NAŘÍZENÍ KOMISE V PŘENESENÉ PRAVOMOCI (EU) č. 357/2014
ze dne 3. února 2014,
kterým se doplňuje směrnice Evropského parlamentu a Rady 2001/83/ES a nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 726/2004, pokud jde situace, kdy mohou být vyžadovány poregistrační studie účinnosti
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2001/83/ES ze dne 6. listopadu 2001 o kodexu Společenství týkajícím se humánních léčivých přípravků (1), a zejména na článek 22b uvedené směrnice,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 726/2004 ze dne 31. března 2004, kterým se stanoví postupy Společenství pro registraci humánních a veterinárních léčivých přípravků a dozor nad nimi a kterým se zřizuje Evropská agentura pro léčivé přípravky (2), a zejména na článek 10b uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Rozhodnutí o registraci léčivých přípravků by se měla zakládat na objektivních kritériích jakosti, bezpečnosti a účinnosti dotčeného léčivého přípravku, která zajistí, aby byly na trh uváděny a pacientům podávány pouze vysoce kvalitní léčivé přípravky. V důsledku toho musí být nové léčivé přípravky před registrací podrobeny rozsáhlým studiím, včetně klinických zkoušek účinnosti.
(2)
Podle čl. 21a písm. f) směrnice 2001/83/ES a čl. 9 odst. 4 písm. cc) nařízení (ES) č. 726/2004 může být nezbytné ve zvláštních situacích doplnit údaje dostupné v době registrace dodatečnými informacemi o účinnosti léčivého přípravku s cílem vyřešit pochybnosti, které nemohly být odstraněny před udělením registrace. Navíc podle čl. 22a odst. 1 písm. b) směrnice 2001/83/ES a čl. 10a odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 726/2004 mohou poregistrační informace vyžadovat podstatnou revizi předchozích hodnocení účinnosti a další potvrzující údaje o účinnosti, zatímco registrace zůstává zachována. V obou případech mohou příslušné vnitrostátní orgány, Evropská agentura pro léčivé přípravky a Komise (dále jen „příslušné orgány“) uložit držiteli rozhodnutí o registraci povinnost provést poregistrační studii účinnosti.
(3)
Povinnost provést poregistrační studii účinnosti by měla sloužit k řešení určitých vědecky podložených obav, které by mohly mít přímý vliv na zachování registrace. Neměla by se využívat jako záminka k předčasnému udělení registrace. Podle čl. 22a odst. 1 směrnice 2001/83/ES a čl. 10a odst. 1 nařízení (ES) č. 726/2004 by povinnost provést tuto studii měla být v každém jednotlivém případě odůvodněna s přihlédnutím k vlastnostem léčivého přípravku a k dostupným údajům. Studie by měla poskytnout příslušným orgánům a držiteli rozhodnutí o registraci informace nezbytné k tomu, aby bylo možné buď doplnit původní důkazy, nebo ověřit, zda by registrace měla být zachována v takové podobě, v jaké byla udělena, nebo zda by měla být změněna, pozastavena nebo zrušena na základě nových údajů vyplývajících ze studie.
(4)
Ustanovení článku 22b směrnice 2001/83/ES a článku 10b nařízení (ES) č. 726/2004 zmocňuje Komisi k určení situací, kdy mohou být vyžadovány poregistrační studie účinnosti. V zájmu transparentnosti a právní jistoty a s přihlédnutím k novým vědeckým poznatkům je vhodné vytvořit seznam zvláštních situací a okolností, které mohou přicházet v úvahu.
(5)
V různých terapeutických oblastech byly použity zástupné parametry, jako jsou biomarkery nebo smršťování nádoru v onkologii, jakožto nástroj pro určení účinnosti léčivých přípravků v průzkumných nebo potvrzujících klinických studiích. Na podporu posouzení založeného na uvedených parametrech může být důležité generovat další údaje o účinnosti v poregistrační fázi, aby se ověřil dopad intervence na klinický výsledek nebo na průběh onemocnění. Může být rovněž nezbytné ověřit, zda údaje o míře přežití v poregistrační fázi jsou celkově v rozporu s výsledkem zástupného parametru, nebo zda jej potvrzují.
