PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 716/2013
ze dne 25. července 2013,
kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 110/2008 o definici, popisu, obchodní úpravě, označování a ochraně zeměpisných označení lihovin
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 110/2008 ze dne 15. ledna 2008 o definici, popisu, obchodní úpravě, označování a ochraně zeměpisných označení lihovin (1), a zejména na čl. 24 odst. 3 a článek 27 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
V zájmu objasnění určitých ustanovení nařízení (ES) č. 110/2008 a zajištění jejich jednotného uplatňování v členských státech by měla být přijata podrobná pravidla, zejména co se týče používání složených výrazů, narážek a obchodních a zeměpisných označení při obchodní úpravě lihovin.
(2)
Podle čl. 10 odst. 1 a 2 nařízení (ES) č. 110/2008 se pro lihovinu či jinou potravinu může za určitých podmínek v obchodní úpravě použít složený výraz, který obsahuje název jedné z kategorií uvedených v příloze II nařízení (ES) č. 110/2008 nebo jedno ze zeměpisných označení uvedených v příloze III zmíněného nařízení, nebo jedna či více narážek, které obsahují jednu či více těchto kategorií nebo zeměpisných označení. Aby bylo zajištěno jednotné používání složených výrazů a narážek v členských státech, je nutné stanovit podrobná pravidla pro jejich užívání při obchodní úpravě lihovin a jiných potravin.
(3)
Odkazuje-li se v obchodní úpravě potraviny na určitou lihovinu, musí tato lihovina zcela vyhovovat nařízení (ES) č. 110/2008 a nesmí být zředěna. Je nezbytné objasnit význam pojmu „zředění“, pokud se vztahuje na lihoviny, jelikož určité výrobní procesy by se neměly považovat za zředění.
(4)
Aby bylo zajištěno, že jsou splněny podmínky pro zápis zeměpisných označení, které jsou stanoveny v nařízení (ES) č. 110/2008, měly by být žádosti o zápis přezkoumány Komisí a měla by být stanovena prováděcí pravidla pro postupy podávání žádostí, přezkoumání, vznesení námitek a zrušení zeměpisných označení lihovin. V zájmu jednotného uplatňování těchto pravidel by měly být vypracovány vzory žádosti o zápis, technické dokumentace, prohlášení o námitkách, žádosti o změnu technické dokumentace a o zrušení zeměpisného označení.
(5)
V zájmu snazší komunikace mezi Komisí a členskými státy a třetími zeměmi, pokud jde o zapsaná zeměpisná označení, by členské státy a třetí země měly Komisi kromě úplné technické dokumentace zeměpisných označení předat i hlavní specifikace technické dokumentace.
(6)
Omezení týkající se balení určité lihoviny se zeměpisným označením, jako je povinnost balit lihovinu ve stanovené zeměpisné oblasti, představují omezení volného pohybu zboží a služeb. Tato omezení by měla být přípustná pouze tehdy, jsou-li nezbytná, přiměřená a vhodná pro ochranu pověsti zeměpisného označení.
(7)
Pro zeměpisná označení lihovin je třeba stanovit symbol Unie, aby mohl spotřebitel identifikovat určité lihoviny, jejichž vlastnosti jsou spojeny s jejich zeměpisným původem.
(8)
Vzhledem k době, kterou členské státy potřebují k zavedení opatření týkajících se používání složených výrazů a narážek, by uplatňování těchto opatření mělo být odloženo.
(9)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro lihoviny,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
PŘEDMĚT A DEFINICE
Článek 1
Předmět
Toto nařízení stanoví prováděcí pravidla k nařízení (ES) č. 110/2008, zejména co se týče:
a)
používání složených výrazů a narážek uvedených v článku 10 nařízení (ES) č. 110/2008 v popisu, obchodní úpravě a označení potraviny;
b)
zeměpisných označení lihovin uvedených v článku 15 nařízení (ES) č. 110/2008 a používání symbolu Unie pro zeměpisná označení lihovin.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se:
a)
„kategorií lihovin“ rozumí jedna z kategorií 1 až 46 v příloze II nařízení (ES) č. 110/2008;
b)
„zeměpisným označením“ rozumí jedno ze zeměpisných označení zapsaných v příloze III nařízení (ES) č. 110/2008;
c)
„složeným výrazem“ rozumí kombinace výrazu uvedeného v kategoriích 1 až 46 v příloze II nařízení (ES) č. 110/2008 nebo zeměpisného označení lihoviny, z níž pochází veškerý alkohol v konečném výrobku:
i)
s názvem jedné či více jiných potravin, než jsou potraviny použité při výrobě této lihoviny podle přílohy II nařízení (ES) č. 110/2008, nebo přídavnými jmény odvozenými od těchto názvů, a/nebo
ii)
s výrazem „likér“;
d)
„narážkou“ rozumí přímý nebo nepřímý odkaz na jednu či více kategorií lihovin nebo zeměpisných označení kromě odkazu ve složeném výrazu nebo seznamu složek uvedeném v čl. 9 odst. 9 nařízení (ES) č. 110/2008.
KAPITOLA II
PRAVIDLA PRO POUŽÍVÁNÍ SLOŽENÝCH VÝRAZŮ A NARÁŽEK
Článek 3
Složené výrazy
1. Součástí složeného výrazu popisujícího alkoholický nápoj nesmí být výraz „lihovina“.
2. Složený výraz popisující alkoholický nápoj nesmí sestávat z kombinace výrazu „likér“ a názvu jedné z kategorií 33 až 40 v příloze II nařízení (ES) č. 110/2008.
3. Složený výraz nesmí nahrazovat obchodní označení lihoviny.
4. Složený výraz popisující alkoholický nápoj musí být uveden jednotným písmem stejného typu, velikosti a barvy. Tento výraz nesmí být přerušen jiným textem nebo vyobrazením, jež nejsou jeho součástí, a nesmí být uveden větším písmem než obchodní označení.
