
Individuální sazby vyrovnávacího cla uvedené v tomto nařízení byly stanoveny na základě zjištění tohoto šetření. Odrážejí proto situaci zjištěnou při tomto šetření, pokud jde o tyto společnosti. Tyto celní sazby jsou výlučně použitelné na dovoz dotčeného výrobku pocházejícího z dotčené země a vyráběného uvedenými právnickými osobami.
(222)
Na dovoz dotčeného výrobku vyrobeného jakoukoli jinou společností, která není konkrétně uvedena v normativní části tohoto nařízení, včetně subjektů ve spojení s těmito konkrétně uvedenými společnostmi, by se měla vztahovat celní sazba platná pro „všechny ostatní společnosti“. Neměla by se na něj vztahovat žádná z uvedených individuálních sazeb vyrovnávacího cla.
(223)
Pokud některá společnost následně změní název svého subjektu, může požádat o uplatňování těchto individuálních sazeb vyrovnávacího cla. Taková žádost musí být zaslána Komisi (12). Žádost musí obsahovat veškeré příslušné informace umožňující prokázat, že daná změna nemá vliv na právo dotyčné společnosti využívat celní sazbu, která se na ni vztahuje. Pokud změna názvu společnosti nemá vliv na její právo využívat celní sazbu, která se na ni vztahuje, bude oznámení o změně názvu zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie.
(224)
Za účelem minimalizace rizika obcházení opatření kvůli rozdílům v celních sazbách je zapotřebí přijmout zvláštní opatření, která zajistí uplatňování individuálních vyrovnávacích cel. Společnosti, na něž se vztahují individuální sazby vyrovnávacího cla, musí celním orgánům členských států předložit platnou obchodní fakturu. Faktura musí splňovat požadavky stanovené v příloze II. Na dovoz, k němuž není přiložena taková faktura, se vztahuje vyrovnávací clo platné pro „všechny ostatní společnosti“.
(225)
Aby bylo zajištěno řádné vymáhání vyrovnávacích cel, mělo by se zbytkové clo pro všechny ostatní společnosti použít nejen na vyvážející výrobce, kteří při tomto šetření nespolupracovali, ale i na výrobce, jejichž produkty nebyly do Unie v období šetření vyváženy.
H. ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
(226)
Komise v zájmu řádné správy vyzve zúčastněné strany k tomu, aby v pevně stanovené lhůtě předložily písemné připomínky nebo aby požádaly o slyšení u Komise a/nebo úředníka pro slyšení v obchodních řízeních.
(227)
Zjištění týkající se uložení prozatímního cla jsou prozatímní a mohou být v konečné fázi šetření změněna,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Ukládá se prozatímní vyrovnávací clo na dovoz pstruhů duhových (Oncorhynchus mykiss):
-
živých o hmotnosti jednoho kusu nepřesahující 1,2 kg nebo
-
čerstvých, chlazených, zmrazených a/nebo uzených:
-
ve formě celé ryby (s hlavou), též bez žaber, též vykuchaných, o hmotnosti jednoho kusu nepřesahující 1,2 kg, nebo
-
bez hlavy, též bez žaber, též vykuchaných, o hmotnosti jednoho kusu nepřesahující 1 kg, nebo
-
ve formě filé o hmotnosti jednoho kusu nepřesahující 400 g,
v současnosti kódů KN ex 0301 91 90, ex 0302 11 80, ex 0303 14 90, ex 0304 42 90, ex 0304 82 90 a ex 0305 43 00 (kódy TARIC 0301919011, 0302118011, 0303149011, 0304429010, 0304829010 a 0305430011) pocházejících z Turecka.
2. Sazby prozatímního vyrovnávacího cla, které se použijí na čistou cenu s dodáním na hranice Unie před proclením, jsou pro výrobek popsaný v odstavci 1 a vyrobený níže uvedenými společnostmi stanoveny takto:
Společnost
Prozatímní vyrovnávací clo
Doplňkový kód TARIC
-
Akyol Su Ürn.Ürt.Taş.Kom.İth.İhr.Paz.San. ve Tic. Ltd. Şti
-
Asya Söğüt Su Ürünleri Üretim Dahili Paz.ve İhr. Ltd.Şti
-
GMS Su Ürünleri Üretim İth. Paz. San. ve Tic. Ltd. Şti
-
Gümüşdoga Su Ürünleri Üretim Ihracat Ithalat AŞ
-
Gümüş-Yel Su Ürünleri üretim İhracat ve İthalat Ltd. Şti
-
Hakan Komandit Şirketi
-
İskele Su Ürünleri Hayv.Gida Tur.Inş.Paz.Ihr.Ltd.Şti
-
Karaköy Su Ürünleri Üretim Paz.Tic.İhr. ve İth.Ltd.Şti
-
Özgü Su Ürün. Üret. Taş. Komis. İth. İhr. Paz. San. ve Tic. Ltd. Şti
7,0 %
B964
BAFA Su Ürünleri Yavru Üretim Merkezi Sanayi Ticaret AŞ
9,7 %
B965
Özpekler İnşaat Taahhüd Dayanıklı Tüketim Malları Su Ürünleri Sanayi ve Ticaret Limited Şirketi
7,1 %
B966
Ternaeben Gida ve Su Ürünleri Ithalat ve Ihracat Sanayi Ticaret AŞ
9,5 %
B967
Společnosti uvedené v příloze I
8,2 %
Všechny ostatní společnosti
9,7 %
B999
3. Uplatnění individuálních celních sazeb stanovených pro společnosti uvedené v odstavci 2 je podmíněno předložením platné obchodní faktury, která musí splňovat požadavky stanovené v příloze II, celním orgánům členských států. V případě nepředložení takové faktury se použije celní sazba vztahující se na „všechny ostatní společnosti“.
4. Není-li stanoveno jinak, použijí se příslušné platné celní předpisy.
Článek 2
1. Aniž je dotčen článek 30 nařízení (ES) č. 597/2009, mohou zúčastněné strany požádat o poskytnutí informací o nejdůležitějších skutečnostech a úvahách, na jejichž základě bylo toto nařízení přijato, předložit písemně svá stanoviska a požádat o ústní slyšení před Komisí ve lhůtě jednoho měsíce ode dne vstupu tohoto nařízení v platnost.
2. V souladu s čl. 31 odst. 4 nařízení (ES) č. 597/2009 se mohou zúčastněné strany vyjádřit k používání tohoto nařízení ve lhůtě jednoho měsíce ode dne jeho vstupu v platnost.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 1 se použije po dobu čtyř měsíců.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 29. října 2014.
KOMISSION TÄYTÄNTÖÖNPANOASETUS (EU) N:o 1195/2014,
annettu 29 päivänä lokakuuta 2014,
väliaikaisen tasoitustullin käyttöönotosta Turkista peräisin olevan tietyn kirjolohen tuonnissa
EUROOPAN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuetulta tuonnilta suojautumisesta 11 päivänä kesäkuuta 2009 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 597/2009 (1) ja erityisesti sen 12 artiklan,
on kuullut jäsenvaltioita,
sekä katsoo seuraavaa:
A. MENETTELY
1. Vireillepano
(1)
Euroopan komissio, jäljempänä ’komissio’, ilmoitti 15 päivänä helmikuuta 2014Euroopan unionin virallisessa lehdessä julkaistulla ilmoituksella (2), jäljempänä ’vireillepanoilmoitus’, tukien vastaisen menettelyn vireillepanosta Turkista, jäljempänä ’asianomainen maa’, peräisin olevan tietyn kirjolohen tuonnissa unioniin asetuksen (EY) N:o 597/2009, jäljempänä ’perusasetus’, 10 artiklan perusteella. Vireillepanoilmoitusta koskeva oikaisu julkaistiin Euroopan unionin virallisessa lehdessä4 päivänä syyskuuta 2014 (3).
(2)
Komissio pani tutkimuksen vireille, kun Danish Aquaculture Association, jäljempänä ’valituksen tekijä’, esitti 3 päivänä tammikuuta 2014 valituksen sellaisten tuottajien puolesta, joiden tuotanto muodostaa yli 25 prosenttia tietyn kirjolohen kokonaistuotannosta unionissa. Valituksessa esitettiin alustava näyttö tietyn kirjolohen tuetusta tuonnista ja siitä aiheutuneesta merkittävästä vahingosta, ja komissio piti sitä riittävänä tutkimuksen vireillepanoa varten.
(3)
Ennen menettelyn vireillepanoa komissio ilmoitti perusasetuksen 10 artiklan 7 kohdan mukaisesti Turkin viranomaisille saaneensa asianmukaisesti asiakirjanäytöllä vahvistetun valituksen, jossa väitetään, että Turkista peräisin olevan tietyn kirjolohen tuettu tuonti aiheuttaa merkittävää vahinkoa unionin tuotannonalalle. Komissio ehdotti Turkin viranomaisille neuvottelujen aloittamista valituksessa esitetyn tilanteen selvittämiseksi ja molemminpuolisesti tyydyttävään ratkaisuun pääsemiseksi.
(4)
Turkin viranomaiset hyväksyivät neuvotteluehdotuksen, ja neuvottelut järjestettiin. Neuvottelujen aikana ei päästy molempia osapuolia tyydyttävään ratkaisuun. Neuvottelujen jälkeen Turkin viranomaisilta saatiin kannanotto. Komissio otti huomautukset asianmukaisesti huomioon.
2. Rinnakkainen polkumyyntimenettely
(5)
Komissio ilmoitti 15 päivänä helmikuuta 2014Euroopan unionin virallisessa lehdessä julkaistulla ilmoituksella (4) myös polkumyyntitutkimuksen vireillepanosta Turkista peräisin olevan saman tuotteen tuonnissa unioniin.
(6)
Tässä tukien vastaisessa ja rinnakkaisessa polkumyynnin vastaisessa tutkimuksessa tehdyt vahinkoanalyysit perustuvat samaan unionin tuotannonalan määritelmään, samoihin edustaviin unionin tuottajiin sekä samaan tutkimusajanjaksoon ja johtivat täysin samanlaisiin päätelmiin, ellei toisin mainita. Tätä pidettiin asianmukaisena, jotta voitiin järkeistää vahinkoanalyysin tekeminen ja tehdä johdonmukaiset päätelmät. Tästä syystä kummassa tahansa menettelyssä esitetyt vahinkoa koskevat huomautukset otettiin huomioon molemmissa tutkimuksissa.
3. Asianomaiset osapuolet
(7)
Vireillepanoilmoituksessa komissio pyysi asianomaisia osapuolia ottamaan siihen yhteyttä tutkimukseen osallistumista varten. Lisäksi komissio ilmoitti nimenomaisesti tutkimuksen vireillepanosta valituksen tekijöille, muille tiedossa oleville unionin tuottajille, käyttäjille ja tuojille, turkkilaisille vientiä harjoittaville tuottajille ja Turkin viranomaisille sekä järjestöille, joita asian tiedettiin koskevan, ja kehotti niitä osallistumaan.
(8)
Kaikilla asianomaisilla osapuolilla oli tilaisuus esittää huomautuksensa tutkimuksen vireillepanosta ja pyytää saada tulla komission ja/tai kuulemismenettelystä kauppaan liittyvissä menettelyissä vastaavan neuvonantajan kuulemiksi. Huomautuksia ei esitetty.
4. Otanta
(9)
Komissio ilmoitti vireillepanoilmoituksessa, että se saattaa soveltaa asianomaisiin osapuoliin, erityisesti unionin tuottajiin, etuyhteydettömiin tuojiin ja turkkilaisiin vientiä harjoittaviin tuottajiin, otantaa perusasetuksen 27 artiklan mukaisesti.
4.1 Unionin tuottajia koskeva otanta
(10)
Komissio ilmoitti vireillepanoilmoituksessaan, että se oli alustavasti valinnut otoksen unionin tuottajista. Komissio valitsi otoksen perusasetuksen 27 artiklan 1 kohdan mukaisesti ja ottaen huomioon sen, että unionin tuotannonala koostuu yli 700 pienestä ja keskisuuresta tuottajayrityksestä eli on erittäin pirstaleinen, sellaisen suurimman edustavan tuotantomäärän perusteella, joka voitiin kohtuudella tutkia käytettävissä olevassa ajassa ottaen huomioon myös maantieteellisen jakautumisen ja tuotantovaiheiden ja -tyyppien riittävän kattavuuden (elävä, tuore ja jäädytetty kirjolohi, kirjolohifileet ja savustettu kirjolohi). Otokseen kuului yhdeksän unionin tuottajaa. Otokseen valittujen unionin tuottajien osuus oli valituksessa olleiden tietojen perusteella yli 12 prosenttia unionin kokonaistuotannosta. Komissio kehotti asianomaisia osapuolia esittämään huomautuksensa alustavasta otoksesta. Huomautuksia ei saatu asetetussa määräajassa, joten alustava otos vahvistettiin. Otos on unionin tuotannonalaa edustava.
4.2 Tuojia koskeva otanta
(11)
Päättääkseen otannan tarpeellisuudesta ja valitakseen tarvittaessa otoksen komissio pyysi kaikkia etuyhteydettömiä tuojia toimittamaan vireillepanoilmoituksessa esitetyt tiedot.
(12)
Kolme etuyhteydetöntä tuojaa toimitti pyydetyt tiedot ja suostui osallistumaan otokseen. Vähäisen määrän vuoksi komissio päätti, ettei otanta ollut tarpeen.
4.3 Vientiä harjoittavia tuottajia koskeva otanta
(13)
Päättääkseen otannan tarpeellisuudesta ja valitakseen tarvittaessa otoksen komissio pyysi kaikkia turkkilaisia vientiä harjoittavia tuottajia toimittamaan vireillepanoilmoituksessa esitetyt tiedot. Lisäksi komissio pyysi Turkin tasavallan Euroopan unionissa olevaa edustustoa ilmoittamaan muista mahdollisista vientiä harjoittavista tuottajista, jotka saattaisivat olla kiinnostuneita osallistumaan tutkimukseen, ja/tai ottamaan yhteyttä niihin.
(14)
Kahdeksantoista turkkilaista vientiä harjoittavien tuottajien ryhmää toimitti pyydetyt tiedot ja suostui osallistumaan otokseen. Näiden yritysten unioniin suuntautuneen ilmoitetun viennin kokonaismäärä vastasi vuonna 2013 tietyn kirjolohen osalta sataprosenttisesti Turkista unioniin suuntautunutta vientiä.
(15)
Komissio valitsi perusasetuksen 27 artiklan 1 kohdan mukaisesti vientiä harjoittavien tuottajien ryhmistä neljä otokseen, joka perustui unioniin suuntautuvan viennin suurimpaan edustavaan määrään, joka voitiin kohtuudella tutkia käytettävissä olevassa ajassa, ottaen huomioon myös maantieteellisen jakautumisen. Otokseen valittujen yritysryhmien osuus on lähes 64 prosenttia ilmoitetusta vientimyynnistä unioniin, ja yritykset sijaitsevat kahdella eri alueella.
(16)
Kaikkia tiedossa olleita asianomaisia vientiä harjoittavia tuottajia ja Turkin viranomaisia kuultiin otoksen valinnasta perusasetuksen 27 artiklan 2 kohdan mukaisesti. Yksi yritys riitautti valitun yritysotoksen ja vaati, että se olisi otettava mukaan otokseen. Se väitti, että se yksinomaan tuottaa, jalostaa ja myy kirjolohta (eli sillä ei ole mitään muita toimintoja) ja että se on tehnyt tätä vuodesta 1971, minkä perusteella se on tarkasteltavana olevan tuotteen ensimmäinen tuottaja Turkissa. Lisäksi se väitti, että sillä on huomattavaa myyntiä kotimarkkinoilla ja että se on Marmaran alueen suurin tuottaja.
(17)
Komissio palauttaa mieliin, että yritysten valinta otokseen perustui viennin suurimpaan mahdolliseen määrään perusasetuksen 27 artiklan 1 kohdan mukaisesti, ottaen huomioon tuottajien määrän, joka voitiin kohtuudella tutkia käytettävissä olevassa ajassa. Koska ehdotettu otos edustaa 64:ää prosenttia tarkasteltavana olevan tuotteen viennistä unioniin, tällainen otos on Turkin tuotannonalan tilannetta edustava. Lisäksi otokseen valitut yritykset sijaitsevat kahdella eri alueella (kolmesta edustettuna olevasta), mitä pidetään riittävänä tutkimuksen kannalta. Näin ollen komissio katsoo, että otokseen valitut yritykset vastaavat suurinta edustavaa tuontimäärää, joka voidaan kohtuudella tutkia ottaen huomioon käytettävissä oleva aika.
5. Yksilöllinen tarkastelu
(18)
Yksitoista yritystä tai yritysryhmää pyysi perusasetuksen 27 artiklan 3 kohdan mukaista yksilöllistä tarkastelua. Tutkimuksen tässä vaiheessa komissio ei ole tehnyt päätöksiä yksilöllistä tarkastelua koskevien pyyntöjen suhteen. Komissio päättää tutkimuksen lopullisessa vaiheessa, myöntääkö se yrityksille yksilöllisen tarkastelun.
