SMĚRNICE RADY 2013/43/EU
ze dne 22. července 2013,
kterou se mění směrnice 2006/112/ES o společném systému daně z přidané hodnoty, pokud jde o volitelné a dočasné používání mechanismu přenesení daňové povinnosti ve vztahu k dodání některého zboží a poskytnutí některých služeb s vysokým rizikem podvodů
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 113 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu (1),
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (2),
v souladu se zvláštním legislativním postupem,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Směrnice Rady 2006/112/ES (3) stanoví, že daň z přidané hodnoty (DPH) je povinna odvést každá osoba povinná k dani uskutečňující plnění zahrnující zdanitelné dodání zboží nebo poskytnutí služby. U přeshraničních plnění a některých domácích vysoce rizikových odvětví je však stanoveno přenesení povinnosti odvést daň na osobu, které je dodáno zboží nebo poskytnuta služba (mechanismus přenesení daňové povinnosti).
(2)
Vzhledem k závažnosti podvodů v oblasti DPH by členským státům mělo být povoleno dočasně používat mechanismus, kterým se povinnost odvést daň přesouvá na osobu, pro kterou je zdanitelné dodání zboží nebo poskytnutí služby uskutečněno, v případě dodání určitých kategorií zboží či poskytnutí určitých kategorií služeb, i když tyto kategorie nejsou uvedeny v článku 199 směrnice 2006/112/ES, ani se na ně nevztahují zvláštní odchylky udělené členským státům.
(3)
Za tímto účelem předložila Komise v roce 2009 návrh se seznamem řady zboží a služeb, u nichž by mohl být po omezenou dobu používán mechanismus přenesení daňové povinnosti. Rada se rozhodla pro rozdělení návrhu a přijala směrnici Rady 2010/23/EU (4), která se však omezila pouze na povolenky na emise skleníkových plynů, neboť situace s podvody v tomto odvětví si vyžádala okamžitou reakci. Rada zároveň učinila politický závazek, že bude pokračovat v jednáních o zbývající části návrhu Komise.
(4)
Od té doby se objevily podvody i v jiných odvětvích, a ke zbývající části návrhu Komise by tudíž mělo být přidáno nové zboží a služby, pokud jde o předem stanovený seznam zboží a služeb, u nichž by se mohlo používat přenesení daňové povinnosti. K podvodům dochází především v souvislosti s dodáváním plynu a elektřiny, poskytováním telekomunikačních služeb, dodáváním herních konzolí, tabletů a laptopů, obilovin, technických plodin, včetně olejnatých semen a cukrové řepy, a surových či polozpracovaných kovů, včetně drahých kovů.
(5)
Zavedení mechanismu přenesení daňové povinnosti, který se nepoužívá obecně, ale je zaměřen na toto zboží a služby, které jsou podle nedávných zkušeností obzvláště náchylné k podvodům, by nemělo nepříznivě ovlivnit základní principy systému DPH, jako jsou dělené platby.
(6)
Předem stanovený seznam, z něhož mohou členské státy vybírat, by měl být omezen na dodání zboží a poskytnutí služeb, které jsou podle nedávných zkušeností obzvláště náchylné k podvodům.
(7)
Při používání mechanismu přenesení daňové povinnosti jsou členské státy oprávněny stanovit podmínky pro používání tohoto mechanismu, včetně stanovení prahových hodnot, kategorií dodavatelů, poskytovatelů, pořizovatelů nebo příjemců, na které se tento mechanismus vztahuje, a částečné používání mechanismu v rámci jednotlivých kategorií.
(8)
Jelikož je mechanismus přenesení daňové povinnosti dočasným opatřením do doby, než budou přijata dlouhodobější legislativní řešení zaměřená na zvýšení odolnosti systému DPH vůči daňovým podvodům, měl by se mechanismus přenesení daňové povinnosti podle článku 199a směrnice 2006/112/ES používat pouze po omezenou dobu.
(9)
Aby bylo zajištěno, že mechanismus přenesení daňové povinnosti bude možné používat po dostatečně dlouhou dobu tak, aby byl účinný a bylo možno jej následně zhodnotit, je nutné prodloužit jeho stávající dobu použitelnosti, která končí dne 30. června 2015. Stejně tak by mělo být posunuto datum, do kdy má být provedeno hodnocení, jakož i datum, do kdy je třeba oznámit, že dochází k přesunu podvodného jednání.
