NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 1297/2013
ze dne 11. prosince 2013,
kterým se mění nařízení Rady (ES) č. 1083/2006, pokud jde o některá ustanovení týkající se finančního řízení pro některé členské státy, jejichž finanční stabilita je postižena či ohrožena závažnými obtížemi, pravidel pro zrušení závazku pro některé členské státy a pravidel pro platby konečného zůstatku
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 177 uvedené smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
po konzultaci s Výborem regionů,
v souladu s řádným legislativním postupem (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nebývale závažná, dlouhotrvající celosvětová finanční krize a hospodářský útlum vážně poškodily hospodářský růst a finanční stabilitu a vyvolaly podstatné zhoršení finančních, hospodářských a sociálních podmínek v členských státech. Zvláště některé z nich mají závažné obtíže, pokud jde zejména o jejich hospodářský růst, finanční stabilitu a zhoršení schodku a zadlužení, nebo jim takové obtíže hrozí, což je mimo jiné způsobeno také mezinárodním hospodářským a finančním prostředím.
(2)
Přestože již byla přijata řada významných opatření včetně změn v právním rámci, která mají vyvážit negativní vlivy finanční krize, její dopad na reálnou ekonomiku, trh práce a občany je pociťován v mnoha směrech. Tlak na vnitrostátní finanční zdroje vzrůstá, a proto by měly být bezodkladně podniknuty další kroky k jeho zmírnění, a to maximálním a optimálním využitím finančních prostředků ze strukturálních fondů a Fondu soudržnosti (dále jen „fondy“). Vzhledem k přetrvávajícím finančním obtížím je nutné prodloužit dobu uplatňování opatření přijatých pozměňujícím nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1311/2011 (3). Tato opatření byla přijata podle čl. 122 odst. 2 a článků 136 a 143 Smlouvy o fungování Evropské unie.
(3)
Aby se usnadnila správa finančních prostředků Unie, urychlily se tak investice v členských státech a regionech a zlepšila dostupnost financování pro hospodářství, bylo nařízení Rady (ES) č. 1083/2006 (4) pozměněno nařízením (EU) č. 1311/2011 tak, aby se mohly zvýšit průběžné platby z fondů o částku odpovídající deseti procentním bodům nad skutečnou míru spolufinancování pro každou prioritní osu pro členské státy, jejichž finanční stabilita je postižena a jež požádaly, aby mohly tohoto opatření využít.
(4)
Podle čl. 77 odst. 6 nařízení (ES) č. 1083/2006 je možné uplatnit zvýšenou míru spolufinancování do 31. prosince 2013. Nicméně vzhledem k tomu, že finanční stabilita některých členských států je stále vážně postižena, by doba uplatňování zvýšené míry spolufinancování neměla být omezena dnem 31. prosince 2013.
(5)
V souladu se závěry Evropské rady ze dne 7.-8. února 2013 a podle článku 22 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1303/2013 (5) se míra spolufinancování zvýšená o 10 procentních bodů má použít pro programové období 2014-2020, a to do 30. Června 2016, kdy má být možnost zvýšení přezkoumána. Vzhledem k tomu, že se programová období 2007-2013 a 2014-2020 překrývají, je třeba zajistit ucelené a jednotné zacházení s členskými státy přijímajícími finanční pomoc během obou období. Proto by členským státům přijímajícím finanční pomoc, mělo být umožněno uplatňovat tuto zvýšenou míru spolufinancování až do konce období způsobilého pro podávání žádostí a požadovat ji v žádostech o platbu konečného zůstatku, i když už není finanční pomoc poskytována.
