PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 990/2013
ze dne 15. října 2013,
kterým se mění nařízení (ES) č. 1187/2009, pokud jde o vývoz mléka a mléčných výrobků do Spojených států amerických a Dominikánské republiky
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1234/2007 ze dne 22. října 2007, kterým se stanoví společná organizace zemědělských trhů a zvláštní ustanovení pro některé zemědělské produkty („jednotné nařízení o společné organizaci trhů“) (1), a zejména na čl. 161 odst. 3, článek 170 a čl. 171 odst. 1 ve spojení s článkem 4 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Kapitola III oddíl 2 nařízení Komise (ES) č. 1187/2009 (2) stanoví pravidla, pokud jde o vývozní licence pro sýry vyvážené do Spojených států amerických v rámci některých kvót GATT. Zkušenosti s některými z těchto kvót ukázaly, že kvůli neustále se měnící situaci na trhu, zvláště vysoké nestálosti cen, větší hospodářské soutěži a změnám směnných kurzů, k nimž dochází v dlouhé časové prodlevě mezi lhůtou pro podání žádostí o vývozní licence („žádosti o licence“) a okamžikem, kdy se vývozy uskutečňují, nemusí mít vývozci možnost své licence využít a v důsledku toho mohou přijít o související jistoty. Aby vývozci nebyli odrazováni od podávání žádostí týkajících se těch kvót, pro které je časová prodleva stanovena v dohodě s orgány Spojených států amerických, je nutné snížit platnou výši jistoty, a to od kvótového roku 2015.
(2)
Podle ustanovení čl. 22 odst. 3) nařízení (ES) č. 1187/2009 je podání žádostí o licence týkajících se kvót otevřených Spojenými státy americkými podmíněno složením jistoty v souladu s článkem 9 uvedeného nařízení. Článek 9 je v nařízení (ES) č. 1187/2009 součástí kapitoly o obecných pravidlech a stanoví mechanismus pro výpočet jistoty u vývozů, na které se nevztahují obchodní preference udělené třetími zeměmi. S ohledem na zkušenosti při uplatňování preferenčních kvót otevřených Spojenými státy americkými a v zájmu zvýšení jejich atraktivnosti pro vývozce je proto vedle snižování výše jistoty také nutné uvést, že článek 9 by v celém svém rozsahu neměl být na tyto kvóty uplatňován.
(3)
Kapitola III oddíl 3 nařízení (ES) č. 1187/2009 stanoví podmínky a postup, které musí vývozci dodržovat, aby mohli zažádat o kvótu na sušené mléko otevřenou Dominikánskou republikou. Zatímco od zavedení kvóty až do kvótového roku 2010-2011 byla tato kvóta plně využívána, zdá se, že od kvótového roku 2011-2012 je celkové množství, na které byly podány žádosti, nižší než dostupné množství kvóty.
(4)
S ohledem na maximální využití kvóty v následujících letech je nutné upravit pravidla, pokud jde o způsobilost, použitelné množství, období pro podávání žádostí o licence a jistotu.
(5)
Aby byla kvóta pro vývozce snadněji dostupná, měly by být navíc zmírněny požadavky na minimální historické obchodní výsledky při podávání žádosti o tu část kvóty, která je uvedena v čl. 28 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 1187/2009.
(6)
Za účelem maximálního využití kvóty a v zájmu zjednodušení by maximální množství, na která lze podat žádosti o licence, jak je stanoveno v čl. 28 odst. 2 nařízení (ES) č. 1187/2009, měla být zvýšena na úrovně množství kvóty. Minimální množství, na které mohou být žádosti o licence podány, by mělo být stanoveno na 20 tun.
(7)
Dlouhá časová prodleva mezi lhůtou pro podání žádostí o licence, jak je stanoveno v článku 29 nařízení (ES) č. 1187/2009, a kvótovým rokem, během kterého se vývozy uskutečňují, jakož i vysoká nestálost cen v mlékárenském průmyslu a větší hospodářská soutěž v oblasti sušeného mléka v Dominikánské republice zvýšily riziko, že vývozcům zůstanou licence, které nejsou využité nebo jsou jen částečně využité, což má za následek ztrátu související jistoty. Je proto vhodné odložit podávání žádostí o licence z dubna na květen a stanovit druhé období přidělování.
(8)
Kromě toho snížení jistoty uvedené v čl. 28 odst. 3 by podnítilo hospodářské subjekty k tomu, aby nepřestaly podávat žádosti o licence, a je proto třeba toto snížení stanovit. Je rovněž nezbytné upřesnit, že článek 9 by se neměl vztahovat na preferenční kvótu otevřenou Dominikánskou republikou, aby byla tato kvóta pro vývozce atraktivnější.
