PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) 2015/462
ze dne 19. března 2015,
kterým se stanoví prováděcí technické normy, pokud jde o postupy pro povolení orgánů dohledu ke zřízení zvláštních účelových jednotek, pro spolupráci a výměnu informací mezi orgány dohledu v souvislosti se zvláštními účelovými jednotkami, jakož i pro stanovení formátů a tabulek pro informace, které mají zvláštní účelové jednotky podávat v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2009/138/ES
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2009/138/ES ze dne 25. listopadu 2009 o přístupu k pojišťovací a zajišťovací činnosti a jejím výkonu (Solventnost II) (1), a zejména na čl. 211 odst. 2 písm. a) a b) uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Zvláštní účelové jednotky musí před převzetím rizika od pojišťoven nebo zajišťoven získat od orgánu dohledu povolení ke zřízení. Podmínky a postupy pro udělení a odnětí tohoto povolení, včetně požadavků na dokumentaci, jsou upraveny směrnicí 2009/138/ES a toto nařízení by je mělo doplnit.
(2)
Pokud zvláštní účelová jednotka přebírá riziko od více než jedné pojišťovny nebo zajišťovny, měla by udržovat objem aktiv na úrovni nebo nad úrovní své souhrnné maximální expozice rizikům s ohledem na každý jednotlivý smluvní závazek. Při udělení povolení by orgán dohledu měl posoudit, zda je tato povinnost splněna, a vzít v úvahu každé jednotlivé smluvní ujednání a přenos rizika.
(3)
Je důležité stanovit postupy pro spolupráci a výměnu informací mezi orgány dohledu v případě, že je zvláštní účelová jednotka zřízena v členském státě, který není členským státem, v němž je zřízena pojišťovna nebo zajišťovna, od níž zvláštní účelová jednotka přebírá riziko. Spolupráce a výměna informací mezi orgány dohledu je důležitá zejména během procesu povolení zvláštní účelové jednotky. Je nezbytná k zajištění účinného a efektivního dohledu rovněž v případech, kdy dojde k podstatným změnám, jež mohou mít potenciálně vliv na to, zda zvláštní účelová jednotka splňuje požadavky článku 211 směrnice 2009/138/ES, a v případech, kdy je povolení odňato nebo zanikne.
(4)
Požadavky na oznamování orgánům dohledu, které jsou stanoveny v článku 325 nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2015/35 (2), by měly orgánům dohledu umožnit posoudit, zda zvláštní účelové jednotky průběžně plní příslušné požadavky. Tyto požadavky by měly být doplněny tabulkami a formáty stanovenými v tomto nařízení.
(5)
Pro lepší pochopení příslušných technických pravidel, která mají být stanovena, je nezbytné definovat pojem „zvláštní účelová jednotka s více ujednáními“.
(6)
Toto nařízení vychází z návrhu prováděcích technických norem předložených Komisi Evropským orgánem pro pojišťovnictví a zaměstnanecké penzijní pojištění (EIOPA).
(7)
Orgán EIOPA uskutečnil o návrzích prováděcích technických norem, z nichž toto nařízení vychází, otevřené veřejné konzultace, analyzoval potenciální související náklady a přínosy a vyžádal si stanovisko skupiny subjektů působících v oblasti pojištění a zajištění zřízené podle článku 37 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1094/2010 (3).
(8)
V zájmu posílení právní jistoty ohledně režimu dohledu během zaváděcího období stanoveného v článku 308a směrnice 2009/138/ES, které započne dne 1. dubna 2015, je třeba, aby toto nařízení vstoupilo v platnost co nejdříve, a to prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Předmět
Toto nařízení stanoví:
a)
postupy, které mají být dodrženy při udělení a odnětí povolení orgánů dohledu ke zřízení zvláštních účelových jednotek;
b)
postupy, které mají být dodrženy při spolupráci a výměně informací mezi orgánem dohledu členského státu, v němž je zvláštní účelová jednotka usazena, a orgánem dohledu členského státu, v němž je usazena pojišťovna nebo zajišťovna přenášející riziko;
c)
formáty a tabulky, které mají být používány pro každoroční podávání informací zvláštní účelovou jednotkou.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se „zvláštní účelovou jednotkou s více ujednáními“ rozumí zvláštní účelová jednotka, která přebírá rizika na základě více než jednoho samostatného smluvního ujednání od jedné nebo více pojišťoven nebo zajišťoven.
Článek 3
Povolení orgánů dohledu ke zřízení zvláštních účelových jednotek
Za účelem zřízení sídla na území členského státu požádá zvláštní účelová jednotka o povolení orgán dohledu daného členského státu.
Článek 4
Rozhodnutí orgánu dohledu
1. Orgán dohledu členského státu, v němž je zvláštní účelová jednotka usazena nebo má být usazena, rozhodne o žádosti o povolení do šesti měsíců ode dne jejího obdržení.
2. Ve svém rozhodnutí o udělení povolení uvede orgán dohledu činnosti, pro které zvláštní účelová jednotka obdržela povolení, a případně podmínky týkající se těchto činností.