(6)
Cílem nařízení (EU) č. 1303/2013 je přispět k dosažení odpovídající koncentrace finančních prostředků na podporu soudržnosti do nejméně rozvinutých regionů a členských států. V zájmu snížení rozdílů v průměrných intenzitách podpory na obyvatele se předpokládá, že maximální úroveň převodů (omezení stropem) z fondů jednotlivým členským státům podle budoucích nařízení má být stanovena ve výši 2,35 % HDP dotčeného členského státu. Omezení stropem se má uplatnit na ročním základě a má popřípadě úměrně snižovat všechny převody (kromě pro rozvinutější regiony a cíle „Evropská územní spolupráce“) pro dotčený členský stát tak, aby se dosáhlo maximální úrovně převodů. Pro členské státy, které přistoupily k Unii před rokem 2013 a jejichž průměrný růst reálného HDP v období 2008-2010 byl nižší než - 1 %, má maximální úroveň převodů činit 2,59 % jejich HDP.
(7)
Nařízení (EU) č. 1303/2013 omezuje příděly na členský stát na 110 % jejich úrovně v reálných hodnotách pro období 2007-2013. Členský stát, jehož se toto omezení týká, musí být dále chráněn před rizikem automatického zrušení závazků, pokud jde o prostředky přidělené na období 2007-2013.
(8)
Ve svých závěrech ze dne 8. února 2013 vyzvala Evropská rada Komisi, aby hledala praktická řešení s ohledem na snížení rizika automatického zrušení závazků k prostředkům z přídělu pro jednotlivé země pro Rumunsko a Slovensko na období 2007 až 2013, včetně změny nařízení (ES) č. 1083/2006.
(9)
Evropská rada také zdůraznila, že za účelem omezení zbývajících rozpočtových závazků je třeba zajistit zvládnutelnou úroveň a profil u plateb ve všech okruzích, a to zejména uplatňováním pravidel pro automatické zrušení závazků ve všech okruzích. Proto by ustanovení, která uvolňují pravidla pro zrušení závazků pro členské státy, jichž se omezení stropem stanovená v nařízení (EU) č. 1303/2013 týkají, měla být vyvážená s ohledem na jejich účinky na zbývající rozpočtové závazky.
(10)
Lhůta pro výpočet automatického zrušení ročních rozpočtových závazků pro roky 2011 a 2012 by měla být prodloužena o jeden rok, avšak rozpočtový závazek na rok 2012, který bude k 31. prosinci 2015 stále otevřen, musí být do 31. prosince 2015 odůvodněn. Toto prodloužení by mělo napomoci zlepšit čerpání finančních prostředků přidělených na operační programy v členských státech, jejichž budoucí příděly z politiky soudržnosti jsou omezeny stropem na 110 % jejich úrovně v reálném vyjádření za období 2007 až 2013. Toto flexibilní ustanovení je nezbytné pro případ, že bude provádění programů, zejména pokud jde o tyto členské státy, pomalejší, než se očekávalo.
(11)
Při stanovení částky konečného zůstatku, která má být na operační programy vyplacena, se pro každou prioritní osu, v zájmu optimalizace využití fondů, měly uplatnit omezené úpravy maximální výše pomoci z fondů.
(12)
Vzhledem k nebývalé povaze krize je třeba urychleně přijmout podpůrná opatření, a je proto vhodné, aby toto nařízení vstoupilo v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
(13)
Nařízení (ES) č. 1083/2006 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (ES) č. 1083/2006 se mění takto:
1)
Článek 77 se mění takto:
a)
Odstavec 2 se nahrazuje tímto:
„2. Odchylně od čl. 53 odst. 2, čl. 53 odst. 4 druhé věty a stropů stanovených v příloze III se průběžné platby a platby konečného zůstatku zvýší o částku odpovídající deseti procentním bodům nad míru spolufinancování použitelnou pro každou prioritní osu, avšak nepřekročí 100 %; navýšení se použije na částku způsobilých výdajů nově vykázaných v každém certifikovaném výkazu výdajů předloženém do konce programového období, kdy členský stát po dni 21. prosince 2013 splní jednu z těchto podmínek:
a)
je mu poskytnuta finanční pomoc v souladu s nařízením Rady (EU) č. 407/2010 (6) nebo je mu finanční pomoc poskytnuta jinými členskými státy eurozóny před vstupem uvedeného nařízení v platnost;
b)
je mu poskytnuta střednědobá finanční pomoc v souladu s nařízením Rady (ES) č. 332/2002 (7);
c)
je mu poskytnuta finanční pomoc v souladu se Smlouvou o založení Evropského mechanismu stability po jejím vstupu v platnost.
