PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 1358/2014
ze dne 18. prosince 2014,
kterým se mění nařízení (ES) č. 889/2008, kterým se stanoví prováděcí pravidla k nařízení Rady (ES) č. 834/2007, pokud jde o původ živočichů pocházejících z ekologických chovů akvakultury, chovatelské postupy v akvakultuře, krmiva pro živočichy pocházející z ekologických chovů akvakultury a produkty a látky povolené pro použití v ekologické akvakultuře
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 834/2007 ze dne 28. června 2007 o ekologické produkci a označování ekologických produktů a o zrušení nařízení (EHS) č. 2092/91 (1), a zejména na čl. 13 odst. 3, čl. 15 odst. 2 a článek 16 odst. 1 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení (ES) č. 834/2007 stanoví základní požadavky pro ekologickou produkci mořských řas a živočichů pocházejících z akvakultury. Prováděcí pravidla pro tyto požadavky jsou stanovena v nařízení Komise (ES) č. 889/2008 (2).
(2)
V období od listopadu 2012 do dubna 2013 požádaly některé členské státy o revizi pravidel týkajících se produktů, látek, zdrojů krmiv a postupů, které jsou povoleny pro použití při ekologické produkci v rámci akvakultury. Tyto žádosti vyhodnotila skupina odborníků pro technické poradenství v oblasti ekologické produkce (EGTOP) zřízená rozhodnutím Komise 2009/427/ES (3). S přihlédnutím ke stanovisku skupiny EGTOP Komise shledala, že je zapotřebí aktualizovat a integrovat stávající pravidla pro provádění požadavků pro ekologickou produkci mořských řas a živočichů pocházejících z akvakultury.
(3)
Podle čl. 15 odst. 1 písm. a) bodu ii) nařízení (ES) č. 834/2007 nejsou-li mladí jedinci z ekologické líhně nebo z ekologického zemědělského podniku dostupní, mohou být za zvláštních podmínek dovezeni do zemědělského podniku živočichové, kteří nepocházejí z ekologického chovu. V nařízení (ES) č. 889/2008 se stanoví zvláštní omezení, pokud jde o živočichy pocházející z akvakultury odchycené ve volné přírodě, včetně odchytu juvenilních jedinců pocházejících z akvakultury ve volné přírodě. Některé tradiční postupy z oblasti extenzivního chovu ryb v mokřadech, například v rybnících s brakickou vodou, přílivových oblastech a pobřežních lagunách ohraničených náspy a břehy, existují po staletí a jsou pro místní společenství cennými z hlediska kulturního dědictví a zachování biologické rozmanitosti i z hospodářského hlediska. Za určitých podmínek nemají tyto postupy vliv na stav populace dotčeného druhu.
(4)
Z tohoto důvodu se má za to, že odchyt potěru ve volné přírodě pro účely odchovu v rámci těchto tradičních postupů v akvakultuře je v souladu s cíli, kritérii a zásadami ekologické produkce akvakultury, jsou-li zavedena řídicí opatření, jež schválil příslušný orgán odpovědný za řízení dotyčných rybích populací, která mají zajistit udržitelné využívání dotčených druhů, a též se má za to, že doplnění stavu je v souladu s těmito opatřeními a že ryby jsou krmeny výhradně krmivy, která jsou v životním prostředí přirozeně dostupná.