Článek 4
Narážky
Narážka na kategorii lihovin nebo zeměpisné označení při obchodní úpravě potraviny nesmí být uvedena na stejném řádku jako obchodní označení. U alkoholických nápojů je narážka uvedena menším písmem, než je písmo použité pro obchodní označení a složený výraz.
Článek 5
Zředění lihoviny
Pro účely čl. 10 odst. 2 nařízení (ES) č. 110/2008 se za zředění považuje snížení objemového obsahu alkoholu v lihovině pod minimální obsah alkoholu stanovený pro danou lihovinu v příslušné kategorii v příloze II uvedeného nařízení, a to výhradně přidáním vody.
KAPITOLA III
ZEMĚPISNÁ OZNAČENÍ
Článek 6
Žádost o zápis zeměpisného označení
Komisi je předložena žádost o zápis zeměpisného označení do přílohy III nařízení (ES) č. 110/2008, která se skládá z
a)
formuláře žádosti podle vzoru stanoveného v příloze I tohoto nařízení;
b)
technické dokumentace podle vzoru stanoveného v příloze II tohoto nařízení;
c)
hlavních specifikací technické dokumentace uvedené v písmenu b).
Článek 7
Přeshraniční žádosti
1. Pokud se přeshraniční zeměpisné označení týká pouze členských států, je příslušná žádost předložena členskými státy společně, nebo jedním z členských států jménem ostatních. V posledně uvedeném případě obsahuje žádost doklad od všech ostatních dotčených členských států, který členský stát podávající žádost opravňuje k tomu, aby jednal jejich jménem.
Pokud se přeshraniční zeměpisné označení týká pouze třetích zemí, je příslušná žádost předložena Komisi buď jedním ze žadatelů jménem ostatních, nebo jednou ze třetích zemí jménem ostatních a tato žádost obsahuje:
a)
důkaz o ochraně v dotčených třetích zemích a
b)
doklad od všech ostatních dotčených třetích zemí, který třetí zemi podávající žádost opravňuje k tomu, aby jednala jejich jménem.
Pokud se přeshraniční zeměpisné označení týká nejméně jednoho členského státu a nejméně jedné třetí země, žádost předloží Komisi jeden z dotčených členských států, orgánů třetí země nebo soukromých subjektů ze třetí země a tato žádost obsahuje:
a)
důkaz o ochraně v dotčených třetích zemích a
b)
doklad od všech dotčených členských států nebo třetích zemí, který stranu podávající žádost opravňuje k tomu, aby jednala jejich jménem.
2. Dotčený členský stát nebo orgán třetí země či soukromý subjekt ze třetí země, který Komisi podává přeshraniční žádost, se stává příjemcem veškerých oznámení nebo rozhodnutí vydaných Komisí.
Článek 8
Přijetí žádosti
1. Datem podání žádosti je datum jejího přijetí Komisí.
2. Dotčený členský stát nebo orgán třetí země či soukromý subjekt ze třetí země obdrží potvrzení o přijetí, v němž jsou uvedeny alespoň tyto údaje:
a)
číslo spisu;
b)
název, který má být zapsán;
c)
počet obdržených stran;
d)
datum přijetí žádosti.
Článek 9
Zavedená zeměpisná označení
1. Pokud technická dokumentace pro zavedené zeměpisné označení, která byla předložena podle čl. 20 odst. 1 nařízení (ES) č. 110/2008, neprokazuje, že jsou splněny požadavky stanovené v čl. 15 odst. 1 uvedeného nařízení, stanoví Komise lhůtu pro její změnu či stažení nebo pro podání připomínek ze strany členského státu.
2. Pokud členský stát tyto nedostatky ve lhůtě stanovené v odstavci 1 neodstraní, má se za to, že technická dokumentace nebyla předložena, a použije se čl. 20 odst. 3 nařízení (ES) č. 110/2008.
Článek 10
Balení v dotčené zeměpisné oblasti
Je-li v technické dokumentaci uvedeno, že k balení lihoviny musí dojít ve vymezené zeměpisné oblasti nebo v oblasti v její bezprostřední blízkosti, je nutné tento požadavek s ohledem na dotčený výrobek zdůvodnit.
Článek 11
Přípustnost žádosti
1. Žádost je přípustná, pokud obsahuje všechny prvky uvedené v článku 6.
2. Není-li žádost úplná, Komise žadatele vyzve, aby do dvou měsíců nedostatky odstranil. Nejsou-li nedostatky ve stanovené lhůtě odstraněny, Komise žádost zamítne jako nepřípustnou.
Článek 12
Přezkum podmínek platnosti
1. Není-li zeměpisné označení v souladu s článkem 15 nařízení (ES) č. 110/2008 nebo nesplňuje-li žádost o zápis požadavky stanovené v článku 17 nařízení (ES) č. 110/2008, stanoví Komise lhůtu pro její změnu nebo stažení nebo pro podání připomínek ze strany dotčeného členského státu, orgánu třetí země nebo soukromého subjektu ze třetí země.
2. Pokud dotčený členský stát, orgán třetí země nebo soukromý subjekt ze třetí země nedostatky ve lhůtě uvedené v odstavci 1 neodstraní, Komise žádost zamítne.
Článek 13
Námitka proti zápisu
1. Námitky uvedené v čl. 17 odst. 7 nařízení (ES) č. 110/2008 jsou vyhotoveny podle vzoru stanoveného v příloze III tohoto nařízení a předloženy Komisi. Datem podání námitky je datum jejího přijetí Komisí.
2. Strana podávající námitku obdrží potvrzení o přijetí, v němž jsou uvedeny alespoň tyto údaje:
a)
číslo spisu;
b)
počet obdržených stran;
c)
datum přijetí námitky.
