NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 608/2013
ze dne 12. června 2013
o vymáhání práv duševního vlastnictví celními orgány a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 1383/2003
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 207 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
v souladu s řádným legislativním postupem (1),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Ve svém usnesení ze dne 25. září 2008 o komplexním evropském plánu boje proti padělání a pirátství Rada požádala, aby bylo přezkoumáno nařízení Rady (ES) č. 1383/2003 ze dne 22. července 2003 o přijímání opatření celních orgánů proti zboží podezřelému z porušení určitých práv duševního vlastnictví a o opatřeních, která mají být přijata proti zboží, o kterém bylo zjištěno, že tato práva porušilo (2).
(2)
Uvádění zboží porušujícího práva duševního vlastnictví na trh způsobuje značnou škodu držitelům práv, uživatelům nebo skupinám producentů a výrobcům a obchodníkům, kteří dodržují právní předpisy. Takové uvádění může rovněž klamat spotřebitele a v některých případech by mohlo ohrozit jejich zdraví a bezpečnost. Takovému zboží by měl být pokud možno zamezen přístup na trh Unie a měla by být přijata opatření v zájmu řešení tohoto protiprávního uvádění na trh, aniž by jimi byl ztěžován legitimní obchod.
(3)
Přezkum nařízení (ES) č. 1383/2003 ukázal, že jsou s ohledem na vývoj v hospodářské, obchodní a právní oblasti nezbytná určitá zlepšení právního rámce, která posílí vymáhání práv duševního vlastnictví celními orgány a zajistí rovněž dostatečně jasnou právní úpravu.
(4)
Celní orgány by měly mít pravomoc vymáhat práva duševního vlastnictví, pokud jde o zboží, které podle celních předpisů Unie podléhá celnímu dohledu nebo celní kontrole, a provádět odpovídající kontroly tohoto zboží, aby zabránily operacím, které jsou v rozporu s právními předpisy v oblasti duševního vlastnictví. Vymáhání práv duševního vlastnictví na hranicích, bez ohledu na to, kde zboží je nebo by mělo být pod celním dohledem nebo celní kontrolou, je účinným způsobem, jak rychle a účelně poskytnout držiteli práva i uživatelům nebo skupinám producentů právní ochranu. Pokud je propuštění zboží pozastaveno nebo je zboží zadrženo na hranicích celními orgány, mělo by být zapotřebí jen jediné řízení, zatímco u zboží nalezeného na trhu, které bylo rozděleno a doručeno maloobchodníkům, by k dosažení stejné úrovně vymáhání práva mělo být zapotřebí několik oddělených řízení. Měla by být zavedena výjimka pro zboží propuštěné do volného oběhu v režimu konečného použití, protože takové zboží zůstává pod celním dohledem, i když bylo propuštěno do volného oběhu. Toto nařízení by se nemělo vztahovat na zboží v osobních zavazadlech cestujících, pokud je určeno pro jejich vlastní osobní potřebu a nic nenaznačuje, že se jedná o obchodní dopravu.
(5)
Nařízení (ES) č. 1383/2003 se nevztahuje na některá práva duševního vlastnictví a z oblasti jeho působnosti jsou vyloučena některá porušení. Za účelem posílení vymáhání práv duševního vlastnictví by měl být zásah celních orgánů rozšířen na další druhy porušení, na které se nevztahuje nařízení (ES) č. 1383/2003. Do oblasti působnosti tohoto nařízení by proto měly být zahrnuty kromě práv, která jsou již zahrnuta v nařízení (ES) č. 1383/2003, také obchodní názvy, pokud jsou podle vnitrostátních právních předpisů chráněny jako výlučná vlastnická práva, topografie polovodičových výrobků a užitné vzory a zařízení, jež jsou navržena, vyráběna nebo přizpůsobena především proto, aby umožnila nebo usnadnila obcházení technických opatření.
(6)
Porušení související s takzvaným nelegálním paralelním obchodem a s nadlimitním zbožím („overruns“) jsou z oblasti působnosti nařízení (ES) č. 1383/2003 vyloučena. Zboží určené pro nelegální paralelní obchod, totiž zboží, které sice bylo vyrobeno se souhlasem držitele práva, ale bylo v Evropském hospodářském prostoru poprvé uvedeno na trh bez jeho souhlasu, a nadlimitní zboží, totiž zboží, které osoba, jež je držitelem práv řádně zmocněna k výrobě určitého množství zboží, vyrobila nad rámec množství dohodnutého mezi touto osobou a držitelem práv, je vyráběno jako pravé zboží, a tudíž není vhodné, aby celní orgány na toto zboží zaměřovaly své úsilí. Nelegální paralelní obchod a nadlimitní zboží by tedy měly být z oblasti působnosti tohoto nařízení rovněž vyloučeny.
(7)
Členské státy ve spolupráci s Komisí by měly za účelem zajištění správného uplatňování tohoto nařízení celním úředníkům poskytovat vhodnou odbornou přípravu.
(8)
Toto nařízení, bude-li plně uplatňováno, dále přispěje k dosažení vnitřního trhu, který zajišťuje účinnější ochranu držitelů práv, podporuje tvořivost a inovace a poskytuje spotřebitelům spolehlivé a vysoce kvalitní výrobky, což by mělo následně posílit přeshraniční transakce mezi spotřebiteli, podniky a obchodníky.
(9)
Členské státy čelí stále omezenějším zdrojům v oblasti celních služeb. Je proto nutné podpořit prosazování nových technologií a strategií řízení rizik, aby byly v maximální míře využity zdroje, jež jsou celním orgánům k dispozici.
(10)
Toto nařízení obsahuje pouze procesní pravidla pro celní orgány. Toto nařízení nezavádí ani žádná kritéria pro zjištění, zda nedošlo k porušení práva duševního vlastnictví.
(11)
Podle „prohlášení o dohodě TRIPS a veřejném zdraví“ přijatého Konferencí ministrů WTO v Dohá dne 14. listopadu 2001, může být a měla by být Dohoda o obchodních aspektech práv k duševnímu vlastnictví (dále jen „dohoda TRIPS“) vykládána a prováděna tak, aby podporovala právo členů WTO na ochranu veřejného zdraví, a obzvláště právo na podporu přístupu k lékům pro všechny. V souladu s mezinárodními závazky Unie a její politikou v oblasti rozvojové spolupráce a s ohledem na léčivé přípravky v tranzitu přes území Unie v případech, kdy je průchod tímto územím, ať s překládáním, skladováním, rozdělováním nákladu nebo změnami druhu dopravy či dopravních prostředků, či bez těchto úkonů, pouze částí celé cesty začínající i končící mimo území Unie, by proto celní orgány měly při posuzování rizika porušení práv duševního vlastnictví zvážit, zda existuje významná pravděpodobnost, že budou tyto léčivé přípravky přesměrovány na trh Unie.
(12)
Tímto nařízením by neměla být dotčena ustanovení o pravomoci soudů, zejména ustanovení nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1215/2012 ze dne 12. prosince 2012 o příslušnosti a uznávání a výkonu soudních rozhodnutí v občanských a obchodních věcech (3).
(13)
Osoby, uživatelé nebo skupiny producentů, kteří mohou vlastním jménem zahájit soudní řízení o možném porušení práva duševního vlastnictví, by měli být oprávněni podat žádost.
(14)
Aby bylo zajištěno, že práva duševního vlastnictví budou vymáhána v celé Unii, je třeba stanovit, že se mohou osoby a subjekty domáhající se práva duševního vlastnictví vztahujícího se na celé území Unie obracet se svou žádostí na celní orgány v jednom členském státě. Tito žadatelé by měli mít možnost požádat tyto celní orgány, aby přijaly rozhodnutí požadující přijetí opatření k vymáhání práva duševního vlastnictví jak ve svém členském státě, tak v jakémkoli jiném členském státě.
(15)
Za účelem zajištění rychlého vymáhání práv duševního vlastnictví by mělo být stanoveno, že pokud mají celní orgány na základě dostatečných náznaků podezření, že zboží pod jejich dohledem porušuje práva duševního vlastnictví, mohou buď z vlastního podnětu, nebo na žádost pozastavit propuštění zboží či zboží zadržet, aby osoba nebo subjekt oprávněný podat žádost mohly zahájit řízení o tom, zda bylo právo duševního vlastnictví porušeno.
(16)
Nařízení (ES) č. 1383/2003 členským státům dovolilo stanovit postup umožňující zničení určitých druhů zboží, aniž by vznikla povinnost zahájit řízení ke zjištění, zda bylo porušeno právo duševního vlastnictví. Jak uvádí usnesení Evropského parlamentu ze dne 18. prosince 2008 o dopadu padělatelství na mezinárodní obchod (4), tento postup se v členských státech, kde je k dispozici, velice osvědčil. Proto by měl být takovýto postup povinný u veškerých porušení práv duševního vlastnictví a měl by se používat, pokud deklarant nebo držitel zboží s tímto zničením souhlasí. Tento postup by kromě toho měl zajistit, aby celní orgány mohly mít za to, že deklarant nebo držitel zboží souhlasí se zničením zboží, jestliže ve stanovené lhůtě nevznesl výslovně proti zničení námitky.
(17)
Za účelem snížení administrativní zátěže a nákladů na minimum by měl být pro malé zásilky padělků nebo nedovolených napodobenin zaveden zvláštní postup, který by umožnil toto zboží zničit bez výslovného souhlasu žadatele v každém jednotlivém případě. Za účelem uplatnění tohoto postupu by se však mělo požadovat, aby žadatel uvedl tento požadavek v žádosti. Celní orgány by rovněž měly mít možnost požadovat, aby žadatel pokryl náklady, které v souvislosti s uplatňováním tohoto postupu vzniknou.
(18)
Z důvodu větší právní jistoty je vhodné pozměnit lhůty pro pozastavení propuštění zboží podezřelého z porušení práva duševního vlastnictví a podmínky, za kterých by měly celní orgány držitelům práv, uživatelům nebo skupinám producentů předávat informace o zadrženém zboží, stanovené v současnosti v nařízení (ES) č. 1383/2003.
(19)
Při zohlednění prozatímní a preventivní povahy opatření, která celní orgány přijímají při uplatňování tohoto nařízení, a protichůdných zájmů stran dotčených těmito opatřeními by měly být některé aspekty postupů upraveny tak, aby bylo zajištěno bezproblémové provádění tohoto nařízení a aby byla současně dodržována práva dotčených stran. S ohledem na různá oznámení stanovená v tomto nařízení by tedy měly celní orgány zasílat oznámení příslušné osobě, a to na základě dokumentů týkajících se celního zacházení nebo situace, ve které se zboží nachází. Protože z postupu pro zničení zboží vyplývá, že jak deklarant nebo držitel zboží, tak i držitel rozhodnutí by měli sdělit své možné námitky vůči zničení současně, mělo by být mimoto zajištěno, aby držitel rozhodnutí měl možnost reagovat na potenciální námitku vůči zničení, kterou vznese deklarant nebo držitel zboží. Je tudíž potřeba zajistit, aby deklarantu nebo držiteli zboží bylo oznámeno pozastavení propuštění zboží nebo jeho zadržení nejpozději téhož dne, kdy toto bylo oznámeno držiteli rozhodnutí.
(20)
Celní orgány a Komise se vyzývají, aby v rámci svých příslušných pravomocí spolupracovaly s Evropským střediskem pro sledování porušování práv duševního vlastnictví.
(21)
S cílem odstranit mezinárodní obchod se zbožím porušujícím práva duševního vlastnictví stanoví dohoda TRIPS, že členové WTO mají podporovat výměnu informací mezi celními orgány týkajících se takového obchodu. V souladu s tím by mělo být možné, aby Komise a celní orgány členských států sdílely informace o podezřeních týkajících se porušování práv duševního vlastnictví s příslušnými orgány třetích zemí, včetně informací o zboží, které je v tranzitu přes území Unie a pochází z těchto třetích zemí, nebo je pro ně určeno.
(22)
V zájmu účinnosti by se mělo použít nařízení Rady (ES) č. 515/97 ze dne 13. března 1997 o vzájemné pomoci mezi správními orgány členských států a jejich spolupráci s Komisí k zajištění řádného používání celních a zemědělských předpisů (5).
(23)
Odpovědnost celních orgánů by se měla řídit právními předpisy členských států, avšak schválení žádosti celními orgány by nemělo zakládat nárok držitele rozhodnutí na náhradu škody v případě, že zboží podezřelé z porušování práv duševního vlastnictví není celními orgány odhaleno a je propuštěno nebo není přijato žádné opatření k jeho zadržení.
(24)
Vzhledem k tomu, že celní orgány po schválení žádosti přijmou opatření, je vhodné stanovit, že držitel rozhodnutí by měl uhradit veškeré náklady, které celním orgánům při přijímání opatření k vymáhání jeho práv duševního vlastnictví vzniknou. To by ovšem držiteli rozhodnutí nemělo bránit v tom, aby požadoval náhradu škody od porušovatele nebo jiných osob, které podle právních předpisů členského státu, v němž bylo zboží nalezeno, mohou být považovány za odpovědné. Mezi tyto osoby mohou patřit případně i zprostředkovatelé. Náklady a škody, jež vzniknou osobám jiným než celním orgánům v důsledku opatření celních orgánů, při nichž je pozastaveno propuštění zboží nebo je zboží zadrženo na základě nároku třetí osoby vycházejícího z duševního vlastnictví, by se měly řídit zvláštními právními předpisy použitelnými na každý jednotlivý případ.
(25)
Toto nařízení zavádí pro celní orgány možnost povolit, aby zboží, které má být zničeno, bylo přepraveno pod celním dohledem mezi různými místy na celním území Unie. Celní orgány mohou navíc rozhodnout, že toto zboží propustí do volného oběhu za účelem další recyklace nebo vyřazení mimo obchodní toky, mimo jiné i za účelem zvyšování povědomí, odborné přípravy a vzdělávání.
(26)
Vymáhání práv duševního vlastnictví celními orgány vyžaduje výměnu údajů o rozhodnutích týkajících se žádostí. Takové zpracování údajů zahrnuje také osobní údaje, a mělo by proto probíhat v souladu s právem Unie, jak je stanoví zejména směrnice Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES ze dne 24. října 1995 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů a o volném pohybu těchto údajů (6) a nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 ze dne 18. prosince 2000 o ochraně fyzických osob v souvislosti se zpracováním osobních údajů orgány a institucemi Společenství a o volném pohybu těchto údajů (7).
(27)
Informace týkající se rozhodnutí o žádostech a opatření celních orgánů by měly být vyměňovány prostřednictvím ústřední databáze. Je třeba definovat subjekt, který bude kontrolovat a řídit databázi, a subjekty odpovědné za zajištění bezpečnosti zpracovávání údajů, jež databáze obsahuje. Zavedení všech druhů možné interoperability nebo výměn by mělo být v první řadě v souladu se zásadou omezení účelu, konkrétně by údaje měly být použity pro účely, pro které databáze byla vytvořena, a neměla by být povolena žádná další výměna nebo propojení nad rámec tohoto účelu.
(28)
Aby mohla být upravena definice malých zásilek, pokud se ukáže jako nepraktická, při zohlednění potřeby zajistit účinné fungování postupu nebo případně zabránit jakémukoli obcházení tohoto postupu, pokud jde o složení zásilek, měla by být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování Evropské unie, pokud jde o změny jiných než podstatných prvků definice malých zásilek, zejména určitých množství stanovených v uvedené definici. Je obzvláště důležité, aby Komise v rámci přípravné činnosti vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni. Při přípravě a vypracování aktů v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předány současně, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě.
(29)
Za účelem zajištění jednotných podmínek k provedení ustanovení ohledně definování prvků praktických opatření pro výměnu údajů se třetími zeměmi a ustanovení týkajících se formulářů žádosti a formulářů žádosti o prodloužení lhůty, ve které mají celní orgány přijmout opatření, by měly být Komisi svěřeny prováděcí pravomoci, zejména za účelem definování těchto prvků praktických opatření a zavedení příslušných formulářů. Tyto pravomoci by měly být vykonávány v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 ze dne 16. února 2011, kterým se stanoví pravidla a obecné zásady způsobu, jakým členské státy kontrolují Komisi při výkonu prováděcích pravomocí (8). Přestože předmět ustanovení tohoto nařízení, která se mají provést, spadá do působnosti společné obchodní politiky, měl by být vzhledem k povaze a účinkům těchto prováděcích aktů pro zavedení standardních formulářů použit při jejich přijímání poradní postup, jelikož veškeré podrobnosti ohledně toho, které informace mají být ve formulářích uvedeny, přímo vyplývají ze znění tohoto nařízení. Tyto prováděcí akty tudíž zavedou pouze vzor a strukturu formuláře a na společnou obchodní politiku Unie nebudou mít žádný další dopad.
(30)
Nařízení (ES) č. 1383/2003 by mělo být zrušeno.
(31)
Evropský inspektor ochrany údajů byl konzultován v souladu s čl. 28 odst. 2 nařízení (ES) č. 45/2001 a vydal stanovisko dne 12. října 2011 (9),
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
PŘEDMĚT, OBLAST PŮSOBNOSTI A DEFINICE
Článek 1
Předmět a oblast působnosti
1. Toto nařízení stanoví podmínky a postupy, za kterých celní orgány přijímají opatření, pokud zboží podezřelé z porušení práva duševního vlastnictví podléhá nebo by mělo podléhat na celním území Unie celnímu dohledu nebo celní kontrole podle nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 ze dne 12. října 1992, kterým se vydává celní kodex Společenství (10), zejména jedná-li se o zboží v těchto situacích:
a)
pokud je v celním prohlášení navrženo k propuštění do volného oběhu, k vývozu nebo zpětnému vývozu;
b)
pokud vstupuje na celní území Unie nebo je opouští;
c)
pokud je umístěno do režimu s podmíněným osvobozením od cla nebo do svobodného pásma či svobodného skladu.
2. Ohledně zboží podléhajícího celnímu dohledu nebo celní kontrole, a aniž jsou dotčeny články 17 a 18, provádějí celní orgány vhodné celní kontroly a přijímají přiměřená opatření k identifikaci zboží, jak je stanoveno v čl. 13 odst. 1 a v článku 72 nařízení (EHS) č. 2913/92, v souladu s kritérii analýzy rizik s cílem zabránit jednání, které je v rozporu s právními předpisy v oblasti práva duševního vlastnictví platnými na území Unie, a s cílem spolupracovat se třetími zeměmi na prosazování práv duševního vlastnictví.
3. Toto nařízení se nevztahuje na zboží, které bylo propuštěno do volného oběhu v režimu konečného použití.
4. Toto nařízení se nevztahuje na zboží neobchodní povahy v osobních zavazadlech cestujících.
5. Toto nařízení se nevztahuje na zboží, které bylo vyrobeno se souhlasem držitele práva, a ani na zboží, které osoba, jež je držitelem práva řádně zmocněna k výrobě určitého množství zboží, vyrobila nad rámec množství dohodnutého mezi touto osobou a držitelem práva.