(5)
Skupina EGTOP vyjádřila obavu, že zdroje krmiv a doplňkových látek povolených v ekologické produkci v rámci akvakultury dostatečně nesplňují stravovací požadavky masožravých druhů ryb. Podle čl. 15 odst. 1 písm. d) bodu i) nařízení (ES) č. 834/2007 mají být zvířata krmena krmivem, které splňuje požadavky na výživu v různých fázích jejich vývoje. Proto by mělo být povoleno používat jak zdroj krmiv pro masožravé živočichy v ekologické akvakultuře celé ryby. Nemělo by to však vyvolat další tlak na ohrožené nebo nadměrně lovené populace. Z tohoto důvodu by se měly k výrobě krmiv pro masožravé živočichy v ekologické akvakultuře používat pouze produkty rybolovu, jejichž udržitelnost potvrdí třetí strana. V této souvislosti je důležitá důvěryhodnost režimu udržitelnosti, jež má spotřebitele ujistit o celkové udržitelnosti produktu ekologické akvakultury. Proto by příslušné orgány měly stanovit systémy certifikace, které vzhledem k zásadám udržitelného rybolovu stanoveným v nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1380/2013 (4) považují za přiměřené k prokázání udržitelnosti produktů rybolovu pro použití jako krmivo v ekologické akvakultuře. Při posuzování vhodnosti systémů certifikace lze jako referenci použít Pokyny FAO pro označování ryb a produktů rybolovu z mořských rybolovných úlovků z roku 2009 (5).
(6)
Skupina EGTOP rovněž zdůraznila, že ve stravě lososovitých ryb je nutné poskytnout dostatečné množství histidinu, aby se u těchto druhů zajistila vysoká úroveň zdraví a dobré životní podmínky. Vezmeme-li v úvahu významné kolísání hladiny histidinu u mořských surovin podle druhů a ročního období a také podle produkce, zpracování a podmínek skladování, v zájmu splnění stravovacích požadavků lososovitých ryb by mělo být povoleno používat histidin vyrobený fermentací.
(7)
Maximální množství rybí moučky povolené v současnosti v krmivech pro garnáty není dostačující k uspokojení jejich stravovacích potřeb, a mělo by proto být zvýšeno. Je-li to zapotřebí pro splnění kvantitativních stravovacích požadavků, mělo by v souladu s doporučeními zprávy skupiny EGTOP být povoleno přidat do krmiv cholesterol. Za tímto účelem by se měl použít, je-li k dispozici, ekologický cholesterol. Není-li ekologický cholesterol k dispozici, lze též použít cholesterol pocházející z vlny, měkkýšů nebo jiných zdrojů.
(8)
Výjimka stanovená v čl. 25k odst. 2 končí dne 31. prosince 2014; uvedený odstavec by proto měl být zrušen.
(9)
V zájmu zajištění souladu s čl. 15 odst. 1 písm. a) nařízení (ES) č. 834/2007 ve vztahu k chovu mladých jedinců pocházejících z ekologické líhně a z ekologických zemědělských podniků se považuje za nezbytné - a je v souladu se zprávou EGTOP - zavést zvláštní pravidla pro používání planktonu při krmení juvenilních jedinců pocházejících z ekologické akvakultury. Plankton je nezbytný pro chov juvenilních jedinců a není produkován podle ekologických pravidel.
(10)
Skupina EGTOP rovněž doporučila aktualizovat seznam látek povolených pro čištění a dezinfekci v ekologické akvakultuře, zejména pokud jde o možnost použití některých látek, které jsou již na seznamu uvedeny, i za přítomnosti živočichů. Příloha VII nařízení (ES) č. 889/2008 by měla být odpovídajícím způsobem změněna.
(11)
Oblast působnosti přílohy XIIIa nařízení (ES) č. 889/2008 ve smyslu vymezení z čl. 25f odst. 2 by měla být definována jasněji, zejména pokud jde o chovatelské postupy.
(12)
Maximální hustota chovu u sivena severního by se měla zvýšit, aby lépe odpovídala potřebám tohoto druhu. Maximální hustota chovu by měla být rovněž definována u raků. Příloha XIIIa nařízení (ES) č. 889/2008 by měla být odpovídajícím způsobem změněna.
(13)
Nařízení (ES) č. 889/2008 by proto mělo být příslušným způsobem pozměněno.