Článek 14
Přípustnost námitky
1. Námitka je přípustná, pokud zmiňuje případná uplatňovaná starší práva a důvody vznesení námitky a pokud byla obdržena ve lhůtě uvedené v čl. 17 odst. 7 nařízení (ES) č. 110/2008.
2. Je-li námitka v souladu s čl. 23 odst. 3 nařízení (ES) č. 110/2008 založena na existenci starší ochranné známky s určitou pověstí a proslulostí, která se již v Unii používá, musí k ní být připojen důkaz o podání žádosti o zápis této ochranné známky, o jejím zápisu nebo používání, například osvědčení o zápisu nebo důkaz o jejím používání a důkaz o její pověsti a proslulosti.
3. Námitka musí obsahovat podrobné údaje o skutečnostech, důkazy a připomínky předložené k doložení námitky a musí k ní být připojeny příslušné podpůrné doklady.
Informace a důkazy předložené k doložení používání starší ochranné známky se týkají místa, doby trvání, rozsahu a povahy používání starší ochranné známky a její pověsti a proslulosti.
4. Pokud nebyly předloženy informace a doklady uvedené v odstavcích 1, 2 a 3, Komise stranu podávající námitku vyzve, aby do dvou měsíců nedostatky odstranila. Nejsou-li nedostatky ve stanovené lhůtě odstraněny, Komise námitku zamítne jako nepřípustnou.
Článek 15
Přezkum námitky
1. Je-li námitka přípustná, informuje Komise o námitce dotčený členský stát, orgán třetí země nebo soukromý subjekt ze třetí země a vyzve je, aby do dvou měsíců podaly připomínky. Připomínky obdržené v této lhůtě jsou předány straně, která námitku vznesla.
2. Komise strany požádá, aby se ve lhůtě dvou měsíců vyjádřily k námitkám obdrženým od ostatních stran.
3. Pokud Komise pokládá námitku za opodstatněnou, žádost o zápis zamítne.
4. Není-li v případě více námitek po předběžném přezkoumání jedné či více těchto námitek možné žádost o zápis schválit, může Komise ostatní řízení o námitce pozastavit. Komise informuje ostatní strany, jež vznesly námitky, o případných rozhodnutích, která se jich týkají.
5. Je-li žádost o zápis zamítnuta, řízení o námitce, která byla pozastavena, se považují za ukončená a dotčené strany, které námitky vznesly, jsou náležitě informovány.
Článek 16
Rozhodnutí Komise
1. Rozhodnutí, která Komise přijme podle čl. 9 odst. 2, čl. 11 odst. 2, čl. 12 odst. 2 a čl. 15 odst. 3, vycházejí z dokladů a informací, které má Komise k dispozici.
Rozhodnutí včetně odůvodnění jsou oznámena dotčenému členskému státu, orgánu třetí země nebo soukromému subjektu ze třetí země a případně straně, která vznesla námitku.
2. Není-li žádost o zápis zeměpisného označení zamítnuta podle čl. 11 odst. 2, čl. 12 odst. 2 a čl. 15 odst. 3 tohoto nařízení, rozhodne Komise podle čl. 17 odst. 8 nařízení (ES) č. 110/2008 o zápisu zeměpisného rozhodnutí do přílohy III uvedeného nařízení.
Článek 17
Použití jazyků
Zeměpisné označení je zapsáno v jazyku nebo jazycích používaných k popisu daného výrobku v dotčené zeměpisné oblasti a podle původního pravopisu.
Článek 18
Podání žádosti o zrušení
1. Žádost o zrušení zeměpisného označení je vyhotovena podle vzoru stanoveného v příloze IV a předložena Komisi. Datem podání žádosti o zrušení je datum přijetí žádosti Komisí.
2. Autor žádosti o zrušení obdrží potvrzení o přijetí, v němž jsou uvedeny alespoň tyto údaje:
a)
číslo spisu;
b)
počet obdržených stran a
c)
datum přijetí žádosti.
Článek 19
Přípustnost žádosti o zrušení
1. Žádost o zrušení je přípustná, pokud je v ní jednoznačně uveden oprávněný zájem autora žádosti o zrušení a vysvětleny důvody zrušení.
2. Žádost o zrušení obsahuje podrobné údaje o skutečnostech, důkazy a připomínky předložené k doložení žádosti o zrušení. K žádosti jsou připojeny příslušné podpůrné doklady, a zejména prohlášení členského státu nebo orgánu třetí země, v nichž má autor žádosti bydliště nebo sídlo.
3. Nejsou-li informace a doklady uvedené v odstavcích 1 a 2 předloženy současně s žádostí o zrušení, Komise autora žádosti vyzve, aby do dvou měsíců nedostatky odstranil. Nejsou-li nedostatky ve stanovené lhůtě odstraněny, Komise žádost zamítne jako nepřípustnou.
Rozhodnutí o nepřípustnosti oznámí Komise autorovi žádosti o zrušení a rovněž členskému státu, orgánu třetí země či soukromému subjektu ze třetí země, jejichž zeměpisného označení se žádost o zrušení týká.
Článek 20
Přezkum žádosti o zrušení
1. Nezamítne-li Komise žádost o zrušení podle čl. 19 odst. 3, informuje o žádosti členský stát nebo orgán třetí země či soukromý subjekt ze třetí země, jejichž zeměpisného označení se žádost o zrušení týká, a vyzve je, aby do dvou měsíců podaly připomínky. Připomínky obdržené v této lhůtě jsou předány autorovi žádosti o zrušení.
2. Komise rozhodne o zrušení, pokud dotčený členský stát, orgán třetí země nebo soukromý subjekt ze třetí země nepodá ve stanovené dvouměsíční lhůtě žádné připomínky, nebo tuto lhůtu nedodrží.
