NAŘÍZENÍ KOMISE V PŘENESENÉ PRAVOMOCI (EU) č. 149/2013
ze dne 19. prosince 2012,
kterým se doplňuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 648/2012 s ohledem na regulační technické normy týkající se ujednání o nepřímém clearingu, povinnosti clearingu, veřejného rejstříku, přístupu k obchodnímu systému, nefinančních smluvních stran a technik zmírňování rizika pro OTC derivátové smlouvy, u nichž ústřední protistrana neprovádí clearing
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na stanovisko Evropské centrální banky (1),
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 648/2012 ze dne 4. července 2012 o OTC derivátech, ústředních protistranách a registrech obchodních údajů (2), a zejména na čl. 4 odst. 4, čl. 5 odst. 1, čl. 6 odst. 4, čl. 8 odst. 5, čl. 10 odst. 4 a čl. 11 odst. 14 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Je třeba stanovit rámec zahrnující pravidla týkající se povinnosti clearingu, jejího uplatňování, možného osvobození a technik zmírňování rizika, které mají být stanoveny, nelze-li provést clearing s ústřední protistranou. Za účelem zajištění souladu mezi uvedenými ustanoveními, která by měla vstoupit v platnost současně, a usnadnění komplexního pohledu a účinného přístupu pro zúčastněné strany a zejména pro subjekty, na něž se vztahují tyto povinnosti, je žádoucí zařadit většinu regulačních technických norem požadovaných podle hlavy II nařízení (EU) č. 648/2012 do jediného nařízení.
(2)
S ohledem na globální povahu trhu s OTC deriváty by toto nařízení mělo vzít v úvahu relevantní mezinárodně dohodnuté pokyny a doporučení pro reformy trhu s OTC deriváty a povinný clearing, jakož i související pravidla vypracovaná v jiných jurisdikcích. Konkrétně rámec pro určení povinnosti clearingu zohledňuje požadavky na povinný clearing zveřejněné Mezinárodní organizací komisí pro cenné papíry. V maximální možné míře tak bude podpořeno sbližování s přístupem jiných jurisdikcí.
(3)
Za účelem jasné identifikace omezeného počtu konceptů pocházejících z nařízení (EU) č. 648/2012, jakož i specifikace technických pojmů nezbytných k vypracování této technické normy, by mělo být definováno několik pojmů.
(4)
Ujednání o nepřímém clearingu by nemělo ústřední protistranu, člena clearingového systému, klienta nebo nepřímého klienta vystavit dalšímu riziku protistrany a aktivům a pozicím nepřímého klienta by měla být poskytnuta odpovídající ochrana. Je proto důležité, aby jakýkoli druh ujednání o nepřímém clearingu splňoval minimální podmínky pro zajištění jejich bezpečnosti. Strany ujednání o nepřímém clearingu by proto měly podléhat specifickým povinnostem. Tato ujednání přesahují smluvní vztah mezi nepřímými klienty a klienty člena clearingového systému, který poskytuje služby nepřímého clearingu.
(5)
Nařízení (EU) č. 648/2012 požaduje, aby ústřední protistrana byla systémem určeným podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 98/26/ES ze dne 19. května 1998 o neodvolatelnosti zúčtování v platebních systémech a v systémech vypořádání obchodů s cennými papíry (3). To znamená, že by se členové clearingového systému ústředních protistran měli kvalifikovat jako účastníci podle uvedené směrnice. Pro zajištění ochrany nepřímým klientům, která bude rovnocenná ochraně klientů podle nařízení (EU) č. 648/2012, je proto nutné zajistit, aby klienti poskytující služby nepřímého clearingu byli úvěrovými institucemi, investičními podniky nebo rovnocennými úvěrovými institucemi nebo investičními podniky třetí země.
(6)
Měla by být vytvořena ujednání o nepřímém clearingu s cílem zajistit, aby nepřímí klienti mohli v případě selhání získat rovnocennou úroveň ochrany jako přímí klienti. V případě selhání člena clearingového systému, který zajišťuje ujednání o nepřímém clearingu, by nepřímí klienti měli být na základě požadavků na přenositelnost stanovených v článcích 39 a 48 nařízení (EU) č. 648/2012 zahrnuti do převodu klientských pozic na alternativního člena clearingového systému. V rámci ujednání o nepřímém clearingu by měly rovněž existovat odpovídající záruky proti selhání klienta a tato ujednání by měla podporovat převod pozic nepřímých klientů na alternativního poskytovatele clearingových služeb.
(7)
Jelikož mohou ujednání o nepřímém clearingu způsobovat určitá rizika, měly by všechny strany nepřímého ujednání o clearingu, včetně členů clearingového systému a ústředních protistran, běžně identifikovat, sledovat a řídit veškerá podstatná rizika vyplývající z ujednání. V této souvislosti je obzvláště důležité vhodné sdílení informací mezi klienty, kteří poskytují služby nepřímého clearingu, a členy clearingového systému, kteří uvedené služby zajišťují. Členové clearingového systému by měli informace poskytované klienty využívat výhradně pro účely řízení rizik a měli by předcházet zneužívání obchodně citlivých informací, a to včetně využití účinných bariér mezi různými divizemi finanční instituce, aby se zamezilo střetům zájmů.
(8)
Příslušný orgán, který ústřední protistraně povolí provádět clearing určité kategorie OTC derivátů, je povinen informovat Evropský orgán pro cenné papíry a trhy. Toto oznámení by mělo zahrnovat podrobné informace nezbytné k tomu, aby Evropský orgán pro cenné papíry a trhy provedl svůj postup posouzení, včetně informací o likviditě a objemu příslušné kategorie OTC derivátů. Přestože tok informací směřuje od příslušného orgánu k Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy, měla by nejprve ústřední protistrana, která požádala o povolení, poskytnout požadované informace příslušným orgánům, které je následně mohou doplnit.
(9)
Přestože zejména u nových produktů nemusí být vždy k dispozici všechny informace, které mají být obsaženy v oznámení příslušného orgánu pro Evropský orgán pro cenné papíry a trhy pro účely povinnosti clearingu, měly by být poskytnuty dostupné odhady, včetně jasného uvedení použitých předpokladů. Oznámení by mělo rovněž obsahovat informace týkající se protistran, jako je druh a počet protistran, kroky nutné k zahájení clearingu s ústřední protistranou, jejich právní a provozní kapacita nebo jejich rámec pro řízení rizik, aby Evropský orgán pro cenné papíry a trhy mohl posoudit schopnost aktivních protistran splnit povinnost clearingu bez narušení trhu.
(10)
Oznámení příslušného orgánu pro Evropský orgán pro cenné papíry a trhy by mělo obsahovat informace o míře standardizace, likvidity a cenové dostupnosti, aby Evropský orgán pro cenné papíry a trhy mohl posoudit, zda by měla určitá kategorie OTC derivátů podléhat povinnosti clearingu. Kritéria týkající se standardizace smluvních podmínek a provozních procesů příslušné kategorie OTC derivátů jsou ukazatelem standardizace ekonomických podmínek určité kategorie OTC derivátů, jelikož smluvní podmínky a provozní procesy mohou být standardizovány, pouze pokud jsou standardizovány tyto ekonomické podmínky. Evropský orgán pro cenné papíry a trhy posuzuje kritéria týkající se likvidity a cenové dostupnosti podle jiných východisek, než jaká používá příslušný orgán při povolování ústřední protistrany. Likvidita je v této souvislosti posuzována z širší perspektivy a odlišuje se od likvidity poté, co by se uplatnila povinnost clearingu. Zvláště skutečnost, že je smlouva dostatečně likvidní, aby její clearing mohla provádět jedna ústřední protistrana, nutně neznamená, že by měla podléhat povinnosti clearingu. Posouzení Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy by nemělo opakovat nebo zdvojovat přezkum, který již provedl příslušný orgán.
(11)
Informace, které má příslušný orgán poskytnout pro účely povinnosti clearingu, by měly Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy umožnit posouzení dostupnosti cenových informací. V této souvislosti přístup ústřední protistrany k cenovým informacím v určitém okamžiku neznamená, že účastníci trhu budou mít přístup k cenovým informacím v budoucnosti. V důsledku toho skutečnost, že ústřední protistrana má přístup k nezbytným cenovým informacím pro řízení rizik plynoucích z clearingu derivátových smluv v rámci určité kategorie OTC derivátů, automaticky neznamená, že by tato kategorie OTC derivátů měla podléhat povinnosti clearingu.
(12)
Míra podrobností dostupných v rejstříku kategorií OTC derivátových smluv podléhajících povinnosti clearingu závisí na relevanci těchto údajů pro identifikaci každé kategorie OTC derivátových smluv. Míra podrobností v rejstříku se proto pro různé kategorie OTC derivátových smluv může lišit.
(13)
Umožnění přístupu více ústředních protistran k obchodnímu systému by mohlo rozšířit přístup účastníků k tomuto systému, a zvýšit tak celkovou likviditu. Za takových okolností je nicméně nezbytné specifikovat pojem roztříštění likvidity v rámci obchodního systému v případě, kdy může ohrozit hladké a řádné fungování trhů pro kategorii finančních nástrojů, pro které je podána žádost.
(14)
Posouzení obchodního systému, k němuž ústřední protistrana požádala o přístup, i samotné ústřední protistrany ze strany příslušného orgánu by mělo vycházet z dostupných mechanismů bránících roztříštění likvidity v rámci obchodního systému.
(15)
Aby se předešlo roztříštění likvidity, měli by být všichni účastníci v obchodním systému schopni provést clearing všech obchodů, které vzájemně provedou. Nebylo by však přiměřené požadovat, aby se všichni členové clearingového systému stávající ústřední protistrany stali rovněž členy clearingového systému jakékoli nové ústřední protistrany obsluhující tento obchodní systém. Pokud existují subjekty, které jsou členy clearingového systému obou ústředních protistran, mohou zajišťovat převod a clearing obchodů prováděných účastníky trhu, jimž poskytují služby uvedené dvě ústřední protistrany zvlášť, aby se tak omezilo riziko roztříštění likvidity. Je nicméně důležité, aby žádost ústřední protistrany o přístup k obchodnímu systému nezpůsobovala roztříštění likvidity způsobem, který by zvyšoval rizika, kterým je stávající ústřední protistrana vystavena.
(16)
V souladu s čl. 8 odst. 4 nařízení (EU) č. 648/2012 by žádost ústřední protistrany o přístup k obchodnímu systému neměla vyžadovat interoperabilitu, a toto nařízení by proto nemělo předepisovat interoperabilitu jako jediný způsob řešení roztříštění likvidity. Toto nařízení by však ústředním protistranám nemělo bránit v dobrovolném uzavření takového ujednání, pokud jsou splněny nutné podmínky k jeho vytvoření.
(17)
Za účelem stanovení toho, které OTC derivátové smlouvy jsou objektivně měřitelné jako snižující rizika přímo související s obchodní činností nebo korporátním financováním, mohou nefinanční smluvní strany použít jedno z kritérií stanovených v tomto nařízení, včetně účetní definice vycházející z pravidel Mezinárodních standardů účetního výkaznictví (IFRS). Protistrany mohou účetní definici použít i v případě, že nepoužívají předpisy IFRS. U nefinančních smluvních stran, které mohou používat místní účetní předpisy, se očekává, že většina smluv, které by podle takových místních účetních pravidel byly klasifikovány jako zajišťovací, by spadala do obecné definice smluv snižujících rizika přímo související s obchodní činností nebo korporátním financováním podle tohoto nařízení.
(18)
Za určitých okolností nemusí být možné zajistit se proti riziku použitím přímo související derivátové smlouvy, tj. smlouvy s totožným podkladovým nástrojem a datem vypořádání, jako riziko, jež je předmětem krytí. V takovém případě může nefinanční smluvní strana ke krytí své expozice využít zástupné zajištění prostřednictvím úzce korelovaného nástroje, například nástroje s odlišným, ale velmi blízkým podkladovým nástrojem z hlediska ekonomického chování. Kromě toho určité skupiny nefinančních smluvních stran, které uzavírají OTC derivátové smlouvy prostřednictvím jediného subjektu, aby se zajistily proti celkovým rizikům skupiny, mohou použít makro zajištění nebo portfoliové zajištění. Tyto OTC derivátové smlouvy poskytující makro zajištění, portfoliové zajištění nebo zástupné zajištění mohou pro účely tohoto nařízení představovat zajištění a měly by být posuzovány podle kritérií pro stanovení toho, které OTC derivátové smlouvy objektivně snižují rizika.
(19)
Riziko se může v průběhu času vyvíjet a aby bylo možné se vývoji rizika přizpůsobit, může být nutné OTC derivátové smlouvy původně provedené s cílem snížit riziko související s obchodní činností nebo korporátním financováním kompenzovat použitím dalších OTC derivátových smluv. V důsledku toho lze zajištění rizika dosáhnout prostřednictvím kombinace OTC derivátových smluv, včetně započtení OTC derivátových smluv, které zajišťují konečné uzavření těch OTC derivátových smluv, které ztratily souvislost s obchodní činností nebo korporátním financováním.
(20)
Rozsah rizik přímo souvisejících s obchodní činností a korporátním financováním je velmi široký a liší se podle různých hospodářských odvětví. Rizika související s obchodní činností jsou obvykle spojena se vstupy do produkční funkce společnosti nebo s produkty a službami, které prodává nebo poskytuje. Korporátní financování se obvykle týká řízení krátkodobého a dlouhodobého financování subjektu včetně jeho dluhu, a způsobů, jak investuje finanční prostředky, které vytváří nebo které má v držení, včetně řízení hotovosti. Korporátní financování a obchodní činnost mohou být ovlivněny stejnými zdroji rizik, například měnovým rizikem, rizikem plynoucím z cen komodit, inflačním nebo úvěrovým rizikem. Vzhledem k tomu, že se OTC derivátové smlouvy uzavírají k zajištění konkrétního rizika, měla by být při analýze rizik přímo souvisejících s obchodní činností nebo korporátním financováním uvedená rizika definována jednotným způsobem, který by zahrnoval oba typy činností. Oddělení těchto dvou kategorií by navíc mohlo mít nezamýšlené důsledky, protože by v závislosti na odvětví, v němž nefinanční smluvní strany působí, bylo konkrétní riziko zajištěno buď v rámci korporátního financování, nebo obchodní činnosti.
(21)
S ohledem na systémový význam souvisejících rizik by měly být stanoveny clearingové prahy; je nicméně nutné vzít v úvahu, že OTC deriváty, které snižují rizika, jsou z výpočtu clearingových prahů vyloučeny a že clearingové prahy umožňují výjimku ze zásady clearingové povinnosti pro ty OTC derivátové smlouvy, u nichž lze mít za to, že nebyly uzavřeny pro účely zajištění. Konkrétněji řečeno by hodnota clearingového prahu měla být pravidelně přezkoumávána a měla by být stanovena podle kategorie OTC derivátových smluv. Kategorie OTC derivátů stanovené pro účely clearingových prahů se mohou lišit od kategorií OTC derivátů pro účely povinnosti clearingu. Při stanovení hodnoty clearingových prahů by měla být věnována patřičná pozornost potřebě definovat jediný ukazatel zachycující systémový význam součtu čistých pozic a expozic protistrany a podle jednotlivých kategorií OTC derivátů. Clearingové prahy používané nefinančními smluvními stranami by dále měly být snadno použitelné.
(22)
Hodnota clearingových prahů by měla být určena s ohledem na systémový význam součtu čistých pozic a expozic protistrany a podle jednotlivých kategorií OTC derivátů v souladu s nařízením (EU) č. 648/2012. Je však třeba vzít v úvahu, že tyto čisté pozice a expozice jsou odlišné od čisté expozice v rámci protistran a v rámci kategorie aktiv. Kromě toho by podle nařízení (EU) č. 648/2012 tyto čisté pozice měly být sečteny za účelem určení údajů, které mají být zohledněny pro stanovení clearingových prahů. Při stanovení clearingových prahů by měl být vzat v úvahu celkový hrubý součet těchto čistých pozic. Referenční hodnotou pro stanovení clearingových prahů by měla být hrubá nominální hodnota vzniklá uvedeným součtem.
(23)
Struktura činnosti OTC derivátů nefinančních smluvních stran navíc obvykle vede k nízké míře nettingu, protože se OTC derivátové smlouvy uzavírají ve stejném směru. V důsledku toho by se rozdíl mezi součtem čistých pozic a expozic protistrany a podle jednotlivých kategorií OTC derivátů velmi blížil hrubé hodnotě smluv. Z tohoto důvodu a pro dosažení cíle jednoduchosti by jako platný zástupce hodnoty, kterou je třeba vzít v úvahu při stanovení clearingového prahu, měla být použita hrubá hodnota OTC derivátových smluv.