3. Zamítavé rozhodnutí musí být orgánem dohledu plně odůvodněno a oznámeno žadateli.
Článek 5
Požadavky na prokázání a doložení skutečností
Při podání žádosti o povolení orgánem dohledu musí zvláštní účelová jednotka doložením příslušných dokumentů prokázat, že splňuje požadavky stanovené v článcích 318 až 324, 326 a 327 nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2015/35 a že je schopna splnit požadavky článku 325 nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2015/35. Při podání žádosti o povolení musí žadatel předložit přinejmenším dokumenty stanovené v příloze I. Dokumenty musí popisovat strukturu zvláštní účelové jednotky, přebírané riziko a financování zvláštní účelové jednotky.
Článek 6
Odnětí povolení
1. Orgán dohledu, který udělil povolení ke zřízení zvláštní účelové jednotky, může povolení této zvláštní účelové jednotky odejmout, pokud:
a)
zvláštní účelová jednotka již nesplňuje původní podmínky, za nichž jí bylo povolení uděleno;
b)
zvláštní účelová jednotka závažným způsobem neplní povinnosti stanovené předpisy, jež se na ni vztahují.
2. V případě uvedeném v odst. 1 písm. b) má orgán dohledu za to, že zvláštní účelová jednotka závažným způsobem neplní povinnosti, tehdy, pokud nesplňuje požadavek plného finančního pokrytí a podle názoru orgánu dohledu není schopna v přiměřené lhůtě tento požadavek opětovně splnit.
3. Rozhodnutí o odnětí povolení musí být plně odůvodněno a zvláštní účelové jednotce neprodleně oznámeno.
Článek 7
Zvláštní účelová jednotka s více ujednáními
1. Při podání žádosti o povolení orgánu dohledu ke zřízení zvláštní účelové jednotky s více ujednáními musí žadatel navíc prokázat ke spokojenosti orgánu dohledu, že její solventnost nemůže být nepříznivě ovlivněna likvidačním řízením kterékoli pojišťovny nebo zajišťovny, jež na ni přenášejí rizika, a že je vždy schopna dodržet solventnostní požadavek.
2. Při prokazování, že solventnost zvláštní účelové jednotky s více ujednáními nemůže být nepříznivě ovlivněna likvidačním řízením kterékoli pojišťovny nebo zajišťovny, jež na ni přenášejí rizika, musí zvláštní účelová jednotka s více ujednáními předložit dostatečné doklady, které jejímu orgánu dohledu umožní posoudit její celkovou souhrnnou maximální expozici rizikům a souhrnnou maximální expozici rizikům ve vztahu ke každému samostatnému smluvnímu ujednání týkajícímu se přenesení rizika z pojišťovny nebo zajišťovny.
3. Při podání žádosti o povolení orgánu dohledu ke zřízení zvláštní účelové jednotky s více ujednáními musí žadatel předložit dostatečné doklady o tom, že splňuje podmínky stanovené v článcích 319 až 321 a 326 prováděcího nařízení s ohledem na každé samostatné smluvní ujednání, aby bylo možné určit, zda tato zvláštní účelová jednotka s více ujednáními splňuje solventnostní požadavky.
4. Pokud žadatel není schopen předložit dostatečné doklady v souladu s ustanoveními odstavců 1 až 3, orgán dohledu žádost o povolení ke zřízení zvláštní účelové jednotky s více ujednáními zamítne.
Článek 8
Průběžná spolupráce mezi orgány dohledu
1. Pokud je zvláštní účelová jednotka, která přebírá riziko od pojišťovny či zajišťovny, zřízena v členském státě jiném než členský stát, v němž je povolena pojišťovna nebo zajišťovna, musí příslušné orgány dohledu průběžně spolupracovat.
2. Orgány dohledu si vyměňují informace důležité pro výkon úkolů dohledu, včetně informací o veškerých plánovaných opatřeních v oblasti dohledu ve vztahu ke zvláštní účelové jednotce nebo pojišťovně či zajišťovně přenášející riziko, pokud to může ovlivnit dohled nad touto zvláštní účelovou jednotkou nebo pojišťovnou či zajišťovnou přenášející riziko. Za těchto okolností spolu orgány dohledu komunikují bez zbytečného odkladu.
Článek 9
Předchozí konzultace před udělením povolení
Orgán dohledu, od něhož je požadováno povolení ke zřízení zvláštní účelové jednotky, před udělením povolení konzultuje orgán dohledu členského státu, ve kterém je zřízena pojišťovna nebo zajišťovna přenášející riziko.
Článek 10
Sdělení změn
Orgán dohledu nad zvláštní účelovou jednotkou bez zbytečného odkladu sdělí veškeré relevantní informace, které obdržel od zvláštní účelové jednotky podle čl. 325 odst. 5 nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2015/35 a které se týkají změn, jež by mohly ovlivnit to, zda zvláštní účelová jednotka splňuje požadavky stanovené v článcích 318 až 324, 326 a 327 nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2015/35, orgánu dohledu nad pojišťovnou nebo zajišťovnou přenášející riziko na tuto zvláštní účelovou jednotku. Orgán dohledu bez zbytečného odkladu informuje o tom, že zvláštní účelová jednotka porušila solventnostní požadavky.