(6)
Některé léčivé přípravky mohou být pravidelně používány v kombinaci s jinými léčivými přípravky. Očekává se sice, že žadatel o registraci pojedná o účincích takových kombinací v klinických studiích, ale často není povinné ani vhodné zkoumat před registrací vyčerpávajícím způsobem veškeré možné kombinace, na něž se registrace obecně vztahuje. Místo toho může být vědecké hodnocení založeno zčásti na extrapolaci již existujících údajů. V určitých případech může být důležité získat po registraci další klinické důkazy pro některé specifické kombinace, pokud by takové studie mohly objasnit nejistoty, které ještě nebyly rozptýleny. To platí zejména v případech, kdy se takové kombinace používají, nebo se předpokládá, že budou používány v každodenní lékařské praxi.
(7)
U pilotních klinických studií provedených před udělením registrace může být obtížné pokrýt dostatečně reprezentativním způsobem všechny různé dílčí populace, kterým je léčivý přípravek podáván. Tím se nutně nevylučuje celkově pozitivní poměr prospěchu a rizika v době registrace. Avšak u některých konkrétních dílčích populací, u nichž vznikla nejistota ohledně prospěchu, může být nutné důkazy o účinnosti více podložit, a sice specificky zaměřenými klinickými studiemi v poregistrační fázi.
(8)
Za běžných okolností neexistuje žádný závazný požadavek na dlouhodobé sledování účinnosti léčivých přípravků jako součást poregistračního dozoru, a to ani u léčivých přípravků registrovaných pro chronická onemocnění. V mnoha případech ztrácí léčivý přípravek v průběhu času svou účinnost, což vyžaduje novou definici léčby. To však nemusí nutně ohrozit poměr prospěchu a rizika léčivého přípravku a hodnocení příznivého účinku, který se projevoval až do uvedeného okamžiku. Ve výjimečných případech by se měly poregistrační studie vyžadovat tehdy, kdy by potenciální ztráta účinnosti v dlouhodobém horizontu mohla zpochybnit zachování poměru prospěchu a rizika intervence. To by se mohlo týkat inovativních způsobů léčby, u nichž se předpokládá, že intervence změní průběh onemocnění.
(9)
Ve výjimečných situacích by studie mohly být vyžadovány v každodenní lékařské praxi, pokud existují jasné důkazy, že prospěch léčivého přípravku prokázaný v randomizovaných kontrolovaných klinických studiích je výrazně ovlivněn reálnými podmínkami použití, nebo v případě, že konkrétní vědecky podloženou obavu lze nejlépe prozkoumat prostřednictvím přístupu k údajům shromažďovaným v každodenní lékařské praxi. Kromě toho nelze vždy provést ochranné studie účinnosti očkovacích látek. Případně by bylo možné použít odhady účinnosti z výhledových studií provedených během očkovacích kampaní po registraci, aby byly získány další poznatky o schopnosti očkovací látky propůjčovat ochranu v krátkodobém nebo dlouhodobém horizontu.
(10)
Během životního cyklu registrovaného léčivého přípravku může nastat významná změna v úrovni péče s ohledem na diagnózu, léčbu nebo prevenci nemoci, což vede k nutnosti znovu zahájit diskusi o stanoveném poměru prospěchu a rizika daného léčivého přípravku. Evropský soudní dvůr rozhodl, že změna konsensu mezi lékaři ohledně vhodných kritérií posouzení léčebné účinnosti léčivého přípravku může představovat konkrétní a objektivní faktory, které mohou sloužit jako základ pro negativní hodnocení prospěchu a rizika daného přípravku (3). Proto může vyvstat potřeba poskytnout nové důkazy o účinnosti léčivého přípravku, aby zůstalo zachováno příznivé hodnocení prospěchu a rizika. Obdobně platí, že pokud lepší poznatky o onemocnění nebo o farmakologii léčivého přípravku zpochybní kritéria, která byla použita ke stanovení účinnosti léčivého přípravku v době udělení registrace, mohou být zváženy dodatečné studie.
(11)
Aby bylo možné získat spolehlivé údaje, musí být poregistrační studie účinnosti koncipována tak, aby mohla zodpovědět vědecké otázky, které má studie objasnit.