(14)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem regulativního Výboru pro ekologickou produkci,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Nařízení (ES) č. 889/2008 se mění takto:
1)
V článku 25e se odstavec 4 nahrazuje tímto:
„4. Pro účely odchovu je odchyt juvenilních jedinců pocházejících z akvakultury ve volné přírodě omezen na následující konkrétní případy:
a)
larvy a juvenilní jedinci ryb nebo korýšů, kteří se dostali do rybníků, do systémů oddělujících produkční jednotky od okolí a do ohrazených prostor při jejich napouštění;
b)
úhoř říční, pokud je pro danou lokalitu schválen plán chovu a lovu úhořů a pokud umělá reprodukce úhořů zůstane i nadále nevyřešena;
c)
odchyt potěru ve volné přírodě u jiných druhů než úhoře říčního pro účely odchovu v tradiční extenzivní akvakultuře, například v rybnících s brakickou vodou, přílivových oblastech a pobřežních lagunách ohraničených náspy a břehy:
i)
je-li doplnění stavu v souladu s řídícími opatřeními schválenými příslušnými orgány odpovědnými za řízení dotyčných rybích populací, aby se zajistilo udržitelné využívání dotčených druhů a
ii)
jsou-li ryby krmeny výhradně krmivy, která jsou přirozeně dostupná v životním prostředí.“
2)
V článku 25f se odstavec 2 nahrazuje tímto:
„2. Hustota chovu a chovatelské postupy jsou stanoveny v příloze XIIIa podle jednotlivých biologických druhů nebo jejich skupin. Při posuzování účinků hustoty chovu a chovatelských postupů na dobré životní podmínky chovaných ryb se sleduje stav těchto ryb (jako například poškození ploutví, jiná zranění, rychlost růstu, chování a celkový zdravotní stav) a kvalita vody.“
3)
V čl. 25k odst. 1 se doplňuje nové písmeno e), které zní:
„e)
krmiva pocházející z celých ryb ulovených v rámci rybolovu s potvrzením udržitelnosti podle režimu uznaného příslušným orgánem v souladu se zásadami stanovenými v nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1380/2013 (6).
(6) Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1380/2013 ze dne 11. prosince 2013 o společné rybářské politice, o změně nařízení Rady (ES) č. 1954/2003 a (ES) č. 1224/2009 a o zrušení nařízení Rady (ES) č. 2371/2002 a (ES) č. 639/2004 a rozhodnutí Rady 2004/585/ES (Úř. věst. L 354, 28.12.2013, s. 22).“" 						
4)
V článku 25k se zrušuje odstavec 2.
5)
V článku 25k se doplňuje nový odstavec, který zní:
„5. Histidin vyrobený fermentací lze použít v krmivu pro lososovité ryby, neposkytují-li krmné zdroje uvedené v odstavci 1 dostatečné množství histidinu, aby splňovaly stravovací potřeby daných ryb a zamezily u nich vzniku šedého zákalu.“
6)
V článku 25 l se odstavec 3 nahrazuje tímto:
„3. Pokud se přidává přirozené krmivo podle odstavce 2:
a)
může krmivo pro pangase (Pangasius spp.) uvedeného v oddílu 9 přílohy XIIIa obsahovat maximálně 10 % rybí moučky nebo rybího oleje pocházejících z udržitelného rybolovu;
b)
může krmivo pro garnáty uvedené v oddílu 7 přílohy XIIIa obsahovat maximálně 25 % rybí moučky a 10 % rybího oleje pocházejících z udržitelného rybolovu. K zabezpečení stravovacích potřeb garnátů lze jako doplněk jejich stravy použít ekologický cholesterol; není-li ekologický cholesterol k dispozici, lze též použít jiný než ekologický cholesterol pocházející z vlny, měkkýšů nebo jiných zdrojů.“
7)
Vkládá se nový článek, který zní:
„Článek 25la
Zvláštní pravidla ohledně krmiv pro juvenilní jedince pocházející z ekologické akvakultury
Při chovu larev juvenilních jedinců pocházejících z ekologické akvakultury lze jako krmivo použít konvenční fytoplankton a zooplankton.“
8)
V článku 25s se odstavec 6 nahrazuje tímto:
„6. Za účelem biologického omezení výskytu ektoparazitů je nutno používat pokud možno ryby-čističe, jakož i sladkou vodu, mořskou vodu a roztoky chloridu sodného.“
9)
Přílohy VII a XIIIa se mění v souladu s přílohou tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. ledna 2015.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 18. prosince 2014.