6. Vastaukset kyselyyn
(19)
Komissio lähetti kyselylomakkeet Turkin viranomaisille, kaikille otokseen valituille unionin yrityksille, kolmelle tuojalle ja otokseen valituille turkkilaisille vientiä harjoittavien tuottajien ryhmille.
(20)
Kolme turkkilaisten vientiä harjoittavien tuottajien ryhmään kuuluvaa yritystä pyysi vapautusta velvoitteesta toimittaa vastaus kyselyyn. Yksi näistä yrityksistä totesi, että se harjoittaa pääasiassa meriahvenen ja hammasahvenen tuotantoa ja että se tuottaa vain pieniä määriä tarkasteltavana olevaa tuotetta. Yksi yritys pitää pientä valintamyymälää ja on vain hyvin vähän tekemisissä tarkasteltavana olevan tuotteen kanssa, ja yksi yritys oli etuyhteydessä oleva tuoja, jolla ei ollut tarkasteltavana olevan tuotteen merkittävää myyntiä tutkimusajanjakson aikana. Komissio päätti vapauttaa pientä valintamyymälää pitävän yrityksen velvoitteesta täyttää kyselylomake. Se kuitenkin piti kiinni siitä, että pääasiassa meriahvenen ja hammasahvenen tuotantoa harjoittavan yrityksen samoin kuin etuyhteydessä olevan tuojan on täytettävä kyselylomake, sillä tuotetut (vientiä harjoittavan tuottajan kohdalla) tai myydyt (etuyhteydessä olevan tuojan kohdalla) määrät olivat joka tapauksessa huomattavat.
(21)
Kyselylomakkeeseen saatiin vastaukset Turkin viranomaisilta, kaikilta muilta otokseen valituilta turkkilaisilta vientiä harjoittavien tuottajien ryhmiltä ja yrityksiltä, jotka olivat pyytäneet yksilöllistä tarkastelua.
7. Tarkastuskäynnit
(22)
Komissio on hankkinut ja tarkastanut kaikki tuen, siitä johtuvan vahingon ja unionin edun alustavaa määrittämistä varten tarpeellisina pitämänsä tiedot. Perusasetuksen 26 artiklan nojalla tehtiin tarkastuskäynnit seuraavien yritysten toimitiloihin:
a)
Unionin tuottajat:
-
Aqualande SAS, Roquefort, Ranska
-
Danaqua, Grindsted, Tanska
-
Danforel A/S, Grindsted, Tanska
-
KongeÅens Dambrug ApS, Brørup, Tanska
-
LaFo Forellen GmbH, Oberndorf, Saksa
-
Hofer Forellen GmbH, Oberndorf, Saksa
-
Zakład Hodowli Pstrąga w Zaporze - Mylof, Rytel, Puola
-
Piszolla, S.L., Guadalajara, Espanja
-
Az.Agr. Trot. Erede Rossi Silvio Di Rossi Niccola, Sefro, Italia
-
Grupo Tres Mares, SA, La Coruña, Espanja
b)
Turkkilaiset vientiä harjoittavat tuottajat
-
Etuyhteydessä olevien yritysten ryhmä ”GMS”, Bodrum, Turkki:
-
Akyol Su Ürn.Ürt.Taș.Kom.İth.İhr.Paz.San. ve Tic. Ltd Ști
-
Asya Söğüt Su Ürünleri Üretim Dahili Paz.ve İhr. Ltd.Ști
-
GMS Su Ürünleri Üretim İth. Paz. San. ve Tic. Ltd Ști
-
Gűműsdoga Su Űrűnleri Űretim Ihracat Ithalat AȘ
-
Gümüș-Yel Su Ürünleri üretim İhracat ve İthalat Ltd Ști
-
Hakan Komandit Șirketi
-
İskele Su Ürünleri Hayv.Gida Tur.Inș.Paz.Ihr.Ltd.Ști
-
Karaköy Su Ürünleri Üretim Paz.Tic.İhr. ve İth.Ltd.Ști
-
Özgü Su Ürün. Üret. Taș. Komis. İth. İhr. Paz. San. Ve Tic. Ltd Ști
-
Etuyhteydessä olevien yritysten ryhmä ”Kilic”, Bodrum, Turkki:
-
Bafa Su Ürünleri Yavru Űretim Merkezi San Tic A.S
-
Kilic Deniz Űrűnleri Űretimi Ihracat Ithalat ve Ticaret AȘ
-
KLC Gida Ürünleri Ith.Ihr.Ve Tic.A.Ș
-
Kilic Erșen Su Űrűnleri Ithalat Ihr. San ve Tic, Ltd Ști
-
Etuyhteydessä olevien yritysten ryhmä ”Özpekler”, Denizli, Turkki:
-
Özpekler Ins.Taah.Day. Tük. Mall.Su Ürün.San.ve Tic.
-
Özpekler Ithalat Ihracat Su Ürünleri San.Ve Tic. Ltd Sti
-
Ternaeben Gida ve Su Ürünleri Ith. Ihr. San. ve Tic. Ltd Ști, jäljempänä ’Ternaeben’, Kayseri, Turkki
c)
Turkin viranomaiset:
-
Talousministeriö, Ankara, Turkki
-
Elintarvikkeista, maataloudesta ja kotieläintuotannosta vastaava ministeriö, Ankara, Turkki
d)
Turkkilaisiin viejiin etuyhteydessä olevat unionin tuojat:
-
Spador S.R.L., jäljempänä ’Spador’
-
Ternäben Service GmbH, jäljempänä ’TSG’
-
Ternäben Vertrieb GmbH, jäljempänä ’TVG’
e)
Turkkilaiseen vientiä harjoittavaan tuottajaan (Ternäben) etuyhteydessä oleva unionin tuottaja (jalostaja)
-
Ternäben Spółka z.o.o., Puola, jäljempänä ’TPL’.
8. Tutkimusajanjakso ja tarkastelujakso
(23)
Tukea ja vahinkoa koskeva tutkimus kattoi 1 päivän tammikuuta 2013 ja 31 päivän joulukuuta 2013 välisen ajan, jäljempänä ’tutkimusajanjakso’. Vahinkoa koskevaan arvioon vaikuttava kehityssuuntausten tarkastelu kattoi 1 päivän tammikuuta 2010 ja tutkimusajanjakson päättymisen välisen ajanjakson, jäljempänä ’tarkastelujakso’.
B. TARKASTELTAVANA OLEVA TUOTE JA SAMANKALTAINEN TUOTE
1. Tarkasteltavana oleva tuote
(24)
Tarkasteltavana oleva tuote on kirjolohi (Oncorhynchus mykiss):
-
elävänä, kappalepaino enintään 1,2 kg, tai
-
tuoreena, jäähdytettynä, jäädytettynä ja/tai savustettuna:
-
joko kokonaisina kaloina (päineen), kiduksineen tai ilman kiduksia, perattuna tai perkaamattomana, kappalepaino enintään 1,2 kg, tai
-
päättömänä, kiduksineen tai ilman kiduksia, perattuna tai perkaamattomana, kappalepaino enintään 1 kg, tai
-
fileinä, kappalepaino enintään 400 grammaa,
joka on peräisin Turkista ja joka tällä hetkellä luokitellaan CN-koodeihin ex 0301 91 90, ex 0302 11 80, ex 0303 14 90, ex 0304 42 90, ex 0304 82 90 ja ex 0305 43 00, jäljempänä ’tarkasteltavana oleva tuote’.
(25)
Kuten johdanto-osan 1 kappaleessa on jo mainittu, tarkasteltavana olevan tuotteen määritelmää on oikaistu. Oikaisu oli puhtaasti toimituksellinen eikä vaikuttanut tuotteen määritelmän sisältöön.
2. Samankaltainen tuote
(26)
Tutkimuksessa kävi ilmi, että Turkin kotimarkkinoilla tuotetulla ja myydyllä ja/tai unioniin viedyllä tuotteella sekä unionin tuotannonalan unionissa tuottamalla ja myymällä tuotteella on samat fyysiset, tekniset ja kemialliset perusominaisuudet ja samat peruskäyttötarkoitukset.
(27)
Komissio on päättänyt tässä vaiheessa, että kyseiset tuotteet ovat näin ollen samankaltaisia tuotteita perusasetuksen 2 artiklan c alakohdassa tarkoitetulla tavalla.
3. Tuotteen määritelmää koskevat väitteet
(28)
Eräät asianomaiset osapuolet väittivät, että savustettu kirjolohi olisi jätettävä tuotteen määritelmän ulkopuolelle. Näiden osapuolten mukaan tuotantoprosessissa sekä fyysisissä, teknisissä ja kemiallisissa ominaisuuksissa on eroja verrattuna savustamattomaan kirjoloheen. Lisäksi Turkin viranomaiset väittivät, että savustettujen kalafileiden tuottajien kustannusrakenne eroaa merkittävästi muiden tuottajien kustannusrakenteesta, mikä niiden mukaan osoittaa, että savustetut ja savustamattomat tuotteet eivät ole yksi tuote. Kyseiset osapuolet viittasivat myös kahteen aiempaan, vuosina 2004 (5) ja 2005 (6) päätökseen saatettuun polkumyyntitutkimukseen, jotka koskivat vastaavia tuotteita (isokokoinen kirjolohi ja lohi) ja joissa savustetut tuotteet jätettiin tuotteen määritelmän ulkopuolelle. Osapuolet viittasivat erityisesti neuvoston asetuksen (EY) N:o 437/2004 (7) johdanto-osan 9 kappaleeseen, jossa niiden mukaan todetaan savustusprosessin muuttavan kyseessä olevan tuotteen perusominaisuuksia. Tämän perusteella savustettu kirjolohi olisi jätettävä tuotteen määritelmän ulkopuolelle tässä tutkimuksessa.
(29)
Tutkimuksessa kävi ilmi, että tarkasteltavana olevan tuotteen määritelmään kuuluvilla eri tarjontamuodoilla - ”elävät”, ”jäähdytetyt”, ”jäädytetyt” tai ”savustetut” - on samat fyysiset, tekniset ja kemialliset perusominaisuudet. Kaikilla kirjolohilla muun muassa oli samat olennaiset laatuominaisuudet (kemialliset, ravitsemukselliset tai muut), eikä jalostus poistanut niitä vaan toi ainoastaan kalan esille eri tarjontamuodoissa, jotka olivat ainoastaan erilaisia keinoja säilyttää kalaa ennen sen jatkojalostusta, käsittelyä, kypsennystä tai nauttimista. Tämän vuoksi tultiin siihen johtopäätökseen, ettei tuotteen säilöntä savustamalla muuta olennaisesti sen fyysisiä, teknisiä eikä kemiallisia perusominaisuuksia.
(30)
Siltä osin kuin on kyse erilaisista tuotantoprosesseista ja erilaisista kustannusrakenteista, osapuolet eivät selittäneet, miten tällä olisi voinut olla vaikutusta siihen päätelmään, että savustettu ja savustamaton kala olivat yksi tuote. Joka tapauksessa mahdollisilla tuotantoprosessien eroilla ei sellaisenaan ole vaikutusta tuotteen määritelmään. Tässä nimenomaisessa tapauksessa savustettujen kalafileiden tuotantoprosessi ja kustannusrakenne eivät itse asiassa myöskään eronneet merkittävästi kirjolohen muiden tarjontamuotojen tuotantoprosessista ja kustannusrakenteesta. Jokaisen tarjontamuodon suurin kustannustekijä olivat viljelykustannukset, jotka koostuivat lähinnä rehusta (kalajauho ja kalaöljy), energiakustannuksista ja mätimunien tai poikasten hankintakustannuksista. Näin ollen asiaa koskevat väitteet olisi hylättävä.
(31)
Toisin kuin tässä tutkimuksessa, aiemmissa tutkimuksissa, joihin asianomaiset osapuolet viittasivat, savustetut tuotteet eivät sisältyneet valitukseen, jonka perusteella kyseiset asiat pantiin vireille. Näin ollen ne eivät kuuluneet kyseisten tutkimusten piiriin, joten niitä ei tutkittu. Asetuksen (EY) N:o 437/2004 johdanto-osan 9 kappaleessa käsiteltiin erään asianomaisen osapuolen esittämää väitettä, jonka mukaan jäädytetyt kokonaiset kalat ja kalafileet olisi jätettävä menettelyn ulkopuolelle. Tutkimuksessa ei kuitenkaan todettu tai tultu nimenomaisesti siihen johtopäätökseen, että savustetut tuotteet olisi jätettävä tuotteen määritelmän ulkopuolelle. Kyseinen väite olisi hylättävä sillä perusteella, että tässä tutkimuksessa todettiin, että kaikilla kirjolohen tarjontamuodoilla on samat fyysiset, tekniset ja kemialliset perusominaisuudet.
(32)
Edellä mainituista syistä väite, jonka mukaan savustetut tuotteet olisi jätettävä tuotteen määritelmän ulkopuolelle, hylättiin tässä vaiheessa.
C. TUKI
1. Johdanto
(33)
Valituksen tekijä väitti, että Turkin viranomaiset tukevat maansa vesiviljelyalaa. Valituksessa oli alustavaa näyttöä useista tukikäytännöistä, joita sisältyy sekä lainsäädäntöön että useisiin politiikka-asiakirjoihin, jotka ovat valtiontuen perustana tällä sektorilla.
(34)
Komissio tutki ja analysoi valituksessa esitetyt asiakirjat sekä Turkin viranomaisten ja otokseen valittujen vientiä harjoittavien tuottajien tutkimuksen aikana toimittamat lisäasiakirjat ja havaitsi, että kaikista näistä asiakirjoista itse asiassa kävi ilmi, että vesiviljelyala saa etuuskohtelua monilla alueilla Turkin tasavallassa.
(35)
Turkin viranomaisten päätös tukea erityisesti vesiviljelyalaa tehtiin vuonna 2003, ja sen seurauksena suuria määriä julkisia varoja on siirretty turkkilaisille tuottajille ja viejille kymmenen viime vuoden aikana.
(36)
Turkin viranomaisten ja komission välillä ennen menettelyn aloittamista käydyissä neuvotteluissa, jotka mainittiin johdanto-osan 3 ja 4 kappaleessa, Turkin viranomaiset eivät kiistäneet tutkimuksen kohteena olevien järjestelmien olemassaoloa.
2. Tutkitut järjestelmät
(37)
Komissio lähetti kyselylomakkeet Turkin viranomaisille ja otokseen valituille vientiä harjoittaville tuottajille ja pyysi tietoja seuraavista järjestelmistä, joista väitetysti myönnetään tukia vesiviljelyalalle:
-
valtiontuki vesiviljelyalan investointeihin
-
vapautus tulleista
-
vapautus arvonlisäverosta
-
veronalennus
-
tuki sosiaaliturvamaksuihin (työnantajamaksut)
-
korkotuki
-
maankäyttöön liittyvät oikeudet
-
tuloveroon liittyvä tuki
-
tuki sosiaaliturvamaksuihin (työntekijämaksut)
-
kirjolohen tuottajille myönnettävät suorat tuet
-
suorat tuet kirjolohen viljelijöille
-
suorat tuet kirjolohen luonnonmukaiseen tuotantoon
-
erityistuki poikasia varten
-
tuetut lainat ja vakuutukset kirjolohen tuottajille
-
matalakorkoiset investointilainat ja yrityslainat, myöntäjänä Ziraat Bankasi
-
matalakorkoiset investointilainat ja yrityslainat, myöntäjänä maatalouden luotto-osuuskunnat
-
maatalouden vakuutuspooli ja vakuutusmaksutuet
-
tuet konsultointia varten
-
tuet kalastusaluksia varten
-
polttoaineen osto kalastusaluksia varten (kulutusveron alennus alusten polttoaineesta)
-
kalastusalusten poistaminen käytöstä
-
muut tuet ja muut tukiohjelmat.
3. Valtiontuki vesiviljelyalan investointeihin
3.1 Johdanto
(38)
Turkin viranomaiset ovat ottaneet käyttöön tukijärjestelmän sellaisille yrityksille, jotka sijoittavat varoja tietyille aloille ja tietyille alueille, myös vesiviljelyalalle. Tämän järjestelmän tarkoituksena on
-
lisätä tuotantoa ja työllisyyttä,
-
kannustaa suuriin investointeihin, jotka edistävät kansainvälistä kilpailukykyä,
-
edistää suoria ulkomaisia investointeja,
-
tukea investointeja ympäristönsuojeluun sekä tutkimus- ja kehittämistoimiin jäljempänä esitettyjen Turkin eri kehityssuunnitelmien ja vuotuisten ohjelmien tavoitteiden mukaisesti.
3.2 Oikeusperusta
(39)
Seuraavat säännökset koskevat valtiontukea vesiviljelyalan investointeihin: valtiontukea investointeihin koskeva Turkin asetus nro 2012/3305, julkaistu 19 päivänä kesäkuuta 2012 Turkin virallisessa lehdessä nro 28328, ja valtiontukea investointeihin koskevan asetuksen täytäntöönpanoa koskeva tiedonanto nro 2012/1, julkaistu 20 päivänä kesäkuuta 2012 Turkin virallisessa lehdessä nro 28329.