(12)
Příslušné orgány mohou uložit povinnost zajistit nebo potvrdit účinnost humánního léčivého přípravku v souvislosti s podmínečnou registrací a/nebo registrací, která byla udělena s výhradou výjimečných okolností, nebo v důsledku postupu zahájeného podle článků 31 a 107i směrnice 2001/83/ES nebo podle článku 20 nařízení (ES) č. 726/2004. Kromě toho mohou být držitelé rozhodnutí o registraci pro léčivý přípravek pro moderní terapii nebo pro léčivý přípravek pro pediatrické použití nuceni zajistit soulad s některými opatřeními k zajištění sledování účinnosti. V důsledku toho je nezbytné provést poregistrační studii účinnosti. Potřebnost takové studie by se měla posuzovat v souvislosti s uvedenými postupy a nezávisle na zvláštních situacích a okolnostech uvedených v tomto nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Příslušné vnitrostátní orgány, Evropská agentura pro léčivé přípravky nebo Komise mohou vyžadovat, aby držitel rozhodnutí o registraci provedl poregistrační studii účinnosti v souladu s čl. 21a písm. f) a čl. 22a odst. 1 písm. b) směrnice 2001/83/ES a čl. 9 odst. 4 písm. cc) a čl. 10a odst. 1 písm. b) nařízení (ES) č. 726/2004:
a)
pokud byly zjištěny pochybnosti týkající se některých aspektů účinnosti léčivého přípravku a lze je odstranit pouze po uvedení tohoto léčivého přípravku na trh;
b)
pokud poznatky o určité chorobě, klinické metodologii nebo použití léčivého přípravku v reálných podmínkách naznačují, že může být třeba podstatně revidovat předchozí hodnocení účinnosti.
2. Příslušné vnitrostátní orgány, Evropská agentura pro léčivé přípravky nebo Komise použijí ustanovení odstavce 1 pouze tehdy, pokud nastane jeden nebo několik z těchto případů:
a)
počáteční posouzení účinnosti, které je založeno na zástupných parametrech, vyžaduje ověření dopadu intervence na klinický výsledek nebo průběh nemoci nebo potvrzení předchozích předpokladů o účinnosti;
b)
v případě léčivých přípravků, které se používají v kombinaci s jinými léčivými přípravky, je zapotřebí dalších údajů o účinnosti, aby se vyjasnily nejistoty, které nebyly vyřešeny v době, kdy byl léčivý přípravek registrován;
c)
existují nejistoty ohledně účinnosti léčivého přípravku u určitých dílčích populací, které nemohly být odstraněny před registrací a vyžadují další klinické důkazy;
d)
potenciální ztráta účinnosti v dlouhodobém horizontu vzbuzuje obavy, pokud jde o zachování pozitivního poměru prospěchu a rizika léčivého přípravku;
e)
prospěch léčivého přípravku prokázaný v klinických studiích je značně ovlivněn používáním léčivého přípravku v reálných podmínkách nebo, v případě očkovacích látek, nebylo možné provést ochranné studie účinnosti;
f)
změnily se poznatky o úrovni péče v případě onemocnění nebo farmakologie léčivého přípravku, která vyžaduje dodatečné důkazy o jeho účinnosti;
g)
objevily se nové konkrétní a objektivní vědecké faktory, které mohou představovat základ pro zjištění, že předchozí hodnocení účinnosti může být třeba podstatně revidovat.
3. Situacemi uvedenými v odstavcích 1 a 2 není dotčeno uložení povinnosti držiteli rozhodnutí o registraci provést poregistrační studii účinnosti v souvislosti s jakoukoli z těchto situací:
a)
podmínečná registrace udělená v souladu s čl. 14 odst. 7 nařízení (ES) č. 726/2004;
b)
registrace udělená za výjimečných okolností a s výhradou splnění určitých podmínek v souladu s čl. 14 odst. 8 nařízení (ES) č. 726/2004 nebo článkem 22 směrnice 2001/83/ES;
c)
registrace udělená pro léčivý přípravek pro moderní terapii podle článku 14 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1394/2007 (4);
d)
pediatrické použití léčivého přípravku podle čl. 34 odst. 2 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1901/2006 (5);
e)
postup zahájený v souladu s články 31 nebo 107i směrnice 2001/83/ES nebo s článkem 20 nařízení (ES) č. 726/2004.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 3. února 2014.