(24)
Vzhledem k tomu, že nefinanční smluvní strany, které nepřekračují clearingový práh, nemají povinnost oceňovat své OTC derivátové smlouvy podle tržní hodnoty, nebylo by přiměřené využívat tuto metodu k určení clearingových prahů, neboť by pro nefinanční smluvní strany znamenala výraznou zátěž, která by nebyla přiměřená řešenému riziku. Oproti tomu použitím jmenovité hodnoty OTC derivátových smluv by byl umožněn jednoduchý přístup, který pro nefinanční smluvní strany není vystaven vnějším událostem.
(25)
Překročení jedné z hodnot stanovených pro určitou kategorii OTC derivátů by mělo znamenat překročení clearingového prahu pro všechny kategorie vzhledem k tomu, že OTC derivátové smlouvy, které snižují rizika, jsou z výpočtu clearingového prahu vyloučeny, důsledky překročení clearingového prahu nesouvisejí jen s povinností clearingu, ale vztahují se i na techniky zmírňování rizika, a přístup v souvislosti s příslušnými povinnostmi platnými podle nařízení (EU) č. 648/2012 pro nefinanční smluvní strany by měl být vzhledem k nekomplikované povaze většiny z nich jednoduchý.
(26)
U těch OTC derivátových smluv, u nichž se neprovádí clearing, by se měly používat techniky zmírňování rizika, jako je včasné potvrzení. Potvrzení OTC derivátových smluv se může týkat jedné nebo více rámcových smluv, rámcových potvrzovacích smluv nebo jiných standardních obchodních podmínek. Může mít podobu elektronicky provedené smlouvy nebo dokumentu podepsaného oběma protistranami.
(27)
Je nezbytné, aby protistrany potvrdily podmínky svých obchodů co nejdříve po provedení obchodu, zejména pokud je obchod prováděn nebo zpracován elektronicky, aby bylo zajištěno vzájemné porozumění a právní jistota podmínek obchodu. Zejména v případě protistran, které uzavírají nestandardní či složité OTC derivátové smlouvy, může být nutné, aby zavedly nástroje, jež jim umožní splnit požadavek, aby své OTC derivátové smlouvy včas potvrdily. Včasné potvrzení by rovněž předpokládalo, že se v této oblasti vytvoří příslušné tržní postupy.
(28)
Za účelem dalšího zmírnění rizik umožňuje sesouhlasení portfolií každé protistraně provést komplexní přezkum portfolia obchodů, jak jej vidí její protistrana, a okamžitě identifikovat jakákoli nedorozumění ohledně klíčových podmínek obchodu. Mezi tyto podmínky by mělo patřit ocenění každého obchodu a mohou mezi ně rovněž patřit ostatní relevantní údaje, jako je datum účinnosti, plánované datum splatnosti, jakákoli data plateb či vypořádání, jmenovitá hodnota smlouvy a měna obchodu, podkladový nástroj, pozice protistran, konvence obchodního dne a jakékoli příslušné pevné nebo pohyblivé úrokové sazby OTC derivátové smlouvy.
(29)
S ohledem na různé rizikové profily a v zájmu toho, aby sesouhlasení portfolií představovalo přiměřenou techniku zmírňování rizik, by se četnost sesouhlasení a velikost zvažovaného portfolia měly lišit v závislosti na povaze protistran. Náročnější požadavky by se měly vztahovat na finanční smluvní strany a nefinanční smluvní strany, které překročí clearingový práh, zatímco na nefinanční smluvní stranu, která clearingový práh nepřekročí, by se měla uplatnit nižší četnost sesouhlasení, a to bez ohledu na kategorii její protistrany, která by na uvedenou část svého portfolia mohla rovněž uplatnit toto méně časté sesouhlasení.
(30)
Komprese portfolií může být také účinným nástrojem pro účely zmírňování rizika v závislosti na okolnostech, jako je velikost portfolia s určitou protistranou, splatnost, účel a míra standardizace OTC derivátových smluv. Finanční smluvní strany a nefinanční smluvní strany, které mají portfolio OTC derivátových smluv, u nichž ústřední protistrana neprovedla clearing, nad úrovní stanovenou v tomto nařízení, by měly mít zavedené postupy pro analýzu možnosti využít kompresi portfolií, která by jim umožnila snížit jejich úvěrové riziko protistrany.
(31)
Cílem řešení sporů je zmírnění rizik plynoucích ze smluv, u nichž není clearing prováděn centrálně. Při uzavírání vzájemných obchodů s OTC deriváty by protistrany měly mít dohodnutý rámec pro řešení jakéhokoli souvisejícího sporu, k němuž může dojít. Tento rámec by měl odkazovat na mechanismy řešení sporů, jako je rozhodčí řízení vedené třetí stranou nebo mechanismus poptávání trhu. Jeho cílem je zamezit tomu, aby nevyřešené spory eskalovaly a vystavily protistrany dalším rizikům. Spory by měly být identifikovány, řízeny a odpovídajícím způsobem oznámeny.
(32)
Pro účely určení tržních podmínek, které brání oceňování podle tržní hodnoty, je nezbytné specifikovat neaktivní trh. Trh může být neaktivní z několika důvodů, včetně případů, kdy se neuskutečňují pravidelné obchody za obvyklých tržních podmínek, přičemž obvyklé tržní podmínky by měly mít stejný význam jako pro účely účetnictví.
(33)
Toto nařízení se vztahuje na finanční smluvní strany a na nefinanční smluvní strany, které překročí clearingový práh, a zohledňuje směrnici Evropského parlamentu a Rady 2006/49/ES ze dne 14. června 2006 o kapitálové přiměřenosti investičních podniků a úvěrových institucí (4), která rovněž stanoví požadavky, které musí být splněny pro oceňování podle modelu.
(34)
Struktura modelu použitého pro oceňování podle modelu může být navržena interně nebo externě, avšak v zájmu zajištění řádné odpovědnosti je za schválení modelu odpovědná správní rada nebo její pověřený výbor.
(35)
Pokud mohou protistrany uplatnit osvobození v rámci skupiny poté, co podají oznámení příslušným orgánům, avšak aniž by čekaly na konec lhůty pro vyjádření případných námitek těmito příslušnými orgány, je důležité zajistit, aby příslušné orgány včas získaly vhodné a dostatečné informace, aby mohly posoudit, zda mají vůči osvobození vznést námitku.
(36)
Předpokládanou velikost, objemy a četnost vnitroskupinových OTC derivátových smluv lze určit na základě minulých vnitroskupinových obchodů protistran, jakož i předpokládaného modelu a činnosti očekávané v budoucnosti.
(37)
Pokud protistrany uplatní osvobození v rámci skupiny, měly by zveřejnit informace v zájmu zajištění transparentnosti vůči účastníkům trhu a potenciálním věřitelům. Z hlediska posuzování rizik je to obzvláště důležité pro potenciální věřitele protistran. Cílem tohoto zveřejnění je zabránit nesprávnému dojmu, že u OTC derivátových smluv probíhá centrální clearing nebo že se jich týkají techniky zmírňování rizika, zatímco tomu tak není.
(38)
Časový rámec pro dosažení včasného potvrzení vyžaduje adaptační úsilí, včetně změn tržních postupů a zdokonalení systémů informačních technologií. Vzhledem k tomu, že tempo přizpůsobení s cílem dosáhnout souladu se může lišit podle kategorie protistran a podle kategorie aktiv OTC derivátů, umožnilo by stanovení postupných lhůt pro uplatňování, které tyto rozdíly zohlední, posílení časového rámce pro potvrzení pro ty protistrany a produkty, které mohou být připraveny rychleji.
(39)
Standardy stanovené pro sesouhlasení portfolií, kompresi portfolií nebo pro řešení sporů by od protistran vyžadovaly, aby zavedly postupy, strategie a procesy a aby změnily dokumentaci, což by vyžadovalo čas. Vstup příslušných požadavků v platnost by měl být odložen, aby se protistranám poskytl čas provést nezbytné kroky pro dosažení souladu.
(40)
Toto nařízení vychází z návrhu regulačních technických norem předložených Komisi Evropským orgánem pro cenné papíry a trhy.
(41)
Evropský orgán pro cenné papíry a trhy v souladu s článkem 10 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1095/2010 (5) uskutečnil otevřené veřejné konzultace o návrzích regulačních technických norem, analyzoval možné související náklady a přínosy a požádal o stanovisko skupinu subjektů působících v oblasti cenných papírů a trhů zřízenou podle článku 37 nařízení (EU) č. 1095/2010,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Definice
Pro účely tohoto nařízení se použijí tyto definice:
a)
„nepřímým klientem“ se rozumí klient klienta člena clearingového systému;
b)
„ujednáním o nepřímém clearingu“ se rozumí soubor smluvních vztahů mezi ústřední protistranou, členem clearingového systému, klientem člena clearingového systému a nepřímým klientem, který klientovi člena clearingového systému umožňuje poskytovat nepřímému klientovi clearingové služby;
c)
„potvrzením“ se rozumí dokumentace souhlasu protistran se všemi podmínkami OTC derivátové smlouvy.
KAPITOLA II
UJEDNÁNÍ O NEPŘÍMÉM CLEARINGU
(čl. 4 odst. 4 nařízení (EU) č. 648/2012)
Článek 2
Struktura ujednání o nepřímém clearingu
1. Je-li člen clearingového systému připraven zajišťovat nepřímý clearing, smí jakýkoli klient tohoto člena clearingového systému poskytovat služby nepřímého clearingu jednomu nebo více svých vlastních klientů, pokud je klient člena clearingového systému povolenou úvěrovou institucí, investičním podnikem nebo rovnocennou úvěrovou institucí nebo investičním podnikem třetí země.
2. Klient člena clearingového systému a nepřímý klient mezi sebou dohodnou smluvní podmínky ujednání o nepřímém clearingu poté, co s členem clearingového systému konzultují aspekty, které mohou mít dopad na operace člena clearingového systému. Tyto podmínky zahrnují smluvní požadavky na klienta, aby dodržel veškeré závazky nepřímého klienta vůči členovi clearingového systému. Tyto požadavky se vztahují pouze na obchody, k nimž dochází v rámci ujednání o nepřímém clearingu, jehož působnost musí být jasně zdokumentována ve schválených smlouvách.
Článek 3
Povinnosti ústředních protistran
1. Na ujednání o nepřímém clearingu se nevztahují ty obchodní postupy ústřední protistrany, které brání jejich uzavření za přiměřených obchodních podmínek. Na žádost člena clearingového systému vede ústřední protistrana oddělené záznamy a účetnictví, které každému klientovi umožní rozlišit v účtech, které ústřední protistrana vede, aktiva a pozice klienta od aktiv a pozic držených na účet nepřímých klientů klienta.
2. Ústřední protistrana identifikuje, sleduje a řídí veškerá podstatná rizika vyplývající z ujednání o nepřímém clearingu, která by mohla mít vliv na odolnost ústřední protistrany.
Článek 4
Povinnosti členů clearingového systému
1. Člen clearingového systému, který nabízí zajišťování služeb nepřímého clearingu, tak činí za přiměřených obchodních podmínek. Aniž je dotčena důvěrnost smluvních ujednání s jednotlivými klienty člena clearingového systému, zveřejní tento člen obecné podmínky, za nichž je připraven zajišťovat služby nepřímého clearingu. Tyto podmínky mohou zahrnovat minimální provozní požadavky na klienty, kteří poskytují služby nepřímého clearingu.
2. Při zajišťování ujednání o nepřímém clearingu musí člen clearingového systému podle volby klienta realizovat kterýkoli z následujících způsobů oddělení:
a)
vést oddělené záznamy a účetnictví, které každému klientovi umožní rozlišit v účtech se členem clearingového systému aktiva a pozice klienta od aktiv a pozic držených na účet svých nepřímých klientů;
b)
vést oddělené záznamy a účetnictví, které každému klientovi umožní rozlišit v účtech se členem clearingového systému aktiva a pozice držené na účet nepřímého klienta od aktiv a pozic držených na účet ostatních nepřímých klientů.
3. Požadavek na rozlišení aktiv a pozic se členem clearingového systému se považuje za splněný, jsou-li splněny podmínky uvedené v čl. 39 odst. 9 nařízení (EU) č. 648/2012.
4. Člen clearingového systému zavede spolehlivé postupy umožňující řídit selhání klienta, který poskytuje služby nepřímého clearingu. Tyto postupy zahrnují věrohodný mechanismus pro převod pozic a aktiv na alternativního klienta nebo člena clearingového systému se souhlasem dotčených nepřímých klientů. Klient nebo člen clearingového systému není povinen tyto pozice přijmout, pokud se k tomu nezavázal v dříve uzavřeném smluvním ujednání.
5. Člen clearingového systému rovněž zajistí, aby jeho postupy umožňovaly okamžitou likvidaci aktiv a pozic nepřímých klientů a člena clearingového systému úhradou veškerých finančních prostředků splatných nepřímým klientům po selhání klienta.
6. Člen clearingového systému identifikuje, sleduje a řídí veškerá rizika vyplývající ze zajišťování ujednání o nepřímém clearingu, včetně využívání informací poskytnutých klienty podle čl. 4 odst. 3. Člen clearingového systému zavede spolehlivé vnitřní postupy s cílem zajistit, aby tyto informace nemohly být použity pro obchodní účely.
Článek 5
Povinnosti klientů
1. Klient, který poskytuje služby nepřímého clearingu, vede oddělené záznamy a účetnictví, které mu umožní rozlišovat mezi svými vlastními aktivy a pozicemi a aktivy a pozicemi drženými na účet jeho nepřímých klientů. Nabídne nepřímým klientům možnost výběru mezi alternativními způsoby oddělení účtů stanovenými v čl. 4 odst. 2 a zajistí, aby byli nepřímí klienti plně informováni o rizicích spojených s každým ze způsobů oddělení. Informace poskytnuté klientem nepřímým klientům musí obsahovat podrobnosti o opatřeních pro převod pozic a účtů na alternativního klienta.
2. Klient, který poskytuje služby nepřímého clearingu, požádá člena clearingového systému, aby otevřel oddělený účet u ústřední protistrany. Výhradním účelem tohoto účtu je držení aktiv a pozic jeho nepřímých klientů.
3. Klient poskytne členovi clearingového systému dostatečné informace k identifikaci, sledování a řízení veškerých rizik vyplývajících ze zajišťování ujednání o nepřímém clearingu. V případě selhání klienta se veškeré informace, které klient drží ve vztahu ke svým nepřímým klientům, okamžitě poskytnou členovi clearingového systému.
KAPITOLA III
OZNÁMENÍ EVROPSKÉMU ORGÁNU PRO CENNÉ PAPÍRY A TRHY PRO ÚČELY POVINNOSTI CLEARINGU
(čl. 5 odst. 1 nařízení (EU) č. 648/2012)
Článek 6
Údaje, které mají být obsaženy v oznámení
1. Oznámení pro účely povinnosti clearingu musí obsahovat tyto informace:
a)
identifikaci kategorie OTC derivátových smluv;
b)
identifikaci OTC derivátových smluv v rámci dané kategorie OTC derivátových smluv;
c)
ostatní informace, které mají být uvedeny ve veřejném rejstříku v souladu s článkem 8;
d)
jakékoli další charakteristiky nezbytné k rozlišení OTC derivátových smluv v rámci dané kategorie OTC derivátových smluv od OTC derivátových smluv mimo danou kategorii;
e)
důkazy o míře standardizace smluvních podmínek a provozních postupů u příslušné kategorie OTC derivátových smluv;
f)
údaje o objemu kategorie OTC derivátových smluv;
g)
údaje o likviditě kategorie OTC derivátových smluv;
h)
důkazy o tom, že jsou účastníkům trhu dostupné spravedlivé, spolehlivé a všeobecně přijímané cenové informace o smlouvách v dané kategorii OTC derivátových smluv;
i)
důkazy o tom, jaký dopad má pro účastníky trhu povinnost clearingu na dostupnost cenových informací.
2. Pro účely posouzení data nebo dat, odkdy povinnost clearingu nabývá účinnosti, včetně případného postupného zavádění a kategorií protistran, na které se tato povinnost vztahuje, musí oznámení pro účely povinnosti clearingu obsahovat:
a)
údaje důležité pro posouzení očekávaného objemu kategorie OTC derivátových smluv, pokud se na ni začne vztahovat povinnost clearingu;
b)
důkazy o schopnosti ústřední protistrany zvládnout očekávaný objem kategorie OTC derivátových smluv, pokud se na ni začne vztahovat povinnost clearingu, a řídit riziko vyplývající z clearingu příslušné kategorie OTC derivátových smluv, a to i prostřednictvím clearingových ujednání zahrnujících klienta nebo nepřímého klienta;
c)
druh a počet protistran, jež jsou aktivní a u nichž se očekává, že budou aktivní na trhu pro kategorii OTC derivátových smluv, pokud se na ni začne vztahovat povinnost clearingu;
d)
nástin různých úkolů, které mají být provedeny s cílem zahájit clearing s ústřední protistranou, spolu s určením doby nutné ke splnění každého úkolu;
e)
informace o řízení rizik, právní a provozní kapacitě škály protistran, jež jsou aktivní na trhu pro kategorii OTC derivátových smluv, pokud se na ni začne vztahovat povinnost clearingu.