3. Rozhodnutí o zrušení dotčeného zeměpisného označení přijme Komise na základě důkazů, které má k dispozici, po uplynutí lhůty pro podání připomínek. Komise posoudí, zda dodržení technické dokumentace zeměpisného označení již není nadále možné nebo zda je již nelze zaručit, zejména pokud již nejsou nebo v blízké budoucnosti nemusí být splněny podmínky stanovené v článku 17 nařízení (ES) č. 110/2008.
Toto rozhodnutí o zrušení je oznámeno dotčenému členskému státu, orgánu třetí země či soukromému subjektu ze třetí země nebo autorovi žádosti o zrušení.
4. Pokud byla podána více než jedna žádost o zrušení týkající se téhož zeměpisného označení a pokud Komise po předběžném přezkoumání jedné či více takovýchto žádostí rozhodne, že ochrana zeměpisného označení již není odůvodněná, může ostatní řízení o zrušení tohoto zeměpisného označení pozastavit. V tomto případě Komise informuje ostatní autory žádostí o zrušení o případných rozhodnutích, která se jich týkají.
Je-li zeměpisné označení zrušeno, Komise řízení o zrušení, která byla pozastavena, ukončí a náležitě informuje ostatní autory žádostí o zrušení.
Článek 21
Změna technické dokumentace
1. Žádost o změnu technické dokumentace týkající se zapsaného zeměpisného označení podle článku 21 nařízení (ES) č. 110/2008 je vyhotovena v souladu s přílohou V tohoto nařízení a předložena v elektronické podobě.
2. Pro účely žádosti uvedené v odstavci 1 se použijí obdobně články 8 až 15 tohoto nařízení. Tyto postupy se týkají pouze těch bodů technické dokumentace, které jsou předmětem změny.
3. Pokud žádost o změnu technické dokumentace podá jiný žadatel než původní žadatel, informuje Komise o žádosti původního žadatele.
Článek 22
Používání symbolu Unie pro zapsaná zeměpisná označení
1. Pro lihoviny lze použít symbol Unie pro zapsaná zeměpisná označení stanovený v příloze V nařízení Komise (ES) č. 1898/2006 (2). Tento symbol se nesmí použít společně se složeným výrazem obsahujícím zeměpisné označení. Údaj „CHRÁNĚNÉ ZEMĚPISNÉ OZNAČENÍ“ lze nahradit rovnocenným výrazem v jiném úředním jazyce Unie uvedeným ve zmíněné příloze.
2. Použije-li se v označení lihoviny symbol Unie uvedený v odstavci 1, musí k němu být připojeno příslušné zeměpisné označení.
KAPITOLA IV
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 23
Vstup v platnost a použitelnost
Toto nařízení vstupuje v platnost sedmým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. září 2013. Články 3 a 4 se použijí ode dne 1. března 2015.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 25. července 2013.
KOMISSION TÄYTÄNTÖÖNPANOASETUS (EU) N:o 716/2013,
annettu 25 päivänä heinäkuuta 2013,
tislattujen alkoholijuomien määritelmistä, kuvauksesta, esittelystä, merkinnöistä ja maantieteellisten merkintöjen suojaamisesta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 110/2008 soveltamissäännöistä
EUROOPAN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon tislattujen alkoholijuomien määritelmistä, kuvauksesta, esittelystä, merkinnöistä ja maantieteellisten merkintöjen suojaamisesta 15 päivänä tammikuuta 2008 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 110/2008 (1) ja erityisesti sen 24 artiklan 3 kohdan ja 27 artiklan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Eräiden asetuksen (EY) N:o 110/2008 säännösten täsmentämiseksi ja yhdenmukaisen täytäntöönpanon varmistamiseksi olisi vahvistettava yksityiskohtaiset säännöt erityisesti tislattujen alkoholijuomien esittelyssä käyttävien yhdistettyjen ilmaisujen, viittausten, myyntinimitysten ja maantieteellisten merkintöjen osalta.
(2)
Asetuksen (EY) N:o 110/2008 10 artiklan 1 ja 2 kohdan mukaisesti tislatun alkoholijuoman tai muun elintarvikkeen esittelyssä voi eräin edellytyksin olla yhdistetty ilmaisu, joka sisältää jonkin asetuksen (EY) N:o 110/2008 liitteessä II luetellun luokan nimen tai yhden tai useamman kyseisen asetuksen liitteessä III luetellun maantieteellisen merkinnän, tai yksi tai useampi viittaus, joka sisältää yhden tai useamman kyseisistä luokista tai maantieteellisistä merkinnöistä. Jotta yhdistettyjen ilmaisujen ja viittausten käyttö olisi yhdenmukaista kaikissa jäsenvaltioissa, on tarpeen vahvistaa yksityiskohtaiset säännöt niiden käytöstä tislattujen alkoholijuomien ja muiden elintarvikkeiden esittelyssä.
(3)
Jos elintarvikkeen esittelyssä viitataan tiettyyn tislattuun alkoholijuomaan, kyseisen alkoholijuoman on oltava täysin asetuksen (EY) N:o 110/2008 mukainen, eikä se saa olla laimennettu. On tarpeen täsmentää ilmaisun ”laimentaminen” merkitys silloin kun se liittyy tislattuihin alkoholijuomiin, koska eräitä valmistusmenetelmiä ei tulisi pitää laimentamisena.
(4)
Sen varmistamiseksi, että asetuksessa (EY) N:o 110/2008 säädetyt maantieteellisten merkintöjen rekisteröintiedellytykset täyttyvät, komission olisi tutkittava rekisteröintihakemukset ja olisi vahvistettava yksityiskohtaiset soveltamissäännöt, jotka koskevat tislattujen alkoholijuomien maantieteellisten merkintöjen haku-, tutkinta-, vastaväite- ja peruutusmenettelyjä. Kyseisten sääntöjen yhdenmukaisen täytäntöönpanon varmistamiseksi olisi laadittava mallit maantieteellisen merkinnän rekisteröintihakemukselle, tekniselle asiakirjalle, vastaväitteelle, teknisten asiakirjan muutokselle ja maantieteellisen merkinnän peruuttamiselle.