3.3 Tutkimuksessa tehdyt havainnot
(40)
Vaikka Turkin asetus nro 2012/3305 on asianomainen tukijärjestelmä tutkimusajanjaksolla, vastaavia säännöksiä oli ollut voimassa vuodesta 2006 ja jopa aikaisemmin. Tämä seikka on merkityksellinen, koska käyttöomaisuuden hankintaan liittyviä tukia, kuten investointitukia, voidaan kohdentaa tutkimusajanjaksolle, vaikka ne oli myönnetty ennen tutkimusajanjaksoa.
(41)
Tutkimus vahvisti, että käytössä on erilaisia valtiontukijärjestelmiä. Vesiviljelyala kuuluu nimenomaisesti asetuksen nro 2012/3305 liitteessä 2/A olevaan luetteloon aloista, joille voidaan myöntää kannustimia, kuten vapautus arvonlisäverosta, vapautus tulleista, veronalennus, osarahoitusta investointeihin, tukea sosiaaliturvamaksuihin (työnantaja- ja työntekijämaksut), maankäyttöoikeuksia, korkotukea ja tuloveroon liittyvää tukea. Tuen määrä voi vaihdella asetuksessa nro 2012/3305 määritettyjen kuuden alueen taloudellisen kehityksen mukaan.
(42)
Vaikka tutkimuksessa vahvistettiin ”alueellisten investointiohjelmien” olemassaolo, yksikään otokseen kuuluneista yrityksistä ei hyötynyt kaikista järjestelmistä. Muutamat niistä hyötyivät arvonlisävero- ja tullivapautuksista, joita sovelletaan yhtäläisesti kaikkiin kuuteen Turkin alueeseen. Koska otokseen valitut yritykset kuitenkin ostivat koneita ja laitteita unionin yrityksiltä EU:n ja Turkin välisen tulliliiton puitteissa, tullia ei tarvinnut maksaa. Koska Turkki soveltaa arvonlisäverojärjestelmässään panos-tuotosmallia, tutkimusajanjaksolla saatu etu oli ainoastaan ajallinen hyöty kahden kuukauden ajalta, jonka kuluttua yritykset saivat veroviranomaisilta arvonlisäveropalautukset. Tosiasiallinen etu olisi liikepankille maksettavan koron määrä arvonlisäveron palauttamiseen saakka kestävältä ajalta. Tämä etu on vähäpätöinen, eikä sitä tarkasteltu enempää.
(43)
Yksi otokseen valittu yritys sai veronalennusta, koska se hankki koneita edellä mainitun valtiontukea investointeihin koskevan asetuksen puitteissa. Yleisesti sovellettavan 20 prosentin yritysverokannan sijaan se maksoi veroa ainoastaan 4 prosenttia.
(44)
Sama otokseen valittu yritys hyötyi myös sosiaaliturvamaksujen tukiohjelmasta. Investointikannustintodistuksen haltijana se sai tukea sosiaaliturvamaksuihin (työnantaja- ja työntekijämaksut). Kun yritys oli tehnyt investointinsa, sosiaaliturvalaitos vapautti sen minimipalkasta maksettavia määriä vastaavalla osuudella sen sosiaaliturvamaksuista (työnantaja- ja työntekijämaksuista) vastikään luotujen työpaikkojen osalta. Talousministeriö rahoitti järjestelmän.
3.4 Päätelmät
(45)
Valtiontuki investointeihin katsotaan alustavasti perusasetuksen 3 artiklan 1 kohdan a alakohdan ii alakohdassa ja 3 artiklan 2 kohdassa tarkoitetuksi tueksi, kun valtiontukea myönnetään verokannustimen muodossa eli kun julkisista veroista tai maksuista, jotka muuten olisi maksettava, luovutaan tai niitä ei kanneta.
(46)
Tuki on erityistä ja mahdollistaa tasoitustullin käyttöönoton, sillä tukea voi saada vain tietyillä erikseen luetelluilla talouden aloilla. Tuki on myös vain tietyillä aloilla toimivien tiettyjen yritysten saatavilla. Lisäksi tuki ei täytä perusasetuksen 4 artiklan 2 kohdan b alakohdan ei-erityisyyttä koskevia vaatimuksia, kun otetaan huomioon tiettyihin aloihin sovellettavien rajoitusten määrä ja laatu, etenkin rajoitusten, joilla joko rajataan tuki tietyntyyppisille yrityksille tai suljetaan tietyt alat kokonaan pois.
(47)
Vesiviljely nimetään nimenomaisesti asetuksen liitteessä 2A yhtenä niistä toiminnoista, joille voidaan myöntää tämäntyyppisiä verovapautuksia. Asetuksen liitteessä 4 luetellaan alat, jotka eivät voi hyötyä mistään tämän järjestelmän kannustimista.
(48)
Näin ollen edellä mainittujen tukien katsotaan perusasetuksen 3 artiklan 2 kohdan mukaisesti olevan viranomaisten myöntämää taloudellista tukea, jonka kautta annetaan etua tuen vastaanottajille.
3.5 Tuen määrän laskeminen
(49)
Yksi yritys sai etua edellä mainituista järjestelmistä. Yrityksen saama etu todettiin kuitenkin vähäpätöiseksi.
4. Suorat tuet kirjolohen tuottajille
4.1 Johdanto
(50)
Suorat tuet tuotettua kirjolohikiloa kohden ovat merkittävin tukijärjestelmä, josta tarkasteltavana oleva tuote hyötyy. Näitä tukia tarkistetaan vuosittain osana vuotuista maataloustukien tarkastelua.
4.2 Oikeusperusta
(51)
Seuraavat säännökset koskevat suoria tukia: maataloustukia vuonna 2013 koskeva 7 päivänä maaliskuuta 2013 päivätty Turkin asetus nro 2013/4463, julkaistu 8 päivänä huhtikuuta 2013 Turkin virallisessa lehdessä nro 28612 (sovelletaan takautuvasti 1 päivästä tammikuuta 2013).
4.3 Tutkimuksessa tehdyt havainnot
(52)
Tutkimuksessa vahvistui, että kirjolohen osalta on käytössä suoria tukia. Todettiin, että tutkimusajanjaksolla tuen määräksi oli asetettu 0,65 Turkin liiraa lohikiloa kohden 250 tonnin vuotuiseen tuotantomäärään saakka. Puolet tästä määrästä (0,325 Turkin liiraa /kg) myönnettiin 251-500 tonnin vuotuisille tuotantomäärille, ja 500 tonnia ylittäville tuotantomäärille tukia ei myönnetty. Tuki myönnettiin tarkasteltavana olevan tuotteen tuottajille, joilla oli elintarvikkeista, maataloudesta ja kotieläintuotannosta vastaavan ministeriön antama lisenssi.
(53)
Ennen kuin maksuja suoritetaan, tuottajien on oltava rekisteröityjä elintarvikkeista, maataloudesta ja kotieläintuotannosta vastaavan ministeriön vesiviljelyä koskevassa rekisteröintijärjestelmässä. Tuottajiin kohdistuu säännöllisesti ennalta ilmoittamattomia tarkastuskäyntejä.
(54)
Kolme neljästä otokseen valitusta yritysryhmästä sai tutkimusajanjaksolla suoria tukia, koska ne kasvattivat kirjolohta itse. Suurin ryhmä, Ternaeben, ei kuitenkaan kasvattanut kirjolohta vaan osti sitä (pääasiassa eläviä kirjolohia ja pakastettuja kokonaisia kaloja) etuyhteydettömiltä viljelijöiltä ja jalosti sitä. Tämän vuoksi se ei saanut suoria tukia. Tämän vuoksi heräsi kysymys siitä, koskiko suorista tuista saatu hyöty myös Ternaebeniä ja muita kolmea otokseen kuulunutta yritysryhmää, jotka viljelyn lisäksi myös ostivat jonkin verran kirjolohta jalostettavaksi etuyhteydettömiltä yrityksiltä.
(55)
Tässä yhteydessä komissio korostaa, että tarkasteltavana olevan tuotteen piiriin kuuluvat sekä suoraa tukea saava raaka-aine eli elävät kirjolohet että jatkojalostustuotteet (tuore, jäädytetty kokonainen kala, kalafileet, savustettu kirjolohi). Koska elävän kirjolohen tuotantoa tuetaan ja koska käytännöllisesti katsoen kaikki Turkin kirjolohen viljelijät hyötyvät tästä järjestelmästä, kaikki tarkasteltavana olevan tuotteen (eli elävän kirjolohen ja jatkojalostustuotteiden) tuottajat hyötyvät tästä suoran tuen järjestelmästä riippumatta siitä, viljelevätkö ne kirjolohta itse vai ostavatko ne sitä jatkojalostusta varten.
(56)
Tarkasteltavana olevan tuotteen tuottajille koitunut etu voidaan joka tapauksessa osoittaa. Tältä osin komissio vertasi kolmen otokseen valitun, kirjolohta itse viljelevän yrityksen viljelykustannuksia (mukaan lukien kohtuulliset myynti-, hallinto- ja yleiskustannukset sekä voitto) hintaan, joka maksettiin hankittaessa eläviä tai jäähdytettyjä kaloja etuyhteydettömiltä toimittajilta. Komissio totesi, että kaikkien kolmen yrityksen kohdalla elävien tai jäähdytettyjen kalojen hankintahinta oli alempi kuin keskimääräiset viljelykustannukset.
(57)
Ternaeben-ryhmän osalta komissio vertasi kolmen muun otokseen valitun yrityksen keskimääräisiä viljelykustannuksia (mukaan lukien kohtuulliset myynti-, hallinto- ja yleiskustannukset sekä voitto) siihen keskimääräiseen hankintahintaan, jonka Ternaeben maksoi jäähdytetyistä tai elävistä kaloista. Todettiin, että kolmen muun otokseen valitun yrityksen keskimääräiset viljelykustannukset olivat korkeammat kuin Ternaebenin maksama keskimääräinen hankintahinta. Sen maksaman keskimääräisen hankintahinnan todettiin vastaavan muiden otokseen valittujen yritysten maksamaa hintaa.
(58)
Sen vuoksi komissio katsoo, että otokseen valitut yritykset, myös siltä osin kuin ne olivat ostaneet kirjolohta etuyhteydettömiltä yrityksiltä, hyötyivät suoran tuen järjestelmästä.
(59)
Valituksen tekijä väitti, että kirjolohen luonnonmukaisesta tuotannosta ja poikasten kappaletuotannosta maksettiin lisätukea. Tutkimus vahvisti, että lisätukea maksettiin kirjolohen luonnonmukaisesta tuotannosta. Todettiin kuitenkin, että ainoastaan yksi turkkilainen yritys harjoitti kirjolohen luonnonmukaista tuotantoa, ja se meni äskettäin konkurssiin. Sen vuoksi tukea ei myönnetty tutkimusajanjakson aikana kirjolohen luonnonmukaiseen tuotantoon.
(60)
Lisäksi komissio katsoi, että erityistuki poikasten tuotantoon oli olemassa vuonna 2012 mutta siitä luovuttiin vuodesta 2013 alkaen, koska poikasten tuotantomäärä täytti jo markkinoiden tarpeet Turkissa.
4.4 Päätelmät
(61)
Tutkimuksessa tehtyjen havaintojen perusteella komissio on tullut alustavasti siihen johtopäätökseen, että edellä mainittu julkinen tuki on perusasetuksen 3 artiklan 1 kohdan a alakohdan ii alakohdassa tarkoitettua suoraa tukea, josta näin ollen koituu suoraa etua turkkilaisille kirjolohen tuottajille perusasetuksen 3 artiklan 2 kohdan mukaisesti. ”Etua” koituu, koska viranomaiset antavat suoraa rahoitusta (avustusta) ilman korkoa tai rojalteja. Tämäntyyppistä rahoitusta ei yleensä ole saatavilla markkinoilla.
(62)
Suorien tukien järjestelmä on erityinen ja mahdollistaa tasoitustullin käyttöönoton perusasetuksen 4 artiklan 2 kohdan a alakohdassa tarkoitetulla tavalla, sillä mahdollisuus saada tukea on rajoitettu tiettyihin yrityksiin. Vesiviljelyä harjoittavat yritykset mainitaan nimenomaisesti, ja kirjolohi on selkeästi nimetty yhdeksi lajeista, jotka hyötyvät tästä tukijärjestelmästä. Tämä suora tuki on erityinen, sillä myöntävä viranomainen ja lainsäädäntö, jonka perusteella myöntävä viranomainen toimii, rajoittaa mahdollisuuden saada näitä avustuksia nimenomaisesti vesiviljelyalalla toimiviin yrityksiin.
4.5 Tuen määrän laskeminen
(63)
Kunkin yrityksen saama kokonaishyöty oli tutkimusajanjakson aikana omia viljeltyjä eläviä kaloja varten saadun suoran tuen keskimääräinen määrä ja Turkin viranomaisten myöntämän tuen keskimääräinen määrä laskettuna kaikkien myönnettyjen tukien pohjalta ja jaettuna Turkissa harjoitetun kirjolohen tuotannon kokonaismäärällä ostettujen elävien kalojen osalta.
(64)
Jäljempänä olevassa taulukossa esitetään näistä edellä mainituista avustuksista saadun edun alustavasti määritetty määrä; etuna pidetään asianomaisten yritysten tutkimusajanjaksolla saamaa summaa.
Suorat ja epäsuorat tuet
Yrityksen nimi
Tukimarginaali
GMS
7,0 %
Kilic
9,6 %
Özpekler
6,8 %
Ternaeben
9,5 %
5. Korkotukilainat
5.1 Johdanto
(65)
Tietyt julkiset ja yksityiset tahot antoivat edullisia lainoja vesiviljelyalalla toimiville yrityksille. Tärkeimmät tahot kuvataan jäljempänä.
(66)
Maatalouden luotto-osuuskunnat ovat yksityisoikeudellisia yhteisöjä, joita turkkilaiset maataloustuottajat (eli luonnolliset henkilöt tai oikeushenkilöt, jotka harjoittavat maataloustuotantoa) ovat perustaneet yritystensä rahoitustarpeita varten.
(67)
Turkin tasavallan maatalouspankki (Türkiye Cumhurriyeti Ziraat Bankasi, jäljempänä ’Ziraat Bankasi’) on valtion omistama pankki ja julkinen elin, jonka osakkeet ovat kokonaisuudessaan valtionkassan omistuksessa. Ziraat Bankasi antaa jäljempänä johdanto-osan 70 kappaleessa esitetyn, myös tutkimusajanjaksoa koskevan julkisen ohjelman puitteissa edullisia lainoja vesiviljelyalalle edistääkseen maataloustuotantoa ja maatalousteollisuutta. Tätä varten ministerineuvosto vahvistaa vuosittain ohjelman keston, menettelyt ja periaatteet, ja valtiokonttori siirtää Ziraat Bankasille koron loppusumman, joka vastaa koronalennusta. Sen vuoksi katsotaan, että Ziraat Bankasille on annettu viranomaisten toimivaltaa, ja näin ollen sitä pidetään julkisena elimenä.
(68)
Pienten ja keskisuurten yritysten kehittämisorganisaatio (KOSGEB) on julkinen elin, jonka tavoitteena on lisätä pienten ja keskisuurten yritysten, jäljempänä ’pk-yritykset’, osuutta taloudellisessa ja sosiaalisessa kehityksessä tarjoamalla laadukkaita palveluja ja tukea pk-yritysten kilpailukyvyn kehittämiseen ja yrittäjyyskulttuurin levittämiseen. KOSGEB kuuluu tiede-, teollisuus- ja teknologiaministeriön alaisuuteen ja on osittain riippumaton.
(69)
Türk Eximbank, jäljempänä ’Eximbank’, perustettiin 21 päivänä elokuuta 1987 annetulla Turkin hallituksen asetuksella nro 87/11914, joka perustui lakiin nro 3332, ja se on täysin valtio-omisteinen pankki ja julkinen elin, joka toimii Turkin hallituksen tärkeimpänä vientikannustinvälineenä Turkin kestävän kehityksen mukaisessa vientistrategiassa. Hallitus on valtuuttanut Eximbankin tukemaan ulkomaankauppaa ja ulkomailla toimivia turkkilaisia yrittäjiä/investoijia turkkilaisten yritysten viennin kasvattamiseksi ja niiden kansainvälisen kilpailukyvyn vahvistamiseksi. Sen vuoksi katsotaan, että Eximbankille on annettu viranomaisten toimivaltaa, ja näin ollen sitä pidetään julkisena elimenä.
5.2 Oikeusperusta
(70)
Seuraavat säännökset koskevat korkotukilainoja: Ziraat Bankasin ja maatalouden luotto-osuuskuntien myöntämien matalakorkoisten investointilainojen ja yrityslainojen jatkamista vuonna 2013 koskeva 16 päivänä helmikuuta 2013 päivätty Turkin asetus nro 2013/4271, julkaistu Turkin virallisessa lehdessä nro 28561, pk-yrityksille nollakorolla annettavia lainoja koskeva Turkin asetus nro 2010/27612, julkaistu 15 päivänä kesäkuuta 2010 Turkin virallisessa lehdessä, ja Eximbankin, Turkin vientiluottopankin, myöntämiä vientiluottoja koskeva Turkin laki nro 3332, julkaistu 31 päivänä maaliskuuta 1987 Turkin virallisessa lehdessä nro 19417 (bis).
