SMĚRNICE EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) 2015/2302
ze dne 25. listopadu 2015
o souborných cestovních službách a spojených cestovních službách, o změně nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2006/2004 a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2011/83/EU a o zrušení směrnice Rady 90/314/EHS
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 114 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
po konzultaci s Výborem regionů,
v souladu s řádným legislativním postupem (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Směrnice Rady 90/314/EHS (3) stanoví řadu důležitých práv spotřebitelů, pokud jde o souborné služby pro cesty, zejména s ohledem na požadavky na informace, odpovědnost obchodníků ve vztahu k poskytování souborných služeb a ochraně pro případ platební neschopnosti pořadatele nebo prodejce. Legislativní rámec je však třeba přizpůsobit tržnímu vývoji, aby lépe vyhovoval vnitřnímu trhu, a odstranit nejasnosti a mezery v legislativě.
(2)
Cestovní ruch hraje v hospodářství Unie důležitou úlohu a souborné služby pro cesty, pobyty a zájezdy (dále jen „souborné služby“) mají na trhu cestovního ruchu velký podíl. Od přijetí směrnice 90/314/EHS doznal tento trh značných změn. Vedle tradičních způsobů prodeje výrazně vzrostl význam internetu coby prostředku k nabízení či prodeji cestovních služeb. Kombinace cestovních služeb již nemají podobu pouze tradičních předem stanovených souborných služeb, naopak jsou často sestavovány podle potřeb zákazníka. Právní status mnohých z těchto kombinací cestovních služeb je buď nejasný, nebo se na ně směrnice 90/314/EHS jednoznačně nevztahuje. Cílem této směrnice je přizpůsobit rozsah ochrany tomuto vývoji, zvětšit transparentnost a poskytnout cestujícím a obchodníkům větší právní jistotu.
(3)
Podle čl. 169 odst. 1 a odst. 2 písm. a) Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva o fungování EU“) přispívá Unie k dosažení vysoké úrovně ochrany spotřebitele prostřednictvím opatření přijatých podle článku 114 Smlouvy o fungování EU.
(4)
Směrnice 90/314/EHS ponechává členským státům široký prostor, pokud jde o provedení ve vnitrostátním právu. Mezi jejich právními předpisy proto přetrvávají výrazné rozdíly. Právní roztříštěnost zvyšuje náklady podniků a ztěžuje situaci těm, které hodlají podnikat v zahraničí, což ve svém důsledku pro spotřebitele znamená užší výběr.
(5)
Podle čl. 26 odst. 2 a článku 49 Smlouvy o fungování EU zahrnuje vnitřní trh prostor bez vnitřních hranic, v němž je zajištěn volný pohyb zboží a služeb a svoboda usazování. Harmonizace práv a povinností, jež vyplývají ze smluv o souborných službách pro cesty a o spojených cestovních službách, je nutná k tomu, aby byl pro spotřebitele v této oblasti vytvořen skutečný vnitřní trh se správně nastavenou rovnováhou mezi vysokou úrovní ochrany spotřebitele a konkurenceschopností podniků.
(6)
Přeshraniční potenciál trhu se soubornými službami pro cesty není v současné době v Unii bezezbytku využit. Rozdíly v pravidlech pro ochranu cestujících v různých členských státech odrazují jak cestující od koupě souborných služeb a spojených cestovních služeb v jiném členském státě, tak pořadatele a prodejce od prodeje těchto služeb v jiném členském státě. Aby mohli cestující a obchodníci plně využívat výhod vnitřního trhu a zároveň byl zajištěn vysoký stupeň ochrany spotřebitele v celé Unii, je nutné více sblížit právní předpisy členských států o souborných službách a spojených cestovních službách.
(7)
Většina cestujících, kteří si pořizují souborné služby nebo spojené cestovní služby, jsou spotřebitelé ve smyslu práva Unie na ochranu spotřebitele. Není ovšem vždy snadné rozlišit mezi spotřebiteli a zástupci malých podniků nebo profesionály, kteří si cesty pro účely svého podnikání či profese rezervují týmiž rezervačními prostředky jako běžní spotřebitelé. Tito cestující mnohdy vyžadují podobný stupeň ochrany. Naopak existují společnosti nebo organizace, které zařizují cesty na základě obecné smlouvy, která je často uzavírána pro řadu cestovních služeb na konkrétní období, například s cestovní agenturou. U cest tohoto typu se nevyžaduje týž stupeň ochrany jako u spotřebitelů. Neuskutečňuje-li se tedy cesta na základě obecné smlouvy, měla by se tato směrnice vztahovat na osoby na pracovních cestách, včetně osob vykonávajících svobodná povolání, osob samostatně výdělečně činných nebo jiných fyzických osob. S cílem zamezit záměně s definicí výrazu „spotřebitel“ používaného v jiných právních předpisech Unie, by se osoby chráněné podle této směrnice měly označovat jako „cestující“.
(8)
Cestovní služby lze kombinovat mnoha různými způsoby, za souborné služby je proto vhodné považovat veškeré kombinace cestovních služeb vykazující znaky, které si cestující obvykle spojují se soubornými službami, zejména situace, kdy jsou samostatné cestovní služby kombinovány do jediného cestovního produktu, za jehož řádné poskytnutí odpovídá pořadatel. Podle judikatury Soudního dvora Evropské unie (4) by nemělo hrát roli, zda ke kombinaci cestovních služeb došlo před vlastním kontaktem s cestujícím, na jeho žádost či na základě jím provedeného výběru. Tytéž zásady by měly platit bez ohledu na to, zda je rezervace provedena obchodníkem v obchodních prostorech, nebo přes Internet.
(9)
Pro přehlednost by se mělo rozlišovat mezi na jedné straně soubornými službami a na druhé straně spojenými cestovními službami, u nichž obchodníci přes Internet nebo v obchodních prostorech cestujícímu pomáhají opatřit si cestovní služby, v důsledku čehož cestující uzavře smlouvy s různými poskytovateli cestovních služeb, a to i pomocí propojených rezervačních procesů, přičemž taková služba nevykazuje znaky souborných služeb a nebylo by namístě u ní uplatňovat veškeré povinnosti, které se na souborné služby vztahují.
(10)
S ohledem na vývoj na trhu je třeba upřesnit definici souborných služeb na základě alternativních objektivních kritérií, která se převážně týkají způsobu, jakým jsou cestovní služby nabízeny nebo pořizovány a kdy mohou cestující důvodně předpokládat, že budou touto směrnicí chráněni. Jedná se například o situaci, kdy jsou pro tutéž cestu nebo pobyt kupovány na jediném prodejním místě různé typy cestovních služeb a tyto služby byly vybrány předtím, než cestující souhlasí se zaplacením, to jest v rámci téhož rezervačního procesu, nebo kdy jsou takové služby nabízeny nebo účtovány za souhrnnou nebo celkovou cenu, jakož i o situaci, kdy jsou takové služby inzerovány nebo prodávány pod názvem „souborné služby“ nebo pod podobným názvem naznačujícím úzkou vazbu mezi danými cestovními službami. Za takový podobný název by bylo možné považovat například spojení „kombinovaná nabídka“, „all inclusive“ či „vše v jednom“.
(11)
Mělo by se též jasně stanovit, že cestovní služby kombinované po uzavření smlouvy, jíž obchodník opravňuje cestujícího, aby si zvolil z nabídky různých typů cestovních služeb - jak tomu bývá například u dárkových poukazů na souborné služby -, jsou soubornými službami. Kombinace cestovních služeb by se dále měla považovat za souborné služby, při nichž si obchodníci předávají jméno cestujícího, jeho platební údaje a e-mailovou adresu a kdy je jiná smlouva uzavřena do 24 hodin po potvrzení rezervace první cestovní služby.
(12)
Zároveň by se měly spojené cestovní služby odlišovat od cestovních služeb, které si cestující rezervují nezávisle, mnohdy v různé době, byť pro účely stejné cesty či pobytu. Spojené cestovní služby on-line by se rovněž měly odlišovat od propojených internetových stránek, jejichž účelem není uzavření smlouvy s cestujícím, a od odkazů, jimiž jsou cestující pouze obecně informováni o dalších cestovních službách, například když hotel nebo pořadatel akce na svých internetových stránkách uvede seznam všech subjektů poskytujících přepravu do místa konání zcela bez souvislosti s jakoukoli konkrétní rezervací, nebo když se používají k umístění reklamy na internetové stránky „cookies“ nebo metadata.
(13)
Měla by se stanovit zvláštní pravidla pro obchodníky v obchodních prostorech i přes Internet, kteří jsou cestujícím během jediné návštěvy či kontaktu s jejich prodejním místem nápomocni s uzavřením samostatných smluv s jednotlivými poskytovateli služeb, i pro internetové obchodníky, kteří například prostřednictvím propojených on-line rezervačních procesů cíleným způsobem zprostředkovávají pořízení alespoň jedné dodatečné cestovní služby od jiného prodejce, je-li smlouva uzavřena do 24 hodin po potvrzení první cestovní služby. Toto zprostředkování se bude často zakládat na obchodní vazbě mezi obchodníkem, který pořízení dodatečných cestovních služeb zprostředkovává, a jiným obchodníkem a zahrnovat finanční odměnu bez ohledu na metodu jejího výpočtu, jež se může zakládat například na počtu kliknutí nebo na obratu. Tato pravidla by se vztahovala například na situaci, kdy cestující při potvrzení rezervace první cestovní služby, například letu nebo jízdy vlakem, obdrží nabídku k rezervaci dodatečné cestovní služby, která je k dispozici ve zvolené destinaci, například hotelového ubytování, s odkazem na webovou stránku jiného poskytovatele služeb nebo zprostředkovatele, na níž lze rezervaci provést. Přestože tento způsob pořádání cest by neměl být soubornými službami ve smyslu této směrnice, při nichž za řádné poskytnutí všech cestovních služeb přebírá odpovědnost jediný pořadatel, představují takové spojené cestovní služby alternativní obchodní model, který často souborným službám blízce konkuruje.
(14)
Aby byla zajištěna spravedlivá hospodářská soutěž a ochrana cestujících, měla by se i na spojené cestovní služby vztahovat povinnost prokazatelně poskytnout dostatečné záruky, že budou vráceny platby a bude zajištěna repatriace cestujících v případě platební neschopnosti.
(15)
Koupě samostatné cestovní služby jako takové by neměla představovat souborné služby ani spojené cestovní služby.
(16)
Aby byla situace pro cestující přehlednější a mohli se informovaně rozhodovat mezi různými nabízenými cestovními režimy, mělo by se od obchodníků vyžadovat, aby jasným a výrazným způsobem uvedli, zda nabízejí souborné služby nebo spojené cestovní služby, a informovali o odpovídajícím stupni ochrany předtím, než cestující souhlasí se zaplacením. Obchodníkovo prohlášení o právní formě nabízeného cestovního produktu by mělo odpovídat skutečnosti. Neposkytují-li obchodníci cestujícím přesné informace, měly by zasáhnout příslušné kontrolní orgány.
(17)
Při určování toho, zda se jedná o souborné služby nebo spojené cestovní služby, by se měla posuzovat pouze kombinace různých typů cestovních služeb, například ubytování, přepravy osob autobusem, vlakem, lodí či letadlem a pronájmu motorových vozidel nebo některých typů motocyklů. Ubytování za účelem bydlení, i při dlouhodobých jazykových kurzech, by se nemělo považovat za ubytování ve smyslu této směrnice. Finanční služby jako například cestovní pojištění by neměly být považovány za samostatné cestovní služby. Kromě toho by se za samostatné cestovní služby neměly považovat služby, které jsou z podstaty součástí jiné cestovní služby. Jedná se například o přepravu zavazadel poskytovanou jako součást přepravy osob, drobné dopravní služby, jako je přeprava cestujících v rámci prohlídky s průvodcem nebo přeprava mezi hotelem a letištěm nebo železniční stanicí, strava, nápoje a úklid poskytované jako součást ubytování nebo přístup do místních zařízení určených pro hotelové hosty, jako je bazén, sauna, lázně nebo posilovna. Rovněž to znamená, že v případech, kdy je, na rozdíl od okružní plavby, poskytován nocleh jako součást přepravy cestujících po silnici, vlakem, lodí či letadlem, by se ubytování nemělo považovat za samostatnou cestovní službu, je-li hlavní složkou jednoznačně doprava.
(18)
Jinými službami cestovního ruchu, které z podstaty nejsou součástí přepravy osob, ubytování ani pronájmu motorových vozidel nebo některých typů motocyklů, mohou být například vstupenky na koncerty, sportovní události, výlety nebo akce zábavních parků, prohlídky s průvodcem, skipasy a pronájem sportovního vybavení, jako je lyžařská výstroj, nebo lázeňské procedury. Pokud jsou však tyto služby kombinovány pouze s jedním dalším typem cestovní služby, například s ubytováním, mělo by k vytvoření souborné služby nebo spojené cestovní služby dojít pouze tehdy, jestliže tyto služby představují významnou část hodnoty souborné nebo spojené cestovní služby, jsou inzerovány jako podstatná část cesty nebo pobytu nebo jiným způsobem představují podstatnou část cesty nebo pobytu. Pokud jiné služby cestovního ruchu tvoří alespoň 25 % hodnoty dané kombinace, měly by být považovány za významnou část hodnoty souborných služeb nebo spojených cestovních služeb. Je třeba upřesnit, že v případě doplnění dalších služeb cestovního ruchu, například k hotelovému ubytování rezervovaných jako samostatné služby po příjezdu cestujícího do hotelu, by se nemělo jednat o souborné služby. Nemělo by to vést k obcházení této směrnice v tom smyslu, že by pořadatelé nebo prodejci nabízeli cestujícím, aby si napřed zvolili další služby cestovního ruchu a poté jim bylo nabídnuto, že smlouva na tyto služby bude uzavřena až po zahájení poskytování první cestovní služby.
(19)
Vzhledem k tomu, že u krátkodobých cest potřeba ochrany cestujících tolik nevyvstává, a aby byli obchodníci ušetřeni zbytečné zátěže, neměla by se směrnice vztahovat na cesty trvající méně než 24 hodin, které nezahrnují ubytování, ani na souborné služby či spojené cestovní služby nabízené nebo zprostředkované příležitostně a na neziskovém základě pouze omezenému počtu cestujících. Do druhé jmenované skupiny mohou spadat například cesty, které pouze několikrát ročně organizují charitativní organizace, sportovní kluby nebo školy pro své členy a nejsou nabízeny široké veřejnosti. Náležité informace o této výjimce by měly být veřejně zpřístupněny, aby se zajistilo, že obchodníci a cestující budou řádně informováni o skutečnosti, že se tato směrnice na uvedené souborné služby nebo spojené cestovní služby nevztahuje.
(20)
Touto směrnicí by nemělo být dotčeno vnitrostátní smluvní právo v případě aspektů, které nejsou touto směrnicí upraveny.
(21)
Členským státům by v souladu s právem Unie měla být i nadále ponechána pravomoc uplatňovat ustanovení této směrnice v oblastech, které do oblasti její působnosti nespadají. Členské státy mohou ponechat v platnosti nebo přijmout vnitrostátní právní předpisy, které odpovídají této směrnici nebo některým z jejích ustanovení, vztahující se na smlouvy, které nespadají do oblasti působnosti této směrnice. Členské státy mohou například ponechat v platnosti nebo přijmout odpovídající ustanovení týkající se určitých samostatných smluv na jednotlivé cestovní služby (například pronájem rekreačních obydlí) nebo souborných služeb a spojených cestovních služeb nabízených nebo zprostředkovávaných na neziskovém základě, omezené skupině cestujících a pouze příležitostně nebo souborných služeb a spojených cestovních služeb, které jsou poskytovány po dobu kratší než 24 hodin a které nezahrnují ubytování.