(10)
Aby mohly používat mechanismus přenesení daňové povinnosti ve výše uvedených případech všechny členské státy, je nutné přijmout zvláštní změnu směrnice 2006/112/ES.
(11)
Jelikož cílem navrhovaného opatření je řešit problém podvodů v oblasti DPH prostřednictvím dočasných opatření, která se odchylují od stávajících pravidel Unie, a tohoto cíle nemůže být uspokojivě dosaženo členskými státy, ale lze jej dosáhnout jedině na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje tato směrnice rámec toho, co je nezbytné pro dosažení tohoto cíle.
(12)
Směrnice 2006/112/ES by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna,
PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
Směrnice 2006/112/ES se mění takto:
1)
V článku 193 se slova „článků 194 až 199“ nahrazují slovy „článků 194 až 199b“.
2)
Článek 199a se mění takto:
a)
v odstavci 1 se uvozující věta nahrazuje tímto:
„1. Členské státy mohou do 31. prosince 2018 na dobu alespoň dvou let stanovit, že osobou povinnou odvést daň je osoba povinná k dani, jíž je dodáno některé z tohoto zboží nebo poskytnuta některá z těchto služeb:“;
b)
v odstavci 1 se doplňují nová písmena, která znějí:
„c)
dodání mobilních telefonů, to jest zařízení vyrobených nebo upravených pro použití ve spojení se sítí, která má licenci, a provozovaných na stanovených frekvencích, bez ohledu na to, zda mají další využití;
d)
dodání zařízení s integrovanými obvody, jako jsou mikroprocesory a centrální procesorové jednotky, ve stavu před zabudováním do výrobků pro konečné uživatele;
e)
dodání plynu a elektřiny obchodníkovi povinnému k dani definovanému v čl. 38 odst. 2;
f)
dodání certifikátů plynu a elektřiny;
g)
poskytnutí telekomunikačních služeb definovaných v čl. 24 odst. 2;
h)
dodání herních konzolí, tabletů a laptopů;
i)
dodání obilovin a technických plodin, včetně olejnatých semen a cukrové řepy, které nejsou běžně používány v nezměněném stavu ke konečné spotřebě;
j)
dodání surových či polozpracovaných kovů, včetně drahých kovů, na které se jinak nevztahuje čl. 199 odst. 1 písm. d), zvláštní režim pro použité zboží, umělecká díla, sběratelské předměty a starožitnosti podle článků 311 až 343 ani zvláštní režim pro investiční zlato podle článků 344 až 356.“;
c)
vkládají se nové odstavce, které znějí:
„1a. Členské státy mohou stanovit podmínky pro používání mechanismu uvedeného v odstavci 1.
1b. Používání mechanismu uvedeného v odstavci 1, pokud jde o dodání kteréhokoli ze zboží nebo poskytnutí kterýchkoli služeb uvedených v písm. c) až j) uvedeného odstavce, je podmíněno zavedením vhodných a účinných ohlašovacích povinností pro osoby povinné k dani, které dodávají zboží nebo poskytují služby, na něž se vztahuje mechanismus uvedený v odstavci 1.“;
d)
odstavec 2 se nahrazuje tímto:
„2. Členské státy uvědomí výbor pro DPH o používání mechanismu uvedeného v odstavci 1 v okamžiku zavedení tohoto mechanismu, přičemž Komisi poskytnou tyto informace:
a)
oblast působnosti opatření, kterým se mechanismus zavádí, společně s druhem a charakteristikou podvodu, a podrobný popis doprovodných opatření, včetně veškerých ohlašovacích povinností uložených osobám povinným k dani a jakýchkoli kontrolních opatření;
b)
opatření přijatá s cílem informovat příslušné osoby povinné k dani o zavedení používání mechanismu;
c)
hodnotící kritéria umožňující srovnání podvodných jednání ve vztahu ke zboží a službám uvedeným v odstavci 1 před zavedením mechanismu a po jeho zavedení, srovnání podvodných jednání ve vztahu k jinému zboží a jiným službám před zavedením mechanismu a po jeho zavedení, jakož i posouzení případného nárůstu jiných druhů podvodných jednání po zavedení mechanismu oproti době před jeho zavedením;
d)
datum začátku používání opatření, kterým se mechanismus zavádí, a dobu, po kterou se bude používat.“;
e)
v odst. 3 prvním pododstavci se první věta nahrazuje tímto:
„Členské státy používající mechanismus uvedený v odstavci 1 podají Komisi do 30. června 2017 zprávu založenou na hodnotících kritériích uvedených v odst. 2 písm. c).“;
f)
v odst. 3 druhém pododstavci se písmeno a) nahrazuje tímto:
„a)
dopad na podvodná jednání týkající se dodání zboží nebo poskytnutí služeb, na které se opatření vztahuje;“
g)
odstavec 4 se nahrazuje tímto:
„4. Každý členský stát, který po vstupu tohoto článku v platnost zjistí změnu trendů podvodných jednání na svém území, pokud jde o zboží či služby uvedené v odstavci 1, předloží v tomto směru do 30. června 2017 zprávu Komisi.