5.3 Tutkimuksessa tehdyt havainnot
(71)
Eximbankin ja KOSGEBin myöntämiä edullisia lainoja tutkittiin niiden väitteiden perusteella, jotka oli esitetty korkotuettuja lainoja koskevassa valituksessa. Tutkimuksessa vahvistui matalakorkoisten lainojen olemassaolo. Yhdenkään otokseen kuuluneen vientiä harjoittavan tuottajan ei kuitenkaan todettu saaneen maatalouden luotto-osuuskuntien myöntämiä lainoja.
(72)
Komissio havaitsi, että yksi otokseen valittu yritys sai Ziraat Bankasilta neljä edullista lainaa Turkin asetuksen nro 4271/2013 nojalla tutkimusajanjakson aikana. Vesiviljelyalan lainojen osalta Ziraat Bankasi myönsi koneiden ja laitteiden hankintaa koskevia investointilainoja, ja lisäksi pankki myönsi käyttöpääomalainoja toimintakustannusten rahoittamiseksi.
(73)
Ziraat Bankasin myöntämien edullisten lainojen lisäksi yksi otokseen valittu yritys sai nollakorkolainan asetuksen nro 2010/27612 nojalla; asetuksen perusteella KOSGEB hallinnoi pk-yritysten eri tukiohjelmia. Vesiviljelyalalla toimivat pk-yritykset ovat myös oikeutettuja käyttämään hyödyksi näitä tukiohjelmia.
(74)
Tutkimuksessa kävi myös ilmi, että eräs otokseen valituista yrityksistä sai kaksi ja eräs toinen kuusi matalakorkoista lainaa Eximbankilta. Eximbankin edustajat vahvistivat Turkin viranomaisten kanssa tehdyn tarkastuskäynnin aikana, että Eximbank myöntää turkkilaisille viejille lainoja yleisiä markkinaehtoja edullisemmin ehdoin.
5.4 Päätelmät
(75)
Edellä mainittujen matalakorkoisten lainojen katsotaan alustavasti olevan perusasetuksen 3 artiklan 1 kohdan a alakohdan i alakohdassa ja 3 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tukea.
(76)
Tutkimuksessa tehtyjen havaintojen perusteella komissio on tullut siihen johtopäätökseen, että tuen vastaanottajalle on annettu etua vesiviljelytuotantoa varten otettujen lainojen koronalennuksen muodossa. Järjestelmä, eli valtion tukemat lainat, antaa lainojen vastaanottajalle etua, sillä tällaiset lainat myönnetään taloudellisin ehdoin, jotka eivät vastaa vastaavanpituisten lainojen markkinaehtoja. Ne myönnetään alle markkinakorkojen.
(77)
Nämä järjestelmät ovat erityisiä perusasetuksen 4 artiklan 2 kohdan a alakohdassa tarkoitetulla tavalla, sillä tuen myöntävä viranomainen tai lainsäädäntö, jonka perusteella myöntävä viranomainen toimii, rajoittaa mahdollisuuden saada tukea nimenomaisesti tiettyihin yrityksiin.
(78)
Kaikki edellä mainitut lainat on sen vuoksi katsottava tasoitustullin käyttöönoton mahdollistaviksi tuiksi, joista koituu etua ja jotka ovat erityisiä perusasetuksen 3 artiklan 1 kohdan a alakohdan ii alakohdassa tarkoitetulla tavalla.
5.5 Tuen määrän laskeminen
(79)
Perusasetuksen 6 artiklan b alakohdan mukaan edullisista lainoista koitunut etu laskettiin alustavasti lainoista maksettujen korkojen määrän ja vastaavasta kaupallisesta lainasta, jonka yritykset voisivat saada markkinoilta, maksettavien korkojen määrän erotuksena. Komissio käytti vertailukohtana turkkilaisten lainojen painotettua keskikorkoa tutkimusajanjaksolla käyttäen Bloombergin elektronista kaupankäyntijärjestelmää (WAIRCOMM Index).
(80)
Tutkimusajanjaksolla koitunut etu laskettiin tutkimusajanjaksolla tosiasiallisesti maksetun koron ja viitearvon mukaisen koron välisenä erotuksena.
(81)
Otokseen valituille vientiä harjoittaville tuottajille tällä menetelmällä lasketut tukimarginaalit ovat seuraavat:
Edulliset lainat
Yrityksen nimi
Tukimarginaali
Kilic
0,1 %
Özpekler
0,3 %
6. Maatalouden vakuutuspooli ja vakuutusmaksutuet
6.1 Johdanto
(82)
Maatalouteen liittyvässä vakuutuslainsäädännössä ja maatalouden vakuutuspoolin täytäntöönpanoperiaatteita koskevassa asetuksessa esitetään hallituksen tavoite tarjota vakuutusturvaa kirjolohen tuottajien kaikkien kalakantaan ja kalan pyyntiin/nostoon liittyvien tappioiden varalta, joiden syynä voivat olla useat mahdolliset sairaudet, luonnonmullistukset, onnettomuudet jne.
(83)
Maatalouden vakuutuspoolin piiriin kuuluvat seuraavat vakuutustyypit: i) satovakuutus, ii) kasvihuonevakuutus, iii) suurkarjavakuutus, iv) pienkarjavakuutus, v) siipikarjavakuutus ja vi) vesiviljelyvakuutus.
6.2 Oikeusperusta
(84)
Tämän ohjelman oikeusperustan muodostavat maatalouden vakuutuslaki nro 5363 sekä maatalouden vakuutuspoolin piiriin kuuluvia riskejä, tuotteita ja alueita ja vakuutusmaksutukia koskeva 23 päivänä tammikuuta 2013 päivätty Turkin asetus nro 2012/4138, julkaistu Turkin virallisessa lehdessä nro 28537.
6.3 Tutkimuksessa tehdyt havainnot
(85)
Tutkimuksessa vahvistui tämän tukijärjestelmän olemassaolo. Maatalouden vakuutuslain nro 5363 12 ja 13 artiklan sekä maatalouden vakuutuspoolin piiriin kuuluvia riskejä, tuotteita ja alueita ja vakuutusmaksutukia koskevan asetuksen nro 2012/4138, jäljempänä ’asetus nro 2012/4138’, mukaan vesiviljelytuotteiden tuottajat voivat saada tukea valtion vakuutusmaksutuesta asetuksen nro 2012/4138 1/6 artiklan mukaisesti.
(86)
Maatalouden vakuutuspoolin piiriin haluavan yrityksen on toimitettava suunnitelma toivomastaan vakuutuksesta. Tämän jälkeen maatalouden vakuutuspooli tekee yritystä koskevan riskinarvioinnin ja tarjoaa sille vakuutussopimusta, jossa ilmoitetaan myös maksettava vakuutusmaksu. Jos maatalousalalla toimiva yritys hyväksyy tarjouksen, valtio maksaa puolet vakuutusmaksusta.
(87)
Komissio havaitsi, että turkkilaiset viljelijät eivät yleensä vakuuta tuotteitaan. Vain yksi otokseen kuulunut yritys hyödynsi valtion vakuutusmaksujen tukiohjelmaa tutkimusajanjaksolla kolmen kuukauden ajan. Tämän jälkeen se siirtyi käyttämään yksityistä vakuutusyhtiötä.
6.4 Päätelmät
(88)
Käytännössä tällä järjestelmällä saadaan etua vesiviljelyeläinten vakuutuksesta aiheutuvien kustannusten alennuksen muodossa. Tämä järjestelmä muodostaa perusasetuksen 3 artiklan 1 kohdan a alakohdan i alakohdassa tarkoitetun tuen viranomaisten kirjolohen tuottajille antaman suoran avustuksen muodossa sekä perusasetuksessa tarkoitetun ”taloudellisen tuen”, sillä tuen vastaanottaja hyötyy edullisesta vakuutusmaksusta, joka on paljon alhaisempi kuin markkinoilla saatavilla olevien vakuutusten maksut samanlaisten riskien kattamiseksi. Tämän järjestelmän kautta annetaan etua perusasetuksen 3 artiklan 2 kohdassa tarkoitetulla tavalla. Etu on yhtä suuri kuin kaupallisen vakuutussopimuksen yhteydessä maksettavien vakuutusmaksujen ja tuettujen vakuutusmaksujen välinen erotus.
(89)
Tämä tuki on erityinen, sillä myöntävä viranomainen ja lainsäädäntö, jonka perusteella myöntävä viranomainen toimii, rajoittavat mahdollisuuden saada tämä avustus nimenomaisesti vesiviljelyalalla toimiviin yrityksiin ja vieläpä nimenomaisesti ottavat kohteeksi vesiviljelyalan tuottajille aiheutuvia riskejä.
6.5 Tuen määrän laskeminen
(90)
Yksi yritys sai etua tästä järjestelmästä. Yrityksen saama etu todettiin kuitenkin vähäpätöiseksi.
6.6 Tuet konsultointia varten
(91)
Tämän järjestelmän tarkoituksena on tarjota vesiviljelyalan tuottajille tarvittavat tiedot ja taidot, jotta ne pystyvät nykyaikaistamaan ja lisäämään tuotantoa sekä toimimaan entistä tehokkaammin. Yhdenkään otokseen kuuluneen vientiä harjoittavan tuottajan ei todettu hyödyntäneen tätä järjestelmää tutkimusajanjakson aikana.
6.7 Tuet kalastusalusten polttoainetta ja käytöstä poistamista varten
(92)
Nämä tuet liittyvät polttoaineen ostoon kalastusaluksille tai kalastusalusten poistamiseen käytöstä. Nämä tukimaksut hyödyttävät erityisesti kalastustoimintaa. Yhdenkään otokseen kuuluneen vientiä harjoittavan tuottajan ei todettu saaneen näitä tukia tutkimusajanjakson aikana.
6.8 Tukea koskevat päätelmät
(93)
Komissio laski tasoitustullin käyttöönoton mahdollistavan tuen määrät perusasetuksen säännösten mukaisesti tutkimuksen kohteena olevien yritysten osalta järjestelmäkohtaisesti ja laski nämä luvut yhteen laskeakseen kunkin ryhmän kokonaistuen määrän tutkimusajanjaksolla.
(94)
Jäljempänä esitettyjen kokonaistukimarginaalien laskemiseksi komissio laski ensin tuen prosenttiosuuden eli tuen määrän suhteessa yrityksen kokonaisliikevaihtoon. Tätä prosenttiosuutta käytettiin sitten laskettaessa tukea suhteutettuna tarkasteltavana olevan tuotteen vientiin unioniin tutkimusajanjaksolla.
(95)
Tämän jälkeen laskettiin unioniin viedyn tarkasteltavana olevan tuotteen tuen määrä kokonaisen kalan vastinarvoa kohti tutkimusajanjaksolla, ja jäljempänä olevat marginaalit laskettiin prosentteina saman viennin CIF-arvosta kokonaisen kalan vastinarvoa kohti.
(96)
Yhteistyössä toimineille vientiä harjoittaville tuottajille, jotka eivät kuuluneet otokseen, komissio laski painotetun keskimääräisen tukimarginaalin. Näin ollen tämä marginaali määritettiin otokseen valittujen vientiä harjoittavien tuottajien marginaalien perusteella.
(97)
Kaikkien muiden vientiä harjoittavien tuottajien tukimarginaalin komissio määritti käytettävissä olevien tietojen perusteella perusasetuksen 28 artiklan mukaisesti. Tätä varten komissio määritti vientiä harjoittavien tuottajien yhteistyössä toimimisen asteen. Yhteistyössä toimimisen aste on yhteistyössä toimineiden vientiä harjoittavien tuottajien unioniin suuntautuneen viennin määrä ilmaistuna osuutena asianomaisen maan unioniin suuntautuneen viennin kokonaismäärästä, sellaisena kuin se ilmoitetaan Eurostatin tuontitilastoissa.
(98)
Yhteistyössä toimimisen aste on tässä tapauksessa korkea, koska yhteistyössä toimineiden vientiä harjoittavien tuottajien viennin osuus oli yli 80 prosenttia kokonaisviennistä unioniin tutkimusajanjaksolla. Tämän perusteella komissio päätti asettaa jäännöstukimarginaalin sen otokseen valitun yrityksen tasolle, jonka tukimarginaali oli korkein.
Yrityksen nimi
Tukimarginaali
GMS
7,0 %
Kilic
9,7 %
Özpekler
7,1 %
Ternaeben
9,5 %
Otoksen painotettu keskiarvo
8,2 %
Koko maata koskeva tukimarginaali
9,7 %
D. VAHINKO
1. Unionin tuotannonalan ja unionin tuotannon määritelmä
(99)
Samankaltaista tuotetta valmisti tutkimusajanjaksolla yli 700 unionin tuottajaa. Nämä tuottajat muodostavat perusasetuksen 8 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun ’unionin tuotannonalan’.
(100)
Unionin kokonaistuotannon arvioitiin olevan tutkimusajanjakson aikana noin 170 miljoonaa kilogrammaa ”kokonaisen kalan vastinarvona” (WFE) niiden tietojen perusteella, jotka saatiin kansallisten ja eurooppalaisten tuottajien järjestöiltä ja yksittäisiltä yrityksiltä. Kuten johdanto-osan 10 kappaleessa todettiin, otokseen valittiin yhdeksän unionin tuottajaa, joiden osuus samankaltaisen tuotteen kokonaistuotannosta unionissa oli yli 12 prosenttia.
2. Unionin kulutus
(101)
Vahvistaessaan unionin kulutuksen komissio käytti perusteena unionin tuottajien myynnin arvioitua kokonaismäärää ja Eurostatin tietojen mukaista tuonnin kokonaismäärää.
(102)
Unionin tuottajien myynnin kokonaismäärä arvioitiin jäljempänä johdanto-osan 130 kappaleessa esitetyllä tavalla.
(103)
Siltä osin kuin on kyse tuontimäärästä, Eurostatin tiedot ilmaistaan kuuden eri CN-koodin (elävät, tuoreet, jäähdytetyt, jäädytetyt ja/tai savustetut kalat kokonaisina ja/tai perattuina tai fileinä) osalta nettopainona. Nettopainot muunnettiin WFE:ksi vertailua varten jakamalla Eurostatin tietojen mukainen tuontimäärä jäljempänä esitetyillä muuntokertoimilla. Nämä muuntokertoimet esitettiin valituksessa, ja niitä käytetään yleisesti kyseisellä tuotannonalalla.
Taulukko 1
Muuntokertoimet
Tuotteen tarjontamuoto
Kerroin
Elävät
1,00
Tuoreet/jäähdytetyt/jäädytetyt (peratut)
0,85
Fileinä: tuoreet/jäähdytetyt/jäädytetyt
0,47
Fileinä: savustetut
0,40
(104)
Asianomaiset CN-koodit kattavat myös muita kalalajeja, jotka eivät kuulu tämän tutkimuksen piiriin, kuten taimen (Salmo trutta), punakurkkulohi (Oncorhynchus clarki), kultalohi (Oncorhynchus aguabonita) ja gilalohi (Oncorhynchus gilae). Tutkimuksessa kuitenkin todettiin, että Turkissa ei tuotettu muita lajeja kuin tarkasteltavana olevaa tuotetta, tai niitä tuotettiin vain hyvin vähäisiä määriä. Tämä perustui Turkin tuotannonalan Euroopan vesiviljelyalan tuottajien järjestölle, jäljempänä ’FEAP’, ilmoittamiin tietoihin ja muihin julkisiin tietolähteisiin (8), joiden tietoja verrattiin mahdollisuuksien mukaan asiaankuuluviin Turkin virallisiin tilastoihin. Tällä perusteella tultiin siihen johtopäätökseen, että Eurostatin tilastoista saatiin riittävän luotettavia ja täydellisiä tuontia koskevia tietoja.
(105)
Unionin kulutus, kuten todettiin, pysyi vakaana vuodesta 2010 vuoteen 2011, minkä jälkeen se väheni 5 prosenttia vuosien 2011 ja 2012 välillä ja putosi vielä 7 prosenttia vuoden 2012 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana. Kaiken kaikkiaan kulutus väheni tarkastelujaksolla 12 prosenttia.
Taulukko 2
Unionin kulutus (kg WFE)
2010
2011
2012
Tutkimusajanjakso
Unionin kulutus yhteensä
183 399 382
183 932 215
173 599 493
162 108 475
Indeksi
100
100
95
88
Lähde: FEAP, Eurostat
3. Tuonti asianomaisesta maasta
3.1 Asianomaisesta maasta tulevan tuonnin määrä ja markkinaosuus
(106)
Kuten johdanto-osan 103 kappaleessa todetaan, komissio määritti tuonnin määrän Eurostatin tietojen perusteella ilmaistuna kilogrammoina kokonaisen kalan vastinarvona (WFE). Tuonnin markkinaosuus määritettiin Turkista tulevan tuonnin määrän ja unionin kokonaiskulutuksen perusteella.