(9)
Nařízení (ES) č. 1187/2009 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(10)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Řídícího výboru pro společnou organizaci zemědělských trhů,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Změna nařízení (ES) č. 1187/2009
Kapitola III nařízení (ES) č. 1187/2009 se mění takto:
1)
Oddíl 2 se mění takto:
a)
V článku 22 se odstavec 3 nahrazuje tímto:
„3. Podání žádostí o licence je podmíněno složením jistoty ve výši 3 EUR na 100 kg.“
b)
Článek 26 se nahrazuje tímto:
„Článek 26
Ustanovení kapitoly II se použijí s výjimkou článků 7, 9 a 10.“
2)
Oddíl 3 se nahrazuje tímto:
„ODDÍL 3
Vývoz do Dominikánské republiky
Článek 27
1. Při vývozu sušeného mléka do Dominikánské republiky v rámci kvóty stanovené v dodatku 2 přílohy III Dohody o hospodářském partnerství mezi státy Carifora a Evropskou unií a jejími členskými státy je nutné v případě každé zásilky příslušným orgánům Dominikánské republiky předložit ověřenou kopii vývozní licence vydané v souladu s tímto oddílem, jakož i řádně potvrzenou kopii vývozního prohlášení.
2. Žádosti o vývozní licence („žádosti o licence“) se mohou podávat na všechny produkty kódů KN 0402 10, 0402 21 a 0402 29.
Produkty musí být vyrobeny pouze v Unii. Na žádost příslušných orgánů předloží žadatel všechny dodatečné doklady, které tyto orgány považují za nezbytné pro vydání licence, a souhlasí případně s tím, aby tyto orgány provedly kontrolu účetnictví a výrobních podmínek dotyčných produktů.
Článek 28
1. Kvóta uvedená v čl. 27 odst. 1 činí 22 400 tun na období dvanácti měsíců, které začíná 1. července. Kvóta se dělí na dvě části:
a)
první část ve výši 80 % neboli 17 920 tun je rozdělena mezi vývozce Unie, kteří mohou doložit, že vyváželi produkty uvedené v čl. 27 odst. 2 do Dominikánské republiky v průběhu alespoň jednoho ze čtyř kalendářních roků před lhůtou pro podání žádostí o licence;
b)
druhá část ve výši 20 % neboli 4 480 tun je vyhrazena pro žadatele, kteří nejsou uvedeni v písmenu a) a kteří v okamžiku podání žádosti o licenci mohou prokázat, že po dobu posledních dvanácti měsíců obchodovali se třetími zeměmi s mléčnými výrobky uvedenými v kapitole 4 kombinované nomenklatury.
Doklad o obchodu, na který odkazuje první pododstavec, se předkládá v souladu s čl. 5 druhým pododstavcem nařízení (ES) č. 1301/2006.
2. Žádosti o licence se vztahují nejméně na 20 tun a u jednoho žadatele se mohou vztahovat maximálně na tato množství:
a)
příslušná množství uvedená v odst. 1 prvním pododstavci písm. a) a b), pokud jde o lhůtu pro podání žádostí o licence uvedenou v čl. 29 prvním pododstavci;
b)
celkové zbývající množství z obou částí kvóty uvedených v odst. 1 prvním pododstavci písm. a) a b), pokud jde o lhůtu pro podání žádostí o licence uvedenou v čl. 29 druhém pododstavci.
Žádosti o licence pro celkové zbývající množství uvedené v odst. 1 prvním pododstavci písm. b) mohou podat buď vývozci uvedení v odst. 1 prvním pododstavci písm. a), nebo žadatelé uvedení v odst. 1 prvním pododstavci písm. b).
Žádosti o licence pro množství, která budou přesahovat omezení stanovená v prvním pododstavci písm. a) a b), budou zamítnuty.
3. Aby byla žádost o licenci přípustná, lze pro každý kód produktu kombinované nomenklatury podat pouze jednu takovou žádost za období pro podávání žádostí uvedené v článku 29. Každý žadatel musí příslušnému orgánu jednoho členského státu podat všechny žádosti o licence ve stejnou dobu.
Žádosti o licence jsou přípustné pouze tehdy, pokud žadatelé při podání těchto žádostí:
a)
složí jistotu ve výši 3 EUR na 100 kg;
b)
u části uvedené v odst. 1 prvním pododstavci písm. a) uvedou množství produktů stanovených v čl. 27 odst. 2, které vyvezli do Dominikánské republiky v průběhu jednoho ze čtyř kalendářních roků před příslušnou lhůtou pro podání žádostí o licence uvedenou v článku 29, a jsou schopni to uspokojivě doložit příslušnému orgánu dotyčného členského státu. V tomto ohledu je za vývozce považován hospodářský subjekt, jehož jméno je uvedeno v příslušném vývozním prohlášení;
c)
u části uvedené v odst. 1 prvním pododstavci písm. b) jsou schopni uspokojivě doložit příslušnému orgánu dotyčného členského státu, že splňují stanovené podmínky.