5. Komise předloží před 1. lednem 2018 Evropskému parlamentu a Radě celkovou hodnotící zprávu o účincích mechanismu stanoveného v odstavci 1 v oblasti boje proti podvodům.“
Článek 2
Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 3
Tato směrnice se použije do 31. prosince 2018.
Článek 4
Tato směrnice je určena členským státům.
V Bruselu dne 22. července 2013.
NEUVOSTON DIREKTIIVI 2013/43/EU,
annettu 22 päivänä heinäkuuta 2013,
yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä annetun direktiivin 2006/112/EY muuttamisesta tiettyjen petosalttiiden tavaroiden luovutuksiin ja tiettyjen petosalttiiden palvelujen suorituksiin vapaaehtoisesti ja tilapäisesti sovellettavan käännetyn verovelvollisuuden osalta
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 113 artiklan,
ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon (1),
ottaa huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (2),
noudattaa erityistä lainsäätämisjärjestystä,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Neuvoston direktiivissä 2006/112/EY (3) säädetään, että arvonlisäveroveron maksaa verovelvollinen henkilö, joka suorittaa verotettavia tavaroiden luovutuksia tai palvelujen suorituksia käsittäviä liiketoimia. Rajatylittävien liiketoimien ja eräiden jäsenvaltion sisäisten suuririskisten alojen osalta siinä kuitenkin säädetään, että velvollisuus maksaa arvonlisävero siirtyy luovutuksen tai suorituksen vastaanottajalle (käännetty verovelvollisuus).
(2)
Arvonlisäveropetosten vakavuuden vuoksi jäsenvaltioiden olisi voitava tilapäisesti soveltaa menettelyä, jossa arvonlisäveron maksuvelvollisuus tiettyihin luokkiin kuuluvien tavaroiden ja palvelujen osalta siirtyy henkilölle, jolle verotettava tavaran luovutus tai palvelujen suoritus tehdään, myös silloin, kun näitä luokkia ei luetella direktiivin 2006/112/EY 199 artiklassa eikä niihin sovelleta jäsenvaltioille myönnettyjä erityispoikkeuksia.
(3)
Tätä varten komissio teki vuonna 2009 ehdotuksen, jossa lueteltiin tavaroita ja palveluita, joihin käännettyä verovelvollisuutta voitaisiin soveltaa rajoitetun ajan. Neuvosto päätti jakaa ehdotuksen ja hyväksyi neuvoston direktiivin 2010/23/EU (4), jonka soveltamisala rajoitettiin kuitenkin vain kasvihuonekaasujen päästöoikeuksiin, sillä kyseisen sektorin petostilanne vaati välittömiä toimia. Samanaikaisesti neuvosto sitoutui poliittisesti jatkamaan neuvotteluja komission ehdotuksen jäljelle jääneestä osasta.
(4)
Petoksia on tämän jälkeen tehty muilla aloilla, minkä vuoksi uusia tavaroita ja palveluita olisi lisättävä komission ehdotuksen jäljelle jääneen osan etukäteen määriteltyyn luetteloon tavaroista ja palveluista, joihin käännettyä verovelvollisuutta voitaisiin soveltaa. Petoksia on tehty erityisesti kaasun ja sähkön luovutusten, televiestintäpalvelujen suorittamisen sekä pelikonsolien, taulutietokoneiden ja kannettavien tietokoneiden, viljatuotteiden, teollisuuskasvien, mukaan lukien öljysiemenet ja sokerijuurikkaat, sekä raaka- ja puolivalmistemetallien, mukaan lukien jalometallit, luovutusten yhteydessä.