3. Údaje týkající se objemu a likvidity musí pro kategorii OTC derivátových smluv a pro každou derivátovou smlouvu v rámci dané kategorie obsahovat příslušné informace o trhu, včetně údajů z minulosti a současných údajů, jakož i o veškerých změnách, které se očekávají, pokud se na kategorii OTC derivátových smluv začne vztahovat povinnost clearingu, včetně:
a)
počtu obchodů;
b)
celkového objemu;
c)
celkových otevřených úrokových pozic;
d)
množství otevřených pokynů včetně průměrného počtu pokynů a žádostí o kotaci;
e)
velikosti rozpětí;
f)
likviditních opatření za krizových podmínek na trhu;
g)
likviditních opatření pro provádění postupů v případě selhání.
4. Informace týkající se míry standardizace smluvních podmínek a provozních postupů u příslušné kategorie OTC derivátových smluv uvedené v odst. 1 písm. e) musí pro danou kategorii OTC derivátových smluv a pro každou derivátovou smlouvu v rámci dané kategorie obsahovat údaje o denní referenční ceně, jakož i počet dnů za rok s referenční cenou, kterou považuje za spolehlivou, a to alespoň během posledních dvanácti měsíců.
KAPITOLA IV
KRITÉRIA PRO URČENÍ KATEGORIÍ OTC DERIVÁTOVÝCH SMLUV, NA NĚŽ SE VZTAHUJE POVINNOST CLEARINGU
(čl. 5 odst. 4 nařízení (EU) č. 648/2012)
Článek 7
Kritéria, která má posuzovat Evropský orgán pro cenné papíry a trhy
1. V souvislosti s mírou standardizace smluvních podmínek a provozních postupů příslušné kategorie OTC derivátových smluv Evropský orgán pro cenné papíry a trhy zohlední:
a)
zda smluvní podmínky příslušné kategorie OTC derivátových smluv zahrnují společnou právní dokumentaci, včetně rámcových nettingových dohod, definic, standardních podmínek a potvrzení, které stanoví smluvní specifikace běžně užívané protistranami;
b)
zda provozní postupy uvedené příslušné kategorie OTC derivátových smluv podléhají automatizovanému poobchodnímu zpracování a událostem v životním cyklu, které jsou řízeny stejným způsobem podle harmonogramu, o němž mezi protistranami existuje široká shoda.
2. V souvislosti s objemem a likviditou příslušné kategorie OTC derivátových smluv Evropský orgán pro cenné papíry a trhy zohlední:
a)
zda by marže nebo finanční požadavky ústřední protistrany byly přiměřené riziku, které má povinnost clearingu zmírnit;
b)
stabilitu velikosti a hloubky trhu v souvislosti s produktem v průběhu času;
c)
pravděpodobnost, že by rozptýlení trhu zůstalo dostatečné v případě selhání člena clearingového systému;
d)
počet a hodnotu obchodů.
3. V souvislosti s dostupností spravedlivých, spolehlivých a všeobecně přijímaných cenových informací v příslušné kategorii OTC derivátových smluv Evropský orgán pro cenné papíry a trhy zohlední, zda jsou informace potřebné k přesnému ocenění smluv v rámci příslušné kategorie OTC derivátových smluv pro účastníky trhu snadno přístupné za přiměřených obchodních podmínek a zda by i nadále byly snadno přístupné, pokud by se na příslušnou kategorii OTC derivátových smluv začala vztahovat povinnost clearingu.
KAPITOLA V
VEŘEJNÝ REJSTŘÍK
(čl. 6 odst. 4 nařízení (EU) č. 648/2012)
Článek 8
Údaje, které mají být uvedeny v rejstříku Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy
1. Veřejný rejstřík Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy pro každou kategorii OTC derivátových smluv, která podléhá povinnosti clearingu, uvádí:
a)
kategorii aktiv OTC derivátových smluv;
b)
druh OTC derivátových smluv v rámci kategorie;
c)
podkladové nástroje OTC derivátových smluv v rámci kategorie;
d)
u podkladových nástrojů, které jsou finančními nástroji, informaci o tom, zda je podkladový nástroj jediným finančním nástrojem nebo emitentem nebo indexem nebo portfoliem;
e)
u ostatních podkladových nástrojů informaci o kategorii podkladového nástroje;
f)
jmenovité a vypořádací měny OTC derivátových smluv v rámci dané kategorie;
g)
rozsah splatností OTC derivátových smluv v rámci kategorie;
h)
podmínky vypořádání OTC derivátových smluv v rámci kategorie;
i)
rozsah četnosti plateb OTC derivátových smluv v rámci kategorie;
j)
identifikační kód produktu příslušné kategorie OTC derivátových smluv;
k)
jakoukoli jinou charakteristiku nutnou k rozlišení jedné smlouvy v příslušné kategorii OTC derivátových smluv od jiné.
2. Ve vztahu k ústředním protistranám, které mají povolení nebo jsou uznány pro účely povinnosti clearingu, veřejný rejstřík Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy pro každou ústřední protistranu uvádí:
a)
identifikační kód v souladu s článkem 3 prováděcího nařízení Komise (EU) č. 1247/2012 (6);
b)
úplný název;
c)
zemi usazení;
d)
příslušný orgán určený v souladu s článkem 22 nařízení (EU) č. 648/2012.
3. Ve vztahu k datům, odkdy povinnost clearingu nabývá účinnosti, včetně případného postupného zavádění, veřejný rejstřík Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy uvádí:
a)
identifikaci kategorií protistran, na něž se vztahuje každé období postupného zavádění;
b)
jakékoli jiné podmínky pro uplatnění období postupného zavádění požadované na základě regulačních technických norem přijatých podle čl. 5 odst. 2 nařízení (EU) č. 648/2012.
4. Veřejný rejstřík Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy uvede odkaz na regulační technické normy přijaté podle čl. 5 odst. 2 nařízení (EU) č. 648/2012, v souladu s nimiž byla stanovena každá povinnost clearingu.
5. Ve vztahu k ústřední protistraně, kterou příslušný orgán oznámil Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy, veřejný rejstřík Evropského orgánu pro cenné papíry a trhy uvádí alespoň:
a)
identifikaci ústřední protistrany;
b)
kategorii aktiv OTC derivátových smluv, které jsou předmětem oznámení;
c)
druh OTC derivátových smluv;
d)
datum oznámení;
e)
identifikaci příslušného orgánu, který provádí oznámení.
KAPITOLA VI
ROZTŘÍŠTĚNÍ LIKVIDITY
(čl. 8 odst. 5 nařízení (EU) č. 648/2012)
Článek 9
Specifikace pojmu roztříštění likvidity
1. Má se za to, že k roztříštění likvidity dochází v situaci, v níž účastníci obchodního systému nejsou schopni uzavřít obchod s jedním nebo více jinými účastníky tohoto systému, protože neexistují clearingová ujednání, k nimž by všichni účastníci měli přístup.
2. Má se za to, že přístup určité ústřední protistrany k obchodnímu systému, který již obsluhuje jiná ústřední protistrana, nezpůsobuje v rámci daného obchodního systému roztříštění likvidity, pokud - aniž by bylo nutné ukládat členům clearingového systému zavedené ústřední protistrany povinnost stát se členy clearingového systému dožadující ústřední protistrany - mohou všichni účastníci daného obchodního systému provádět clearing přímo nebo nepřímo jedním z těchto způsobů:
a)
prostřednictvím alespoň jedné společné ústřední protistrany;
b)
prostřednictvím clearingových ujednání vytvořených ústředními protistranami.
3. Ujednání nutná ke splnění podmínek uvedených v odst. 2 písm. a) nebo b) musí být vytvořena předtím, než dožadující ústřední protistrana začne příslušnému obchodnímu systému poskytovat clearingové služby.
4. Přístup ke společné ústřední protistraně podle odst. 2 písm. a) může být zřízen prostřednictvím dvou či více členů clearingového systému nebo dvou či více klientů nebo prostřednictvím ujednání o nepřímém clearingu.
5. Clearingová ujednání podle odst. 2 písm. b) mohou stanovit převod obchodů provedených uvedenými účastníky trhu na členy clearingového systému jiných ústředních protistran. Přestože by přístup ústřední protistrany k obchodnímu systému neměl vyžadovat interoperabilitu, lze ke splnění požadavku na přístup ke společným clearingovým ujednáním využít dohodu o interoperabilitě, kterou sjednaly příslušné ústřední protistrany a schválily relevantní příslušné orgány.
KAPITOLA VII
NEFINANČNÍ SMLUVNÍ STRANY
Článek 10
(čl. 10 odst. 4 písm. a) nařízení (EU) č. 648/2012)
Kritéria pro stanovení toho, které OTC derivátové smlouvy objektivně snižují rizika
1. OTC derivátová smlouva je objektivně měřitelná jako snižující rizika přímo související s obchodní činností nebo korporátním financováním nefinanční smluvní strany nebo skupiny, pokud splňuje, sama o sobě nebo v kombinaci s jinými derivátovými smlouvami a přímo nebo prostřednictvím úzce korelovaných nástrojů, jedno z těchto kritérií:
a)
kryje rizika vyplývající z možné změny hodnoty aktiv, služeb, vstupů, produktů, komodit nebo závazků, které nefinanční smluvní strana nebo její skupina vlastní, produkuje, vyrábí, zpracovává, poskytuje, nakupuje, uvádí na trh, pronajímá, prodává nebo které jí vznikají nebo o nichž důvodně předpokládá, že je v rámci své běžné obchodní činnosti bude vlastnit, produkovat, vyrábět, zpracovávat, poskytovat, nakupovat, uvádět na trh, pronajímat, prodávat nebo že jí vzniknou;
b)
kryje rizika vyplývající z možného nepřímého vlivu na hodnotu aktiv, služeb, vstupů, produktů, komodit nebo závazků uvedených v písmeni a), jež jsou způsobena kolísáním úrokových sazeb, míry inflace, směnných kurzů nebo úvěrového rizika;
c)
splňuje parametry zajišťovací smlouvy podle Mezinárodních standardů účetního výkaznictví (IFRS) přijatých v souladu s článkem 3 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1606/2002 (7).
Článek 11
(čl. 10 odst. 4 písm. b) nařízení (EU) č. 648/2012)
Clearingové prahy
Hodnoty clearingových prahů pro účely povinnosti clearingu jsou:
a)
1 miliarda EUR hrubé jmenovité hodnoty u OTC úvěrových derivátových smluv;
b)
1 miliarda EUR hrubé jmenovité hodnoty u OTC akciových derivátových smluv;
c)
3 miliardy EUR hrubé jmenovité hodnoty u OTC úrokových derivátových smluv;
d)
3 miliardy EUR hrubé jmenovité hodnoty u OTC měnových derivátových smluv;
e)
3 miliardy EUR hrubé jmenovité hodnoty u OTC komoditních derivátových smluv a ostatních OTC derivátových smluv, které nejsou stanoveny v písmenech a) až d).
KAPITOLA VIII
TECHNIKY ZMÍRŇOVÁNÍ RIZIKA PRO OTC DERIVÁTOVÉ SMLOUVY, JEJICHŽ CLEARING NEPROVÁDÍ ÚSTŘEDNÍ PROTISTRANA
Článek 12
(čl. 11 odst. 14 písm. a) nařízení (EU) č. 648/2012)
Včasné potvrzení
1. OTC derivátová smlouva uzavřená mezi finančními smluvními stranami nebo nefinančními smluvními stranami uvedenými v článku 10 nařízení (EU) č. 648/2012, jejíž clearing neprovádí ústřední protistrana, musí být potvrzena (elektronickými prostředky, jsou-li k dispozici) co nejdříve a nejpozději:
a)
u swapů úvěrového selhání a úrokových swapů uzavřených do 28. února 2014 do konce druhého pracovního dne následujícího po dni provedení OTC derivátové smlouvy;
b)
u swapů úvěrového selhání a úrokových swapů uzavřených po 28. únoru 2014 do konce pracovního dne následujícího po dni provedení OTC derivátové smlouvy;
c)
u akciových swapů, měnových swapů, komoditních swapů a veškerých ostatních derivátů neuvedených v písmeni a), jež byly uzavřeny do 31. srpna 2013, do konce třetího pracovního dne následujícího po dni provedení OTC derivátové smlouvy;
d)
u akciových swapů, měnových swapů, komoditních swapů a veškerých ostatních derivátů neuvedených v písmeni a), jež byly uzavřeny po 31. srpnu 2013 a do 31. srpna 2014, do konce druhého pracovního dne následujícího po dni provedení OTC derivátové smlouvy;
e)
u akciových swapů, měnových swapů, komoditních swapů a veškerých ostatních derivátů neuvedených v písmeni a), jež byly uzavřeny po 31. srpnu 2014, do konce pracovního dne následujícího po dni provedení OTC derivátové smlouvy.
2. OTC derivátová smlouva uzavřená s nefinanční smluvní stranou neuvedenou v článku 10 nařízení (EU) č. 648/2012 musí být potvrzena co nejdříve (elektronickými prostředky, jsou-li k dispozici) a nejpozději:
a)
u swapů úvěrového selhání a úrokových swapů uzavřených do 31. srpna 2013 do konce pátého pracovního dne následujícího po dni provedení OTC derivátové smlouvy;
b)
u swapů úvěrového selhání a úrokových swapů uzavřených po 31. srpnu 2013 a do 31. srpna 2014 do konce třetího pracovního dne následujícího po dni provedení OTC derivátové smlouvy;
c)
u swapů úvěrového selhání a úrokových swapů uzavřených po 31. srpnu 2014 do konce druhého pracovního dne následujícího po dni provedení OTC derivátové smlouvy;
d)
u akciových swapů, měnových swapů, komoditních swapů a veškerých ostatních derivátů neuvedených v písmeni a), jež byly uzavřeny do 31. srpna 2013, do konce sedmého pracovního dne následujícího po dni provedení derivátové smlouvy;
e)
u akciových swapů, měnových swapů, komoditních swapů a veškerých ostatních derivátů neuvedených v písmeni a), jež byly uzavřeny po 31. srpnu 2013 a do 31. srpna 2014, do konce čtvrtého pracovního dne následujícího po dni provedení derivátové smlouvy;
f)
u akciových swapů, měnových swapů, komoditních swapů a veškerých ostatních derivátů neuvedených v písmeni a), jež byly uzavřeny po 31. srpnu 2014, do konce druhého pracovního dne následujícího po dni provedení.
3. Pokud je obchod uvedený v odstavci 1 nebo 2 uzavřen po 16:00 místního času nebo pokud je uzavřen s protistranou, jež se nachází v jiném časovém pásmu, což znemožňuje potvrzení ve stanovené lhůtě, musí k potvrzení dojít co nejdříve a nejpozději jeden pracovní den po uplynutí lhůty stanovené v odstavci 1 nebo 2.
4. Finanční smluvní strany musí mít nezbytné postupy k tomu, aby příslušnému orgánu určenému v souladu s článkem 48 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2004/39/ES (8) jednou měsíčně podávaly zprávy o počtu nepotvrzených obchodů s OTC deriváty uvedenými v odstavcích 1 a 2, které zůstaly nevypořádány déle než pět pracovních dnů.
Článek 13
(čl. 11 odst. 14 písm. a) nařízení (EU) č. 648/2012)
Sesouhlasení portfolií
1. Finanční a nefinanční smluvní strany OTC derivátové smlouvy se s každou ze svých protistran dohodnou, písemně nebo jinými rovnocennými elektronickými prostředky, na ujednáních, na jejichž základě dochází k sesouhlasení portfolií. Této dohody musí být dosaženo před uzavřením OTC derivátové smlouvy.
2. Sesouhlasení portfolií provádějí protistrany OTC derivátových smluv vzájemně, nebo je provádí kvalifikovaná třetí osoba, jež je k tomu některou z protistran řádně zmocněna. Sesouhlasení portfolií zahrnuje klíčové obchodní podmínky, které identifikují každou konkrétní OTC derivátovou smlouvu, a obsahuje alespoň ocenění každé smlouvy v souladu s čl. 11 odst. 2 nařízení (EU) č. 648/2012.
3. Aby byla v rané fázi identifikována jakákoli nesrovnalost týkající se podstatné podmínky OTC derivátové smlouvy, včetně jejího ocenění, provádí se sesouhlasení portfolia:
a)
u finanční smluvní strany nebo nefinanční smluvní strany uvedené v článku 10 nařízení (EU) č. 648/2012:
i)
každý pracovní den, mají-li protistrany mezi sebou 500 nebo více nevypořádaných OTC derivátových smluv,
ii)
jednou týdně, mají-li protistrany mezi sebou kdykoli v průběhu týdne mezi 51 a 499 nevypořádanými OTC derivátovými smlouvami,
iii)
jednou za čtvrtletí, mají-li protistrany mezi sebou kdykoli v průběhu čtvrtletí 50 nebo méně nevypořádaných OTC derivátových smluv;
b)
u nefinanční smluvní strany neuvedené v článku 10 nařízení (EU) č. 648/2012:
i)
jednou za čtvrtletí, mají-li protistrany mezi sebou kdykoli v průběhu čtvrtletí více než 100 nevypořádaných OTC derivátových smluv,
ii)
jednou ročně, mají-li protistrany mezi sebou 100 nebo méně nevypořádaných OTC derivátových smluv.