Článek 11
Sdělení odnětí povolení
V případě odnětí povolení zvláštní účelové jednotky orgán dohledu nad touto zvláštní účelovou jednotkou bez zbytečného odkladu informuje orgán dohledu nad pojišťovnou nebo zajišťovnou přenášející riziko na tuto zvláštní účelovou jednotku.
Článek 12
Předání roční zprávy
Orgán dohledu nad zvláštní účelovou jednotkou bez zbytečného odkladu předá orgánu dohledu nad pojišťovnou nebo zajišťovnou přenášející riziko na tuto zvláštní účelovou jednotku roční zprávu, kterou mu zvláštní účelová jednotka předložila podle čl. 325 odst. 3 a 4 nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2015/35. V případě zvláštní účelové jednotky s více ujednáními předá její orgán dohledu ostatním orgánům dohledu pouze ty části zprávy, jež se týkají pojišťovny nebo zajišťovny zřízené v členském státě jednotlivých orgánů dohledu.
Článek 13
Kvantitativní obsah roční zprávy
V souladu s článkem 325 nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2015/35 předkládá zvláštní účelová jednotka svému orgánu dohledu každoročně kvantitativní informace ve formátech a tabulkách stanovených v příloze II a v souladu s pokyny uvedenými v příloze III, přičemž tyto informace zahrnují:
a)
obsah zprávy podle tabulky SPV.01.01 v příloze II v souladu s pokyny uvedenými v příloze III pod odkazem SPV.01.01;
b)
základní informace o zvláštní účelové jednotce podle tabulky SPV.01.02 v příloze II v souladu s pokyny uvedenými v příloze III pod odkazem SPV.01.02;
c)
údaje z rozvahy zvláštní účelové jednotky se zvlášť uvedenými podstatnými třídami aktiv, závazků a položkami vlastního kapitálu, včetně dluhových nebo jiných mechanismů financování, podle tabulky SPV.02.01 v příloze II v souladu s pokyny uvedenými v příloze III pod odkazem SPV.02.01;
d)
údaje z podrozvahy zvláštní účelové jednotky podle tabulky SPV.02.02 v příloze II v souladu s pokyny uvedenými v příloze III pod odkazem SPV.02.02;
e)
rizika převzatá na základě každého samostatného smluvního ujednání týkajícího se přenesení rizika z pojišťovny nebo zajišťovny podle tabulky SPV.03.01 v příloze II v souladu s pokyny uvedenými v příloze III pod odkazem SPV.03.01;
f)
výčet dluhových cenných papírů nebo jiných mechanismů financování emitovaných ve vztahu ke každému samostatnému smluvnímu ujednání týkajícímu se přenesení rizika z pojišťovny nebo zajišťovny podle tabulky SPV.03.02 v příloze II v souladu s pokyny uvedenými v příloze III pod odkazem SPV.03.02.
Článek 14
Kvalitativní obsah roční zprávy
V souladu s článkem 325 nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2015/35 předkládá zvláštní účelová jednotka svému orgánu dohledu každoročně kvalitativní informace obsahující tyto údaje:
a)
přiměřený popis základny, metod a předpokladů používaných při oceňování aktiv;
b)
přiměřený popis základny, metod a předpokladů používaných při stanovení souhrnné maximální expozice rizikům;
c)
podrobnosti o jakémkoli střetu zájmů mezi zvláštní účelovou jednotkou, pojišťovnami nebo zajišťovnami a věřiteli z dluhových nástrojů či jiných mechanismů financování;
d)
podrobnosti o všech významných transakcích uzavřených zvláštní účelovou jednotkou během posledního období, o němž se podává zpráva;
e)
informace prokazující, že zvláštní účelová jednotka je stále plně finančně kryta, a to včetně:
i)
popisu rizik, která zvláštní účelová jednotka přebírá, včetně rizika likvidity a kvantifikovatelných rizik,
ii)
informací o emitovaných dluhových nástrojích nebo jiných mechanismech financování, které zvláštní účelová jednotka sjednala;
f)
pokud zvláštní účelová jednotka nesplňovala požadavek plného finančního pokrytí nepřetržitě po celé období, o němž se podává zpráva, oznámí příslušné informace o neplnění požadavku a jeho nápravě podle článku 326 nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2015/35 během daného období;
g)
kvalitativní informace o všech změnách, jež by mohly ovlivnit to, zda zvláštní účelová jednotka splňuje požadavky stanovené v článcích 318 až 324, 326 a 327 nařízení v přenesené pravomoci (EU) 2015/35.
Článek 15
Popis rizik, která zvláštní účelová jednotka přebírá
Při popisu přebíraných rizik v roční zprávě, jak vyžaduje článek 14, uvede zvláštní účelová jednotka tyto informace:
a)
zda se jedná především o rizika životní, nebo neživotní;
b)
jaké druhy rozhodných událostí se na uvedená rizika vztahují;
c)
zda v období, o němž se podává zpráva, nastala rozhodná skutečnost, která vyvolala vznesení nároku vůči aktivům zvláštní účelové jednotky;
d)
zda byly během období, o němž se podává zpráva, na základě vzneseného nároku vyplaceny nějaké částky a pokud ano, jaká částka byla dosud vyplacena a zda rozhodná událost nepříznivě ovlivnila likviditu zvláštní účelové jednotky;
e)
zda se rizikový profil zvláštní účelové jednotky podstatně změnil v porovnání s předchozím obdobím nebo s původními podmínkami, které byly oznámeny orgánu dohledu při povolení zvláštní účelové jednotky.