6. Tímto nařízením není dotčeno vnitrostátní právo ani právo Unie týkající se práv duševního vlastnictví a ani právní předpisy členských států upravující trestní řízení.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
1)
„právem duševního vlastnictví“:
a)
ochranná známka;
b)
(průmyslový) vzor;
c)
autorské právo nebo jakékoli související právo stanovené vnitrostátními nebo unijními právními předpisy;
d)
zeměpisné označení;
e)
patent stanovený vnitrostátními nebo unijními právními předpisy;
f)
dodatkové ochranné osvědčení pro léčivé přípravky stanovené v nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 469/2009 ze dne 6. května 2009 o dodatkových ochranných osvědčeních pro léčivé přípravky (11);
g)
dodatkové ochranné osvědčení pro přípravky na ochranu rostlin stanovené v nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1610/96 ze dne 23. července 1996 o zavedení dodatkových ochranných osvědčení pro přípravky na ochranu rostlin (12);
h)
odrůdové právo Společenství stanovené v nařízení Rady (ES) č. 2100/94 ze dne 27. července 1994 o odrůdových právech Společenství (13);
i)
odrůdové právo stanovené vnitrostátními právními předpisy;
j)
topografie polovodičového výrobku stanovená vnitrostátními nebo unijními právními předpisy;
k)
užitný vzor, pokud je vnitrostátními nebo unijními právními předpisy chráněn jako právo duševního vlastnictví;
l)
obchodní název, pokud je vnitrostátními nebo unijními předpisy chráněn jako výlučné právo duševního vlastnictví;
2)
„ochrannou známkou“:
a)
ochranná známka Společenství stanovená v nařízení Rady (ES) č. 207/2009 ze dne 26. února 2009 o ochranné známce Společenství (14);
b)
ochranná známka zapsaná v členském státě nebo v případě Belgie, Lucemburska či Nizozemska u Úřadu Beneluxu pro duševní vlastnictví;
c)
ochranná známka zapsaná na základě mezinárodní přihlášky s účinky pro členský stát nebo Unii;
3)
„(průmyslovým) vzorem“:
a)
průmyslový vzor Společenství stanovený v nařízení (ES) č. 6/2002 ze dne 12. prosince 2001 o (průmyslových) vzorech Společenství (15);
b)
průmyslový vzor zapsaný v členském státě nebo v případě Belgie, Lucemburska či Nizozemska u Úřadu Beneluxu pro duševní vlastnictví;
c)
průmyslový vzor zapsaný na základě mezinárodní přihlášky s účinky pro členský stát nebo Unii;
4)
„zeměpisným označením“:
a)
zeměpisné označení nebo chráněné označení původu zemědělských produktů a potravin stanovené v nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1151/2012 ze dne 21. listopadu 2012 o režimech jakosti zemědělských produktů a potravin (16);
b)
označení původu nebo zeměpisné označení vína stanovené v nařízení Rady (ES) č. 1234/2007 ze dne 22. října 2007, kterým se stanoví společná organizace zemědělských trhů a zvláštní ustanovení pro některé zemědělské produkty (jednotné nařízení o společné organizaci trhů) (17);
c)
zeměpisné označení aromatizovaných vinných nápojů stanovené v nařízení Rady (EHS) č. 1601/91 ze dne 10. června 1991, kterým se stanoví obecná pravidla pro definici, označování a obchodní úpravu aromatizovaných vín, aromatizovaných, vinných nápojů a aromatizovaných vinných koktejlů (18);
d)
zeměpisné označení lihovin stanovené v nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 110/2008 ze dne 15. ledna 2008 o definici, popisu, obchodní úpravě, označování a ochraně zeměpisných označení lihovin (19);
e)
zeměpisné označení produktů, na něž se nevztahují písmena a) až d), pokud je vnitrostátními nebo unijními právními předpisy stanoveno jako výlučné právo duševního vlastnictví;
f)
zeměpisné označení stanovené v dohodách mezi Unií a třetími zeměmi, které je v těchto dohodách uvedeno;
5)
„padělky“:
a)
zboží, které je předmětem činu porušujícího práva k ochranné známce v členském státě, kde se zboží nachází, a nese neoprávněně značku, která je totožná s ochrannou známkou platně zapsanou pro stejný druh zboží nebo která nemůže být od této ochranné známky ve svých podstatných znacích odlišena;
b)
zboží, které je předmětem činu porušujícího práva k zeměpisnému označení v členském státě, kde se zboží nachází, a je označené nebo popsané názvem nebo výrazem chráněným ve vztahu k danému zeměpisnému označení;
c)
jakýkoli obal, etiketa, nálepka, leták, návod k použití, doklad o záruce nebo jiná podobná věc, i když je předkládána samostatně, která je předmětem činu porušujícího ochrannou známku nebo zeměpisné označení a která obsahuje značku, název nebo výraz totožný s platně zapsanou ochrannou známkou nebo chráněným zeměpisným označením nebo která nemůže být ve svých podstatných znacích odlišena od této ochranné známky nebo zeměpisného označení a jež může být použita pro stejný druh zboží, jako je ten, pro nějž byly ochranná známka nebo zeměpisné označení zapsány;
6)
„nedovolenými napodobeninami“ zboží, které je v členském státě, v němž se zboží nachází, předmětem činu porušujícího autorské právo nebo právo s ním související nebo (průmyslový) vzor a které představuje nebo obsahuje kopie pořízené bez souhlasu držitele autorského práva nebo práva s ním souvisejícího nebo (průmyslového) vzoru, nebo bez souhlasu osoby oprávněné tímto držitelem v zemi výroby;
7)
„zbožím podezřelým z porušení práva duševního vlastnictví“ zboží, u něhož existují dostatečné náznaky, že v členském státě, ve kterém se zboží nachází, představuje prima facie:
a)
zboží, které je předmětem činu porušujícího právo duševního vlastnictví v daném členském státě;
b)
zařízení, výrobky nebo součástky, jež jsou primárně navrženy, vyráběny nebo přizpůsobeny především proto, aby umožnily nebo usnadnily obcházení jakékoli technologie, zařízení nebo součástky, jež při své obvyklé funkci zamezuje nebo omezuje úkony ve vztahu k dílům, ke kterým nebylo uděleno svolení držitele jakéhokoli autorského práva nebo práva s ním souvisejícího, a jež souvisejí s některým z činů porušujících v daném členském státě tato práva;
c)
jakoukoli formu nebo matrici, které jsou zvláště určeny nebo přizpůsobeny pro výrobu zboží, jež představuje porušení práva duševního vlastnictví, pokud tato forma nebo matrice souvisejí s některým z činů porušujících v daném členském státě právo duševního vlastnictví;
8)
„držitelem práv“ držitel některého práva duševního vlastnictví;
9)
„žádostí“ žádost o přijetí opatření celních orgánů ve vztahu ke zboží podezřelému z porušení práva duševního vlastnictví podaná příslušnému celnímu útvaru;
10)
„vnitrostátní žádostí“ žádost, ve které se od celních orgánů členského státu požaduje, aby přijaly opatření v tomto členském státě;
11)
„unijní žádostí“ žádost podaná v jednom členském státě, ve které se požaduje, aby celní orgány tohoto členského státu a jednoho nebo více jiných členských států přijaly opatření v příslušných členských státech;
12)
„žadatelem“ osoba nebo subjekt, jehož jménem je žádost podána;
13)
„držitelem rozhodnutí“ držitel rozhodnutí o schválení žádosti;
14)
„držitelem zboží“ osoba, která je vlastníkem zboží podezřelého z porušení práva duševního vlastnictví nebo která má podobné právo nakládat s tímto zbožím nebo má nad ním fyzickou kontrolu;
15)
„deklarantem“ deklarant ve smyslu čl. 4 bodu 18 nařízení (EHS) č. 2913/92;
16)
„zničením“ fyzické zničení, recyklace nebo vyřazení zboží z obchodních toků tak, aby se zabránilo způsobení škody držiteli rozhodnutí;
17)
„celním územím Unie“ celní území Společenství ve smyslu článku 3 nařízení (EHS) č. 2913/92;
18)
„propuštěním zboží“ propuštěním zboží ve smyslu čl. 4 bodu 20 nařízení (EHS) č. 2913/92;
19)
„malou zásilkou“ poštovní zásilka nebo expresní zásilka doručovaná kurýrní službou, která:
a)
neobsahuje více než tři jednotky
nebo
b)
má hrubou hmotnost nižší než dva kilogramy.
Pro účely písmene a) se „jednotkou“ rozumí zboží klasifikované podle kombinované nomenklatury v souladu s přílohou I nařízení Rady (EHS) č. 2658/87 ze dne 23. července 1987 o celní a statistické nomenklatuře a o společném celním sazebníku (20), pokud je nebalené, nebo balíček takového zboží určeného pro maloobchodní prodej konečnému spotřebiteli.
Pro účely této definice se samostatné zboží spadající pod tentýž kód kombinované nomenklatury považuje za různé jednotky a zboží uváděné jako sady klasifikované v rámci jednoho kódu kombinované nomenklatury se považuje za jednu jednotku;
20)
„zbožím podléhajícím zkáze“ jakékoli zboží, o kterém se celní orgány domnívají, že by se při skladování kratším než 20 dní ode dne pozastavení propuštění nebo zadržení znehodnotilo;
21)
„výlučnou licencí“ licence (ať již všeobecná, nebo omezená), na jejímž základě je nabyvatel licence oprávněn užívat právo duševního vlastnictví způsobem, který licence povoluje, s vyloučením všech ostatních osob, včetně osoby udělující licenci.
KAPITOLA II
ŽÁDOSTI
ODDÍL 1
Podávání žádostí
Článek 3
Oprávnění podat žádost
Následující osoby a subjekty jsou oprávněny v rozsahu, v jakém jsou oprávněny zahájit řízení o tom, zda bylo porušeno právo duševního vlastnictví, v členském státě nebo členských státech, kde mají celní orgány přijmout opatření, podat:
1)
vnitrostátní nebo unijní žádost:
a)
držitelé práv;
b)
kolektivní správci práv duševního vlastnictví podle čl. 4 odst. 1 písm. c) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/48/ES ze dne 29. dubna 2004 o vymáhání práv duševního vlastnictví (21);
c)
profesní subjekty ochrany práv podle čl. 4 odst. 1 písm. d) směrnice 2004/48/ES;
d)
seskupení ve smyslu čl. 3 bodu 2 a čl. 49 odst. 1 nařízení (EU) č. 1151/2012, skupiny výrobců ve smyslu článku 118e nařízení (ES) č. 1234/2007 nebo podobné skupiny producentů uvedené v právních předpisech Unie o zeměpisných označeních, zejména v nařízeních (EHS) č. 1601/91 a (ES) č. 110/2008, které zastupují producenty produktů používajících zeměpisná označení, nebo zástupci takovýchto skupin, a hospodářské subjekty oprávněné používat zeměpisné označení, jakož i kontrolní subjekty nebo orgány příslušné pro takové zeměpisné označení;
2)
vnitrostátní žádost:
a)
osoby nebo subjekty, které mají oprávnění užívat práva duševního vlastnictví a které držitel práva formálně zmocnil k podání návrhu na zahájení řízení o tom, zda bylo porušeno právo duševního vlastnictví;
b)
skupiny producentů stanovené v právních přepisech členských států o zeměpisných označeních, které zastupují producenty produktů používajících zeměpisná označení, nebo zástupci takovýchto skupin, a hospodářské subjekty oprávněné používat zeměpisné označení, jakož i kontrolní subjekty nebo orgány příslušné pro takové zeměpisné označení.
3)
unijní žádost: držitelé výlučné licence vztahující se na celé území dvou nebo více členských států, pokud je držitel práva formálně zmocnil v těchto členských státech k podání návrhu na zahájení řízení o tom, zda bylo porušeno právo duševního vlastnictví.
Článek 4
Práva duševního vlastnictví, kterých se může týkat unijní žádost
Unijní žádost může být podána pouze ve vztahu k právům duševního vlastnictví založeným na právních předpisech Unie majících účinky v celé Unii.
Článek 5
Podávání žádostí
1. Každý členský stát určí celní útvar příslušný k přijímaní a vyřizování žádostí („příslušný celní útvar“). Členský stát o tom náležitě uvědomí Komisi, která zveřejní seznam příslušných celních útvarů určených členskými státy.
2. Žádosti se podávají u příslušného celního útvaru. Žádost se podává na formuláři uvedeném v článku 6 a musí obsahovat informace požadované v uvedeném článku.
3. Je-li žádost podána po oznámení celních orgánů o pozastavení propuštění nebo o zadržení zboží v souladu s čl. 18 odst. 3, musí splňovat tyto požadavky:
a)
je podána příslušnému celnímu útvaru do čtyř pracovních dní od oznámení o pozastavení propuštění nebo o zadržení zboží;
b)
jedná se o vnitrostátní žádost;
c)
obsahuje informace podle čl. 6 odst. 3. Žadatel však nemusí vždy uvádět údaje podle písmen g) až i) uvedeného odstavce.
4. S výjimkou případů uvedených v čl. 3 bodu 3 může být podána za každý členský stát na totéž právo duševního vlastnictví chráněné v daném členském státě pouze jedna vnitrostátní žádost a jedna unijní žádost. V případech uvedených v čl. 3 bodu 3 je možné podat více než jednu unijní žádost.
5. Pokud je schválena unijní žádost pro členský stát, na který se již vztahuje jiná schválená unijní žádost týkající se téhož žadatele a stejného práva duševního vlastnictví, přijmou celní orgány tohoto členského státu opatření na základě prvně schválené unijní žádosti. O tom informují příslušný celní útvar členského státu, v němž byla schválena jakákoli následná unijní žádost, a ten toto rozhodnutí o schválení této následné unijní žádosti změní nebo zruší.
6. Jsou-li pro účely přijímání a vyřizování žádostí k dispozici počítačové systémy, podávají se žádosti i přílohy pomocí postupů elektronického zpracování údajů. Členské státy a Komise tyto systémy vytvoří, udržují a využívají v souladu s víceletým strategickým plánem uvedeným v čl. 8 odst. 2 rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 70/2008/ES ze dne 15. ledna 2008 o bezpapírovém prostředí pro celnictví a obchod (22).
Článek 6
Formulář žádosti
1. Formulář žádosti stanoví Komise prostřednictvím prováděcích aktů. Tyto prováděcí akty se přijímají poradním postupem podle čl. 34 odst. 2.
2. Formulář žádosti obsahuje informace, které musí být poskytnuty subjektu údajů v souladu s nařízením (ES) č. 45/2001 a s vnitrostátními právními předpisy provádějícími směrnici 95/46/ES.
3. Komise zajistí, aby se ve formuláři od žadatele vyžadovalo:
a)
údaje o žadateli;
b)
postavení žadatele ve smyslu článku 3;
c)
dokumenty, které příslušnému celnímu útvaru přesvědčivě doloží, že žadatel je oprávněn žádost podat;
d)
pokud žadatel podává žádost prostřednictvím zástupce, podrobné údaje o osobě, která jej zastupuje, a doklad o jejím zmocnění jednat jako zástupce v souladu s právními předpisy členského státu, v němž je žádost podávána;
e)
právo nebo práva duševního vlastnictví, která se mají vymáhat;
f)
v případě unijní žádosti členské státy, ve kterých má být podle žádosti přijato opatření celních orgánů;
g)
zvláštní a technické údaje o pravém zboží, v příslušných případech včetně značení, jako je například čárový kód, a vyobrazení;
h)
informace potřebné k tomu, aby celní orgány dotyčné zboží snadno rozpoznaly;
i)
informace nezbytné pro celní orgány k tomu, aby mohly provést analýzu a posouzení rizika porušení dotčeného práva nebo práv duševního vlastnictví, jako jsou například informace o oprávněných distributorech;
j)
sdělení, zda informace poskytované podle písmen g), h) nebo i) tohoto odstavce mají v souladu s čl. 31 odst. 5 podléhat pouze omezenému použití;
k)
údaje o zástupcích žadatele, keré žadatel zmocnil k právním a technickým záležitostem;
l)
závazek žadatele oznámit příslušnému celnímu útvaru kteroukoli ze situací uvedených v článku 15;
m)
závazek žadatele předat a aktualizovat veškeré informace nezbytné pro celní orgány k tomu, aby mohly provést analýzu a posouzení rizika porušení dotčených práv duševního vlastnictví;
n)
závazek žadatele převzít odpovědnost za podmínek stanovených v článku 28;
o)
závazek žadatele, že ponese náklady uvedené v článku 29 za podmínek stanovených v témže článku;
p)
souhlas žadatele, že údaje, které poskytl, může zpracovávat Komise a členské státy;
q)
sdělení, zda žadatel požaduje, aby byl použit postup uvedený v článku 26, a zda, pokud to celní orgány požadují, souhlasí s tím, že uhradí náklady spojené se zničením zboží v rámci tohoto postupu.
ODDÍL 2
Rozhodnutí o žádostech
Článek 7
Vyřizování neúplných žádostí
1. Jestliže příslušný celní útvar po obdržení žádosti shledá, že žádost neobsahuje všechny požadované informace podle čl. 6 odst. 3, vyzve žadatele, aby chybějící informace doplnil do 10 pracovních dní ode dne oznámení této výzvy.
V těchto případech se běh lhůty uvedené v čl. 9 odst. 1 pozastaví do doby, než jsou příslušné informace obdrženy.
2. Pokud žadatel ve lhůtě uvedené v odst. 1 prvním pododstavci chybějící informace neposkytne, příslušný celní útvar žádost zamítne.
Článek 8
Poplatky
Žadateli se neukládá poplatek za účelem úhrady správních nákladů na vyřízení žádosti.
Článek 9
Oznamování rozhodnutí o schválení nebo zamítnutí žádostí
1. Příslušný celní útvar oznámí žadateli své rozhodnutí o schválení nebo zamítnutí žádosti do 30 pracovních dní od jejího obdržení. V případě zamítnutí žádosti příslušný celní útvar své rozhodnutí odůvodní a uvede poučení o postupu pro podání odvolání.
2. Pokud bylo žadateli oznámeno pozastavení propuštění nebo zadržení zboží celními orgány před podáním žádosti, příslušný celní útvar své rozhodnutí o schválení nebo zamítnutí žádosti žadateli oznámí do dvou pracovních dní od obdržení žádosti.
Článek 10
Rozhodnutí o žádostech
1. Rozhodnutí o schválení vnitrostátní žádosti a rozhodnutí o jeho zrušení nebo změně nabývají v členském státě, v němž byla vnitrostátní žádost podána, účinku dnem následujícím po dni jejich přijetí.
Rozhodnutí o prodloužení lhůty, ve které mají celní orgány přijmout opatření, nabývají v členském státě, ve kterém byla vnitrostátní žádost podána, účinku dnem následujícím po dni uplynutí lhůty, která má být prodloužena.
2. Rozhodnutí o schválení unijní žádosti a rozhodnutí o jeho zrušení nebo změně nabývají účinku takto:
a)
v členském státě, ve kterém byla žádost podána, dnem následujícím po dni jejich přijetí;
b)
ve všech ostatních členských státech, v nichž se požaduje přijetí opatření celních orgánů, dnem následujícím po dni, kdy celní orgány obdrží oznámení podle čl. 14 odst. 2, a za předpokladu, že držitel rozhodnutí splnil své povinnosti podle čl. 29 odst. 3 ohledně nákladů na překlad.
Rozhodnutí o prodloužení lhůty, ve které mají celní orgány přijmout opatření, nabývají účinku v členském státě, ve kterém byla unijní žádost podána, a ve všech ostatních členských státech, v nichž se požaduje přijetí opatření celních orgánů, dnem následujícím po dni uplynutí lhůty, která má být prodloužena.
Článek 11
Lhůta, ve které mají celní orgány přijmout opatření
1. Pokud příslušný celní útvar žádost schválí, stanoví lhůtu, ve které mají celní orgány přijmout opatření.
Tato lhůta začíná běžet dnem, kdy nabývá účinku rozhodnutí o schválení žádosti podle článku 10, a její délka nepřekročí jeden rok ode dne následujícího po dni přijetí.
2. Pokud žádost podaná po oznámení celních orgánů o pozastavení propuštění nebo o zadržení zboží podle čl. 18 odst. 3 neobsahuje údaje uvedené v čl. 6 odst. 3 písm. g) až i), schválí se pouze pro účely pozastavení propuštění nebo zadržení uvedeného zboží, ledaže jsou tyto údaje poskytnuty do 10 pracovních dní od oznámení o pozastavení propuštění zboží nebo jeho zadržení.
3. Pokud právo duševního vlastnictví pozbude účinku nebo pokud žadatel z jiných důvodů přestane být oprávněn podat žádost, nepřijmou celní orgány žádné opatření. Příslušný celní útvar, který vydal rozhodnutí o schválení žádosti, toto rozhodnutí zruší nebo příslušným způsobem změní.
Článek 12
Prodloužení lhůty, ve které mají celní orgány přijmout opatření
1. Po uplynutí lhůty, ve které mají celní orgány přijmout opatření, a za podmínky, že držitel rozhodnutí předtím uhradil veškeré dluhy, které měl vůči celním orgánům podle tohoto nařízení, může příslušný celní útvar, jenž přijal původní rozhodnutí, tuto lhůtu na žádost držitele rozhodnutí prodloužit.
2. Pokud příslušný celní útvar obdržel žádost o prodloužení lhůty, ve které mají celní orgány přijmout opatření, méně než 30 pracovních dní před uplynutím lhůty, která má být prodloužena, může tuto žádost zamítnout.
3. Příslušný celní útvar oznámí své rozhodnutí o prodloužení lhůty držiteli rozhodnutí do 30 pracovních dní od obdržení této žádosti uvedené v odstavci 1. Příslušný celní útvar stanoví lhůtu, ve které mají celní orgány přijmout opatření.
4. Prodloužená lhůta, ve které mají celní orgány přijmout opatření, začne běžet dnem následujícím po dni, kdy uplyne předchozí lhůta, a její délka nepřekročí jeden rok.
5. Pokud právo duševního vlastnictví pozbude účinku nebo pokud žadatel z jiných důvodů přestane být osobou oprávněnou podat žádost, nepřijmou celní orgány žádné opatření. Příslušný celní útvar, který vydal rozhodnutí o prodloužení lhůty, toto rozhodnutí zruší nebo příslušným způsobem změní.
6. Držiteli rozhodnutí se neukládá poplatek za účelem úhrady správních nákladů na vyřízení žádosti o prodloužení.
7. Formulář žádosti o prodloužení stanoví Komise prostřednictvím prováděcích aktů. Tyto prováděcí akty se přijímají poradním postupem podle čl. 34 odst. 2.
Článek 13
Změna rozhodnutí, která se týká práv duševního vlastnictví
Příslušný celní útvar, který přijal rozhodnutí o schválení žádosti, může na žádost držitele tohoto rozhodnutí změnit seznam práv duševního vlastnictví, jenž je v tomto rozhodnutí uveden.
Pokud má být doplněno nové právo duševního vlastnictví, musí žádost obsahovat informace uvedené v čl. 6 odst. 3 písm. c), e), g), h) a i).
V případě rozhodnutí o schválení unijní žádosti se jakékoli změny spočívající v doplnění práv duševního vlastnictví mohou týkat pouze práv duševního vlastnictví, na která se vztahuje článek 4.
Článek 14
Oznamovací povinnosti příslušného celního útvaru
1. Příslušný celní útvar, u kterého byla podána vnitrostátní žádost, předá celním úřadům svého členského státu neprodleně po jejich přijetí tato rozhodnutí:
a)
rozhodnutí o schválení žádosti;
b)
rozhodnutí o zrušení rozhodnutí o schválení žádosti;
c)
rozhodnutí o změně rozhodnutí o schválení žádosti;
d)
rozhodnutí o prodloužení lhůty, ve které mají celní orgány přijmout opatření.
2. Příslušný celní útvar, u kterého byla podána unijní žádost, předá příslušnému celnímu útvaru členského státu nebo příslušným celním útvarům členských států uvedených v unijní žádosti neprodleně po jejich přijetí tato rozhodnutí:
a)
rozhodnutí o schválení žádosti;
b)
rozhodnutí o zrušení rozhodnutí o schválení žádosti;
c)
rozhodnutí o změně rozhodnutí o schválení žádosti;
d)
rozhodnutí o prodloužení lhůty, ve které mají celní orgány přijmout opatření.
Příslušný celní útvar členského státu nebo příslušné celní útvary členských států uvedených v unijní žádosti předají uvedená rozhodnutí neprodleně po jejich obdržení svým celním úřadům.