(22)
Hlavním určujícím znakem souborné služby je to, že jeden z obchodníků jakožto pořadatel odpovídá za řádné a úplné poskytnutí souborných služeb. Obchodník by měl vystupovat výhradně jako prodejce či prostředník bez pořadatelské odpovědnosti pouze v případech, kdy jako pořadatel souborných služeb vystupuje jiný obchodník, obvykle cestovní agentura s obchodními prostory nebo internetová cestovní agentura. Zda obchodník vystupuje u daných souborných služeb jako pořadatel, by se mělo odvíjet od jeho účasti na vytvoření souborných služeb, nikoli od toho, jak obchodník svou činnost označuje. Při rozhodování o tom, zda je obchodník pořadatelem nebo prodejcem, by nemělo být určující, zda obchodník vystupuje na straně dodávky, nebo jako zástupce jednající za cestujícího.
(23)
Směrnice 90/314/EHS umožnila členským státům určit, zda mají za řádné poskytování souborných služeb nést odpovědnost prodejci, pořadatelé, nebo prodejci i pořadatelé. Tato flexibilita vedla v některých členských státech k nejasnostem, pokud jde o to, který obchodník nese odpovědnost za řádné poskytování příslušných cestovních služeb. V této směrnici by proto mělo být vyjasněno, že za poskytování cestovních služeb zahrnutých do smlouvy o souborných službách pro cesty nesou odpovědnost pořadatelé, pokud vnitrostátní právní předpisy nestanoví, že odpovědnost nesou pořadatel i prodejce.
(24)
Za poskytnutí informací o souborných službách ještě před uzavřením smlouvy by měli společně s pořadatelem odpovídat i prodejci. Pro usnadnění komunikace, zejména v případech s přeshraničním prvkem, by cestující měli být schopni obrátit se na pořadatele i prostřednictvím prodejce, u nějž souborné služby zakoupili.
(25)
Před zakoupením souborných služeb by se cestujícím mělo dostat veškerých nutných informací, ať už prodej probíhá na dálku, v obchodních prostorech či jiným způsobem. Obchodník by měl při poskytování těchto informací brát ohled na zvláštní potřeby cestujících zranitelnějších v důsledku svého věku nebo zdravotního stavu, mohl-li takové potřeby důvodně předpokládat.
(26)
Klíčové informace, například o hlavních vlastnostech cestovních služeb nebo o cenách, uváděné v inzertních materiálech, na internetových stránkách pořadatele nebo v katalozích v rámci poskytování informací před uzavřením smlouvy, by měly být závazné, pokud si pořadatel nevyhradí právo tyto prvky změnit a pokud tyto změny jasným, srozumitelným a výrazným způsobem nesdělí cestujícímu ještě před uzavřením smlouvy o souborných službách pro cesty. S novými komunikačními technologiemi, které umožňují snadnou aktualizaci, již není nutné, aby byla konkrétní pravidla stanovena v katalozích, je však třeba zajistit, aby změny informací poskytnutých před uzavřením smlouvy byly sděleny cestujícímu. Vždy by mělo být možné informace před uzavřením smlouvy o souborných službách pro cesty změnit, pokud s tím obě strany výslovně souhlasí.
(27)
Požadavky na informace jsou v této směrnici stanoveny taxativně, avšak neměly by jimi být dotčeny požadavky na informace stanovené v jiných použitelných právních předpisech Unie (5).
(28)
Pořadatelé by měli poskytovat obecné informace o vízových požadavcích země určení. Informace o přibližných lhůtách pro vyřízení víz lze poskytnout odkazem na úřední informace země určení.
(29)
S ohledem na zvláštnosti smluv o souborných službách pro cesty by práva a povinnosti smluvních stran měly být stanoveny na období před poskytováním souborných služeb a po jeho zahájení, zejména pro případ, že by souborné služby nebyly poskytnuty řádně nebo by nastala změna okolností.
(30)
Vzhledem k tomu, že se souborné služby často nakupují s velkým předstihem, mohou nastat nepředvídané okolnosti. Cestující by proto měl mít právo převést za určitých podmínek smlouvu o souborných službách pro cesty na jiného cestujícího. V takových situacích by měl mít pořadatel možnost získat zpět náklady, například požaduje-li subdodavatel poplatky za změnu jména cestujícího nebo za zrušení přepravního dokladu a vystavení nového.
(31)
Cestující by dále měli mít možnost smlouvu o souborných službách pro cesty ukončit kdykoli před zahájením poskytování souborných služeb proti zaplacení přiměřeného a zdůvodnitelného storno poplatku, se zohledněním očekávané úspory nákladů a příjmů z alternativního využití cestovních služeb. Měli by mít rovněž právo na ukončení smlouvy o souborných službách pro cesty bez zaplacení jakéhokoli storno poplatku, nastanou-li nevyhnutelné a mimořádné okolnosti mající zásadní vliv na poskytování souborných služeb. Může sem patřit například válečný konflikt, jiné závažné bezpečnostní problémy jako terorismus, významná rizika pro lidské zdraví, například výskyt ohniska závažného onemocnění v cestovní destinaci, nebo přírodní katastrofy, jako například záplavy, zemětřesení či povětrnostní podmínky, jež znemožňují bezpečně se dopravit do místa určení, jak bylo dohodnuto ve smlouvě o souborných službách pro cesty.
(32)
I pořadatel by měl mít za zvláštních okolností právo ukončit smlouvu o souborných službách pro cesty bez finanční náhrady před zahájením poskytování souborných služeb, například nedosáhlo-li se minimálního počtu účastníků a pořadatel si tuto možnost vyhradil ve smlouvě. Pořadatel by měl v takovém případě vrátit všechny platby uskutečněné v souvislosti s těmito soubornými službami.
(33)
V určitých případech by pořadateli mělo být umožněno, aby provedl ve smlouvě o souborných službách pro cesty jednostranné změny. Cestující by ovšem měli mít právo smlouvu o souborných službách pro cesty ukončit, jestliže změny výrazným způsobem mění některou z hlavních vlastností příslušných cestovních služeb. Tím by například mohla být situace, kdy dojde ke snížení kvality nebo hodnoty cestovních služeb. Změny časů odjezdu nebo příjezdu uvedené ve smlouvě o souborných službách pro cesty by měly být považovány za významné, pokud by například cestujícímu způsobily značné nesnáze nebo další náklady, například v případě změn v přepravě nebo ubytování. Zvýšení cen by mělo být možné pouze tehdy, došlo-li ke změně nákladů na pohonné hmoty nebo na jiné zdroje energie k přepravě osob, výše daní nebo poplatků uložených třetí stranou, která se přímo nepodílí na poskytování cestovních služeb zahrnutých ve smlouvě o souborných službách pro cesty, nebo ke změně směnných kurzů souvisejících se soubornými službami, a pouze pokud smlouva výslovně uvádí možnost takovéhoto zvýšení ceny a uvádí, že cestující má právo na slevu odpovídající snížení uvedených nákladů. Pokud pořadatel navrhuje zvýšení ceny o více než 8 % celkové ceny, měl by mít cestující možnost smlouvu o souborných službách pro cesty ukončit bez zaplacení storno poplatku.
(34)
Je vhodné stanovit zvláštní pravidla týkající se prostředků pro zjednání nápravy při neplnění podmínek smlouvy o souborných službách pro cesty. Cestující by měl mít nárok na odstranění problémů, a pokud nelze podstatnou část cestovních služeb zahrnutých ve smlouvě o souborných službách pro cesty poskytnout, mělo by mu být nabídnuto vhodné náhradní řešení. Pokud pořadatel nápravu neplnění smluvních podmínek nesjedná v přiměřené lhůtě stanovené cestujícím, měl by mít cestující možnost učinit tak sám a požadovat náhradu nezbytných nákladů. V některých případech by nemělo být stanovení lhůty třeba, zejména je-li zapotřebí okamžité nápravy. O takovou situaci by se například mohlo jednat, pokud by z důvodu zpoždění autobusu poskytovaného pořadatelem musel cestující využít taxislužby, aby stihl svůj let. Cestující by rovněž měli mít právo na slevu, ukončení smlouvy o souborných službách pro cesty nebo náhradu škody. Náhrada by se měla vztahovat také na nehmotné škody, například na zkažený zážitek z cesty či pobytu v důsledku podstatných problémů při poskytování příslušných cestovních služeb. Cestující by měl mít povinnost informovat pořadatele bez zbytečného prodlení, s ohledem na okolnosti daného případu, o jakémkoli neplnění smluvních podmínek, jež zaznamená v průběhu poskytování cestovní služby zahrnuté ve smlouvě o souborných službách pro cesty. Pokud tak neučiní, může to být zohledněno při stanovování vhodné výše slevy nebo náhrady škody, pokud by takové oznámení škodě zabránilo nebo ji snížilo.
(35)
V zájmu jednotnosti je třeba ustanovení této směrnice provázat s mezinárodními úmluvami upravujícími cestovní služby a s právními předpisy Unie o právech cestujících. Nese-li odpovědnost za neposkytnutí nebo nesprávné poskytnutí cestovních služeb zahrnutých ve smlouvě o souborných službách pro cesty pořadatel, měl by mít možnost odvolat se na omezení odpovědnosti poskytovatelů služeb uvedená v mezinárodních úmluvách, jako je Montrealská úmluva o sjednocení některých pravidel pro mezinárodní leteckou dopravu z roku 1999 (6), Úmluva o mezinárodní železniční přepravě z roku 1980 (COTIF) (7) a Athénská úmluva o přepravě cestujících a jejich zavazadel po moři z roku 1974 (8). Nelze-li v důsledku nevyhnutelných a mimořádných okolností zajistit včasný návrat cestujícího do místa odjezdu, měl by pořadatel nést náklady na nezbytné ubytování nejvýše za tři noci na jednoho cestujícího, nestanoví-li stávající či budoucí právní předpisy Unie o právech cestujících delší období.
(36)
Tato směrnice by se neměla dotknout práv cestujících na uplatnění nároků podle této směrnice ani podle jiných příslušných právních předpisů Unie či mezinárodních úmluv; cestující tudíž mají nadále možnost vznést nárok vůči pořadateli, dopravci nebo jiné odpovědné osobě či případně několika osobám. Je třeba upřesnit, že s cílem zabránit nadměrné náhradě škody by se náhrady škody nebo slevy poskytnuté na základě této směrnice měly odečítat od náhrad škod nebo slev poskytnutých na základě jiných příslušných právních předpisů Unie či mezinárodních úmluv. Odpovědností pořadatele by nemělo být dotčeno právo požadovat regres od třetích stran, včetně poskytovatelů služeb.
(37)
Ocitne-li se cestující během cesty nebo pobytu v obtížích, měl by být pořadatel povinen poskytnout mu bez zbytečného prodlení náležitou pomoc. Taková pomoc by měla podle dané situace spočívat hlavně v poskytnutí informací například o zdravotní péči, místních orgánech a konzulární pomoci, jakož i v poskytnutí praktické pomoci, například pokud jde o komunikaci na dálku a náhradní cestovní řešení.
(38)
Komise ve sdělení ze dne 18. března 2013 nazvaném „Ochrana cestujících v případě úpadku leteckého dopravce“ uvedla opatření pro zdokonalení ochrany cestujících v případě úpadku leteckého dopravce, včetně lepšího prosazování nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 261/2004 (9) a nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1008/2008 i prostřednictvím spolupráce se zúčastněnými stranami z řad tohoto odvětví, a pokud by tyto kroky nepostačovaly, bylo by možné zvážit i legislativní opatření. Zmíněné sdělení se týká nákupu jednotlivého prvku, totiž služeb letecké dopravy, a není jím proto dotčena ochrana pro případ platební neschopnosti týkající se souborných služeb a spojených cestovních služeb.
(39)
Členské státy by měly zajistit, aby cestující, kteří si zakoupí souborné služby, byli plně chráněni proti platební neschopnosti pořadatele. Členské státy, v nichž jsou pořadatelé usazeni, by měly zajistit, aby tito pořadatelé poskytli záruku, že v případě jejich platební neschopnosti budou vráceny veškeré platby již provedené cestujícími nebo v jejich prospěch, a pokud souborné služby zahrnují přepravu osob, že bude zajištěna repatriace cestujících. Nicméně by měla existovat možnost nabídnout cestujícím pokračování poskytování souborných služeb. Členské státy si mohou samy zvolit, jakým způsobem má být poskytnuta ochrana pro případ platební neschopnosti, měly by však zajistit, aby tato ochrana byla účinná. Účinností je myšleno, že ochrana by měla být k dispozici, jakmile v důsledku platební neschopnosti pořadatele cestovní služby nejsou nebo nebudou poskytnuty nebo budou poskytnuty pouze částečně nebo jakmile poskytovatelé služeb požadují zaplacení po cestujících. Členské státy by měly mít možnost požadovat, aby pořadatelé cestujícím vystavili osvědčení dokládající přímý nárok vůči poskytovateli ochrany pro případ platební neschopnosti.
(40)
Aby byla ochrana proti platební neschopnosti účinná, měla by pokrývat předvídatelné množství plateb zasažených platební neschopností pořadatele a ve vhodných případech i předvídatelné náklady na repatriaci. To znamená, že by ochrana měla být dostatečně vysoká, aby pokryla všechny předvídatelné platby uskutečněné cestujícími nebo v jejich prospěch v rámci souborných služeb v hlavní sezóně, přičemž se zohlední období mezi obdržením takových plateb a dokončením cest či pobytů, jakož i případné předvídatelné náklady na repatriaci. To bude obecně znamenat, že záruka musí pokrýt dostatečně vysoké procento obratu pořadatele, co se týče souborných služeb, a může záviset na faktorech, jako je typ prodaných souborných služeb, včetně způsobu přepravy či cestovní destinace, a na jakýchkoliv právních omezeních nebo závazcích pořadatele, pokud jde o výše záloh, které může přijmout, a načasování jejich zaplacení před zahájením poskytování souborných služeb. Vzhledem k tomu, že nezbytné pokrytí lze vypočítat na základě nejnovějších obchodních údajů, například obratu dosaženého za poslední obchodní rok, měli by mít pořadatelé povinnost přizpůsobit ochranu proti platební neschopnosti v případě zvýšeného rizika, včetně výrazného nárůstu prodaných souborných služeb. Nemělo by však být třeba, aby účinná ochrana proti platební neschopnosti zohledňovala velmi vzdálená rizika, jako je například platební neschopnost vyhlášená několika největšími pořadateli zároveň, pokud by zohlednění takových rizik mělo nepřiměřený vliv na náklady na tuto ochranu, a tím by bránilo její účinnosti. V takových případech může být záruka pro náhradu uskutečněných plateb omezena.
(41)
S ohledem na rozdíly mezi vnitrostátními právními řády a zvyklostmi, pokud jde o strany smlouvy o souborných službách pro cesty a přijímání plateb uskutečněných cestujícími nebo v jejich prospěch, by měly mít členské státy možnost požadovat, aby si ochranu pro případ platební neschopnosti opatřili i prodejci.
(42)
V souladu se směrnicí 2006/123/ES je vhodné stanovit pravidla, kterými se zabrání, aby povinnosti týkající se ochrany pro případ platební neschopnosti překážely volnému pohybu služeb a svobodě usazování. Členské státy by proto měly mít povinnost uznat ochranu pro případ platební neschopnosti zřízenou podle práva členského státu usazení. K usnadnění správní spolupráce a dohledu v oblasti ochrany pro případ platební neschopnosti nad pořadateli a tam, kde je to relevantní, prodejci, kteří působí v různých členských státech, by měly mít členské státy povinnost určit ústřední kontaktní místa.