Článek 16
Informace o emitovaných dluhových nástrojích nebo jiných mechanismech financování, které zvláštní účelová jednotka sjednala
Při sdělení informací o emitovaných dluhových nástrojích nebo jiných mechanismech financování, které zvláštní účelová jednotka sjednala, jak vyžaduje článek 14, uvede zvláštní účelová jednotka tyto informace:
a)
výtěžek z emise dluhových nástrojů nebo z jiného mechanismu financování a zda byly nástroje plně splaceny ve vztahu ke každému samostatnému smluvnímu ujednání týkajícímu se přenesení rizika z pojišťovny nebo zajišťovny;
b)
rozdělení mechanismu financování podle druhů tiers, specifikace tranší nebo tiers, včetně informací o použitém externím nebo interním ratingu pro emitované dluhové nástroje a případně které ratingové agentury byly využity;
c)
důvody, proč jsou finanční ujednání považována za dostatečně spolehlivá, aby zajistila trvalou ochranu možných nároků pojišťovny nebo zajišťovny přenášející riziko na zvláštní účelovou jednotku, aby zachovala schopnost zvláštní účelové jednotky poskytnout plnění, k němuž je v okamžiku splatnosti částek povinna, a aby zajistila strukturu vyplácení dluhových nebo jiných mechanismů financování;
d)
dluhové nástroje, které byly částečně nebo úplně anulovány, zpětně odkoupeny nebo vyplaceny v době od jejich emise a zvlášť v současném období, o němž se podává zpráva.
Článek 17
Způsob podávání zpráv
Zvláštní účelové jednotky předkládají orgánu dohledu kvantitativní informace podle článku 13 elektronicky a kvalitativní informace podle článku 15 v elektronicky čitelném formátu.
Článek 18
Měna a jednotky
1. Zvláštní účelové jednotky předkládají veškeré peněžní údaje ze zprávy uvedené v článku 13 v měně, ve které zvláštní účelová jednotka připravuje výkazy. Pro tento účel se ostatní měny převedou na měnu vykazování pomocí platného směnného kurzu ke konci období, o němž se podává zpráva.
2. Zvláštní účelové jednotky předkládají číselné hodnoty podle následujících formátů:
a)
datová pole s údaji typu „měna“ se vyplňují s minimální přesností na jednotky;
b)
datová pole s údaji typu „celé číslo“ se vyplňují s přesností na jednotky bez desetinných míst.
Článek 19
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 19. března 2015.
KOMISSION TÄYTÄNTÖÖNPANOASETUS (EU) 2015/462,
annettu 19 päivänä maaliskuuta 2015,
valvontaviranomaisten noudattamia erillisyhtiöiden perustamisen hyväksyntämenettelyjä, erillisyhtiöihin liittyvää valvontaviranomaisten välistä yhteistyötä ja tietojenvaihtoa sekä erillisyhtiöiden tietojen raportoinnissa käytettävien esitysmuotojen ja lomakkeiden vahvistamista koskevista Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/138/EY mukaisista teknisistä täytäntöönpanostandardeista
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
EUROOPAN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon vakuutus- ja jälleenvakuutustoiminnan aloittamisesta ja harjoittamisesta (Solvenssi II) 25 päivänä marraskuuta 2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/138/EY (1) ja erityisesti sen 211 artiklan 2 kohdan a ja b alakohdan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Erillisyhtiöiden perustamiseen tarvitaan valvontaviranomaisten hyväksyntä ennen kuin erillisyhtiöt voivat ottaa vastatakseen vakuutus- tai jälleenvakuutusyritysten riskejä. Direktiivillä 2009/138/EY säännellään edellytyksiä ja menettelyjä, asiakirjavaatimukset mukaan luettuina, joita on noudatettava myönnettäessä tai peruutettaessa tällaista hyväksyntää, ja niitä olisi täydennettävä tällä asetuksella.
(2)
Jos erillisyhtiö ottaa vastatakseen useamman kuin yhden vakuutus- tai jälleenvakuutusyrityksen riskejä, sen olisi pidettävä hallussaan varoja, jotka vastaavat sen riskien yhteenlaskettua enimmäismäärää tai ylittävät kyseisen määrän, kun jokainen yksittäinen sopimusvelvoite otetaan huomioon. Hyväksyntämenettelyssään valvontaviranomaisen olisi arvioitava, täytetäänkö tämä velvollisuus, ja otettava huomioon kukin yksittäinen sopimusjärjestely ja riskinsiirto.