3. Příslušný celní útvar členského státu nebo členských států uvedených v unijní žádosti může požádat příslušný celní útvar, který přijal rozhodnutí o schválení žádosti, o poskytnutí dodatečných informací, jež považuje za nezbytné k provedení tohoto rozhodnutí.
4. Příslušný celní útvar předá své rozhodnutí o pozastavení opatření celních orgánů podle čl. 16 odst. 1 písm. b) a čl. 16 odst. 2 celním úřadům svého členského státu neprodleně po jeho přijetí.
Článek 15
Oznamovací povinnosti držitele rozhodnutí
Držitel rozhodnutí neprodleně oznámí příslušnému celnímu útvaru, který schválil žádost:
a)
že právo duševního vlastnictví, na které se žádost vztahuje, pozbývá účinku;
b)
že držitel rozhodnutí z jiných důvodů přestává být oprávněn podat žádost;
c)
změny v informacích uvedených v čl. 6 odst. 3.
Článek 16
Neplnění povinností ze strany držitele rozhodnutí
1. Jestliže držitel rozhodnutí použije informace, které mu byly poskytnuty celními orgány, jinak než pro účely stanovené v článku 21, může příslušný celní útvar členského státu, ve kterém byly informace poskytnuty nebo zneužity:
a)
zrušit jakékoli rozhodnutí, které přijal ohledně schválení vnitrostátní žádosti podané držitelem rozhodnutí, a zamítnout prodloužení lhůty, ve které mají celní orgány přijmout opatření;
b)
pozastavit na svém území během lhůty, ve které mají celní orgány přijmout opatření, jakékoli rozhodnutí o schválení unijní žádosti podané držitelem rozhodnutí.
2. Příslušný celní útvar může rozhodnout o pozastavení platnosti opatření celních orgánů ve lhůtě, ve které mají tyto orgány přijmout opatření, pokud držitel rozhodnutí:
a)
neplní oznamovací povinnosti podle článku 15;
b)
nesplnil povinnosti podle čl. 19 odst. 3, pokud jde o vracení vzorků;
c)
neplní povinnosti podle čl. 29 odst. 1 a 3 týkající se nákladů a překladů;
d)
bez závažného důvodu nezahájí řízení stanovená v čl. 23 odst. 3 nebo čl. 26 odst. 9.
V případě unijní žádosti vyvolává rozhodnutí o pozastavení platnosti opatření celních orgánů účinky pouze v členském státě, ve kterém bylo toto rozhodnutí přijato.
KAPITOLA III
OPATŘENÍ CELNÍCH ORGÁNŮ
ODDÍL 1
Pozastavení propuštění nebo zadržení zboží podezřelého z porušení práva duševního vlastnictví
Článek 17
Pozastavení propuštění nebo zadržení zboží po schválení žádosti
1. Pokud celní orgány identifikují zboží podezřelé z porušení práva duševního vlastnictví, na které se vztahuje rozhodnutí o schválení žádosti, pozastaví propuštění tohoto zboží nebo je zadrží.
2. Před pozastavením propuštění nebo zadržením zboží mohou celní orgány požádat držitele rozhodnutí o veškeré důležité informace týkající se zboží. Celní orgány mohou rovněž držiteli rozhodnutí poskytnout informace o skutečném nebo předpokládaném množství zboží a jeho skutečné nebo domnělé povaze, případně jeho vyobrazení.
3. Celní orgány oznámí deklarantovi nebo držiteli zboží pozastavení propuštění zboží nebo jeho zadržení do jednoho pracovního dne od pozastavení propuštění zboží nebo jeho zadržení.
Pokud se celní orgány rozhodnou provést oznámení držiteli zboží a za držitele zboží se považuje více osob, nejsou celní orgány povinny provést oznámení více než jedné osobě.
Celní orgány oznámí pozastavení propuštění zboží nebo jeho zadržení držiteli rozhodnutí téhož dne, nebo bezodkladně poté, co bylo oznámeno deklarantovi nebo držiteli zboží.
Oznámení musí obsahovat informace o postupech stanovených v článku 23.
4. U zboží, jehož propuštění bylo pozastaveno nebo které bylo zadrženo, informují celní orgány držitele rozhodnutí, jakož i deklaranta nebo držitele zboží, o skutečném nebo předpokládaném množství zboží a jeho skutečné nebo domnělé povaze, případně včetně jeho dostupných vyobrazení. Celní orgány rovněž sdělí držiteli rozhodnutí, na jeho žádost, a jsou-li jim známy, jména a adresy příjemce, odesílatele, deklaranta nebo držitele zboží, jehož propuštění bylo pozastaveno nebo které bylo zadrženo, jakož i celní režim, původ, místo, odkud bylo dovezeno, a místo určení tohoto zboží.
Článek 18
Pozastavení propuštění nebo zadržení zboží před schválením žádosti
1. Pokud celní orgány identifikují zboží podezřelé z porušení práva duševního vlastnictví, na které se nevztahuje rozhodnutí o schválení žádosti, mohou, s výjimkou zboží podléhajícího zkáze, pozastavit propuštění tohoto zboží nebo je mohou zadržet.
2. Před pozastavením propuštění nebo zadržením zboží podezřelého z porušení práva duševního vlastnictví mohou celní orgány, aniž sdělí jakékoli informace kromě skutečného nebo předpokládaného množství zboží, jeho skutečné nebo domnělé povahy a případně jeho vyobrazení, požádat jakoukoli osobu nebo subjekt, které by mohly být potenciálně oprávněny podat žádost týkající se údajného porušení práv duševního vlastnictví, o veškeré důležité informace.
3. Celní orgány oznámí deklarantovi nebo držiteli zboží pozastavení propuštění zboží nebo jeho zadržení do jednoho pracovního dne od pozastavení propuštění zboží nebo jeho zadržení.
Pokud se celní orgány rozhodnou provést oznámení držiteli zboží a za držitele zboží se považuje více osob, nejsou celní orgány povinny provést oznámení více než jedné osobě.
Celní orgány oznámí osobám nebo subjektům oprávněným podat žádost týkající se údajného porušení práv duševního vlastnictví pozastavení propuštění zboží nebo jeho zadržení téhož dne, nebo bezodkladně poté, co bylo oznámeno deklarantovi nebo držiteli zboží.
Celní orgány mohou za účelem zjištění osob nebo subjektů oprávněných podat žádost konzultovat příslušné veřejné orgány.
Oznámení musí obsahovat informace o postupech stanovených v článku 23.
4. Celní orgány schválí propuštění zboží nebo ukončí jeho zadržení ihned poté, co jsou splněny všechny celní formality:
a)
pokud se nepodaří určit osobu oprávněnou podat žádost týkající se údajného porušení práv duševního vlastnictví do jednoho pracovního dne od pozastavení propuštění nebo zadržení zboží;
b)
pokud neobdrží žádost podle čl. 5 odst. 3 nebo pokud takovou žádost zamítnou.
5. Pokud byla žádost schválena, sdělí celní orgány držiteli rozhodnutí, na jeho žádost, a jsou-li jim známy, jména a adresy příjemce, odesílatele, deklaranta nebo držitele zboží, jehož propuštění bylo pozastaveno nebo které bylo zadrženo, jakož i celní režim, původ, místo, odkud bylo dovezeno, a místo určení tohoto zboží.
Článek 19
Kontrola a odběr vzorků zboží, jehož propuštění bylo pozastaveno nebo které bylo zadrženo
1. Celní orgány umožní držiteli rozhodnutí a deklarantovi nebo držiteli zboží, aby zkontrolovali zboží, jehož propuštění bylo pozastaveno nebo které bylo zadrženo.
2. Celní orgány mohou odebrat reprezentativní vzorky zboží. Tyto vzorky mohou předat nebo zaslat držiteli rozhodnutí, pokud o to požádá, a to výhradně za účelem analýzy a pro usnadnění dalšího postupu ve vztahu k padělkům či nedovoleným napodobeninám. Každá analýza těchto vzorků se provede na výhradní odpovědnost držitele rozhodnutí.
3. Držitel rozhodnutí, pokud to okolnosti dovolí, vrátí vzorky uvedené v odstavci 2 po dokončení technické analýzy celním orgánům, a to nejpozději předtím, než je zboží propuštěno nebo jeho zadržení ukončeno.
Článek 20
Podmínky skladování
Podmínky skladování zboží během doby pozastavení propuštění nebo zadržení stanoví celní orgány.
Článek 21
Dovolené použití určitých informací držitelem rozhodnutí
Pokud držitel rozhodnutí obdržel informace uvedené v čl. 17 odst. 4, čl. 18 odst. 5, článku 19 nebo čl. 26 odst. 8, může tyto informace sdělit nebo použít pouze pro tyto účely:
a)
k zahájení řízení o tom, zda bylo porušeno právo duševního vlastnictví, a k uplatnění v rámci takového řízení;
b)
v souvislosti s vyšetřováním trestných činů týkajících se porušení práva duševního vlastnictví, které vedou orgány veřejné moci v členském státě, v němž se zboží nachází;
c)
k zahájení trestního řízení a k uplatnění v rámci takového řízení;
d)
k uplatnění nároků na náhradu škody vůči porušovateli nebo jiným osobám;
e)
k dosažení dohody s deklarantem nebo držitelem zboží o tom, že zboží může být zničeno podle čl. 23 odst. 1;
f)
k dosažení dohody s deklarantem nebo držitelem zboží o výši jistoty podle čl. 24 odst. 2 písm. a).
Článek 22
Sdílení informací a údajů mezi celními orgány
1. Aniž jsou dotčena příslušná ustanovení o ochraně údajů v Unii a s cílem přispět k zamezení mezinárodnímu obchodu se zbožím porušujícím práva duševního vlastnictví, mohou Komise a celní orgány členských států sdílet určité údaje a informace, které mají k dispozici, s příslušnými orgány třetích zemí v souladu s praktickými opatřeními podle odstavce 3.
2. Údaje a informace uvedené v odstavci 1 se vyměňují takovým způsobem, aby bylo možné rychle zasáhnout proti zásilkám zboží porušujícího právo duševního vlastnictví. Tyto údaje a informace se mohou týkat zajištění, trendů a informací o obecných rizicích, včetně informací o zboží, které je v tranzitu přes území Unie a pochází z území třetích zemí, nebo je pro toto území určeno. Tyto údaje a informace mohou případně zahrnovat:
a)
povahu a množství zboží;
b)
domněle porušená práva duševního vlastnictví;
c)
původ zboží, místo, odkud bylo dovezeno, a místo určení zboží;
d)
informace o pohybu dopravních prostředků, zejména:
i)
název plavidla nebo registrační značku dopravního prostředku,
ii)
referenční čísla nákladního listu nebo jiného přepravního dokladu,
iii)
počet kontejnerů,
iv)
hmotnost nákladu,
v)
popis nebo kód zboží,
vi)
číslo rezervace,
vii)
číslo pečeti,
viii)
místo první nakládky,
ix)
místo poslední vykládky,
x)
místa překládky,
xi)
předpokládané datum příjezdu na místo poslední vykládky;
e)
informace o pohybu kontejnerů, zejména:
i)
číslo kontejneru,
ii)
stav ložení kontejneru,
iii)
datum pohybu,
iv)
druh pohybu (naložený, vyložený, přeložený, vstup, výstup atd.),
v)
název plavidla nebo registrační značku dopravního prostředku,
vi)
číslo cesty,
vii)
místo,
viii)
nákladní list nebo jiný přepravní doklad.
3. Komise přijme prováděcí akty definující prvky praktických opatření nezbytných k výměně údajů a informací podle odstavců 1 a 2 tohoto článku. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 34 odst. 3.
ODDÍL 2
Zničení zboží, zahájení řízení a okamžité propuštění zboží
Článek 23
Zničení zboží a zahájení řízení
1. Zboží podezřelé z porušení práva duševního vlastnictví může být zničeno pod celní kontrolou, aniž je nutné rozhodnout o tom, zda bylo porušeno právo duševního vlastnictví podle právních předpisů členského státu, ve kterém se zboží nachází, pokud jsou splněny všechny tyto podmínky:
a)
držitel rozhodnutí celním orgánům písemně potvrdil do 10 pracovních dní nebo, v případě zboží podléhajícího zkáze, do tří pracovních dní od oznámení o pozastavení propuštění zboží nebo o jeho zadržení, že podle jeho přesvědčení bylo porušeno právo duševního vlastnictví;
b)
držitel rozhodnutí celním orgánům písemně potvrdil do 10 pracovních dní nebo, v případě zboží podléhajícího zkáze, do tří pracovních dní od oznámení o pozastavení propuštění zboží nebo o jeho zadržení svůj souhlas se zničením zboží;
c)
deklarant nebo držitel zboží celním orgánům písemně potvrdil do 10 pracovních dní nebo, v případě zboží podléhajícího zkáze, do tří pracovních dní od oznámení o pozastavení propuštění zboží nebo o jeho zadržení, svůj souhlas se zničením zboží. Pokud deklarant nebo držitel zboží celním orgánům nepotvrdí svůj souhlas se zničením zboží ani jim neoznámí svůj nesouhlas se zničením v uvedených lhůtách, mohou mít celní orgány za to, že deklarant nebo držitel zboží potvrdil svůj souhlas se zničením zboží.
Celní orgány zboží propustí, nebo ukončí jeho zadržení ihned po splnění všech celních formalit, pokud ve lhůtách uvedených v prvním pododstavci písmenech a) a b) neobdrží jak písemné potvrzení od držitele rozhodnutí, že podle jeho přesvědčení bylo příslušné právo duševního vlastnictví porušeno, tak jeho souhlas se zničením zboží, ledaže tyto orgány byly náležitě informovány o zahájení řízení o tom, zda bylo porušeno právo duševního vlastnictví.
2. Zničení zboží se provede pod celní kontrolou a na odpovědnost držitele rozhodnutí, nestanoví-li jinak právní předpisy členského státu, kde se zničení zboží provádí. Před zničením zboží mohou příslušné orgány odebrat vzorky. Vzorky odebrané před zničením zboží mohou být použity ke vzdělávacím účelům.
3. Pokud ve lhůtách stanovených v odst. 1 prvním pododstavci písm. c) deklarant nebo držitel zboží písemně nepotvrdí svůj souhlas se zničením zboží a pokud se v souladu s odst. 1 prvním pododstavcem písm. c) nemá za to, že deklarant nebo držitel zboží svůj souhlas se zničením zboží potvrdil, oznámí celní orgány tuto skutečnost neprodleně držiteli rozhodnutí. Držitel rozhodnutí do 10 pracovních dní nebo, v případě zboží podléhajícího zkáze, do tří pracovních dní od oznámení o pozastavení propuštění zboží nebo o jeho zadržení zahájí řízení o tom, zda bylo porušeno právo duševního vlastnictví.
4. Ve vhodných případech na řádně odůvodněnou žádost držitele rozhodnutí, a pokud se nejedná o zboží podléhající zkáze, mohou celní orgány prodloužit lhůtu uvedenou v odstavci 3, a to nanejvýš o 10 pracovních dní.
5. Celní orgány zboží propustí, případně ukončí jeho zadržení ihned po splnění všech celních formalit, pokud jim ve lhůtách uvedených v odstavcích 3 a 4 nebylo náležitě oznámeno v souladu s odstavcem 3 zahájení řízení o tom, zda bylo porušeno příslušné právo duševního vlastnictví.
Článek 24
Okamžité propuštění zboží
1. Pokud bylo celním orgánům oznámeno zahájení řízení o tom, zda došlo k porušení (průmyslového) vzoru, patentu, užitného vzoru, topografie polovodičového výrobku nebo odrůdového práva, může deklarant nebo držitel zboží celní orgány požádat, aby zboží propustily nebo ukončily jeho zadržení před skončením tohoto řízení.
2. Celní orgány zboží propustí nebo ukončí jeho zadržení, pouze pokud jsou splněny všechny tyto podmínky:
a)
deklarant nebo držitel zboží složil jistotu, která je dostatečně vysoká, aby chránila práva držitele rozhodnutí;
b)
orgán příslušný k určení, zda bylo porušeno právo duševního vlastnictví, nenařídil předběžná opatření;
c)
byly splněny všechny celní formality.
3. Složením jistoty uvedené v odst. 2 písm. a) nejsou dotčeny ostatní nástroje právní ochrany, které má držitel rozhodnutí k dispozici.
Článek 25
Zboží určené ke zničení
1. Zboží, které má být zničeno podle článků 23 nebo 26, nesmí být:
a)
propuštěno do volného oběhu, ledaže celní orgány se souhlasem držitele rozhodnutí rozhodnou, že je to nezbytné, pokud má být zboží recyklováno nebo vyřazeno z obchodních toků, včetně použití pro osvětové účely, odbornou přípravu a vzdělávání. Podmínky, za kterých může být zboží propuštěno do volného oběhu, stanoví celní orgány;
b)
přepraveno mimo celní území Unie;
c)
vyvezeno;
d)
zpětně vyvezeno;
e)
propuštěno do režimu s podmíněným osvobozením od cla;
f)
umístěno do svobodného pásma nebo svobodného skladu.
2. Celní orgány mohou povolit, aby zboží uvedené v odstavci 1 bylo přepraveno pod celním dohledem mezi různými místy na celním území Unie za účelem jeho zničení pod celní kontrolou.
Článek 26
Postup pro zničení zboží v malých zásilkách
1. Tento článek se na zboží použije, pokud jsou splněny všechny tyto podmínky:
a)
u zboží existuje podezření, že jde o padělky nebo nedovolené napodobeniny;
b)
nejedná se o zboží podléhající zkáze;
c)
na zboží se vztahuje rozhodnutí o schválení žádosti;
d)
držitel rozhodnutí v žádosti požádal o využití postupu uvedeného v tomto článku;
e)
zboží je přepravováno v malých zásilkách.
2. Použije-li se postup podle tohoto článku, čl. 17 odst. 3 a 4 a čl. 19 odst. 2 a 3 se nepoužijí.
3. Celní orgány oznámí deklarantovi nebo držiteli zboží pozastavení propuštění zboží nebo jeho zadržení do jednoho pracovního dne od pozastavení propuštění zboží nebo jeho zadržení. Oznámení o pozastavení propuštění zboží nebo o jeho zadržení obsahuje tyto informace:
a)
zda celní orgány zamýšlejí zboží zničit;
b)
práva deklaranta nebo držitele zboží podle odstavců 4, 5 a 6.
4. Deklarant nebo držitel zboží musí mít možnost vyjádřit své stanovisko do 10 pracovních dní od oznámení o pozastavení propuštění zboží nebo o jeho zadržení.
5. Dotčené zboží může být zničeno, pokud deklarant nebo držitel zboží do 10 pracovních dní od oznámení o pozastavení propuštění zboží nebo o jeho zadržení potvrdí celním orgánům svůj souhlas se zničením zboží.
6. Pokud deklarant nebo držitel zboží ve lhůtě uvedené v odstavci 5 nepotvrdí celním orgánům svůj souhlas se zničením zboží ani jim neoznámí svůj nesouhlas se zničením zboží, mohou mít celní orgány za to, že deklarant nebo držitel zboží potvrdil svůj souhlas se zničením zboží.
7. Zničení se provede pod celní kontrolou. Celní orgány poskytnou držiteli rozhodnutí, pokud o to požádá a pokud je to vhodné, informace o skutečném či odhadovaném množství zničeného zboží a o jeho povaze.
8. Pokud deklarant nebo držitel zboží nepotvrdil svůj souhlas se zničením zboží a pokud se podle odstavce 6 nemá za to, že deklarant nebo držitel zboží takový souhlas potvrdil, celní orgány neprodleně oznámí držiteli rozhodnutí tuto skutečnost, jakož i množství zboží a jeho povahu, případně včetně jeho vyobrazení. Celní orgány rovněž sdělí držiteli rozhodnutí, na jeho žádost, a jsou-li jim známy, jména a adresy příjemce, odesílatele, deklaranta nebo držitele zboží, jehož propuštění bylo pozastaveno nebo které bylo zadrženo, jakož i celní režim, původ, místo, odkud bylo dovezeno, a místo určení tohoto zboží.
9. Celní orgány zboží propustí, nebo ukončí jeho zadržení ihned poté, co jsou splněny všechny celní formality, pokud od držitele rozhodnutí do 10 pracovních dní od oznámení podle odstavce 8 neobdrží informaci o zahájení řízení o tom, zda bylo porušeno právo duševního vlastnictví.
10. Komise je zmocněna přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 35, kterými se mění množství v definici malých zásilek, jestliže se uvedená definice vzhledem k potřebě zajistit účinné fungování postupu stanoveného v tomto článku ukáže jako nepraktická nebo je-li třeba zabránit jakémukoli obcházení tohoto postupu, pokud jde o složení zásilek.
KAPITOLA IV
ODPOVĚDNOST, NÁKLADY A SANKCE
Článek 27
Odpovědnost celních orgánů
Aniž jsou dotčeny vnitrostátní právní předpisy, nezakládá rozhodnutí o schválení žádosti pro jeho držitele nárok na náhradu škody v případě, že zboží podezřelé z porušení práva duševního vlastnictví není celním úřadem odhaleno a je propuštěno nebo není přijato žádné opatření k jeho zadržení.
Článek 28
Odpovědnost držitele rozhodnutí
Pokud je postup řádně zahájený podle tohoto nařízení zastaven v důsledku jednání nebo opomenutí držitele rozhodnutí, pokud vzorky odebrané podle čl. 19 odst. 2 nejsou vráceny nebo jsou poškozeny a jsou nepoužitelné v důsledku jednání nebo opomenutí držitele rozhodnutí nebo pokud se následně zjistí, že dotyčné zboží neporušuje právo duševního vlastnictví, je držitel rozhodnutí odpovědný v souladu se zvláštními právními předpisy za škodu způsobenou držiteli zboží nebo deklarantovi.