KOMISSION DELEGOITU ASETUS (EU) N:o 357/2014,
annettu 3 päivänä helmikuuta 2014,
Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/83/EY ja Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 726/2004 täydentämisestä niiden tilanteiden osalta, joissa myyntiluvan myöntämisen jälkeisiä tehokkuustutkimuksia saatetaan edellyttää
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
EUROOPAN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon ihmisille tarkoitettuja lääkkeitä koskevista yhteisön säännöistä 6 päivänä marraskuuta 2001 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2001/83/EY (1) ja erityisesti sen 22 b artiklan,
ottaa huomioon ihmisille ja eläimille tarkoitettuja lääkkeitä koskevista yhteisön lupa- ja valvontamenettelyistä ja Euroopan lääkeviraston perustamisesta 31 päivänä maaliskuuta 2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 726/2004 (2) ja erityisesti sen 10 b artiklan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Lääkkeiden lupapäätökset olisi tehtävä kunkin lääkkeen laatua, turvallisuutta ja tehoa koskevien objektiivisten kriteereiden pohjalta sen varmistamiseksi, että markkinoille saatetaan ja potilaille annetaan ainoastaan korkealaatuisia lääkkeitä. Tämän vuoksi uusille lääkkeille on ennen niiden hyväksymistä tehtävä laajoja tutkimuksia, mukaan luettuina kliiniset tehokkuustutkimukset.
(2)
Direktiivin 2001/83/EY 21 a artiklan f alakohdan ja asetuksen (EY) N:o 726/2004 9 artiklan 4 kohdan cc alakohdan mukaan tietyissä tilanteissa voi olla tarpeen täydentää myyntiluvan myöntämisajankohtana saatavilla olleita tietoja lääkkeen tehoa koskevilla lisätiedoilla, jotta voidaan käsitellä sellaisia kysymyksiä, joita ei voitu ratkaista ennen myyntiluvan myöntämistä. Myyntiluvan myöntämisen jälkeen saatavat tiedot saattavat lisäksi direktiivin 2001/83/EY 22 a artiklan 1 kohdan b alakohdan ja asetuksen (EY) N:o 726/2004 10 a artiklan 1 kohdan b alakohdan mukaisesti pakottaa tarkistamaan aiempia tehokkuusarvioita merkittävästi ja pyytämään ylimääräisiä vahvistavia tehokkuustietoja samalla, kun myyntilupa pysyy voimassa. Kummassakin tapauksessa kansalliset toimivaltaiset viranomaiset, Euroopan lääkevirasto ja komissio, jäljempänä ’toimivaltaiset viranomaiset’, voivat velvoittaa myyntiluvan haltijan toteuttamaan myyntiluvan myöntämisen jälkeisen tehokkuustutkimuksen.
(3)
Myyntiluvan myöntämisen jälkeisten tehokkuustutkimusten toteuttamista koskevan velvoitteen olisi vastattava tiettyihin hyvin perusteltuihin tieteellisiin näkökohtiin, jotka saattavat suoraan vaikuttaa myyntiluvan pitämiseen voimassa. Sitä ei pitäisi käyttää perusteena myyntiluvan ennenaikaiseen myöntämiseen. Direktiivin 2001/83/EY 22 a artiklan 1 kohdan ja asetuksen (EY) N:o 726/2004 10 a artiklan 1 kohdan mukaisesti tällaisen tutkimuksen toteuttamista koskeva velvoite olisi perusteltava tapauskohtaisesti ottaen huomioon lääkkeen ominaisuudet ja saatavilla olevat tiedot. Toimivaltaisten viranomaisten ja myyntiluvan haltijan olisi tutkimuksen pohjalta saatava tarvittavat tiedot, jotta ne voivat joko täydentää alkuperäistä näyttöä tai selvittää, pitäisikö myyntilupa pitää sellaisenaan voimassa tai keskeyttää sen voimassaolo vai pitäisikö sitä muuttaa tai pitäisikö se peruuttaa tutkimuksesta saatujen uusien tietojen perusteella.