KOMISSION TÄYTÄNTÖÖNPANOASETUS (EU) N:o 1358/2014,
annettu 18 päivänä joulukuuta 2014,
neuvoston asetuksen (EY) N:o 834/2007 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä annetun asetuksen (EY) N:o 889/2008 muuttamisesta luonnonmukaisten vesiviljelyeläinten alkuperän, vesiviljelyeläinten hoitoa koskevien käytäntöjen, luonnonmukaisten vesiviljelyeläinten rehun sekä luonnonmukaisessa vesiviljelyssä käytettäväksi sallittujen tuotteiden ja aineiden osalta
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
EUROOPAN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon luonnonmukaisesta tuotannosta ja luonnonmukaisesti tuotettujen tuotteiden merkinnöistä sekä asetuksen (ETY) N:o 2092/91 kumoamisesta 28 päivänä kesäkuuta 2007 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 834/2007 (1) ja erityisesti sen 13 artiklan 3 kohdan, 15 artiklan 2 kohdan ja 16 artiklan 1 kohdan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Asetuksessa (EY) N:o 834/2007 vahvistetaan merilevien ja vesiviljelyeläinten luonnonmukaisen tuotannon perusvaatimukset. Kyseisten vaatimusten täytäntöönpanoa koskevat yksityiskohtaiset säännöt vahvistetaan komission asetuksessa (EY) N:o 889/2008 (2).
(2)
Eräät jäsenvaltiot esittivät marraskuun 2012 ja huhtikuun 2013 välisellä ajanjaksolla pyyntöjä, jotka koskivat luonnonmukaisessa vesiviljelyssä käytettäviä tuotteita, aineita, rehunlähteitä ja tekniikoita koskevien sääntöjen tarkistamista. Komission päätöksessä 2009/427/EY (3) perustettu luonnonmukaista tuotantoa koskeva teknistä neuvontaa antava asiantuntijaryhmä (EGTOP) on arvioinut kyseiset pyynnöt. Ottaen huomioon EGTOPin lausunnon komissio on todennut, että merilevien ja vesiviljelyeläinten luonnonmukaiseen tuotantoon sovellettavien vaatimusten täytäntöönpanoa koskevat nykyiset säännöt on päivitettävä ja koottava yhteen.
(3)
Asetuksen (EY) N:o 834/2007 15 artiklan 1 kohdan a alakohdan ii alakohdan mukaisesti viljelylaitokselle voidaan erityisedellytyksin tuoda muita kuin luonnonmukaisesti kasvatettuja vesiviljelyeläimiä, jos luonnonmukaisista emokannoista ja luonnonmukaisilta viljelylaitoksilta peräisin olevaa poikaskantaa ei ole saatavissa. Asetuksessa (EY) N:o 889/2008 säädetään luonnosta pyydystettyjä vesiviljelyeläimiä, mukaan luettuna luonnonvaraisten vesiviljelyeläinten poikasten keruu, koskevista erityisrajoituksista. Eräät perinteiset laajaperäiseen kalanviljelyyn kosteikoissa, kuten rantavallien tai särkkien suojaamissa murtovesilammikoissa, vuorovesialueilla ja rannikkolaguuneissa, liittyvät käytännöt ovat jatkuneet vuosisatojen ajan, ja ne ovat erittäin tärkeitä kulttuuriperinnön, luonnon monimuotoisuuden suojelun ja paikallisyhteisöjen taloudellisten mahdollisuuksien kannalta. Tietyin edellytyksin nämä käytännöt eivät vaikuta haitallisesti kyseisten kantojen tilaan.