(6) Nařízení Rady (EU) č. 407/2010 ze dne 11. května 2010 o zavedení evropského mechanismu finanční stabilizace (Úř. věst. L 118, 12.5.2010, s. 1)." 						
(7) Nařízení Rady (ES) č. 332/2002 ze dne 18. února 2002, kterým se zavádí systém střednědobé finanční pomoci platebním bilancím členských států (Úř. věst. L 53, 23.2.2002, s. 1).“;" 						
b)
odstavec 6 se zrušuje;
c)
vkládá se nový odstavec, který zní:
„12. Odchylně od odstavce 10 příspěvek Unie ve formě plateb konečného zůstatku pro každou prioritní osu nepřekročí o více než 10 % maximální objem pomoci z fondů pro každou prioritní osu, jak je stanoveno v rozhodnutí Komise o schválení operačního programu. Příspěvek Unie prostřednictvím plateb konečného zůstatku však nesmí být vyšší než vykázaný příspěvek z veřejných zdrojů a maximální objem pomoci z jednotlivého fondu pro jednotlivý operační program stanovený v rozhodnutí Komise o schválení operačního programu.“.
2)
Článek 93 se mění takto:
a)
vkládá se nový odstavec, který zní:
„2b. Odchylně od odst. 1 prvního pododstavce a odstavce 2 pro členské státy, jejichž příděly z politiky soudržnosti jsou v programovém období 2014-2020 omezeny na 110 % jejich úrovně v reálném vyjádření za období 2007 až 2013, končí lhůta stanovená v odstavci 1 31. prosincem třetího roku následujícího po roce, kdy byl přijat roční rozpočtový závazek v období 2007-2012 zahrnutý v jejich operačních programech.“;
b)
v odstavci 3 se doplňuje nový pododstavec, který zní:
„Ustanoveními prvního pododstavce není dotčena lhůta stanovená v odstavci 2b pro rozpočtový závazek na rok 2012 pro členský stát uvedený v uvedeném odstavci.“
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dnem vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Ve Štrasburku dne 11. prosince 2013.
EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS (EU) N:o 1297/2013,
annettu 11 päivänä joulukuuta 2013,
neuvoston asetuksen (EY) N:o 1083/2006 muuttamisesta tiettyjen sääntöjen osalta, jotka koskevat rahoitusvakautensa osalta vakavissa vaikeuksissa olevien tai vakavien vaikeuksien uhasta kärsivien jäsenvaltioiden varainhoitoa, maksusitoumusten vapauttamissääntöjä tiettyjen jäsenvaltioiden osalta ja loppumaksun maksamista
EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka
ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 177 artiklan,
ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
sen jälkeen kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille,
ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (1),
ovat kuulleet alueiden komiteaa,
noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä (2),
sekä katsovat seuraavaa:
(1)
Ennennäkemätön pitkäkestoinen maailmanlaajuinen finanssikriisi ja talouden laskusuhdanne ovat vahingoittaneet vakavalla tavalla talouskasvua ja rahoitusvakautta sekä heikentäneet huomattavasti useiden jäsenvaltioiden rahoituksellisia, taloudellisia ja sosiaalisia edellytyksiä. Tilanne aiheuttaa tai uhkaa aiheuttaa tietyille jäsenvaltioille vakavia vaikeuksia, jotka liittyvät erityisesti ongelmiin niiden talouskasvussa ja rahoitusvakaudessa sekä alijäämän ja velkaantuneisuuden lisääntymiseen ja jotka johtuvat osittain myös kansainvälisestä talous- ja rahoitusympäristöstä.