(4)
Direktiivin 2001/83/EY 22 b artiklassa ja asetuksen (EY) N:o 726/2004 10 b artiklassa annetaan komissiolle valtuudet määritellä ne tilanteet, joissa myyntiluvan myöntämisen jälkeisiä tehokkuustutkimuksia voidaan edellyttää. Avoimuuden ja oikeusvarmuuden vuoksi ja ottaen huomioon tieteellisen tietämyksen kehitys on aiheellista laatia luettelo tietyistä tilanteista ja olosuhteista, joita saatetaan joutua tarkastelemaan.
(5)
Eri hoitotarkoituksissa on käytetty korvaavia tutkittavia ominaisuuksia - kuten biomerkkiaineita tai kasvaimen kutistumista onkologiassa - lääkkeen tehon määrittämiseksi eksploratiivisissa tai konfirmatorisissa kliinisissä tutkimuksissa. Kyseisiin tutkittaviin ominaisuuksiin pohjautuvan arvioinnin perustelemiseksi saattaa olla tarpeen tuottaa lisää tehokkuutta koskevia tietoja myyntiluvan myöntämisen jälkeisessä vaiheessa, jotta voidaan tarkistaa toimenpiteen vaikutus kliinisiin tuloksiin tai sairauden etenemiseen. Voi myös olla tarpeen tarkistaa, ovatko yleiset eloonjääntiä koskevat tiedot myyntiluvan myöntämisen jälkeisessä vaiheessa ristiriidassa korvaavan tutkittavan ominaisuuden tulosten kanssa vai vahvistavatko ne ne.
(6)
Joitakin lääkkeitä saatetaan käyttää säännöllisesti yhdessä muiden lääkkeiden kanssa. Vaikka myyntiluvan hakijan edellytetään käsittelevän tällaisten yhdistelmien vaikutuksia kliinisissä tutkimuksissa, usein ei kuitenkaan sen paremmin edellytetä kuin ole tarpeenkaan ennen luvan myöntämistä tutkia tyhjentävästi kaikkia niitä mahdollisia yhdistelmiä, jotka myyntilupa yleisesti ottaen kattaa. Tieteellinen arviointi saattaa sen sijaan osittain perustua olemassa olevien tietojen ekstrapolointiin. Tietyissä tapauksissa voi olla myyntiluvan myöntämisen jälkeen tarpeen hankkia lisää kliinistä näyttöä tietyistä yhdistelmistä, jos tällaisilla tutkimuksilla voidaan selventää epävarmuustekijä, jota ei ole jo käsitelty. Tämä pätee erityisesti silloin, jos tällaisia yhdistelmiä käytetään tai niitä on tarkoitus käyttää päivittäisessä lääketieteellisessä toiminnassa.
(7)
Ennen myyntiluvan myöntämistä toteutetuissa keskeisissä kliinisissä tutkimuksissa saattaa olla vaikeaa kerätä luotettavaa tietoa kaikista eri osapopulaatioista, joille lääkettä annetaan. Tämä ei välttämättä estä tekemästä yleisesti ottaen positiivista arviota riski-hyötysuhteesta myyntiluvan myöntämisajankohtana. Joidenkin tiettyjen osapopulaatioiden kohdalla, joiden osalta hyödystä ei ole täyttä varmuutta, tehokkuutta koskevaa näyttöä saattaa olla tarpeen perustella lisää erityisesti kohdennetuilla kliinisillä tutkimuksilla myyntiluvan myöntämisen jälkeisessä vaiheessa.
(8)
Lääkkeiden tehon pitkäaikaista seurantaa ei tavanomaisissa olosuhteissa edellytetä pakollisena osana myyntiluvan myöntämisen jälkeistä valvontaa edes kroonisten sairauksien hoitoon käytettyjen lääkkeiden tapauksessa. Lääkkeiden vaikutukset vähenevät monissa tapauksissa ajan mittaan, mikä edellyttää hoidon suunnittelemista uudelleen. Tämä ei kuitenkaan välttämättä heikennä lääkkeen riski-hyötysuhdetta eikä kyseiseen ajankohtaan mennessä aiheutuneesta hyödyllisestä vaikutuksesta tehtyä arviointia. Poikkeuksellisissa tapauksissa myyntiluvan myöntämisen jälkeisiä tutkimuksia olisi määrättävä tehtäväksi, jos tehossa mahdollisesti ilmenevät puutteet voivat pitkällä aikavälillä aiheuttaa huolta siitä, säilyykö toimenpiteen riski-hyötysuhde positiivisena. Näin voi olla asianlaita innovatiivisten hoitojen kohdalla, koska niiden oletetaan muuttavan sairauden kulkua.