(3)
On tärkeää vahvistaa menettelyt, joita sovelletaan valvontaviranomaisten välisessä yhteistyössä ja tietojenvaihdossa, kun erillisyhtiö perustetaan muuhun jäsenvaltioon kuin siihen, johon vakuutus- tai jälleenvakuutusyritys, jonka riskejä erillisyhtiö ottaa vastatakseen, on sijoittautunut. Valvontaviranomaisten välinen yhteistyö ja tietojenvaihto ovat erityisen tärkeitä valvontaviranomaisten noudattaman, erillisyhtiön hyväksyntämenettelyn aikana. Tosiasiallisen ja tehokkaan valvonnan varmistamiseksi valvontaviranomaisten välinen yhteistyö ja tietojenvaihto ovat tarpeellisia myös silloin, kun olennaiset muutokset voivat vaikuttaa siihen, noudattaako erillisyhtiö direktiivin 2009/138/EY 211 artiklan vaatimuksia, ja kun toimilupa peruutetaan tai se raukeaa.
(4)
Valvontaan liittyvää raportointia koskevien vaatimusten perusteella, jotka vahvistetaan komission delegoidun asetuksen (EU) 2015/35 (2) 325 artiklassa, erillisyhtiön valvontaviranomaisten olisi voitava arvioida, noudatetaanko asiaankuuluvia vaatimuksia edelleen. Kyseisiä vaatimuksia olisi täydennettävä tässä asetuksessa vahvistettavilla lomakkeilla ja esitysmuodoilla.
(5)
Jotta saataisiin selkeämpi käsitys asianmukaisista teknisistä säännöistä, jotka olisi vahvistettava, on tarpeen määritellä termi ”monijärjestelyerillisyhtiö”.
(6)
Tämä asetus perustuu teknisten täytäntöönpanostandardien luonnoksiin, jotka Euroopan vakuutus- ja lisäeläkeviranomainen (EVLEV) on toimittanut komissiolle.
(7)
EVLEV on järjestänyt avoimet julkiset kuulemiset teknisten täytäntöönpanostandardien luonnoksista, joihin tämä asetus perustuu, analysoinut niihin mahdollisesti liittyviä kustannuksia ja hyötyjä sekä pyytänyt lausunnon Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1094/2010 (3) 37 artiklan mukaisesti perustetulta vakuutus- ja jälleenvakuutusalan osallisryhmältä.
(8)
Jotta voitaisiin lisätä valvontajärjestelmän oikeusvarmuutta direktiivin 2009/138/EY 308 a artiklassa säädetyn vaiheistusjakson aikana, joka alkaa 1 päivänä huhtikuuta 2015, on tärkeää varmistaa, että tämä asetus tulee voimaan mahdollisimman pian eli seuraavana päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Kohde
Tässä asetuksessa vahvistetaan
a)
menettelyt, joita on noudatettava myönnettäessä tai peruutettaessa valvontaviranomaisten hyväksyntää erillisyhtiöiden perustamiselle;
b)
menettelyt, joita sen jäsenvaltion valvontaviranomaisen, jossa erillisyhtiö perustetaan ja sen jäsenvaltion valvontaviranomaisen, johon riskejä siirtävä vakuutus- tai jälleenvakuutusyritys on sijoittautunut, on noudatettava keskinäisessä yhteistyössään ja tietojenvaihdossaan;
c)
esitysmuodot ja lomakkeet, joita erillisyhtiön on käytettävä vuosittaisessa tietojen raportoinnissa.
2 artikla
Määritelmä
Tässä asetuksessa ’monijärjestelyerillisyhtiöllä’ tarkoitetaan erillisyhtiötä, joka ottaa vastatakseen riskejä useamman kuin yhden sopimusjärjestelyn mukaisesti yhdeltä tai useammalta vakuutus- tai jälleenvakuutusyritykseltä.
3 artikla
Valvontaviranomaisen hyväksyntä erillisyhtiön perustamiseen
Erillisyhtiön on haettava jäsenvaltion valvontaviranomaiselta lupaa perustaakseen pääkonttorin kyseisen jäsenvaltion alueelle.
4 artikla
Valvontaviranomaisen päätös
1. Sen jäsenvaltion valvontaviranomaisen, jossa erillisyhtiö perustetaan tai aiotaan perustaa, on tehtävä päätös lupahakemuksesta kuuden kuukauden kuluessa hakemuksen vastaanottamisesta.
2. Päätöksessään myöntää valvontaviranomaisen hyväksyntä valvontaviranomaisen on ilmoitettava toiminnot, joihin erillisyhtiö saa luvan, sekä tarvittaessa kyseisiin toimintoihin liittyvät ehdot ja edellytykset.
3. Jokaisessa luvan epäämistä koskevassa päätöksessä on esitettävä kaikki perusteet, ja valvontaviranomaisen on ilmoitettava päätöksestä hakijalle.
5 artikla
Osoittamis- ja asiakirjavaatimukset
Hakiessaan perustamiselle valvontaviranomaisen hyväksyntää erillisyhtiön on toimittamalla hakemuksessaan asiakirjatodisteet osoitettava, että delegoidun asetuksen (EU) 2015/35 318-324, 326 ja 327 artiklassa vahvistetut vaatimukset täyttyvät ja että kyseinen erillisyhtiö pystyy täyttämään delegoidun asetuksen (EU) 2015/35 325 artiklan vaatimukset. Jättäessään lupahakemuksen hakijan on toimitettava ainakin liitteen I mukaiset hakemusta tukevat asiakirjat. Asiakirjojen on käsitettävä erillisyhtiön rakenne, vastattaviksi otettavat riskit sekä erillisyhteisön rahoitus.