(5)
Käännetyn verovelvollisuuden soveltamisen sellaisiin tavaroihin ja palveluihin, jotka viimeaikaisten kokemusten mukaan ovat erityisen petosalttiita, sen sijaan että sitä sovellettaisiin yleisesti, ei pitäisi vaikuttaa kielteisesti arvonlisäverojärjestelmän perusperiaatteisiin, kuten veron maksamiseen vaiheittain.
(6)
Etukäteen määritelty luettelo, josta jäsenvaltiot voivat valita, olisi rajoitettava ainoastaan sellaisiin tavaroiden luovutuksiin ja palvelujen suorituksiin, jotka viimeaikaisen kokemuksen valossa ovat erityisen petosalttiita.
(7)
Käännettyä verovelvollisuutta sovellettaessa jäsenvaltioilla on harkintavalta määritellä edellytykset sen soveltamiselle, mukaan lukien kynnysarvojen asettaminen, tavaroiden luovuttajien tai vastaanottajien tai palvelujen suorittajien tai vastaanottajien luokat, joihin käännettyä verovelvollisuutta voidaan soveltaa, ja käännetyn verovelvollisuuden osittainen soveltaminen luokkien sisällä.
(8)
Koska käännetty verovelvollisuus on tilapäinen toimenpide, joka riippuu pidemmän aikavälin lainsäädäntöratkaisuista, joilla arvonlisäverojärjestelmästä pyritään tekemään vahvempi yksittäisten arvonlisäveropetosten torjunnassa, direktiivin 2006/112/EY 199 a artiklan mukaista käännettyä verovelvollisuutta tulee soveltaa vain rajoitetun ajan.
(9)
On tarpeen pidentää nykyistä 30 päivänä kesäkuuta 2015 päättyvää määräaikaa sen varmistamiseksi, että käännettyä verovelvollisuutta voidaan soveltaa riittävän pitkän aikaa sen tehokkuuden toteamiseksi, ja jälkikäteisarvioinnin mahdollistamiseksi. Yhtä lailla olisi siirrettävä myöhemmäksi arviointijakson ajankohtaa ja sen jakson päättymispäivää, jonka aikana petollisen toiminnan muutoksista on ilmoitettava.
(10)
Direktiiviä 2006/112/EY on tarpeen muuttaa, jotta kaikilla jäsenvaltioilla olisi mahdollisuus soveltaa käännettyä verovelvollisuutta edellä esitetyn mukaisesti.
(11)
Jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla saavuttaa ehdotetun toimen tavoitetta eli torjua arvonlisäveropetoksia voimassa olevista unionin säännöistä poikkeavilla tilapäisillä toimenpiteillä, vaan se voidaan saavuttaa paremmin unionin tasolla. Sen vuoksi unioni voi toteuttaa toimenpiteitä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Mainitussa artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä direktiivissä ei ylitetä sitä, mikä on tämän tavoitteen saavuttamiseksi tarpeen.
(12)
Direktiivi 2006/112/EY olisi näin ollen muutettava,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN DIREKTIIVIN:
1 artikla
Muutetaan direktiivi 2006/112/EY seuraavasti:
1)
Korvataan 193 artiklassa oleva viittaus "194-199" artiklaan viittauksella "194-199 b" artiklaan.
2)
Muutetaan 199 a artikla seuraavasti:
a)
Korvataan 1 kohdan ensimmäinen virke seuraavasti:
"Jäsenvaltiot voivat 31 päivään joulukuuta 2018 ja vähintään kahden vuoden ajaksi säätää, että veronmaksuvelvollinen on verovelvollinen, joka vastaanottaa minkä tahansa seuraavista luovutuksista tai suorituksista:"
b)
Lisätään 1 kohtaan alakohdat seuraavasti:
"c)
luovutukset, jotka koskevat matkapuhelimia, jotka on valmistettu tai muunnettu toimiluvan saaneissa verkoissa käytettäviksi ja joita käytetään tietyillä taajuuksilla, riippumatta siitä, onko niillä muita käyttötarkoituksia;
d)
luovutukset, jotka koskevat integroituja piirejä, kuten mikroprosessoreita ja keskusyksiköitä, ennen kuin ne asennetaan loppukäyttäjille tarkoitettuihin tuotteisiin;
e)
38 artiklan 2 kohdassa määritetyt kaasun ja sähkön luovutukset verovelvolliselle jälleenmyyjälle;
f)
kaasua ja sähköä koskevien todistusten luovutukset;
g)
24 artiklan 2 kohdassa määriteltyjen televiestintäpalvelujen suoritukset;
h)
pelikonsoleiden, taulutietokoneiden ja kannettavien tietokoneiden luovutukset;
i)
luovutukset, jotka koskevat sellaisia viljatuotteita ja teollisuuskasveja, öljysiemenet ja sokerijuurikkaat mukaan lukien, joita ei tavallisesti sellaisinaan käytetä loppukulutukseen;
j)
luovutukset, jotka koskevat raakametalleja ja puolivalmisteita, jalometallit mukaan lukien, elleivät ne muutoin kuulu 199 artiklan 1 kohdan d alakohdan soveltamisalaan tai käytettyjä tavaroita, taide-esineitä, keräilyesineitä ja antiikkiesineitä koskevien erityisjärjestelyjen piiriin 311-343 artiklan mukaisesti tai sijoituskultaa koskevan erityisjärjestelmän piiriin 344-356 artiklan mukaisesti."