(9)
Poikkeuksellisissa tilanteissa voidaan edellyttää tutkimuksia päivittäisestä lääketieteellisestä toiminnasta, jos on olemassa selvää näyttöä siitä, että todelliset käyttöolosuhteet vaikuttavat merkittävästi satunnaistetuissa kontrolloiduissa kliinisissä tutkimuksissa osoitettuihin lääkkeen hyötyihin, tai jos tiettyä tieteellistä näkökohtaa voidaan parhaiten tutkia siten, että saatavilla on päivittäisestä lääketieteellisestä toiminnasta kerättyjä tietoja. Rokotteiden suojatehoa koskevat tutkimukset eivät myöskään ole aina mahdollisia. Sellaisista prospektiivisista tutkimuksista saatuja tehokkuuden arviointeja, jotka tehtiin myyntiluvan myöntämisen jälkeen toteutettujen rokotusten aikana, voitaisiin vaihtoehtoisesti käyttää lisätietojen hankkimiseen siitä, antaako rokote suojan lyhyellä tai pitkällä aikavälillä.
(10)
Myyntiluvan saaneen lääkkeen elinkaaren aikana voi taudinmäärityksen sekä sairauden hoidon ja ennaltaehkäisyn tasossa tapahtua merkittävä muutos, jonka vuoksi on käynnistettävä uudelleen keskustelu lääkkeen vahvistetusta riski-hyötysuhteesta. Unionin tuomioistuin on todennut, että jos lääketieteellinen yhteisö muuttaa suhtautumistaan lääkkeen terapeuttisen tehon arviointia koskevien kriteerien asianmukaisuuteen, tämä voi olla sellainen konkreettinen ja objektiivinen seikka, jonka perusteella voidaan päätellä, että asianomaisen lääkkeen haitat ovat sen etuja suuremmat. (3) Saattaa siis olla tarpeen hankkia uutta näyttöä lääkkeen tehosta sen positiivisen riski-hyötysuhteen arvioinnin pitämiseksi voimassa. Lisätutkimuksia voidaan harkita myös, jos parempi tietämys sairaudesta tai lääkkeen farmakologiasta on asettanut kyseenalaiseksi ne kriteerit, joita käytettiin lääkkeen tehon osoittamiseksi myyntiluvan myöntämishetkellä.
(11)
Merkityksellisten tietojen saamiseksi on tarpeen varmistaa, että myyntiluvan myöntämisen jälkeinen tehokkuustutkimus on suunniteltu siten, että sillä voidaan vastata selvitettäväksi asetettuun tieteelliseen kysymykseen.
(12)
Toimivaltaiset viranomaiset voivat asettaa velvoitteita ihmisille tarkoitetun lääkkeen tehon varmistamiseksi tai vahvistamiseksi ehdollisen myyntiluvan ja/tai poikkeuksellisissa olosuhteissa myönnetyn myyntiluvan yhteydessä tai direktiivin 2001/83/EY 31 ja 107 i artiklan tai asetuksen (EY) N:o 726/2004 20 artiklan nojalla käynnistetyn vireillepanomenettelyn seurauksena. Lisäksi pitkälle kehitetyssä terapiassa käytettävän lääkkeen tai lastenlääkkeen myyntiluvan haltija saattaa joutua täyttämään tiettyjä toimenpiteitä tehon seurannan varmistamiseksi. Tämän vuoksi on tarpeen toteuttaa myyntiluvan myöntämisen jälkeinen tehokkuustutkimus. Tällaisen tutkimuksen tarpeellisuutta olisi arvioitava kyseisten menettelyjen yhteydessä ja tässä asetuksessa täsmennetyistä erityisistä tilanteista ja olosuhteista riippumatta,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
1. Kansalliset toimivaltaiset viranomaiset, Euroopan lääkevirasto tai komissio voivat edellyttää myyntiluvan haltijan toteuttavan myyntiluvan myöntämisen jälkeisen tehokkuustutkimuksen direktiivin 2001/83/EY 21 a artiklan f kohdan ja 22 a artiklan 1 kohdan b alakohdan ja asetuksen (EY) N:o 726/2004 9 artiklan 4 kohdan cc alakohdan ja 10 a artiklan 1 kohdan b alakohdan mukaisesti,
a)
jos on herännyt lääkkeen tehon tiettyihin näkökohtiin liittyviä epäilyksiä, jotka voidaan selvittää vasta lääkkeen markkinoille saattamisen jälkeen;
b)
jos tietämys sairaudesta, kliininen metodologia tai lääkkeen käyttö todellisissa olosuhteissa antaa viitteitä siitä, että aiempia tehokkuusarvioita saattaa olla tarpeen tarkistaa merkittävästi.