(43)
Obchodníci, kteří zprostředkovávají spojené cestovní služby, by měli mít povinnost informovat cestující, že si nekupují souborné služby a že za řádné plnění jejich smluv odpovídají výhradně jednotliví poskytovatelé cestovních služeb. Obchodníci, kteří zprostředkovávají spojené cestovní služby, by navíc měli mít povinnost poskytnout ochranu pro případ platební neschopnosti pro účely vrácení plateb, které přijali, a jsou-li odpovědní za přepravu osob, pro účely repatriace cestujících, a měli by v tom smyslu cestující informovat. Na obchodníky, kteří odpovídají za plnění jednotlivých smluv tvořících součást spojených cestovních služeb, se vztahují obecné právní předpisy Unie na ochranu spotřebitele i její právní předpisy pro konkrétní odvětví.
(44)
Při stanovování pravidel pro režimy ochrany v případě platební neschopnosti v souvislosti se soubornými službami a spojenými cestovními službami by členským státům nemělo být bráněno, aby zohlednily zvláštní situaci menších společností při zajištění stejné úrovně ochrany cestujících.
(45)
Cestující by měli být chráněni před chybami v průběhu rezervačních procesů týkajících se souborných služeb a spojených cestovních služeb.
(46)
Je třeba potvrdit, že se cestující nemohou vzdát práv vyplývajících z této směrnice a pořadatelé nebo obchodníci zprostředkovávající spojené cestovní služby se nemohou vyvázat ze svých povinností tvrzením, že vystupují pouze v roli poskytovatele cestovních služeb, prostředníka či jiného subjektu.
(47)
Členské státy by měly stanovit sankce za porušení vnitrostátních předpisů, kterými provedou tuto směrnici, a zajistit jejich uplatňování. Tyto sankce by měly být účinné, přiměřené a odrazující.
(48)
V důsledku přijetí této směrnice je nutné přizpůsobit některé legislativní akty Unie v oblasti ochrany spotřebitele. Je třeba zejména objasnit, že na porušování této směrnice se vztahuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 2006/2004 (10). Navíc vzhledem k tomu, že se směrnice Evropského parlamentu a Rady 2011/83/EU (11) ve své stávající podobě nevztahuje na smlouvy spadající do působnosti směrnice 90/314/EHS, je nutno směrnici 2011/83/EU změnit, aby bylo zajištěno, že se bude i nadále vztahovat na jednotlivé cestovní služby, jež jsou součástí spojených cestovních služeb, pokud tyto jednotlivé služby nejsou jinak vyňaty z oblasti působnosti směrnice 2011/83/EU, a aby se některá práva spotřebitelů stanovená v uvedené směrnici vztahovala rovněž na souborné služby.
(49)
Touto směrnicí nejsou dotčena pravidla na ochranu osobních údajů stanovená ve směrnici Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES (12) ani pravidla Unie v oblasti mezinárodního práva soukromého, včetně nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 593/2008 (13).
(50)
Je třeba upřesnit, že by se regulatorní požadavky této směrnice na ochranu v případě platební neschopnosti a informace v souvislosti se spojenými cestovními službami měly vztahovat i na obchodníky, kteří nejsou usazeni v členském státě a kteří jakýmikoli prostředky směřují svou činnost ve smyslu nařízení (ES) č. 593/2008 a nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1215/2012 (14) do jednoho nebo více členských států.
(51)
Jelikož cíle této směrnice, totiž přispět k řádnému fungování vnitřního trhu a k dosažení co nejjednotnější vysoké úrovně ochrany spotřebitele, nelze uspokojivě dosáhnout na úrovni členských států, ale může jej být z důvodu rozsahu lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje tato směrnice rámec toho, co je nezbytné pro dosažení tohoto cíle.
(52)
Tato směrnice ctí základní práva a dodržuje zásady uznané Listinou základních práv Evropské unie. Tato směrnice především respektuje svobodu podnikání stanovenou v článku 16 Listiny a zároveň zajišťuje vysokou úroveň ochrany spotřebitele v Unii, ve shodě s článkem 38 Listiny.
(53)
Členské státy se v souladu se společným politickým prohlášením členských států a Komise ze dne 28. září 2011 o informativních dokumentech (15) zavázaly, že v odůvodněných případech doplní oznámení o opatřeních přijatých za účelem provedení směrnice ve vnitrostátním právu o jeden či více dokumentů s informacemi o vztahu mezi jednotlivými složkami směrnice a příslušnými částmi vnitrostátních nástrojů přijatých za účelem provedení směrnice ve vnitrostátním právu. Ve vztahu k této směrnici považuje normotvůrce předložení těchto dokumentů za odůvodněné.
(54)
Směrnice 90/314/EHS by proto měla být zrušena,
PŘIJALY TUTO SMĚRNICI:
KAPITOLA I
PŘEDMĚT, OBLAST PŮSOBNOSTI, DEFINICE A ÚROVEŇ HARMONIZACE
Článek 1
Předmět
Účelem této směrnice je přispět k řádnému fungování vnitřního trhu a k dosažení co možná nejjednotnější vysoké úrovně ochrany spotřebitele sblížením některých aspektů právních a správních předpisů členských států, pokud jde o smlouvy mezi cestujícími a obchodníky o souborných službách pro cesty o spojených cestovních službách.
Článek 2
Oblast působnosti
1. Tato směrnice se vztahuje na souborné služby, které obchodníci nabízejí k prodeji nebo prodávají cestujícím, a na spojené cestovní služby, které obchodníci zprostředkovávají cestujícím.
2. Tato směrnice se nepoužije na souborné služby a spojené cestovní služby:
a)
na dobu kratší než 24 hodin, jestliže nezahrnují nocleh;
b)
nabízené nebo zprostředkovávané příležitostně, na neziskovém základě a pouze omezené skupině cestujících;
c)
zakoupené na základě obecné smlouvy o pořádání pracovních cest mezi obchodníkem a jinou fyzickou či právnickou osobou, která jedná za účelem souvisejícím s její obchodní činností, podnikáním, řemeslem nebo povoláním.
3. Touto směrnicí není dotčeno obecné vnitrostátní smluvní právo, například pravidla týkající se platnosti, vzniku nebo účinnosti smluv, pokud nejsou aspekty obecného smluvního práva upraveny touto směrnicí.
Článek 3
Definice
Pro účely této směrnice se rozumí:
1)
„cestovní službou“:
a)
přeprava osob;
b)
ubytování, které z podstaty není součástí přepravy cestujících a není k účelům bydlení;
c)
pronájem automobilů, jiných motorových vozidel ve smyslu čl. 3 bodu 11 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2007/46/ES (16) nebo motocyklů, pro něž se podle čl. 4 odst. 3 písm. c) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/126/ES (17) vyžaduje řidičský průkaz kategorie A;
d)
jakákoli jiná služba cestovního ruchu, která není z podstaty součástí jiné cestovní služby ve smyslu písmen a), b) nebo c);
2)
„soubornými službami“ kombinace alespoň dvou rozdílných typů cestovních služeb pro účely téže cesty nebo pobytu, pokud:
a)
kombinaci těchto služeb provádí jeden obchodník, a to i na žádost nebo podle výběru cestujícího, ještě před uzavřením jediné smlouvy o veškerých službách; nebo
b)
bez ohledu na to, zda jsou uzavřeny samostatné smlouvy s jednotlivými poskytovateli cestovních služeb, jsou tyto služby:
i)
zakoupeny na jediném prodejním místě a byly vybrány předtím, než cestující souhlasí se zaplacením,
ii)
nabízeny, prodávány nebo účtovány za souhrnnou nebo celkovou cenu,
iii)
pro účely inzerce nebo prodeje označeny jako „souborné služby“ či obdobně,
iv)
kombinovány po uzavření smlouvy, jíž obchodník opravňuje cestujícího k výběru z různých typů cestovních služeb, nebo
v)
zakoupeny od samostatných obchodníků prostřednictvím propojených on-line rezervačních procesů, při nichž obchodník, s nímž byla uzavřena první smlouva, předá jméno, platební údaje a e-mailovou adresu cestujícího dalšímu obchodníkovi nebo dalším obchodníkům a s tímto obchodníkem nebo obchodníky je uzavřena smlouva do 24 hodin po potvrzení rezervace první cestovní služby.
Kombinace cestovních služeb, pří níž se nanejvýš jeden typ cestovní služby podle bodu 1 písm. a), b) nebo c) kombinuje s jednou nebo více službami cestovního ruchu podle bodu 1 písm. d), nepředstavuje souborné služby, pokud tyto služby cestovního ruchu:
a)
nepředstavují významnou část hodnoty dané kombinace, nejsou inzerovány jako podstatná část kombinace ani jiným způsobem nepředstavují podstatnou část kombinace; nebo
b)
jsou vybrány a zakoupeny až po zahájení poskytování cestovní služby ve smyslu bodu 1 písm. a), b) nebo c);
3)
„smlouvou o souborných službách pro cesty“ smlouva o souborných službách jako celku nebo, poskytují-li se souborné služby na základě samostatných smluv, všechny smlouvy, které se vztahují na cestovní služby zahrnuté do souboru;
4)
„zahájením poskytování souborných služeb“ začátek poskytování cestovních služeb zahrnutých do souborných služeb;
5)
„spojenými cestovními službami“ alespoň dva různé typy cestovních služeb zakoupené pro účely téže cesty nebo pobytu, které nejsou soubornými službami, jejichž vyústěním je uzavření samostatných smluv s jednotlivými poskytovateli cestovních služeb, jestliže obchodník zprostředkovává:
a)
cestujícím při jediné návštěvě či kontaktu se svým prodejním místem samostatný výběr a samostatnou platbu každé jednotlivé cestovní služby; nebo
b)
cíleným způsobem pořízení alespoň jedné další cestovní služby od jiného obchodníka a pokud je smlouva s tímto jiným obchodníkem uzavřena do 24 hodin po potvrzení rezervace první cestovní služby.
Pokud je zakoupen pouze jeden typ cestovní služby podle bodu 1 písm. a), b) nebo c) a jedna nebo více služeb cestovního ruchu podle bodu 1 písm. d), nejedná se o spojenou cestovní službu, pokud posledně jmenované služby nepředstavují významnou část hodnoty dané kombinace služeb a nejsou inzerovány jako podstatná část cesty nebo pobytu ani jiným způsobem nepředstavují jejich podstatnou část;
6)
„cestujícím“ každá osoba, která má v úmyslu uzavřít smlouvu v oblasti působnosti této směrnice nebo má právo cestovat na základě takovéto smlouvy;
7)
„obchodníkem“ fyzická nebo právnická osoba, bez ohledu na to, zda je v soukromém nebo veřejném vlastnictví, která jedná, i prostřednictvím jiné osoby jednající jejím jménem nebo v její prospěch, za účelem, který lze považovat za její obchodní činnost, podnikání, řemeslo nebo povolání v souvislosti se smlouvami, na které se vztahuje tato směrnice, ať už vystupuje jako pořadatel, prodejce, obchodník zprostředkovávající spojené cestovní služby nebo poskytovatel cestovních služeb;
8)
„pořadatelem“ obchodník, který kombinuje a prodává nebo nabízí k prodeji souborné služby, ať už bezprostředně, či prostřednictvím jiného obchodníka, anebo společně s jiným obchodníkem, nebo obchodník, který předává údaje o cestujícím jinému obchodníkovi v souladu s bodem 2 písm. b) podbodem v);
9)
„prodejcem“ obchodník jiný než pořadatel, který prodává nebo k prodeji nabízí souborné služby kombinované pořadatelem;
10)
„usazením“ usazení ve smyslu čl. 4 bodu 5 směrnice 2006/123/ES;
11)
„trvalým nosičem“ jakýkoli nástroj, který umožňuje cestujícímu nebo obchodníkovi ukládat informace určené jemu osobně způsobem vhodným pro jejich budoucí použití po dobu přiměřenou jejich účelu a který umožňuje reprodukci uložených informací v nezměněném stavu;
12)
„nevyhnutelnými a mimořádnými okolnostmi“ situace, již strana, která se jí dovolává, nemůže ovlivnit a jejímž důsledkům nelze zabránit ani přijetím veškerých přiměřených opatření;
13)
„neplněním smluvních podmínek“ neposkytnutí nebo nesprávné poskytnutí cestovních služeb, které jsou součástí souborných služeb;
14)
„nezletilou osobou“ každá osoba mladší 18 let;
15)
„prodejním místem“ jakékoli prodejní prostory, movité i nemovité, nebo prodejní internetová stránka nebo podobné on-line prodejní zařízení, včetně případů, kdy jsou prodejní internetové stránky nebo on-line prodejní zařízení cestujícím prezentovány jako jedno zařízení, včetně telefonní služby;
16)
„repatriací“ návrat cestujícího do místa odjezdu nebo do jiného místa, na němž se smluvní strany dohodnou.
Článek 4
Úroveň harmonizace
Členské státy nesmějí v rámci svého vnitrostátního práva ponechat v platnosti ani zavádět ustanovení odchylná od ustanovení této směrnice, včetně více či méně přísných ustanovení, za účelem zajištění odlišné úrovně ochrany cestujícího, pokud není v této směrnici stanoveno jinak.
KAPITOLA II
INFORMAČNÍ POVINNOSTI A OBSAH SMLOUVY O SOUBORNÝCH SLUŽBÁCH PRO CESTY
Článek 5
Informace před uzavřením smlouvy
1. Členské státy zajistí, aby předtím, než bude cestující vázán smlouvou o souborných službách pro cesty či odpovídající smluvní nabídkou, poskytl pořadatel a, prodávají-li se souborné služby prostřednictvím prodejce, rovněž prodejce cestujícímu standardní informace na příslušném formuláři uvedeném v části A nebo B přílohy I a, je-li to pro dané souborné služby relevantní, tyto informace:
a)
hlavní náležitosti cestovních služeb:
i)
cestovní destinace, trasa a délka pobytu, včetně termínů a, je-li součástí ubytování, počet zahrnutých nocí;
ii)
dopravní prostředky, jejich vlastnosti a kategorie, místa, data a časy odjezdu a návratu, trvání a místa zastávek a dopravní spojení.
Není-li přesný čas ještě stanoven, informuje pořadatel a tam, kde je to relevantní, prodejce cestujícího o přibližném čase odjezdu a návratu;
iii)
umístění, hlavní rysy a případná turistická kategorie, do níž je podle pravidel země destinace ubytování zařazeno;
iv)
stravování;
v)
návštěvy, výlety nebo jiné služby zahrnuté v celkové ceně sjednané za souborné služby;
vi)
pokud to není patrné ze souvislostí, informace o tom, zda některá z cestovních služeb bude cestujícímu poskytována v rámci skupiny a, je-li tomu tak a je-li to možné, přibližná velikost skupiny;
vii)
závisí-li využití dalších služeb cestovního ruchu cestujícím na efektivní ústní komunikaci, jazyk, v němž se tyto služby budou poskytovat, a
viii)
zda jsou cesta nebo pobyt obecně vhodné pro osoby s omezenou schopností pohybu, a na žádost cestujícího přesné informace o vhodnosti cesty nebo pobytu s ohledem na potřeby cestujícího;
b)
obchodní firma a zeměpisná adresa pořadatele a tam, kde je to relevantní, rovněž adresa prodejce, jejich telefonní čísla a případné e-mailové adresy;
c)
celková cena za souborné služby včetně daní a veškerých případných dalších poplatků i jiných nákladů nebo, nelze-li tyto náklady přiměřeným způsobem vyčíslit před uzavřením smlouvy, uvedení druhu dalších nákladů, jež mohou cestujícímu ještě vzniknout;
d)
způsob platby, včetně částky nebo procenta z ceny, jež mají být zaplaceny jako záloha, a časový rozvrh pro zaplacení zbývající části ceny, nebo finanční záruky, které musí cestující uhradit nebo poskytnout;
e)
minimální počet osob nutný k uskutečnění souborných služeb a lhůta uvedená v čl. 12 odst. 3 písm. a), během níž lze před zahájením poskytování souborných služeb smlouvu případně ukončit, nedosáhne-li se požadovaného počtu;
f)
obecné informace o pasových a vízových požadavcích, včetně přibližných lhůt pro vyřízení víz, a informace o zdravotních formalitách země určení;
g)
informace o tom, že cestující může smlouvu ukončit kdykoli před zahájením poskytování souborných služeb proti zaplacení přiměřeného storno poplatku nebo případně standardních storno poplatků požadovaných pořadatelem v souladu s čl. 12 odst. 1;
h)
informace o nepovinném nebo povinném pojištění nákladů na ukončení smlouvy cestujícím nebo nákladů na pomoc, včetně repatriace, v případě nehody, nemoci či smrti.