(4)
Sen vuoksi luonnonvaraisten kalanpoikasten keruu jatkokasvatustarkoituksiin kyseisten perinteisten vesiviljelykäytäntöjen puitteissa katsotaan luonnonmukaisen vesiviljelytuotannon tavoitteiden, vaatimusten ja periaatteiden mukaiseksi edellyttäen, että on toteutettu kyseisten kalakantojen hoidosta vastaavan viranomaisen hyväksymät hoitotoimenpiteet kyseisten lajien kestävän hyödyntämisen varmistamiseksi, että poikasistutukset tapahtuvat kyseisten toimenpiteiden mukaisesti ja että kaloja ruokitaan yksinomaan ympäristössä luontaisesti esiintyvällä rehulla.
(5)
EGTOP ilmaisi huolensa siitä, että luonnonmukaisessa vesiviljelytuotannossa sallitut rehu- ja lisäaineiden lähteet eivät täytä riittävällä tavalla lihaa syövien kalalajien ravitsemuksellisia vaatimuksia. Asetuksen (EY) N:o 834/2007 15 artiklan 1 kohdan d alakohdan i alakohdan mukaisesti eläimiä on ruokittava rehulla, joka täyttää niiden ravitsemukselliset vaatimukset kaikissa eri kehitysvaiheissa. Sen vuoksi kokonaisen kalan käyttö lihaa syövien eläinten rehunlähteenä olisi sallittava luonnonmukaisessa vesiviljelyssä. Se ei kuitenkaan saisi aiheuttaa ylimääräisiä paineita uhanalaisille tai liikakalastetuille kannoille. Siksi lihaa syövien eläinten rehun tuotantoon olisi luonnonmukaisessa vesiviljelyssä käytettävä ainoastaan kalastustuotteita, jotka kolmas osapuoli on sertifioinut kestävästi tuotetuiksi. Tässä yhteydessä käytetyn kestävyysjärjestelmän uskottavuus on tärkeää, jotta kuluttajat saadaan vakuuttuneiksi luonnonmukaisen vesiviljelytuotteen yleisestä kestävyydestä. Sen vuoksi toimivaltaisten viranomaisten olisi yksilöitävä ne sertifiointijärjestelmät, joiden ne katsovat Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) N:o 1380/2013 (4) säädettyjen kestävän kalastuksen periaatteiden mukaisesti olevan riittäviä luonnonmukaisessa vesiviljelyssä rehuna käytettävien kalastustuotteiden kestävyyden osoittamiseen. Merikalastuksesta saatujen kala- ja kalastustuotteiden ympäristömerkintöjä koskevia vuoden 2009 FAO:n suuntaviivoja (5) voidaan käyttää lähtökohtana arvioitaessa sertifiointijärjestelmien soveltuvuutta.
(6)
EGTOP korosti myös tarvetta varmistaa riittävä määrä histidiiniä lohensukuisten kalojen ruokavaliossa näiden lajien kalojen terveyden ja hyvinvoinnin turvaamiseksi. Ottaen huomioon lajista ja vuodenajasta sekä tuotannosta, jalostuksesta ja varastointiolosuhteista riippuvat histidiinipitoisuuksien huomattavat vaihtelut meren raaka-aineissa olisi sallittava käymisestä peräisin olevan histidiinin käyttö lohensukuisten kalojen ravitsemuksellisten vaatimusten täyttämisen varmistamiseksi.
(7)
Nykyisin sallittu kalajauhon enimmäismäärä katkarapujen rehussa ei riitä täyttämään niiden ravitsemustarpeita, minkä vuoksi sitä olisi nostettava. Määrällisten ravitsemuksellisten vaatimusten täyttämiseksi olisi tarvittaessa sallittava myös rehun täydentäminen kolesterolilla EGTOPin raportin suositusten mukaisesti. Tähän tarkoitukseen olisi käytettävä luonnonmukaista kolesterolia, jos sitä on saatavissa. Villasta, äyriäisistä tai muista lähteistä saatua kolesterolia voidaan myös käyttää, mikäli luonnonmukaista kolesterolia ei ole saatavissa.