Článek 29
Pro vývozy během kvótového roku od 1. července do 30. června následujícího roku se žádosti o licence podávají od 20. do 30. května každého roku.
Pokud po uplynutí lhůty pro podání žádostí o licence uvedené v prvním pododstavci zůstane k dispozici jakékoli množství, pak se pro vývozy během zbývajícího období probíhajícího kvótového roku žádosti o licence podávají od 1. do 10. listopadu každého roku.
Článek 30
Žádosti o licence a licence musí obsahovat:
a)
v kolonce 7 slova „Dominikánská republika - DO“;
b)
v kolonkách 17 a 18 množství, na něž se žádost o licenci nebo licence vztahuje;
c)
v kolonce 20 jednu z poznámek uvedených v příloze III.
Z licencí, které byly vydány podle tohoto oddílu, vyplývá povinnost vyvážet do Dominikánské republiky.
Článek 31
1. Co se týče žádostí o licence uvedených v čl. 29 prvním pododstavci, do 6. června každého roku sdělí členské státy Komisi pro každou ze dvou částí kvóty a pro každý kód produktů kombinované nomenklatury množství uvedená v žádostech o licence, nebo jí případně sdělí, že nebyly podány žádné žádosti.
2. Komise rozhodne co možná nejrychleji, v jakém rozsahu lze licence na požadovaná množství udělit, a pro každou část kvóty stanoví koeficienty přidělení. Množství získané použitím koeficientu se zaokrouhlí dolů na celé kilogramy.
3. Pokud nejméně u jedné ze dvou částí kvóty jsou žádosti o licence předloženy na množství nižší než množství uvedená v čl. 28 odst. 1, zahrne Komise do svého rozhodnutí uvedeného v odstavci 2 celkové zbývající množství, na které mohou být žádosti o licence podány během období uvedeného v čl. 29 druhém pododstavci.
Co se týče žádostí o licence uvedených v čl. 29 druhém pododstavci, do 17. listopadu každého roku sdělí členské státy Komisi pro každý kód produktů kombinované nomenklatury množství uvedená v žádostech o licence, nebo jí případně sdělí, že nebyly podány žádné žádosti.
Komise rozhodne co možná nejrychleji, v jakém rozsahu lze licence na požadovaná množství udělit, a stanoví koeficient přidělení. Množství získané použitím koeficientu se zaokrouhlí dolů na celé kilogramy.
Pokud množství požadovaná v souladu s prvním pododstavcem nedosáhnou celkového zbývajícího množství, přidělí Komise podle rozhodnutí uvedeného v třetím pododstavci zbývající množství v poměru k požadovaným množstvím.
Žadatelé musí do jednoho týdne ode dne zveřejnění rozhodnutí Komise uvedeného v třetím pododstavci informovat příslušný orgán, zda dodatečné množství přijímají. Odpovídajícím způsobem se navýší složená jistota. Dodatečné množství, které bylo přijato, sdělí příslušný orgán Komisi nejpozději do 31. prosince.
4. Před oznámením podle odstavce 1 a odst. 3 druhého pododstavce členské státy ověří, zda jsou splněny podmínky uvedené v čl. 27 odst. 2 a v článku 28.
5. Pokud použití koeficientu přidělení vede k tomu, že množství na jednoho žadatele je nižší než 20 tun, žadatelé mohou své žádosti o licence stáhnout. V takovém případě o tom uvědomí příslušný orgán do tří pracovních dnů od zveřejnění rozhodnutí Komise uvedeného v odstavci 2 a v odst. 3 třetím pododstavci. Jistota je okamžitě uvolněna. Příslušný orgán sdělí Komisi do deseti dnů od zveřejnění rozhodnutí Komise množství - v rozčlenění podle kódů produktů kombinované nomenklatury - pro která byly žádosti o licence staženy a pro která byla uvolněna jistota.
Článek 32
1. Vývozní licence se vydávají do 30. června po zveřejnění rozhodnutí Komise uvedeného v čl. 31 odst. 2 či případně do 31. prosince po zveřejnění rozhodnutí Komise uvedeného v čl. 31 odst. 3 třetím pododstavci.
Vydávají se pouze hospodářským subjektům, jejichž žádosti o licence byly vzaty v úvahu pro množství oznámená členskými státy podle čl. 31 odst. 1 a čl. 31 odst. 3 druhého pododstavce.