6 artikla
Luvan peruuttaminen
1. Valvontaviranomainen, joka antaa valvontaviranomaisen hyväksynnän erillisyhtiön perustamiselle, voi peruuttaa kyseisen erillisyhtiön luvan, jos
a)
erillisyhtiö ei enää täytä alkuperäisiä edellytyksiä, joilla sen perustaminen hyväksyttiin;
b)
erillisyhtiö laiminlyö vakavasti velvoitteita, jotka kuuluvat sille siihen sovellettavien säännösten perusteella.
2. Edellä 1 kohdan b alakohdassa tarkoitetussa tapauksessa valvontaviranomaisen on katsottava erillisyhtiön syyllistyneen vakavaan laiminlyöntiin, jos erillisyhtiö ei noudata riskien täysimittaista kattamista koskevaa vaatimusta ja valvontaviranomainen katsoo, ettei erillisyhtiö pysty kohtuullisen ajan kuluessa noudattamaan kyseistä vaatimusta uudelleen.
3. Luvan peruuttamista koskevassa päätöksessä on esitettävä kaikki perusteet, ja päätös on annettava viipymättä erillisyhtiölle tiedoksi.
7 artikla
Monijärjestelyerillisyhtiö
1. Hakiessaan valvontaviranomaisen hyväksyntää monijärjestelyerillisyhtiön perustamiseen hakijan on myös osoitettava valvontaviranomaistaan tyydyttävällä tavalla, ettei minkään asianomaisen riskejä siirtävän vakuutus- ja jälleenvakuutusyrityksen likvidaatiomenettely voi vaikuttaa kielteisesti kyseisen monijärjestelyerillisyhtiön vakavaraisuuteen ja että monijärjestelyerillisyhtiö pystyy noudattamaan vakavaraisuusvaatimusta kaikkina aikoina.
2. Kun monijärjestelyerillisyhtiö osoittaa, ettei minkään asianomaisen riskejä siirtävän vakuutus- ja jälleenvakuutusyrityksen likvidaatiomenettely voi vaikuttaa kielteisesti sen vakavaraisuuteen, sen on toimitettava riittävät asiakirjatodisteet, jotta sen valvontaviranomainen voi arvioida kyseisen monijärjestelyerillisyhtiön riskien yhteenlasketut enimmäismäärät yhtenä kokonaisuutena sekä kunkin yksittäisen vakuutus- tai jälleenvakuutusyritykseltä siirrettäviin riskeihin liittyvän sopimusjärjestelyn riskien yhteenlasketun enimmäismäärän.
3. Hakiessaan valvontaviranomaisen hyväksyntää monijärjestelyerillisyhtiön perustamiseen hakijan on sen selvittämiseksi, täyttääkö monijärjestelyerillisyhtiö vakavaraisuusvaatimukset, toimitettava riittävät asiakirjatodisteet siitä, että se täyttää täytäntöönpanotoimenpiteiden 319-321 ja 326 artiklassa säädetyt edellytykset ottaen huomioon kukin yksittäinen sopimusjärjestely.
4. Jos hakija ei pysty toimittamaan riittäviä asiakirjatodisteita 1-3 kohdan säännösten mukaisesti, valvontaviranomaisen on hylättävä monijärjestelyerillisyhtiön perustamista koskeva hakemus.
8 artikla
Valvontaviranomaisten välinen jatkuva yhteistyö
1. Jos erillisyhtiö, joka ottaa vastatakseen vakuutus- tai jälleenvakuutusyrityksen riskejä, perustetaan muuhun jäsenvaltioon kuin siihen, jossa kyseinen vakuutus- tai jälleenvakuutusyritys on saanut toimiluvan, asianomaisten valvontaviranomaisten on tehtävä jatkuvasti yhteistyötä.
2. Valvontaviranomaisten on vaihdettava valvontatehtävien kannalta merkityksellisiä tietoja, mukaan luettuina tiedot kaikista suunnitelluista valvontatoimista erillisyhtiötä tai riskejä siirtäviä vakuutus- ja jälleenvakuutusyrityksiä vastaan, jos tämä voi vaikuttaa kyseisen erillisyhtiön tai riskejä siirtävien vakuutus- ja jälleenvakuutusyritysten valvontaan. Tällaisissa olosuhteissa valvontaviranomaisten on ilmoitettava tiedot viipymättä.
9 artikla
Ennakkokuuleminen ennen luvan myöntämistä
Valvontaviranomaisen, jolta haetaan valvontaviranomaisen hyväksyntää erillisyhtiön perustamiseen, on ennen hyväksynnän antamista kuultava sen jäsenvaltion valvontaviranomaista, johon riskin siirtävä vakuutus- tai jälleenvakuutusyritys on sijoittautunut.