Článek 14
(čl. 11 odst. 14 písm. a) nařízení (EU) č. 648/2012)
Komprese portfolií
Finanční smluvní strany a nefinanční smluvní strany, které mají s určitou protistranou 500 nebo více nevypořádaných OTC derivátových smluv, jejichž clearing neprovádí ústřední protistrana, musí mít zavedené postupy, které jim umožní pravidelně a nejméně dvakrát ročně analyzovat možnost provedení komprese portfolií v zájmu snížení jejich úvěrového rizika protistrany a tuto kompresi portfolií uskutečnit.
Finanční smluvní strany a nefinanční smluvní strany zajistí, aby byly schopny relevantnímu příslušnému orgánu poskytnout přiměřené a důvodné vysvětlení závěru, že komprese portfolií není vhodná.
Článek 15
(čl. 11 odst. 14 písm. a) nařízení (EU) č. 648/2012)
Řešení sporů
1. Při vzájemném uzavírání OTC derivátových smluv musí mít finanční smluvní strany a nefinanční smluvní strany dohodnuté podrobné postupy a procesy ve vztahu k(e):
a)
identifikaci, zaznamenávání a sledování sporů týkajících se uznání nebo ocenění smlouvy a výměny zajištění mezi protistranami. Tyto postupy musí zaznamenat alespoň dobu, po kterou zůstává spor nevyřešený, protistranu a spornou částku;
b)
včasnému řešení sporů, se specifickým procesem pro ty spory, jež nejsou vyřešeny do pěti pracovních dnů.
2. Finanční smluvní strany oznámí příslušnému orgánu určenému v souladu s článkem 48 směrnice 2004/39/ES veškeré spory mezi protistranami, které se týkají OTC derivátové smlouvy, jejího ocenění nebo výměny zajištění ve výši nebo v hodnotě vyšší než 15 milionů EUR, jež zůstávají nevyřešeny po dobu nejméně 15 pracovních dnů.
Článek 16
(čl. 11 odst. 14 písm. b) nařízení (EU) č. 648/2012)
Tržní podmínky, které brání ocenění podle tržní hodnoty
1. V kterékoli z těchto situací se má za to, že tržní podmínky brání ocenění OTC derivátové smlouvy podle tržní hodnoty:
a)
pokud je trh neaktivní;
b)
pokud mají odhady přiměřené spravedlivé hodnoty velké rozpětí a pravděpodobnost různých odhadů nelze přiměřeně posoudit.
2. Trh pro OTC derivátovou smlouvu se považuje za neaktivní, pokud nejsou kotované ceny snadno a pravidelně dostupné a uvedené dostupné ceny nepředstavují skutečné a pravidelně se vyskytující tržní obchody za obvyklých tržních podmínek.
Článek 17
(čl. 11 odst. 14 písm. b) nařízení (EU) č. 648/2012)
Kritéria pro používání ocenění podle modelu
V případě použití oceňování podle modelu musí mít finanční a nefinanční smluvní strany model, který:
a)
zahrnuje veškeré faktory, které by protistrany zohlednily při stanovení ceny, včetně využití co největšího množství informací pro oceňování podle tržní hodnoty;
b)
je v souladu s přijímanými ekonomickými metodikami pro oceňování finančních nástrojů;
c)
je nastaven a jeho platnost je odzkoušena za použití cen ze zjistitelných obchodů se stejným finančním nástrojem na aktuálním trhu nebo na základě dostupných zjistitelných tržních údajů;
d)
je potvrzen a monitorován nezávisle jinou divizí než je divize, která přijímá riziko;
e)
je řádně zdokumentován a schvalován správní radou tak často, jak je třeba, po každé podstatné změně, nejméně však jednou ročně. Tímto schválením lze pověřit výbor.
Článek 18
(čl. 11 odst. 14 písm. c) nařízení (EU) č. 648/2012)
Podrobnosti týkající se oznámení o obchodech uvnitř skupiny příslušnému orgánu
1. Žádost nebo oznámení týkající se obchodů uvnitř skupiny, určené příslušnému orgánu, musí být písemné a musí obsahovat:
a)
právní protistrany obchodů, včetně jejich identifikačních kódů v souladu s článkem 3 prováděcího nařízení (EU) č. 1247/2012;
b)
vztah mezi protistranami v rámci společnosti;
c)
podrobnosti o podpůrných smluvních vztazích mezi stranami;
d)
kategorii obchodu uvnitř skupiny podle čl. 3 odst. 1 a odst. 2 písm. a) až d) nařízení (EU) č. 648/2012;
e)
údaje o obchodech, u nichž protistrana žádá o osvobození, včetně:
i)
kategorie aktiv OTC derivátových smluv,
ii)
druhu OTC derivátových smluv,
iii)
druhu podkladových nástrojů,
iv)
jmenovité a vypořádací měny,
v)
rozsahu trvání smluv,
vi)
druhu vypořádání,
vii)
předpokládané velikosti, objemů a četnosti OTC derivátových smluv za rok.
2. Protistrana v rámci své žádosti nebo oznámení relevantnímu příslušnému orgánu rovněž předloží podpůrné informace dokládající, že jsou splněny podmínky čl. 11 odst. 6 až 10 nařízení (EU) č. 648/2012. Podklady musí zahrnovat kopie zdokumentovaných postupů řízení rizik, informace o minulých obchodech a kopie příslušných smluv mezi stranami a na žádost příslušného orgánu mohou zahrnovat právní stanovisko.
Článek 19
(čl. 11 odst. 14 písm. d) nařízení (EU) č. 648/2012)
Podrobnosti týkající se oznámení o obchodu uvnitř skupiny pro Evropský orgán pro cenné papíry a trhy
1. Oznámení příslušného orgánu týkající se obchodu uvnitř skupiny se Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy předloží písemně:
a)
do jednoho měsíce od obdržení oznámení, pokud jde o oznámení podle čl. 11 odst. 7 nebo 9 nařízení (EU) č. 648/2012;
b)
do jednoho měsíce od předání rozhodnutí protistraně, pokud jde o rozhodnutí příslušného orgánu podle čl. 11 odst. 6, 8 nebo 10 nařízení (EU) č. 648/2012.
2. Oznámení Evropskému orgánu pro cenné papíry a trhy obsahuje:
a)
informace uvedené v článku 18;
b)
informaci o tom, zda došlo ke kladnému nebo zápornému rozhodnutí;
c)
v případě kladného rozhodnutí:
i)
souhrn důvodů pro závěr, že jsou splněny podmínky uvedené v čl. 11 odst. 6, 7, 8, 9 nebo 10 nařízení (EU) č. 648/2012,
ii)
zda se jedná o úplné osvobození nebo částečné osvobození, pokud jde o oznámení týkající se čl. 11 odst. 6, 8 nebo 10 nařízení (EU) č. 648/2012;
d)
v případě záporného rozhodnutí:
i)
uvedení podmínek čl. 11 odst. 6, 7, 8, 9 nebo 10 nařízení (EU) č. 648/2012, které nejsou splněny,
ii)
souhrn důvodů pro závěr, že tyto podmínky nejsou splněny.
Článek 20
(čl. 11 odst. 14 písm. d) nařízení (EU) č. 648/2012)
Podrobnosti o osvobození v rámci skupiny, které mají být zveřejněny
Informace o osvobození v rámci skupiny, které mají být zveřejněny, obsahují:
a)
právní protistrany obchodů, včetně jejich identifikačních kódů v souladu s článkem 3 prováděcího nařízení (EU) č. 1247/2012;
b)
vztah mezi protistranami;
c)
informaci o tom, zda se jedná o úplné osvobození nebo částečné osvobození;
d)
jmenovitou celkovou výši OTC derivátových smluv, na něž se osvobození v rámci skupiny vztahuje.
Článek 21
Vstup v platnost a použitelnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Články 13, 14 a 15 se použijí po uplynutí 6 měsíců po vstupu tohoto nařízení v platnost.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 19. prosince 2012.
KOMISSION DELEGOITU ASETUS (EU) N:o 149/2013,
annettu 19 päivänä joulukuuta 2012,
Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 648/2012 täydentämisestä epäsuoria määritysmenettelyjä, määritysvelvollisuutta, julkista rekisteriä, markkinapaikkaan pääsyä, finanssialan ulkopuolisia vastapuolia ja sellaisiin OTC-johdannaissopimuksiin sovellettavia riskienpienentämistekniikoita, joita ei määritetä keskusvastapuolessa, koskevien teknisten sääntelystandardien osalta
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
EUROOPAN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon Euroopan keskuspankin lausunnon (1),
ottaa huomioon OTC-johdannaisista, keskusvastapuolista ja kauppatietorekistereistä 4 päivänä heinäkuuta 2012 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 648/2012 (2) ja erityisesti sen 4 artiklan 4 kohdan, 5 artiklan 1 kohdan, 6 artiklan 4 kohdan, 8 artiklan 5 kohdan, 10 artiklan 4 kohdan ja 11 artiklan 14 kohdan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Olisi luotava sääntökokonaisuus, jota sovelletaan määritysvelvollisuuteen, sen soveltamiseen, mahdollisiin vapautuksiin ja riskienpienentämistekniikoihin, jotka on otettava käyttöön, kun keskusvastapuolimääritystä ei voida suorittaa. Jotta varmistettaisiin, että tällaiset säännökset, joiden pitäisi tulla voimaan samaan aikaan, ovat yhdenmukaisia ja jotta sidosryhmien ja erityisesti kyseisien velvoitteiden soveltamisalaan kuuluvien sidosryhmien olisi helpompi saada näistä säännöksistä kattava käsitys ja jotta säännökset olisivat tehokkaasti sidosryhmien saatavilla, on suotavaa, että useimmat asetuksen (EU) N:o 648/2012 II osastossa edellytetyt tekniset sääntelystandardit sisällytetään yhteen asetukseen.
(2)
OTC-johdannaisten (over the counter derivatives) markkinoiden globaalin luonteen vuoksi tässä asetuksessa olisi otettava huomioon OTC-johdannaismarkkinoilla tehtäviä uudistuksia ja pakollista määritystä koskevat kansainvälisesti hyväksytyt suuntaviivat ja suositukset sekä muilla lainkäyttöalueilla laaditut mainittuihin kysymyksiin liittyvät säännöt. Erityisesti määritysvelvollisuuden täsmentämiseen käytettävässä kehyksessä otetaan huomioon kansainvälisen arvopaperimarkkinavalvojien yhteisön julkaisemat pakollista määritystä koskevat vaatimukset. Tällä tavoin tuetaan mahdollisuuksien mukaan lähentymistä muilla lainkäyttöalueilla noudatettavaan lähestymistapaan.
(3)
Jotta voidaan yksilöidä selkeästi rajallinen määrä asetuksesta (EU) N:o 648/2012 johtuvia käsitteitä ja vahvistaa tarvittavat tekniset termit tämän teknisen standardin laatimiseksi, olisi määriteltävä joitakin termejä.
(4)
Epäsuora määritysmenettely ei saisi altistaa keskusvastapuolta, määritysosapuolta, asiakasta tai epäsuoraa asiakasta ylimääräiselle vastapuoliriskille, ja epäsuoran asiakkaan omaisuuserillä ja positioilla olisi oltava asianmukainen suojataso. Sen vuoksi on olennaista, että kaikentyyppiset epäsuorat määritysmenettelyt täyttävät niiden turvallisuuden takaavat vähimmäisehdot. Tätä tarkoitusta varten epäsuorien määritysmenettelyjen osapuolille on asetettava erityisiä velvollisuuksia. Tällaiset menettelyt ulottuvat epäsuorien asiakkaiden ja määritysosapuolen asiakkaan, joka tarjoaa epäsuoria määrityspalveluja, välistä sopimussuhdetta laajemmalle.
(5)
Asetuksessa (EU) N:o 648/2012 edellytetään keskusvastapuolen olevan selvityksen lopullisuudesta maksujärjestelmissä ja arvopaperien selvitysjärjestelmissä 19 päivänä toukokuuta 1998 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 98/26/EY (3) nojalla nimetty järjestelmä. Tämä merkitsee, että keskusvastapuolten määritysosapuolten olisi oltava mainitussa direktiivissä tarkoitettuja osallistujia. Sen vuoksi on tarpeen varmistaa, että epäsuoria määrityspalveluja tarjoavat asiakkaat ovat luottolaitoksia, sijoituspalveluyrityksiä taikka vastaavia kolmannen maan luottolaitoksia tai sijoituspalveluyrityksiä, jotta epäsuorille asiakkaille voidaan varmistaa vastaava suojataso kuin asiakkaille asetuksen (EU) N:o 648/2012 nojalla.
(6)
Epäsuorat määritysmenettelyt olisi luotava siten, että voidaan varmistaa, että epäsuorat asiakkaat voivat saada vastaavan suojatason kuin suorat asiakkaat maksukyvyttömyystilanteessa. Epäsuoran määritysmenettelyn mahdollistavan määritysosapuolen maksukyvyttömyyden seurauksena epäsuorat asiakkaat olisi sisällytettävä asiakkaiden positioiden siirtoon vaihtoehtoiselle määritysosapuolelle asetuksen (EU) N:o 648/2012 39 ja 48 artiklalla vahvistettujen siirrettävyysvaatimusten mukaisesti. Epäsuorissa määritysmenettelyissä olisi myös oltava asianmukaiset suojatoimet asiakkaan maksukyvyttömyyden varalta, ja niiden olisi mahdollistettava epäsuorien asiakkaiden positioiden siirtäminen vaihtoehtoiselle määrityspalvelujen tarjoajalle.
(7)
Koska epäsuorat määritysmenettelyt voivat aiheuttaa erityisriskejä, kaikkien epäsuoran määritysmenettelyn osapuolten, mukaan lukien määritysosapuolet ja keskusvastapuolet, olisi tunnistettava, valvottava ja hallittava menettelystä mahdollisesti johtuvia olennaisia riskejä säännöllisesti. Asianmukainen tietojenvaihto epäsuoria määrityspalveluja tarjoavien asiakkaiden ja kyseiset palvelut mahdollistavien määritysosapuolten välillä on tässä yhteydessä erityisen tärkeää. Määritysosapuolten olisi käytettävä asiakkaiden antamia tietoja vain riskienhallintatarkoituksiin ja estettävä kaupallisesti arkaluonteisten tietojen väärinkäyttö käyttämällä muun muassa rahoituslaitoksen eri osastojen välisiä konkreettisia esteitä eturistiriitojen välttämiseksi.
(8)
Antaessaan keskusvastapuolelle toimiluvan jonkin OTC-johdannaislajin määritykseen toimivaltaisen viranomaisen edellytetään ilmoittavan siitä Euroopan arvopaperimarkkinaviranomaiselle, jäljempänä ’EAMV’. Tällaisessa ilmoituksessa olisi oltava yksityiskohtaiset tiedot, jotka EAMV tarvitsee suorittaakseen arviointiprosessinsa, mukaan lukien tiedot asianomaisen OTC-johdannaislajin likviditeetistä ja määrästä. Vaikka toimivaltainen viranomainen toimittaa tiedot EAMV:lle, toimilupaa pyytäneen keskusvastapuolen olisi aluksi annettava vaaditut tiedot toimivaltaisille viranomaisille, jotka voivat sen jälkeen täydentää niitä.
(9)
Vaikka kaikkia tietoja, jotka toimivaltaisen viranomaisen on sisällytettävä EAMV:lle annettavaan ilmoitukseen määritysvelvollisuuden osalta, ei välttämättä aina ole saatavilla varsinkaan uusista tuotteista, viranomaisten olisi toimitettava saatavilla olevat arviot, joista käy myös selkeästi ilmi käytetyt oletukset. Ilmoituksessa olisi myös oltava vastapuolia koskevia tietoja, kuten vastapuolten tyyppi ja lukumäärä, toimet, jotka vaaditaan määrityksen aloittamiseksi keskusvastapuolen kanssa, vastapuolen oikeuskelpoisuus ja toimintakyky tai riskienhallintakehys, jotta EAMV voi arvioida aktiivisten vastapuolten kykyä noudattaa määritysvelvollisuutta siten, etteivät ne aiheuta markkinahäiriöitä.