U smluv o souborných službách pro cesty uzavřených po telefonu poskytne pořadatel a tam, kde je to relevantní, prodejce cestujícímu standardní informace uvedené v části B přílohy I a informace uvedené v písmenech a) až h) prvního pododstavce.
2. U souborných služeb vymezených v čl. 3 bodě 2 písm. b) podbodě v) zajistí pořadatel i obchodník, kterému jsou údaje předány, aby předtím, než je cestující smlouvou nebo jakoukoli odpovídající smluvní nabídkou zavázán, oba poskytli informace uvedené v odst. 1 prvním pododstavci písm. a) až h) tohoto článku, jsou-li relevantní pro cestovní služby, které nabízejí. Pořadatel současně také poskytne standardní informace na formuláři uvedeném v části C přílohy I.
3. Informace uvedené v odstavcích 1 a 2 musí být poskytnuty jasným, srozumitelným a výrazným způsobem. Jsou-li poskytovány písemně, musí být čitelné.
Článek 6
Závaznost informací před uzavřením smlouvy a uzavření smlouvy o souborných službách pro cesty
1. Členské státy zajistí, aby informace poskytnuté cestujícímu podle čl. 5 odst. 1 prvního pododstavce písm. a), c), d), e) a g) tvořily nedílnou součást smlouvy o souborných službách pro cesty a aby nebyly měněny, ledaže se smluvní strany výslovně dohodnou jinak. Veškeré změny informací poskytnutých před uzavřením smlouvy pořadatel a tam, kde je to relevantní, prodejce cestujícímu jasným, srozumitelným a výrazným způsobem sdělí ještě před uzavřením smlouvy o souborných službách pro cesty.
2. Nesplnil-li pořadatel a tam, kde je to relevantní, prodejce požadavky týkající se informování cestujícího o dalších poplatcích nebo jiných nákladech podle čl. 5 odst. 1 prvního pododstavce písm. c) před uzavřením smlouvy o souborných službách pro cesty, cestující tyto poplatky nebo jiné náklady nehradí.
Článek 7
Obsah smlouvy o souborných službách pro cesty a dokumentace, která musí být poskytnuta před zahájením poskytování souborných služeb
1. Členské státy zajistí, aby smlouvy o souborných službách pro cesty byly formulovány jasným a srozumitelným jazykem a aby byly čitelné, jsou-li písemné. Při uzavření smlouvy o souborných službách pro cesty nebo bez zbytečného prodlení poté poskytne pořadatel nebo prodejce cestujícímu kopii nebo potvrzení smlouvy na trvalém nosiči. Je-li smlouva o souborných službách pro cesty uzavřena za současné fyzické přítomnosti stran, je cestující oprávněn vyžádat si kopii v papírové podobě.
V případě smluv uzavřených mimo obchodní prostory, jak jsou definovány v čl. 2 bodě 8 směrnice 2011/83/EU, musí být kopie nebo potvrzení smlouvy o souborných službách pro cesty cestujícímu poskytnuta v papírové podobě, nebo pokud s tím cestující souhlasí, na jiném trvalém nosiči.
2. Ve smlouvě o souborných službách pro cesty nebo potvrzení o jejím uzavření musí být uveden úplný obsah dohody, jež musí zahrnovat všechny informace uvedené v čl. 5 odst. 1 prvním pododstavci písm. a) až h) a tyto informace:
a)
zvláštní požadavky cestujícího, které pořadatel přijal;
b)
informace, že pořadatel:
i)
odpovídá za řádné poskytování všech sjednaných cestovních služeb uvedených ve smlouvě v souladu s článkem 13 a
ii)
má povinnost poskytnout pomoc v souladu s článkem 16, pokud se cestující ocitne v obtížích;
c)
název a kontaktní údaje subjektu, který má poskytnout ochranu pro případ platební neschopnosti, včetně jeho zeměpisné adresy, a tam, kde je to relevantní, název příslušného orgánu určeného daným členským státem pro tento účel a jeho kontaktní údaje;
d)
jméno, adresa, telefonní číslo, e-mailová adresa a případně faxové číslo místního zástupce pořadatele, kontaktního místa nebo jiné služby, které cestujícímu umožní urychleně pořadatele kontaktovat a účinně s ním komunikovat, požádat o pomoc, ocitne-li se cestující v obtížích, nebo podat stížnost na jakékoli neplnění smluvních podmínek, které při poskytování souborných služeb zaznamená;
e)
informace, že cestující musí v souladu s čl. 13 odst. 2 upozornit na jakékoli neplnění smluvních podmínek, které při poskytování souborných služeb zaznamená;
f)
cestuje-li na základě smlouvy o souborných službách pro cesty, která zahrnuje ubytování, nezletilá osoba bez doprovodu některého z rodičů nebo jiné oprávněné osoby, informace umožňující přímý kontakt s nezletilým nebo s osobou, která za nezletilého odpovídá v místě jeho pobytu;
g)
informace o dostupných interních postupech vyřizování stížností a o mechanismech alternativního řešení sporů podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2013/11/EU (18) a případně o subjektu alternativního řešení sporů, který se na obchodníka vztahuje, a informace o platformě pro řešení sporů on-line podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 524/2013 (19);
h)
informace o právu cestujícího převést smlouvu na jiného cestujícího v souladu s článkem 9.
3. U souborných služeb vymezených v čl. 3 bodě 2 písm. b) podbodě v) informuje obchodník, jemuž jsou údaje poskytnuty, pořadatele o uzavření smlouvy vedoucí k vytvoření souborných služeb. Obchodník poskytne pořadateli informace nezbytné pro splnění jeho povinností spojených s funkcí pořadatele.
Jakmile je pořadatel informován o vytvoření souborných služeb, poskytne cestujícímu na trvalém nosiči informace uvedené v odst. 2 písm. a) až h).
4. Informace uvedené v odstavcích 2 a 3 musí být poskytnuty jasným, srozumitelným a výrazným způsobem.
5. S dostatečným předstihem před zahájením poskytování souborných služeb předá pořadatel cestujícímu nezbytné stvrzenky, poukázky nebo přepravní doklady a podá mu informace o plánovaných časech odjezdu a případné lhůtě pro odbavení, jakož i o plánovaných časech zastávek, dopravních spojeních a příjezdu.
Článek 8
Důkazní břemeno
Důkazní břemeno ohledně plnění požadavků na informace uvedených v této kapitole nese obchodník.
KAPITOLA III
ZMĚNY SMLOUVY O SOUBORNÝCH SLUŽBÁCH PRO CESTY PŘED ZAHÁJENÍM POSKYTOVÁNÍ SOUBORNÝCH SLUŽEB
Článek 9
Převod smlouvy o souborných službách pro cesty na jiného cestujícího
1. Členské státy zajistí, aby cestující poté, co pořadateli s přiměřeným předstihem před zahájením poskytování souborných služeb a na trvalém nosiči předal oznámení, mohl svou smlouvu o souborných službách pro cesty převést na jinou osobu, která splňuje všechny podmínky, jež se na danou smlouvu vztahují. Oznámení předané nejpozději sedm dní před zahájením poskytování souborných služeb je v každém případě považováno za přiměřené.
2. Převodce smlouvy o souborných službách pro cesty i osoba, na niž se smlouva převádí, odpovídají společně a nerozdílně za uhrazení doplatku ceny i za dodatečné poplatky nebo jiné náklady, jež převod obnáší. Pořadatel informuje převodce o skutečných nákladech spojených s převodem. Tyto náklady nesmějí být nepřiměřené a nesmějí překročit náklady skutečně pořadatelem vynaložené v důsledku převodu smlouvy o souborných službách pro cesty.
3. Pořadatel převodci doloží dodatečné poplatky nebo jiné náklady, které mu vzniknou v důsledku převodu smlouvy o souborných službách pro cesty.
Článek 10
Změna ceny
1. Členské státy zajistí, aby po uzavření smlouvy o souborných službách pro cesty mohly být ceny zvýšeny pouze za předpokladu, že smlouva tuto možnost výslovně uvádí a stanoví, že cestující má právo na snížení ceny podle odstavce 4. V takovém případě musí být ve smlouvě o souborných službách pro cesty stanoven způsob výpočtu cenových úprav. Cenu lze zvýšit výhradně v bezprostředním důsledku změny:
a)
ceny přepravy cestujících vyplývající z nákladů na pohonné hmoty nebo jiné zdroje energie;
b)
výše daní nebo poplatků z cestovních služeb zahrnutých ve smlouvě uložených třetími stranami, které se přímo nepodílejí na poskytování souborných služeb, včetně daní z pobytu a letištních a přístavních poplatků na letištích a v přístavech; nebo
c)
směnných kurzů souvisejících se soubornými službami.
2. Jestliže zvýšení ceny podle odstavce 1 tohoto článku překročí 8 % celkové ceny souborných služeb, použije se čl. 11 odst. 2 až 5.
3. Bez ohledu na svou výši je cenové zvýšení možné pouze tehdy, předá-li pořadatel cestujícímu nejpozději 20 dnů před zahájením poskytování souborných služeb na trvalém nosiči jasné a srozumitelné oznámení se zdůvodněním a výpočtem tohoto zvýšení.
4. Je-li ve smlouvě o souborných službách pro cesty stanovena možnost zvýšení ceny, má cestují právo na snížení ceny odpovídající případnému snížení nákladů uvedených v odst. 1 písm. a), b) a c), ke kterému dojde v době mezi uzavřením smlouvy a zahájením poskytování souborných služeb.
5. V případě snížení ceny má pořadatel právo na odečtení skutečných administrativních výdajů od částky, jež má být cestujícímu vrácena. Na žádost cestujícího pořadatel tyto administrativní výdaje doloží.
Článek 11
Změna jiných podmínek smluv o souborných službách pro cesty
1. Členské státy zajistí, aby pořadatel před zahájením poskytování souborných služeb nesměl jednostranně změnit podmínky smluv o souborných službách pro cesty s výjimkou ceny v souladu s článkem 10, ledaže:
a)
si pořadatel toto právo vyhradil ve smlouvě;
b)
změna je nevýznamná a
c)
pořadatel poskytne cestujícímu jasným, srozumitelným a výrazným způsobem informace o změně, zaznamenané na trvalém nosiči.
2. Je-li před zahájením poskytování souborných služeb pořadatel nucen podstatným způsobem změnit některou z hlavních náležitostí cestovních služeb uvedených v čl. 5 odst. 1 prvním pododstavci písm. a), nemůže-li splnit zvláštní požadavky uvedené v čl. 7 odst. 2 písm. a), nebo navrhuje-li zvýšit cenu souborných služeb o více než 8 % v souladu s čl. 10 odst. 2, může cestující v přiměřené lhůtě určené pořadatelem:
a)
navrhovanou změnu přijmout, nebo
b)
smlouvu ukončit bez zaplacení storno poplatku.
Pokud cestující smlouvu o souborných službách pro cesty ukončí, může přijmout náhradní souborné služby, jestliže mu to pořadatel nabídne, pokud možno v rovnocenné nebo vyšší kvalitě.
3. Pořadatel poskytne cestujícímu bez zbytečného prodlení jasným, srozumitelným a výrazným způsobem informace, zaznamenané na trvalém nosiči, o:
a)
navrhovaných změnách uvedených v odstavci 2 a v souladu s odstavcem 4, je-li to relevantní, o jejich dopadu na cenu souborných služeb;
b)
přiměřené lhůtě, během níž musí cestující pořadatele informovat o svém rozhodnutí podle odstavce 2;
c)
důsledcích, které to bude pro cestujícího mít, pokud ve lhůtě uvedené v písmeni b) neodpoví, v souladu s platnými vnitrostátními právními předpisy a
d)
případných nabízených náhradních souborných službách a jejich ceně.
4. Jestliže se v důsledku změn smlouvy o souborných službách pro cesty podle odst. 2 prvního pododstavce nebo náhradních souborných služeb podle odst. 2 druhého pododstavce sníží kvalita souborných služeb nebo náklady na ně, má cestující nárok na přiměřenou slevu.
5. Je-li smlouva o souborných službách pro cesty podle odst. 2 prvního pododstavce písm. b) tohoto článku ukončena a cestující nepřijme náhradní souborné služby, vrátí pořadatel bez zbytečného prodlení a v každém případě do 14 dnů od ukončení smlouvy veškeré platby uskutečněné cestujícím nebo v jeho prospěch. Ustanovení čl. 14 odst. 2, 3, 4, 5 a 6 se použijí přiměřeně.
Článek 12
Ukončení smlouvy o souborných službách pro cesty a právo na odstoupení před zahájením poskytování souborných služeb
1. Členské státy zajistí, aby cestující mohl smlouvu o souborných službách pro cesty před zahájením poskytování souborných služeb kdykoli ukončit. Ukončí-li cestující smlouvu o souborných službách pro cesty podle tohoto odstavce, může po něm být požadováno zaplacení přiměřeného a zdůvodnitelného storno poplatku pořadateli. Smlouva o souborných službách pro cesty může stanovit přiměřené standardní storno poplatky odvíjející se od doby mezi ukončením smlouvy před zahájením poskytování souborných služeb a očekávaných úspor nákladů a příjmů z alternativního využití cestovních služeb. Nejsou-li stanoveny standardní storno poplatky, odpovídá výše storno poplatku ceně za souborné služby snížené o úspory nákladů a příjmy z alternativního využití cestovních služeb. Pořadatel na žádost cestujícího výši storno poplatků odůvodní.
2. Bez ohledu na odstavec 1 má cestující právo ukončit smlouvu o souborných službách pro cesty před zahájením poskytování souborných služeb bez zaplacení storno poplatku, jestliže v destinaci nebo jejím bezprostředním okolí nastaly nevyhnutelné a mimořádné okolnosti, které mají výrazný dopad na poskytování souborných služeb nebo na přepravu osob do destinace. V případě ukončení smlouvy o souborných službách pro cesty podle tohoto odstavce má cestující nárok na vrácení veškerých uskutečněných plateb ve prospěch souborných služeb, avšak nemá nárok na dodatečné odškodnění.
3. Pořadatel může smlouvu o souborných službách pro cesty ukončit a vrátit cestujícímu veškeré platby uskutečněné ve prospěch souborných služeb, avšak není povinen poskytnout dodatečné odškodnění, jestliže:
a)
počet osob přihlášených k souborným službám je nižší než minimální počet stanovený ve smlouvě a pořadatel oznámí ukončení smlouvy cestujícímu ve smluvně stanovené lhůtě, avšak nejpozději:
i)
20 dní před zahájením poskytování souborných služeb v případě cest trvajících déle než šest dní,
ii)
sedm dní před zahájením poskytování souborných služeb v případě cest trvajících dva až šest dní,
iii)
48 hodin před zahájením poskytování souborných služeb v případě cest trvajících méně než dva dny;
nebo
b)
mu v plnění smlouvy brání nevyhnutelné a mimořádné okolnosti a o ukončení smlouvy uvědomí cestujícího bez zbytečného odkladu ještě před zahájením poskytování souborných služeb.