Pokud se zjistí, že hospodářský subjekt, kterému byla vydána licence, uvedl nepřesné údaje, licence se zruší a jistota propadne.
2. Vývozní licence vydané v souladu s tímto oddílem jsou platné od skutečného dne vydání ve smyslu čl. 22 odst. 2 nařízení (ES) č. 376/2008 do 30. června kvótového roku, pro který byla žádost o licenci podána.
Pro účely čl. 6 odst. 2 musí vývozní licence rovněž platit pro všechny produkty spadající pod kódy uvedené v čl. 27 odst. 2 prvním pododstavci.
3. Členské státy sdělí Komisi do 15. července či případně do 15. ledna množství, pro něž byly vydány licence, v rozčlenění podle kódů produktů kombinované nomenklatury.
4. Jistota se uvolní pouze v jednom z těchto případů:
a)
po předložení důkazu uvedeného v čl. 32 odst. 2 nařízení (ES) č. 376/2008 společně s přepravním dokladem uvedeným v čl. 17 odst. 3 nařízení (ES) č. 612/2009, který jako místo určení uvádí Dominikánskou republiku;
b)
pro požadovaná množství, pro něž nemohla být vydána licence.
Jistota týkající se množství, které nebylo vyvezeno, propadne.
5. Odchylně od článku 8 nařízení (ES) č. 376/2008 nejsou licence převoditelné.
6. Nejpozději do 31. srpna každého roku oznámí členské státy Komisi pro obě části kvóty uvedené v čl. 28 odst. 1 za předchozí období dvanácti měsíců podle čl. 28 odst. 1 tato množství v rozčlenění podle kódů produktů kombinované nomenklatury:
a)
množství, na které nebyly vydány licence nebo byly zrušeny;
b)
vyvezené množství.
Článek 33
1. Ustanovení kapitoly II se použijí s výjimkou článků 7, 9 a 10.
2. Oznámení Komisi uvedená v této kapitole se provádějí v souladu s nařízením Komise (ES) č. 792/2009 (3).
Článek 2
Přechodná opatření
Pokud jde o vývoz do Dominikánské republiky pro kvótový rok 2013-2014, celkové zbývající množství uvedené v čl. 28 odst. 2 prvním pododstavci písm. b) nařízení (ES) č. 1187/2009 ve znění čl. 1 bodu 2 tohoto nařízení činí 9 018 tun.
Žádosti o vývozní licence týkající se množství uvedeného v prvním pododstavci tohoto článku se mohou podávat od 1. do 10. listopadu 2013 v souladu s kapitolou III oddílem 3 nařízení (ES) č. 1187/2009 ve znění čl. 1 bodu 2 tohoto nařízení.
Článek 3
Vstup v platnost a použitelnost
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Ustanovení čl. 1 bodu 1 se použijí od kvótového roku 2015.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 15. října 2013.
KOMISSION TÄYTÄNTÖÖNPANOASETUS (EU) N:o 990/2013,
annettu 15 päivänä lokakuuta 2013,
asetuksen (EY) N:o 1187/2009 muuttamisesta maidon ja maitotuotteiden Amerikan yhdysvaltoihin ja Dominikaaniseen tasavaltaan viennin osalta
EUROOPAN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon maatalouden yhteisestä markkinajärjestelystä ja tiettyjä maataloustuotteita koskevista erityissäännöksistä (yhteisiä markkinajärjestelyjä koskeva asetus) 22 päivänä lokakuuta 2007 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1234/2007 (1) ja erityisesti sen 161 artiklan 3 kohdan, 170 artiklan ja 171 artiklan 1 kohdan yhdessä sen 4 artiklan kanssa,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Komission asetuksen (EY) N:o 1187/2009 (2) III luvun 2 jaksossa säädetään Yhdysvaltoihin tietyissä GATT-kiintiöissä vietävien juustojen vientitodistuksista. Joistakin näistä kiintiöistä saatu kokemus on osoittanut, että jatkuvasti muuttuvien markkinaolosuhteiden vuoksi, erityisesti hintojen suuren vaihtelun, lisääntyneen kilpailun ja sellaisten valuuttakurssien muutosten vuoksi, jotka ilmenevät vientitodistushakemusten, jäljempänä ’todistushakemukset’, jättöajan ja viennin toteutumisajankohdan välisellä pitkällä ajanjaksolla, viejät eivät mahdollisesti kykene käyttämään todistuksiaan ja menettävät sen seurauksena niihin liittyvät vakuudet. Jotta viejät säilyttäisivät kiinnostuksensa hakea näitä kiintiöitä, joiden osalta kuluva aika vahvistetaan yhteisymmärryksessä Yhdysvaltain viranomaisten kanssa, on tarpeen alentaa sovellettavaa vakuutta kiintiövuodesta 2015 alkaen.