10 artikla
Ilmoittaminen muutoksista
Erillisyhtiön valvontaviranomaisen on viipymättä ilmoitettava erillisyhtiöön riskejä siirtävän vakuutus- tai jälleenvakuutusyrityksen valvontaviranomaiselle kaikki sellaisiin muutoksiin liittyvät, erillisyhtiöltä delegoidun asetuksen (EU) 2015/35 325 artiklan 5 kohdan mukaisesti saadut tiedot, jotka voivat vaikuttaa siihen, noudattaako erillisyhtiö delegoidun asetuksen (EU) 2015/35 318-324, 326 ja 327 artiklassa vahvistettuja vaatimuksia. Jos erillisyhtiö on rikkonut vakavaraisuusvaatimuksia, valvontaviranomaisen on ilmoitettava asiasta viipymättä.
11 artikla
Ilmoittaminen luvan peruuttamisesta
Jos erillisyhtiön lupa peruutetaan, erillisyhtiön valvontaviranomaisen on ilmoitettava asiasta viipymättä kyseiseen erillisyhtiöön riskejä siirtävän vakuutus- tai jälleenvakuutusyrityksen valvontaviranomaiselle.
12 artikla
Vuosikertomuksen toimittaminen
Erillisyhtiön valvontaviranomaisen on viipymättä toimitettava delegoidun asetuksen (EU) 2015/35 325 artiklan 3 ja 4 kohdan mukaisesti toimitettu erillisyhtiön vuosikertomus riskejä erillisyhtiöön siirtävän vakuutus- tai jälleenvakuutusyrityksen valvontaviranomaiselle. Monijärjestelyerillisyhtiön valvontaviranomainen voi toimittaa muille valvontaviranomaisille ainoastaan kertomuksen ne osat, jotka koskevat kyseisten valvontaviranomaisten jäsenvaltioon sijoittautunutta vakuutus- tai jälleenvakuutusyritystä.
13 artikla
Vuosikertomuksen määrällinen sisältö
Delegoidun asetuksen (EU) 2015/35 325 artiklan mukaisesti erillisyhtiön on vuosittain toimitettava valvontaviranomaiselleen liitteessä II vahvistettuja esitysmuotoja ja lomakkeita käyttäen ja liitteessä III vahvistettuja ohjeita noudattaen määrälliset tiedot, joihin sisältyvät seuraavat:
a)
liitteen II lomakkeessa SPV.01.01 määritetty kertomuksen sisältö liitteessä III olevan viitteen SPV.01.01 mukaisia ohjeita noudattaen;
b)
liitteen II lomakkeessa SPV.01.02 määritetyt erillisyhtiötä koskevat perustiedot liitteessä III olevan viitteen SPV.01.02 mukaisia ohjeita noudattaen;
c)
liitteen II lomakkeessa SPV.02.01 määritetyt erillisyhtiötä koskevat tasetiedot, joissa eritellään varojen, velkojen ja oman pääoman erien olennaiset lajit, mukaan luettuina liikkeeseen laskettu velka tai muu rahoitusmekanismi, liitteessä III olevan viitteen SPV.02.01 mukaisia ohjeita noudattaen;
d)
liitteen II lomakkeessa SPV.02.02 määritetyt erillisyhtiön taseen ulkopuoliset tiedot liitteessä III olevan viitteen SPV.02.02 mukaisia ohjeita noudattaen;
e)
liitteen II lomakkeessa SPV.03.01 määritetyt vastattavaksi otetut riskit, jotka koskevat kutakin yksittäistä vakuutus- tai jälleenvakuutusyritykseltä suoritettavaan riskinsiirtoon liittyvää sopimusjärjestelyä, liitteessä III olevan viitteen SPV.03.01 mukaisia ohjeita noudattaen;
f)
luettelo liitteen II lomakkeessa SPV.03.02 määritetyistä liikkeeseen lasketuista velkainstrumenteista tai muista rahoitusmekanismeista, jotka koskevat kutakin yksittäistä vakuutus- tai jälleenvakuutusyritykseltä suoritettavaan riskinsiirtoon liittyvää sopimusjärjestelyä, liitteessä III olevan viitteen SPV.03.02 mukaisia ohjeita noudattaen.
14 artikla
Vuosikertomuksen laadullinen sisältö
Delegoidun asetuksen (EU) 2015/35 325 artiklan mukaisesti erillisyhtiön on vuosittain toimitettava valvontaviranomaiselleen laadulliset tiedot, joihin sisältyvät seuraavat:
a)
riittävä kuvaus perustasta, menetelmistä ja oletuksista, joita käytetään varojen arvostuksessa;
b)
riittävä kuvaus perustasta, menetelmistä ja oletuksista, joita käytetään riskien yhteenlasketun enimmäismäärän määrityksessä;
c)
yksityiskohtaiset tiedot kaikista erillisyhtiön, vakuutus- tai jälleenvakuutusyritysten sekä velan tai rahoituksen tarjoajan välisistä eturistiriidoista;
d)
yksityiskohtaiset tiedot kaikista erillisyhtiön edellisellä raportointikaudella suorittamista merkittävistä liiketoimista;
e)
tiedot, jotka osoittavat, että erillisyhtiö kykenee edelleen kattamaan riskit kokonaan, mukaan luettuina
i)
kuvaus erillisyhtiön vastattavakseen ottamista riskeistä, mukaan luettuina likviditeettiriskit ja kvantifioitavissa olevat riskit;
ii)
tiedot liikkeeseen lasketuista velkainstrumenteista tai muusta käyttöön otetusta rahoitusmekanismista;
f)
jos erillisyhtiö ei ole noudattanut riskien täysimittaista kattamista koskevaa vaatimusta jatkuvasti raportointikauden aikana, sen on ilmoitettava kaikki asiaankuuluvat tiedot vaatimuksen noudattamatta jättämisestä ja sen korjaamisesta delegoidun asetuksen (EU) 2015/35 326 artiklan mukaisesti raportointikauden aikana;
g)
laadulliset tiedot kaikista muutoksista, jotka voivat vaikuttaa siihen, noudattaako erillisyhtiö delegoidun asetuksen (EU) 2015/35 318-324, 326 ja 327 artiklassa vahvistettuja vaatimuksia.