Článek 29
Náklady
1. Na žádost celních orgánů uhradí držitel rozhodnutí náklady, které vznikly celním orgánům nebo jiným subjektům jednajícím jménem celních orgánů od okamžiku zadržení zboží nebo pozastavení jeho propuštění, včetně nákladů na skladování zboží a manipulaci s ním, v souladu s čl. 17 odst. 1, čl. 18 odst. 1 a čl. 19 odst. 2 a 3, nebo v důsledku použití nápravných opatření, jako je například zničení zboží podle článků 23 a 26.
Držiteli zboží, kterému bylo oznámeno pozastavení propuštění nebo zadržení zboží, poskytnou celní orgány na jeho žádost informace o tom, kde a jakým způsobem je toto zboží skladováno a jaké jsou odhadované náklady na skladování podle tohoto odstavce. Informaci o odhadovaných nákladech lze vyjádřit časem, výrobky, objemem, hmotností nebo službou, v závislosti na způsobu skladování a povaze zboží.
2. Tímto článkem není dotčeno právo držitele rozhodnutí dovolávat se náhrady škody od porušovatele nebo jiných osob v souladu s příslušnými právními předpisy.
3. Držitel rozhodnutí o schválení unijní žádosti zajistí a zaplatí veškeré překlady vyžadované příslušným celním útvarem nebo celními orgány, které mají přijmout opatření týkající se zboží podezřelého z porušení práva duševního vlastnictví.
Článek 30
Sankce
Členské státy zajistí, aby držitelé rozhodnutí plnili povinnosti stanovené tímto nařízením, a to i stanovením vhodných sankcí. Tyto sankce musí být účinné, přiměřené a odrazující.
Členské státy Komisi neprodleně oznámí takto stanovené sankce a jakékoli následné související změny.
KAPITOLA V
VÝMĚNA INFORMACÍ
Článek 31
Výměna údajů o rozhodnutích týkajících se žádostí a zadržení mezi členskými státy a Komisí
1. Příslušné celní útvary neprodleně Komisi oznámí:
a)
rozhodnutí o schválení žádosti, včetně žádosti a jejích příloh;
b)
rozhodnutí o prodloužení lhůty, ve které mají celní orgány přijmout opatření, a rozhodnutí o zrušení nebo změně rozhodnutí o schválení žádosti;
c)
veškerá pozastavení platnosti rozhodnutí o schválení žádosti.
2. Aniž je dotčen čl. 24 písm. g) nařízení (ES) č. 515/97, celní orgány v případě pozastavení propuštění zboží nebo jeho zadržení předají Komisi veškeré důležité informace, kromě osobních údajů, včetně informací o počtu a druhu zboží, jeho hodnotě, právech duševního vlastnictví, celních režimech, o zemi, odkud bylo zboží dovezeno, zemi původu a určení a o dopravních trasách a prostředcích.
3. Předávání informací uvedených v odstavcích 1 a 2 tohoto článku a všechny výměny údajů týkající se rozhodnutí o žádostech podle článku 14 mezi celními orgány členských států se uskutečňují prostřednictvím ústřední databáze Komise. Informace a údaje se ukládají do této databáze.
4. Pro účely zajištění zpracování informací uvedeného v odstavcích 1 až 3 se ústřední databáze uvedená v odstavci 3 zřídí v elektronické formě. Ústřední databáze obsahuje informace, včetně osobních údajů, uvedené v čl. 6 odst. 3, článku 14 a v tomto článku.
5. Celní orgány členských států a Komise mají přístup k informacím obsaženým v ústřední databázi pro účely plnění svých povinností podle tohoto nařízení. Přístup k informacím označeným podle čl. 6 odst. 3 jako informace pro omezené použití je vyhrazen celním orgánům členských států, v nichž se požaduje přijetí opatření. Pokud je to pro uplatňování tohoto nařízení naprosto nezbytné, mohou celní orgány členských států umožnit Komisi na její odůvodněnou žádost přístup k těmto informacím.
6. Celní orgány vloží do ústřední databáze informace týkající se žádostí podaných příslušnému celnímu útvaru. Celní orgány, které vložily informace do ústřední databáze, tyto informace případně pozmění, doplní, opraví nebo odstraní. Každý celní orgán, který informace do ústřední databáze vložil, je odpovědný za jejich přesnost, přiměřenost a relevanci.
7. Komise přijme a provádí vhodná technická a organizační opatření k zajištění spolehlivého a bezpečného fungování ústřední databáze. Celní orgány členských států přijmou a provádějí vhodná technická a organizační opatření k zajištění důvěrnosti a bezpečnosti zpracování informací, pokud jde o zpracování prováděné jejich celními orgány a o terminály ústřední databáze umístěné na území daného členského státu.
Článek 32
Zřízení ústřední databáze
Komise zřídí ústřední databázi uvedenou v článku 31. Tato databáze bude zprovozněna co nejdříve, nejpozději 1. ledna 2015.
Článek 33
Ustanovení o ochraně údajů
1. Zpracování osobních údajů v ústřední databázi Komise se provádí v souladu s nařízením (ES) č. 45/2001 a pod dohledem evropského inspektora ochrany údajů.
2. Zpracování osobních údajů příslušnými orgány v členských státech se provádí v souladu se směrnicí 95/46/ES a pod dohledem nezávislého veřejného orgánu členského státu uvedeného v článku 28 uvedené směrnice.
3. Osobní údaje jsou shromažďovány a používány výhradně pro účely tohoto nařízení. Takto shromážděné osobní údaje musí být přesné a musí být aktualizovány.
4. Každý celní orgán, který vložil osobní údaje do ústřední databáze, provádí dohled nad jejich zpracováním.
5. Subjekt údajů má právo na přístup k osobním údajům, jež se ho týkají a jež jsou zpracovávány prostřednictvím ústřední databáze, a případně i právo na opravu, vymazání či zablokování těchto údajů v souladu s nařízením (ES) č. 45/2001 či s vnitrostátními právními předpisy, kterými se provádí směrnice 95/46/ES.
6. Všechny žádosti o využití práva na přístup k údajům a na jejich opravu, vymazání či zablokování se podávají celním orgánům, které je zpracují. Pokud subjekt údajů předložil žádost o využití tohoto práva Komisi, postoupí Komise tuto žádost příslušným celním orgánům.
7. Osobní údaje se uchovávají nejdéle po dobu šesti měsíců ode dne, kdy bylo zrušeno příslušné rozhodnutí o schválení žádosti, nebo ode dne, kdy uplynulo příslušné období, během nějž měly celní orgány přijmout opatření.
8. Pokud držitel rozhodnutí zahájil řízení podle čl. 23 odst. 3 nebo čl. 26 odst. 9 a oznámil zahájení tohoto řízení celním orgánům, uchovávají se osobní údaje po dobu šesti měsíců ode dne, kdy bylo v rámci tohoto řízení s konečnou platností rozhodnuto o tom, zda bylo právo duševního vlastnictví porušeno.
KAPITOLA VI
VÝBOR, PŘENESENÍ PRAVOMOCI A ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 34
Postup projednávání ve výboru
1. Komisi je nápomocen Výbor pro celní kodex zřízený články 247a a 248a nařízení (EHS) č. 2913/92. Uvedený výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 4 nařízení (EU) č. 182/2011.
3. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 5 nařízení (EU) č. 182/2011.
Článek 35
Výkon přenesené pravomoci
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je svěřena Komisi za podmínek stanovených v tomto článku.
2. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedená v čl. 26 odst. 10 je svěřena Komisi na dobu neurčitou počínaje dnem 19. července 2013.
3. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedené v čl. 26 odst. 10 kdykoli zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomoci v něm blíže určené. Rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.
4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
5. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle čl. 26 odst. 10 vstoupí v platnost, pouze pokud Evropský parlament ani Rada nevysloví námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud před uplynutím této lhůty Evropský parlament i Rada informují Komisi o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.
Článek 36
Vzájemná správní pomoc
Na toto nařízení se použije obdobně nařízení (ES) č. 515/97.
Článek 37
Zprávy
Komise předloží Evropskému parlamentu a Radě zprávu o uplatňování tohoto nařízení do 31. prosince 2016. V případě potřeby se zpráva doplní vhodnými doporučeními.
Ve zprávě se uvedou veškeré příslušné případy týkající se léčivých přípravků v tranzitu přes celní území Unie, ke kterým může dojít podle tohoto nařízení, včetně posouzení jeho možného dopadu na závazky Unie v oblasti přístupu k léčivým přípravkům podle „prohlášení o dohodě TRIPS a veřejném zdraví“ přijatého Konferencí ministrů WTO v Dohá dne 14. listopadu 2001, a opatření přijatá k vyřešení jakékoli situace, která by v tomto ohledu vyvolala nepříznivě účinky.
Článek 38
Zrušení
Nařízení (ES) č. 1383/2003 se zrušuje s účinkem od 1. ledna 2014.
Odkazy na zrušené nařízení se považují za odkazy na toto nařízení v souladu se srovnávací tabulkou obsaženou v příloze.
Článek 39
Přechodná ustanovení
Žádosti schválené v souladu s nařízením (ES) č. 1383/2003 zůstávají v platnosti po dobu stanovenou v rozhodnutí o schválení žádosti, během níž mají celní orgány přijmout opatření a která nebude prodloužena.
Článek 40
Vstup v platnost a použitelnost
1. Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
2. Použije se ode dne 1. ledna 2014 s výjimkou:
a)
článku 6, čl. 12 odst. 7 a čl. 22 odst. 3, které se použijí ode dne 19. července 2013;
b)
čl. 31 odst. 1 a 3 až 7 a článku 33, které se použijí ode dne zprovoznění ústřední databáze uvedené v článku 32. Komise datum tohoto zprovoznění zveřejní.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Štrasburku dne 12. června 2013.
EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS (EU) N:o 608/2013,
annettu 12 päivänä kesäkuuta 2013,
teollis- ja tekijänoikeuksien tullivalvonnasta ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1383/2003 kumoamisesta
EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka
ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 207 artiklan,
ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
sen jälkeen kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille,
noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä (1),
sekä katsovat seuraavaa:
(1)
Neuvosto pyysi kattavasta eurooppalaisesta suunnitelmasta väärentämisen ja piratismin torjumiseksi 25 päivänä syyskuuta 2008 antamassaan päätöslauselmassa, että tulliviranomaisten toimenpiteistä epäiltäessä tavaroiden loukkaavan tiettyjä teollis- ja tekijänoikeuksia sekä tiettyjä teollis- ja tekijänoikeuksia loukkaavien tavaroiden suhteen toteutettavista toimenpiteistä 22 päivänä heinäkuuta 2003 annettua neuvoston asetusta (EY) N:o 1383/2003 (2) tarkasteltaisiin uudelleen.
(2)
Teollis- ja tekijänoikeuksia loukkaavien tavaroiden markkinoille saattaminen aiheuttaa huomattavaa vahinkoa oikeudenhaltijoille, käyttäjille ja tuottajien ryhmittymille, sekä lakia noudattaville valmistajille ja kaupan toimijoille. Tällainen markkinoille saattaminen voi myös johtaa kuluttajia harhaan, ja tietyissä tapauksissa olla vaaraksi heidän terveydelleen ja turvallisuudelleen. Tällaiset tavarat olisi mahdollisuuksien mukaan pidettävä pois unionin markkinoilta, ja olisi toteutettava toimenpiteitä, jotta tällaiseen laittomaan markkinoille saattamiseen voidaan puuttua, ilman että siitä aiheutuu haittaa lailliselle kaupalle.
(3)
Asetuksen (EY) N:o 1383/2003 uudelleentarkastelussa ilmeni, että talouden, kaupan ja oikeuden alalla tapahtuneiden muutoksien huomioon ottamiseksi oikeudelliseen kehykseen on välttämätöntä tehdä tiettyjä parannuksia, jotta voidaan tehostaa tulliviranomaisten suorittamaa teollis- ja tekijänoikeuksien valvontaa sekä varmistaa asianmukainen oikeusvarmuus.
(4)
Tulliviranomaisilla olisi oltava toimivalta valvoa teollis- ja tekijänoikeuksia sellaisten tavaroiden osalta, joihin unionin tullilainsäädännön mukaisesti sovelletaan tullivalvontaa tai tullitarkastusta, ja suorittaa asianmukaisia tarkastuksia tällaisille tavaroille teollis- ja tekijänoikeuslakeja loukkaavien toimien estämiseksi. Teollis- ja tekijänoikeuksien valvonta rajoilla, jossa tavarat ovat tai niiden olisi pitänyt olla tullivalvonnassa tai tullitarkastuksessa, on tehokas tapa antaa nopeasti ja tehokkaasti oikeussuoja oikeudenhaltijalle sekä käyttäjille ja tuottajien ryhmittymille. Jos tulliviranomaiset keskeyttävät tavaroiden luovutuksen tai ottavat tavarat haltuun rajalla, tarvitaan ainoastaan yksi oikeudellinen menettely, kun taas saman teollis- ja tekijänoikeuksien valvonnan tason varmistamiseksi tarvittaisiin useita erillisiä menettelyjä, jos tavarat havaittaisiin vasta sitten, kun ne ovat markkinoilla hajallaan vähittäiskauppiaille toimitettuina. Olisi sallittava poikkeus tietyn käyttötarkoituksen perusteella vapaaseen liikkeeseen luovutettujen tavaroiden tapauksessa, koska tällaiset tavarat pysyvät tullivalvonnassa, vaikka ne on luovutettu vapaaseen liikkeeseen. Tätä asetusta ei olisi sovellettava matkustajien henkilökohtaisiin matkatavaroihin sisältyviin tavaroihin, edellyttäen että tavarat ovat heidän henkilökohtaiseen käyttöönsä ja että mikään ei viittaa kaupalliseen tarkoitukseen.
(5)
Asetuksen (EY) N:o 1383/2003 soveltamisalaan ei sisälly tiettyjä teollis- ja tekijänoikeuksia ja tietyt oikeuksien loukkaamisen muodot on rajattu sen soveltamisalan ulkopuolelle. Jotta voitaisiin tehostaa teollis- ja tekijänoikeuksien valvontaa, tullitoimet olisi laajennettava koskemaan muita oikeuksien loukkaamisen muotoja, jotka eivät kuulu asetuksen (EY) N:o 1383/2003 soveltamisalaan. Tämän asetuksen soveltamisalaan olisi näin ollen aiheellista sisällyttää asetukseen (EY) N:o 1383/2003 jo sisältyvien oikeuksien lisäksi myös toiminimet, edellyttäen että ne on suojattu yksinoikeuksina kansallisen lainsäädännön nojalla, puolijohdetuotteiden topografiat ja hyödyllisyysmallit sekä välineet ja laitteet, jotka on ensisijaisesti suunniteltu, tuotettu tai mukautettu teknisten toimenpiteiden kiertämisen mahdollistamiseksi tai helpottamiseksi.
(6)
Laittomasta rinnakkaiskaupasta ja luvattomista tuotantomääristä johtuvat oikeuksien loukkaukset eivät kuulu asetuksen (EY) N:o 1383/2003 soveltamisalaan. Laittoman rinnakkaiskaupan piiriin kuuluvat tavarat, eli oikeudenhaltijan suostumuksella valmistetut mutta ilman hänen suostumustaan Euroopan talousalueella ensimmäistä kertaa markkinoille saatetut tavarat, sekä luvattomat tuotantomäärät, eli tavarat, joita oikeudenhaltijan tietyn määrän tavaroita valmistamaan asianmukaisesti valtuuttama henkilö valmistaa enemmän kuin kyseisen henkilön ja oikeudenhaltijan välillä on sovittu, valmistetaan aitoina tavaroina, joten ei ole asianmukaista, että tulliviranomaisten keskittyisivät toimissaan tällaisiin tavaroihin. Laiton rinnakkaiskauppa ja luvattomat tuotantomäärät olisi näin ollen jätettävä myös tämän asetuksen soveltamisalan ulkopuolelle.
(7)
Jäsenvaltioiden olisi yhteistyössä komission kanssa annettava asianmukaista koulutusta tullivirkailijoille tämän asetuksen moitteettoman täytäntöönpanon varmistamiseksi.
(8)
Täysimääräisesti täytäntöönpantuna tämä asetus osaltaan edistää sisämarkkinoita, joilla oikeudenhaltijoiden suoja paranee, luovuus ja innovointi lisääntyvät ja kuluttajat saavat luotettavia ja korkealaatuisia tuotteita, jotka puolestaan lujittanevat rajatylittäviä liiketoimia kuluttajien, yritysten ja kaupan toimijoiden välillä.
(9)
Jäsenvaltioiden resursseja tullialalla kavennetaan koko ajan. Näin ollen olisi tuettava riskinhallintateknologioita ja -strategioita, jotta voidaan varmistaa tulliviranomaisten käytettävissä olevien resurssien maksimaalinen käyttö.
(10)
Tähän asetukseen sisältyvät pelkästään tulliviranomaisten menettelysäännöt. Näin ollen tässä asetuksessa ei vahvisteta mitään perusteita, joilla todennetaan teollis- tai tekijänoikeuden loukkaus.
(11)
Dohassa pidetyssä WTO:n ministeritason konferenssissa 14 päivänä marraskuuta 2001 annetun teollis- ja tekijänoikeuksien kauppaan liittyvistä näkökohdista tehtyä sopimusta (TRIPS-sopimus) ja kansanterveyttä koskevan julistuksen mukaan TRIPS-sopimusta voidaan ja tulisi tulkita ja soveltaa siten, että tuetaan WTO:n jäsenten oikeutta suojella kansanterveyttä ja erityisesti edistää sitä, että lääkkeet ovat kaikkien saatavilla. Näin ollen, unionin kansainvälisten sitoumusten ja sen kehitysyhteistyöpolitiikan mukaisesti, kun kyse on lääkkeistä, joiden unionin tullialueen kautta tapahtuva kuljetus, liittyipä siihen tai ei tavaroiden lastausta kuljetusvälineestä toiseen, varastointia, lastinjakamista taikka kuljetustavan tai kuljetusvälineen muuttamista, muodostaa vain osan koko kuljetuksesta, joka alkaa unionin alueen ulkopuolella ja päättyy sen ulkopuolelle, tulliviranomaisten olisi teollis- ja tekijänoikeuksien loukkaamisen riskiä arvioidessaan otettava huomioon mahdollinen huomattava todennäköisyys, että tällaiset lääkkeet päätyvät unionin markkinoille.
(12)
Tällä asetuksella ei saisi olla vaikutusta säännöksiin, jotka koskevat tuomioistuinten toimivaltaa ja jotka sisältyvät erityisesti tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla 12 päivänä joulukuuta 2012 annettuun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseen (EU) N:o 1215/2012 (3).
(13)
Henkilöillä, käyttäjillä, elimillä tai tuottajien ryhmittymillä, jotka ovat sellaisessa asemassa, että pystyvät panemaan hallussaan olevan teollis- tai tekijänoikeuden mahdollista loukkausta koskevan oikeudellisen menettelyn vireille omissa nimissään, olisi oltava oikeus esittää hakemus.
(14)
Jotta voidaan varmistaa, että teollis- ja tekijänoikeuksien valvonta toteutuu kaikkialla unionissa, on aiheellista sallia unionin kattavien oikeuksien täytäntöönpanoa hakevien henkilöiden tai tahojen esittää hakemuksensa yhdessä ainoassa jäsenvaltiossa. Tällaisten hakijoiden olisi voitava pyytää kyseisiä tulliviranomaisia päättämään toimista teollis- ja tekijänoikeuden täytäntöönpanemiseksi sekä omassa jäsenvaltiossaan että missä tahansa muussa jäsenvaltiossa.
(15)
Jotta voidaan varmistaa nopea toiminta teollis- ja tekijänoikeuksien täytäntöönpanossa, olisi säädettävä siitä, että jos tulliviranomaiset epäilevät kohtuullisen näytön perusteella, että niiden valvonnassa olevat tavarat loukkaavat teollis- ja tekijänoikeuksia, ne voivat keskeyttää tavaroiden luovutuksen tai ottaa ne haltuun joko oma-aloitteisesti tai esitetyn hakemuksen perusteella, jotta henkilö tai taho, jolla on oikeus esittää hakemus, voi panna vireille menettelyn sen määrittämiseksi, onko teollis- tai tekijänoikeutta loukattu.
(16)
Asetuksessa (EY) N:o 1383/2003 sallittiin jäsenvaltioiden soveltaa menettelyä, jonka nojalla tietyt tavarat on mahdollista tuhota tarvitsematta panna vireille menettelyä sen määrittämiseksi, onko teollis- tai tekijänoikeutta loukattu. Kuten väärennysten vaikutuksesta kansainväliseen kauppaan 18 päivänä joulukuuta 2008 annetussa Euroopan parlamentin päätöslauselmassa (4) todetaan, kyseinen menettely on osoittautunut erittäin menestyksekkääksi niissä jäsenvaltioissa, joissa se on ollut käytössä. Sen vuoksi tällainen menettely olisi saatettava pakollisiksi kaikissa teollis- ja tekijänoikeuksien loukkauksissa, ja sitä olisi sovellettava, kun tavaroiden ilmoittaja tai tavaroiden haltija hyväksyy tuhoamisen. Lisäksi tässä menettelyssä olisi säädettävä, että tulliviranomaiset voivat katsoa, että tavaroiden ilmoittaja tai tavaroiden haltija on hyväksynyt tavaroiden tuhoamisen, jos hän ei ole nimenomaisesti vastustanut tuhoamista säädetyssä ajassa.
(17)
Jotta hallinnollista rasitusta ja hallinnollisia kustannuksia voitaisiin vähentää mahdollisimman paljon, olisi otettava käyttöön väärennettyjen tavaroiden ja laittomasti valmistettujen tavaroiden pieniä lähetyksiä koskeva erityinen menettely, jossa olisi mahdollista tuhota tällaiset tavarat ilman hakijan joka kerta erikseen antamaa suostumusta. Hakemuksessa olisi kuitenkin oltava hakijan yleinen pyyntö, jotta tätä menettelyä voidaan soveltaa. Tulliviranomaisilla olisi myös oltava mahdollisuus edellyttää, että hakija maksaa mainitun menettelyn soveltamisesta aiheutuvat kustannukset.