(107)
Tuonti asianomaisesta maasta unioniin kehittyi seuraavasti:
Taulukko 3
Tuontimäärä (kg WFE) ja markkinaosuus
2010
2011
2012
Tutkimusajanjakso
Turkista tulevan tuonnin määrä (kg WFE)
15 664 502
21 510 620
22 113 656
27 008 376
Indeksi
100
137
141
172
Markkinaosuus
9 %
12 %
13 %
17 %
Indeksi
100
137
149
195
Lähde: Eurostat
(108)
Kulutuksen laskusta huolimatta tarkasteltavana olevan tuotteen tuontimäärät unioniin kasvoivat tasaisesti tarkastelujakson aikana, yhteensä 72 prosenttia. Tämä johti siihen, että vastaava markkinaosuus kasvoi vuoden 2010 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana 9 prosentista 17 prosenttiin: kasvu oli 8 prosenttiyksikköä tai 95 prosenttia tarkastelujakson aikana.
3.2 Asianomaisesta maasta tulevan tuonnin hinnat ja hinnan alittavuus
(109)
Komissio määritti tuonnin keskihinnat Eurostatin tietojen perusteella jakamalla Turkista tulevan tuonnin kokonaismäärän ilmaistuna kilogrammoina WFE kyseisen tuonnin kokonaisarvolla. Tuonnin hinnan alittavuus määritettiin otokseen valittujen vientiä harjoittavien tuottajien tietojen perusteella.
(110)
Asianomaisesta maasta unioniin tulevan tuonnin keskimääräiset hinnat kehittyivät seuraavasti:
Taulukko 4
Tuontihinnat (euroa/ kg WFE)
2010
2011
2012
Tutkimusajanjakso
Turkki
2,63
2,78
2,83
2,75
Indeksi
100
106
108
105
Lähde: Eurostat
(111)
Tarkasteltavana olevan tuotteen keskimääräinen tuontihinta nousi 8 prosenttia vuosien 2010 ja 2012 välisenä aikana ja laski sen jälkeen 3 prosenttia vuoden 2012 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana. Kaiken kaikkiaan keskimääräinen tuontihinta kohosi 5 prosenttia tarkastelujakson aikana.
(112)
Komissio määritti hinnan alittavuuden tutkimusajanjakson aikana vertaamalla seuraavia: a) otokseen valittujen unionin tuottajien unionin markkinoilla etuyhteydettömiltä asiakkailta veloittamat tuotelajikohtaiset painotetut keskimääräiset myyntihinnat, jotka oli oikaistu noudettuna lähettäjältä -tasolle, ja b) vastaavat otokseen valituilta vientiä harjoittavilta tuottajilta tulevassa tuonnissa ensimmäiseltä riippumattomalta asiakkaalta unionin markkinoilla veloitetut tuotelajikohtaiset painotetut keskimääräiset hinnat, jotka oli määritetty CIF-tasolla.
(113)
Hintoja, jotka oikaistiin tarvittaessa ja joista oli vähennetty alennukset ja hyvitykset, vertailtiin tuotelajeittain samassa kaupan portaassa tapahtuneiden liiketoimien osalta. Vertailun tulos ilmaistiin prosentteina otokseen valittujen unionin tuottajien liikevaihdosta tutkimusajanjakson aikana. Tulos osoitti asianomaisesta maasta unionin markkinoille tulevan tuonnin painotetun keskimääräisen hinnan alittavuuden marginaalin vaihtelevan 5 prosentin ja 18 prosentin välillä.
(114)
Yksi otokseen valittu vientiä harjoittava tuottaja väitti, että komission olisi otettava asianmukaisesti huomioon mahdolliset erot kaupan portaassa. Tutkimuksessa kävi kuitenkin ilmi, ettei otokseen valittujen unionin tuottajien ja otokseen valittujen turkkilaisten vientiä harjoittavien tuottajien välillä ollut eroja kaupan portaassa. Tämä väite olisi näin ollen hylättävä.
(115)
Egeanmeren viejien järjestö (joka edustaa turkkilaisia viejiä) ja yksi vientiä harjoittava tuottaja väittivät, että unionin tuotannonala on keskittynyt tuottamaan pääasiassa luonnonmukaista ja vaaleanpunaista kirjolohta, joilla on merkittävästi korkeampi hinta kuin Turkista viedyillä kirjolohilla. Ne väittivät, etteivät hinnat tästä syystä olleet vertailukelpoisia. Kuten edellä johdanto-osan 113 kappaleessa selostetaan, hintoja, jotka oikaistiin tarvittaessa, vertailtiin kuitenkin tuotelajeittain samassa kaupan portaassa tapahtuneiden liiketoimien osalta. Tämän seurauksena mahdolliset hintaerot, jotka johtuvat eri tuotelajeista, on otettu asianmukaisesti huomioon.
(116)
Egeanmeren viejien järjestö väitti myös, että unionin tuotannonala käytti eri tuotantoprosesseja, joiden vuoksi tuotteen ulkonäkö ja aistinvaraiset ominaisuudet sekä myyntiaika olivat erilaisia. Väitettiin, että myös unionin tuotannonalan tuottaman kirjolohen painon vaihteluväli oli erilainen verrattuna Turkissa tuotettuun kirjoloheen. Kaikilla näillä tekijöillä väitettiin olevan vaikutusta hintojen vertailuun, minkä vuoksi ne olisi otettava huomioon. Näiden väitteiden tueksi ei kuitenkaan esitetty mitään näyttöä, eikä tutkimuksen aikana saatu näyttökään tukenut näitä väitteitä. Kuten johdanto-osan 113 kappaleessa selostetaan, hintoja, jotka oikaistiin tarvittaessa, vertailtiin tuotelajeittain samassa kaupan portaassa tapahtuneiden liiketoimien osalta. Mahdolliset erot, jotka johtuvat eri tuotelajeista, on näin ollen otettu asianmukaisesti huomioon.
(117)
Sen vuoksi hintavertailuja koskevat väitteet olisi hylättävä.
4. Unionin tuotannonalan taloudellinen tilanne
4.1 Yleisiä huomioita
(118)
Tutkittaessa tuetun tuonnin vaikutusta unionin tuotannonalaan arvioitiin perusasetuksen 8 artiklan 4 kohdan mukaisesti kaikki taloudelliset indikaattorit, jotka vaikuttivat unionin tuotannonalan tilanteeseen tarkastelujaksolla.
(119)
Kuten 10 kappaleessa mainitaan, unionin tuotannonalan mahdollisesti kärsimän vahingon määrittämiseen käytettiin otantamenetelmää.
(120)
Vahingon määrittämistä varten komissio erotti toisistaan makro- ja mikrotaloudelliset vahinkoindikaattorit. Komissio arvioi makrotaloudelliset indikaattorit valitukseen sisältyvien tietojen sekä FEAP:n ja Eurostatin tietojen perusteella. Tiedot koskivat kaikkia unionin tuottajia. Mikrotaloudelliset indikaattorit komissio arvioi otokseen valittujen unionin tuottajien kyselyvastauksissa olevien tietojen perusteella. Tiedot koskivat otokseen valittuja unionin tuottajia. Molempien tietojen todettiin edustavan unionin tuotannonalan taloudellista tilannetta.
(121)
Makrotaloudellisia indikaattoreita ovat seuraavat: tuotanto, tuotantokapasiteetti, kapasiteetin käyttöaste, myyntimäärä, markkinaosuus, kasvu, työllisyys, tuottavuus ja tukimarginaalin suuruus.
(122)
Mikrotaloudellisia indikaattoreita ovat seuraavat: keskimääräiset yksikköhinnat, yksikkökustannukset, työvoimakustannukset, varastot, kannattavuus, kassavirta, investoinnit, sijoitetun pääoman tuotto ja pääoman saanti.
4.2 Makrotaloudelliset indikaattorit
4.2.1 Tuotanto, tuotantokapasiteetti ja kapasiteetin käyttöaste
(123)
Tiedot unionin tuotannonalan tuotantomäärästä on saatu FEAP:ltä ja valituksen tekijältä. FEAP:n tiedot kerätään tilahintoina, ja ne koskevat kussakin jäsenvaltiossa nostettuja eläviä kaloja. Koska FEAP:n tiedot kattoivat vain osan tutkimusajanjaksosta, niitä täydennettiin valituksen tekijän esittämien arvioiden perusteella. Koska FEAP:n tiedot kerätään tilahintoina ja koskevat nostettuja eläviä kaloja ja koska on tarpeen välttää määrien laskemista kahteen kertaan, EU:n elävien kalojen tuotantoon lisättiin kaikista lähteistä tulevan jatkojalostukseen tarkoitetun tuonnin osuus (noin 20 prosenttia kaikista tuontimääristä, lukuun ottamatta ”savustettua”, otokseen valittujen vientiä harjoittavien tuottajien kyselylomakkeissa ilmoittamien tietojen perusteella).
(124)
Tällä perusteella unionin tuotanto, tuotantokapasiteetti ja kapasiteetin käyttöaste yhteensä kehittyivät tarkastelujaksolla seuraavasti:
Taulukko 5
Tuotanto, tuotantokapasiteetti ja kapasiteetin käyttöaste
2010
2011
2012
Tutkimusajanjakso
Tuotantomäärä (kg WFE)
168 291 314
161 896 836
151 960 522
136 950 842
Indeksi
100
96
90
81
Tuotantokapasiteetti (kg WFE)
220 309 323
215 689 275
209 607 237
183 616 771
Indeksi
100
98
95
83
Kapasiteetin käyttöaste
76 %
75 %
72 %
75 %
Indeksi
100
98
95
98
Lähde: valitus, FEAP, otokseen valittujen unionin tuottajien ja otokseen valittujen vientiä harjoittavien tuottajien tiedot, Eurostat
(125)
Tuotanto väheni tarkastelujaksolla joka vuosi. Tutkimusajanjakson aikana tuotanto väheni 19 prosenttia vuoteen 2010 verrattuna. Tämä vähennys oli tuntuvampi kuin kulutuksen vähentyminen tarkastelujakson aikana.
(126)
Tuotantokapasiteetti arvioitiin jakamalla tuotantomäärä otokseen valittujen unionin tuottajien kapasiteetin käyttöasteella.
(127)
Unionin tuotannonalan tuotantokapasiteetti laski 17 prosenttia tarkastelujakson aikana. Tutkimuksessa tehdyt havainnot viittaavat siihen, että muutamat unionin tuottajat ovat sulkeneet tuotantolaitoksensa tarkastelujakson aikana, minkä seurauksena unionin kokonaistuotantokapasiteetti on supistunut.
(128)
Unionin tuottajien kapasiteetin käyttöaste oli noin 75 prosenttia tarkastelujaksolla ja laski yhden prosenttiyksikön vuoden 2010 ja tutkimusajanjakson päättymisen välisenä aikana.
4.2.2 Myyntimäärä ja markkinaosuus
(129)
Unionin tuotannonalan myyntimäärä ja markkinaosuus kehittyivät tarkastelujaksolla seuraavasti:
Taulukko 6
Myyntimäärä ja markkinaosuus
2010
2011
2012
Tutkimusajanjakso
Myyntimäärä unionin markkinoilla (kg WFE)
163 321 913
156 440 124
146 677 898
130 729 993
Indeksi
100
96
90
80
Markkinaosuus
89 %
85 %
84 %
81 %
Indeksi
100
96
95
91
Lähde: valitus, FEAP, otokseen valittujen unionin tuottajien tiedot, Eurostat
(130)
Unionin tuotannonalan myyntimäärä määritettiin johdanto-osan 123 kappaleessa kuvatun kokonaistuotantomäärän perusteella vähentämällä siitä unionin tuotannonalan vientimyynti.
(131)
Vientimyynnin määrä perustui Eurostatin tietoihin, jotka oli muunnettu muotoon kg WFE. Muita asianomaisiin CN-koodeihin mahdollisesti kuuluvia lohilajeja pidettiin merkityksettöminä, sillä niitä ei tuotettu unionissa tai tuotettiin vain hyvin pieniä määriä. Sen vuoksi katsottiin, että Eurostat toimitti riittävän luotettavaa tietoa kirjolohen viennistä tarkastelujaksolla.
(132)
Tietojen mukaan unionin tuotannonalan myyntimäärä laski jatkuvasti vuoden 2010 ja tutkimusajanjakson välillä ja kaiken kaikkiaan 20 prosenttia koko tarkastelujakson aikana. Tämä negatiivinen kehityssuuntaus on ollut voimakkaampi kuin johdanto-osan 105 kappaleessa kuvattu, samana ajanjaksona tapahtunut kokonaiskulutuksen lasku.
(133)
Tämän seurauksena myös unionin tuotannonalan markkinaosuus pieneni koko tarkastelujakson ajan ja putosi kokonaisuudessaan 8 prosenttiyksikköä saman ajanjakson aikana. Samaan aikaan tuonti Turkista kasvoi 72 prosenttia ja vastaava markkinaosuus edellä johdanto-osan 108 kappaleessa kuvatulla tavalla 8 prosenttiyksikköä, mikä vastasi unionin tuotannonalan markkinaosuuden menetystä.
4.2.3 Kasvu
(134)
Unionin kulutus laski vuodesta 2011 tutkimusajanjakson päättymiseen asti. Vaikka kysyntä unionin markkinoilla laski, Turkista tuleva tuonti lähes kaksinkertaistui, ja sen markkinaosuus oli tämän johdosta kasvussa tarkastelujaksolla. Näin ollen unionin tuotannonala menetti markkinaosuuttaan, kun taas asianomainen tuonti onnistui kasvattamaan omaa markkinaosuuttaan supistuvilla unionin markkinoilla. Samaan aikaan unionin tuotannonalan tuotantomäärä väheni enemmän kuin sen markkinat supistuivat, kun taas Turkista tulevan tuonnin määrä kasvoi sekä absoluuttisesti että suhteellisesti ilmaistuna.
4.2.4 Työllisyys ja tuottavuus
(135)
Työllisyys ja tuottavuus kehittyivät tarkastelujaksolla seuraavasti:
Taulukko 7
Työllisyys ja tuottavuus
2010
2011
2012
Tutkimusajanjakso
Työntekijöiden lukumäärä
3 692
3 413
3 144
2 862
Indeksi
100
92
85
78
Tuottavuus (kg WFE /työntekijä)
45 578
47 431
48 332
47 847
Indeksi
100
104
106
105
Lähde: valitus, FEAP, otokseen valittujen unionin tuottajien tiedot
(136)
Unionin tuotannonalan työllisyyden arvioinnissa käytettiin perustana kokonaistuotantomäärää, joka jaettiin otokseen valittujen unionin tuottajien tuottavuudella. Koska tuotantomäärä väheni (taulukko 5), unionin tuotannonalan työllisyysaste laski 22 prosenttia tarkastelujakson aikana.
(137)
Työllisyys laski nopeammin kuin tuotantomäärä, minkä vuoksi arvioitu tuottavuus työntekijää kohti (mitattuna tuotoksena kg WFE työntekijää kohti) nousi 5 prosenttia tarkastelujaksolla.
4.2.5 Tasoitustoimenpiteiden käyttöönoton mahdollistavien tukien merkittävyys ja toipuminen aiemmasta tuetusta tuonnista tai polkumyyntituonnista
(138)
Kaikki tukimarginaalit ovat merkittävästi vähimmäistasoa korkeammat. Tasoitustoimenpiteiden käyttöönoton mahdollistavien tukien merkittävyyden vaikutuksesta unionin tuotannonalaan voidaan todeta, että vaikutusta ei voida pitää vähäpätöisenä, kun otetaan huomioon Turkista tulevan tuonnin määrä ja hinnat.
(139)
Koska kyseessä on ensimmäinen tarkasteltavana olevaa tuotetta koskeva tukien vastainen tutkimus, käytössä ei ole tietoja, joiden perusteella voitaisiin arvioida mahdollisen aiemman tuetun tuonnin tai polkumyynnin vaikutuksia.
4.3 Mikrotaloudelliset indikaattorit
4.3.1 Hinnat ja niihin vaikuttavat tekijät
(140)
Otokseen valittujen unionin tuottajien painotetut keskimääräiset yksikkömyyntihinnat etuyhteydettömille asiakkaille unionissa kehittyivät tarkastelujaksolla seuraavasti:
Taulukko 8
Myyntihinnat unionissa
2010
2011
2012
Tutkimusajanjakso
Keskimääräinen yksikkömyyntihinta etuyhteydettömille asiakkaille (euroa/kg WFE)
2,76
2,91
2,89
2,95
Indeksi
100
105
105
107
Tuotannon yksikkökustannukset (euroa/kg WFE)
2,73
2,84
2,89
2,98
Indeksi
100
104
106
109
Lähde: otokseen valittujen unionin tuottajien tiedot
(141)
Otokseen valittujen unionin tuottajien keskimääräiset yksikkömyyntihinnat nousivat ensin vuoden 2010 hinnasta eli 2,76 eurosta/ kg WFE hintaan 2,91 euroa vuonna 2011, minkä jälkeen ne laskivat 2,89 euroon vuonna 2012 ja nousivat sitten 2,95 euroon tutkimusajanjaksolla. Kaiken kaikkiaan otokseen valittujen unionin tuottajien keskimääräinen myyntihinta nousi 7 prosenttia tarkastelujakson aikana. Tämä nousu ei kuitenkaan riittänyt kattamaan saman ajanjakson aikana tapahtunutta tuotantokustannusten 9 prosentin nousua. Tämän seurauksena keskimääräinen yksikkökohtainen nettomyyntihinta jäi yksikkökohtaisia tuotantokustannuksia pienemmäksi tutkimusajanjakson aikana.