(10)
Toimivaltaisen viranomaisen ilmoituksessa EAMV:lle olisi oltava tietoja standardoinnin asteesta, likviditeetistä ja hintatietojen saatavuudesta, jotta EAMV voi arvioida, olisiko jonkin OTC-johdannaislajin kuuluttava määritysvelvollisuuden piiriin. Asianomaisen OTC-johdannaislajin sopimusehtojen ja toimintaprosessien standardointiin liittyvät perusteet ovat osoitus OTC-johdannaislajin taloudellisten ehtojen standardoinnista, sillä sopimusehdot ja toimintaprosessit voidaan standardoida vain silloin, kun taloudelliset ehdot on standardoitu. Näkökohdat, joiden mukaan EAMV arvioi likviditeettiin ja hintatietojen saatavuuteen liittyvät perusteet, eroavat niistä, joiden mukaan toimivaltainen viranomainen arvioi keskusvastapuolen sen toimiluvan myöntämisen yhteydessä. Likviditeettiä arvioidaan tässä yhteydessä laajemmasta näkökulmasta, ja se poikkeaa likviditeetistä, joka seuraisi määritysvelvollisuuden soveltamisesta. Varsinkaan se, että sopimus on riittävän likvidi, jotta yksi keskusvastapuoli voi määrittää sen, ei välttämättä tarkoita sitä, että sen olisi kuuluttava määritysvelvollisuuden piiriin. EAMV:n arvioinnin ei pitäisi toistaa toimivaltaisen viranomaisen jo laatimaa selvitystä eikä olla päällekkäinen sen kanssa.
(11)
Tietojen, jotka toimivaltainen viranomainen antaa määritysvelvollisuuden osalta, olisi annettava EAMV:lle valmiudet arvioida hintatietojen saatavuutta. Tässä suhteessa se, että keskusvastapuolella on mahdollisuus tutustua hintatietoihin jonakin ajankohtana, ei merkitse sitä, että markkinatoimijat voivat saada niitä tulevaisuudessa. Tämän vuoksi se, että keskusvastapuolella on pääsy hintatietoihin, jotka ovat tarpeen tiettyyn OTC-johdannaislajiin sisältyvien johdannaissopimusten määritykseen liittyvien riskien hallitsemiseksi, ei merkitse automaattisesti sitä, että kyseisen OTC-johdannaislajin olisi kuuluttava määritysvelvollisuuden piiriin.
(12)
Määritysvelvollisuuden piiriin kuuluvien OTC-johdannaissopimuslajien rekisterissä saatavilla olevien tietojen yksityiskohtaisuus riippuu siitä, kuinka merkityksellisiä kyseiset tiedot ovat kunkin OTC-johdannaissopimuslajin yksilöinnin kannalta. Tämän vuoksi eri OTC-johdannaissopimuslajien välillä voi olla eroja siinä, kuinka yksityiskohtaisia tietoja rekisterissä on.
(13)
Useamman keskusvastapuolen pääsy markkinapaikkaan voisi laajentaa osallistujien pääsyä kyseiseen markkinapaikkaan ja parantaa siten yleistä likviditeettiä. Tällaisissa olosuhteissa on kuitenkin tarpeen tarkentaa käsite ”likviditeetin pirstoutuminen” markkinapaikassa siltä osin kuin se voi uhata pyynnön kohteena olevan rahoitusvälinelajin markkinoiden moitteetonta ja asianmukaista toimintaa.
(14)
Sen markkinapaikan toimivaltaisen viranomaisen laatiman arvioinnin, johon keskusvastapuoli on pyytänyt pääsyä, ja kyseisen keskusvastapuolen toimivaltaisen viranomaisen laatiman arvioinnin olisi perustuttava mekanismeihin, joita on käytettävissä likviditeetin pirstoutumisen estämiseksi tietyssä markkinapaikassa.
(15)
Likviditeetin pirstoutumisen estämiseksi kaikkien toimijoiden tietyssä markkinapaikassa olisi kyettävä määrittämään kaikki keskinäiset transaktionsa. Olisi kuitenkin kohtuutonta vaatia, että kaikista olemassa olevan keskusvastapuolen määritysosapuolista olisi tultava myös kaikkien tällaista markkinapaikkaa palvelevien uusien keskusvastapuolten määritysosapuolia. Jos on olemassa yhteisöjä, jotka ovat molempien keskusvastapuolen määritysosapuolia, ne voivat helpottaa sellaisten transaktioiden siirtoa ja määritystä, jotka markkinatoimijat ovat toteuttaneet erikseen näiden kahden keskusvastapuolen avustuksella, likviditeetin pirstoutumisriskin hillitsemiseksi. On kuitenkin tärkeää, että keskusvastapuolen esittämä pyyntö, joka koskee pääsyä markkinapaikkaan, ei pirsto likviditeettiä tavalla, joka kasvattaisi riskejä, joille olemassa oleva keskusvastapuoli on alttiina.
(16)
Asetuksen (EU) N:o 648/2012 8 artiklan 4 kohdan mukaisesti keskusvastapuolen esittämä pyyntö pääsystä markkinapaikkaan ei saisi edellyttää yhteentoimivuutta, ja sen vuoksi tässä asetuksessa ei pitäisi säätää yhteentoimivuudesta ainoana ratkaisuna likvidideetin pirstoutumiseen. Tämä asetus ei kuitenkaan saisi estää keskusvastapuolia osallistumasta tällaiseen järjestelyyn vapaaehtoisuuden pohjalta, jos edellytykset sen käyttöönotolle täyttyvät.
(17)
Määrittääkseen, mitkä OTC-johdannaissopimukset vähentävät objektiivisesti mitattavissa olevalla tavalla riskejä, jotka liittyvät liike- tai rahoitustoimintaan suoraan, finanssialan ulkopuolisten vastapuolten olisi sovellettava jotakin tässä asetuksessa säädetyistä perusteista, mukaan lukien kansainvälisiä tilinpäätösstandardeja, jäljempänä ’IFRS-standardit’, koskeviin sääntöihin perustuva tilinpäätöksen määritelmä. Vastapuolet voivat käyttää tilinpäätöksen määritelmää, vaikka ne eivät soveltaisi IFRS-standardeja koskevia sääntöjä. Kun kyseessä ovat finanssialan ulkopuoliset vastapuolet, jotka kenties käyttävät paikallisia tilinpäätössääntöjä, arvioidaan, että valtaosaan sopimuksista, jotka luokitellaan kyseisten paikallisten tilinpäätössääntöjen mukaan suojautumiseksi, voitaisiin soveltaa tässä asetuksessa vahvistettua yleistä määritelmää sopimuksista, jotka vähentävät liiketoimintaan tai rahoitustoimintaan suoraan liittyviä riskejä.
(18)
Joissakin olosuhteissa ei välttämättä ole mahdollista suojautua riskiltä käyttämällä johdannaissopimusta, joka liittyy suoraan kyseiseen riskiin ja joka on sopimus, jolla on täsmälleen sama kohde-etuus ja toimituspäivä kuin katettavalla riskillä. Tällaisessa tapauksessa finanssialan ulkopuolinen vastapuoli voi käyttää riskinsä kattamiseksi muuta rahoitusvälinettä suojaavaa läheisesti korreloivaa välinettä (proxy hedging), esimerkiksi välinettä, jolla on erilainen mutta taloudellisen käyttäytymisen kannalta hyvin samankaltainen kohde-etuus. Lisäksi tietyt finanssialan ulkopuolisten vastapuolten ryhmät, jotka tekevät OTC-johdannaissopimuksia yksittäisen yhteisön välityksellä suojautuakseen riskiltään suhteessa ryhmän kokonaisriskeihin, saattavat käyttää makro- tai portfoliosuojausta (macro or portfolio hedging). Tällaisissa makro- tai portfoliosuojauksen tai muuta rahoitusvälinettä suojaavan välineen käyttöön perustuvissa OTC-johdannaissopimuksissa saattaa olla kyse tässä asetuksessa tarkoitetusta suojautumisesta, ja niitä olisi tarkasteltava niiden perusteiden mukaan, joiden mukaan määritetään, vähentävätkö OTC-johdannaissopimukset objektiivisesti riskejä.
(19)
Riski voi kehittyä ajan mittaan, ja jotta voidaan mukautua riskin kehittymiseen, OTC-johdannaissopimukset, jotka tehtiin alun perin liike- tai rahoitustoimintaan liittyvien riskien vähentämiseksi, saatetaan joutua kompensoimaan täydentävien OTC-johdannaissopimusten käytöllä. Tämän seurauksena riskiltä voidaan suojautua OTC-johdannaissopimusten yhdistelmällä, mukaan lukien korvaavat OTC-johdannaissopimukset, joilla suljetaan pois OTC-johdannaissopimukset, jotka eivät enää liity liike- tai rahoitustoimintaan liittyvään riskiin.
(20)
Niiden riskien kirjo, joita liittyy liike- ja rahoitustoimintaan suoraan, on erittäin laaja ja vaihtelee eri talousaloittain. Liiketoimintaan liittyvät riskit ovat tyypillisesti yhteydessä yrityksen tuotantopanoksiin sekä tuotteisiin ja palveluihin, joita se myy tai tarjoaa. Rahoitustoiminta liittyy tyypillisesti yhteisön lyhyt- ja pitkäaikaisten varojen, mukaan lukien sen velat, hoitoon ja tapoihin, joilla se sijoittaa rahoitusvarat, jotka se tuottaa tai joita se pitää hallussa, mukaan lukien kassanhallinta. Yleisesti esiintyvät riskit, kuten valuuttakurssiriski, hyödykkeiden hintariski tai inflaatioriski tai luottoriski, voivat vaikuttaa rahoitus- ja liiketoimintaan. Analysoitaessa riskejä, jotka liittyvät liike- tai rahoitustoimintaan suoraan, kyseiset riskit olisi määriteltävä johdonmukaisesti ja siten, että määritelmä kattaa molemmat toiminnot, koska OTC-johdannaissopimukset tehdään tietyltä riskiltä suojautumista varten. Lisäksi näiden kahden käsitteen erottamisella toisistaan voisi olla tahattomia seurauksia, koska tietyltä riskiltä suojauduttaisiin joko rahoitus- tai liiketoiminnan yhteydessä riippuen alasta, jolla finanssialan ulkopuoliset vastapuolet toimivat.
(21)
Vaikka määrityskynnysarvojen vahvistamisessa olisi otettava huomioon se, kuinka merkityksellisiä asianomaiset riskit ovat järjestelmän kannalta, on tärkeää huolehtia siitä, että riskejä vähentävät OTC-johdannaiset jätetään määrityskynnysarvojen laskennan ulkopuolelle ja että määrityskynnysarvot mahdollistavat poikkeuksen myöntämisen määritysvelvollisuusperiaatteesta niille OTC-johdannaissopimuksille, jotka voidaan katsoa sopimuksiksi, joita ei ole tehty suojautumistarkoituksissa. Määrityskynnysarvoja olisi tarkemmin ottaen tarkasteltava säännöllisin väliajoin uudelleen, ja ne olisi määriteltävä OTC-johdannaissopimuslajeittain. Määrityskynnysarvoja varten täsmennetyt OTC-johdannaislajit saattavat poiketa määritysvelvollisuutta varten täsmennetyistä OTC-johdannaislajeista. Määrityskynnysarvojen vahvistamisessa olisi otettava asianmukaisesti huomioon tarve määritellä yhtenäinen indikaattori, joka osoittaa kunkin vastapuolen yhteenlaskettujen nettomääräisten positioiden ja vastuiden merkityksen järjestelmän kannalta OTC-johdannaisten omaisuusluokittain. Lisäksi finanssialan ulkopuolisten vastapuolten käyttämien määrityskynnysarvojen täytäntöönpanon olisi oltava yksinkertaista.
(22)
Määrityskynnysarvojen täsmentämisessä olisi asetuksen (EU) N:o 648/2012 mukaisesti otettava huomioon kunkin vastapuolen yhteenlaskettujen nettomääräisten positioiden ja vastuiden merkitys järjestelmän kannalta OTC-johdannaislajeittain. Olisi kuitenkin otettava huomioon se, että nämä nettomääräiset positiot ja vastuut poikkeavat vastapuolten ja omaisuusluokkien nettomääräisestä vastuusta. Lisäksi asetuksen (EU) N:o 648/2012 nojalla nämä nettomääräiset positiot olisi laskettava yhteen määrityskynnysarvojen vahvistamisessa huomioon otettavien tietojen määrittämiseksi. Määrityskynnysarvojen vahvistamisessa olisi otettava huomioon yhteenlaskun tuloksena saatu nettomääräisten positioiden kokonaisbruttomäärä. Määrityskynnysarvojen vahvistamisessa olisi käytettävä viitearvona yhteenlaskun tuloksena saatua bruttonimellisarvoa.
(23)
Lisäksi finanssialan ulkopuolisten vastapuolten OTC-johdannaistoiminnan rakenne johtaa yleensä matalaan nettoutusasteeseen, koska OTC-johdannaissopimukset tehdään samaan suuntaan. Tämän seurauksena kunkin vastapuolen ja OTC-johdannaislajin yhteenlaskettujen nettomääräisten positioiden ja vastuiden välinen erotus olisi hyvin lähellä sopimusten bruttoarvoa. Yksinkertaisuustavoitteen saavuttamiseksi OTC-johdannaissopimusten bruttoarvoa olisi tämän vuoksi käytettävä käypänä korvaavana mittapuuna määrityskynnysarvon vahvistamisessa.
(24)
Koska finanssialan ulkopuolisten vastapuolten, jotka eivät ylitä määrityskynnysarvoa, ei edellytetä arvostavan OTC-johdannaissopimuksiaan markkina-arvoon, tämän mittapuun käyttö määrityskynnysarvojen vahvistamisessa olisi kohtuutonta, sillä se aiheuttaisi finanssialan ulkopuolisille vastapuolille huomattavaa ja kohteena olevan riskin kannalta epäsuhtaista rasitusta. OTC-johdannaissopimusten nimellisarvon käyttö merkitsisi sen sijaan yksinkertaista lähestymistapaa, joka ei ole alttiina finanssialan ulkopuolisista vastapuolista riippumattomille tapahtumille.
(25)
Sen, että yksi jollekin OTC-johdannaislajille vahvistetuista arvoista ylittyy, pitäisi johtaa siihen, että kaikki lajit ylittävät määrityskynnysarvon, koska riskejä vähentävät OTC-johdannaissopimukset jätetään määrityskynnysarvon laskennan ulkopuolelle, koska määrityskynnysarvon ylittymisen seuraukset liittyvät määritysvelvollisuuden lisäksi riskienpienentämistekniikoihin ja koska finanssialan ulkopuolisiin vastapuoliin asetuksen (EU) N:o 648/2012 mukaisesti sovellettavissa oleviin asianomaisiin velvollisuuksiin olisi omaksuttava yksinkertainen lähestymistapa, kun otetaan huomioon, ettei valtaosa kyseisistä vastapuolista ole luonteeltaan erikoistuneita.
(26)
Määrittämättömien OTC-johdannaissopimusten tapauksessa olisi käytettävä oikea-aikaisen vahvistamisen kaltaisia riskienpienentämistekniikoita. OTC-johdannaissopimusten vahvistaminen voi viitata yhteen tai useampaan vakiosopimukseen, vahvistamista koskevaan vakiosopimukseen tai muihin vakioehtoihin. Vahvistaminen voidaan suorittaa sähköisesti tehtävän sopimuksen tai molempien vastapuolten allekirjoittaman asiakirjan muodossa.
(27)
On olennaista, että vastapuolet vahvistavat transaktioidensa ehdot mahdollisimman pian transaktion toteutuksen jälkeen, erityisesti silloin, kun transaktio toteutetaan tai käsitellään sähköisesti, jotta voidaan varmistaa yhteisymmärrys ja oikeusvarmuus transaktion ehdoista. Vastapuolten, jotka tekevät muita kuin standardoimattomia tai monimutkaisia OTC-johdannaissopimuksia, voi erityisesti olla tarpeen ottaa käyttöön tämän vaatimuksen noudattamisen mahdollistavia välineitä vahvistaakseen OTC-johdannaissopimuksensa ajoissa. Ajoissa annettavilla vahvistuksilla huolehdittaisiin myös alan markkinakäytäntöjen kehittymisestä.
(28)
Jotta riskejä voitaisiin edelleen pienentää, salkkujen täsmäytys antaa kullekin vastapuolelle mahdollisuuden tarkastella perusteellisesti transaktiosalkkua vastapuolensa näkökulmasta, jotta transaktion keskeisiin ehtoihin mahdollisesti liittyvät väärinkäsitykset voidaan tunnistaa nopeasti. Tällaisiin ehtoihin olisi sisällytettävä kunkin transaktion arvostus, ja ne voivat sisältää myös muita merkityksellisiä yksityiskohtia, kuten voimaantulopäivä, voimassaolon suunniteltu päättymispäivä, mahdolliset maksu- tai toimituspäivät, sopimuksen nimellisarvo ja transaktion valuutta, kohde-etuutena oleva rahoitusväline, vastapuolten positio, pankkipäiväkäytäntö sekä mahdolliset OTC-johdannaissopimuksen kiinteät tai vaihtuvat korot.