(18)
Oikeusvarmuuden parantamiseksi on aiheellista muuttaa asetuksessa (EY) N:o 1383/2003 säädettyjä sellaisten tavaroiden luovuttamisen keskeyttämisen tai niiden haltuunoton määräaikoja, joiden epäillään loukkaavan teollis- tai tekijänoikeutta, sekä perusteita, joiden mukaisesti tulliviranomaisten on toimitettava haltuunotettuja tavaroita koskevat tiedot asianomaisille henkilöille ja tahoille.
(19)
Tämän asetuksen moitteettoman soveltamisen varmistamiseksi olisi menettelyjen joitakin osia mukautettava huolehtien kuitenkin siitä, että asianomaisten osapuolten oikeuksia kunnioitetaan. Tässä yhteydessä olisi otettava huomioon tulliviranomaisten tätä asetusta soveltaessaan toteuttamien toimenpiteiden tilapäinen ja ehkäisevä vaikutus sekä toimenpiteisiin liittyvien osapuolten ristiriitaiset edut. Näin ollen kun kyse on tässä asetuksessa säädetyistä eri tiedoksiannoista, tulliviranomaisten tulisi antaa tieto sellaiselle asiaankuuluvalle henkilölle, joka määräytyy tavaroiden tullikohtelua tai tullioikeudellista asemaa koskevien asiakirjojen perusteella. Tämän lisäksi, koska tavaroiden tuhoamista koskeva menettely tarkoittaa, että sekä tavaroiden ilmoittajan tai tavaroiden haltijan että päätöksen saajan olisi ilmoitettava mahdollisesta tuhoamisen vastustamisestaan rinnakkain, olisi varmistettava, että päätöksen saajalle annetaan mahdollisuus esittää vastineensa tavaroiden ilmoittajan tai tavaroiden haltijan mahdollisesti esittämään tuhoamisen vastustamiseen. Näin ollen olisi varmistettava, että tavaroiden ilmoittajalle tai tavaroiden haltijalle annetaan tieto tavaroiden luovutuksen keskeyttämisestä tai niiden haltuunotosta joko ennen tiedoksiantoa päätöksen saajalle tai samana päivänä.
(20)
Tulliviranomaisia ja komissiota kannustetaan tekemään yhteistyötä teollis- ja tekijänoikeuksien loukkausten eurooppalaisen seurantakeskuksen kanssa toimivaltansa puitteissa.
(21)
Teollis- ja tekijänoikeuksia loukkaavien tavaroiden kansainvälisen kaupan lopettamiseksi TRIPS-sopimuksessa määrätään, että WTO:n jäsenten on edistettävä tulliviranomaisten välistä tiedonvaihtoa tällaisesta kaupasta. Näin ollen komission ja jäsenvaltioiden tulliviranomaisten pitäisi olla mahdollista jakaa tietoja teollis- ja tekijänoikeuksien epäillyistä rikkomuksista kolmansien maiden asianomaisten viranomaisen kanssa, myös sellaisten tavaroiden osalta, jotka kulkevat unionin alueen kautta ja ovat peräisin kyseisistä kolmansista maista tai ovat matkalla niihin.
(22)
Tehokkuuden vuoksi olisi sovellettava jäsenvaltioiden hallintoviranomaisten keskinäisestä avunannosta sekä jäsenvaltioiden hallintoviranomaisten ja komission yhteistyöstä tulli- ja maatalousasioita koskevan lainsäädännön moitteettoman soveltamisen varmistamiseksi 13 päivänä maaliskuuta 1997 annettua neuvoston asetusta (EY) N:o 515/97 (5).
(23)
Tulliviranomaisten vastuuvelvollisuudesta olisi säädettävä jäsenvaltioiden lainsäädännössä, vaikkakaan sen, että tulliviranomaiset hyväksyvät hakemuksen, ei pitäisi oikeuttaa päätöksen saajaa korvaukseen silloin, kun tulliviranomaiset eivät ole havainneet tavaroita, joiden epäillään loukkaavan teollis- tai tekijänoikeutta, vaan ne on luovutettu, tai kun mitään toimia ei ole toteutettu tällaisten tavaroiden haltuun ottamiseksi.
(24)
Koska tulliviranomaiset toteuttavat toimia hakemuksen perusteella, on aiheellista säätää, että päätöksen saajan olisi korvattava kaikki kustannukset, joita tulliviranomaisille aiheutuu päätöksen saajan teollis- ja tekijänoikeuksien turvaamiseksi toteutetuista toimista. Tämä ei kuitenkaan saisi estää päätöksen saajaa hakemasta korvausta oikeuksien loukkaajalta tai muilta henkilöiltä, jota tai joita pidetään vastuuvelvollisina sen jäsenvaltion lainsäädännön mukaan, jossa tavarat havaitaan. Kyseisiin henkilöihin voivat kuulua tapauksen mukaan välittäjät. Kolmannen osapuolen teollis- ja tekijänoikeuksien nojalla esittämien vaatimusten perusteella toteutetuista tulliviranomaisten toimista, joilla tavaroiden luovutus on keskeytetty tai ne on otettu haltuun, muille henkilöille kuin tulliviranomaisille aiheutuneista kustannuksista ja vahingoista olisi säädettävä kuhunkin yksittäiseen tapaukseen soveltuvassa erityislainsäädännössä.
(25)
Tässä asetuksessa otetaan käyttöön mahdollisuus, että tulliviranomaiset voivat siirtää tuhottavaksi luovutettuja tavaroita tullivalvonnassa paikasta toiseen unionin tullialueella. Tulliviranomaiset voivat lisäksi päättää luovuttaa tällaiset tavarat vapaaseen liikkeeseen niiden kierrättämiseksi tai niistä vapautumiseksi kaupallisten kanavien ulkopuolella, myös tiedotus- ja koulutustarkoituksia varten.
(26)
Teollis- ja tekijänoikeuksien tullivalvonta edellyttää hakemuksia koskeviin päätöksiin liittyvien tietojen vaihtoa. Tällaiseen tietojen käsittelyyn sisältyy myös henkilötietojen käsittely, ja siinä tulisi noudattaa unionin lainsäädäntöä, sellaisena kuin se esitetään yksilöiden suojelusta henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta 24 päivänä lokakuuta 1995 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 95/46/EY (6) ja yksilöiden suojelusta yhteisöjen toimielinten ja elinten suorittamassa henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta 18 päivänä joulukuuta 2000 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EY) N:o 45/2001 (7).
(27)
Hakemuksiin ja tulliviranomaisten toimenpiteisiin liittyvien tietojen vaihdon olisi tapahduttava keskitetyn elektronisen tietokannan kautta. Olisi määriteltävä kyseistä tietokantaa valvova ja hallinnoiva yksikkö sekä tietokantaan sisältyvien tietojen käsittelyn turvallisuuden varmistamisesta vastaavat yksiköt. Yhteentoimivuutta tai vaihtoa koskevien mahdollisten toimien olisi oltava ennen kaikkea käyttötarkoituksen rajaamisen periaatteen mukaisia siten, että tietoja olisi käytettävä siihen tarkoitukseen, johon tietokanta on perustettu, ja että tietojen vaihtoja tai yhteyksiä ei sallita muussa tarkoituksessa.
(28)
Jotta voidaan varmistaa, että pienten lähetysten määritelmää voidaan mukauttaa, jos se osoittautuu epäkäytännölliseksi, ottaen huomioon tarve varmistaa menettelyn tehokas toiminta, tai tarvittaessa tämän menettelyn mahdollisen kiertämisen välttämiseksi lähetysten koostumuksen osalta, komissio olisi valtuutettava antamaan muita kuin lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäviä, soveltamisalaltaan yleisiä säädöksiä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 290 artiklan mukaisesti pienten lähetysten määritelmän muiden kuin keskeisten osien eli kyseisessä määritelmässä esitettyjen määrien muuttamisen osalta. On erityisen tärkeää, että komissio asiaa valmistellessaan toteuttaa asianmukaiset kuulemiset, myös asiantuntijatasolla. Komission olisi delegoituja säädöksiä valmistellessaan ja laatiessaan varmistettava, että asianomaiset asiakirjat toimitetaan Euroopan parlamentille ja neuvostolle yhtäaikaisesti, hyvissä ajoin ja asianmukaisesti.
(29)
Jotta voidaan varmistaa yhdenmukaiset perusteet, joiden mukaisesti pannaan täytäntöön säännökset, jotka koskevat tiedonvaihtoa kolmansien maiden kanssa koskevien käytännön järjestelyjen yksityiskohtien määrittelyä, sekä säännökset, jotka koskevat lomakkeita, joilla haetaan tulliviranomaisten toimia ja sen määräajan pidentämistä, jonka kuluessa tulliviranomaisten on määrä toteuttaa toimet, komissiolle olisi siirrettävä täytäntöönpanovalta erityisesti näiden käytännön järjestelyjen yksityiskohtien määrittelemiseksi ja vakiomuotoisten lomakkeiden vahvistamiseksi. Tätä täytäntöönpanovaltaa olisi käytettävä yleisistä säännöistä ja periaatteista, joiden mukaisesti jäsenvaltiot valvovat komission täytäntöönpanovallan käyttöä, 16 päivänä helmikuuta 2011 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 182/2011 (8) mukaisesti. Vakiomuotoisten lomakkeiden vahvistamiseksi, vaikka tämän asetuksen säännösten kohde kuuluu yhteisen kauppapolitiikan piiriin, kyseisten täytäntöönpanosäädösten antamisessa olisi noudatettava neuvoa-antavaa menettelyä niiden luonteen ja vaikutusten vuoksi, koska kaikki lomakkeisiin sisällytettäviä tietoja koskevat yksityiskohdat johtuvat suoraan tämän asetuksen tekstistä. Kyseessä olevissa täytäntöönpanosäädöksissä vahvistetaan näin ollen ainoastaan lomakkeen muoto ja rakenne, eikä niillä ole muita vaikutuksia unionin yhteiseen kauppapolitiikkaan.
(30)
Asetus (EY) N:o 1383/2003 olisi kumottava.
(31)
Euroopan tietosuojavaltuutettua on kuultu asetuksen (EY) N:o 45/2001 28 artiklan 2 kohdan mukaisesti, ja hän on antanut 12 päivänä lokakuuta 2011 lausunnon (9),
OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN ASETUKSEN:
I LUKU
KOHDE, SOVELTAMISALA JAMÄÄRITELMÄT
1 artikla
Kohde ja soveltamisala
1. Tässä asetuksessa luetellaan edellytykset, joiden täyttyessä tulliviranomaisten on toteutettava toimia, ja noudatettavat menettelyt, kun tavarat, joiden epäillään loukkaavan teollis- tai tekijänoikeutta, ovat tai niiden olisi pitänyt olla yhteisön tullikoodeksista 12 päivänä lokakuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 (10) mukaisesti tullivalvonnan tai tullitarkastuksen alaisia unionin tullialueella, erityisesti kun kyse on seuraavissa tilanteissa olevista tavaroista:
a)
tavarat ilmoitetaan luovutettavaksi vapaaseen liikkeeseen, vientiin tai jälleenvientiin;
b)
tavarat tuodaan unionin tullialueelle tai viedään sieltä;
c)
tavarat asetetaan suspensiomenettelyyn tai vapaa-alueelle tai vapaavarastoon.
2. Tullivalvonnan tai tullitarkastuksen alaisten tavaroiden osalta, rajoittamatta 17 ja 18 artiklan soveltamista, tulliviranomaisten on suoritettava asianmukaiset tullitarkastukset ja toteutettava asetuksen (ETY) N:o 2913/92 13 artiklan 1 kohdassa ja 72 artiklassa säädetyt oikeasuhteiset tunnistamistoimenpiteet riskianalyysiperusteiden mukaisesti, jotta voitaisiin estää unionin alueella sovellettavia teollis- ja tekijänoikeuslakeja rikkovat toimet ja tehdä yhteistyötä kolmansien maiden kanssa teollis- ja tekijänoikeuksien täytäntöönpanossa.
3. Tätä asetusta ei sovelleta tavaroihin, jotka on luovutettu vapaaseen liikkeeseen tietyn käyttötarkoituksen perusteella.
4. Tätä asetusta ei sovelleta sellaisiin luonteeltaan muihin kuin kaupallisiin tavaroihin, jotka sisältyvät matkustajien henkilökohtaisiin matkatavaroihin.
5. Tätä asetusta ei sovelleta tavaroihin, jotka on valmistettu oikeudenhaltijan suostumuksella tai joita henkilö, jonka oikeudenhaltija on asianmukaisesti valtuuttanut valmistamaan tietyn määrän tavaroita, on valmistanut yli niiden määrien, joista kyseisen henkilön ja oikeudenhaltijan välillä on sovittu.
6. Tällä asetuksella ei ole vaikutusta kansalliseen eikä unionin teollis- ja tekijänoikeuksia koskevaan lainsäädäntöön eikä rikosoikeudellisia menettelyjä koskevaan jäsenvaltioiden lainsäädäntöön.
2 artikla
Määritelmät
Tässä asetuksessa sovelletaan seuraavia määritelmiä:
1)
’teollis- ja tekijänoikeudella’ tarkoitetaan
a)
tavaramerkkiä;
b)
mallia;
c)
kansallisen tai unionin lainsäädännön mukaista tekijänoikeutta tai lähioikeutta;
d)
maantieteellistä merkintää;
e)
kansallisen tai unionin lainsäädännön mukaista patenttia;
f)
lääkkeiden lisäsuojatodistuksista 6 päivänä toukokuuta 2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 469/2009 (11) mukaista lääkkeiden lisäsuojatodistusta;
g)
kasvinsuojeluaineiden lisäsuojatodistuksen käyttöön ottamisesta 23 päivänä heinäkuuta 1996 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1610/96 (12) mukaista kasvinsuojeluaineiden lisäsuojatodistusta;
h)
yhteisön kasvinjalostajanoikeuksista 27 päivänä heinäkuuta 1994 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2100/94 (13) mukaista yhteisön kasvinjalostajanoikeutta;
i)
kansallisen lainsäädännön mukaista kasvinjalostajanoikeutta;
j)
kansallisen tai unionin lainsäädännön mukaista puolijohdetuotteen topografiaa;
k)
hyödyllisyysmallia siltä osin kuin se on suojattu teollis- ja tekijänoikeutena kansallisessa tai unionin lainsäädännössä;
l)
toiminimeä siltä osin kuin se on suojattu teollis- ja tekijänoikeutena kansallisessa tai unionin lainsäädännössä;
2)
’tavaramerkillä’ tarkoitetaan
a)
yhteisön tavaramerkistä 26 päivänä helmikuuta 2009 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 207/2009 (14) mukaista yhteisön tavaramerkkiä;
b)
jäsenvaltiossa rekisteröityä tavaramerkkiä tai Belgian, Luxemburgin tai Alankomaiden tapauksessa Beneluxin teollisoikeusvirastossa rekisteröityä tavaramerkkiä;
c)
tavaramerkkiä, jonka kansainvälinen rekisteröinti on voimassa jäsenvaltiossa tai unionissa;
3)
’mallilla’ tarkoitetaan
a)
yhteisömallista 12 päivänä joulukuuta 2001 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 6/2002 mukaista yhteisömallia (15);
b)
jäsenvaltiossa rekisteröityä mallia tai Belgian, Luxemburgin tai Alankomaiden tapauksessa Beneluxin teollisoikeusvirastossa rekisteröityä mallia;
c)
mallia, jonka kansainvälinen rekisteröinti on voimassa jäsenvaltiossa tai unionissa;
4)
’maantieteellisellä merkinnällä’ tarkoitetaan
a)
maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden laatujärjestelmistä 21 päivänä marraskuuta 2012 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1151/2012 (16) mukaista maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden maantieteellistä merkintää tai alkuperänimitystä;
b)
maatalouden yhteisestä markkinajärjestelystä ja tiettyjä maataloustuotteita koskevista erityissäännöksistä 22 päivänä lokakuuta 2007 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1234/2007 (yhteisiä markkinajärjestelyjä koskeva asetus) (17) mukaista viinien alkuperänimitystä tai maantieteellistä merkintää;
c)
maustettujen viinien, maustettujen viinipohjaisten juomien ja maustettujen viinistä valmistettujen juomasekoitusten määritelmää, kuvausta ja esittelyä koskevista yleisistä säännöistä 10 päivänä kesäkuuta 1991 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1601/91 (18) mukaista viinituotepohjaisten maustettujen juomien maantieteellistä merkintää;
d)
tislattujen alkoholijuomien määritelmistä, kuvauksesta, esittelystä, merkinnöistä ja maantieteellisten merkintöjen suojaamisesta 15 päivänä tammikuuta 2008 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 110/2008 (19) mukaista tislattujen alkoholijuomien maantieteellistä merkintää;
e)
edellä oleviin a-d alakohtaan kuulumattomien tuotteiden maantieteellistä merkintää, edellyttäen että se on suojattu teollisuus- ja tekijänoikeuksiin liittyvällä yksinoikeudella kansallisessa tai unionin lainsäädännössä;
f)
unionin ja kolmansien maiden välisissä sopimuksissa määrättyä ja lueteltua maantieteellistä merkintää;
5)
’väärennetyillä tavaroilla’ tarkoitetaan
a)
tavaroita, joihin liittyy tavaramerkkiä loukkaava teko jäsenvaltiossa, jossa tavarat havaitaan, ja joissa käytetään luvatta merkkiä, joka on samanlainen kuin tällaisille tavaroille asianmukaisesti rekisteröity tavaramerkki tai jota ei olennaisten tuntomerkkiensä perusteella voida erottaa tällaisesta tavaramerkistä;
b)
tavaroita, joihin liittyy maantieteellistä merkintää loukkaava teko jäsenvaltiossa, jossa ne havaitaan, ja joilla on nimi tai joita kuvataan käsitteellä, joka on suojattu kyseisellä maantieteellisellä merkinnällä;
c)
pakkauksia, merkintöjä, tarroja, esitteitä, käyttöohjeita, takuutodistuksia tai muita vastaavia tavaroita, joihin, vaikka ne olisi esitetty erillisinä, liittyy tavaramerkkiä tai maantieteellistä merkintää loukkaava teko ja joihin sisältyy merkki, nimi tai termi, joka on samanlainen kuin asianmukaisesti rekisteröity tavaramerkki tai suojattu maantieteellinen merkintä tai jota ei olennaisten tuntomerkkiensä perusteella voida erottaa tällaisesta tavaramerkistä tai maantieteellisestä merkinnästä ja jota voidaan käyttää sellaisten tavaroiden osalta, jotka ovat samantyyppisiä kuin se, jonka osalta tavaramerkki tai maantieteellinen merkintä on rekisteröity;
6)
’laittomasti valmistetuilla tavaroilla’ tarkoitetaan tavaroita, joihin liittyy tekijänoikeutta tai lähioikeutta taikka mallia loukkaava teko jäsenvaltiossa, jossa tavarat havaitaan, ja jotka ovat tai joihin sisältyy kopioita, jotka on valmistettu ilman tekijänoikeuden tai lähioikeuden taikka mallin haltijan suostumusta, tai jotka on valmistettu ilman tällaisen oikeuden tai mallin haltijan asianomaisessa tuotantomaassa valtuuttaman henkilön lupaa;
7)
’tavaroilla, joiden epäillään loukkaavan teollis- tai tekijänoikeutta’ tarkoitetaan tavaroita, joista on olemassa kohtuullista näyttöä siitä, että ne ovat siinä jäsenvaltiossa, jossa ne havaitaan, alustavan tarkastelun perusteella
a)
tavaroita, joihin liittyy teollis- tai tekijänoikeutta loukkaava teko kyseisessä jäsenvaltiossa;
b)
välineitä tai laitteita, tuotteita taikka komponentteja, jotka on ensisijaisesti suunniteltu, tuotettu tai mukautettu minkä tahansa sellaisen teknologian, välineen tai laitteen taikka komponentin vaikutuksen kiertämisen mahdollistamiseksi tai helpottamiseksi, jolla tavanomaisissa olosuhteissa estetään sellaiset teoksiin kohdistuvat toimet, joihin ei ole tekijänoikeuden tai lähioikeuden haltijan lupaa ja jotka liittyvät näitä oikeuksia loukkaavaan tekoon kyseisessä jäsenvaltiossa;
c)
muotteja tai matriiseja, jotka on erityisesti suunniteltu tai mukautettu teollis- ja tekijänoikeuksia loukkaavien tavaroiden valmistukseen, jos kyseiset muotit tai matriisit liittyvät teollis- ja tekijänoikeuksia loukkaavaan tekoon kyseisessä jäsenvaltiossa;
8)
’oikeudenhaltijalla’ tarkoitetaan teollis- ja tekijänoikeuksien haltijaa;
9)
’hakemuksella’ tarkoitetaan toimivaltaiselle tullin yksikölle esitettyä pyyntöä, että tulliviranomaiset toteuttaisivat toimia sellaisten tavaroiden osalta, joiden epäillään loukkaavan teollis- tai tekijänoikeutta;
10)
’kansallisella hakemuksella’ tarkoitetaan hakemusta, jolla pyydetään jäsenvaltion tulliviranomaisia toteuttamaan toimia kyseisessä jäsenvaltiossa;
11)
’unionihakemuksella’ tarkoitetaan yhdessä jäsenvaltioissa esitettyä hakemusta, jolla pyydetään kyseisen jäsenvaltion sekä yhden tai useamman muun jäsenvaltion tulliviranomaisia toteuttamaan toimia omissa jäsenvaltioissaan;
12)
’hakijalla’ tarkoitetaan henkilöä tai tahoa, jonka nimissä hakemus esitetään;
13)
’päätöksen saajalla’ tarkoitetaan sellaisen päätöksen saajaa, jolla hyväksytään hakemus;
14)
’tavaroiden haltijalla’ tarkoitetaan teollis- tai tekijänoikeuden loukkauksesta epäiltyjen tavaroiden omistajaa tai muuta henkilöä, jolla on vastaava määräämisoikeus kyseisiin tavaroihin tai jonka fyysisessä valvonnassa tavarat ovat;
15)
’tavaroiden ilmoittajalla’ tarkoitetaan asetuksen (ETY) N:o 2913/92 4 artiklan 18 kohdassa määriteltyä tavaranhaltijaa;
16)
’tuhoamisella’ tarkoitetaan fyysistä tuhoamista, kierrättämistä tai tavaroista vapautumista kaupallisten kanavien ulkopuolella siten, että päätöksen saajalle aiheutuva vahinko poistuu;
17)
’unionin tullialueella’ tarkoitetaan asetuksen (ETY) N:o 2913/92 3 artiklassa määriteltyä yhteisön tullialuetta;
18)
’tavaroiden luovutuksella’ tarkoitetaan asetuksen (ETY) N:o 2913/92 4 artiklan 20 alakohdassa määriteltyä tavaran luovutusta;
19)
’pienellä lähetyksellä’ tarkoitetaan posti- tai pikalähetystä, joka
a)
sisältää kolme yksikköä vai vähemmän;
tai
b)
on bruttopainoltaan vähemmän kuin kaksi kilogrammaa.