(2)
Vaikka finanssikriisin kielteisten vaikutusten torjumiseksi on jo toteutettu merkittäviä toimia, kuten tehty muutoksia lainsäädäntöön, kriisin vaikutukset tuntuvat laajalti reaalitaloudessa, työmarkkinoilla ja kansalaisten elämässä. Kansallisiin rahoitusvaroihin kohdistuu yhä enemmän paineita, joiden helpottamiseksi olisi toteutettava kiireellisesti lisätoimenpiteitä käyttämällä rakennerahastoista ja koheesiorahastosta, jäljempänä ’rahastot’, myönnettävää rahoitusta mahdollisimman laajasti ja tehokkaasti. Koska rahoitusvaikeudet jatkuvat, on tarpeen pidentää Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) N:o 1311/2011 (3) käyttöön otettujen toimenpiteiden soveltamisaikaa. Nämä toimenpiteet hyväksyttiin Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 122 artiklan 2 kohdan, 136 artiklan ja 143 artiklan nojalla.
(3)
Neuvoston asetusta (EY) N:o 1083/2006 (4) muutettiin asetuksella (EU) N:o 1311/2011 unionin varainhoidon helpottamiseksi, jäsenvaltioissa ja alueilla tehtävien investointien nopeuttamiseksi sekä rahoituksen saatavuuden parantamiseksi siten, että rahastoista maksettavia välimaksuja voidaan korottaa määrään, joka on 10 prosenttiyksikköä suurempi kuin kullekin toimintalinjalle vahvistettu tosiasiallinen osarahoitusosuus, sellaisten jäsenvaltioiden osalta, joilla on rahoitusvakauteen kohdistuvia vakavia vaikeuksia ja jotka ovat pyytäneet tämän toimenpiteen soveltamista.
(4)
Asetuksen (EY) N:o 1083/2006 77 artiklan 6 kohdan mukaan korotettua osarahoitusosuutta voi pyytää 31 päivään joulukuuta 2013 asti. Koska jäsenvaltioilla on edelleen rahoitusvakauteen kohdistuvia vakavia vaikeuksia, korotetun osarahoitusosuuden soveltamisaikaa ei kuitenkaan tulisi rajata 31 päivään joulukuuta 2013.
(5)
Eurooppa-neuvoston 7 ja 8 päivänä helmikuuta 2013 antamien päätelmien ja Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1303/2013 (5) 22 artiklassa säädetyn mukaisesti 10 prosenttiyksikköä suurempaa osarahoitusosuutta sovelletaan ohjelmakauden 2014-2020 osalta 30 päivään kesäkuuta 2016 saakka, jolloin korotusmahdollisuutta tarkastellaan uudelleen. Koska ohjelmakausilla 2007-2013 ja 2014-2020 on päällekkäisyyttä, on tarpeen varmistaa näinä kahtena kautena rahoitustukea saavien jäsenvaltioiden johdonmukainen ja yhdenmukainen kohtelu. Näiden rahoitustukea saavien jäsenvaltioiden olisi sen vuoksi myös hyödyttävä osarahoitusasteen korotuksesta tukikelpoisuuskauden loppuun saakka ja esitettävä asiaa koskeva vaatimus, vaikka rahoitustukea ei enää tarjota.
(6)
Asetuksen (EU) N:o 1303/2013 tarkoituksena on edistää koheesiovarojen tarkoituksenmukaista keskittämistä vähiten kehittyneille alueille ja jäsenvaltioille. Keskimääräisen asukaskohtaisen tuki-intensiteetin eroavuuksien vähentämiseksi rahastoista kullekin yksittäiselle jäsenvaltiolle myöhemmin annettavien asetusten nojalla siirrettävien varojen enimmäismäärä (tukikatto) on vahvistettava 2,35 prosentiksi suhteessa jäsenvaltion BKT:hen. Tukikattoa sovelletaan vuosikohtaisesti, ja - jos sitä sovelletaan - se vähentää suhteellisesti kaikkia siirtoja (kehittyneempiä alueita ja ”Euroopan alueellinen yhteistyö” -tavoitetta lukuun ottamatta) asianomaiselle jäsenvaltiolle siirrettävien varojen enimmäismäärän saavuttamiseksi. Niiden jäsenvaltioiden osalta, jotka liittyivät unioniin ennen vuotta 2013 ja joiden keskimääräinen BKT:n reaalikasvu kaudella 2008-2010 oli alhaisempi kuin - 1 prosenttia, siirrettävien varojen enimmäismäärä on vahvistettava 2,59 prosenttiin niiden BKT:sta.