(5)
Rekisteröityjä maantieteellisiä merkintöjä koskevan komission, jäsenvaltioiden ja kolmansien maiden välisen yhteydenpidon helpottamiseksi jäsenvaltioiden ja kolmansien maiden olisi toimitettava komissiolle maantieteellisten merkintöjen täydellisten teknisten asiakirjojen lisäksi myös niiden tärkeimmät tiedot.
(6)
Maantieteellisellä merkinnällä varustetun tislatun alkoholijuoman pakkaamista koskevat rajoitukset, kuten velvollisuus pakata tislattu alkoholijuoma määritellyllä maantieteellisellä alueella, ovat tavaroiden vapaan liikkuvuuden ja palvelujen tarjoamisen vapauden rajoituksia. Tällaisia rajoituksia voidaan asettaa ainoastaan, jos ne ovat tarpeen ja oikeassa suhteessa ja niiden avulla voidaan suojata maantieteellisen merkinnän mainetta.
(7)
Tislattujen alkoholijuomien maantieteellisille merkinnöille olisi otettava käyttöön unionin tunnus, jotta kuluttajat voisivat tunnistaa tietyt tislattujen alkoholijuomien alkuperään liittyvät ominaisuudet.
(8)
Ottaen huomioon aika, jonka jäsenvaltiot tarvitsevat yhdistettyjen ilmaisujen ja viittausten käyttöön liittyvien toimenpiteiden täytäntöönpanemiseksi, kyseisten toimenpiteiden soveltamista olisi lykättävä.
(9)
Tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat tislattujen alkoholijuomien komitean lausunnon mukaiset,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:
I LUKU
KOHDE JA MÄÄRITELMÄT
1 artikla
Kohde
Tässä asetuksessa vahvistetaan yksityiskohtaiset säännöt asetuksen (EY) N:o 110/2008 soveltamiseksi seuraavilta osin:
a)
asetuksen (EY) N:o 110/2008 10 artiklassa tarkoitettujen yhdistettyjen ilmaisujen ja viittauksien käyttö elintarvikkeiden kuvauksessa, esittelyssä ja merkinnöissä;
b)
asetuksen (EY) N:o 110/2008 15 artiklassa tarkoitetut tislattujen alkoholijuomien maantieteelliset merkinnät ja tislattujen alkoholijuomien maantieteellisiin merkintöihin liittyvän unionin tunnuksen käyttö.
2 artikla
Määritelmät
Tässä asetuksessa tarkoitetaan
a)
’tislattujen alkoholijuomien luokalla’ jotakin asetuksen (EY) N:o 110/2008 liitteessä II olevista luokista 1-46;
b)
’maantieteellisellä merkinnällä’ jotakin asetuksen (EY) N:o 110/2008 liitteessä III rekisteröidyistä maantieteellisistä merkinnöistä;
c)
’yhdistetyllä ilmaisulla’ ilmaisua, joka saadaan yhdistämällä asetuksen (EY) N:o 110/2008 liitteessä II olevissa luokissa 1-46 rekisteröity ilmaisu tai tislatun alkoholijuoman, josta lopputuotteen alkoholi on kokonaisuudessaan peräsin, maantieteellinen merkintä johonkin seuraavista:
i)
yhden tai useamman sellaisen elintarvikkeen nimi, jota ei ole käytetty kyseisen tislatun alkoholijuoman tuotantoon asetuksen (EY) N:o 110/2008 liitteen II mukaisesti, tai kyseisistä nimistä johdettu adjektiivi;
ii)
ilmaisu ”likööri”;
d)
’viittauksella’ yhteen tai useampaan tislatun alkoholijuoman luokkaan tai maantieteelliseen merkintään tehtyä suoraa tai välillistä viittausta, joka on muu kuin yhdistetyssä ilmaisussa tai asetuksen (EY) N:o 110/2008 9 artiklan 9 kohdassa tarkoitetussa ainesosien luettelossa oleva viittaus.
II LUKU
YHDISTETTYJEN ILMAISUJEN JA VIITTAUSTEN KÄYTTÖÄ KOSKEVAT SÄÄNNÖT
3 artikla
Yhdistetyt ilmaisut
1. Ilmaisu ”tislattu alkoholijuoma” ei voi olla osa alkoholipitoista juomaa kuvaavaa yhdistettyä ilmaisua.
2. Alkoholipitoista juomaa kuvaava yhdistetty ilmaisu ei saa koostua ilmaisun ”likööri” ja jonkin asetuksen (EY) N:o 110/2008 liitteessä II olevan luokkien 33-40 nimen yhdistelmästä.
3. Yhdistetty ilmaisu ei voi korvata tislatun alkoholijuoman myyntinimitystä.
4. Alkoholipitoista juomaa kuvaava yhdistetty ilmaisu on merkittävä samanlaisin, samankokoisin ja samanvärisin kirjaimin samaa kirjasinlajia käyttäen. Ilmaisun keskelle ei saa lisätä siihen kuulumattomia teksti- tai kuvaelementtejä, eikä ilmaisu saa olla merkitty suuremmalla kirjasinlajilla kuin myyntinimitys.
4 artikla
Viittaukset
Elintarvikkeen esittelyssä viittaus tislatun alkoholijuoman luokkaan tai maantieteelliseen merkintään ei saa olla samalla rivillä myyntinimityksen kanssa. Alkoholijuomissa viittaus on merkittävä pienemmällä kirjasinlajilla kuin myyntinimitys ja yhdistetty ilmaisu.