Edellä olevan a alakohdan soveltamiseksi ’yksiköllä’ tarkoitetaan tavaraa, joka on luokiteltu yhdistetyn nimikkeistön nojalla tariffi- ja tilastonimikkeistöstä ja yhteisestä tullitariffista 23 päivänä heinäkuuta 1987 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2658/87 (20) liitteen I mukaisesti, jos se on pakkaamaton, tai tällaisten tavaroiden pakkausta, joka on tarkoitettu vähittäismyyntiin kuluttajalle.
Tämän määritelmän soveltamiseksi samaan yhdistetyn nimikkeistön koodiin kuuluvat erilliset tavarat katsotaan eri yksiköiksi ja yhteen yhdistetyn nimikkeistön koodiin luokitellut sarjoina esitetyt tavarat katsotaan yhdeksi yksiköksi;
20)
’herkästi pilaantuvilla tavaroilla’ tarkoitetaan tavaroita, joiden tulliviranomaiset katsovat pilaantuvan siitä, että niitä säilytetään enintään 20 päivää luovutuksen keskeyttämisen tai haltuunoton päivämäärästä;
21)
’yksinomaisella käyttöluvalla’ tarkoitetaan käyttölupaa (yleistä tai rajoitettua), jolla annetaan käyttöluvan saajalle kaikki muut henkilöt, myös käyttöluvan myöntävä henkilö, pois sulkien lupa käyttää teollis- tai tekijänoikeutta käyttöluvan sallimalla tavalla.
II LUKU
HAKEMUKSET
1 JAKSO
Hakemusten esittäminen
3 artikla
Oikeus esittää hakemus
Seuraavat henkilöt ja tahot, jos he ovat oikeutettuja panemaan vireille menettelyn sen määrittämiseksi, onko teollis- tai tekijänoikeutta loukattu, siinä yhdessä tai useammassa jäsenvaltiossa, jossa tulliviranomaisilta pyydetään toimien toteuttamista, ovat oikeutettuja:
1)
kansallisen hakemuksen tai unionihakemuksen esittämiseen:
a)
oikeudenhaltijat;
b)
teollis- ja tekijänoikeuksia kollektiivisesti hallinnoivat elimet, joita tarkoitetaan teollis- ja tekijänoikeuksien noudattamisen varmistamisesta 29 päivänä huhtikuuta 2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/48/EY (21) 4 artiklan 1 kohdan c alakohdassa;
c)
alan edunvalvonnasta vastaavat elimet, joita tarkoitetaan direktiivin 2004/48/EY 4 artiklan 1 kohdan d alakohdassa;
d)
asetuksen (EU) N:o 1151/2012 3 artiklan 2 kohdassa ja 49 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut ryhmittymät, asetuksen (EY) N:o 1234/2007 118 e artiklassa tarkoitetut tuottajien ryhmittymät tai maantieteellisiä merkintöjä koskevassa unionin oikeudessa, erityisesti asetuksissa (ETY) N:o 1601/91 ja (EY) N:o 110/2008, tarkoitetut vastaavanlaiset tuottajien ryhmittymät, jotka edustavat maantieteellisen merkinnän omaavien tuotteiden tuottajia, tai tällaisten ryhmittymien edustajat, ja toimijat, joilla on oikeus käyttää maantieteellistä merkintää, sekä tällaisen maantieteellisen merkinnän osalta toimivaltaiset tarkastuselimet tai viranomaiset;
2)
kansallisen hakemuksen esittämiseen:
a)
henkilöt tai tahot, joilla on lupa käyttää teollis- ja tekijänoikeuksia, jotka oikeudenhaltija on virallisesti valtuuttanut panemaan vireille menettelyn sen määrittämiseksi, onko teollis- tai tekijänoikeutta loukattu;
b)
maantieteellisiä merkintöjä koskevassa jäsenvaltioiden lainsäädännössä tarkoitetut tuottajien ryhmittymät, jotka edustavat maantieteellisen merkinnän omaavien tuotteiden tuottajia, tai tällaisten ryhmittymien edustajat, sekä toimijat, joilla on lupa käyttää maantieteellistä merkintää, ja tällaisen maantieteellisen merkinnän osalta toimivaltaiset tarkastuselimet tai viranomaiset.
3)
unionihakemuksen esittämiseen: kahden tai useamman jäsenvaltion koko alueella sovellettavien yksinomaisten käyttölupien haltijat, jotka oikeudenhaltija on virallisesti valtuuttanut panemaan vireille menettelyn sen määrittämiseksi, onko teollis- tai tekijänoikeutta loukattu.
4 artikla
Unionihakemusten soveltamisalaan kuuluvat teollis- ja tekijänoikeudet
Unionihakemus voidaan esittää ainoastaan niiden teollis- ja tekijänoikeuksien osalta, jotka perustuvat sellaiseen unionin oikeuteen, jolla on vaikutuksia koko unionin alueella.
5 artikla
Hakemusten esittäminen
1. Kunkin jäsenvaltion on nimettävä tullin yksikkö, joka on toimivaltainen ottamaan vastaan hakemukset ja käsittelemään niitä (’toimivaltainen tullin yksikkö’). Jäsenvaltion on ilmoitettava komissiolle asiasta, ja komissio julkaisee luettelon jäsenvaltioiden nimeämistä toimivaltaisista tullin yksiköistä.
2. Hakemukset toimitetaan toimivaltaiselle tullin yksikölle. Hakemukset on laadittava 6 artiklassa tarkoitetulle lomakkeelle ja niihin on sisällytettävä lomakkeessa vaaditut tiedot.
3. Jos hakemus esitetään sen jälkeen, kun tulliviranomaiset ovat antaneet tiedon 18 artiklan 3 kohdan mukaisesti tapahtuneesta tavaroiden luovutuksen keskeyttämisestä tai niiden haltuunotosta, hakemuksen on täytettävä seuraavat vaatimukset:
a)
se esitetään toimivaltaiselle tullin yksikölle neljän työpäivän kuluessa siitä, kun tavaroiden luovutuksen keskeyttämisestä tai niiden haltuunotosta on annettu tieto;
b)
se on kansallinen hakemus;
c)
siinä on 6 artiklan 3 kohdassa vaaditut tiedot. Hakija voi kuitenkin jättää ilmoittamatta kyseisen kohdan g, h tai i alakohdassa mainitut tiedot.
4. Lukuun ottamatta 3 artiklan 3 kohdassa tarkoitettuja olosuhteita, saman jäsenvaltiossa suojatun teollis- tai tekijänoikeuden osalta voidaan esittää jäsenvaltiota kohden ainoastaan yksi kansallinen hakemus ja yksi unionihakemus. Edellä 3 artiklan 3 kohdassa säädetyssä tilanteessa sallitaan useampi kuin yksi unionihakemus.
5. Jos unionihakemus hyväksytään sellaisen jäsenvaltion osalta, johon sovelletaan jo toista unionihakemusta, joka on myönnetty samalle hakijalle ja samalle teollis- tai tekijänoikeudelle, kyseisen jäsenvaltion tulliviranomaiset toteuttavat toimia ensin hyväksytyn unionihakemuksen perusteella. Niiden on ilmoitettava tästä sen jäsenvaltion toimivaltaiselle tullin yksikölle, jossa seuraava unionihakemus hyväksyttiin, jolloin ilmoituksen saanut tullin yksikkö peruuttaa kyseisen toisen unionihakemuksen hyväksymispäätöksen tai muuttaa sitä.
6. Hakemukset ja liitteet on esitettävä sähköistä tietojenkäsittelymenetelmää käyttäen silloin, kun on käytettävissä tietokoneistettuja järjestelmiä hakemusten vastaanottamista ja käsittelyä varten. Jäsenvaltioiden ja komission on kehitettävä, ylläpidettävä ja käytettävä tällaisia järjestelmiä paperittomasta tullin ja kaupan toimintaympäristöstä 15 päivänä tammikuuta 2008 tehdyn Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksen N:o 70/2008/EY (22) 8 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun monivuotisen strategisen suunnitelman mukaisesti.
6 artikla
Hakemuslomake
1. Komissio vahvistaa hakemuslomakkeen mallin täytäntöönpanosäädöksillä. Tällaiset täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 34 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua neuvoa-antavaa menettelyä noudattaen.
2. Hakemuslomakkeessa on eriteltävä tiedot, jotka rekisteröidylle on annettava asetuksen (EY) N:o 45/2001 ja direktiivin 95/46/EY täytäntöönpanoa koskevien kansallisten lakien mukaisesti.
3. Komissio varmistaa, että, että hakijalta edellytetään lomakkeessa seuraavat tiedot:
a)
hakijaa koskevat tiedot;
b)
tieto hakijan 3 artiklan mukaisesta asemasta;
c)
todistusasiakirjat, joista käy toimivaltaista tullin yksikköä tyydyttävällä tavalla ilmi se, että hakija on henkilö, joka on oikeutettu esittämään hakemuksen;
d)
jos hakija esittää hakemuksen käyttäen edustajaa, hakijaa edustavan henkilön tiedot sekä todisteet kyseisen henkilön valtuuksista toimia edustajina, sen jäsenvaltion lainsäädännön mukaisesti, jossa hakemus esitetään;
e)
täytäntöönpantava teollis- tai tekijänoikeus taikka täytäntöönpantavat teollis- tai tekijänoikeudet;
f)
unionihakemuksen tapauksessa tieto jäsenvaltioista, joissa tullin toimia pyydetään;
g)
aitoja tavaroita koskevat erityiset ja tekniset tiedot, mukaan luettuina merkinnät, kuten viivakoodimerkinnät, ja kuvat tarvittaessa;
h)
tiedot, joiden avulla tulliviranomaiset voivat tunnistaa kyseiset tavarat helposti;
i)
tiedot, jotka ovat merkityksellisiä tulliviranomaisten toteuttaman asianomaisen teollis- tai tekijänoikeuden tai asianomaisten teollis- ja tekijänoikeuksien loukkaukseen liittyvän riskin analyysin tai arvioinnin kannalta, kuten tiedot valtuutetuista jakelijoista;
j)
tieto siitä, onko tämän kohdan g, h tai i alakohdan mukaisesti annetut tiedot merkittävä rajoitetun käsittelyn alaisiksi 31 artiklan 5 kohdan mukaisesti;
k)
hakijan nimeämän oikeudellisista ja teknisistä asioista vastaavan edustajan yhteystiedot;
l)
hakijan sitoumus ilmoittaa toimivaltaiselle tullin yksikölle 15 artiklassa tarkoitetuista tilanteista;
m)
hakijan sitoumus toimittaa ja pitää ajan tasalla tiedot, jotka ovat merkityksellisiä tulliviranomaisten toteuttaman asianomaisen teollis- tai tekijänoikeuden tai asianomaisten teollis- tai tekijänoikeuksien loukkaukseen liittyvän riskin analyysin tai arvioinnin kannalta;
n)
hakijan sitoumus vastuuvelvollisuudesta 28 artiklassa tarkoitetussa tilanteessa;
o)
hakijan sitoumus vastata 29 artiklassa tarkoitetuista kustannuksista kyseisessä artiklassa säädettyjen perusteiden täyttyessä;
p)
hakijan hyväksyntä siihen, että komissio ja jäsenvaltiot voivat käsitellä hänen toimittamiaan tietoja;
q)
se, pyytääkö hakija 26 artiklassa tarkoitetun menettelyn käyttöä ja, jos tulliviranomaiset sitä pyytävät, suostuuko hän kattamaan kyseisen menettelyn mukaiseen tavaroiden tuhoamiseen liittyvät kustannukset.
2 JAKSO
Hakemuksiin liittyvät päätökset
7 artikla
Puutteellisten hakemusten käsittely
1. Jos toimivaltainen tullin yksikkö hakemuksen vastaanotettuaan katsoo, että hakemukseen ei sisällytetty kaikkia 6 artiklan 3 kohdassa vaadittavia tietoja, sen on pyydettävä hakijaa toimittamaan puuttuvat tiedot 10 työpäivän kuluessa pyynnön toimittamisesta.
Tällöin 9 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun määräajan kuluminen keskeytetään, kunnes asiaankuuluvat tiedot on vastaanotettu.
2. Jos hakija ei toimita puuttuvia tietoja 1 kohdan ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetun määräajan kuluessa, toimivaltaisen tullin yksikön on hylättävä hakemus tai jätettävä se tutkimatta.
8 artikla
Maksut
Hakijalta ei voida vaatia maksua hakemuksen käsittelystä aiheutuneiden hallintokulujen korvaamiseksi.
9 artikla
Hakemusten hyväksymis- tai hylkäyspäätösten tiedoksiantaminen
1. Toimivaltaisen tullin yksikön on annettava hakijalle hakemuksen hyväksymis- tai hylkäyspäätös tiedoksi 30 työpäivän kuluessa hakemuksen vastaanottamisesta. Jos hakemus hylätään, toimivaltaisen tullin yksikön on perusteltava päätöksensä sekä annettava tiedot muutoksenhakumenettelystä.
2. Jos tulliviranomaiset ovat antaneet hakijalle tiedon tavaroiden luovutuksen keskeyttämisestä tai niiden haltuunotosta ennen hakemuksen esittämistä, toimivaltaisen tullin yksikön on annettava hakemuksen hyväksymis- tai hylkäyspäätös hakijalle tiedoksi kahden työpäivän kuluessa hakemuksen vastaanottamisesta.
10 artikla
Hakemuksiin liittyvät päätökset
1. Kansallisten hakemusten hyväksymispäätökset sekä niiden kumoamista tai muuttamista koskevat päätökset tulevat voimaan päätöksen antamista seuraavana päivänä siinä jäsenvaltiossa, jossa kansallinen hakemus on esitetty.
Päätökset, joilla pidennetään määräaikaa, jonka kuluessa tulliviranomaisten on määrä toteuttaa toimet, tulevat voimaan pidennettävän määräajan päättymispäivää seuraavana päivänä siinä jäsenvaltiossa, jossa kansallinen hakemus on esitetty.
2. Unionihakemusten hyväksymispäätökset sekä niiden kumoamista tai muuttamista koskevat päätökset tulevat voimaan seuraavasti:
a)
jäsenvaltiossa, jossa hakemus on esitetty, päätöksen antamista seuraavana päivänä;
b)
kaikissa muissa jäsenvaltioissa, joissa tulliviranomaisten toimia on pyydetty, sitä päivää seuraavana päivänä, jona tulliviranomaisille annetaan tieto 14 artiklan 2 kohdan mukaisesti edellyttäen, että päätöksen saaja on täyttänyt 29 artiklan 3 kohdan mukaiset velvollisuutensa käännöskulujen osalta.
Päätökset, joilla pidennetään määräaikaa, jonka kuluessa tulliviranomaisten on määrä toteuttaa toimet, tulevat voimaan pidennettävän määräajan päättymispäivää seuraavana päivänä siinä jäsenvaltiossa, jossa unionihakemus on esitetty, ja kaikissa muissa jäsenvaltioissa, joissa tulliviranomaisten toimia pyydetään.
11 artikla
Määräaika, jonka kuluessa tulliviranomaisten on määrä toteuttaa toimet
1. Hyväksyessään hakemuksen toimivaltaisen tullin yksikön on asetettava määräaika, jonka kuluessa tulliviranomaisten on määrä toteuttaa toimet.
Määräaika alkaa päivänä, jona hakemuksen hyväksymispäätös tulee 10 artiklan nojalla voimaan, ja määräaika ei saa ylittää yhtä vuotta päätöksen antamispäivää seuraavasta päivästä.
2. Jos hakemus esitetään sen jälkeen, kun tulliviranomaiset ovat antaneet tiedoksi tavaroiden luovutuksen keskeyttämisen tai niiden haltuunoton 18 artiklan 3 kohdan mukaisesti, ja siinä ei ole 6 artiklan 3 kohdan g, h tai i alakohdassa lueteltuja tietoja, se voidaan hyväksyä vain niiltä osin, kuin siinä pyydetään kyseisten tavaroiden haltuunottoa tai luovutuksen keskeyttämistä, ellei kyseisiä tietoja toimiteta 10 työpäivän kuluessa tavaroiden luovutuksen keskeyttämisen tai haltuunoton tiedoksiantamisesta.
3. Jos teollis- tai tekijänoikeuden voimassaolo päättyy tai jos hakija muusta syystä lakkaa olemasta hakemuksen esittämiseen oikeutettu, tulliviranomaiset eivät saa toteuttaa toimia. Hyväksymispäätöksen antaneen toimivaltaisen tullin yksikön on kumottava hakemuksen hyväksymispäätös tai muutettava sitä asianmukaisesti.
12 artikla
Sen määräajan pidentäminen, jonka kuluessa tulliviranomaisten on määrä toteuttaa toimet
1. Kun määräaika, jonka kuluessa tulliviranomaisten on määrä toteuttaa toimet, on päättymässä, alkuperäisen hyväksymispäätöksen antanut toimivaltainen tullin yksikkö voi päätöksen saajan pyynnöstä pidentää kyseistä määräaikaa, edellyttäen että päätöksen saaja on maksanut tätä ennen tulliviranomaisille tämän asetuksen nojalla mahdollisesti syntyneen velkansa.
2. Jos toimivaltainen tullin yksikkö vastaanottaa pyynnön pidentää määräaikaa, jonka kuluessa tulliviranomaisten on määrä toteuttaa toimet, alle 30 päivää ennen pidentämispyynnön kohteena olevan päätöksen määräajan päättymistä, se voi evätä pyynnön.
3. Toimivaltaisen tullin yksikön on annettava määräajan pidentämistä koskeva päätös päätöksen saajalle tiedoksi 30 työpäivän kuluessa 1 kohdassa tarkoitetun pyynnön vastaanottamisesta. Toimivaltaisen tullin yksikön on asetettava määräaika, jonka kuluessa tulliviranomaisten on määrä toteuttaa toimet.
4. Pidennetty määräaika, jonka kuluessa tulliviranomaisten on määrä toteuttaa toimet, alkaa edellisen määräajan päättymispäivää seuraavasta päivästä, ja sen pituus saa olla enintään vuosi.
5. Jos teollis- tai tekijänoikeuden voimassaolo päättyy tai jos hakija muusta syystä lakkaa olemasta hakemuksen esittämiseen oikeutettu, tulliviranomaiset eivät saa toteuttaa toimia. Määräajan pidentämistä koskevan päätöksen antaneen toimivaltaisen tullin yksikön on kumottava antamansa päätös tai muutettava sitä asianmukaisesti.
6. Päätöksen saajalta ei voida vaatia maksua määräajan pidentämistä koskevan pyynnön käsittelystä aiheutuneiden hallintokulujen korvaamiseksi.
7. Komissio vahvistaa pyyntöä määräajan pidentämiseksi koskevan lomakkeen mallin täytäntöönpanosäädöksillä. Tällaiset täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 34 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua neuvoa-antavaa menettelyä noudattaen.
13 artikla
Päätöksen muuttaminen teollis- ja tekijänoikeuksien osalta
Toimivaltainen tullin yksikkö, joka on antanut hakemuksen hyväksymispäätöksen, voi kyseisen päätöksen saajan pyynnöstä muuttaa kyseisessä päätöksessä olevaa teollis- ja tekijänoikeuksien luetteloa.
Jos luetteloon lisätään uusi teollis- tai tekijänoikeus, pyynnössä on oltava 6 artiklan 3 kohdan c, e, g, h ja i alakohdassa luetellut tiedot.
Unionihakemuksen hyväksymispäätöksen tapauksessa muutokset, joissa päätökseen lisätään teollis- ja tekijänoikeuksia, on rajoitettava koskemaan 4 artiklan soveltamisalaan kuuluvia teollis- ja tekijänoikeuksia.
14 artikla
Toimivaltaisen tullin yksikön tiedoksiantovelvollisuudet
1. Sen toimivaltaisen tullin yksikön, jolle kansallinen hakemus on esitetty, on toimitettava jäsenvaltionsa tullitoimipaikoille seuraavat päätökset heti, kun ne on annettu:
a)
hakemusten hyväksymispäätökset;
b)
päätökset, joilla kumotaan hakemusten hyväksymispäätökset;
c)
päätökset, joilla muutetaan hakemusten hyväksymispäätöksiä;
d)
päätökset, joilla pidennetään määräaikaa, jonka kuluessa tulliviranomaisten on määrä toteuttaa toimet.