4. Pořadatel vrátí veškeré platby podle odstavců 2 a 3, nebo v případě použití odstavce 1 vrátí veškeré platby uskutečněné cestujícím nebo v jeho prospěch na souborné služby, snížené o přiměřené storno poplatky. Tyto platby musí být cestujícímu vráceny bez zbytečného prodlení a v každém případě do 14 dnů po ukončení smlouvy o souborných službách pro cesty.
5. Členské státy mohou ve vnitrostátních právních předpisech stanovit, že cestující má právo odstoupit od smlouvy o souborných službách pro cesty uzavřené mimo obchodní prostory bez udání důvodu ve lhůtě 14 dnů.
KAPITOLA IV
POSKYTOVÁNÍ SOUBORNÝCH SLUŽEB
Článek 13
Odpovědnost za poskytování souborných služeb
1. Členské státy zajistí, aby odpovědnost za poskytování cestovních služeb zahrnutých ve smlouvě o souborných službách pro cesty nesl pořadatel bez ohledu na to, zda služby poskytuje sám, nebo prostřednictvím jiných poskytovatelů cestovních služeb.
Členské státy mohou ve svých vnitrostátních právních předpisech ponechat v platnosti nebo zavést ustanovení, podle nichž za poskytování souborných služeb odpovídá též prodejce. V tomto případě se ustanovení článku 7, kapitoly III, této kapitoly a kapitoly V vztahující se na pořadatele použijí přiměřeně rovněž na prodejce.
2. Cestující pořadatele bez zbytečného prodlení a při zohlednění příslušných okolností uvědomí o neplnění smluvních podmínek, které při poskytování cestovních služeb zahrnutých do smlouvy o souborných službách pro cesty zaznamená.
3. Není-li některá cestovní služba poskytována v souladu se smlouvou o souborných službách pro cesty, zjedná pořadatel nápravu neplnění smluvních podmínek, ledaže to:
a)
není možné, nebo
b)
vyžaduje nepřiměřené náklady s ohledem na rozsah neplnění smluvních podmínek a hodnotu dotčených cestovních služeb.
Pokud pořadatel v souladu s prvním pododstavcem písm. a) nebo b) tohoto odstavce neplnění smluvních podmínek nenapraví, použije se článek 14.
4. Aniž jsou dotčeny výjimky stanovené v odstavci 3, pokud pořadatel nápravu neplnění smluvních podmínek nezjedná v přiměřené lhůtě stanovené cestujícím, může tak cestující učinit sám a požadovat náhradu nezbytných nákladů. Cestující není povinen stanovit lhůtu, odmítne-li pořadatel zajistit nápravu neplnění smluvních podmínek nebo je-li zapotřebí okamžité nápravy.
5. Nelze-li poskytnout podstatnou část cestovních služeb v souladu se smlouvou o souborných službách pro cesty, nabídne pořadatel bez dodatečných nákladů pro cestujícího vhodné náhradní řešení pokud možno v rovnocenné nebo vyšší kvalitě, než jaká byla sjednána ve smlouvě, aby poskytování souborných služeb mohlo pokračovat, včetně situace, kdy se návrat cestujícího do místa odjezdu neuskuteční sjednaným způsobem.
Pokud navrhované náhradní řešení představuje ve srovnání se smlouvou o souborných službách pro cesty nižší kvalitu souborných služeb, poskytne pořadatel cestujícímu přiměřenou slevu.
Cestující může navrhované náhradní řešení odmítnout pouze tehdy, pokud není srovnatelné s tím, co bylo ve smlouvě o souborných službách pro cesty sjednáno, nebo pokud poskytnutá sleva není dostatečná.
6. Pokud neplnění smluvních podmínek výrazně ovlivňuje poskytování souborných služeb a pořadatel nezjednal nápravu v přiměřené lhůtě stanovené cestujícím, může cestující smlouvu o souborných službách pro cesty ukončit bez zaplacení storno poplatku a případně v souladu s článkem 14 žádat o slevu, náhradu škody nebo obojí.
Pokud není možné nabídnout náhradní řešení nebo pokud cestující navrhované náhradní řešení odmítne v souladu s odst. 5 třetím pododstavcem tohoto článku, má cestující tam, kde je to vhodné, právo na snížení ceny, náhradu škody nebo obojí v souladu s článkem 14 bez ukončení smlouvy o souborných službách pro cesty.
Pokud souborné služby zahrnují přepravu osob, pořadatel navíc v případech uvedených v prvním i druhém pododstavci poskytne cestujícímu bez zbytečného prodlení a bez dodatečných nákladů pro cestujícího repatriaci s rovnocennou dopravou.
7. Nelze-li v důsledku nevyhnutelných a mimořádných okolností zajistit návrat cestujícího v souladu se smlouvou o souborných službách pro cesty, nese pořadatel náklady na nezbytné ubytování, pokud možno v rovnocenné kategorii, a to nejvýše za tři noci na jednoho cestujícího. Pokud jsou v právních předpisech Unie o právech cestujících vztahujících se k příslušnému dopravnímu prostředku stanovena pro návrat cestujícího delší období, uplatní se tato období.
8. Omezení výše nákladů podle odstavce 7 tohoto článku se nevztahuje na osoby s omezenou schopností pohybu ve smyslu čl. 2 písm. a) nařízení (ES) č. 1107/2006 a na všechny osoby, které je doprovázejí, těhotné ženy a nezletilé osoby bez doprovodu, jakož i na osoby, které potřebují zvláštní lékařskou pomoc, za předpokladu, že byl pořadatel o jejich zvláštních potřebách informován alespoň 48 hodin před zahájením poskytování souborných služeb. Pořadatel se nemůže odvolat na nevyhnutelné a mimořádné okolnosti ve snaze omezit odpovědnost podle odstavce 7 tohoto článku, jestliže se na takové okolnosti nemůže podle platných právních předpisů Unie odvolat příslušný dopravce.
Článek 14
Slevy a náhrada škody
1. Členské státy zajistí, aby měl cestující nárok na přiměřenou slevu za dobu neplnění smluvních podmínek, ledaže pořadatel prokáže, že lze toto neplnění přičíst cestujícímu.
2. Pořadatel cestujícímu poskytne přiměřenou náhradu za veškerou škodu, která cestujícímu vznikla v důsledku neplnění smluvních podmínek. Náhrada škody musí být poskytnuta bez zbytečného prodlení.
3. Nárok na náhradu škody cestujícímu nevzniká, pokud pořadatel prokáže, že neplnění smluvních podmínek:
a)
lze přičíst cestujícímu;
b)
lze přičíst třetí straně, která se nepodílí na poskytování cestovních služeb zahrnutých do smlouvy o souborných službách pro cesty, a nebylo je možné předvídat ani odvrátit; nebo
c)
vzniklo v důsledku nevyhnutelných a mimořádných okolností.
4. Pokud mezinárodní úmluvy, jimiž je Unie vázána, omezují rozsah náhrady škody nebo podmínky, za nichž má poskytovatel cestovní služby tvořící součást souborných služeb náhradu škody zaplatit, vztahují se táž omezení i na pořadatele. Pokud mezinárodní úmluvy, jimiž Unie vázána není, omezují výši náhrady škody, kterou má platit poskytovatel služby, mohou členské státy odpovídajícím způsobem omezit výši náhrady škody, kterou má platit pořadatel. V ostatních případech může být náhrada škody, kterou má platit pořadatel, ve smlouvě o souborných službách pro cesty omezena, avšak toto omezení se nesmí týkat škody na zdraví, úmyslně způsobené škody ani škody z nedbalosti a výše náhrady škody musí činit alespoň trojnásobek celkové ceny za souborné služby.
5. Právem na náhradu škody nebo slevu podle této směrnice nejsou dotčena práva cestujících podle nařízení (ES) č. 261/2004, nařízení (ES) č. 1371/2007, nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 392/2009 (20), nařízení (EU) č. 1177/2010 a nařízení (EU) č. 181/2011 a podle mezinárodních úmluv. Cestující mají právo uplatňovat nároky podle této směrnice a podle uvedených nařízení a mezinárodních úmluv. Náhrada škody nebo sleva poskytnuté podle této směrnice a náhrada škody nebo sleva poskytnuté podle uvedených nařízení a mezinárodních úmluv se navzájem odečítají, aby se zabránilo nadměrné náhradě škody.
6. Promlčecí lhůta nároků podle tohoto článku nesmí být kratší než dva roky.
Článek 15
Možnost spojit se s pořadatelem prostřednictvím prodejce
Aniž je dotčen čl. 13 odst. 1 druhý pododstavec, zajistí členské státy, aby cestující mohl podat zprávy, žádosti nebo stížnosti týkající se poskytování souborných služeb přímo prodejci, jehož prostřednictvím služby zakoupil. Prodejce tyto zprávy, žádosti nebo stížnosti předá bez zbytečného prodlení pořadateli.
Pro účely lhůt nebo promlčecích lhůt se za obdržení zpráv, žádostí nebo stížností uvedených v prvním pododstavci pořadatelem považuje jejich obdržení prodejcem.
Článek 16
Povinnost poskytnout pomoc
Členské státy zajistí, aby pořadatel bez zbytečného prodlení poskytl náležitou pomoc cestujícímu v obtížích, i v situacích podle čl. 13 odst. 7, zejména tím, že mu:
a)
podá náležité informace o zdravotnických službách, místních orgánech a konzulární pomoci a
b)
je nápomocen se zprostředkováním komunikace na dálku a pomůže najít náhradní cestovní řešení.
Způsobil-li cestující obtíže úmyslně nebo z nedbalosti, může si pořadatel za svou pomoc účtovat přiměřený poplatek. Takový poplatek nesmí v žádném případě přesáhnout skutečné náklady, které pořadatel vynaložil.
KAPITOLA V
OCHRANA PRO PŘÍPAD PLATEBNÍ NESCHOPNOSTI
Článek 17
Účinek a rozsah ochrany pro případ platební neschopnosti
1. Členské státy zajistí, aby pořadatelé usazení na jejich území poskytli záruku vrácení veškerých plateb uskutečněných cestujícími nebo v jejich prospěch, nejsou-li příslušné služby poskytnuty v důsledku platební neschopnosti pořadatele. Je-li součástí smlouvy o souborných službách pro cesty i přeprava osob, poskytnou pořadatelé záruku rovněž pro repatriaci cestujících. Lze nabídnout pokračování souborných služeb.
Pořadatelé, kteří nejsou usazeni v členském státě a kteří souborné služby prodávají nebo nabízejí k prodeji v některém členském státě nebo kteří jakýmkoli způsobem směřují tyto činnosti do některého členského státu, jsou povinni poskytnout záruku v souladu s právními předpisy daného členského státu.
2. Záruka uvedená v odstavci 1 musí být účinná a musí se vztahovat na důvodně předvídatelné náklady. Musí se vztahovat na částky plateb uskutečněné cestujícími nebo v jejich prospěch za souborné služby, přičemž se zohlední období mezi obdržením záloh a konečných plateb a dokončením souborných služeb, jakož i odhadované náklady na repatriaci v případě platební neschopnosti pořadatele.
3. Ochrana pro případ platební neschopnosti pořadatele se na cestující musí vztahovat bez ohledu na jejich bydliště, místo odjezdu nebo místo, kde byly souborné služby prodány, a bez ohledu na členský stát, ve kterém se subjekt poskytující ochranu pro případ platební neschopnosti nachází.
4. Je-li poskytování souborných služeb dotčeno platební neschopností pořadatele, musí být záruka bez poplatku k dispozici pro účely repatriace a v nezbytných případech k financování ubytování před repatriací.
5. Uskutečněné platby za cestovní služby, jež nebyly poskytnuty, musí být na žádost cestujícího bez zbytečného prodlení vráceny.
Článek 18
Vzájemné uznávání ochrany pro případ platební neschopnosti a správní spolupráce
1. Ochranu pro případ platební neschopnosti, kterou pořadatel poskytuje podle předpisů členského státu, v němž je usazen, uzná členský stát za odpovídající požadavkům svých vnitrostátních předpisů provádějících článek 17.
2. Členské státy určí ústřední kontaktní místa pro usnadnění správní spolupráce a dohledu nad pořadateli, kteří působí v různých členských státech. Kontaktní údaje těchto kontaktních míst oznámí ostatním členským státům a Komisi.
3. Ústřední kontaktní místa si vzájemně umožní přístup k veškerým nutným informacím o svých vnitrostátních požadavcích na ochranu pro případ platební neschopnosti a uvedou totožnost subjektu nebo subjektů poskytujících takovou ochranu konkrétním pořadatelům, kteří jsou usazeni na jejich území. Tato kontaktní místa si vzájemně umožní přístup k veškerým dostupným seznamům pořadatelů, kteří splňují povinnosti týkající se ochrany pro případ platební neschopnosti. Všechny takové seznamy musí být veřejně dostupné, a to i on-line.
4. Má-li členský stát pochybnosti o ochraně některého pořadatele pro případ platební neschopnosti, požádá o objasnění členský stát, v němž je pořadatel usazen. Členské státy odpovídají na žádosti z jiných členských států co nejrychleji s ohledem na naléhavost a složitost případu. První odpověď v každém případě poskytnou do 15 pracovních dnů od obdržení žádosti.
KAPITOLA VI
SPOJENÉ CESTOVNÍ SLUŽBY
Článek 19
Požadavky na ochranu v případě platební neschopnosti a informace v případě spojených cestovních služeb
1. Členské státy zajistí, aby obchodníci zprostředkovávající spojené cestovní služby poskytli záruku, že budou vráceny veškeré platby, které obdrží od cestujících, pokud cestovní služba, která je součástí spojených cestovních služeb, nebyla v důsledku jejich platební neschopnosti poskytnuta. Jsou-li tito obchodníci odpovědní za přepravu osob, musí se záruka vztahovat i na repatriaci cestujících. Ustanovení čl. 17 odst. 1 druhého pododstavce a odstavců 2 až 5 a článku 18 se použijí přiměřeně.
2. Předtím, než bude cestující vázán smlouvou vedoucí ke sjednání spojené cestovní služby či jakoukoli odpovídající smluvní nabídkou, obchodník zprostředkovávající spojené cestovní služby, a to i v případě, kdy není usazen ve členském státě, ale jakýmikoli prostředky směřuje tyto činnosti do některého členského státu, jasným, srozumitelným a výrazným způsobem uvede, že se na cestujícího:
a)
nebude vztahovat žádné z práv, která se vztahují výhradně na souborné služby podle této směrnice, a že každý poskytovatel služeb odpovídá výlučně za řádné poskytování služeb s ním sjednaných, a
b)
bude vztahovat ochrana pro případ platební neschopnosti v souladu s odstavcem 1.
Za účelem dosažení souladu s tímto odstavcem poskytne obchodník zprostředkovávající spojené cestovní služby tyto informace cestujícímu na příslušném standardním formuláři uvedeném v příloze II, nebo pokud se na konkrétní typ spojené cestovní služby žádný z formulářů uvedených ve zmíněné příloze nevztahuje, poskytne informace v nich obsažené.
3. Pokud obchodník zprostředkovávající spojené cestovní služby nesplní požadavky uvedené v odstavcích 1 a 2 tohoto článku, platí ve vztahu k cestovním službám, které jsou součástí spojených cestovních služeb, práva a povinnosti stanovené v článcích 9 a 12 a v kapitole IV.