(2)
Asetuksen (EY) N:o 1187/2009 22 artiklan 3 kohdassa säädetään, että Yhdysvaltojen avaamia kiintiöitä koskevien todistushakemusten esittäminen edellyttää vakuuden asettamista saman asetuksen 9 artiklan mukaisesti. Koska 9 artikla on osa asetuksen (EY) N:o 1187/2009 yleisiä sääntöjä koskevaa lukua, siinä vahvistetaan vakuuden laskutapa viennissä, jolle kolmannet maat eivät myönnä tullietuuksia. Sen vuoksi, kun otetaan huomioon Yhdysvaltojen avaamista etuuskohtelukiintiöistä saadut kokemukset, ja niiden houkuttavuuden lisäämiseksi viejien keskuudessa, vakuuden alentamisen lisäksi on tarpeen täsmentää, ettei 9 artiklaa pitäisi soveltaa kokonaisuudessaan näihin kiintiöihin.
(3)
Asetuksen (EY) N:o 1187/2009 III luvun 3 jaksossa säädetään niistä edellytyksistä ja menettelystä, joilla viejät voivat päästä osallisiksi Dominikaanisen tasavallan maitojauheelle avaamasta kiintiöstä. Vaikka kiintiö on käytetty kokonaisuudessaan sen käyttöönotosta alkaen kiintiövuoteen 2010/2011 saakka, vaikuttaa siltä, että kiintiövuodesta 2011/2012 alkaen haetut kokonaismäärät ovat alhaisemmat kuin käytettävissä olevan kiintiön määrä.
(4)
Kiintiön mahdollisimman tehokkaan käytön varmistamiseksi seuraavina vuosina, on tarpeen mukauttaa sääntöjä hyväksyttävyyden, sovellettavien määrien, todistushakemusten jättämisaikojen ja vakuuden suhteen.
(5)
Jotta kiintiöstä osalliseksi pääsy olisi viejille helpompaa, historiallista kaupankäynnin vähimmäismäärää koskevia vaatimuksia olisi lievennettävä haettaessa asetuksen (EY) N:o 1187/2009 28 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitettua osakiintiötä.
(6)
Kiintiön mahdollisimman tehokkaan käytön varmistamiseksi ja yksinkertaistamisen vuoksi enimmäismääriä, joiden osalta todistushakemuksia voi jättää, sellaisina kuin ne ovat vahvistettuina asetuksen (EY) N:o 1187/2009 28 artiklan 2 kohdassa, olisi korotettava kiintiön määrän tasoille. Vähimmäismääräksi, jonka osalta todistushakemuksia voi jättää, olisi vahvistettava 20 tonnia.
(7)
Pitkä ajanjakso todistushakemusten asetuksen (EY) N:o 1187/2009 29 artiklan mukaisen jättöajan ja sen kiintiövuoden välillä, jonka aikana vienti tapahtuu, sekä hintojen suuri vaihtelu maitoalalla ja maitojauhealan kilpailun lisääntyminen Dominikaanisessa tasavallassa ovat lisänneet riskiä siitä, etteivät viejät saa vientitodistuksiaan käytettyä lainkaan tai kokonaan, mistä syystä niihin liittyvä vakuus menetetään. Siksi on aiheellista lykätä todistushakemusten jättämisaikaa huhtikuusta toukokuuhun sekä säätää toisesta hakujaksosta.
(8)
Lisäksi 28 artiklan 3 kohdassa tarkoitetun vakuuden alentamisella kannustettaisiin toimijoita niin, etteivät he jättäisi hakematta vientitodistuksia, ja tästä olisi myös säädettävä. On myös syytä tarkentaa, ettei 9 artikla pitäisi soveltaa Dominikaanisen tasavallan avaamaan etuuskohtelukiintiöön, jotta tämä kiintiö olisi viejille houkuttelevampi.
(9)
Sen vuoksi asetusta (EY) N:o 1187/2009 olisi muutettava.
(10)
Tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat maatalouden yhteisen markkinajärjestelyn hallintokomitean lausunnon mukaiset,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Asetuksen (EY) N:o 1187/2009 muuttaminen
Muutetaan asetuksen (EY) N:o 1187/2009 III luku seuraavasti:
1)
Muutetaan 2 jakso seuraavasti:
a)
Korvataan 22 artiklan 3 kohta seuraavasti:
”3. Hakemusten esittäminen edellyttää, että asetetaan vakuus, joka on 3 euroa 100 kilogrammalta.”
b)
Korvataan 26 artikla seuraavasti:
”26 artikla
Sovelletaan II luvun säännöksiä, lukuun ottamatta 7, 9 ja 10 artiklan säännöksiä.”