2. Sen toimivaltaisen tullin yksikön, jolle unionihakemus on esitetty, on toimitettava sen jäsenvaltion toimivaltaiselle tullin yksikölle tai niiden jäsenvaltioiden toimivaltaisille tullin yksiköille, joka tai jotka on mainittu unionihakemuksessa, seuraavat päätökset välittömästi niiden antamisen jälkeen:
a)
hakemusten hyväksymispäätökset;
b)
päätökset, joilla kumotaan hakemusten hyväksymispäätökset;
c)
päätökset, joilla muutetaan hakemusten hyväksymispäätöksiä;
d)
päätökset, joilla pidennetään määräaikaa, jonka kuluessa tulliviranomaisten on määrä toteuttaa toimet.
Unionihakemuksessa mainitun jäsenvaltion toimivaltaisen tullin yksikön tai siinä mainittujen jäsenvaltioiden toimivaltaisten tullin yksikköjen on välittömästi kyseisten päätösten vastaanottamisen jälkeen toimitettava ne tullitoimipaikoilleen
3. Unionihakemuksessa mainitun jäsenvaltion toimivaltainen tullin yksikkö voi tai siinä mainittujen jäsenvaltioiden toimivaltaiset tullin yksiköt voivat pyytää hakemuksen hyväksymispäätöksen antanutta toimivaltaista tullin yksikköä antamaan sille lisätietoja, joiden katsotaan olevan tarpeen kyseisen päätöksen täytäntöönpanoa varten.
4. Toimivaltaisen tullin yksikön on toimitettava 16 artiklan 1 kohdan b alakohdan ja 16 artiklan 2 kohdan mukainen päätöksensä, jolla keskeytetään tulliviranomaisten toimet, jäsenvaltionsa tullitoimipaikoille välittömästi sen antamisen jälkeen.
15 artikla
Päätöksen saajan tiedonantovelvollisuudet
Päätöksen saajan on välittömästi annettava hakemuksen hyväksyneelle toimivaltaiselle tullin yksikölle seuraavat tiedot:
a)
tieto siitä, että hakemuksessa mainitun teollis- tai tekijänoikeuden voimassaolo on päättynyt;
b)
tieto siitä, että päätöksen saaja on lakannut jostain muusta syystä olemasta hakemuksen esittämiseen oikeutettu;
c)
muutokset 6 artiklan 3 kohdassa tarkoitettuihin tietoihin.
16 artikla
Päätöksen saajan velvollisuuksien noudattamatta jättäminen
1. Jos päätöksen saaja käyttää tulliviranomaisten toimittamia tietoja muihin kuin 21 artiklassa säädettyihin tarkoituksiin, sen jäsenvaltion toimivaltainen tullin yksikkö, jossa tiedot toimitettiin tai jossa niitä käytettiin väärin, voi
a)
kumota antamansa päätöksen, jolla hyväksytään kyseisen päätöksen saajan kansallinen hakemus, ja kieltäytyä pidentämästä määräaikaa, jonka kuluessa tulliviranomaisten on määrä toteuttaa toimet;
b)
keskeyttää alueellaan siksi ajaksi, jona tulliviranomaiset toteuttavat toimia, sellaisen päätöksen soveltamisen, jolla hyväksytään kyseisen päätöksen saajan unionihakemus.
2. Toimivaltainen tullin yksikkö voi päättää keskeyttää tulliviranomaisten toimien toteuttamisen, kunnes määräaika, jonka kuluessa kyseisten viranomaisten on määrä toteuttaa toimet, on päättynyt, jos päätöksen saaja
a)
ei noudata 15 artiklassa säädettyjä tiedoksiantovelvollisuuksiaan;
b)
ei noudata näytteiden palauttamista koskevaa 19 artiklan 3 kohdassa säädettyä velvollisuuttaan;
c)
ei noudata 29 artiklan 1 ja 3 kohdassa säädettyjä kustannuksia ja käännöksiä koskevia velvollisuuksiaan;
d)
ilman pätevää syytä ei pane vireille 23 artiklan 3 kohdassa tai 26 artiklan 9 kohdassa säädettyä menettelyä.
Unionihakemuksen osalta päätös keskeyttää tulliviranomaisten toimien toteuttaminen vaikuttaa vain siinä jäsenvaltiossa, jossa päätös on annettu.
III LUKU
TULLIVIRANOMAISTEN TOIMET
1 JAKSO
Tavaroiden, joiden epäillään loukkaavan teollis- tai tekijänoikeutta, luovutuksen keskeyttäminen tai haltuunotto
17 artikla
Tavaroiden luovutuksen keskeyttäminen tai niiden haltuunotto hakemuksen hyväksymispäätöksen antamisen jälkeen
1. Jos tulliviranomaiset havaitsevat tavaroita, jotka saattavat loukata teollis- tai tekijänoikeutta, joka kuuluu hakemuksen hyväksymispäätöksen soveltamisalaan, kyseisten tulliviranomaisten on keskeytettävä tavaroiden luovutus tai otettava tavarat haltuun.
2. Tulliviranomaiset voivat ennen tavaroiden luovutuksen keskeyttämistä tai niiden haltuunottoa pyytää päätöksen saajaa toimittamaan niille kaikki asiaankuuluvat tiedot tavaroista. Tulliviranomaiset voivat myös tarvittaessa toimittaa päätöksen saajalle tavaroiden todellista tai arvioitua määrää ja niiden todellista tai oletettua luonnetta koskevia tietoja sekä kuvia kyseisistä tavaroista.
3. Tulliviranomaisten on annettava tavaroiden ilmoittajalle tai tavaroiden haltijalle tieto tavaroiden luovutuksen keskeyttämisestä tai tavaroiden haltuunotosta yhden työpäivän kuluessa kyseisestä keskeyttämisestä tai haltuunotosta.
Jos tulliviranomaiset päättävät antaa tiedon tavaroiden haltijalle ja kahden tai useamman henkilön katsotaan olevan tavaroiden haltijoita, tulliviranomaisilla ei ole velvollisuutta antaa tietoa useammalle kuin yhdelle näistä henkilöistä.
Tulliviranomaisten on annettava päätöksen saajalle tieto tavaroiden luovutuksen keskeyttämisestä tai niiden haltuunotosta samana päivänä, kuin tavaroiden ilmoittajalle tai tavaroiden haltijalle on annettu tieto, tai viipymättä sen jälkeen.
Tiedoksiannoissa on oltava tiedot 23 artiklassa säädetystä menettelystä.
4. Kun kyse on tavaroista, joiden luovutus on keskeytetty tai jotka on otettu haltuun, tulliviranomaisten on toimitettava päätöksen saajalle ja tavaroiden ilmoittajalle tai tavaroiden haltijalle tiedot tällaisten tavaroiden todellisesta tai arvioidusta määrästä ja todellisesta tai oletetusta luonteesta sekä saatavilla olevia kuvia kyseisistä tavaroista tarvittaessa. Tulliviranomaisten on myös pyynnöstä ja edellyttäen, että tiedot ovat niiden saatavilla, toimitettava päätöksen saajalle tiedot vastaanottajan, lähettäjän ja tavaroiden ilmoittajan tai tavaroiden haltijan nimistä ja osoitteista, tullimenettelystä sekä niiden tavaroiden alkuperästä, lähtöpaikasta ja määräpaikasta, joiden luovutus on keskeytetty tai jotka on otettu haltuun.
18 artikla
Tavaroiden luovutuksen keskeyttäminen tai niiden haltuunotto ennen hakemuksen hyväksymistä
1. Jos tulliviranomaiset havaitsevat, että sellaiset tavarat, joita ei koske hakemuksen hyväksymispäätös, saattavat loukata teollis- tai tekijänoikeutta, ne voivat, lukuun ottamatta herkästi pilaantuvia tavaroita, keskeyttää tavaroiden luovutuksen tai ottaa tavarat haltuun.
2. Tulliviranomaiset voivat ennen teollis- tai tekijänoikeuden loukkauksesta epäiltyjen tavaroiden luovutuksen keskeyttämistä tai niiden haltuunottoa, tarvitsematta antaa enempää tietoja kuin tiedot tavaroiden tosiasiallisesta tai arvioidusta määrästä ja niiden todellisesta tai oletetusta luonteesta sekä tarvittaessa niiden kuvia, pyytää ketä tahansa henkilöä tai tahoa, joka on mahdollisesti oikeutettu esittämään väitettyä teollis- ja tekijänoikeuksien loukkausta koskevan hakemuksen, toimittamaan niille kaikki asiaankuuluvat tiedot.
3. Tulliviranomaisten on annettava tavaroiden ilmoittajalle tai tavaroiden haltijalle tieto tavaroiden luovutuksen keskeyttämisestä tai niiden haltuunotosta yhden työpäivän kuluessa kyseisestä keskeyttämisestä tai haltuunotosta.
Jos tulliviranomaiset päättävät antaa tiedon tavaroiden haltijalle ja kahden tai useamman henkilön katsotaan olevan tavaroiden haltijoita, tulliviranomaisilla ei ole velvollisuutta antaa tietoa useammalle kuin yhdelle näistä henkilöistä.
Tulliviranomaisten on annettava tieto tavaroiden luovutuksen keskeyttämisestä tai niiden haltuunotosta kenelle tahansa henkilölle tai taholle, joka on oikeutettu esittämään väitettyä teollis- ja tekijänoikeuksien loukkausta koskevan hakemuksen samana päivänä, kuin tavaroiden ilmoittajalle tai tavaroiden haltijalle on annettu tieto, tai viipymättä sen jälkeen.
Tulliviranomaiset voivat kuulla toimivaltaisia viranomaisia niiden henkilöiden tai tahojen määrittämiseksi; jotka ovat oikeutettuja esittämään hakemuksen.
Tiedoksiannoissa on oltava tiedot 23 artiklassa säädetystä menettelystä.
4. Tulliviranomaisten on sallittava tavaroiden luovutus tai lopetettava tavaroiden haltuunotto viipymättä sen jälkeen, kun kaikki tullimuodollisuudet on suoritettu, seuraavissa tapauksissa:
a)
kun tulliviranomaiset eivät ole yhden työpäivän kuluessa tavaroiden luovutuksen keskeyttämisestä tai niiden haltuunotosta kyenneet määrittämään yhtään henkilöä tai tahoa, joka on oikeutettu esittämään väitettyä teollis- ja tekijänoikeuksien loukkausta koskevan hakemuksen;
b)
kun tulliviranomaiset eivät ole vastaanottaneet 5 artiklan 3 kohdan mukaista hakemusta tai ovat hylänneet sen.
5. Kun hakemus on hyväksytty, tulliviranomaisten on pyynnöstä ja edellyttäen, että tiedot ovat niiden saatavilla, toimitettava päätöksen saajalle tiedot vastaanottajan, lähettäjän ja tavaroiden ilmoittajan tai tavaroiden haltijan nimistä ja osoitteista, tullimenettelystä sekä niiden tavaroiden alkuperästä, lähtöpaikasta ja määräpaikasta, joiden luovutus on keskeytetty tai jotka on otettu haltuun.
19 artikla
Sellaisten tavaroiden tarkastaminen, joiden luovutus on keskeytetty tai jotka on otettu haltuun, ja näytteidenotto niistä
1. Tulliviranomaisten on annettava päätöksen saajalle ja tavaroiden ilmoittajalle tai tavaroiden haltijalle mahdollisuus tarkastaa tavarat, joiden luovutus on keskeytetty tai jotka on otettu haltuun.
2. Tulliviranomaiset voivat ottaa edustavia näytteitä tavaroista. Ne voivat toimittaa tai lähettää tällaisia näytteitä päätöksen saajalle tämän pyynnöstä yksinomaan analysointitarkoituksia varten ja väärennettyihin tavaroihin tai laittomasti valmistettuihin tavaroihin myöhemmin sovellettavan menettelyn helpottamiseksi. Näytteiden mahdolliset analyysit on tehtävä päätöksen saajan yksinomaisella vastuulla.
3. Päätöksen saajan on, elleivät olosuhteet sitä estä, palautettava 2 kohdassa tarkoitetut näytteet tulliviranomaisille sen jälkeen, kun tekninen analyysi on tehty, ja viimeistään ennen kuin tavarat luovutetaan tai niiden haltuunotto lopetetaan.
20 artikla
Perusteet varastoimiselle
Tulliviranomaisten on määritettävä perusteet, joita sovelletaan tavaroiden varastoimiseen sinä aikana, kun tavaroiden luovutus on keskeytetty tai ne ovat haltuunotettuina.
21 artikla
Päätöksen saajan lupa käyttää tiettyjä tietoja
Kun päätöksen saaja on vastaanottanut 17 artiklan 4 kohdassa, 18 artiklan 5 kohdassa, 19 artiklassa tai 26 artiklan 8 kohdassa tarkoitetut tiedot, hän voi antaa tai käyttää niitä ainoastaan seuraaviin tarkoituksiin:
a)
menettelyn vireillepanoon ja kyseisissä menettelyissä sen määrittämiseksi, onko teollis- tai tekijänoikeutta loukattu;
b)
sellaisten rikostutkintojen yhteydessä, jotka liittyvät teollis- tai tekijänoikeuden loukkaukseen ja joita viranomaiset toteuttavat jäsenvaltiossa, jossa tavarat on havaittu;
c)
rikosoikeudellisten menettelyjen vireille panemiseksi ja kyseisissä menettelyissä;
d)
korvauksen hakemiseksi oikeuden loukkaajalta tai muilta henkilöiltä;
e)
sovittaessa tavaroiden ilmoittajan tai tavaroiden haltijan kanssa siitä, että tavarat tuhotaan 23 artiklan 1 kohdan mukaisesti;
f)
sovittaessa tavaroiden ilmoittajan tai tavaroiden haltijan kanssa 24 artiklan 2 kohdan a alakohdassa tarkoitetusta vakuuden määrästä.
22 artikla
Tietojenvaihto tulliviranomaisten välillä
1. Teollis- ja tekijänoikeuksia loukkaavien tavaroiden kansainvälisen kaupan lopettamiseksi komissio ja jäsenvaltioiden tulliviranomaiset voivat vaihtaa tiettyjä käytettävissään olevia tietoja kolmansien maiden asiaankuuluvien viranomaisten kanssa 3 kohdassa tarkoitettujen käytännön järjestelyjen mukaisesti, sanotun kuitenkaan rajoittamatta unionissa sovellettavia tietosuojasäännöksiä.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettuja tietoja vaihdetaan, jotta voidaan mahdollistaa nopeasti tehokas valvonta teollis- tai tekijänoikeutta loukkaavien tavaroiden lähetysten estämiseksi. Tällaiset tiedot voivat koskea takavarikointeja, suuntauksia ja yleisiä riskitietoja, myös sellaisten tavaroiden osalta, jotka kulkevat unionin alueen kautta ja ovat peräisin kyseessä olevien kolmansien maiden alueelta tai ovat matkalla sinne. Tällaisiin tietoihin voi sisältyä tarvittaessa seuraavaa:
a)
tavaroiden luonne ja määrä,
b)
epäilty teollis- tai tekijänoikeuden rikkominen,
c)
tavaroiden alkuperä, lähtöpaikka ja määräpaikka,
d)
tiedot kuljetusvälineiden liikkeistä, erityisesti:
i)
aluksen nimi tai kuljetusvälineen rekisteritunnus,
ii)
rahtikirjan tai muun kuljetusasiakirjan viitenumerot,
iii)
konttien määrä,
iv)
kuorman paino,
v)
tavaroiden kuvaus ja/tai koodit,
vi)
varausnumero,
vii)
sinetin numero,
viii)
ensimmäinen lastauspaikka,
ix)
lopullinen purkamispaikka,
x)
uudelleenlastauspaikat,
xi)
lopulliseen purkamispaikkaan saapumisen oletettu päivämäärä;
e)
tiedot konttien liikkeistä, erityisesti:
i)
kontin numero,
ii)
kontin kuormaustilanne,
iii)
liikkeen päivämäärä,
iv)
liikkeen tyyppi (lastattu, purettu, uudelleenlastattu, saapunut, lähtenyt jne.),
v)
aluksen nimi tai kuljetusvälineen rekisteritunnus,
vi)
matkan numero,
vii)
paikka,
viii)
rahtikirja tai muu kuljetusasiakirja.
3. Komissio antaa täytäntöönpanosäädökset, joissa määritellään tämän artiklan 1 ja 2 kohdassa tarkoitettuja tietojenvaihtoa ja tietoja koskevien tarvittavien käytännön järjestelyjen yksityiskohdat. Tällaiset täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 34 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.
2 JAKSO
Tavaroiden tuhoaminen, menettelyn vireillepano ja varhainen tavaroiden luovutus
23 artikla
Tavaroiden tuhoaminen ja menettelyn vireillepano
1. Tavarat, joiden epäillään loukkaavan teollis- tai tekijänoikeutta, voidaan tuhota tullivalvonnassa tarvitsematta määrittää, onko teollis- tai tekijänoikeutta loukattu sen jäsenvaltion lainsäädännön mukaisesti, jossa tavarat on havaittu, kun kaikki seuraavat edellytykset täyttyvät:
a)
päätöksen saaja on vahvistanut tulliviranomaisille kirjallisesti, että hänen käsityksensä mukaan teollis- tai tekijänoikeutta on loukattu, 10 työpäivän kuluessa tai, jos kyse on herkästi pilaantuvista tavaroista, kolmen työpäivän kuluessa siitä, kun tieto tavaroiden luovutuksen keskeyttämisestä tai niiden haltuunotosta on annettu;
b)
päätöksen saaja on vahvistanut tulliviranomaisille kirjallisesti suostuvansa tavaroiden tuhoamiseen 10 työpäivän kuluessa tai, jos kyse on herkästi pilaantuvista tavaroista, kolmen työpäivän kuluessa siitä, kun tieto tavaroiden luovutuksen keskeyttämisestä tai niiden haltuunotosta on annettu;
c)
tavaroiden ilmoittaja tai tavaroiden haltija on vahvistanut tulliviranomaisille kirjallisesti suostuvansa tavaroiden tuhoamiseen 10 työpäivän kuluessa tai, jos kyse on herkästi pilaantuvista tavaroista, kolmen työpäivän kuluessa siitä, kun tieto tavaroiden luovutuksen keskeyttämisestä tai niiden haltuunotosta on annettu. Jos tavaroiden ilmoittaja tai tavaroiden haltija ei ole vahvistanut tulliviranomaisille suostuvansa tavaroiden tuhoamiseen tai ilmoittanut vastustavansa sitä mainituissa määräajoissa, tulliviranomaiset voivat katsoa, että tavaroiden ilmoittaja tai tavaroiden haltija on vahvistanut suostuvansa tavaroiden tuhoamiseen.
Tulliviranomaisten on luovutettava tavarat tai lopetettava niiden haltuunotto välittömästi sen jälkeen, kun kaikki tullimuodollisuudet on suoritettu, jos ne eivät ensimmäisen alakohdan a ja b alakohdassa tarkoitetussa määräajassa ole vastaanottaneet päätöksen saajalta sekä kirjallista vahvistusta siitä, että hänen mukaansa teollis- tai tekijänoikeutta on loukattu, että hänen suostumustaan tuhoamiseen, ellei näille viranomaisille ole ilmoitettu asianmukaisesti menettelyn vireillepanosta sen määrittämiseksi, onko teollis- tai tekijänoikeutta loukattu.
2. Tavaroiden tuhoamisen on tapahduttava tullivalvonnassa päätöksen saajan vastuulla, jollei sen jäsenvaltion lainsäädännössä, jossa tavarat tuhotaan, muuta säädetä. Ennen kuin tavarat tuhotaan, toimivaltaiset viranomaiset voivat ottaa niistä näytteitä. Ennen tuhoamista otettuja näytteitä voidaan käyttää koulutustarkoituksiin.
3. Jos tavaroiden ilmoittaja tai tavaroiden haltija ei ole 1 kohdan ensimmäisen alakohdan c alakohdassa tarkoitettujen määräaikojen kuluessa vahvistanut kirjallisesti suostuvansa tavaroiden tuhoamiseen ja jos tavaroiden ilmoittajan tai tavaroiden haltijan ei ole katsottu vahvistaneen suostuvansa tuhoamiseen kyseisen alakohdan mukaisesti, tulliviranomaisten on ilmoitettava tästä välittömästi päätöksen saajalle. Päätöksen saajan on pantava menettely vireille sen määrittämiseksi, onko teollis- tai tekijänoikeutta loukattu, 10 työpäivän kuluessa tai, jos kyse on herkästi pilaantuvista tavaroista, kolmen työpäivän kuluessa siitä, kun tieto tavaroiden luovutuksen keskeyttämisestä tai niiden haltuunotosta on annettu.
4. Lukuun ottamatta herkästi pilaantuvia tavaroita, tulliviranomaiset voivat pidentää 3 kohdassa tarkoitettua määräaikaa asianmukaisissa tapauksissa enintään 10 työpäivällä päätöksen saajan asianmukaisesti perustellusta pyynnöstä.
5. Tulliviranomaisten on luovutettava tavarat tai lopetettava niiden haltuunotto välittömästi sen jälkeen, kun kaikki tullimuodollisuudet on suoritettu, jos ne eivät 3 ja 4 kohdassa tarkoitetuissa määräajoissa ole saaneet asianmukaisesti tietoa, 3 kohdan mukaisesti, menettelyn vireillepanosta sen määrittämiseksi, onko teollis- tai tekijänoikeutta loukattu.
24 artikla
Tavaroiden varhainen luovutus
1. Jos tulliviranomaisille on annettu tieto menettelyn vireillepanosta sen määrittämiseksi, onko mallia, patenttia, hyödyllisyysmallia, puolijohdetuotteen topografiaa tai kasvinjalostajanoikeutta loukattu, tavaroiden ilmoittaja tai tavaroiden haltija voi pyytää tulliviranomaisia luovuttamaan tavarat tai lopettamaan niiden haltuunoton, ennen kuin kyseinen menettely on saatettu päätökseen.