4. Pokud spojené cestovní služby vyplývají ze smlouvy uzavřené mezi cestujícím a obchodníkem, který nezprostředkovává spojené cestovní služby, informuje tento obchodník o uzavření příslušné smlouvy obchodníka zprostředkovávajícího tyto spojené cestovní služby.
KAPITOLA VII
Obecná ustanovení
Článek 20
Zvláštní povinnosti prodejce v případě, že je pořadatel usazen mimo Evropský hospodářský prostor
Aniž je dotčen čl. 13 odst. 1 druhý pododstavec, je-li pořadatel usazen mimo Evropský hospodářský prostor, má prodejce usazený v členském státě povinnosti stanovené pro pořadatele v kapitolách IV a V, ledaže prokáže, že pořadatel splňuje uvedené kapitoly.
Článek 21
Právní odpovědnost za chyby při rezervaci
Členské státy zajistí, aby obchodník nesl odpovědnost za jakékoli chyby v důsledku technických závad rezervačního systému, které mu lze přičíst, a pokud obchodník souhlasil, že provede rezervaci souborných služeb nebo cestovních služeb, které jsou součástí spojených cestovních služeb, za chyby, k nimž došlo během rezervace.
Obchodník nenese odpovědnost za chyby v rezervaci, které lze přičíst cestujícímu nebo které byly způsobeny nevyhnutelnými a mimořádnými okolnostmi.
Článek 22
Právo regresu
Členské státy zajistí, aby v případech, kdy pořadatel nebo, v souladu s čl. 13 odst. 1 druhým pododstavcem nebo článkem 20, prodejce zaplatil náhradu, poskytl slevu nebo splnil jinou povinnost, kterou mu tato směrnice ukládá, měl tento pořadatel nebo prodejce právo požadovat náhradu od třetích stran, jež přispěly k události, která vedla k zaplacení náhrady, poskytnutí slevy či splnění jiné povinnosti.
Článek 23
Kogentní povaha směrnice
1. Prohlášení pořadatele souborné služby nebo obchodníka zprostředkovávajícího spojené cestovní služby, že vystupuje výlučně jako poskytovatel cestovní služby, prostředník nebo jiný subjekt nebo že souborné služby nebo spojené cestovní služby nejsou soubornými službami nebo spojenými cestovními službami, neosvobozuje tohoto pořadatele nebo obchodníka od povinností, které mu tato směrnice ukládá.
2. Cestující se nemohou vzdát práv, která jim přiznávají vnitrostátní předpisy, jimiž se provádí tato směrnice.
3. Veškerá smluvní ujednání nebo prohlášení cestujícího, jejichž účelem je přímé nebo nepřímé vzdání se nebo omezení práv přiznaných cestujícím podle této směrnice nebo vyhnutí se uplatňování této směrnice, nejsou pro cestujícího závazná.
Článek 24
Prosazování
Členské státy zajistí přiměřené a účinné prostředky k zajištění dodržování této směrnice.
Článek 25
Sankce
Členské státy stanoví pravidla pro sankce za porušení vnitrostátních předpisů přijatých na základě této směrnice a přijmou veškerá nezbytná opatření k zajištění jejich uplatňování. Stanovené sankce musí být účinné, přiměřené a odrazující.
Článek 26
Zprávy Komise a přezkum
Do 1. ledna 2019 předloží Komise zprávu Evropskému parlamentu a Radě o ustanoveních této směrnice týkajících se on-line rezervací provedených na různých prodejních místech a kvalifikace těchto rezervací jakožto souborných služeb, spojených cestovních služeb nebo samostatných cestovních služeb, a zejména o definici souborných služeb uvedené v čl. 3 bodě 2 písm. b) podbodě v) a o tom, zda je vhodné tuto definici upravit nebo rozšířit.
Do 1. ledna 2021 předloží Komise Evropskému parlamentu a Radě obecnou zprávu o uplatňování této směrnice.
Ke zprávám uvedeným v prvním a druhém pododstavci v případě potřeby připojí legislativní návrhy.
Článek 27
Změna nařízení (ES) č. 2006/2004 a směrnice 2011/83/EU
1. V příloze nařízení (ES) č. 2006/2004 se bod 5 nahrazuje tímto:
„5.
Směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2015/2302 (21)
2. V čl. 3 odst. 3 směrnice 2011/83/EU se písmeno g) nahrazuje tímto:
„g)
o souborných službách, jak jsou definovány v čl. 3 bodě 2 směrnice Evropského parlamentu a Rady (EU) 2015/2302 (22).
Ustanovení čl. 6 odst. 7, čl. 8 odst. 2 a 6 a článků 19, 21 a 22 této směrnice se přiměřeně použijí na souborné služby ve smyslu čl. 3 bodu 2 směrnice (EU) 2015/2302, pokud jde o cestující ve smyslu čl. 3 bodu 6 uvedené směrnice.
KAPITOLA VIII
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 28
Provedení
1. Členské státy přijmou a zveřejní právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s touto směrnicí do 1. ledna 2018. Znění těchto předpisů sdělí neprodleně Komisi.
2. Použijí tyto předpisy ode dne 1. července 2018.
3. Tyto předpisy přijaté členskými státy musí obsahovat odkaz na tuto směrnici nebo musí být takový odkaz učiněn při jejich úředním vyhlášení. Způsob odkazu si stanoví členské státy.
4. Členské státy sdělí Komisi znění hlavních ustanovení vnitrostátních právních předpisů, které přijmou v oblasti působnosti této směrnice.
Článek 29
Zrušení
Směrnice 90/314/EHS se zrušuje s účinkem ode dne 1. července 2018.
Odkazy na zrušenou směrnici se považují za odkazy na tuto směrnici v souladu se srovnávací tabulkou obsaženou v příloze III.
Článek 30
Vstup v platnost
Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 31
Určení
Tato směrnice je určena členským státům.
Ve Štrasburku dne 25. listopadu 2015.
EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON DIREKTIIVI (EU) 2015/2302,
annettu 25 päivänä marraskuuta 2015,
matkapaketeista ja yhdistetyistä matkajärjestelyistä sekä asetuksen (EY) N:o 2006/2004 ja Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2011/83/EU muuttamisesta ja neuvoston direktiivin 90/314/ETY kumoamisesta
EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka
ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 114 artiklan,
ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
sen jälkeen kun säädösehdotus on toimitettu kansallisille parlamenteille,
ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (1),
ovat kuulleet alueiden komiteaa,
noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä (2),
sekä katsovat seuraavaa:
(1)
Neuvoston direktiivissä 90/314/ETY (3) säädetään monista tärkeistä matkapaketteihin liittyvistä kuluttajan oikeuksista ja erityisesti oikeuksista, jotka liittyvät tiedotusvaatimuksiin, elinkeinonharjoittajien vastuuseen matkapaketin toteuttamisesta ja matkanjärjestäjän tai matkanvälittäjän maksukyvyttömyyttä koskevaan suojaan. On kuitenkin tarpeen mukauttaa säädöskehystä markkinoiden kehitykseen, jotta se soveltuisi paremmin sisämarkkinoille, sekä poistaa epätäsmällisyyksiä ja korjata lainsäädännöllisiä puutteita.
(2)
Matkailulla on keskeinen asema unionin taloudessa, ja matkapaketit, pakettilomat ja pakettikiertomatkat (’paketit’) muodostavat merkittävän osan matkailumarkkinoista. Nämä markkinat ovat muuttuneet huomattavasti direktiivin 90/314/ETY antamisen jälkeen. Perinteisten jakelukanavien rinnalla internetistä on tullut yhä tärkeämpi väline, jonka kautta matkapalveluja tarjotaan tai myydään. Matkapalveluja ei yhdistetä vain perinteisten etukäteen järjestettyjen matkapakettien muotoon vaan usein myös räätälöidysti. Monet näistä matkapalvelujen yhdistelmistä ovat joko oikeudellisesti ”harmaalla” alueella tai eivät selvästikään kuulu direktiivin 90/314/ETY soveltamisalaan. Tällä direktiivillä pyritään mukauttamaan suojan soveltamisala siten, että mainittu kehitys otetaan huomioon, edistämään avoimuutta ja parantamaan oikeusvarmuutta matkustajien ja elinkeinonharjoittajien kannalta.
(3)
Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 169 artiklan 1 kohdassa ja 169 artiklan 2 kohdan a alakohdassa määrätään, että unioni myötävaikuttaa kuluttajansuojan korkean tason saavuttamiseen toimenpiteillä, jotka se toteuttaa mainitun perussopimuksen 114 artiklan nojalla.
(4)
Direktiivissä 90/314/ETY annetaan jäsenvaltioille laaja harkintavalta direktiivin saattamisessa osaksi kansallista lainsäädäntöä. Näin ollen jäsenvaltioiden lainsäädäntöjen välillä on edelleen huomattavia eroavaisuuksia. Oikeudellisen sääntelyn hajanaisuuden vuoksi yrityksille aiheutuvat kustannukset nousevat ja rajat ylittävää toimintaa suunnitteleville toimijoille aiheutuu esteitä, mikä rajoittaa kuluttajien valinnanmahdollisuuksia.
(5)
Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 26 artiklan 2 kohdan ja 49 artiklan mukaan sisämarkkinat käsittävät alueen, jolla ei ole sisäisiä rajoja ja jolla taataan tavaroiden ja palvelujen vapaa liikkuvuus sekä sijoittautumisvapaus. Matkapaketteihin ja yhdistettyihin matkajärjestelyihin liittyvistä sopimuksista johtuvien oikeuksien ja velvollisuuksien yhdenmukaistaminen on tarpeen, jotta tällä alalla saataisiin aikaan todelliset kuluttajan sisämarkkinat, joilla vallitsee asianmukainen tasapaino kuluttajansuojan korkean tason ja yritysten kilpailukyvyn välillä.
(6)
Unionissa ei tällä hetkellä käytetä hyväksi kaikkia matkapakettimarkkinoiden rajat ylittäviä mahdollisuuksia. Eri jäsenvaltioiden väliset erot matkustajien suojaa koskevissa säännöissä vähentävät matkustajien halukkuutta hankkia matkapaketteja ja yhdistettyjä matkajärjestelyjä toisesta jäsenvaltiosta sekä tiettyyn jäsenvaltioon sijoittautuneiden matkanjärjestäjien ja matkanvälittäjien halukkuutta myydä tällaisia palveluja toisessa jäsenvaltiossa. Matkapaketteja ja yhdistettyjä matkajärjestelyjä koskevan jäsenvaltioiden lainsäädännön lähentämistä on tarpeen jatkaa, jotta matkustajat ja elinkeinonharjoittajat voivat saada sisämarkkinoista täyden hyödyn, ja samalla voidaan varmistaa kuluttajansuojan korkea taso koko unionissa.
(7)
Suurin osa matkapaketteja tai yhdistettyjä matkajärjestelyjä ostavista matkustajista on unionin kuluttajalainsäädännössä tarkoitettuja kuluttajia. Aina ei kuitenkaan ole helppoa tehdä eroa kuluttajien ja niiden pienten yritysten edustajien tai ammatinharjoittajien välillä, jotka varaavat yritykseensä tai ammatin harjoittamiseensa liittyviä matkoja samojen varauskanavien kautta kuin kuluttajat. Tällaiset matkustajat tarvitsevat usein samanlaisen suojan tason kuin kuluttajat. Toisaalta on olemassa yrityksiä tai organisaatioita, jotka toteuttavat matkajärjestelyjä sellaisen yleisen sopimuksen perusteella, joka usein tehdään lukuisia matkajärjestelyjä varten ja määrätyksi ajaksi esimerkiksi matkatoimiston kanssa. Viimeksi mainitun tyyppiset matkajärjestelyt eivät edellytä kuluttajien suojaa vastaavaa suojan tasoa. Siksi tätä direktiiviä olisi sovellettava liikematkustajiin, mukaan lukien vapaiden ammattien harjoittajat, itsenäiset ammatinharjoittajat tai muut luonnolliset henkilöt, jos he eivät tee matkajärjestelyjä yleisen sopimuksen perusteella. Jotta estettäisiin muussa unionin lainsäädännössä käsitteelle ”kuluttaja” annettuun määritelmään liittyvät sekaannukset, tämän direktiivin nojalla suojattavista henkilöistä olisi käytettävä nimitystä ”matkustajat”.
(8)
Koska matkapalveluja voidaan yhdistää monella eri tavalla, matkapaketeiksi on asianmukaista katsoa kaikki matkapalvelujen yhdistelmät, joissa on matkustajien yleensä matkapaketteihin yhdistämiä ominaisuuksia, ja erityisesti yhdistelmät, joissa erilliset matkapalvelut on yhdistetty yhdeksi matkailutuotteeksi, jonka asianmukaisesta toteuttamisesta vastaa matkanjärjestäjä. Euroopan unionin tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaan (4) sillä, yhdistetäänkö matkapalvelut ennen yhteydenpitoa matkustajaan vai matkustajan pyynnöstä tai hänen tekemänsä valinnan mukaisesti, ei olisi oltava merkitystä. Samoja periaatteita olisi sovellettava riippumatta siitä, tehdäänkö varaus fyysisessä toimipaikassa vai verkossa.
(9)
Avoimuuden vuoksi olisi tehtävä ero matkapakettien ja niiden yhdistettyjen matkajärjestelyjen välillä, joissa verkossa tai fyysisessä toimipaikassa toimivat matkatoimistot helpottavat matkustajien suorittamaa matkapalvelujen hankkimista siten, että matkustaja tekee sopimuksia eri matkapalvelujen tarjoajien kanssa, myös toisiinsa kytkettyjen varausprosessien avulla. Yhdistettyihin matkajärjestelyihin ei liity paketin ominaisuuksia, eikä niihin olisi asianmukaista soveltaa kaikkia matkapaketteihin sovellettavia velvoitteita.
(10)
Markkinoiden muuttumisen vuoksi on asianmukaista täsmentää matkapakettien määritelmää soveltamalla vaihtoehtoisia objektiivisia kriteerejä, jotka liittyvät pääasiassa tapaan, jolla matkapalvelut esitellään tai ostetaan, sekä tapauksiin, joissa matkustajat voivat kohtuudella olettaa saavansa tämän direktiivin mukaisen suojan. Tästä on kyse esimerkiksi silloin, kun erityyppisiä matkapalveluja ostetaan samaa matkaa tai lomaa varten yhdestä myyntipisteestä ja kun nämä palvelut on varattu, ennen kuin matkustaja sitoutuu maksamaan eli saman varausprosessin aikana, tai kun tällaisia palveluja tarjotaan tai myydään yhteis- tai kokonaishintaan tai niistä veloitetaan yhteis- tai kokonaishinta sekä silloin kun tällaisia palveluja mainostetaan tai myydään ”matkapakettina” tai vastaavalla nimikkeellä, joka osoittaa läheistä yhteyttä kyseisten matkapalvelujen välillä. Tällaisia vastaavia nimikkeitä voisivat olla esimerkiksi ”yhdistetty tarjous”, ”täydenpalvelun matka” (”all-inclusive”) tai ”kaiken sisältävä matkajärjestely”.
(11)
Olisi myös selvennettävä, että sellaiset matkapalvelut, jotka yhdistetään sen jälkeen, kun on tehty sopimus, jolla elinkeinonharjoittaja antaa matkustajalle oikeuden tehdä valintoja erityyppisten matkapalvelujen valikoimasta, kuten siinä tapauksessa, että on kyse esimerkiksi matkapakettilahjakortista, olisi katsottava matkapaketiksi. Matkapalvelujen yhdistelmä olisi katsottava matkapaketiksi myös silloin, kun matkustajan nimi, maksutiedot ja sähköpostiosoite toimitetaan elinkeinonharjoittajien välillä ja sopimukset tehdään viimeistään 24 tunnin kuluttua ensimmäisen matkapalvelun varauksen vahvistamisesta.