2)
Korvataan 3 jakso seuraavasti:
”3 JAKSO
Vienti Dominikaaniseen tasavaltaan
27 artikla
1. CARIFORUM-valtioiden sekä Euroopan unionin ja sen jäsenvaltioiden välisen talouskumppanuussopimuksen liitteessä III olevassa 2 lisäyksessä määrätyssä kiintiössä tapahtuva maitojauheen vienti Dominikaaniseen tasavaltaan edellyttää, että Dominikaanisen tasavallan toimivaltaisille viranomaisille esitetään kustakin lähetyksestä oikeaksi todistettu jäljennös tämän jakson mukaisesti annetusta vientitodistuksesta ja asianmukaisella vahvistusmerkinnällä varustettu jäljennös vienti-ilmoituksesta.
2. Vientitodistushakemuksia, jäljempänä ’todistushakemus’, voidaan jättää kaikista CN-koodien 0402 10, 0402 21 ja 0402 29 tuotteista.
Tuotteiden on oltava kokonaan unionissa tuotettuja. Hakijan on toimitettava toimivaltaisten viranomaisten pyynnöstä kaikki kyseisten viranomaisten todistuksen antamisen kannalta tarpeellisina pitämät lisäselvitykset ja hyväksyttävä kaikki näiden viranomaisten tarvittaessa tekemät kyseisten tuotteiden kirjanpitoa ja valmistusolosuhteita koskevat tarkastukset.
28 artikla
1. Edellä 27 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu kiintiö on 22 400 tonnia 1 päivänä heinäkuuta alkavana 12 kuukauden jaksona. Kiintiö jaetaan kahteen osaan seuraavasti:
a)
ensimmäinen osa, joka on 80 prosenttia tai 17 920 tonnia, jaetaan sellaisten unionin viejien kesken, jotka voivat osoittaa vieneensä 27 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuja tuotteita Dominikaaniseen tasavaltaan vähintään yhtenä todistushakemusten jättämistä edeltävien neljän kalenterivuoden aikana;
b)
toinen osa, joka on 20 prosenttia tai 4 480 tonnia, varataan muille kuin a alakohdassa tarkoitetuille hakijoille, jotka voivat osoittaa hakemusten jättämishetkenä harjoittaneensa edeltävien 12 kuukauden aikana yhdistetyn nimikkeistön 4 ryhmään kuuluvien maitotuotteiden kauppaa kolmansien maiden kanssa.
Ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettu todiste käydystä kaupasta on esitettävä asetuksen (EY) N:o 1301/2006 5 artiklan toisen kohdan mukaisesti.
2. Todistushakemuksen on koskettava vähintään 20:tä tonnia eikä se saa hakijaa kohti koskea seuraavia määriä suurempia määriä:
a)
1 kohdan ensimmäisen alakohdan a ja b alakohdassa tarkoitetut määrät 29 artiklan ensimmäisessä kohdassa tarkoitetun todistushakemusten jättöajan osalta;
b)
1 kohdan ensimmäisen alakohdan a ja b alakohdassa tarkoitetun kummankin osakiintiön jäljelle jääneet määrät 29 artiklan toisessa kohdassa tarkoitetun todistushakemusten jättöajan osalta.
Ensimmäisen kohdan b alakohdassa tarkoitettua jäljellä olevaa kokonaismäärää koskevia todistushakemuksia voivat jättää joko 1 kohdan ensimmäisen alakohdan a alakohdassa tarkoitetut viejät tai 1 kohdan ensimmäisen alakohdan b alakohdassa tarkoitetut hakijat.
Sellaiset todistushakemukset hylätään, jotka ylittävät ensimmäisen alakohdan a ja b alakohdassa säädetyt enimmäismäärät.
3. Jotta hakemus voidaan hyväksyä, kutakin yhdistetyn nimikkeistön tuotekoodia kohden voi jättää vain yhden todistushakemuksen kunakin 29 artiklassa tarkoitettuna hakemusten jättöaikana. Jokaisen hakijan on jätettävä kaikki todistushakemuksensa yhtä aikaa yhden jäsenvaltion toimivaltaiselle viranomaiselle.