5 artikla
Tislatun alkoholijuoman laimentaminen
Asetuksen (EY) N:o 110/2008 10 artiklan 2 kohdan soveltamiseksi laimentamisena pidetään tislatun alkoholijuoman alkoholipitoisuuden alentamista yksinomaan vettä lisäämällä siten, että alkoholipitoisuus on laskenut kyseiselle tislatulle alkoholijuomalle mainitun asetuksen II liitteessä olevassa vastaavassa luokassa vahvistetun vähimmäisalkoholipitoisuuden alapuolelle.
III LUKU
MAANTIETEELLISET MERKINNÄT
6 artikla
Maantieteellisen merkinnän rekisteröintihakemus
Hakemukset asetuksen (EY) N:o 110/2008 liitteessä III olevien maantieteellisten merkintöjen rekisteröimiseksi on jätettävä komissiolle, ja hakemuksessa on oltava
a)
tämän asetuksen liitteessä I olevan mallin mukainen hakulomake;
b)
tämän asetuksen liitteessä II olevan mallin mukainen tekninen asiakirja;
c)
edellä b alakohdassa tarkoitetun teknisen asiakirjan tärkeimmät tiedot.
7 artikla
Rajat ylittävää suojaa koskevat hakemukset
1. Kun kyseessä on rajat ylittävä maantieteellinen merkintä, joka koskee vain jäsenvaltioita, ne voivat jättää hakemuksen yhdessä, tai yksi kyseisistä jäsenvaltioista voi jättää sen muiden puolesta. Jälkimmäisessä tapauksessa hakemuksessa on oltava jokaiselta asianomaiselta jäsenvaltiolta erikseen saatu asiakirja, jossa sallitaan hakemuksen jättävän jäsenvaltion toimia sen puolesta.
Kun rajat ylittävä maantieteellinen merkintä koskee ainoastaan kolmansia maita, hakemuksen toimittaa komissiolle jokin hakijoista muiden hakijoiden puolesta tai jokin kolmansista maista muiden kolmansien maiden puolesta, ja hakemuksessa on oltava
a)
todisteet suojasta asianomaisissa kolmansissa maissa; ja
b)
jokaiselta muulta asianomaiselta kolmannelta maalta erikseen saatu asiakirja, jossa sallitaan hakemuksen jättävän kolmannen maan toimia sen puolesta.
Kun rajat ylittävä maantieteellinen merkintä koskee vähintään yhtä jäsenvaltiota ja vähintään yhtä kolmatta maata, hakemuksen toimittaa komissiolle jokin jäsenvaltioista, kolmannen maan viranomaisista tai asianomaisen kolmannen maan yksityisistä elimistä, ja hakemuksessa on oltava
a)
todisteet suojasta asianomaisissa kolmansissa maissa; ja
b)
jokaiselta asianomaiselta jäsenvaltiolta tai kolmannelta maalta erikseen saatu asiakirja, jossa sallitaan hakemuksen jättävän osapuolen toimia sen puolesta.
2. Jäsenvaltiosta, kolmannesta maasta tai asianomaisen kolmannen maan yksityisestä elimestä, joka jättää komissiolle rajat ylittävää suojaa koskevan hakemuksen, tulee komission tekemien tiedonantojen tai päätösten vastaanottaja.
8 artikla
Hakemuksen vastaanottaminen
1. Hakemuksen jättöpäivänä pidetään päivää, jona komissio ottaa sen vastaan.
2. Jäsenvaltion tai kolmannen maan viranomaiselle tai asianomaisen kolmannen maan yksityiselle elimelle lähetetään vastaanottoilmoitus, jossa on vähintään seuraavat tiedot:
a)
tiedostonumero;
b)
rekisteröitävä nimi;
c)
vastaanotettujen sivujen lukumäärä;
d)
hakemuksen vastaanottopäivä.
9 artikla
Vakiintuneet maantieteelliset merkinnät
1. Jos vakiintuneen maantieteellisen merkinnän teknisestä asiakirjasta, joka on toimitettu asetuksen (EY) N:o 110/2008 20 artiklan 1 kohdan mukaisesti, ei käy ilmi kyseisen asetuksen 15 artiklan 1 kohdan vaatimusten täyttyminen, komissio asettaa määräajan, jossa jäsenvaltion on muutettava asiakirjaa, peruutettava se tai toimitettava huomaukset.
2. Jos jäsenvaltio ei korjaa puutteita ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetussa määräajassa, teknistä asiakirjaa ei katsota toimitetuksi ja sovelletaan asetuksen (EY) N:o 110/2008 20 artiklan 3 kohtaa.
10 artikla
Pakkaaminen asianomaisella maantieteellisellä alueella
Jos teknisessä asiakirjassa mainitaan, että tislattu alkoholijuoma on pakattava rajatulla maantieteellisellä alueella tai sen välittömässä läheisyydessä sijaitsevalla alueella, vaatimus on perusteltava kyseisen tuotteen osalta.
11 artikla
Hakemuksen ottaminen käsiteltäväksi
1. Hakemus voidaan ottaa käsiteltäväksi, jos siinä on kaikki 6 artiklassa tarkoitetut tiedot.
2. Jos hakemus on puutteellinen, komissio pyytää hakijaa korjaamaan puutteet kahden kuukauden kuluessa. Jos puutteita ei korjata määräajassa, komissio jättää hakemuksen käsittelemättä.
12 artikla
Vaatimustenmukaisuuden tutkinta
1. Jos maantieteellinen merkintä ei ole asetuksen (EY) N:o 110/2008 15 artiklan mukainen tai jos rekisteröintihakemus ei ole asetuksen (EY) N:o 110/2008 17 artiklassa säädettyjen vaatimusten mukainen, komissio asettaa määräajan, jossa jäsenvaltion tai kolmannen maan viranomaisen tai asianomaisen kolmannen maan yksityisen elimen on muutettava asiakirjaa, peruutettava se tai toimitettava huomaukset.