(29)
Erilaisten riskiprofiilien vuoksi täsmäytysvälin ja kohteena olevan salkun koon olisi vaihdeltava vastapuolten luonteen mukaan, jotta salkkujen täsmäytys olisi oikeasuhtainen riskienpienentämistekniikka. Finanssialalla toimiviin vastapuoliin ja määrityskynnysarvon ylittäviin finanssialan ulkopuolisiin vastapuoliin olisi sovellettava tiukempia vaatimuksia, kun taas finanssialan ulkopuolisiin vastapuoliin, jotka eivät ylittäisi määrityskynnysarvoa, olisi sovellettava harvempaa täsmäytysväliä riippumatta sen vastapuolen luokasta, johon sovellettaisiin myös tätä harvempaa täsmäytysväliä siltä osin kuin täsmäytys koskisi kyseistä osaa sen salkusta.
(30)
Myös salkkujen tiivistäminen voi olla tehokas väline riskienpienentämistarkoituksissa riippuen olosuhteista, kuten vastapuolen kanssa hoidettavan salkun koko ja OTC-johdannaissopimusten voimassaoloaika, tarkoitus ja standardoinnin aste. Finanssialalla toimivilla vastapuolilla ja finanssialan ulkopuolisilla vastapuolilla, joilla on tässä asetuksesssa määritetyn tason ylittävä OTC-johdannaissopimusten salkku, jota keskusvastapuoli ei ole määrittänyt, olisi oltava käytössään menettelyt analysoidakseen mahdollisuutta käyttää salkkujen tiivistämispalvelua vähentääkseen vastapuoliluottoriskiään.
(31)
Erimielisyyksien ratkaisemisen tarkoituksena on pienentää sellaisista sopimuksista johtuvia riskejä, joita ei ole määritetty keskusvastapuolessa. Toteuttaessaan OTC-johdannaistransaktioita toistensa kanssa vastapuolilla olisi oltava käytettävissään yhdessä sovittu kehys kyseisien transaktioiden yhteydessä mahdollisesti ilmenevien erimielisyyksien ratkaisemista varten. Kehyksessä olisi viitattava kolmansien osapuolten kanssa käytävän välimiesmenettelyn tai markkinakyselymekanismin kaltaisiin erimielisyyksien ratkaisumekanismeihin. Kehyksen tarkoituksena on välttää ratkaisemattomien erimielisyyksien paheneminen ja vastapuolten altistaminen lisäriskeille. Erimielisyydet olisi tunnistettava, niitä olisi hallittava ja niistä olisi ilmoitettava asianmukaisesti.
(32)
Jotta voidaan määrittää markkinaolosuhteet, jotka estävät arvostamisen markkina-arvoon, on tarpeen määrittää lamaantuneet markkinat. Markkinat voivat lamaantua monista syistä, mukaan lukien tilanteet, joissa markkinoilla ei toteuteta säännöllisesti transaktioita tavanomaisin markkinaehdoin, jolloin käsitettävä ”tavanomaisin markkinaehdoin” olisi tulkittava tilinpäätöstarkoituksissa käytetyn käsitteen tavoin.
(33)
Tätä asetusta sovelletaan finanssialalla toimiviin vastapuoliin ja määrityskynnysarvon ylittäviin finanssialan ulkopuolisiin vastapuoliin, ja siinä otetaan huomioon sijoituspalveluyritysten ja luottolaitosten omien varojen riittävyydestä 14 päivänä kesäkuuta 2006 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2006/49/EY (4), jossa vahvistetaan myös vaatimuksia, joita on noudatettava arvostettaessa arvostusmallilla.
(34)
Vaikka arvostusmalliin perustuvassa arvostuksessa käytettävä malli voidaan suunnitella sisäisesti tai ulkoisesti asianmukaisen vastuuvelvollisuuden varmistamiseksi, hallitus tai tällaisen hallituksen komitea, jolle hyväksymistehtävä on siirretty, vastaa mallin hyväksymisestä.
(35)
Kun vastapuolet voivat soveltaa konsernin sisäistä vapautusta annettuaan ilmoituksen toimivaltaisille viranomaisille mutta joutumatta odottamaan sen jakson päättymistä, jonka aikana asianomaisten viranomaisten on ilmoitettava, vastustavatko ne vapautuksen myöntämistä, on tärkeää varmistaa, että toimivaltaiset viranomaiset saavat ajoissa asianmukaiset ja riittävät tiedot voidakseen arvioida, olisiko niiden vastustettava vapautuksen käyttöä.
(36)
Konsernin sisäisten OTC-johdannaissopimusten ennakoitu koko, määrät ja tiheys voidaan määrittää vastapuolten aiempien konsernin sisäisten transaktioiden perusteella sekä ennakoidun mallin ja tulevaisuudessa odotettavissa olevan toiminnan perusteella.
(37)
Kun vastapuolet soveltavat konsernin sisäistä vapautusta, niiden olisi julkistettava tietoja varmistaakseen avoimuuden suhteessa markkinatoimijoihin ja mahdollisiin velkojiin. Tämä on erityisen tärkeää, jotta vastapuolten mahdolliset velkojat voivat arvioida riskejä. Tietojen julkistamisella pyritään estämään väärinkäsitys, että OTC-johdannaiset määritetään keskusvastapuolessa tai että niihin sovelletaan riskienpienentämistekniikoita, kun näin ei ole.
(38)
Aikataulu vahvistuksen antamiselle ajoissa edellyttää mukautuksia, mukaan lukien muutokset markkinakäytännössä ja tietotekniikkajärjestelmien tehostaminen. Kun otetaan huomioon, että mukautuminen vaatimusten noudattamiseen voi tapahtua eri nopeuksilla riippuen vastapuolten luokasta ja OTC-johdannaisten omaisuusluokasta, asteittaisten päivämäärien asettaminen vahvistuksen soveltamiselle mahdollistaisi näiden erojen huomioimisen ja vahvistusaikataulun nopeuttamisen niiden vastapuolten ja tuotteiden tapauksessa, jotka voisivat olla valmiit nopeammin.
(39)
Salkkujen täsmäytys- ja tiivistämispalveluja tai erimielisyyksien ratkaisemista varten vahvistetut vaatimukset edellyttäisivät vastapuolten vahvistavan menettelyjä, toimintalinjoja ja prosesseja ja muuttavan asiakirjoja, mikä vaatisi aikaa. Näihin seikkoihin liittyvien vaatimusten voimaantuloa olisi lykättävä, jotta vastapuolille annetaan aikaa toteuttaa tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että kyseisiä vaatimuksia noudatetaan.
(40)
Tämä asetus perustuu teknisten sääntelystandardien luonnoksiin, jotka Euroopan arvopaperimarkkinaviranomainen on toimittanut komissiolle.
(41)
Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1095/2010 (5) 10 artiklan mukaisesti EAMV on järjestänyt avoimia julkisia kuulemisia teknisten sääntelystandardien luonnoksista, analysoinut mahdollisia asiaan liittyviä kustannuksia ja hyötyjä sekä pyytänyt lausunnon asetuksen (EU) N:o 1095/2010 37 artiklalla perustetulta EAMV:n arvopaperimarkkina-alan osallisryhmältä,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:
I LUKU
YLEISTÄ
1 artikla
Määritelmät
Tässä asetuksessa tarkoitetaan
a)
’epäsuoralla asiakkaalla’ määritysosapuolen asiakkaan asiakasta;
b)
’epäsuoralla määritysmenettelyllä’ sellaisia sopimussuhteita keskusvastapuolen, määritysosapuolen, määritysosapuolen asiakkaan ja epäsuoran asiakkaan välillä, jotka mahdollistavat sen, että määritysosapuolen asiakas voi tarjota määrityspalveluja epäsuoralle asiakkaalle;
c)
’vahvistuksella’ asiakirja-aineistoa, joka osoittaa vastapuolten hyväksyvän kaikki OTC-johdannaisia (over the counter) koskevan sopimuksen ehdot.
II LUKU
EPÄSUORAT MÄÄRITYSMENETTELYT
(Asetuksen (EU) N:o 648/2012 4 artiklan 4 kohta)
2 artikla
Epäsuorien määritysmenettelyiden rakenne
1. Jos määritysosapuoli on valmis mahdollistamaan epäsuorat määrityspalvelut, tällaisen määritysosapuolten kaikkien asiakkaiden on sallittava tarjota epäsuoria määrityspalveluja yhdelle tai useammalle omalle asiakkaalleen edellyttäen, että määritysosapuolen asiakas on toimiluvan saanut luottolaitos, sijoituspalveluyritys tai vastaava kolmannen maan luottolaitos tai sijoituspalveluyritys.
2. Epäsuoran määritysmenettelyn sopimusehdoista on sovittava määritysosapuolen asiakkaan ja epäsuoran asiakkaan kesken sen jälkeen, kun määritysosapuolta on kuultu näkökohdista, jotka voivat vaikuttaa määritysosapuolen toimintaan. Sopimusehtojen on sisällettävä asiakasta koskevia sopimusperusteisia vaatimuksia, joiden mukaan asiakkaan on noudatettava kaikkia velvollisuuksia, joita epäsuoralla asiakkaalla on määritysosapuoleen nähden. Näiden vaatimusten on liityttävä vain sellaisiin transaktioihin, jotka ovat osa epäsuoraa määritysmenettelyä, jonka soveltamisala on dokumentoitava selkeästi tehdyissä sopimuksissa.
3 artikla
Keskusvastapuolten velvollisuudet
1. Epäsuoriin määritysmenettelyihin ei saa soveltaa keskusvastapuolen liiketoimintatapoja, jotka ovat esteenä menettelyiden käyttöönotolle kohtuullisin kaupallisin ehdoin. Määritysosapuolen pyynnöstä keskusvastapuolen on pidettävä erillisiä kirjausluetteloita ja tilejä, joiden avulla kukin asiakas voi tunnistaa keskusvastapuolen ylläpitämissä tileissä asiakkaan tiliin ylläpidetyt omaisuuserät ja positiot sen epäsuorien asiakkaiden tiliin ylläpidetyistä omaisuuseristä ja positioista.
2. Keskusvastapuolen on tunnistettava, valvottava ja hallittava kaikkia olennaisia riskejä, jotka johtuvat epäsuorista määritysmenettelyistä ja jotka voivat vaikuttaa keskusvastapuolen kestokykyyn.
4 artikla
Määritysosapuolten velvollisuudet
1. Määritysosapuolen, joka tarjoutuu mahdollistamaan epäsuorat määrityspalvelut, on tehtävä se kohtuullisin kaupallisin ehdoin. Vaikuttamatta yksittäisten asiakkaiden kanssa tehtyjen sopimusjärjestelyjen luottamuksellisuuteen määritysosapuolen on julkistettava yleiset ehdot, joilla se on valmis mahdollistamaan epäsuorat määrityspalvelut. Näihin ehtoihin voi sisältyä epäsuoria määrityspalveluja tarjoavia asiakkaita koskevia toiminnallisia vähimmäisvaatimuksia.
2. Mahdollistaessaan epäsuorat määritysmenettelyt määritysosapuolen on pantava täytäntöön jokin seuraavista erottelujärjestelyistä asiakkaan pyynnön mukaan:
a)
sen on pidettävä erillisiä kirjausluetteloita ja tilejä, joiden avulla kukin asiakas voi tunnistaa määritysosapuolen ylläpitämissä tileissä asiakkaan tiliin ylläpidetyt omaisuuserät ja positiot sen epäsuorien asiakkaiden tiliin ylläpidetyistä omaisuuseristä ja positioista;
b)
sen on pidettävä erillisiä kirjausluetteloita ja tilejä, joiden avulla kukin asiakas voi tunnistaa määritysosapuolen ylläpitämissä tileissä tietyn epäsuoran asiakkaan tiliin ylläpidetyt omaisuuserät ja positiot muiden epäsuorien asiakkaiden tiliin ylläpidetyistä omaisuuseristä ja positioista.
3. Vaatimuksen omaisuuserien ja positioiden erottelusta määritysosapuolen ylläpitämissä tileissä on katsottava täyttyvän, jos asetuksen (EU) N:o 648/2012 39 artiklan 9 kohdassa vahvistetut ehdot täyttyvät.
4. Määritysosapuolen on otettava käyttöön tiukat menettelyt epäsuoria määrityspalveluja tarjoavan asiakkaan maksukyvyttömyyden hallitsemiseksi. Näiden menettelyjen on sisällettävä luotettava mekanismi positioiden ja omaisuuserien siirtämiseksi vaihtoehtoiselle asiakkaalle tai määritysosapuolelle niiden epäsuorien asiakkaiden suostumuksella, joihin maksukyvyttömyys vaikuttaa. Asiakas tai määritysosapuoli ei ole velvollinen hyväksymään näitä positioita, jollei se ole antanut ennakkoon sopimusperusteista suostumusta niiden hyväksymiseen.
5. Määritysosapuolen on myös varmistettava, että sen menettelyt mahdollistavat epäsuorien asiakkaiden omaisuuserien ja positioiden nopean realisoinnin ja sen, että määritysosapuoli maksaa epäsuorille asiakkaille kaikki varat, jotka niiden kuuluu saada asiakkaan maksukyvyttömyyden jälkeen.
6. Määritysosapuolen on tunnistettava, valvottava ja hallittava kaikkia riskejä, jotka johtuvat epäsuorien määritysmenettelyjen mahdollistamisesta, mukaan lukien niiden tietojen käyttö, jotka asiakkaat ovat toimittaneet 4 artiklan 3 kohdan nojalla. Määritysosapuolen on otettava käyttöön tiukat sisäiset menettelyt sen varmistamiseksi, että kyseisiä tietoja ei voida käyttää kaupallisiin tarkoituksiin.
5 artikla
Asiakkaiden velvollisuudet
1. Asiakkaan, joka tarjoaa epäsuoria määrityspalveluja, on pidettävä erillisiä kirjausluetteloita ja tilejä, joiden avulla se voi tunnistaa omat omaisuuseränsä ja positionsa epäsuorien asiakkaidensa tiliin ylläpidetyistä omaisuuseristä ja positioista. Sen on tarjottava epäsuorille asiakkaille mahdollisuus valita 4 artiklan 2 kohdassa säädettyjen tilien erotteluvaihtoehtojen välillä ja varmistettava, että epäsuorat asiakkaat ovat täysin tietoisia kuhunkin erotteluvaihtoehtoon liittyvistä riskeistä. Tietojen, jotka asiakas toimittaa epäsuorille asiakkaille, on sisällettävä yksityiskohtaiset tiedot järjestelyistä, joita noudatetaan positioiden ja tilien siirrossa vaihtoehtoiselle asiakkaalle.
2. Epäsuoria määrityspalveluja tarjoavan asiakkaan on pyydettävä määritysosapuolta avaamaan keskusvastapuolessa erillinen tili. Kyseinen tili on ainoastaan asiakkaan epäsuorien asiakkaiden omaisuuseriä ja positioita varten.
3. Asiakkaan on annettava määritysosapuolelle riittävästi tietoja epäsuorien määritysmenettelyjen mahdollistamisesta kenties aiheutuvien riskien tunnistamiseksi, valvomiseksi ja hallitsemiseksi. Asiakkaan maksukyvyttömyyden tapauksessa kaikki tiedot, jotka asiakkaalla on hallussaan epäsuorista asiakkaistaan, on asetettava välittömästi määritysosapuolen käyttöön.
III LUKU
MÄÄRITYSVELVOLLISUUTTA KOSKEVAN ILMOITUKSEN ANTAMINEN EAMV:LLE
(Asetuksen (EU) N:o 648/2012 5 artiklan 1 kohta)
6 artikla
Ilmoitukseen sisällytettävät yksityiskohtaiset tiedot
1. Määritysvelvollisuutta koskevassa ilmoituksessa on oltava seuraavat tiedot:
a)
OTC-johdannaissopimuslaji;
b)
OTC-johdannaissopimuslajiin kuuluvat OTC-johdannaissopimukset;
c)
muut tiedot, jotka on sisällytettävä julkiseen rekisteriin 8 artiklan mukaisesti;
d)
muut ominaisuudet, jotka ovat tarpeen OTC-johdannaissopimuslajiin kuuluvien OTC-johdannaissopimusten erottamiseksi kyseiseen lajiin kuulumattomista OTC-johdannaissopimuksista;
e)
todisteet kyseisen OTC-johdannaissopimuslajin sopimusehtojen ja toimintaprosessien standardoinnin asteesta;
f)
OTC-johdannaissopimuslajin määrää koskevat tiedot;
g)
OTC-johdannaissopimuslajin likviditeettiä koskevat tiedot;
h)
todisteet siitä, että markkinatoimijoiden saatavilla on rehellisiä, luotettavia ja yleisesti hyväksyttyjä hintatietoja kyseisessä OTC-johdannaissopimuslajissa;
i)
todisteet määritysvelvollisuuden vaikutuksesta siihen, onko markkinatoimijoiden saatavilla hintatietoja.