Todistushakemukset hyväksytään ainoastaan, jos hakija hakemusten jättöhetkellä
a)
asettaa vakuuden, jonka suuruus on 3 euroa 100 kilogrammalta;
b)
ilmoittaa 1 kohdan ensimmäisen alakohdan a alakohdassa tarkoitetusta osasta niiden 27 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen tuotteiden määrät, jotka hakija on vienyt Dominikaaniseen tasavaltaan yhden 29 artiklassa tarkoitettua vientitodistusten jättöaikaa edeltävien neljän kalenterivuoden aikana, ja esittää tästä todisteen kyseisen jäsenvaltion toimivaltaista viranomaista tyydyttävällä tavalla. Tässä yhteydessä viejänä pidetään toimijaa, jonka nimi mainitaan asianomaisessa vienti-ilmoituksessa;
c)
pystyy 1 kohdan ensimmäisen alakohdan b alakohdassa tarkoitetun osan osalta osoittamaan kyseisen jäsenvaltion toimivaltaista viranomaista tyydyttävällä tavalla täyttävänsä kyseisessä säännöksessä vahvistetut edellytykset.
29 artikla
Todistushakemukset on jätettävä kunkin vuoden 20 ja 30 päivän toukokuuta välisenä aikana 1 päivän heinäkuuta ja seuraavan vuoden 30 päivän kesäkuuta välisen ajan kattavassa kiintiössä tapahtuvaa vientiä varten.
Jos määriä on ensimmäisessä kohdassa tarkoitetun todistushakemusten jättöajan jälkeen käytettävissä, todistushakemukset on jätettävä kunkin vuoden 1 ja 10 päivän marraskuuta välisenä aikana kuluvan kiintiövuoden jäljellä olevana aikana tapahtuvaa vientiä varten.
30 artikla
Todistushakemuksessa ja todistuksessa on oltava
a)
7 kohdassa maininta ”Dominikaaninen tasavalta - DO”;
b)
17 ja 18 kohdassa määrä, jota hakemus tai todistus koskee;
c)
20 kohdassa jokin liitteessä III luetelluista maininnoista.
Tämän jakson mukaisesti annettavat todistukset velvoittavat viemään tuotteet Dominikaaniseen tasavaltaan.
31 artikla
1. Kun kyseessä ovat 29 artiklan ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut todistushakemukset, jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle viimeistään kunkin vuoden 6 päivänä kesäkuuta kiintiön molempien osien ja kunkin yhdistetyn nimikkeistön tuotekoodin osalta todistushakemusten kattamat määrät tai se, ettei hakemuksia ole jätetty.
2. Komissio päättää mahdollisimman pian, missä määrin se voi antaa todistuksia haetuille määrille, ja vahvistaa kunkin osakiintiön jakokertoimet. Kertoimen soveltamisen tuloksena saatava määrä pyöristetään alaspäin lähimpään kilogrammaan.
3. Jos jätetyt todistushakemukset vähintään jommastakummasta kiintiön osasta ovat 28 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuja määriä alhaisemmat, komissio sisällyttää 2 kohdassa tarkoitettuun päätökseensä koko jäljellä olevan määrän, jonka osalta todistushakemukset voidaan jättää 29 artiklan toisessa kohdassa tarkoitetun ajanjakson kuluessa.
Kun kyseessä ovat 29 artiklan toisessa alakohdassa tarkoitetut todistushakemukset, jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle viimeistään kunkin vuoden 17 päivänä marraskuuta kunkin yhdistetyn nimikkeistön tuotekoodin osalta todistushakemusten kattamat määrät tai se, ettei hakemuksia ole jätetty.
Komissio päättää mahdollisimman pian, missä määrin se voi antaa todistuksia haetuille määrille, ja vahvistaa jakokertoimen. Kertoimen soveltamisen tuloksena saatava määrä pyöristetään alaspäin lähimpään kilogrammaan.
Jos ensimmäisen alakohdan mukaisesti haetut määrät eivät yhteensä ole yhtä suuret kuin jäljellä oleva määrä, komissio jakaa kolmannessa alakohdassa tarkoitetun päätöksen nojalla jäljelle jäävän määrän suhteessa haettuihin määriin.
Viikon kuluessa siitä päivästä, jona kolmannessa alakohdassa tarkoitettu komission päätös julkaistaan, hakijoiden on ilmoitettava toimivaltaiselle valvontaviranomaiselle, hyväksyvätkö ne lisämäärän. Asetettua vakuutta korotetaan tällöin vastaavasti. Toimivaltaisen viranomaisen on ilmoitettava komissiolle viimeistään 31 päivänä joulukuuta hyväksytty lisämäärä.
4. Ennen 1 kohdassa ja 3 kohdan toisessa alakohdassa tarkoitettuja ilmoituksia jäsenvaltioiden on varmistettava, että 27 artiklan 2 kohdassa ja 28 artiklassa tarkoitetut vaatimukset täyttyvät.