(142)
Otokseen valittujen unionin tuottajien tuotantokustannukset nousivat vuodesta 2010, jolloin kustannukset olivat 2,73 euroa/ kg WFE, vuoteen 2011, jolloin ne olivat 2,84 euroa. Vuonna 2012 oli havaittavissa maltillisempi nousu 2,89 euroon. Suurempi nousu 2,98 euroon tapahtui tutkimusajanjaksolla, kun tuotantokustannukset ylittivät keskimääräiset yksikkömyyntihinnat, jolloin unionin tuotannosta tuli yleisesti kannattamatonta. Merkittävimmän osan tuotantokustannuksista muodostavat rehukustannukset (kalajauho ja kalaöljy) sekä energiakustannukset ja mätimunien tai poikasten hankintakustannukset, jotka nousivat tarkastelujakson aikana ja vaikuttivat näin ollen keskimääräisten tuotantokustannusten nousuun.
4.3.2 Työvoimakustannukset
(143)
Otokseen valittujen unionin tuottajien keskimääräiset työvoimakustannukset kehittyivät tarkastelujaksolla seuraavasti:
Taulukko 9
Keskimääräiset työvoimakustannukset työntekijää kohti
2010
2011
2012
Tutkimusajanjakso
Keskimääräiset työvoimakustannukset työntekijää kohti (euroa)
26 585
26 958
28 276
27 757
Indeksi
100
101
106
104
Lähde: otokseen valittujen unionin tuottajien tiedot
(144)
Vuoden 2010 ja tutkimusajanjakson välillä otokseen valittujen unionin tuottajien keskimääräiset työvoimakustannukset työntekijää kohti kasvoivat 4 prosenttia. Tämä kokonaiskasvu tarkastelujaksolla on suhteellisen pientä ja joka tapauksessa pienempää kuin työvoimakustannusten yleinen nousu (7,5 %) (9) ja inflaatiovauhti (9,6 %) (10) unionissa saman ajanjakson aikana.
4.3.3 Varastot
(145)
Kirjolohi on herkästi pilaantuva tuote, jonka myyntiaika on, ellei sitä ole jäädytetty, alle kaksi viikkoa. Koska otokseen valitut unionin tuottajat eivät pidä kirjolohta varastossa noston jälkeen eivätkä merkittävissä määrin jäädytä tuotteitaan, varastomääriä ei pidetä merkittävänä vahingon indikaattorina tässä tutkimuksessa.
4.3.4 Kannattavuus, kassavirta, investoinnit, sijoitetun pääoman tuotto ja pääoman saanti
(146)
Otokseen valittujen unionin tuottajien kannattavuus, kassavirta, investoinnit ja sijoitetun pääoman tuotto kehittyivät tarkastelujaksolla seuraavasti:
Taulukko 10
Kannattavuus, kassavirta, investoinnit ja sijoitetun pääoman tuotto
2010
2011
2012
Tutkimusajanjakso
Riippumattomille asiakkaille unionissa tapahtuneen myynnin kannattavuus (% liikevaihdosta)
1,1 %
2,5 %
- 0,1 %
- 0,8 %
Indeksi
100
230
- 13
- 88
Kassavirta (tuhatta euroa)
- 1 242
2 828
1 715
- 5 210
Indeksi
100
428
338
- 220
Investoinnit (tuhatta euroa)
3 952
4 158
4 371
10 265
Indeksi
100
105
111
260
Sijoitetun pääoman tuotto
1,8 %
4,3 %
- 0,2 %
- 1,3 %
Indeksi
100
238
- 13
- 74
Lähde: otokseen valittujen unionin tuottajien tiedot
(147)
Komissio määritti otokseen valittujen unionin tuottajien kannattavuuden ilmaisemalla samankaltaisen tuotteen myynnistä etuyhteydettömille asiakkaille unionissa saadun nettovoiton ennen veroja prosentteina tämän myynnin liikevaihdosta. Vuosina 2010 ja 2011 kannattavuus parani hieman mutta pysyi alhaisella tasolla, joka oli vain hieman yli kannattavuusrajan. Tilanne huononi vuonna 2012, jolloin kannattavuus kääntyi negatiiviseksi, sekä tutkimusajanjaksolla, jolloin tappiot lisääntyivät entisestään. Kuten johdanto-osan 142 kappaleessa selostetaan, tämä johtui siitä, että tuotantokustannukset kasvoivat mutta unionin tuotannonala ei pystynyt nostamaan hintojaan vastaavasti. Kyseisen ajanjakson aikana muutamat unionin tuottajat joutuivat lopettamaan toimintansa.
(148)
Nettokassavirta on unionin tuottajien kyky rahoittaa itse toimintaansa. Nettokassavirta kasvoi vuosien 2010 ja 2011 välisenä aikana ja laski sen jälkeen. Vuoden 2012 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana se laski voimakkaasti ja muutti kumulatiivisen kokonaiskassavirran kyseisellä ajanjaksolla negatiiviseksi. Yleisesti ottaen voidaan todeta, että kassavirran negatiivinen suuntaus seuraa kannattavuuden laskevaa suuntausta, vaikkakin negatiivinen kassavirta vuonna 2010 ja huomattava lasku vuoden 2012 ja tutkimusajanjakson välillä johtuivat myös investoinneista, joita tehtiin sulauttamispyrkimyksessä, kuten johdanto-osan 149 kappaleessa selostetaan.
(149)
Investoinnit kasvoivat vain hieman vuodesta 2010 vuoteen 2012, mutta tutkimusajanjakson aikana ne kasvoivat huomattavasti. Investoinnit liittyivät tuotantolaitosten hankintaan toimintansa lopettaneilta yrityksiltä ja/tai etuyhteydessä olevien yritysten sulauttamiseen eivätkä olemassa olevan kaluston korvaamiseen tai lisävarusteiden ja/tai uusien varusteiden hankintaan. Näin ollen tutkimusajanjaksolla havaittu piikki investoinneissa liittyi pääasiassa sulauttamiseen. Tätä tukee se seikka, että kokonaistuotantokapasiteetti laski 17 prosenttia tarkastelujakson aikana.
(150)
Sijoitetun pääoman tuotto on voitto prosentteina investointien nettokirjanpitoarvosta. Sijoitetun pääoman tuotto noudatteli samaa suuntausta kuin kannattavuus, eli se kasvoi vuodesta 2010 vuoteen 2011 mutta pysyi vain juuri yli kannattavuusrajan. Sijoitetun pääoman tuotto supistui myöhemmin ja muuttui negatiiviseksi vuonna 2012. Se heikkeni edelleen tutkimusajanjaksolla. Tämä negatiivinen kehitys johtui siitä, ettei unionin tuotannonala voinut nostaa hintojaan, vaikka tuotantokustannukset olivat kasvussa.
(151)
Siltä osin kuin on kyse pääoman saannista, otokseen valittujen unionin tuottajien heikentynyt kyky kerryttää käteisvaroja samankaltaisen tuotteen osalta heikensi niiden taloudellista tilannetta vähentämällä tulorahoitusta. Mitä tulee pankkirahoitukseen, pankeilta oli entistä vaikeampi saada rahoitusta. Tutkimuksessa todettiin, että pääoman saanti heikkeni yleisesti.
5. Vahinkoa koskevat päätelmät
(152)
Tutkimus osoitti tässä vaiheessa selvästi, että unionin tuotannonalalle on aiheutunut merkittävää vahinkoa. Vahinko näkyi erityisesti markkinaosuuden menetyksenä ja kannattavuuden laskuna. Samanaikaisesti tarkasteltavana olevan tuotteen tuonnin markkinaosuus kasvoi ja tämän tuonnin todettiin alittavan unionin tuotannonalan hinnat unionin markkinoilla.
(153)
Tietyt vahinkoindikaattorit, kuten yksikkömyyntihinta, keskimääräiset työvoimakustannukset työntekijää kohti, tuottavuus ja investoinnit, kehittyivät myönteisesti. Siltä osin kuin on kyse yksikkömyyntihinnoista, nousu johtui kasvaneista tuotantokustannuksista. Tämä nousu ei kuitenkaan kompensoinut yksikkökustannusten nousua kokonaisuudessaan, minkä vuoksi kannattavuus kääntyi negatiiviseksi vuonna 2012. Kuten johdanto-osan 144 kappaleessa selostetaan, unionin tuotannonalan keskimääräisten työvoimakustannusten nousu työntekijää kohti oli pienempi kuin työvoimakustannusten yleinen nousu ja inflaatiovauhti unionissa. Unionin tuotannonala joutui vähentämään työntekijöidensä määrää, mikä johti tuottavuuden nousuun työntekijää kohti. Investointien kasvu liittyi pääasiassa tuotantolaitosten hankintaan toimintansa lopettaneilta yrityksiltä ja yritysten sulauttamiseen eikä olemassa olevan kaluston korvaamiseen tai uusien varusteiden hankintaan.
(154)
Useimmat vahinkoindikaattorit osoittivat negatiivista suuntausta. Unionin tuotannonalan kannattavuus, kassavirta ja sijoitetun pääoman tuotto laskivat. Kannattavuus ja sijoitetun pääoman tuotto, jotka olivat juuri yli kannattavuusrajan vuosina 2010 ja 2011, muuttuivat negatiivisiksi vuonna 2012 ja laskivat edelleen tutkimusajanjakson aikana. Samanaikaisesti tuotantomäärä, tuotantokapasiteetti, työllisyys ja markkinaosuudet pienenivät tuetun tuonnin aiheuttaman paineen vaikutuksesta.
(155)
Edellä esitetyn perusteella komissio tuli tässä vaiheessa siihen johtopäätökseen, että unionin tuotannonalalle on aiheutunut perusasetuksen 8 artiklan 4 kohdassa tarkoitettua merkittävää vahinkoa.
E. SYY-YHTEYS
(156)
Perusasetuksen 8 artiklan 5 kohdan mukaisesti komissio tutki, oliko asianomaisesta maasta tullut tuettu tuonti aiheuttanut merkittävää vahinkoa unionin tuotannonalalle. Perusasetuksen 8 artiklan 6 kohdan mukaisesti komissio tutki myös, olisivatko muut tiedossa olleet tekijät voineet samaan aikaan aiheuttaa vahinkoa unionin tuotannonalalle. Komissio varmisti, ettei mitään muiden tekijöiden kuin asianomaisesta maasta tulleen tuetun tuonnin aiheuttamaa mahdollista vahinkoa pidetä tuetusta tuonnista johtuvana. Nämä tekijät ovat seuraavat:
a)
tuonti muista kolmansista maista
b)
unionin tuotannonalan vientitoiminta
c)
kulutuksen kehitys
d)
kilpailu muiden kalalajien kanssa
e)
hallinnollinen ja sääntelystä aiheutuva rasitus, maantieteelliset rajoitukset
f)
suurten vähittäismyyjien aiheuttama hintapaine
g)
liikainvestoinnit, rahoitusmenot, valuuttakurssivaihtelut ja muusta kuin varsinaisesta toiminnasta aiheutuneet tappiot, jotka liittyvät oikeudenkäynteihin.
1. Tuetun tuonnin vaikutukset
(157)
Todetakseen syy-yhteyden tarkasteltavana olevan tuotteen Turkista tapahtuneen tuetun tuonnin ja unionin tuotannonalalle aiheutuneen vahingon välillä komissio analysoi tuetun tuonnin määrän ja hintatason sekä sen, missä määrin ne olisivat voineet aiheuttaa unionin tuotannonalalle koituneen merkittävän vahingon.
(158)
Tutkimuksessa kävi ilmi, että asianomaisesta maasta tapahtuneen tuetun tuonnin määrä lähes kaksinkertaistui tarkastelujaksolla. Tämän tuloksena markkinaosuus kasvoi 8 prosenttiyksikköä, sillä vuonna 2010 osuus oli 9 prosenttia ja tutkimusajanjaksolla se nousi 17 prosenttiin. Tämä tapahtui kulutuksen laskevasta suuntauksesta huolimatta. Samanaikaisesti unionin tuotannonalan markkinaosuus pieneni 8 prosenttiyksikköä.
(159)
Tuetun tuonnin keskihinnat kasvoivat 5 prosenttia vuoden 2010 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana. Tämä kasvu johtui yleisestä tuotantokustannusten noususta. Tuontihinnat pysyivät kuitenkin huomattavasti alhaisemmalla tasolla kuin unionin tuotannonalan hinnat. Tuetun tuonnin hinnat alittivat unionin tuotannonalan hinnat, ja tutkimusajanjakson aikana keskimääräinen hinnan alittavuuden marginaali oli 9 prosenttia. Kun otetaan huomioon tarkasteltavana olevan tuotteen tuetun tuonnin lisääntyminen, joka aiheutti huomattavia hintapaineita unionin markkinoilla, unionin tuotannonala ei voinut samanaikaisesti nostaa myyntihintojaan niin paljon, että ne olisivat voineet kattaa tuotannonalan kasvaneet tuotantokustannukset, eikä missään tapauksessa Turkin tuetun tuonnin hintoja korkeammiksi.
(160)
Havaittiin, että Turkista tulevan tuetun tuonnin lisääntyminen ja sen markkinaosuuden kasvu tapahtuivat selvästi samaan aikaan kuin unionin tuotannonalan markkinaosuuden pieneneminen, tuotantomäärien, tuotantokapasiteetin ja työllisyyden lasku sekä kannattavuuden, kassavirran ja sijoitetun pääoman tuoton laskusuuntaus. Näin ollen tuetun tuonnin katsottiin aiheuttavan painetta unionin tuotannonalalle, mikä puolestaan johti siihen, ettei tuotannonala pystynyt nostamaan myyntihintojaan kustannusten mukaisesti, samoin kuin markkinaosuuden pienenemiseen sekä taloudellisen ja rahoituksellisen tilanteen yleiseen heikkenemiseen.
(161)
Edellä esitetyn perusteella komissio tuli tässä vaiheessa siihen johtopäätökseen, että unionin tuotannonalan tilanteen heikkenemisen täytyi johtua Turkista tulleen tuetun tuonnin kasvusta ja että tällä tuonnilla oli ratkaiseva rooli unionin tuotannonalalle aiheutuneen merkittävän vahingon syntymisessä.
2. Muiden tekijöiden vaikutukset
2.1 Kolmansista maista tuleva tuonti
(162)
Muista kolmansista maista (Chile, Norja, Bosnia ja Hertsegovina ym.) tulevan tuonnin määrä kehittyi tarkastelujaksolla seuraavasti:
Taulukko 11
Tuonti kolmansista maista
Maa
2010
2011
2012
Tutkimusajanjakso
Kaikki kolmannet maat yhteensä asianomaista maata lukuun ottamatta
Määrä (kg WFE)
4 412 967
5 981 471
4 807 938
4 370 106
Indeksi
100
136
109
99
Markkinaosuus
2,4 %
3,3 %
2,8 %
2,7 %
Indeksi
100
135
115
112
Keskihinta (EUR/kg WFE)
2,63
2,85
2,80
2,94
Indeksi
100
108
106
112
Lähde: Eurostat
(163)
Kaikista muista kolmansista maista tulevan tuonnin määrä oli alhaisella tasolla ja jopa väheni hieman tarkastelujakson aikana. Se kasvoi vuosien 2010 ja 2011 välisenä aikana, mutta laski tämän jälkeen ja oli tutkimusajanjakson aikana hieman pienempi kuin tarkastelujakson alussa vuonna 2010. Markkinaosuus noudatti samanlaista suuntausta. Se kasvoi vuosien 2010 ja 2011 välisenä aikana mutta väheni jälleen vuonna 2012 ja tutkimusajanjakson aikana. Kaiken kaikkiaan muiden kolmansien maiden markkinaosuus kasvoi hieman (2,4 %:sta 2,7 %:iin) tarkastelujaksolla. Samanaikaisesti Turkista tuleva tuonti oli paljon suurempaa sekä määrän että markkinaosuuden suhteen, ja sen suuntaus oli jatkuvasti kasvava.
(164)
Keskimääräiset tuontihinnat kasvoivat tarkastelujakson aikana. Keskimääräiset tuontihinnat kasvoivat yhteensä 12 prosenttia tarkastelujakson aikana. Muista kolmansista maista tulevan tuonnin hinnat olivat alhaisemmat kuin otokseen valittujen unionin tuottajien keskimääräiset yksikkömyyntihinnat mutta korkeammat kuin Turkista tulevan tuonnin hinnat, lukuun ottamatta vuotta 2012, jolloin ne olivat hieman alhaisemmat.
(165)
Kun otetaan huomioon kaikkien muiden kolmansien maiden vähäiset ja vakaat tuontimäärät sekä pienet ja melko vakaat markkinaosuudet ja niiden hintataso, joka noudatteli unionin yleistä hintatasoa, komissio tuli tässä vaiheessa siihen johtopäätökseen, että muista kolmansista maista tuleva tuonti ei vaikuttanut unionin tuotannonalalle aiheutuneeseen vahinkoon.