(8)
Asetuksen 25 k artiklan 2 kohdassa säädetyn poikkeuksen voimassaolo päättyy 31 päivänä joulukuuta 2014; sen vuoksi kyseinen kohta olisi poistettava.
(9)
Asetuksen (EY) N:o 834/2007 15 artiklan 1 kohdan a alakohdan noudattamisen varmistamiseksi luonnonmukaisista emokannoista ja luonnonmukaisilta viljelylaitoksilta peräisin olevan poikaskannan kasvattamisen osalta katsotaan tarpeelliseksi EGTOPin raportin mukaisesti ottaa käyttöön erityissäännöt planktonin käytöstä luonnonmukaisesti kasvatettujen kalanpoikasten ruokinnassa. Plankton on välttämätöntä kalanpoikasten kasvatukselle, eikä sitä tuoteta luonnonmukaista tuotantoa koskevien sääntöjen mukaisesti.
(10)
EGTOP suositti lisäksi luonnonmukaisessa vesiviljelyssä sallittujen puhdistus- ja desinfiointiaineiden luettelon päivittämistä erityisesti siltä osin kun on kyse mahdollisuudesta käyttää eräitä jo lueteltuja aineita myös eläinten läsnä ollessa. Sen vuoksi asetuksen (EY) N:o 889/2008 liitettä VII olisi muutettava.
(11)
Asetuksen (EY) N:o 889/2008 liitteen XIII a soveltamisala, sellaisena kuin se on määriteltynä saman asetuksen 25 f artiklan 2 kohdassa, olisi määriteltävä selkeämmin erityisesti eläintuotannon käytäntöjen osalta.
(12)
Nieriän sallittua enimmäistiheyttä olisi nostettava kyseisen lajin erityistarpeiden huomioimiseksi paremmin. Myös ravulle olisi määriteltävä enimmäistiheys. Sen vuoksi asetuksen (EY) N:o 889/2008 liitettä XIII a olisi muutettava.
(13)
Sen vuoksi asetusta (EY) N:o 889/2008 olisi muutettava.
(14)
Tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat luonnonmukaisen tuotannon sääntelykomitean lausunnon mukaiset,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Muutetaan asetus (EY) N:o 889/2008 seuraavasti:
1)
Korvataan 25 e artiklan 4 kohta seuraavasti:
”4. Luonnonvaraisten vesiviljelyeläinten poikasten keruu jatkokasvatustarkoituksiin on erityisesti rajattava seuraaviin tapauksiin:
a)
kalojen ja äyriäisten toukkien ja poikasten luonnollinen virtaus täytettäessä lammikoita, viljelyrakennelmia ja -laitteita;
b)
eurooppalainen lasiankerias, edellyttäen että alueella on käytössä hyväksytty ankeriaanhoitosuunnitelma ja että ankeriaan keinotekoinen lisääntyminen on edelleen ratkaisematta;
c)
muiden lajien kuin eurooppalaisen ankeriaan luonnonvaraisten poikasten kerääminen jatkokasvatusta varten kosteikoissa, kuten murtovesilammikoissa, vuorovesialueilla ja tulvapenkereiden tai särkkien suojaamissa rannikkolaguuneissa, harjoitettavassa perinteisessä laajaperäisessä vesiviljelyssä, edellyttäen että
i)
istutukset tapahtuvat kyseisten kalakantojen hoidosta vastaavien viranomaisten kyseisten lajien kestävän hyödyntämisen varmistamiseksi hyväksymien hoitotoimenpiteiden mukaisesti, ja
ii)
kaloja ruokitaan yksinomaan ympäristössä luontaisesti esiintyvällä rehulla.”