(7)
Asetuksessa (EU) N:o 1303/2013 jäsenvaltiokohtaiset määrärahat rajataan 110 prosentin tasolle niiden reaalisesta tasosta kaudella 2007-2013. Jäsenvaltioita, joihin tukikaton asettaminen vaikuttaa, on suojeltava paremmin riskiltä, että niille ohjelmakaudella 2007-2013 myönnetyt maksusitoumukset vapautettaisiin ilman eri toimenpiteitä.
(8)
Eurooppa-neuvosto kehotti 8 päivänä helmikuuta 2013 antamissaan päätelmissä komissiota tarkastelemaan käytännön ratkaisuja vuosien 2007-2013 Romanian ja Slovakian kansallisiin määrärahoihin kuuluvien varojen ilman eri toimenpiteitä tapahtuvan vapauttamisen riskin pienentämiseksi, mukaan lukien asetuksen (EY) N:o 1083/2006 muuttaminen.
(9)
Eurooppa-neuvosto korosti myös tarvetta varmistaa kaikkien otsakkeiden maksujen tason ja profiilin asianmukaisuus maksamatta olevien talousarviositoumusten määrän rajoittamiseksi erityisesti siten, että ilman eri toimenpiteitä tapahtuvaa vapauttamista koskevia sääntöjä sovelletaan kaikissa otsakkeissa. Tästä syystä säännösten, joilla löyhennetään maksusitoumusten vapauttamissääntöjä niiden jäsenvaltioiden osalta, joihin asetuksessa (EU) N:o 1303/2013 vahvistettu tukikaton asettaminen vaikuttaa, olisi oltava tasapainoisia, kun otetaan huomioon vaikutukset maksamatta oleviin talousarviositoumuksiin.
(10)
Vuosien 2011 ja 2012 vuotuisten maksusitoumusten ilman eri toimenpiteitä tapahtuvan vapauttamisen laskennan määräaikaa olisi pidennettävä vuodella, mutta vuoden 2012 talousarviositoumukselle, joka on vielä avoinna 31 päivänä joulukuuta 2015, on esitettävä perusteet 31 päivään joulukuuta 2015 mennessä. Tällä määräajan pidennyksellä toimenpideohjelmiin sidottujen varojen käyttöä voidaan parantaa niissä jäsenvaltioissa, joihin koheesiopoliittisten määrärahojen rajaaminen tulevaisuudessa 110 prosentin tasolle niiden reaalisesta tasosta kaudella 2007-2013 vaikuttaa. Tällaista joustavuutta tarvitaan, jotta voidaan puuttua ohjelmien odotettua hitaamman täytäntöönpanon ongelmaan, jota esiintyy erityisesti näissä jäsenvaltioissa.
(11)
Toimenpideohjelmille maksettavan loppumaksun määrää laskettaessa kullekin toimintalinjalle rahastoista myönnettävän tuen enimmäismäärään olisi tehtävä vähäisiä mukautuksia, jotta voidaan optimoida varojen käyttö.