15 artikla
Kuvaus erillisyhtiön vastattavakseen ottamista riskeistä
Kuvatessaan vastattavakseen ottamiaan riskejä 14 artiklan mukaisesti erillisyhtiön on esitettävä vuosikertomuksessa seuraavat tiedot:
a)
ovatko vastattavaksi otetut riskit pääasiassa henki- vai vahinkovakuutustyyppisiä riskejä;
b)
minkätyyppisiä laukaisevia tapahtumia kyseisiin riskeihin sovelletaan;
c)
onko raportointikaudella esiintynyt laukaisevaa tapahtumaa, joka on laukaissut erillisyhtiön varoihin kohdistuvan vaatimuksen;
d)
onko raportointikaudella maksettu vaatimuksen johdosta summia ja jos on, kuinka paljon tähän mennessä on maksettu, ja onko laukaiseva tapahtuma vaikuttanut kielteisesti erillisyhtiöön;
e)
onko erillisyhtiön riskiprofiili muuttunut olennaisesti verrattuna edelliseen raportointikauteen tai erillisyhtiön valvontaviranomaiselleen luvan myöntämisen yhteydessä ilmoittamiin alkuperäisiin ehtoihin ja edellytyksiin.
16 artikla
Tiedot liikkeeseen lasketuista velkainstrumenteista tai muusta käyttöön otetusta rahoitusmekanismista
Ilmoittaessaan tiedot liikkeeseen lasketuista velkainstrumenteista tai muusta käyttöön otetusta rahoitusmekanismista 14 artiklan mukaisesti erillisyhtiön on ilmoitettava seuraavat seikat:
a)
velan liikkeeseenlaskun tai muun rahoitusmekanismin tuotot sekä tieto siitä, onko ne maksettu kokonaan, kunkin yksittäisen sopimusjärjestelyn osalta, joka liittyy riskinsiirtoon vakuutus- tai jälleenvakuutusyritykseltä;
b)
rahoitusmekanismin luokkien tyypit, jolloin on eriteltävä kyseiset etuoikeusluokat tai luokat, mukaan luettuina liikkeeseen lasketuista velkainstrumenteista saatuja ulkoisia luokituksia tai niistä käytettyjä sisäisiä luokituksia koskevat tiedot sekä tiedot siitä, mitä luottoluokituslaitoksia on käytetty, jos niitä on käytetty;
c)
syyt, joiden vuoksi rahoitusjärjestelyjä pidetään niin vankkoina, että niillä voidaan taata jatkuva suoja erillisyhtiöön riskejä siirtävän vakuutus- tai jälleenvakuutusyrityksen mahdollisten korvausten varalta, säilyttää erillisyhtiön kyky maksaa velkansa niiden erääntyessä sekä varmistaa velan tai rahoitusmekanismien maksujärjestely;
d)
tiedot kaikista velkainstrumenteista, jotka on peruutettu, ostettu takaisin tai lunastettu osittain tai kokonaan, niiden liikkeeseenlaskun jälkeen ja erikseen meneillään olevan raportointikauden osalta.
17 artikla
Raportointitavat
Erillisyhtiöiden on toimitettava valvontaviranomaiselle 13 artiklassa tarkoitettu kertomuksen määrällinen sisältö sähköisessä muodossa ja 15 artiklassa tarkoitettu laadullinen sisältö sähköisesti luettavassa muodossa.
18 artikla
Valuutta ja yksiköt
1. Erillisyhtiöiden on ilmoitettava kaikki 13 artiklassa tarkoitetun kertomuksen rahamääräiset tiedot kyseisen erillisyhtiön raportointivaluuttana. Tätä varten muut valuutat on muunnettava raportointivaluutaksi käyttämällä sovellettavaa valuuttakurssia raportointikauden lopussa.
2. Erillisyhtiöiden on ilmoitettava numeeriset arvot tosiasiallisina tietoina seuraavien esitysmuotojen mukaisesti:
a)
luokkaan ”rahamäärä” (monetary) kuuluvat tietopisteet ilmoitetaan vähintään yksikkötarkkuudella;
b)
luokkaan ”kokonaisluku” (integer) kuuluvat tietopisteet ilmoitetaan ilman desimaaleja yksikkötarkkuudella.
19 artikla
Voimaantulo
Tämä asetus tulee voimaan seuraavana päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 19 päivänä maaliskuuta 2015.