2.2 Unionin tuotannonalan vientitoiminta
(166)
Unionin tuotannonalan viennin määrä kehittyi tarkastelujaksolla seuraavasti:
Taulukko 12
Unionin tuotannonalan vientitoiminta
2010
2011
2012
Tutkimusajanjakso
Vientimäärä (kg WFE)
4 969 401
5 456 712
5 282 624
6 220 849
Indeksi
100
110
106
125
Keskihinta (EUR/kg WFE)
4,08
4,60
4,13
4,16
Indeksi
100
113
101
102
Lähde: Eurostat
(167)
Unionin tuotannonalan vientimyynti kasvoi 25 prosenttia tarkastelujakson aikana. Unionin markkinat ovat kuitenkin unionin tuotannonalan tärkeimmät markkinat, ja sen vienti oli vain noin 3 prosenttia sen tuotannosta vuosina 2010-2011 ja noin 5 prosenttia tutkimusajanjaksolla. Unionin tuotannonalan vientihinnat olivat noin 30 prosenttia korkeammat kuin sen keskimääräiset myyntihinnat unionissa, eli vientimyynti tuotti suurempia voittoja kuin myynti unionin markkinoilla.
(168)
Tämän perusteella komissio tuli tässä vaiheessa siihen johtopäätökseen, että unionin tuotannonalan vientitoiminta ei poistanut syy-yhteyttä tuetun tuonnin ja unionin tuotannonalalle aiheutuneen vahingon väliltä.
2.3 Kulutuksen kehitys
(169)
Unionin kulutus pysyi vakaana vuosina 2010-2011 ja laski 12 prosenttia vuoden 2011 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana; kokonaisuudessaan se laski 12 prosenttia. Vaikka kulutus laski, Turkista tuleva tuettu tuonti onnistui kasvattamaan markkinaosuuttaan 8 prosenttiyksikköä eli 95 prosenttia, kun taas unionin tuotannonala menetti markkinaosuuttaan samaiset 8 prosenttiyksikköä. Tämän vuoksi unionin tuotannonalan myyntimäärän ja markkinaosuuden pienenemistä ei voitu selittää pelkästään kulutuksen yleisellä vähenemisellä. Näin ollen tuetun tuonnin jatkuva lisääntyminen supistuvilla markkinoilla hinnoilla, jotka alittivat unionin tuotannonalan myyntihinnat unionin markkinoilla, aiheutti itsenäisesti vahinkoa, ja se oli ratkaisevassa asemassa johdanto-osan 160 kappaleessa kuvatulla tavalla.
(170)
Tällä perusteella komissio katsoi tässä vaiheessa, että kulutuksen väheneminen, vaikka se olisikin saattanut vaikuttaa unionin tuotannonalalle aiheutuneeseen vahinkoon, ei kuitenkaan yksin voinut olla selityksenä unionin tuotannonalalle aiheutuneeseen vahinkoon eikä näin ollen voinut poistaa syy-yhteyttä tuetun tuonnin ja unionin tuotannonalalle aiheutuneen vahingon väliltä.
2.4 Kilpailu muiden kalalajien kanssa
(171)
Egeanmeren viejien järjestö väitti, että unionin tuotannonalalle aiheutuneen merkittävän vahingon syynä oli kilpailu muiden kalalajien, kuten pangasiuksen sekä isokokoisen taimenen ja lohen kanssa.
(172)
Siltä osin kuin on kyse pangasiuksesta, sen tuonti väheni noin 24 prosenttia tarkastelujakson aikana. Tarkasteltavana olevan tuotteen tuonti sen sijaan lisääntyi samana ajanjaksona.
(173)
Muiden kalalajien osalta on huomattava, että isokokoinen taimen ja lohi ovat käytettävissä olevien tietojen mukaan (julkisesti saatavilla oleva Kööpenhaminan yliopiston Fødevareøkonomisk Institutin tutkimus (11)) toisensa korvaavia tuotteita, jotka kilpailevat samalla markkinasegmentillä. Tämän tutkimuksen kohteena olevaa kirjolohta sen sijaan myydään eri markkinasegmenteillä, ja isokokoisen taimenen tai lohen hinta ja tämän tutkimuksen kohteena olevan kirjolohen hinta eivät korreloi suoraan keskenään.
(174)
Tämän perusteella kyseiset väitteet olisi hylättävä.
(175)
Edellä esitetyn perusteella komissio katsoi tässä vaiheessa, että kilpailu muiden kalalajien kanssa ei vaikuttanut unionin tuotannonalalle aiheutuneeseen vahinkoon.
2.5 Hallinnollinen ja sääntelystä aiheutuva rasitus, maantieteelliset rajoitukset
(176)
Egeanmeren viejien järjestö väitti myös, että unionin tuotannonalalle aiheutuneen merkittävän vahingon syynä olivat hallinnollinen ja sääntelystä aiheutuva rasitus sekä tiettyjen maantieteellisten alueiden käyttöä vesiviljelyyn koskevat rajoitukset.
(177)
Väitettyä syy-yhteyttä mainittujen hallinnollisten ja sääntelyyn liittyvien vaatimusten sekä vahingon välillä ei perusteltu. Ei osoitettu muun muassa sitä, että hallinnolliset ja sääntelylliset puitteet tai vesiviljelyyn käytettävissä olevia alueita koskevat maantieteelliset rajoitukset olisivat muuttuneet tarkastelujakson aikana sellaisella tavalla, joka olisi voinut aiheuttaa vahingon. Itse asiassa mainitut seikat ainoastaan kuvailevat unionin vesiviljelyalan yleistä taloudellista ja sääntelyllistä ympäristöä, eivätkä ne voi selittää unionin tuotannonalan tilanteen heikkenemistä tarkastelujakson aikana. Tästä syystä kyseinen väite on hylättävä.
(178)
Tämän perusteella komissio tuli tässä vaiheessa siihen johtopäätökseen, että väitetyt hallinnollinen ja sääntelystä aiheutuva rasitus ja maantieteelliset rajoitukset eivät poistaneet syy-yhteyttä tuetun tuonnin ja unionin tuotannonalalle aiheutuneen vahingon väliltä.
2.6 Suurten vähittäismyyjien aiheuttama hintapaine
(179)
Egeanmeren viejien järjestö ja yksi otokseen valituista vientiä harjoittavista tuottajista väittivät, että unionin suurilla vähittäismyyjillä on vahva neuvotteluasema ja että unionin tuottajien kärsimä vahinko johtui näiden vähittäismyyjien aiheuttamasta hintapaineesta eikä Turkista tulevasta tuonnista.
(180)
Yksikään suurista vähittäismyyjistä ei ilmoittautunut eikä toiminut yhteistyössä tässä tutkimuksessa. Joka tapauksessa Turkista tulevan tuonnin hintoja tuettiin, ja ne olivat unionin tuotannonalan hintoja alemmat koko tarkastelujakson ajan. Tutkimusajanjakson aikana hinnan alittavuuden marginaalit olivat 5-18 prosenttia. Tällaisessa tilanteessa väitetty suurten vähittäismyyjien aiheuttama hintapaine ei voisi mitenkään selittää taloudellisen ja rahoituksellisen tilanteen yleistä heikkenemistä eikä etenkään markkinaosuuden menetystä, vaan sillä olisi voinut olla vain vähäinen vaikutus - jos sitäkään - aiheutuneeseen vahinkoon.
(181)
Tämän perusteella komissio tuli tässä vaiheessa siihen johtopäätökseen, että suurten vähittäismyyjien mahdollisesti aiheuttama hintapaine ei voinut poistaa syy-yhteyttä tuetun tuonnin ja unionin tuotannonalalle aiheutuneen vahingon väliltä.
2.7 Liikainvestoinnit, rahoitusmenot, valuuttakurssivaihtelut ja muusta kuin varsinaisesta toiminnasta aiheutuneet tappiot, jotka liittyvät oikeudenkäynteihin
(182)
Egeanmeren viejien järjestö väitti, että ainakin tiettyjen unionin tuottajien tuloksen heikkeneminen johtui pikemminkin liikainvestoinneista kuin Turkista tulevasta tuonnista. Sama osapuoli väitti vielä, että unionin tuotannonalan kannattavuuden heikkeneminen johtui osittain rahoitusmenojen kasvusta, valuuttakurssivaihteluista ja oikeudenkäynneistä aiheutuneista kustannuksista.
(183)
Liikainvestointeja ja oikeudenkäynneistä aiheutuneita kustannuksia koskevia väitteitä ei perusteltu. Tutkimuksessa tehdyt havainnot eivät myöskään tukeneet väitettä siitä, että näillä tekijöillä olisi ollut merkittävä vaikutus otokseen valittujen unionin tuottajien kannattavuuteen.
(184)
Rahoitusmenojen kasvua ja valuuttakurssivaihteluja koskevia väitteitä ei tarkennettu eikä perusteltu millään tavalla. Tutkimuksessa tehdyt havainnot eivät myöskään tukeneet väitettä siitä, että näillä tekijöillä olisi ollut jotakin vaikutusta otokseen valittujen unionin tuottajien kannattavuuteen.
(185)
Nämä väitteet olisi näin ollen hylättävä.
(186)
Näillä perusteilla komissio katsoi tässä vaiheessa, että väitetyt liikainvestoinnit, rahoitusmenot, valuuttakurssivaihtelut ja muusta kuin varsinaisesta toiminnasta aiheutuneet tappiot, jotka liittyvät oikeudenkäynteihin, eivät vaikuttaneet aiheutuneeseen vahinkoon, eivätkä ne näin ollen voineet poistaa syy-yhteyttä tuetun tuonnin ja unionin tuotannonalalle aiheutuneen vahingon väliltä.
3. Syy-yhteyttä koskevat päätelmät
(187)
Edellä oleva tarkastelu on osoittanut, että asianomaisesta maasta tulevan tuetun tuonnin määrä ja markkinaosuus kasvoivat huomattavasti. Tällaisen tuonnin, jonka hinnat alittivat unionin myyntihinnat, kasvu johti unionin tuotannonalan tilanteen heikkenemiseen. Tämän perusteella tultiin siihen johtopäätökseen, että Turkista tuleva tuonti vaikutti ratkaisevasti unionin tuotannonalalle aiheutuneeseen merkittävään vahinkoon.
(188)
Myös muita tekijöitä, jotka olisivat voineet aiheuttaa vahinkoa unionin tuotannonalalle, tarkasteltiin. Tässä suhteessa todettiin, etteivät tuonti muista kolmansista maista, unionin tuotannonalan vientitoiminta, kilpailu muiden kalalajien kanssa, hallinnollinen ja sääntelystä aiheutuva rasitus, maantieteelliset rajoitukset, liikainvestoinnit, rahoitusmenot, valuuttakurssivaihtelut eivätkä muusta kuin varsinaisesta toiminnasta aiheutuneet tappiot, jotka liittyivät oikeudenkäynteihin, vaikuttaneet unionin tuotannonalalle aiheutuneeseen vahinkoon. Muut tekijät, kuten unionin kulutuksen kehitys ja suurten vähittäismyyjien aiheuttama hintapaine saattoivat vaikuttaa aiheutuneeseen vahinkoon, mutta ne eivät voineet poistaa todettua syy-yhteyttä tuetun tuonnin ja unionin tuotannonalalle tutkimusajanjakson aikana aiheutuneen vahingon väliltä.
(189)
Edellä esitetyn perusteella komissio katsoi, että unionin tuotannonalalle aiheutuneen merkittävän vahingon syynä oli asianomaisesta maasta tuleva tuettu tuonti eivätkä muut tekijät poistaneet tätä syy-yhteyttä. Vahinko koostuu muun muassa tuotannon ja tuotantokapasiteetin, myyntimäärän, markkinaosuuden ja työllisyyden vähenemisestä, ja lisäksi voitto ja investointien tuotto muuttuivat negatiivisiksi tarkastelujakson aikana.
F. UNIONIN ETU
(190)
Perusasetuksen 31 artiklan mukaisesti komissio tutki, voisiko se selkeästi todeta toimenpiteiden käyttöönoton unionin edun vastaiseksi tässä tapauksessa siitä huolimatta, että vahinkoa aiheuttavan tuetun tuonnin esiintyminen on määritetty. Unionin etua määritettäessä arvioitiin kaikki asiaan liittyvät etunäkökohdat eli unionin tuotannonalan, tuojien ja käyttäjien edut.
1. Unionin tuotannonalan etu
(191)
Tutkimuksen mukaan unionin tuotannonalalle on aiheutunut merkittävää vahinkoa Turkista tulleesta tuetusta tuonnista.
(192)
Toimenpiteiden käyttöönotto palauttaisi markkinoille terveen kilpailun. Unionin tuotannonalan taloudellisen suorituskyvyn indikaattorien laskusuuntaus johtuu tuotannonalan vaikeudesta kilpailla asianomaisesta maasta tulevan tuetun tuonnin kanssa. Tasoitustullien käyttöönotto asettaisi näin ollen unionin tuotannonalan asemaan, jossa se voisi korottaa hintojaan tuotantokustannusten kattamiseksi ja lisätä markkinaosuuttaan, työllisyyttä ja tuotantoa sekä parantaa taloudellista suorituskykyään koskevia indikaattoreita, kuten kannattavuutta, kassavirtaa ja investointien tuottoa.
(193)
Jos toimenpiteitä ei oteta käyttöön, Turkista tulevan tuonnin aiheuttama hintapaine todennäköisesti jatkuu, mikä lisää entisestään kielteisiä vaikutuksia unionin tuotannonalan kannattavuuteen. Tilanteen heikkeneminen edelleen johtaisi lopulta tuotannon supistamiseen entisestään ja useampien tuotantolaitosten sulkemiseen, mikä uhkaisi unionin työllisyyttä ja investointeja.
(194)
Tämän perusteella komissio katsoi tässä vaiheessa, että tasoitustoimenpiteiden käyttöönotto on unionin tuotannonalan edun mukaista.
2. Etuyhteydettömien tuojien etu
(195)
Vireillepanoilmoituksessa komissio kehotti tuojia ja niitä edustavia järjestöjä ilmoittautumaan. Kuten edellä johdanto-osan 12 kappaleessa todetaan, kolme yritystä ilmoittautui vastaamalla etuyhteydettömille tuojille tarkoitettuun otantalomakkeeseen. Näin ollen kyselylomakkeet lähetettiin kaikille kolmelle ilmoittautuneelle yritykselle, mutta ainoastaan yksi niistä vastasi. Vastauksesta kävi ilmi, että vaikka tämä osapuoli oli tuonut vähäisen määrän kirjolohta tutkimusajanjakson aikana, se ei yleensä tuonut kirjolohta vaan muita kalatuotteita. Tämän yrityksen tuoman kirjolohen määrä ei ollut riittävää, jotta sitä olisi voitu pitää yleisesti edustavana.
(196)
Myöhemmässä vaiheessa ilmoittautui eräs toinen tuoja, joka ei kuitenkaan vastannut kyselylomakkeeseen. Kyseinen tuoja väitti, että Turkista tulevaa kirjolohta koskevien tullien käyttöönotto keskeyttäisi sen tuontitoiminnan, mutta ei kuitenkaan tarkentanut tätä väitettä eikä toimittanut mitään tietoja, jotka ovat olennaisia arvioitaessa tulleista mahdollisesti aiheutuvia vaikutuksia sen liiketoimintaan, kuten kannattavuuteen, tuontiin ja jälleenmyyntihintoihin.
(197)
Ei voida sulkea pois mahdollisuutta, että tasoitustullien käyttöönotto vaikuttaa etuyhteydettömiin tuojiin, mutta tällaisten tullien tarkoituksena on palauttaa tasapuoliset toimintaedellytykset unionin markkinoilla. Myös muita hankintalähteitä on olemassa, ja unionin tuojien olisi pystyttävä vaihtamaan hankintalähteitään vastauksena tullien käyttöönottoon. Kaiken kaikkiaan tutkimuksessa ei käynyt ilmi, että unionin etuyhteydettömille tuojille/kauppiaille aiheutuisi tullien käyttöönotosta merkittäviä kielteisiä vaikutuksia.
(198)
Edellä todetun perusteella ja koska etuyhteydettömiltä tuojilta/kauppiailta ei saatu muita tietoja, komissio katsoi tässä vaiheessa, että toimenpiteiden käyttöönotolla ei olisi yleisesti merkittävää kielteistä vaikutusta etuyhteydettömiin tuojiin/kauppiaisiin.
3. Käyttäjien, kuluttajien ja toimittajien etu
(199)
Vireillepanoilmoituksessa komissio kehotti käyttäjiä ja niitä edustavia järjestöjä sekä kuluttajia edustavia järjestöjä ilmoittautumaan. Lisäksi komissio otti yhteyttä kaikkiin tiedossa oleviin asiaankuuluviin osapuoliin. Yksikään näistä osapuolista ei kuitenkaan ilmoittautunut.
(200)
Vireillepanoilmoituksessa mainitun määräajan päättymisen jälkeen ilmoittautui kaksi osapuolta, jotka ilmoittivat olevansa turkkilaisten kirjolohen tuottajien/jalostajien laitetoimittajia.