2. Kansalliset toimivaltaiset viranomaiset, Euroopan lääkevirasto tai komissio soveltavat 1 kohdan säännöksiä ainoastaan, jos yksi tai useampi seuraavista tapauksista ilmenee:
a)
kyseessä on korvaaviin tutkittaviin ominaisuuksiin perustuva alustava tehokkuuden arviointi, joka edellyttää, että tarkistetaan toimenpiteen vaikutus kliinisiin tuloksiin tai sairauden etenemiseen tai että vahvistetaan aiemmat tehokkuusarviot;
b)
yhdessä muiden lääkkeiden kanssa käytettävien lääkkeiden tapauksessa tarvitaan lisää tehokkuutta koskevia tietoja sellaisten epäselvyyksien selventämiseksi, joita ei ollut käsitelty lääkkeen myyntilupaa myönnettäessä;
c)
lääkkeen tehosta tietyissä osapopulaatioissa on epäselvyyttä, jota ei ole voitu ratkaista ennen myyntiluvan myöntämistä, ja näin ollen tarvitaan lisää kliinistä näyttöä;
d)
teho saattaa heiketä pitkällä aikavälillä, mikä aiheuttaa huolta lääkkeen riski-hyötysuhteen säilymisestä positiivisena;
e)
lääkkeen käyttö todellisissa olosuhteissa vaikuttaa merkittävästi kliinisissä tutkimuksissa osoitettuihin lääkkeen hyötyihin tai - rokotteiden tapauksessa - suojatehoa koskevia tutkimuksia ei ole ollut mahdollista toteuttaa;
f)
muuttunut käsitys sairauden hoidon tasosta tai lääkkeen farmakologiasta siten, että tarvitaan lisänäyttöä sen tehokkuudesta;
g)
uudet konkreettiset ja objektiiviset tieteelliset seikat, joiden pohjalta saatetaan todeta, että aiempia tehokkuusarvioita saattaa olla tarpeen tarkistaa merkittävästi.
3. Edellä 1 ja 2 kohdassa esitetyt tilanteet eivät kuitenkaan rajoita myyntiluvan myöntämisen jälkeisen tehokkuustutkimuksen toteuttamisvelvoitteen asettamista myyntiluvan haltijalle seuraavissa tilanteissa:
a)
asetuksen (EY) N:o 726/2004 14 artiklan 7 kohdan mukaisesti myönnetty ehdollinen myyntilupa;
b)
poikkeuksellisissa olosuhteissa ja tietyin edellytyksin asetuksen (EY) N:o 726/2004 14 artiklan 8 kohdan tai direktiivin 2001/83/EY 22 artiklan mukaisesti myönnetty myyntilupa;
c)
Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1394/2007 (4) 14 artiklan mukaisesti myönnetty myyntilupa pitkälle kehitetyssä terapiassa käytettävälle lääkkeelle;
d)
Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1901/2006 (5) 34 artiklan 2 kohdan mukaisesti myönnetty myyntilupa lapsille tarkoitetulle lääkkeelle;
e)
direktiivin 2001/83/EY 31 tai 107 i artiklan tai asetuksen (EY) N:o 726/2004 20 artiklan mukaisesti käynnistetty vireillepanomenettely.
2 artikla
Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 3 päivänä helmikuuta 2014.