(12)
Olisi kuitenkin tehtävä ero yhdistettyjen matkajärjestelyjen ja niiden matkapalvelujen välillä, jotka matkustajat varaavat itsenäisesti ja usein eri ajankohtina mutta samaa matkaa tai lomaa varten. Verkossa yhdistetyt matkajärjestelyt olisi erotettava myös yhdistetyistä verkkosivustoista, joilla ei pyritä tekemään sopimusta matkustajan kanssa, ja linkeistä, joiden kautta matkustajille ainoastaan tiedotetaan yleisellä tasolla muista matkapalveluista, esimerkiksi jos hotelli tai jonkin tapahtuman järjestäjä lisää verkkosivustolleen luettelon kaikista toimijoista, jotka tarjoavat varauksesta erillään kuljetuspalveluja kyseiseen hotelliin tai tapahtumaan, tai jos käytetään evästeitä tai metatietoa käytetään mainosten esittämiseen verkkosivuilla.
(13)
Olisi annettava erityisiä sääntöjä sekä fyysisessä toimipaikassa että verkossa toimiville matkatoimistoille, jotka joko yhden myyntipisteeseensä tehdyn käynnin tai yhden myyntipisteeseensä otetun yhteyden aikana auttavat matkustajia tekemään erillisiä sopimuksia yksittäisten palveluntarjoajien kanssa, sekä verkossa toimiville matkatoimistoille, jotka esimerkiksi toisiinsa kytkettyjä verkkovarausmenettelyjä käyttämällä helpottavat ainakin yhden täydentävän matkapalvelun hankkimista toiselta elinkeinonharjoittajalta kohdennetulla tavalla, jos sopimus tehdään viimeistään 24 tuntia ensimmäisen matkapalvelun tilauksen vahvistamisen jälkeen. Tällainen helpottaminen perustuu usein täydentävien matkapalvelujen hankkimista helpottavan elinkeinonharjoittajan ja toisen elinkeinonharjoittajan väliseen kaupalliseen yhteyteen, johon liittyy vastike, riippumatta siitä laskentamenetelmästä, jolla tällainen vastike lasketaan ja joka voi perustua esimerkiksi klikkausten määrään tai liikevaihtoon. Näitä sääntöjä sovellettaisiin esimerkiksi silloin, kun matkustaja varaa ensimmäisenä matkapalveluna esimerkiksi lennon tai junamatkan ja hänelle tarjotaan sitä koskevan varauksen vahvistamisen yhteydessä toisen palveluntarjoajan tai edustajan varaussivustolle johtavalla linkillä mahdollisuutta varata valitussa matkakohteessa täydentävä matkapalvelu, kuten hotellimajoitus. Vaikka edellä mainittuja järjestelyjä ei olisi pidettävä matkapaketteina, joista tarkoitetaan tässä direktiivissä, koska sen mukaan yksi matkanjärjestäjä on vastuussa kaikkien matkapalvelujen asianmukaisesta toteuttamisesta, tällaiset yhdistetyt matkajärjestelyt ovat vaihtoehtoinen ja usein matkapakettien kanssa tiiviisti kilpaileva liiketoimintamalli.
(14)
Jotta voidaan taata tasapuolinen kilpailu ja suojata matkustajia, olisi velvollisuuden tarjota riittävä selvitys vakuudesta maksujen palauttamisen ja matkustajien paluukuljetuksen varalta maksukyvyttömyystilanteessa koskettava myös yhdistettyjä matkajärjestelyjä.
(15)
Matkapalvelun ostamisen erillisenä yksittäisenä matkapalveluna ei olisi katsottava olevan matkapaketti eikä yhdistetty matkajärjestely.
(16)
Jotta matkustajat saavat selvän kuvan järjestelyistä ja voivat saamiensa tietojen perusteella valita tarjotuista vaihtoehdoista heille sopivan matkajärjestelytyypin, elinkeinonharjoittajia olisi vaadittava ilmoittamaan selvästi ja näkyvästi, tarjoavatko ne matkapakettia vai yhdistettyä matkajärjestelyä, sekä annettava tietoja tätä vastaavasta suojan tasosta, ennen kuin matkustaja sitoutuu maksamaan. Elinkeinonharjoittajan ilmoituksen myytävän matkailutuotteen oikeudellisesta luonteesta olisi vastattava kyseisen tuotteen todellista oikeudellista luonnetta. Asianomaisten lainvalvontaviranomaisten olisi puututtava tapauksiin, joissa elinkeinonharjoittajat eivät anna matkustajille oikeaa tietoa.
(17)
Matkapakettia tai yhdistettyä matkajärjestelyä määritettäessä olisi otettava huomioon vain yhdistelmä, joka koostuu eri matkapalvelutyypeistä, joita ovat esimerkiksi majoitus, matkustajien kuljetus linja-autolla, rautateitse, vesiteitse tai ilmateitse sekä moottoriajoneuvojen tai tiettyjen moottoripyörien vuokraus. Tässä direktiivissä tarkoitetuksi majoitukseksi ei olisi katsottava majoitusta asumista varten esimerkiksi pitkäkestoisen kielikurssin yhteydessä. Rahoituspalveluja, kuten matkavakuutusta, ei olisi katsottava matkapalveluiksi. Myöskään palveluja, jotka ovat olennainen osa toista matkapalvelua, ei pitäisi katsoa itsenäisiksi matkapalveluiksi. Tähän sisältyvät esimerkiksi osana matkustajien kuljetusta tarjottava matkatavaroiden kuljetus, pienimuotoiset kuljetuspalvelut, kuten matkustajien kuljettaminen osana opastettua vierailua tai hotellin ja lentoaseman tai rautatieaseman väliset kuljetukset, osana majoitusta tarjottavat ateriat, juomat ja siivous tai pääsy paikan päällä oleviin tiloihin, kuten kaikkien hotellivieraiden käytössä oleviin uima-altaaseen, saunaan, kylpylään tai kuntosaliin. Tämä tarkoittaa myös, että tapauksissa, joissa toisin kuin risteilyissä, yöpyminen tarjotaan osana matkustajien kuljetusta maanteitse, rautateitse, vesiteitse tai ilmateitse, majoitusta ei olisi katsottava itsenäiseksi matkapalveluksi, jos kuljetus on selkeästi päätarkoitus.
(18)
Muita matkailupalveluja, jotka eivät ole olennainen osa matkustajien kuljetusta, majoitusta tai moottoriajoneuvojen tai tiettyjen moottoripyörien vuokrausta, voivat olla esimerkiksi pääsy konsertteihin, urheilutapahtumiin, retkille tai teemapuistoihin, opastetut vierailut, rinnepassit ja urheiluvarusteiden kuten hiihtovarusteiden vuokraaminen tai kylpylähoidot. Jos tällaisia palveluja yhdistetään ainoastaan yhden muuntyyppisen matkapalvelun, esimerkiksi majoituksen, kanssa, tämän olisi kuitenkin johdettava matkapaketin tai yhdistetyn matkajärjestelyn luomiseen ainoastaan siinä tapauksessa, että ne muodostavat merkittävän osan matkapaketin tai yhdistetyn matkajärjestelyn arvosta, niitä mainostetaan matkan tai loman olennaisena piirteenä tai ne ovat muulla tavoin matkan tai loman olennainen piirre. Jos muut matkailupalvelut muodostavat vähintään 25 prosenttia yhdistelmän arvosta, nämä palvelut olisi katsottava merkittäväksi osaksi pakettia tai yhdistettyjä matkajärjestelyjä. Olisi täsmennettävä, että jos esimerkiksi hotellimajoitukseen, joka on varattu erillisenä palveluna, lisätään muita matkailupalveluja sen jälkeen, kun matkustaja on saapunut hotelliin, tämä ei saisi muodostaa matkapakettia. Tämä ei saisi johtaa tämän direktiivin kiertämiseen siten, että matkanjärjestäjät tai -välittäjät tarjoavat matkustajalle mahdollisuuden valita täydentäviä matkailupalveluja etukäteen ja tarjoavat sitten näitä palveluja koskevien sopimusten tekemistä vasta sen jälkeen, kun ensimmäisen matkapalvelun suorittaminen on alkanut.
(19)
Koska matkustajien suojaamisen tarve on lyhytkestoisilla matkoilla vähäisempi, alle 24 tuntia kestävät matkat, joihin ei kuulu majoitusta, ja matkapaketit tai yhdistetyt matkajärjestelyt, joita tarjotaan tai joiden hankkimista helpotetaan satunnaisesti ja voittoa tavoittelemattomalta pohjalta sekä vain rajoitetulle matkustajien ryhmälle, olisi jätettävä tämän direktiivin soveltamisalan ulkopuolelle, jotta voidaan välttää elinkeinonharjoittajille aiheutuva tarpeeton rasitus. Viimeksi mainittuihin voivat kuulua esimerkiksi matkat, joita hyväntekeväisyysjärjestöt, urheilukerhot tai koulut järjestävät enintään muutaman kerran vuodessa jäsenilleen ilman, että niitä tarjotaan suurelle yleisölle. Tästä soveltamisalan ulkopuolelle jättämisestä olisi oltava julkisesti saatavilla riittävät tiedot sen varmistamiseksi, että elinkeinonharjoittajat ja matkustajat saavat asianmukaisesti tiedon siitä, että nämä matkapaketit tai yhdistetyt matkajärjestelyt eivät kuulu tämän direktiivin soveltamisalaan.
(20)
Tällä direktiivillä ei saisi olla vaikutusta kansallisen sopimusoikeuden soveltamiseen niiden näkökohtien osalta, joista direktiivissä ei säädetä.
(21)
Jäsenvaltioilla olisi unionin oikeuden mukaisesti säilyttävä toimivalta soveltaa tämän direktiivin säännöksiä aloihin, jotka eivät kuulu sen soveltamisalaan. Jäsenvaltiot voivat näin ollen pitää voimassa tai hyväksyä kansallista lainsäädäntöä, joka vastaa tämän direktiivin säännöksiä tai tiettyjä sen säännöksiä, sellaisten sopimusten osalta, jotka eivät kuulu tämän direktiivin soveltamisalaan. Jäsenvaltiot voivat esimerkiksi pitää voimassa tai hyväksyä vastaavia säännöksiä, joita sovelletaan tiettyihin erillisiin sopimuksiin, jotka koskevat yksittäisiä matkapalveluja (kuten esimerkiksi loma-asuntojen vuokraaminen), tai matkapaketteihin ja yhdistettyihin matkajärjestelyihin, joita tarjotaan tai joiden hankkimista helpotetaan voittoa tavoittelemattomalta pohjalta rajoitetulle matkustajien ryhmälle ja ainoastaan satunnaisesti, taikka matkapaketteihin ja yhdistettyihin matkajärjestelyihin, joiden kesto on alle 24 tuntia ja jotka eivät sisällä yöpymistä.
(22)
Matkapaketin tärkein ominaisuus on se, että vähintään yksi elinkeinonharjoittaja on matkanjärjestäjänä vastuussa koko matkapaketin asianmukaisesta toteuttamisesta. Elinkeinonharjoittaja eli yleensä fyysisessä toimipaikassa tai verkossa toimiva matkatoimisto saisi toimia pelkästään matkanvälittäjänä tai edustajana ilman matkanjärjestäjälle kuuluvaa vastuuta vain silloin, kun jokin toinen elinkeinonharjoittaja toimii matkapaketin järjestäjänä. Sitä, toimiiko elinkeinonharjoittaja tietyn matkapaketin järjestäjänä, olisi ratkaistava sillä perusteella, osallistuuko se matkapaketin luomiseen, eikä sillä, millaisen kuvan elinkeinonharjoittaja antaa liiketoiminnastaan. Tarkasteltaessa sitä, onko elinkeinoharjoittaja matkanjärjestäjä vai matkanvälittäjä, ei olisi oltava merkitystä sillä, toimiiko elinkeinonharjoittaja tarjontapuolella vai ilmoittaako se olevansa matkustajan avustamiseksi toimiva matkatoimisto.
(23)
Direktiivissä 90/314/ETY annetaan jäsenvaltioille harkintavalta määrätä, ovatko matkanvälittäjät, matkanjärjestäjät vai sekä matkanvälittäjät että matkanjärjestäjät vastuussa paketin asianmukaisesta toteuttamisesta. Tämä joustavuus on johtanut eräissä jäsenvaltioissa monitulkintaisuuteen sen suhteen, mikä elinkeinonharjoittaja on vastuussa asianomaisten matkapalvelujen suorittamisesta. Siksi tässä direktiivissä olisi selvennettävä, että matkanjärjestäjät ovat vastuussa matkapakettisopimukseen sisältyvien matkapalvelujen suorittamisesta, jollei kansallisessa lainsäädännössä säädetä, että vastuussa ovat sekä matkanjärjestäjä että matkanvälittäjä.
(24)
Matkapakettien osalta matkanvälittäjien olisi yhdessä matkanjärjestäjän kanssa vastattava tietojen antamisesta ennen sopimuksen tekemistä. Yhteydenpidon helpottamiseksi erityisesti rajat ylittävissä tapauksissa matkustajan olisi voitava ottaa yhteyttä matkanjärjestäjään myös sen matkanvälittäjän kautta, jonka kautta hän on ostanut matkapaketin.
(25)
Matkustajan olisi saatava kaikki tarpeelliset tiedot ennen matkapaketin ostamista riippumatta siitä, myydäänkö matkapaketti etäviestinten kautta, matkatoimiston toimipaikassa tai muunlaisia jakelukeinoja käyttämällä. Näitä tietoja antaessaan elinkeinonharjoittajan olisi otettava huomioon niiden matkustajien erityistarpeet, jotka ikänsä tai heikomman fyysisen toimintakykynsä, jonka elinkeinonharjoittaja pystyy kohtuudella ennakoimaan, vuoksi ovat erityisen heikossa asemassa.
(26)
Mainoksissa, matkanjärjestäjän verkkosivustolla tai esitteissä ennen sopimuksen tekemistä annettaviin tietoihin kuuluvien keskeisten tietojen, kuten matkapalvelujen pääominaisuuksien tai hintojen, olisi oltava sitovia, jollei matkanjärjestäjä pidätä itselleen oikeutta muuttaa niitä ja jollei tällaisista muutoksista ilmoiteta matkustajalle selkeästi, ymmärrettävästi ja näkyvästi ennen matkapakettisopimuksen tekemistä. Tietojen päivittämisen helpoksi tekevän uuden viestintätekniikan vuoksi ei ole kuitenkaan enää tarpeen vahvistaa esitteitä koskevia erityisiä sääntöjä, mutta on syytä varmistaa, että tietyissä tilanteissa ennen sopimuksen tekemistä annettaviin tietoihin tehtävistä muutoksista, jotka vaikuttavat pakettimatkan toteuttamiseen, tiedotetaan matkustajalle. Ennen sopimuksen tekemistä annettaviin tietoihin olisi aina voitava tehdä muutoksia, jos molemmat matkapakettisopimuksen osapuolet nimenomaisesti sopivat siitä.
(27)
Tässä direktiivissä vahvistetut tiedotusvaatimukset ovat tyhjentäviä, mutta ne eivät saisi vaikuttaa muussa sovellettavassa unionin lainsäädännössä säädettyjen tiedotusvaatimusten soveltamiseen (5).