(201)
Toinen osapuolista väitti, että tullien käyttöönotto nostaisi loppukuluttajien maksettavaksi tulevia hintoja. Kyseinen osapuoli ei kuitenkaan perustellut tätä väitettä. Tutkimuksessa ei käynyt ilmi, että loppukuluttajille aiheutuisi tullien käyttöönotosta merkittäviä kielteisiä vaikutuksia. Kuten edellä mainittiin, kuluttajajärjestöt eivät toimineet yhteistyössä eivätkä toimittanut mitään tietoja, joiden perusteella toimenpiteiden vaikutusta olisi voitu arvioida yksityiskohtaisesti. Vaikka tasoitustullit voivat vaikuttaa tuontihintoihin, tällainen mahdollinen hinnannousu saattaa joka tapauksessa ainakin osittain tasoittua jakeluketjussa, ja loppukuluttajalle aiheutuva hinnankorotus ei siksi välttämättä ole merkittävä kuluttajien tasolla.
(202)
Lisäksi on otettava huomioon, että tasoitustullien tarkoituksena on palauttaa tasapuoliset toimintaedellytykset unionin markkinoilla mutta ei rajoittaa kohtuuhintaisten tuotteiden tuontia unioniin.
(203)
Kun otetaan huomioon edellä esitetyt seikat sekä se, että käyttäjät ja kuluttajien järjestöt eivät osallistuneet yhteistyöhön tutkimuksessa, ja erityisesti toimenpiteiden taso, komissio katsoi tässä vaiheessa, että toimenpiteiden käyttöönotolla ei kaiken kaikkiaan olisi merkittävää kielteistä vaikutusta käyttäjiin, kuluttajiin tai toimittajiin.
4. Unionin etua koskevat päätelmät
(204)
Edellä esitetyn perusteella komissio tuli siihen johtopäätökseen, ettei tässä vaiheessa tutkimusta ole pakottavia syitä todeta, ettei ole unionin edun mukaista ottaa käyttöön toimenpiteitä Turkista tulevan tarkasteltavana olevan tuotteen tuonnissa.
G. VÄLIAIKAISET TASOITUSTOIMENPITEET
(205)
Tuettua tuontia, vahinkoa, syy-yhteyttä ja unionin etua koskevien komission päätelmien perusteella olisi otettava käyttöön väliaikaiset tasoitustoimenpiteet, jotta tuetusta tuonnista ei aiheutuisi unionin tuotannonalalle enempää vahinkoa.
1. Vahingon korjaava taso (vahinkomarginaali)
(206)
Toimenpiteiden tason määrittämiseksi komissio määritti ensin unionin tuotannonalalle aiheutuvan vahingon poistamiseksi tarvittavan tullin määrän.
(207)
Aiheutuva vahinko poistuisi, jos unionin tuotannonala pystyisi kattamaan tuotantokustannuksensa ja saamaan samankaltaisen tuotteen myynnistä unionin markkinoilla sellaisen voiton (ennen veroja), jonka tällainen tuotannonala voisi kohtuudella saada tavanomaisissa kilpailuolosuhteissa eli ilman tuetun tuonnin vaikutusta.
(208)
Turkista tuleva tuonti alkoi lisääntyä merkittävässä määrin pääasiassa vuonna 2008 eli ennen tarkastelujaksoa. Unionin tuotannonalan tarkastelujakson alussa vuonna 2010 saavuttaman kannattavuuden tason ei sen vuoksi katsottu olevan edustava. Koska Turkista tulevan tuonnin aiheuttama paine ei ennen vuotta 2008 ollut merkittävää unionin markkinoilla, katsottiin, että ennen kyseistä vuotta saadut voittomarginaalit voisivat olla kohtuullisia. Valituksen tietojen perusteella Tanskan kirjolohentuotantoalan vuosina 2006 ja 2007 saama voittomarginaali keskimäärin saavutti tai ylitti 12 prosentin tason. Näin ollen tässä vaiheessa katsottiin, että voittomarginaalia, joka on 12 prosenttia liikevaihdosta, voitaisiin pitää sellaisena sopivana tasona, jonka unionin tuotannonalan voitiin odottaa saavuttavan ilman vahinkoa aiheuttavaa tuettua tuontia.
(209)
Egeanmeren viejien järjestö ja yksi vientiä harjoittava tuottaja olivat sitä mieltä, että tavoitevoiton olisi oltava pienempi kuin 12 prosenttia sillä perusteella, että i) aiemmissa tutkimuksissa (lohi, isokokoinen kirjolohi) käytetyt tavoitevoitot olivat pienemmät, ii) unionin tuotannonalan tarkastelujakson alussa saama tosiasiallinen voittomarginaali oli myös pienempi ja iii) 12 prosentin voittomarginaali koskee ainoastaan Tanskan kirjolohentuotantoalaa eikä unionin tuotannonalaa kokonaisuudessaan eikä siis ollut edustava. Vientiä harjoittava tuottaja väitti myös, että olisi käytettävä 3 prosentin voittomarginaalia, sillä tuo voitto vastaa koko elintarviketeollisuuden keskimääräistä voittomarginaalia.
(210)
Siltä osin kuin on kyse isokokoista taimenta ja lohta koskeviin tutkimuksiin vertaamisesta, on todettava, että jokaisen tutkimuksen päätelmät on tehtävä sitä koskevien tosiseikkojen perusteella. Tässä tapauksessa kyseessä olevan tutkimuksen asiakirja-aineistossa todettiin olevan riittävästi tietoja, ja näin ollen käytettiin niitä.
(211)
Lisäksi tavoitevoiton samankaltaisen tuotteen myynnistä unionin markkinoilla olisi oltava sellainen, että tämäntyyppinen tuotannonala voisi kohtuudella saada sen tavanomaisissa kilpailuolosuhteissa eli ilman tuetun tuonnin vaikutusta. Kun otetaan huomioon, että tuettua tuontia esiintyi tarkastelujakson aikana ja jopa ennen sitä huomattavissa määrin, ei voitu katsoa, että kilpailutilanne oli tavanomainen. Edellä mainittuun 12 prosentin voittoon päästiin tilanteessa, jossa unionin markkinoille ei tullut merkittävästi tuontia Turkista, ja tässä vaiheessa sen katsottiin olevan kohtuullinen tavoitevoitto kyseessä olevassa tapauksessa vallitsevissa olosuhteissa.
(212)
Tanskan kirjolohentuotantoalan katsottiin olevan riittävän edustava unionin markkinoiden osalta, sillä Tanska oli yksi tärkeimmistä kirjolohen tuottajamaista unionissa. Sitä käytettiin tavoitevoiton määrittämisessä, koska muita tietoja ei kyseisessä vaiheessa ollut käytettävissä.
(213)
Väitettä, jonka mukaan elintarviketeollisuuden yleinen voittomarginaali oli paljon alhaisempi, ei ollut perusteltu. Komissio katsoi, että Tanskan kirjolohentuotantoalan toteutuneessa voittomarginaalissa näkyisivät joka tapauksessa paremmin tämän tuotannonalan erityspiirteet, joten se olisi tähän tarkoitukseen sopivampi. Elintarviketeollisuus muodostuu erilaisista alaluokista eri markkinasegmenteillä, ja niillä vallitsevat erilaiset markkinaolosuhteet, joita ei välttämättä voi soveltaa kirjolohentuotantoalaan.
(214)
Edellä esitetyn perusteella komissio katsoi tässä vaiheessa, että oli kohtuullista käyttää tavoitevoittomarginaalia, jonka määrä oli 12 prosenttia liikevaihdosta.
(215)
Tämän perusteella komissio laski unionin tuotannonalalle samankaltaisen tuotteen vahinkoa aiheuttamattoman hinnan vähentämällä unionin myyntihinnoista tutkimusajanjaksolla toteutuneen voittomarginaalin ja korvaamalla sen 12 prosentin voittomarginaalilla.
(216)
Sen jälkeen komissio määritti vahingon korjaavan tason vertaamalla hinnan alittavuuden laskemisessa määritettyä otokseen valittujen turkkilaisten vientiä harjoittavien tuottajien painotettua keskimääräistä tuontihintaa otokseen valittujen unionin tuottajien unionin markkinoilla tutkimusajanjaksolla myymän samankaltaisen tuotteen painotettuun keskimääräiseen vahinkoa aiheuttamattomaan hintaan. Vertailun tuloksena saatu hinnanero ilmaistiin prosentteina painotetusta keskimääräisestä CIF-tuontiarvosta.
(217)
Vahingon korjaava taso määritellään ”liitteessä I mainittujen yritysten” ja ”kaikkien muiden yritysten” osalta samalla tavoin kuin näitä yrityksiä koskeva tukimarginaali (katso johdanto-osan 96 ja 97 kappale).
2. Väliaikaiset toimenpiteet
(218)
Turkista peräisin olevan kirjolohen (Oncorhynchus mykiss), elävänä, kappalepaino enintään 1,2 kg, tai tuoreena, jäähdytettynä, jäädytettynä ja/tai savustettuna joko kokonaisina kaloina tai päättömänä tai fileinä, tuonnissa olisi otettava käyttöön väliaikaiset tasoitustullit perusasetuksen 12 artiklan 1 kohdassa säädetyn alhaisemman tullin säännön mukaisesti. Komissio vertasi vahinkomarginaaleja ja tukimarginaaleja. Tullien määrä olisi asetettava tukimarginaaleista alemman suuruiseksi.
(219)
Edellä esitetyn perusteella väliaikaisen tasoitustullin määrät ovat CIF-hinnasta unionin rajalla tullaamattomana ilmaistuina seuraavat:
Yritys
Tukimarginaali
Vahinkomarginaali
Tasoitustulli
GMS
7,0 %
27 %
7,0 %
Kilic
9,7 %
41 %
9,7 %
Özpekler
7,1 %
26 %
7,1 %
Ternaeben
9,5 %
20 %
9,5 %
Muut yhteistyössä toimineet yritykset
8,2 %
26 %
8,2 %
Kaikki muut yritykset
9,7 %
41 %
9,7 %
(220)
Edellä esitetyt tasoitustoimenpiteet vahvistetaan arvotullien muodossa eli suhteessa tuonnin arvoon.
(221)
Tässä asetuksessa yrityksille vahvistetut yksilölliset tasoitustullit määritettiin kyseessä olevan tutkimuksen päätelmien perusteella. Näin ollen ne kuvastivat kyseisten yritysten tutkimuksen aikaista tilannetta. Kyseisiä tulleja voidaan soveltaa yksinomaan asianomaisesta maasta peräisin olevan ja nimettyjen oikeushenkilöiden tuottaman tarkasteltavana olevan tuotteen tuontiin.
(222)
Jos yritystä ei ole erikseen mainittu tämän asetuksen artiklaosassa (mukaan lukien erikseen mainittuihin yrityksiin etuyhteydessä olevat yritykset), sen tuottaman tarkasteltavana olevan tuotteen tuontiin olisi sovellettava ”kaikkiin muihin yrityksiin” sovellettavaa tullia. Niihin ei saisi soveltaa yksilöllisiä tasoitustulleja.
(223)
Yritys voi pyytää näiden yksilöllisten tasoitustullien soveltamista, jos se muuttaa myöhemmin nimeään. Pyyntö on osoitettava komissiolle (12). Pyynnön on sisällettävä kaikki asiaankuuluvat tiedot, joiden perusteella voidaan osoittaa, että muutos ei vaikuta yrityksen oikeuteen hyötyä siihen sovellettavasta tullista. Jos yrityksen nimenmuutos ei vaikuta tähän oikeuteen, nimenmuutosta koskeva ilmoitus julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
(224)
Tullien väliset erot aiheuttavat toimenpiteiden kiertämisen riskin, ja sen minimoimiseksi katsotaan tarvittavan erityisiä toimenpiteitä, joiden avulla voidaan varmistaa yksilöllisten tasoitustullien asianmukainen soveltaminen. Niiden yritysten, joihin sovelletaan yksilöllistä tasoitustullia, on esitettävä jäsenvaltioiden tulliviranomaisille pätevä kauppalasku. Laskun on oltava liitteessä II esitettyjen vaatimusten mukainen. Tuontitavaroista, joiden mukana ei ole tällaista kauppalaskua, olisi kannettava ”kaikkiin muihin yrityksiin” sovellettava tasoitustulli.
(225)
Tasoitustullien moitteettoman täytäntöönpanon varmistamiseksi kaikkiin muihin yrityksiin sovellettavaa jäännöstullia olisi sovellettava sekä tässä tutkimuksessa yhteistyöhön osallistumattomiin vientiä harjoittaviin tuottajiin että tuottajiin, joilla ei ollut unioniin suuntautuvaa vientiä tutkimusajanjakson aikana.
H. LOPPUSÄÄNNÖKSET
(226)
Moitteettoman hallinnon varmistamiseksi komissio kehottaa asianomaisia osapuolia esittämään kirjallisia huomautuksia ja/tai pyytämään tulemista komission ja/tai kuulemismenettelystä kauppaan liittyvissä menettelyissä vastaavan neuvonantajan kuulemaksi vahvistetussa määräajassa.
(227)
Väliaikaisten tullien käyttöönottoa koskevat päätelmät ovat alustavia, ja niitä voidaan muuttaa tutkimuksen lopullisessa vaiheessa,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
1. Otetaan käyttöön väliaikainen tasoitustulli tuotaessa Turkista peräisin olevaa kirjolohta (Oncorhynchus mykiss):
-
elävänä, kappalepaino enintään 1,2 kg, tai
-
tuoreena, jäähdytettynä, jäädytettynä ja/tai savustettuna:
-
joko kokonaisina kaloina (päineen), kiduksineen tai ilman kiduksia, perattuna tai perkaamattomana, kappalepaino enintään 1,2 kg, tai
-
päättömänä, kiduksineen tai ilman kiduksia, perattuna tai perkaamattomana, kappalepaino enintään 1 kg, tai
-
fileinä, kappalepaino enintään 400 grammaa,
joka luokitellaan tällä hetkellä CN-koodeihin ex 0301 91 90, ex 0302 11 80, ex 0303 14 90, ex 0304 42 90, ex 0304 82 90 ja ex 0305 43 00 (Taric-koodit 0301919011, 0302118011, 0303149011, 0304429010, 0304829010 ja 0305430011).
2. Vapaasti unionin rajalla tullaamattomana -nettohintaan sovellettava väliaikainen tasoitustulli on seuraavien yritysten tuottamien 1 kohdassa kuvattujen tuotteiden osalta seuraava:
Yritys
Väliaikainen tasoitustulli
Taric-lisäkoodi
-
Akyol Su Ürn.Ürt.Taş.Kom.İth.İhr.Paz.San. ve Tic. Ltd Şti
-
Asya Söğüt Su Ürünleri Üretim Dahili Paz.ve İhr. Ltd.Şti
-
GMS Su Ürünleri Üretim İth. Paz. San. ve Tic. Ltd Şti
-
Gümüşdoga Su Ürünleri Üretim Ihracat Ithalat AŞ
-
Gümüş-Yel Su Ürünleri üretim İhracat ve İthalat Ltd Şti
-
Hakan Komandit Şirketi
-
İskele Su Ürünleri Hayv.Gida Tur.Inş.Paz.Ihr.Ltd.Şti
-
Karaköy Su Ürünleri Üretim Paz.Tic.İhr. ve İth.Ltd.Şti
-
Özgü Su Ürün. Üret. Taş. Komis. İth. İhr. Paz. San. ve Tic. Ltd Şti
7,0 %
B964
BAFA Su Ürünleri Yavru Üretim Merkezi Sanayi Ticaret AŞ
9,7 %
B965
Özpekler İnşaat Taahhüd Dayanıklı Tüketim Malları Su Ürünleri Sanayi ve Ticaret Limited Şirketi
7,1 %
B966
Ternaeben Gida ve Su Ürünleri Ithalat ve Ihracat Sanayi Ticaret AŞ
9,5 %
B967
Liitteessä I mainitut yritykset
8,2 %
Kaikki muut yritykset
9,7 %
B999
3. Edellä 2 kohdassa mainituille yrityksille määritettyjen yksilöllisten polkumyyntitullien soveltaminen edellyttää, että jäsenvaltioiden tulliviranomaisille esitetään pätevä kauppalasku, joka täyttää liitteessä II säädetyt vaatimukset. Jos tällaista kauppalaskua ei esitetä, sovelletaan ”kaikkiin muihin yrityksiin” sovellettavaa tullia.
4. Jollei toisin säädetä, sovelletaan tulleja koskevia asiaankuuluvia voimassa olevia säännöksiä ja määräyksiä.
2 artikla
1. Asianomaiset osapuolet voivat yhden kuukauden kuluessa tämän asetuksen voimaantulopäivästä pyytää, että niille ilmoitetaan niistä olennaisista tosiseikoista ja huomioista, joiden perusteella tämä asetus annettiin, ja ne voivat saman ajan kuluessa esittää näkökantansa kirjallisesti ja pyytää, että komissio kuulee niitä suullisesti, sanotun kuitenkaan rajoittamatta asetuksen (EY) N:o 597/2009 30 artiklan soveltamista.
2. Kyseiset osapuolet voivat asetuksen (EY) N:o 597/2009 31 artiklan 4 kohdan mukaisesti esittää huomautuksiaan tämän asetuksen soveltamisesta yhden kuukauden kuluessa sen voimaantulopäivästä.
3 artikla
Tämä asetus tulee voimaan seuraavana päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Asetuksen 1 artiklaa sovelletaan neljän kuukauden ajan.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 29 päivänä lokakuuta 2014.