2. Jotta voidaan tarkentaa päivämäärä tai päivämäärät, jolloin määritysvelvollisuus tulee voimaan, mukaan lukien mahdollinen asteittainen täytäntöönpano, ja niiden vastapuolten ryhmät, joihin määritysvelvollisuutta sovelletaan, määritysvelvollisuutta koskevassa ilmoituksessa on oltava seuraavat tiedot:
a)
tiedot, jotka tarvitaan kulloisenkin OTC-johdannaissopimuslajin ennakoidun määrän arvioimiseksi, jos kyseiseen johdannaissopimuslajiin aletaan soveltaa määritysvelvollisuutta;
b)
todisteet keskusvastapuolen kyvystä käsitellä ennakoitua määrää, jos kyseiseen johdannaissopimuslajiin aletaan soveltaa määritysvelvollisuutta, ja hallita kyseisten OTC-johdannaissopimuslajien määrityksestä koituvat riskit, myös jos ne aiheutuvat asiakkaiden tai epäsuorien asiakkaiden määritysmenettelyistä;
c)
kyseisen OTC-johdannaissopimuslajin markkinoilla toimivien tai tulevaisuudessa mahdollisesti toimivien vastapuolten tyyppi ja lukumäärä, jos kyseiseen johdannaissopimuslajiin aletaan soveltaa määritysvelvollisuutta;
d)
kuvaus eri tehtävistä, jotka on hoidettava määrityksen aloittamiseksi keskusvastapuolen kanssa, sekä kunkin tehtävän hoitoon tarvittavan ajan täsmentäminen;
e)
tiedot kyseisen OTC-johdannaissopimuslajin markkinoilla toimivien eri vastapuolten riskienhallinnasta, oikeuskelpoisuudesta ja toimintakyvystä, jos kyseiseen johdannaissopimuslajiin aletaan soveltaa määritysvelvollisuutta.
3. Määrää ja likviditeettiä koskevissa tiedoissa on oltava kyseisen OTC-johdannaissopimuslajin ja kunkin siihen kuuluvan johdannaissopimuksen kannalta merkitykselliset markkinatiedot, mukaan lukien aiemmat tiedot, tämänhetkiset tiedot ja mahdolliset muutokset, joita on odotettavissa, jos mainittuun OTC-johdannaissopimuslajiin aletaan soveltaa määritysvelvollisuutta, mukaan lukien seuraavat tiedot:
a)
transaktioiden lukumäärä;
b)
kokonaismäärä;
c)
avoinna olevien sopimusten kokonaismäärä;
d)
toimeksiantojen taso (depth of orders), mukaan lukien toimeksiantojen ja tarjouspyyntöjen keskimääräinen lukumäärä;
e)
osto- ja myyntihintojen erotusten suuruus;
f)
likviditeettitoimenpiteet stressikausien markkinaolosuhteissa;
g)
likviditeettitoimenpiteet maksukyvyttömyyttä koskevien menettelyjen täytäntöönpanoa varten.
4. Edellä 1 kohdan e alakohdassa tarkoitetuissa kyseisen OTC-johdannaissopimuslajin sopimusehtojen ja toimintaprosessien standardoinnin asteeseen liittyvissä tiedoissa on oltava OTC-johdannaissopimuslajin ja kunkin siihen kuuluvan johdannaissopimuksen kannalta tiedot päivittäisestä viitehinnasta sekä niiden päivien lukumäärästä kunakin vuonna, joina viitehinta katsotaan luotettavaksi vähintään 12 edellisen kuukauden aikana.
IV LUKU
MÄÄRITYSVELVOLLISUUDEN PIIRIIN KUULUVIEN OTC-JOHDANNAISSOPIMUSLAJIEN TÄSMENTÄMISESSÄ KÄYTETTÄVÄT PERUSTEET
(Asetuksen (EU) N:o 648/2012 5 artiklan 4 kohta)
7 artikla
EAMV:n arvioimat perusteet
1. Arvioidessaan kyseisten OTC-johdannaislajien sopimusehtojen ja toimintaprosessien standardoinnin astetta Euroopan arvopaperimarkkinaviranomainen (EAMV) ottaa huomioon seuraavat seikat:
a)
sisältyykö kyseisen OTC-johdannaissopimuslajin sopimusehtoihin yleisiä oikeudellisia asiakirjoja, mukaan lukien nettoutusta koskevat vakiosopimukset, määritelmät, vakioehdot ja vahvistukset, joissa vahvistetaan vastapuolten yleisesti käyttämä sopimuksen mukainen laatu;
b)
sisältyykö asianomaisen OTC-johdannaissopimuslajin toimintaprosesseihin automatisoitua kaupankäynnin jälkeistä käsittelyä ja kaupan jälkeisiä elinkaaritapahtumia (lifecycle events), joita käsitellään yhteisesti aikataulussa, josta vastapuolet ovat päässeet laajasti yhteisymmärrykseen.
2. Arvioidessaan kyseisten OTC-johdannaissopimuslajien määrää ja likviditeettiä EAMV ottaa huomioon seuraavat seikat:
a)
ovatko keskusvastapuolen vakuudet tai rahoitusvaatimukset oikeassa suhteessa riskiin, jota määritysvelvollisuudella on tarkoitus vähentää;
b)
markkinoiden koon ja syvyyden vakaus tuotteen osalta ajan mittaan;
c)
todennäköisyys, että markkinoilla olisi edelleen riittävästi hajontaa määritysosapuolen maksukyvyttömyyden tapauksessa;
d)
transaktioiden lukumäärä ja arvo.
3. Arvioidessaan rehellisten, luotettavien ja yleisesti hyväksyttyjen hintatietojen saatavuutta kyseisessä OTC-johdannaissopimuslajissa EAMV ottaa huomioon sen, ovatko tiedot, jotka tarvitaan sopimusten hinnoittelemiseksi oikein kyseisessä OTC-johdannaissopimuslajissa, helposti ja kohtuullisin kustannuksin markkinatoimijoiden saatavilla ja olisivatko ne edelleen helposti saatavilla, jos kyseiseen OTC-johdannaissopimuslajiin alettaisiin soveltaa määritysvelvollisuutta.
V LUKU
JULKINEN REKISTERI
(Asetuksen (EU) N:o 648/2012 6 artiklan 4 kohta)
8 artikla
EAMV:n rekisteriin sisällytettävät tiedot
1. EAMV:n julkisen rekisterin on sisällettävä kustakin määritysvelvollisuuden piiriin kuuluvasta OTC-johdannaissopimuslajista seuraavat tiedot:
a)
OTC-johdannaissopimuslajin omaisuusluokka;
b)
kyseiseen johdannaissopimuslajiin sisältyvien OTC-johdannaissopimusten tyyppi;
c)
kyseiseen johdannaissopimuslajiin sisältyvien OTC-johdannaissopimusten kohde-etuudet;
d)
sellaisten kohde-etuuksien osalta, jotka ovat rahoitusvälineitä, ilmoitus siitä, onko kohde-etuus yksi rahoitusväline tai liikkeeseenlaskija tai indeksi tai salkku;
e)
muiden kohde-etuuksien osalta ilmoitus kohde-etuuden lajista;
f)
kyseiseen johdannaissopimuslajiin kuuluvien OTC-johdannaissopimusten nimelliset valuutat ja toimitusvaluutat;
g)
kyseiseen johdannaissopimuslajiin kuuluvien OTC-johdannaissopimusten voimassaolon alkuperäiset päättymispäivät;
h)
kyseiseen johdannaissopimuslajiin kuuluvien OTC-johdannaissopimusten toimitusedellytykset;
i)
kyseiseen johdannaissopimuslajiin kuuluvien OTC-johdannaissopimusten maksutiheydet;
j)
kyseisen OTC-johdannaissopimuslajin yksilöivä tunniste;
k)
muut ominaisuudet, jotka vaaditaan kyseiseen OTC-johdannaissopimuslajiin kuuluvien sopimusten erottamiseksi toisistaan.
2. Sellaisten keskusvastapuolten osalta, jotka on hyväksytty tai tunnustettu määritysvelvollisuutta varten, EAMV:n julkisessa rekisterissä on oltava kustakin keskusvastapuolesta seuraavat tiedot:
a)
täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 1247/2012 3 artiklan mukainen yksilöintikoodi;
b)
täydellinen nimi;
c)
sijoittautumismaa;
d)
asetuksen (EU) N:o 648/2012 22 artiklan mukaisesti nimetty toimivaltainen viranomainen.
3. Niiden päivämäärien osalta, jolloin määritysvelvollisuus tulee voimaan, mukaan lukien mahdollinen asteittainen täytäntöönpano, EAMV:n julkisessa rekisterissä on oltava seuraavat tiedot:
a)
niiden vastapuolten ryhmät, joihin kutakin siirtymäaikaa sovelletaan;
b)
mahdolliset muut ehdot, jotka ovat asetuksen (EU) N:o 648/2012 5 artiklan 2 kohdan nojalla hyväksyttyjen teknisten sääntelystandardien mukaisesti edellytyksenä sille, että siirtymäaikaa voidaan soveltaa.
4. EAMV:n julkisessa rekisterissä on oltava niiden asetuksen (EU) N:o 648/2012 5 artiklan 2 kohdan nojalla hyväksyttyjen teknisten sääntelystandardien viitetiedot, joiden mukaisesti kukin määritysvelvollisuus otettiin käyttöön.
5. Sen keskusvastapuolen osalta, josta toimivaltainen viranomainen on ilmoittanut EAMV:lle, EAMV:n julkisessa rekisterissä on oltava ainakin seuraavat tiedot:
a)
keskusvastapuolen tunnistetiedot;
b)
ilmoitettavien OTC-johdannaissopimusten omaisuusluokka;
c)
OTC-johdannaissopimusten tyyppi;
d)
ilmoituksen päivämäärä;
e)
ilmoituksen antavan toimivaltaisen viranomaisen tunnistetiedot.
VI LUKU
LIKVIDITEETIN PIRSTOUTUMINEN
(Asetuksen (EU) N:o 648/2012 8 artiklan 5 kohta)
9 artikla
Likviditeetin pirstoutumisen käsitteen täsmentäminen
1. On katsottava, että kyse on likviditeetin pirstoutumisesta, kun toimijat jossakin markkinapaikassa eivät kykene toteuttamaan transaktiota yhden tai useamman toimijan kanssa kyseisessä markkinapaikassa sellaisten määritysmenettelyjen puuttumisen vuoksi, joihin kaikilla toimijoilla on pääsy.
2. Keskusvastapuolen pääsyn markkinapaikkaan, jolla toinen keskusvastapuoli tarjoaa jo palveluja, ei katsota aiheuttavan likviditeetin pirstoutumista kyseisessä markkinapaikassa, jos - ilman että joudutaan edellyttämään, että vakiintuneen keskusvastapuolen määritysosapuolista tulee pyynnön esittäneen keskusvastapuolen määritysosapuolia - kaikki toimijat markkinapaikassa voivat määrittää suoraan tai epäsuorasti käyttämällä jompaakumpaa seuraavista:
a)
vähintään yksi yhteinen keskusvastapuoli;
b)
keskusvastapuolten käyttöön ottamat määritysmenettelyt.
3. Menettelyt 2 kohdan a tai b alakohdan mukaisten edellytysten täyttämiseksi on otettava käyttöön ennen kuin pyynnön esittänyt keskusvastapuoli alkaa tarjota määrityspalveluja kyseiselle markkinapaikalle.
4. Pääsy 2 kohdan a alakohdassa tarkoitettuun yhteiseen keskusvastapuoleen voidaan toteuttaa kahden tai useamman määritysosapuolen taikka kahden tai useamman asiakkaan taikka epäsuorien määritysmenettelyjen kautta.
5. Edellä 2 kohdan b alakohdassa tarkoitetut määritysmenettelyt voivat merkitä tällaisten markkinatoimijoiden tekemien transaktioiden siirtoa muiden keskusvastapuolten määritysosapuolille. Vaikka keskusvastapuolen pääsyn markkinapaikkaan ei pitäisi edellyttää yhteentoimivuutta, yhteentoimivuusjärjestelyä, johon asianomaiset keskusvastapuolet ovat suostuneet ja jonka toimivaltaiset viranomaiset ovat hyväksyneet, voidaan käyttää yhteisiin määritysmenettelyihin pääsyä koskevan vaatimuksen täyttämiseksi.
VII LUKU
FINANSSIALAN ULKOPUOLISET VASTAPUOLET
10 artikla
(Asetuksen (EU) N:o 648/2012 10 artiklan 4 kohdan a alakohta)
Perusteet, joilla määritellään, mitkä OTC-johdannaissopimukset vähentävät objektiivisesti riskejä
1. OTC-johdannaissopimuksen on katsottava vähentävän objektiivisesti mitattavissa olevalla tavalla riskejä, jotka liittyvät suoraan finanssialan ulkopuolisen vastapuolen tai kyseisen konsernin liiketoimintaan tai rahoitustoimintaan, kun sopimus täyttää yksin tai yhdessä muiden johdannaissopimusten kanssa suoraan taikka läheisesti korreloivien välineiden avulla jonkin seuraavista perusteista:
a)
se kattaa riskit, jotka johtuvat mahdollisesta muutoksesta sellaisten omaisuuserien, palvelujen, tuotantopanosten, tuotteiden, hyödykkeiden tai vastuiden arvossa, jotka finanssialan ulkopuolinen vastapuoli tai sen konserni omistaa, tuottaa, valmistaa, käsittelee, tarjoaa, ostaa, pitää kaupan, liisaa, myy tai hankkii taikka jotka kyseinen vastapuoli tai konserni voi kohtuudella odottaa omistavansa, tuottavansa, valmistavansa, käsittelevänsä, tarjoavansa, ostavansa, pitävänsä kaupan, liisaavansa, myyvänsä tai hankkivansa osana tavanomaista liiketoimintaansa;
b)
se kattaa riskit, jotka johtuvat korkojen, inflaatioasteen, valuuttakurssien tai luottoriskin vaihtelun mahdollisesti aiheuttamista välillisistä vaikutuksista a alakohdassa tarkoitettujen omaisuuserien, palvelujen, tuotantopanosten, tuotteiden, hyödykkeiden tai vastuiden arvoon;
c)
se voidaan katsoa suojaussopimukseksi Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1606/2002 (6) 3 artiklan mukaisesti hyväksyttyjen kansainvälisten tilinpäätösstandardien (IFRS-standardit) nojalla.
11 artikla
(Asetuksen (EU) N:o 648/2012 10 artiklan 4 kohdan b alakohta)
Määrityskynnysarvot
Määritysvelvollisuuteen liittyvät määrityskynnysarvot ovat seuraavat:
a)
OTC-luottojohdannaissopimuksille 1 miljardi euroa bruttonimellisarvona;
b)
OTC-osakejohdannaissopimuksille 1 miljardi euroa bruttonimellisarvona;
c)
OTC-korkojohdannaissopimuksille 3 miljardia euroa bruttonimellisarvona;
d)
OTC-valuuttajohdannaissopimuksille 3 miljardia euroa bruttonimellisarvona;
e)
OTC-hyödykejohdannaissopimuksille ja muille kuin a-d alakohdassa tarkoitetuille OTC-johdannaissopimuksille 3 miljardia euroa bruttonimellisarvona.
VIII LUKU
SELLAISIA OTC-JOHDANNAISSOPIMUKSIA KOSKEVAT RISKIENPIENENTÄMISTEKNIIKAT, JOITA EI MÄÄRITETÄ KESKUSVASTAPUOLESSA
12 artikla
(Asetuksen (EU) N:o 648/2012 11 artiklan 14 kohdan a alakohta)
Ajoissa annettava vahvistus
1. Finanssialalla toimivien vastapuolten tai asetuksen (EU) N:o 648/2012 10 artiklassa tarkoitettujen finanssialan ulkopuolisten vastapuolten välillä tehty OTC-johdannaissopimus, jota ei määritetä keskusvastapuolessa, on vahvistettava sähköisin välinein, jos tällaisia välineitä on saatavilla, mahdollisimman pian seuraavasti:
a)
viimeistään 28 päivänä helmikuuta 2014 tehtyjen luottoriskinvaihtosopimusten ja koronvaihtosopimusten osalta OTC-johdannaissopimuksen täytäntöönpanopäivän jälkeisen toisen pankkipäivän loppuun mennessä;
b)
28 päivän helmikuuta 2014 jälkeen tehtyjen luottoriskinvaihtosopimusten ja koronvaihtosopimusten osalta OTC-johdannaissopimuksen täytäntöönpanopäivän jälkeisen pankkipäivän loppuun mennessä;
c)
osakkeenvaihtosopimusten, valuutanvaihtosopimusten, hyödykkeisiin perustuvien vaihtosopimusten ja kaikkien muiden kuin a alakohdassa tarkoitettujen, viimeistään 31 päivänä elokuuta 2013 tehtyjen johdannaissopimusten osalta johdannaissopimuksen täytäntöönpanopäivän jälkeisen kolmannen pankkipäivän loppuun mennessä;
d)
osakkeenvaihtosopimusten, valuutanvaihtosopimusten, hyödykkeisiin perustuvien vaihtosopimusten ja kaikkien muiden kuin a alakohdassa tarkoitettujen, 31 päivän elokuuta 2013 jälkeen ja viimeistään 31 päivänä elokuuta 2014 tehtyjen johdannaissopimusten osalta johdannaissopimuksen täytäntöönpanopäivän jälkeisen toisen pankkipäivän loppuun mennessä;
e)
osakkeenvaihtosopimusten, valuutanvaihtosopimusten, hyödykkeisiin perustuvien vaihtosopimusten ja kaikkien muiden kuin a alakohdassa tarkoitettujen, 31 päivän elokuuta 2014 jälkeen tehtyjen johdannaissopimusten osalta johdannaissopimuksen täytäntöönpanopäivän jälkeisen pankkipäivän loppuun mennessä.