c)
Lisätään kohdat seuraavasti:
"1 a. Jäsenvaltiot voivat vahvistaa 1 kohdassa säädetyn menettelyn soveltamisedellytykset.
1 b. Edellä 1 kohdassa säädetyn menettelyn soveltaminen kyseisen kohdan c-j alakohdassa lueteltujen tavaroiden luovuttamiseen tai palvelujen suorittamiseen edellyttää asianmukaisten ja tehokkaiden raportointivelvoitteiden käyttöönottoa niiden verovelvollisten osalta, jotka luovuttavat tavaroita tai suorittavat palveluja, joihin sovelletaan 1 kohdassa säädettyä menettelyä."
d)
Korvataan 2 kohta seuraavasti:
"2. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava arvonlisäverokomitealle 1 kohdassa säädetyn menettelyn soveltamisesta, kun tällainen menettely otetaan käyttöön, ja toimitettava arvonlisäverokomitealle seuraavat tiedot:
a)
menettelyn soveltamista koskevan toimenpiteen soveltamisala, petoksen tyyppi ja ominaispiirteet sekä yksityiskohtainen kuvaus liitännäistoimenpiteistä, mukaan lukien verovelvollisten raportointivelvoitteet ja valvontatoimenpiteet;
b)
toimet, joilla asianomaisille verovelvollisille ilmoitetaan menettelyn käyttöönotosta;
c)
arviointiperusteet, joiden avulla voidaan verrata 1 kohdassa lueteltuihin tavaroihin ja palveluihin kohdistuvaa petollista toimintaa ennen menettelyn soveltamista ja sen jälkeen, muihin tavaroihin ja palveluihin kohdistuvaa petollista toimintaa ennen menettelyn soveltamista ja sen jälkeen sekä muuntyyppisen petollisen toiminnan mahdollista kasvua ennen menettelyn soveltamista ja sen jälkeen;
d)
menettelyn soveltamista koskevan toimenpiteen voimaantulopäivämäärä ja kesto."
e)
Korvataan 3 kohdan ensimmäisen alakohdan ensimmäinen virke seuraavasti:
"Edellä 1 kohdassa säädettyä menettelyä soveltavien jäsenvaltioiden on 2 kohdan c alakohdassa säädettyjä arviointiperusteita noudattaen toimitettava komissiolle kertomus viimeistään 30 päivänä kesäkuuta 2017."
f)
Korvataan 3 kohdan toisen alakohdan a alakohta seuraavasti:
"a)
vaikutus petolliseen toimintaan toimenpiteen soveltamisalaan kuuluvien tavaroiden luovutusten ja palvelujen suoritusten osalta;"
g)
Korvataan 4 kohta seuraavasti:
"4. Kunkin jäsenvaltion, joka on todennut alueellaan petollisen toiminnan kehityssuuntausten muutoksia 1 kohdassa lueteltujen tavaroiden tai palvelujen osalta sen jälkeen, kun tämä artikla on tullut voimaan tällaisten tavaroiden tai palvelujen osalta, on toimitettava tästä komissiolle kertomus viimeistään 30 päivänä kesäkuuta 2017.
5. Komissio esittää Euroopan parlamentille ja neuvostolle ennen 1 päivää tammikuuta 2018 yleisarvioinnin 1 kohdassa säädetyn menettelyn vaikutuksista petosten torjuntaan."
2 artikla
Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
3 artikla
Tätä direktiiviä sovelletaan 31 päivään joulukuuta 2018.
4 artikla
Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.
Tehty Brysselissä 22 päivänä heinäkuuta 2013.