2. Jos jäsenvaltio tai kolmannen maan viranomainen tai asianomaisen kolmannen maan yksityinen elin ei korjaa puutteita 1 kohdassa tarkoitetussa määräajassa, komissio hylkää hakemuksen.
13 artikla
Rekisteröinnin vastustaminen
1. Asetuksen (EY) N:o 110/2008 17 artiklan 7 kohdassa tarkoitetut vastaväitteet on laadittava tämän asetuksen liitteessä III olevan mallin mukaisesti ja toimitettava komissiolle. Vastaväitteen jättöpäivänä pidetään päivää, jona komissio ottaa sen vastaan.
2. Vastaväitteen esittäjälle lähetetään vastaanottoilmoitus, jossa on vähintään seuraavat tiedot:
a)
tiedostonumero;
b)
vastaanotettujen sivujen lukumäärä;
c)
vastaväitteen vastaanottopäivä.
14 artikla
Vastaväitteen ottaminen käsiteltäväksi
1. Vastaväite voidaan ottaa käsiteltäväksi, jos siinä mainitaan mahdolliset aiemmat haetut oikeudet, esitetään vastaväitteelle perustelut ja komissio on saanut sen asetuksen (EY) N:o 110/2008 17 artiklan 7 kohdassa säädetyssä määräajassa.
2. Jos vastaväite perustuu unionissa jo käytetyn aiemman tavaramerkin maineeseen ja tunnettavuuteen asetuksen (EY) N:o 110/2008 23 artiklan 3 kohdan mukaisesti, vastaväitteeseen on liitettävä aiemman tavaramerkin hakemiseen, rekisteröintiin tai käyttöön liittyvät todisteet, kuten rekisteröintitodistus tai todisteet sen käytöstä, sekä maineeseen ja tunnettavuuteen liittyvät todisteet.
3. Vastaväitteessä on oltava väitteen tueksi tosiseikkoja, todisteita ja selityksiä sekä asiaankuuluvat todistusasiakirjat.
Tietojen ja todisteiden aiemman tavaramerkin käytöstä on liityttävä käyttöpaikkaan, käytön pituuteen, laajuuteen ja luonteeseen sekä tavaramerkin maineeseen ja tunnettavuuteen.
4. Jos 1, 2 ja 3 kohdassa tarkoitettuja tietoja ja asiakirjoja ei ole toimitettu, komissio pyytää vastaväitteen esittäjää korjaamaan puutteet kahden kuukauden kuluessa. Jos puutteita ei korjata määräajassa, komissio jättää vastaväitteen käsittelemättä.
15 artikla
Vastaväitteen tutkiminen
1. Jos vastaväite voidaan ottaa käsiteltäväksi, komissio ilmoittaa siitä jäsenvaltion tai kolmannen maan viranomaiselle tai asianomaisen kolmannen maan yksityiselle elimelle ja pyytää niitä esittämään huomautuksensa kahden kuukauden kuluessa. Kyseisen määräajan kuluessa saadut huomautukset annetaan tiedoksi vastaväitteen esittäjälle.
2. Komissio pyytää osapuolia esittämään kommentit toisilta osapuolilta saatuihin huomautuksiin kahden kuukauden kuluessa.
3. Jos komissio katsoo, että vastaväite on perusteltu, se hylkää rekisteröintihakemuksen.
4. Jos vastaväitteitä on useita, ja yhden tai useamman tällaisen vastaväitteen alustavan tutkimuksen tuloksena rekisteröintihakemusta on mahdotonta hyväksyä, komissio voi keskeyttää muut vastaväitemenettelyt. Komissio ilmoittaa muille vastaväitteen esittäjille heitä koskevista päätöksistä.
5. Jos rekisteröintihakemus hylätään, keskeytetyt vastaväitemenettelyt katsotaan päättyneiksi, ja asianomaisille vastaväitteiden esittäjille annetaan tästä tieto asianmukaisesti.
16 artikla
Komission päätökset
1. Komission 9 artiklan 2 kohdan, 11 artiklan 2 kohdan, 12 artiklan 2 kohdan ja 15 artiklan 3 kohdan mukaisesti tekemät päätökset perustuvat komission käytettävissä oleviin asiakirjoihin ja tietoihin.
Päätökset perusteluineen annetaan tiedoksi jäsenvaltion tai kolmannen maan viranomaiselle tai asianomaisen kolmannen maan yksityiselle elimelle ja tarvittaessa vastaväitteen tekijälle.
2. Jollei maantieteellisen merkinnän rekisteröintihakemusta hylätä tämän asetuksen 11 artiklan 2 kohdan, 12 artiklan 2 kohdan ja 15 artiklan 3 kohdan mukaisesti, komissio päättää asetuksen (EY) N:o 110/2008 17 artiklan 8 kohdan mukaisesti sisällyttää maantieteellisen merkinnän kyseisen asetuksen liitteeseen III.
17 artikla
Kielten käyttö
Maantieteellinen merkintä rekisteröidään alkuperäisessä kirjoitustavassaan sillä kielellä / niillä kielillä, jota/joita käytetään kuvaamaan asianomaista tuotetta rajatulla maantieteellisellä alueella.
18 artikla
Peruutuspyynnön tekeminen
1. Maantieteellisen merkinnän peruutuspyyntö on laadittava liitteessä IV esitetyn mallin mukaisesti ja toimitettava komissiolle. Peruutuspyynnön esittämispäivänä pidetään päivää, jona komissio ottaa sen vastaan.
2. Peruutuspyynnön esittäjälle lähetetään vastaanottoilmoitus, jossa on vähintään seuraavat tiedot:
a)
tiedostonumero;
b)
vastaanotettujen sivujen lukumäärä; ja
c)
pyynnön vastaanottopäivä.