2. Sellaisen finanssialan ulkopuolisen vastapuolen kanssa tehty OTC-johdannaissopimus, joka ei ole asetuksen (EU) N:o 648/2012 10 artiklassa tarkoitettu finanssialan ulkopuolinen vastapuoli, on vahvistettava mahdollisimman pian sähköisin välinein, jos tällaisia välineitä on saatavilla, seuraavasti:
a)
viimeistään 31 päivänä elokuuta 2013 tehtyjen luottoriskinvaihtosopimusten ja koronvaihtosopimusten osalta OTC-johdannaissopimuksen täytäntöönpanopäivän jälkeisen viidennen pankkipäivän loppuun mennessä;
b)
31 päivän elokuuta 2013 jälkeen ja viimeistään 31 päivänä elokuuta 2014 tehtyjen luottoriskinvaihtosopimusten ja koronvaihtosopimusten osalta OTC-johdannaissopimuksen täytäntöönpanopäivän jälkeisen kolmannen pankkipäivän loppuun mennessä;
c)
31 päivän elokuuta 2014 jälkeen tehtyjen luottoriskinvaihtosopimusten ja koronvaihtosopimusten osalta OTC-johdannaissopimuksen täytäntöönpanopäivän jälkeisen toisen pankkipäivän loppuun mennessä;
d)
osakkeenvaihtosopimusten, valuutanvaihtosopimusten, hyödykkeisiin perustuvien vaihtosopimusten ja kaikkien muiden kuin a alakohdassa tarkoitettujen, viimeistään 31 päivänä elokuuta 2013 tehtyjen johdannaissopimusten osalta johdannaissopimuksen täytäntöönpanopäivän jälkeisen seitsemännen pankkipäivän loppuun mennessä;
e)
osakkeenvaihtosopimusten, valuutanvaihtosopimusten, hyödykkeisiin perustuvien vaihtosopimusten ja kaikkien muiden kuin a alakohdassa tarkoitettujen, 31 päivän elokuuta 2013 jälkeen ja viimeistään 31 päivänä elokuuta 2014 tehtyjen johdannaissopimusten osalta johdannaissopimuksen täytäntöönpanopäivän jälkeisen neljännen pankkipäivän loppuun mennessä;
f)
osakkeenvaihtosopimusten, valuutanvaihtosopimusten, hyödykkeisiin perustuvien vaihtosopimusten ja kaikkien muiden kuin a alakohdassa tarkoitettujen, 31 päivän elokuuta 2014 jälkeen tehtyjen johdannaissopimusten osalta täytäntöönpanopäivän jälkeisen toisen pankkipäivän loppuun mennessä.
3. Jos 1 tai 2 kohdassa tarkoitettu transaktio on toteutettu myöhemmin kuin kello 16.00 paikallista aikaa tai toiselle aikavyöhykkeelle sijoittautuneen vastapuolen kanssa, jolloin vahvistusta ei voida suorittaa asetettuun määräaikaan mennessä, vahvistus on suoritettava mahdollisimman pian ja viimeistään yhden pankkipäivän kuluttua tapauksen mukaan 1 tai 2 kohdassa asetetusta määräajasta.
4. Finanssialalla toimivilla vastapuolilla on oltava käytössään tarvittava menettely ilmoittaakseen Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/39/EY (7) 48 artiklan mukaisesti nimetylle toimivaltaiselle viranomaiselle kuukausittain sellaisten 1 ja 2 kohdassa tarkoitettujen vahvistamattomien OTC-johdannaistransaktioiden lukumäärän, jotka ovat olleet voimassa kauemmin kuin viisi pankkipäivää.
13 artikla
(Asetuksen (EU) N:o 648/2012 11 artiklan 14 kohdan a alakohta)
Sijoitussalkkujen täsmäytys
1. Finanssialalla toimivien ja finanssialan ulkopuolisten OTC-johdannaissopimuksen vastapuolten on sovittava kirjallisesti tai muulla vastaavalla sähköisellä välineellä jokaisen vastapuolensa kanssa järjestelyistä, joiden mukaan sijoitussalkut täsmäytetään. Tällainen sopimus on tehtävä ennen OTC-johdannaissopimuksen tekemistä.
2. OTC-johdannaissopimusten vastapuolten on suoritettava sijoitussalkkujen täsmäytys toistensa kanssa tai vastapuolen asianmukaisesti tähän valtuuttaman pätevän kolmannen osapuolen on huolehdittava täsmäytyksestä. Sijoitussalkkujen täsmäytyksen on katettava kauppaan liittyvät keskeiset ehdot, joiden perusteella jokainen yksittäinen OTC-johdannaissopimus voidaan tunnistaa, ja siihen on sisällytettävä ainakin jokaiselle sopimukselle asetuksen (EU) N:o 648/2012 11 artiklan 2 kohdan mukaisesti tehty arvostus.
3. Jotta mahdolliset poikkeamat jossain OTC-johdannaissopimuksen olennaisessa ehdossa, mukaan lukien sen arvostus, voidaan tunnistaa jo varhaisessa vaiheessa, sijoitussalkkujen täsmäytys on suoritettava
a)
finanssialalla toimivan vastapuolen tai asetuksen (EU) N:o 648/2012 10 artiklassa tarkoitetun finanssialan ulkopuolisen vastapuolen osalta
i)
jokaisena pankkipäivänä, kun vastapuolilla on toistensa kanssa voimassa vähintään 500 OTC-johdannaissopimusta;
ii)
kerran viikossa milloin tahansa kyseisen viikon aikana, kun vastapuolilla on toistensa kanssa voimassa 51-499 OTC-johdannaissopimusta;
iii)
kerran vuosineljänneksellä milloin tahansa vuosineljänneksen aikana, kun vastapuolilla on toistensa kanssa voimassa enintään 50 OTC-johdannaissopimusta;
b)
sellaisen finanssialan ulkopuolisen vastapuolen osalta, joka ei ole asetuksen (EU) N:o 648/2012 10 artiklassa tarkoitettu finanssialan ulkopuolinen vastapuoli
i)
kerran vuosineljänneksellä milloin tahansa vuosineljänneksen aikana, kun vastapuolilla on toistensa kanssa voimassa yli 100 OTC-johdannaissopimusta,
ii)
kerran vuodessa, kun vastapuolilla on toistensa kanssa voimassa enintään 100 OTC-johdannaissopimusta.
14 artikla
(Asetuksen (EU) N:o 648/2012 11 artiklan 14 kohdan a alakohta)
Sijoitussalkkujen tiivistäminen
Finanssialalla toimivilla vastapuolilla ja finanssialan ulkopuolisilla vastapuolilla, joilla on vastapuolen kanssa vähintään 500 voimassa olevaa OTC-johdannaissopimusta, joita ei määritetä keskusvastapuolessa, on oltava käytettävissään menettelyt analysoidakseen säännöllisesti ja vähintään kaksi kertaa vuodessa mahdollisuutta suorittaa sijoitussalkkujen tiivistämisprosessi, jotta ne voivat vähentää vastapuoliluottoriskiä, ja aloittaakseen tällaisen sijoitussalkkujen tiivistämisprosessin.
Finanssialalla toimivien vastapuolten ja finanssialan ulkopuolisten vastapuolten on varmistettava, että ne voivat antaa asianomaiselle toimivaltaiselle viranomaiselle kohtuullisen ja pätevän selvityksen todetessaan, ettei sijoitussalkkujen tiivistämisprosessin suorittaminen ole aiheellista.
15 artikla
(Asetuksen (EU) N:o 648/2012 11 artiklan 14 kohdan a alakohta)
Erimielisyyksien ratkaiseminen
1. Tehdessään OTC-johdannaissopimuksia toistensa kanssa finanssialalla toimivien vastapuolten ja finanssialan ulkopuolisten vastapuolten on täytynyt sopia yksityiskohtaisista menettelyistä ja prosesseista, joilla
a)
erimielisyydet, jotka liittyvät sopimuksen tunnustamiseen tai arvostukseen ja vakuuksien vaihtoon vastapuolten välillä, havaitaan ja kirjataan ja joilla niitä seurataan. Näissä menettelyissä on kirjattava vähintään sen jakson pituus, jonka erimielisyys on ratkaisematta, vastapuoli ja määrä, josta ollaan eri mieltä;
b)
erimielisyydet ratkaistaan ajoissa, mukaan lukien erityinen prosessi erimielisyyksille, joita ei saada ratkaistuiksi viiden pankkipäivän kuluessa.
2. Finanssialalla toimivien vastapuolten on ilmoitettava direktiivin 2004/39/EY 48 artiklan mukaisesti nimetylle toimivaltaiselle viranomaiselle vastapuolten välisistä erimielisyyksistä, jotka liittyvät OTC-johdannaissopimukseen, sen arvostukseen tai sellaisten vakuuksien vaihtoon, joiden määrä tai arvo on yli 15 miljoonaa euroa ja jotka ovat voimassa vähintään 15 pankkipäivää.
16 artikla
(Asetuksen (EU) N:o 648/2012 11 artiklan 14 kohdan b alakohta)
Markkinaolosuhteet, jotka estävät markkina-arvoon arvostamisen
1. Markkinaolosuhteiden on katsottava estävän OTC-johdannaissopimuksen arvostamisen markkina-arvoon jommassakummassa seuraavista tilanteista:
a)
kun markkinat ovat lamaantuneet;
b)
jos kohtuullisia käypiä arvoja koskevissa arvoissa on merkittävää vaihtelua eikä eri arvioiden todennäköisyyttä voida arvioida kohtuudella.
2. OTC-johdannaissopimusten markkinat on katsottava lamaantuneiksi, kun noteeratut hinnat eivät ole helposti ja säännönmukaisesti saatavilla eivätkä saatavilla olevat hinnat edusta todellisia ja säännönmukaisesti toistuvia markkinatransaktioita, jotka toteutetaan markkinaehdoin.
17 artikla
(Asetuksen (EU) N:o 648/2012 11 artiklan 14 kohdan b alakohta)
Perusteet markkina-arvoon arvostamisen käytölle
Käyttääkseen markkina-arvoon arvostamista finanssialalla toimivilla ja finanssialan ulkopuolisilla vastapuolilla on oltava malli,
a)
joka kattaa kaikki tekijät, jotka vastapuolten ottaisivat huomioon hintaa asettaessaan, mukaan lukien markkina-arvoon arvostamista koskevien tietojen mahdollisimman laaja käyttö;
b)
joka on yhdenmukainen rahoitusinstrumenttien hinnoittelussa käytettävien hyväksyttyjen taloudellisten metodiikkojen kanssa;
c)
joka kalibroidaan ja jonka validius testataan käyttäen hintoja, jotka ovat toteutuneet missä tahansa saman instrumentin viimeaikaisissa todettavissa olevissa markkinatransaktioissa, tai mitä tahansa käytettävissä ja todettavissa olevia markkinatietoja;
d)
jonka muu kuin riskin ottava osasto validoi tai jota se valvoo riippumattomasti;
e)
jonka hallitus dokumentoi tai hyväksyy asianmukaisesti niin usein kuin on tarpeen olennaisten muutosten jälkeen ja vähintään vuosittain. Tämän hyväksynnän antaminen voidaan siirtää komitean tehtäväksi.
18 artikla
(Asetuksen (EU) N:o 648/2012 11 artiklan 14 kohdan c alakohta)
Toimivaltaiselle viranomaiselle annettavaan ilmoitukseen sisällytettävät tiedot konsernin sisäisistä transaktioista
1. Toimivaltaiselle viranomaiselle tehtävä hakemus tai ilmoitus, joka sisältää tiedot konsernin sisäisestä transaktiosta, on tehtävä kirjallisesti, ja siinä on oltava seuraavat tiedot:
a)
transaktioiden lakisääteiset vastapuolet, mukaan lukien niiden täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 1247/2012 3 artiklan mukaiset tunnukset;
b)
vastapuolten välinen liikesuhde;
c)
tiedot osapuolten välisistä täydentävistä sopimussuhteista;
d)
asetuksen (EU) N:o 648/2012 3 artiklan 1 kohdassa ja 2 kohdan a-d alakohdassa määritetty konsernin sisäisen transaktion laji;
e)
tiedot transaktioista, joille vastapuoli hakee vapautusta, mukaan lukien
i)
OTC-johdannaissopimuslajin omaisuusluokka;
ii)
OTC-johdannaissopimusten tyyppi;
iii)
kohde-etuuksien tyyppi;
iv)
nimelliset ja toimitusvaluutat;
v)
sopimusten erääntymisaikojen vaihtelu;
vi)
toimitustyyppi;
vii)
OTC-johdannaissopimusten ennakoitu koko, määrät ja tiheys kunakin vuonna.
2. Osana asianomaiselle toimivaltaiselle viranomaiselle tehtävää hakemusta tai ilmoitusta vastapuolen on annettava myös lisätietoja todisteena siitä, että asetuksen (EU) N:o 648/2012 11 artiklan 6-10 kohdan mukaiset edellytykset täyttyvät. Tausta-asiakirjoissa on oltava jäljennökset riskienhallintamenettelyä koskevista asiakirjoista, aiemmat transaktiotiedot ja jäljennökset asianomaisista sopimuksista osapuolten välillä, ja toimivaltaisen viranomaisen pyynnöstä niihin voi sisältyä oikeudellinen lausunto.
19 artikla
(Asetuksen (EU) N:o 648/2012 11 artiklan 14 kohdan d alakohta)
EAMV:lle annettavaan ilmoitukseen sisällytettävät tiedot konsernin sisäisistä transaktioista
1. Toimivaltaisen viranomaisen ilmoitus, joka sisältää tiedot konsernin sisäisestä transaktiosta, on toimitettava EAMV:lle kirjallisesti
a)
asetuksen (EU) N:o 648/2012 11 artiklan 7 tai 9 kohdan nojalla annetun ilmoituksen osalta kuukauden kuluessa ilmoituksen vastaanottamisesta;
b)
asetuksen (EU) N:o 648/2012 11 artiklan 6, 8 tai 10 kohdan nojalla tehdyn toimivaltaisen viranomaisen päätöksen osalta kuukauden kuluessa päätöksen toimittamisesta vastapuolelle.
2. EAMV:lle annettavassa ilmoituksessa on oltava
a)
18 artiklassa luetellut tiedot;
b)
tieto siitä, onko asiasta tehty myönteinen vai kielteinen päätös;
c)
myönteisen päätöksen tapauksessa
i)
tiivistelmä syystä siihen, että tapauksen mukaan asetuksen (EU) N:o 648/2012 11 artiklan 6, 7, 8, 9 tai 10 kohdassa asetettujen edellytysten katsotaan täyttyvän;
ii)
asetuksen (EU) N:o 648/2012 11 artiklan 6, 8, tai 10 kohtaan liittyvän ilmoituksen osalta tieto siitä, onko kyse täydestä vai osittaisesta vapautuksesta;
d)
kielteisen päätöksen tapauksessa
i)
tapauksen mukaan niiden asetuksen (EU) N:o 648/2012 11 artiklan 6, 7, 8, 9 tai 10 kohdassa asetettujen edellytysten yksilöinti, jotka eivät täyty;
ii)
tiivistelmä syystä siihen, että kyseisten edellytysten ei katsota täyttyvän.
20 artikla
(Asetuksen (EU) N:o 648/2012 11 artiklan 14 kohdan d alakohta)
Tiedot julkistettavasta konsernin sisäisestä vapautuksesta
Konsernin sisäisestä vapautuksesta julkistettavissa tiedoissa on oltava seuraavat tiedot:
a)
transaktioiden lakisääteiset vastapuolet, mukaan lukien niiden täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 1247/2012 3 artiklan mukaiset tunnukset;
b)
vastapuolten välinen suhde;
c)
onko kyse täydestä vai osittaisesta vapautuksesta;
d)
niiden OTC-johdannaissopimusten nimellinen kokonaismäärä, joihin sovelletaan konsernin sisäistä vapautusta.
21 artikla
Voimaantulo ja soveltaminen
Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tämän asetuksen 13, 14 ja 15 artiklaa aletaan kuitenkin soveltaa kuuden kuukauden kuluttua asetuksen voimaantulosta.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 19 päivänä joulukuuta 2012.