2. Tulliviranomaisten on luovutettava tavarat tai lopetettava niiden haltuunotto vain, jos kaikki seuraavat edellytykset täyttyvät:
a)
tavaroiden ilmoittaja tai tavaroiden haltija on antanut vakuuden, joka on riittävän korkea suojaamaan päätöksen saajan etuja;
b)
viranomainen, joka on toimivaltainen määrittämään, onko teollis- tai tekijänoikeutta loukattu, ei ole määrännyt turvaamistoimia;
c)
kaikki tullimuodollisuudet on suoritettu.
3. Edellä 2 kohdan a alakohdassa tarkoitettu vakuuden antaminen ei saa vaikuttaa päätöksen saajan mahdollisuuteen käyttää muita oikeuskeinoja.
25 artikla
Tuhottavat tavarat
1. Edellä olevan 23 ja 26 artiklan nojalla tuhottavia tavaroita ei saa
a)
luovuttaa vapaaseen liikkeeseen, elleivät tulliviranomaiset päätöksen saajan suostumuksella päätä, että se on tarpeen, jos tavarat on määrä kierrättää tai niistä on määrä vapautua kaupallisten kanavien ulkopuolella, myös tiedotus- ja koulutustarkoituksia varten. Tulliviranomaisten on määritettävä edellytykset, joilla tavarat voidaan luovuttaa vapaaseen liikkeeseen;
b)
siirtää pois unionin tullialueelta;
c)
viedä;
d)
jälleenviedä;
e)
asettaa suspensiomenettelyyn;
f)
siirtää vapaa-alueelle tai vapaavarastoon.
2. Tulliviranomaiset voivat sallia, että 1 kohdassa tarkoitetut tavarat siirretään tullivalvonnassa unionin tullialueella sijaitsevasta paikasta toiseen unionin tullialueella sijaitsevaan paikkaan, jotta ne voidaan tuhota tullivalvonnassa.
26 artikla
Menettely pieniin lähetyksiin sisältyvien tavaroiden tuhoamiseksi
1. Tätä artiklaa sovelletaan tavaroihin, kun kaikki seuraavat edellytykset täyttyvät:
a)
tavaroiden epäillään olevan väärennettyjä tavaroita tai laittomasti valmistettuja tavaroita;
b)
kyse on muista kuin herkästi pilaantuvista tavaroista;
c)
tavarat sisältyvät hakemuksen hyväksymispäätökseen;
d)
päätöksen saaja on pyytänyt hakemuksessaan tässä artiklassa esitetyn menettelyn käyttöä;
e)
tavarat on kuljetettu pieninä lähetyksinä.
2. Tässä artiklassa säädettyä menettelyä sovellettaessa 17 artiklan 3 ja 4 kohtaa ja 19 artiklan 2 ja 3 kohtaa ei sovelleta.
3. Tulliviranomaisten on annettava tavaroiden ilmoittajalle tai tavaroiden haltijalle tieto tavaroiden luovutuksen keskeyttämisestä tai niiden haltuunotosta yhden työpäivän kuluessa tavaroiden luovutuksen keskeyttämisestä tai haltuunotosta. Tavaroiden luovutuksen keskeyttämistä tai niiden haltuunottoa koskevassa tiedoksiannossa on oltava seuraavat tiedot:
a)
tulliviranomaisten aikomus tuhota tavarat;
b)
tavaroiden ilmoittajan tai tavaroiden haltijan 4, 5 ja 6 kohdan mukaiset oikeudet.
4. Tavaroiden ilmoittajalle tai tavaroiden haltijalle on annettava mahdollisuus esittää huomautuksensa 10 työpäivän kuluessa tavaroiden luovutuksen keskeyttämistä tai niiden haltuunottoa koskevasta tiedoksiannosta.
5. Asianomaiset tavarat voidaan tuhota, jos tavaroiden ilmoittaja tai tavaroiden haltija on vahvistanut tulliviranomaisille suostuvansa tavaroiden tuhoamiseen 10 työpäivän kuluessa tavaroiden luovutuksen keskeyttämistä tai niiden haltuunottoa koskevasta tiedoksiannosta.
6. Jos tavaroiden ilmoittaja tai tavaroiden haltija ei ole vahvistanut 5 kohdassa säädetyn määräajan kuluessa tulliviranomaisille suostuvansa tavaroiden tuhoamiseen tai ilmoittanut vastustavansa sitä, tulliviranomaiset voivat katsoa, että tavaroiden ilmoittaja tai tavaroiden haltija on vahvistanut suostuvansa tavaroiden tuhoamiseen.
7. Tavaroiden tuhoamisen on tapahduttava tullivalvonnassa. Tulliviranomaisten on toimitettava päätöksen saajalle tämän pyynnöstä tarpeen mukaan tuhottujen tavaroiden todellista tai arvioitua määrää ja niiden luonnetta koskevia tietoja.
8. Jos tavaroiden ilmoittaja tai tavaroiden haltija ei ole vahvistanut suostuvansa tavaroiden tuhoamiseen ja jos tavaroiden ilmoittajan tai tavaroiden haltijan ei ole katsottu vahvistaneen suostuvansa tuhoamiseen 6 kohdan mukaisesti, tulliviranomaisten on ilmoitettava välittömästi päätöksen saajalle tästä sekä tavaroiden määrästä ja niiden luonteesta, mukaan lukien tarvittaessa kuvat kyseessä olevista tavaroista. Tulliviranomaisten on myös pyynnöstä ja edellyttäen, että tiedot ovat niiden saatavilla, toimitettava päätöksen saajalle tiedot vastaanottajan, lähettäjän, tavaroiden ilmoittajan tai tavaroiden haltijan nimistä ja osoitteista, tullimenettelystä sekä niiden tavaroiden alkuperästä, lähtöpaikasta ja määräpaikasta, joiden luovutus on keskeytetty tai jotka on otettu haltuun.
9. Tulliviranomaisten on luovutettava tavarat tai lopetettava niiden haltuunotto välittömästi sen jälkeen, kun kaikki tullimuodollisuudet on suoritettu, jos tulliviranomaiset eivät ole vastaanottaneet päätöksen saajalta tietoa menettelyn vireillepanosta sen määrittämiseksi, onko teollis- tai tekijänoikeutta loukattu, 10 työpäivän kuluessa 8 kohdassa tarkoitetusta tietojen toimittamisesta.
10. Komissio valtuutetaan antamaan delegoituja säädöksiä 35 artiklan mukaisesti pienten lähetysten määritelmässä esitettyjen määrien muuttamisesta, jos määritelmä osoittautuu epäkäytännölliseksi ottaen huomioon tarve varmistaa tässä artiklassa esitetyn menettelyn tehokas toiminta tai jos se on tarpeen tämän menettelyn mahdollisen kiertämisen välttämiseksi lähetysten koostumuksen osalta.
IV LUKU
VASTUUVELVOLLISUUS, KUSTANNUKSET JA SEURAAMUKSET
27 artikla
Tulliviranomaisten vastuuvelvollisuus
Hakemuksen hyväksymispäätös ei oikeuta sen saajaa korvauksiin, jos tullitoimipaikka ei havaitse tavaroita, joiden epäillään loukkaavan teollis- tai tekijänoikeutta, vaan kyseiset tavarat luovutetaan tai mitään toimia ei toteuteta niiden haltuun ottamiseksi, sanotun kuitenkaan rajoittamatta kansallisen lainsäädännön soveltamista.
28 artikla
Päätöksen saajan vastuuvelvollisuus
Jos tämän asetuksen nojalla asianmukaisesti aloitettua menettelyä ei enää jatketa päätöksen saajan teon tai laiminlyönnin vuoksi, jos 19 artiklan 2 kohdan nojalla otettuja näytteitä joko ei palauteta tai ne vahingoittuvat ja niistä tulee käyttökelvottomia päätöksen saajan teon tai laiminlyönnin vuoksi tai jos myöhemmin todetaan, että kyseiset tavarat eivät loukkaa teollis- tai tekijänoikeutta, päätöksen saaja on vastuuvelvollinen asian johdosta vahinkoa kärsineitä tavaroiden haltijoita tai tavaroiden ilmoittajia kohtaan, sovellettavan erityislainsäädännön mukaisesti.
29 artikla
Kustannukset
1. Päätöksen saajan on tulliviranomaisten pyynnöstä korvattava kustannukset, joita tulliviranomaisille tai tulliviranomaisten puolesta toimiville muille osapuolille aiheutuu 17 artiklan 1 kohdan, 18 artiklan 1 kohdan ja 19 artiklan 2 ja 3 kohdan mukaisesta tavaroiden haltuunotosta tai luovutuksen keskeyttämisestä lähtien, mukaan lukien tavaroiden varastointi ja käsittely, ja käytettäessä korjaavia toimenpiteitä kuten tavaroiden tuhoamista 23 ja 26 artiklan mukaisesti.
Tulliviranomaisten on annettava päätöksen saajalle, jolle tavaroiden luovutuksen keskeyttämisestä tai niiden haltuunotosta on ilmoitettu, pyynnöstä tiedot siitä, missä ja miten kyseessä olevia tavaroita varastoidaan ja tässä kohdassa tarkoitetun varastoinnin arvioiduista kustannuksista. Tiedot arvioiduista kustannuksista voidaan esittää esimerkiksi aika-, tuote-, määrä-, paino- tai palvelukohtaisesti riippuen varastoinnin olosuhteista ja tavaroiden luonteesta.
2. Tämän artiklan säännöksillä ei rajoiteta päätöksen saajan oikeutta hakea korvausta teollis- ja tekijänoikeuksien loukkaajalta tai muilta henkilöiltä sovellettavan lainsäädännön mukaisesti.
3. Unionihakemuksen hyväksymispäätöksen saajan on toimitettava ja maksettava sellaisten toimivaltaisten tullin yksikköjen tai tulliviranomaisten vaatimat käännökset, joiden on määrä toteuttaa toimia, jotka kohdistuvat tavaroihin, joiden epäillään loukkaavan teollis- tai tekijänoikeutta.
30 artikla
Seuraamukset
Jäsenvaltioiden on varmistettava, että päätösten saajat noudattavat tässä asetuksessa esitettyjä velvoitteita, antamalla tarvittaessa myös säännöksiä seuraamuksista. Säädettyjen seuraamusten on oltava tehokkaita, oikeasuhteisia ja varoittavia.
Jäsenvaltioiden on ilmoitettava näistä säännöksistä ja niihin vaikuttavista myöhemmistä muutoksista komissiolle viipymättä.
V LUKU
TIETOJEN VAIHTO
31 artikla
Hakemuksia koskeviin päätöksiin ja haltuunottoihin liittyvien tietojen vaihto jäsenvaltioiden ja komission välillä
1. Toimivaltaisten tullin yksikköjen on annettava komissiolle viipymättä tiedoksi seuraavat:
a)
hakemusten hyväksymispäätökset, mukaan lukien hakemus ja sen liitteet;
b)
päätökset, joilla pidennetään määräaikaa, jonka kuluessa tulliviranomaisten on määrä toteuttaa toimet, tai päätökset, joilla kumotaan hakemuksen hyväksymispäätös tai muutetaan sitä;
c)
hakemuksen hyväksymispäätöksen soveltamisen keskeyttäminen.
2. Jos tavaroiden luovutus keskeytetään tai ne otetaan haltuun, tulliviranomaisten on toimitettava komissiolle merkitykselliset tiedot, lukuun ottamatta henkilötietoja, mukaan lukien tiedot tavaroiden määrästä ja tyypistä, arvosta, teollis- ja tekijänoikeuksista, tullimenettelyistä, lähtö-, alkuperä- ja määrämaista sekä kuljetusreiteistä ja -välineistä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta asetuksen (EY) N:o 515/97 24 artiklan g alakohdan soveltamista.
3. Tämän artiklan 1 ja 2 kohdassa tarkoitetun tietojen siirron ja kaiken tietojenvaihdon, joka koskee 14 artiklassa tarkoitettuja hakemuksia koskevia päätöksiä, jäsenvaltioiden tulliviranomaisten välillä on tapahduttava komission keskustietokannan välityksellä. Tiedot tallennetaan kyseiseen tietokantaan.
4. Jotta voidaan varmistaa tämän artiklan 1-3 kohdassa tarkoitettujen tietojen käsittely, 3 kohdassa tarkoitettu keskustietokanta on perustettava sähköisenä. Keskustietokannassa on oltava 6 artiklan 3 kohdassa, 14 artiklassa ja tässä artiklassa tarkoitetut tiedot, mukaan lukien henkilötiedot.
5. Jäsenvaltioiden tulliviranomaisilla ja komissiolla on tarvittaessa pääsy keskustietokannassa oleviin tietoihin, jotta ne voivat täyttää oikeudelliset velvollisuutensa tämän asetuksen soveltamisessa. Pääsy tietoihin, jotka on merkitty rajoitetun käsittelyn alaisiksi 6 artiklan 3 kohdan mukaisesti, on rajoitettu koskemaan niiden jäsenvaltioiden tulliviranomaisia, joissa toimia pyydetään. Komission perustellusta pyynnöstä jäsenvaltioiden tulliviranomaiset voivat antaa komissiolle pääsyn tällaisiin tietoihin, jos se on ehdottoman välttämätöntä tämän asetuksen soveltamiseksi.
6. Tulliviranomaisten on syötettävä keskustietokantaan toimivaltaiselle tullin yksikölle toimitettuihin hakemuksiin liittyviä tietoja. Keskustietokantaan tietoja syöttäneiden tulliviranomaisten on tarvittaessa tarkistettava, täydennettävä, korjattava tai poistettava syöttämiään tietoja. Keskustietokantaan tietoja syöttäneet tulliviranomaiset vastaavat syöttämiensä tietojen paikkansapitävyydestä, asianmukaisuudesta ja olennaisuudesta.
7. Komissio toteuttaa asianmukaiset tekniset ja organisatoriset järjestelyt, joilla taataan keskustietokannan luotettava ja varma toiminta, ja ylläpitää niitä. Kunkin jäsenvaltion tulliviranomaisten on toteutettava asianmukaiset tekniset ja organisatoriset järjestelyt, joilla taataan tietojen käsittelyn luottamuksellisuus ja turvallisuus, kun on kyse kyseisen jäsenvaltion tulliviranomaisten käsittelytoimista sekä sen alueelle sijoitetuista keskustietokannan päätteistä, ja ylläpidettävä näitä järjestelyjä.
32 artikla
Keskustietokannan perustaminen
Komissio perustaa 31 artiklassa tarkoitetun keskustietokannan. Tietokannan on oltava toiminnassa mahdollisimman pian ja viimeistään 1 päivänä tammikuuta 2015.
33 artikla
Tietosuojasäännökset
1. Komission keskustietokannassa olevia henkilötietoja käsitellään asetuksen (EY) N:o 45/2001 mukaisesti ja Euroopan tietosuojavaltuutetun valvonnassa.
2. Jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten on käsiteltävä henkilötietoja direktiivin 95/46/EY mukaisesti ja kyseisen direktiivin 28 artiklassa tarkoitetun jäsenvaltion julkisen riippumattoman viranomaisen valvonnassa.
3. Henkilötietoja kerätään ja käytetään ainoastaan tämän asetuksen tarkoituksiin. Kerättyjen tietojen on oltava paikkansapitäviä, ja ne on pidettävä ajan tasalla.
4. Keskustietokantaan henkilötietoja syöttäneiden tulliviranomaisten on valvottava syöttämiensä tietojen käsittelyä.
5. Rekisteröidyllä on oikeus tutustua itseään koskeviin henkilötietoihin, joita käsitellään keskustietokannassa, ja tarvittaessa oikeus henkilötietojen oikaisuun, tuhoamiseen tai niihin tutustumisen estämiseen asetuksen (EY) N:o 45/2001 tai direktiivin 95/46/EY täytäntöönpanoa koskevien kansallisten lakien mukaisesti.
6. Kaikki pyynnöt, jotka liittyvät tietoihin tutustumista, niiden oikaisua, tuhoamista tai niihin tutustumisen estämistä koskevan oikeuden käyttöön, on toimitettava tulliviranomaisille, jotka käsittelevät pyynnöt. Jos rekisteröity on toimittanut komissiolle tällaisen oikeutensa käyttöä koskevan pyynnön, komissio toimittaa tällaisen pyynnön kyseessä oleville tulliviranomaisille.
7. Henkilötietoja ei säilytetä kuutta kuukautta pidempään siitä päivästä lukien, kun asianomainen hakemuksen hyväksymispäätös on kumottu tai asianomainen määräaika, jonka kuluessa tulliviranomaisten on toteutettava toimet, on kulunut umpeen.
8. Jos päätöksen saaja on pannut vireille menettelyn tämän asetuksen 23 artiklan 3 kohdan tai 26 artiklan 9 kohdan mukaisesti ja hän on antanut tulliviranomaisille tiedon kyseisen menettelyn vireillepanosta, henkilötietoja säilytetään kuusi kuukautta siitä, kun menettelyssä on lopullisesti päätetty, onko teollis- tai tekijänoikeutta loukattu.
VI LUKU
KOMITEA, SIIRRETTY SÄÄDÖSVALTA JA LOPPUSÄÄNNÖKSET
34 artikla
Komiteamenettely
1. Komissiota avustaa asetuksen (ETY) N:o 2913/92 247 a ja 248 a artiklalla perustettu tullikoodeksikomitea. Tämä komitea on asetuksessa (EU) N:o 182/2011 tarkoitettu komitea.
2. Kun viitataan tähän kohtaan, sovelletaan asetuksen (EU) N:o 182/2011 4 artiklaa.
3. Kun viitataan tähän kohtaan, sovelletaan asetuksen (EU) N:o 182/2011 5 artiklaa.
35 artikla
Siirretyn säädösvallan käyttäminen
1. Siirretään komissiolle valta antaa delegoituja säädöksiä tässä artiklassa säädetyin edellytyksin.
2. Siirretään komissiolle 26 artiklan 10 kohdassa tarkoitettu valta antaa delegoituja säädöksiä määräämättömäksi ajaksi 19 päivästä heinäkuuta 2013.
3. Euroopan parlamentti tai neuvosto voi milloin tahansa peruuttaa 26 artiklan 10 kohdassa tarkoitetun säädösvallan siirron. Peruuttamispäätöksellä lopetetaan tuossa päätöksessä mainittu säädösvallan siirto. Päätös tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä, tai jonakin myöhempänä, päätöksessä mainittuna päivänä. Päätös ei vaikuta jo voimassa olevien delegoitujen säädösten pätevyyteen.
4. Heti kun komissio on hyväksynyt delegoidun säädöksen, se antaa säädöksen tiedoksi samanaikaisesti Euroopan parlamentille ja neuvostolle.
5. Edellä olevan 26 artiklan 10 kohdan nojalla annettu delegoitu säädös tulee voimaan ainoastaan, jos Euroopan parlamentti tai neuvosto ei ole kahden kuukauden kuluessa siitä, kun asianomainen säädös on annettu tiedoksi Euroopan parlamentille ja neuvostolle, ilmaissut vastustavansa sitä tai jos sekä Euroopan parlamentti että neuvosto ovat ennen mainitun määräajan päättymistä ilmoittaneet komissiolle, että ne eivät vastusta säädöstä. Euroopan parlamentin tai neuvoston aloitteesta tätä määräaikaa jatketaan kahdella kuukaudella.
36 artikla
Keskinäinen hallinnollinen avunanto
Tähän asetukseen sovelletaan soveltuvin osin asetuksen (EY) N:o 515/97 säännöksiä.
37 artikla
Kertomukset
Komissio toimittaa viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2016 Euroopan parlamentille ja neuvostolle kertomuksen tämän asetuksen täytäntöönpanosta. Kertomukseen liitetään tarvittaessa asianmukaisia suosituksia.
Kertomuksessa on viitattava merkityksellisiin tapahtumiin, jotka koskevat unionin tullialueen kautta kuljetettuja lääkkeitä ja joita saattaa esiintyä tätä asetusta sovellettaessa, mukaan lukien arviointi sen mahdollisesta vaikutuksesta Dohassa pidetyssä WTO:n ministeritason konferenssissa 14 päivänä marraskuuta 2001 annetun TRIPS-sopimusta ja kansanterveyttä koskevan julistuksen mukaisiin lääkkeiden saatavuutta koskeviin unionin sitoumuksiin sekä haitallisia vaikutuksia tässä suhteessa aiheuttavien tilanteiden käsittelemiseksi toteutettuihin toimenpiteisiin.
38 artikla
Kumoaminen
Kumotaan asetus (EY) N:o 1383/2003 1 päivästä tammikuuta 2014.
Viittauksia kumottuun asetukseen pidetään viittauksina tähän asetukseen liitteessä olevan vastaavuustaulukon mukaisesti.
39 artikla
Siirtymäsäännökset
Asetuksen (EY) N:o 1383/2003 mukaisesti hyväksytyt hakemukset ovat voimassa hakemuksen hyväksymispäätöksessä vahvistetun määräajan, jonka kuluessa tulliviranomaisten on määrä toteuttaa toimet ja jota ei pidennetä.
40 artikla
Voimaantulo ja soveltaminen
1. Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
2. Sitä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2014, lukuun ottamatta
a)
6 artiklaa, 12 artiklan 7 kohtaa ja 22 artiklan 3 kohtaa, joita sovelletaan 19 päivästä heinäkuuta 2013;
b)
31 artiklan 1 ja 3-7 kohtaa sekä 33 artiklaa, joita sovelletaan siitä päivästä, josta 32 artiklassa tarkoitettu keskustietokanta on toiminnassa. Komissio julkaisee kyseisen päivämäärän.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Strasbourgissa 12 päivänä kesäkuuta 2013.