5. Jos jakokertoimen soveltaminen johtaa siihen, että hakijakohtainen tuotemäärä olisi alle 20 tonnia, hakija voi peruuttaa todistushakemuksensa. Tällaisissa tapauksissa hakijan on ilmoitettava tästä toimivaltaiselle viranomaiselle kolmen työpäivän kuluessa siitä, kun 2 kohdassa ja 3 kohdan kolmannessa alakohdassa tarkoitetut komission päätökset julkaistaan. Vakuus vapautetaan välittömästi. Toimivaltaisen viranomaisen on ilmoitettava komissiolle kymmenen työpäivän kuluessa päätöksen julkaisemisesta määrät, joita koskevat todistushakemukset on peruutettu ja joita koskevat vakuudet vapautettu, jaoteltuina yhdistetyn nimikkeistön tuotekoodien mukaan.
32 artikla
1. Vientitodistukset on 31 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun komission päätöksen julkaisemisen jälkeen annettava viimeistään 30 päivänä kesäkuuta ja 31 artiklan 3 kohdan kolmannessa alakohdassa tarkoitetun komission päätöksen julkaisemisen jälkeen 31 päivänä joulukuuta.
Niitä annetaan ainoastaan toimijoille, joiden todistushakemukset on otettu huomioon niiden määrien osalta, jotka jäsenvaltiot ovat ilmoittaneet 31 artiklan 1 kohdan ja 31 artiklan 3 kohdan toisen alakohdan mukaisesti.
Jos todetaan, että todistuksen saaneen toimijan toimittamat tiedot ovat virheellisiä, todistus mitätöidään ja vakuus menetetään.
2. Tämän jakson mukaisesti annetut vientitodistukset ovat voimassa niiden asetuksen (EY) N:o 376/2008 22 artiklan 2 kohdassa tarkoitetusta tosiasiallisesta antamispäivästä alkaen sen kiintiövuoden 30 päivään kesäkuuta, jolle todistusta haettiin.
Asetuksen 6 artiklan 2 kohtaa sovellettaessa vientitodistus on voimassa myös kaikkien 27 artiklan 2 kohdan ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettujen koodien tuotteiden osalta.
3. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle tapauksen mukaan viimeistään 15 päivänä heinäkuuta ja 15 päivänä tammikuuta määrät, joille todistuksia on annettu, jaoteltuina yhdistetyn nimikkeistön tuotekoodien mukaan.
4. Vakuus vapautetaan ainoastaan jommassakummassa seuraavista tapauksista:
a)
esitettäessä asetuksen (EY) N:o 376/2008 32 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu todiste sekä asetuksen (EY) N:o 612/2009 17 artiklan 3 kohdassa tarkoitettu kuljetusasiakirja, jossa määräpaikaksi mainitaan Dominikaaninen tasavalta;
b)
niiden haettujen määrien osalta, joille todistusta ei voitu antaa.
Viemättä jääneiden määrien vakuus menetetään.
5. Poiketen siitä, mitä asetuksen (EY) N:o 376/2008 8 artiklassa säädetään, todistuksia ei voi siirtää.
6. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava viimeistään kunkin vuoden 31 päivänä elokuuta komissiolle 28 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuista kiintiön molemmista osista 28 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua edellistä 12 kuukauden jaksoa koskevat seuraavat määrät yhdistetyn nimikkeistön tuotekoodin mukaan jaoteltuina:
a)
määrät, joille todistuksia ei annettu tai joiden osalta ne peruutettiin,
b)
viety määrä.
33 artikla
1. Sovelletaan II luvun säännöksiä, lukuun ottamatta 7, 9 ja 10 artiklan säännöksiä.
2. Tässä asetuksessa tarkoitetut komissiolle annettavat ilmoitukset on tehtävä komission asetuksen (EY) N:o 792/2009 (3) mukaisesti.
2 artikla
Siirtymätoimenpiteet
Dominikaaniseen tasavaltaan suuntautuvan viennin osalta kiintiövuonna 2013/2014, asetuksen (EY) N:o 1187/2009 28 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan b alakohdassa, sellaisena kuin se on muutettuna tämän asetuksen 1 artiklan 2 kohdalla, tarkoitettu koko jäljellä oleva määrä on 9 018 tonnia.
Vientitodistushakemuksia, jotka koskevat tämän artiklan ensimmäisestä kohdasta tarkoitettua määrää, voi jättää 1 päivästä10 päivään marraskuuta 2013 asetuksen (EY) N:o 1187/2009 III luvun 3 jakson, sellaisena kuin se on muutettuna tämän asetuksen 1 artiklan 2 kohdalla, mukaisesti.
3 artikla
Voimaantulo ja soveltaminen
Tämä asetus tulee voimaan kolmantena päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Asetuksen 1 artiklan 1 kohtaa sovelletaan kiintiövuodesta 2015 alkaen.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 15 päivänä lokakuuta 2013.