2)
Korvataan 25 f artiklan 2 kohta seuraavasti:
”2. Eläintiheys ja eläintuotannon käytännöt vahvistetaan liitteessä XIII a laji- tai lajiryhmäkohtaisesti. Tarkasteltaessa eläintiheyden ja eläintuotannon käytäntöjen vaikutuksia viljeltyjen kalojen hyvinvointiin on seurattava kalojen kuntoa (kuten evä- ja muita vaurioita, kasvunopeutta, käyttäytymistä ja yleistä terveydentilaa) sekä veden laatua.”
3)
Lisätään 25 k artiklan 1 kohtaan e alakohta seuraavasti:
”e)
rehutuotteet, jotka on johdettu toimivaltaisen viranomaisen tunnustamassa, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) N:o 1380/2013 (6) säädettyjen periaatteiden mukaisesti kestäväksi sertifioidussa kalastusjärjestelmässä pyydetyistä kokonaisista kaloista.
(6) Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 1380/2013, annettu 11 päivänä joulukuuta 2013, yhteisestä kalastuspolitiikasta, neuvoston asetusten (EY) N:o 1954/2003 ja (EY) N:o 1224/2009 muuttamisesta sekä neuvoston asetusten (EY) N:o 2371/2002 ja (EY) N:o 639/2004 ja neuvoston päätöksen 2004/585/EY kumoamisesta (EUVL L 354, 28.12.2013, s. 22)”" 						
4)
Poistetaan 25 k artiklan 2 kohta.
5)
Lisätään 25 k artiklaan seuraava kohta:
”5. Lohensukuisten kalojen rehuannoksessa voidaan käyttää käymisestä peräisin olevaa histidiiniä, jos 1 kohdassa luetellut ravinnonlähteet eivät riitä varmistamaan kalojen ravitsemuksellisten tarpeiden edellyttämää histidiinin saantia, sekä kaihin ehkäisemiseksi.”
6)
Korvataan 25 l artiklan 3 kohta seuraavasti:
”3. Jos luonnonravintoa täydennetään 2 kohdan mukaisesti,
a)
liitteessä XIII a olevassa 9 jaksossa tarkoitetun kiinanhaimonnin (Pangasius spp.) rehuannos voi koostua enintään 10-prosenttisesti kestävästä kalastuksesta saadusta kalajauhosta tai kalaöljystä;
b)
liitteessä XIII a olevassa 7 jaksossa tarkoitettujen katkarapujen rehuannos voi koostua enintään 25-prosenttisesti kestävästä kalastuksesta saadusta kalajauhosta ja 10-prosenttisesti kestävästä kalastuksesta saadusta kalaöljystä. Katkarapujen määrällisten ravitsemuksellisten vaatimusten täyttämiseksi niiden ruokavaliota voidaan täydentää luonnonmukaisella kolesterolilla; mikäli luonnonmukaista kolesterolia ei ole saatavissa, voidaan käyttää villasta, äyriäisistä tai muista lähteistä saatua kolesterolia.”
7)
Lisätään artikla 25 l a seuraavasti:
”25 l a artikla
Luonnonmukaisesti tuotettujen kalanpoikasten rehuja koskevat erityissäännöt
Luonnonmukaisesti tuotettujen kalanpoikasten toukkakasvatuksessa on sallittua käyttää rehuna tavanomaista kasvi- ja eläinplanktonia.”
8)
Korvataan 25 s artiklan 6 kohta seuraavasti:
”6. Ulkoloisien biologisessa torjunnassa on etusijalle asetettava puhdistajakalojen sekä makean veden, meriveden ja natriumkloridiliuoksen käyttö.”
9)
Muutetaan liitteet VII ja XIII a tämän asetuksen liitteen mukaisesti.
2 artikla
Tämä asetus tulee voimaan kolmantena päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Sitä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2015.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 18 päivänä joulukuuta 2014.