(12)
Kun otetaan huomioon kriisin ennennäkemätön luonne, tukitoimenpiteet on tarpeen hyväksyä nopeasti, minkä vuoksi on aiheellista, että tämä asetus tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
(13)
Asetus (EY) N:o 1083/2006 olisi sen vuoksi muutettava,
OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Muutetaan asetus (EY) N:o 1083/2006 seuraavasti:
1)
Muutetaan 77 artikla seuraavasti:
a)
muutetaan 2 kohta seuraavasti:
”2. Poiketen siitä, mitä 53 artiklan 2 kohdassa ja 53 artiklan 4 kohdan toisessa virkkeessä säädetään, ja poiketen liitteessä III säädetyistä enimmäismääristä, välimaksuja ja loppumaksuja korotetaan siten, että ne ovat, tuen enimmäismäärää ylittämättä, 10 prosenttiyksikköä suuremmat kuin kuhunkin toimintalinjaan sovellettava osarahoitusosuus, ja tätä sovelletaan kussakin sellaisessa todennetussa menoilmoituksessa ilmoitettujen uusien tukikelpoisten menojen määrään, joka on toimitettu ohjelmakauden loppuun mennessä, jos jäsenvaltio täyttää jonkin seuraavista edellytyksistä 21 päivänä joulukuuta 2013, jälkeen:
a)
sen saataville on asetettu rahoitustukea neuvoston asetuksen (EU) N:o 407/2010 (6) mukaisesti tai muut euroalueen jäsenvaltiot ovat asettaneet sen saataville rahoitustukea ennen mainitun asetuksen voimaantuloa;
b)
sen saataville on asetettu keskipitkän ajan rahoitustukea neuvoston asetuksen (EY) N:o 332/2002 (7) mukaisesti;
c)
sen saataville on asetettu rahoitustukea Euroopan vakausmekanismin perustamisesta tehdyn sopimuksen mukaisesti sen jälkeen, kun sopimus on tullut voimaan.
(6) Neuvoston asetus (EU) N:o 407/2010, annettu 11 päivänä toukokuuta 2010, Euroopan rahoituksenvakautusmekanismin perustamisesta (EUVL L 118, 12.5.2010, s. 1)." 						
(7) Neuvoston asetus (EY) N:o 332/2002, annettu 18 päivänä helmikuuta 2002, järjestelystä keskipitkän ajan rahoitustuen myöntämiseksi jäsenvaltioiden maksutaseille (EYVL L 53, 23.2.2002, s. 1).”;" 						
b)
kumotaan 6 kohta;
c)
lisätään 12 kohta seuraavasti:
”12. Poiketen siitä, mitä 10 kohdassa säädetään, loppumaksuina maksettu unionin maksuosuus kullekin toimintalinjalle myönnetystä tuesta ei saa toimintalinjan tasolla ylittää yli 10 prosentilla rahastosta maksettavaa enimmäistukimäärää, joka vahvistetaan komission tekemässä toimenpideohjelman hyväksymistä koskevassa päätöksessä. Loppumaksuina maksettu unionin rahoitusosuus ei kuitenkaan saa olla suurempi kuin ilmoitettu julkinen rahoitusosuus ja kullekin toimintaohjelmalle kustakin rahastosta myönnetyn tuen enimmäismäärä, joka on vahvistettu komission tekemässä toimenpideohjelman hyväksymistä koskevassa päätöksessä.”
2)
Muutetaan 93 artikla seuraavasti:
a)
lisätään kohta seuraavasti:
”2 b. Poiketen siitä, mitä 1 kohdan ensimmäisessä alakohdassa ja 2 kohdassa säädetään, niiden jäsenvaltioiden osalta, joiden koheesiopoliittiset määrärahat ohjelmakaudella 2014-2020 rajataan 110 prosentin tasolle niiden reaalisesta tasosta kaudella 2007-2013, 1 kohdassa tarkoitettu määräaika vuosina 2007-2012 on niiden toimenpideohjelmien talousarviositoumusvuotta seuraavan kolmannen vuoden joulukuun 31 päivä.”;
b)
lisätään 3 kohtaan alakohta seuraavasti:
”Se, mitä ensimmäisessä alakohdassa säädetään, ei rajoita 2 b kohdassa säädetyn määräajan soveltamista mainitussa kohdassa tarkoitetun jäsenvaltion vuoden 2012 talousarviositoumukseen.”
2 artikla
Tämä asetus tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Strasbourgissa 11 päivänä joulukuuta 2013.