19 artikla
Peruutuspyynnön ottaminen käsiteltäväksi
1. Peruutuspyyntö voidaan ottaa käsiteltäväksi, jos siinä mainitaan peruutuspyynnön esittäjän oikeutettu etu ja esitetään perusteet peruutukselle.
2. Peruutuspyynnössä on oltava peruutuksen tueksi tosiseikkoja, todisteita ja selityksiä. Siinä on oltava asiaankuuluvat todistusasiakirjat ja erityisesti jäsenvaltion tai kolmannen maan, jossa sijaitsee peruutuspyynnön esittäjän kotipaikka tai rekisteröity toimipaikka, viranomaisen antama lausunto.
3. Jos 1 ja 2 kohdassa tarkoitettuja tietoja ja asiakirjoja ei ole toimitettu yhdessä peruutuspyynnön kanssa, komissio pyytää pyynnön esittäjää korjaamaan puutteet kahden kuukauden kuluessa. Jos puutteita ei korjata määräajassa, komissio jättää pyynnön käsittelemättä.
Komissio ilmoittaa päätöksestä olla käsittelemättä peruutuspyyntöä peruutuspyynnön esittäjälle sekä jäsenvaltion tai kolmannen maan viranomaiselle tai sen kolmannen maan yksityiselle elimelle, jonka maantieteellistä merkintää peruutuspyyntö koskee.
20 artikla
Peruutuspyynnön tutkiminen
1. Jos komissio ei ole hylännyt peruutuspyyntöä 19 artiklan 3 kohdan mukaisesti, se antaa pyynnön tiedoksi jäsenvaltion tai kolmannen maan viranomaiselle tai sen asianomaisen kolmannen maan yksityiselle elimelle, jonka maantieteellistä merkintää peruutuspyyntö koskee, ja pyytää esittämään huomautukset kahden kuukauden kuluessa. Kyseisen määräajan kuluessa saadut huomautukset annetaan tiedoksi peruutuspyynnön esittäjälle.
2. Jos jäsenvaltio tai kolmannen maan viranomainen tai asianomaisen kolmannen maan yksityinen elin ei toimita huomautuksia tai noudata kahden kuukauden määräaikaa, komissio tekee päätöksen peruutuksesta.
3. Komissio tekee päätöksen peruuttaa maantieteellinen merkintä niiden todisteiden perusteella, jotka sillä on käytettävissään huomautusten toimittamiselle asetetun määräajan päätyttyä. Se tutkii, onko maantieteellisen merkinnän teknisen asiakirjan noudattaminen vielä mahdollista tai taattua, erityisesti jos asetuksen (EY) N:o 110/2008 17 artiklassa säädetyt edellytykset eivät enää täyty tai saattavat olla täyttymättä lähitulevaisuudessa.
Peruutuspäätös annetaan tiedoksi jäsenvaltion tai kolmannen maan viranomaisille tai asianomaisen kolmannen maan yksityiselle elimelle sekä peruutuspyynnön esittäjälle.
4. Jos saman maantieteellisen merkinnän peruuttamiseksi on tehty useampi kuin yksi pyyntö ja komissio päättää yhden tai useamman kyseisen pyynnön alustavan tarkastelun jälkeen, ettei maantieteellisen merkinnän suoja ole enää perusteltu, se voi keskeyttää muut kyseistä maantieteellistä merkintää koskevat peruutusmenettelyt. Se ilmoittaa peruutuspyyntöjen esittäjille näitä koskevista päätöksistä.
Jos maantieteellinen merkintä peruutetaan, komissio päättää keskeytetyt peruutusmenettelyt ja ilmoittaa siitä muille peruutuspäätösten esittäjille.
21 artikla
Teknisen asiakirjan muuttaminen
1. Asetuksen (EY) N:o 110/2008 21 artiklassa tarkoitettu rekisteröidyn maantieteellisen merkinnän teknisen asiakirjan muutoshakemus on laadittava tämän asetuksen liitteen V mukaisesti ja toimitettava sähköisesti.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetun hakemuksen osalta sovelletaan tämän asetuksen 8-15 artiklaa soveltuvin osin. Kyseiset menettelyt koskevat ainoastaan niitä teknisen asiakirjan kohtia, joita muutetaan.
3. Jos teknisen asiakirjan muutoshakemuksen tekee joku muu kuin alkuperäinen hakija, komissio antaa hakemuksen tiedoksi alkuperäiselle hakijalle.
22 artikla
Rekisteröityä maantieteellistä merkintää koskevan unionin tunnuksen käyttö
1. Tislatuissa alkoholijuomissa voi käyttää komission asetuksen (EY) N:o 1898/2006 (2) liitteessä V olevaa rekisteröityä maantieteellistä merkintää koskevaa unionin tunnusta. Tunnusta ei saa käyttää yhdessä maantieteellisen merkinnän sisältävän yhdistetyn ilmaisun kanssa. Maininta ”SUOJATTU MAANTIETEELLINEN MERKINTÄ” voidaan korvata unionin jonkin muun virallisen kielen vastaavalla ilmaisulla, joka esitetään kyseisessä liitteessä.
2. Kun 1 kohdassa tarkoitettua unionin tunnusta käytetään tislatun alkoholijuoman merkinnöissä, sen mukana on oltava vastaava maantieteellinen merkintä.
IV LUKU
LOPPUSÄÄNNÖKSET
23 artikla
Voimaantulo ja soveltaminen
Tämä asetus tulee voimaan seitsemäntenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Sitä sovelletaan 1 päivästä syyskuuta 2013. Asetuksen 3 ja 4 artiklaa sovelletaan 1 päivästä maaliskuuta 2015.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 25 päivänä heinäkuuta 2013.