(28)
Matkanjärjestäjien olisi annettava yleisiä tietoja kohdemaan viisumivaatimuksista. Tiedot likimääräisistä viisumien hankkimisajoista voidaan esittää viittauksena kohdemaan virallisiin tietoihin.
(29)
Kun otetaan huomioon matkapakettisopimusten erityispiirteet, sopimuspuolten oikeudet ja velvollisuudet olisi vahvistettava sekä matkapaketin alkamista edeltävälle että sen jälkeiselle ajalle ja erityisesti siltä varalta, ettei matkapakettia toteuteta asianmukaisesti tai tietyt olosuhteet muuttuvat.
(30)
Koska matkapaketit ostetaan usein kauan ennen niiden toteuttamista, on mahdollista, että ilmenee yllättäviä tapahtumia. Matkustajalla olisi sen vuoksi oltava oikeus siirtää matkapakettisopimus tietyin edellytyksin toiselle matkustajalle. Tällaisissa tilanteissa matkanjärjestäjän olisi voitava saada takaisin maksamansa kulut esimerkiksi, jos alihankkija vaatii maksua matkustajan nimen muuttamisesta tai matkalipun peruutuksesta ja uuden matkalipun antamisesta.
(31)
Matkustajien olisi myös voitava purkaa matkapakettisopimus asianmukaisen ja perustellun peruutusmaksun maksamista vastaan milloin tahansa ennen matkapaketin alkamista ottaen huomioon odotetut kustannussäästöt sekä matkapalvelujen vaihtoehtoisesta käytöstä saadut tulot. Heillä olisi myös oltava oikeus purkaa matkapakettisopimus peruutusmaksua suorittamatta, jos väistämättömät ja poikkeukselliset olosuhteet vaikuttavat merkittävästi matkapaketin toteuttamiseen. Tällaisiin olosuhteisiin voivat kuulua esimerkiksi sota, muut vakavat turvallisuusongelmat kuten terrorismi, merkittävät riskit ihmisten terveydelle kuten vakavan taudin esiintyminen matkakohteessa tai luonnonkatastrofit kuten tulvat, maanjäristykset tai sääolosuhteet, jotka tekevät mahdottomaksi matkapakettisopimuksessa määritetyn turvallisen matkustamisen kohteeseen.
(32)
Erityistilanteissa myös matkanjärjestäjällä olisi oltava oikeus purkaa matkapakettisopimus ennen matkapaketin alkamista korvausta maksamatta esimerkiksi silloin, kun osanottajien vähimmäismäärä ei täyty ja jos sopimuksessa on varattu tämä mahdollisuus. Matkanjärjestäjän olisi tällöin palautettava kaikki matkapaketin osalta tehdyt maksut.
(33)
Tietyissä tapauksissa matkanjärjestäjien olisi voitava tehdä yksipuolisia muutoksia matkapakettisopimukseen. Matkustajilla olisi kuitenkin oltava oikeus purkaa matkapakettisopimus, jos muutoksilla muutetaan merkittävästi jotain matkapalvelujen pääominaisuuksista. Tilanne voi olla tällainen esimerkiksi silloin, kun matkapalvelujen laatu heikkenee tai arvo vähenee. Matkapakettisopimuksessa olevien lähtö- tai saapumisaikojen muutoksia olisi pidettävä merkittävinä esimerkiksi siinä tapauksessa, että ne aiheuttavat matkustajalle huomattavia hankaluuksia tai ylimääräisiä kustannuksia, kuten esimerkiksi kuljetuksen tai majoituksen uudelleenjärjestelyn. Hinnankorotuksia olisi voitava tehdä vain, jos on tapahtunut muutoksia matkustajien kuljetusta koskevissa polttoaineen tai muiden energialähteiden kustannuksissa, sellaisen kolmannen osapuolen asettamissa veroissa tai maksuissa, joka ei välittömästi osallistu matkapakettisopimukseen sisältyvien matkapalvelujen toteuttamiseen, tai matkapaketin kannalta merkityksellisissä valuuttakursseissa ja ainoastaan jos sopimuksessa on nimenomaisesti varattu mahdollisuus tällaiseen hinnan korottamiseen ja siinä todetaan, että matkustajalla on oikeus näiden kulujen alenemista vastaavaan hinnanalennukseen. Jos matkanjärjestäjä ehdottaa yli kahdeksan prosentin korotusta kokonaishintaan, matkustajalla olisi oltava oikeus purkaa matkapakettisopimus peruutusmaksua suorittamatta.
(34)
On aiheellista antaa oikeussuojakeinoja koskevia erityisiä sääntöjä matkapakettisopimuksen toteuttamisessa tapahtuvien vaatimustenmukaisuuden laiminlyöntien varalta. Matkustajalla olisi oltava oikeus siihen, että ongelmat ratkaistaan, ja jos merkittävää osaa matkapakettisopimukseen sisältyvistä matkapalveluista ei voida suorittaa, matkustajalle olisi tarjottava sopivia vaihtoehtoisia järjestelyjä. Jos matkanjärjestäjä ei korjaa vaatimustenmukaisuuden laiminlyöntiä matkustajan asettamassa kohtuullisessa määräajassa, matkustajan olisi voitava tehdä se itse ja vaatia korvausta tarpeellisista kuluista. Tietyissä tapauksissa ei olisi oltava tarpeen asettaa määräaikaa, erityisesti jos vaaditaan välitöntä korjaamista. Tämä koskisi esimerkiksi tilanteita, joissa matkustajan on matkanjärjestäjän tarjoaman linja-autokuljetuksen viivästymisen vuoksi otettava taksi ehtiäkseen ajoissa lennolleen. Matkustajilla olisi oltava oikeus myös hinnanalennukseen, matkapakettisopimuksen purkamiseen ja/tai vahingonkorvaukseen. Korvauksen olisi katettava myös aineettomat vahingot, kuten korvaus matka- tai lomanautinnon menetyksestä sillä perusteella, että asianomaisten matkapalvelujen suorittamisessa on ilmennyt merkittäviä ongelmia. Matkustaja olisi velvoitettava ilmoittamaan matkanjärjestäjälle ilman tarpeetonta viivytystä matkapakettisopimukseen sisältyvän matkapalvelun toteuttamisessa havaitsemastaan vaatimustenmukaisuuden laiminlyönnistä, ottaen huomioon tapauksen olosuhteet. Tämän velvollisuuden noudattamatta jättäminen olisi otettava huomioon määritettäessä asianmukaista hinnanalennusta tai vahingonkorvausta, jos se olisi vältetty tai sitä olisi pienennetty tällaisen ilmoituksen tekemisellä.
(35)
Johdonmukaisuuden varmistamiseksi on aiheellista yhdenmukaistaa tämän direktiivin säännökset matkapalveluja koskevien kansainvälisten yleissopimusten ja matkustajien oikeuksia koskevan unionin lainsäädännön kanssa. Jos matkanjärjestäjä on vastuussa siitä, ettei matkapakettisopimukseen sisältyviä matkapalveluja suoriteta tai että ne suoritetaan virheellisesti, matkanjärjestäjän olisi voitava vedota palveluntarjoajien vastuun rajoituksiin, jotka on vahvistettu kansainvälisissä yleissopimuksissa, kuten eräiden kansainvälistä ilmakuljetusta koskevien sääntöjen yhtenäistämisestä Montrealissa vuonna 1999 tehdyssä yleissopimuksessa (6), kansainvälisiä rautatiekuljetuksia koskevassa vuonna 1980 tehdyssä yleissopimuksessa (COTIF) (7) sekä matkustajien ja matkatavaroiden kuljettamisesta meritse vuonna 1974 tehdyssä Ateenan yleissopimuksessa (8). Jos matkustajan paluuta ajoissa lähtöpaikkaan on mahdotonta varmistaa väistämättömien ja poikkeuksellisten olosuhteiden vuoksi, matkanjärjestäjän olisi vastattava matkustajan välttämättömistä majoituskustannuksista enintään kolmen yön ajalta matkustajaa kohti, jollei matkustajan oikeuksia koskevassa voimassa olevassa tai tulevassa unionin lainsäädännössä säädetä pidemmistä ajanjaksoista.
(36)
Tämä direktiivi ei saisi vaikuttaa matkustajien oikeuksiin tehdä valituksia sekä tämän direktiivin että muiden asiaan liittyvien unionin säädösten tai kansainvälisten yleissopimusten nojalla, joten matkustajilla on edelleen mahdollisuus tehdä valituksia matkanjärjestäjälle, liikenteenharjoittajalle tai muulle vastuussa olevalle osapuolelle tai tapauksen mukaan useammalle osapuolelle. Olisi täsmennettävä, että tämän direktiivin nojalla myönnetty korvaus tai hinnanalennus ja muun asiaan liittyvän unionin lainsäädännön tai kansainvälisten yleissopimusten nojalla myönnetty korvaus tai hinnanalennus olisi liiallisten korvausten välttämiseksi vähennettävä toisistaan. Matkanjärjestäjän vastuu ei saisi rajoittaa oikeutta hakea korvausta kolmansilta osapuolilta, kuten palveluntarjoajilta.
(37)
Jos matkustaja joutuu vaikeuksiin matkan tai loman aikana, matkanjärjestäjä olisi velvoitettava avustamaan häntä asianmukaisella tavalla ilman tarpeetonta viivytystä. Avun olisi käsitettävä pääasiassa ja tarpeen mukaan esimerkiksi terveyspalveluja, paikallisviranomaisia ja konsuliapua koskevien tietojen antaminen sekä esimerkiksi etäviestintään ja vaihtoehtoisiin matkajärjestelyihin liittyvä käytännön apu.
(38)
Komissio esitti lentomatkustajien suojasta lentoyhtiön maksukyvyttömyystapauksessa 18 päivänä maaliskuuta 2013 antamassaan tiedonannossa matkustajien suojan parantamiseen lentoyhtiön maksukyvyttömyystapauksessa tähtääviä toimenpiteitä, joita ovat muun muassa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 261/2004 (9) ja asetuksen (EY) N:o 1008/2008 täytäntöönpanon parantaminen ja tiivis yhteistyö alan toimijoiden kanssa ja, jos edellä mainitut toimenpiteet eivät riitä, lainsäädäntöaloitteen harkitseminen. Koska tiedonanto koskee yksittäisen osion eli lentoliikennepalvelujen ostamista, se ei käsittele maksukyvyttömyyssuojaa pakettimatkojen ja yhdistettyjen matkajärjestelyjen osalta.
(39)
Jäsenvaltioiden olisi varmistettava, että matkapaketin ostavat matkustajat saavat täyden suojan matkanjärjestäjän maksukyvyttömyyden varalta. Jäsenvaltioiden, joihin matkanjärjestäjät ovat sijoittautuneet, olisi varmistettava, että ne asettavat vakuuden matkustajien itsensä tai heidän puolestaan suoritettujen kaikkien maksujen palauttamiseksi ja, jos matkapakettiin sisältyy matkustajien kuljetus, matkustajien paluukuljetuksen takaamiseksi matkanjärjestäjän maksukyvyttömyyden varalta. Olisi kuitenkin oltava mahdollista tarjota matkustajille matkapaketin jatkamista. Vaikka jäsenvaltioille jätetään harkintavalta maksukyvyttömyyssuojan järjestämistavan suhteen, niiden olisi kuitenkin varmistettava, että suoja on tehokas. Tehokkuus tarkoittaa, että suojan olisi oltava käytettävissä heti, kun matkapalveluja ei matkanjärjestäjän maksuvalmiusongelmien vuoksi suoriteta, niitä ei tulla suorittamaan tai ne tullaan suorittamaan vain osittain tai jos palveluntarjoajat vaativat matkustajia maksamaan niistä. Jäsenvaltioiden olisi voitava vaatia, että matkanjärjestäjät antavat matkustajille todistuksen, joka osoittaa, että näillä on välitön oikeus maksukyvyttömyyssuojan tarjoajaa kohtaan.
(40)
Jotta maksukyvyttömyyssuoja olisi tehokas, sen olisi katettava ennakoitavissa olevat maksujen määrät, joihin matkanjärjestäjän maksukyvyttömyys vaikuttaa, ja tarvittaessa ennakoitavissa olevat paluukuljetusten kustannukset. Tämä tarkoittaa, että suojan olisi oltava riittävä kattamaan kaikki ennakoitavissa olevat maksut, jotka matkustajat ovat suorittaneet tai jotka on suoritettu matkustajien puolesta matkapaketeista huippusesonkina, ottaen huomioon tällaisten maksujen saamisen ja loman tai matkan päättymisen välinen aika, sekä tarvittaessa ennakoitavissa olevat paluukuljetusten kustannukset. Tämä tarkoittaa yleisesti sitä, että vakuuden on katettava riittävän suuri prosenttiosuus matkanjärjestäjän liikevaihdosta matkapakettien osalta, ja se voi olla riippuvainen sellaisista tekijöistä kuin myytyjen matkapakettien tyyppi, mukaan lukien kuljetusmuoto, matkakohde sekä oikeudelliset rajoitukset tai matkanjärjestäjän sitoumukset, jotka koskevat ennalta suoritettujen maksujen määriä, jotka se voi hyväksyä, ja niiden ajoitusta ennen matkapaketin alkamista. Vaikka tarvittava vakuus voidaan laskea viimeisimpien yritystietojen, esimerkiksi viimeisimpänä liiketoimintavuonna saavutetun liikevaihdon, perusteella, matkanjärjestäjät olisi velvoitettava mukauttamaan maksukyvyttömyyssuojaa riskien kasvaessa, mukaan lukien matkapakettien myynnin merkittävä kasvu. Tehokkaassa maksukyvyttömyyssuojassa ei kuitenkaan olisi tarpeen ottaa huomioon erittäin vähäisiä riskejä, joita ovat esimerkiksi useiden suurimpien matkanjärjestäjien samanaikainen maksukyvyttömyys, jos tämä vaikuttaisi suhteettomasti suojan kustannuksiin ja heikentäisi näin sen tehokkuutta. Tällaisissa tapauksissa maksujen palautuksia koskeva takuu voi olla rajoitettu.
(41)
Ottaen huomioon kansallisten lainsäädäntöjen ja käytäntöjen erot, jotka koskevat matkapakettisopimuksen osapuolia ja matkustajien suorittamia tai matkustajien puolesta suoritettuja maksuja, jäsenvaltioilla olisi oltava mahdollisuus edellyttää myös matkanvälittäjiltä maksukyvyttömyyssuojan hankkimista.
(42)
Direktiivin 2006/123/EY mukaisesti on aiheellista vahvistaa säännöt, joilla estetään maksukyvyttömyyssuojaa koskevia velvoitteita muodostamasta estettä palvelujen vapaalle liikkuvuudelle ja sijoittautumisvapaudelle. Tämän vuoksi jäsenvaltiot olisi velvoitettava tunnustamaan sijoittautumisjäsenvaltion lainsäädännön mukainen maksukyvyttömyyssuoja. Jäsenvaltiot olisi velvoitettava nimittämään keskusyhteyspisteitä hallinnollisen yhteistyön ja eri jäsenvaltioissa toimivien matkanjärjestäjien sekä soveltuvissa tapauksissa matkanvälittäjien valvonnan helpottamiseksi maksukyvyttömyyssuojan osalta.
(43)
Yhdistettyjen matkajärjestelyjen hankkimista helpottavat elinkeinonharjoittajat olisi velvoitettava ilmoittamaan matkustajille, että he eivät ole ostamassa matkapakettia ja että kukin yksittäinen matkapalvelun tarjoaja on yksinään vastuussa sopimustensa asianmukaisesta toteuttamisesta. Yhdistettyjen matkajärjestelyjen hankkimista elinkeinonharjoittajat olisi lisäksi velvoitettava järjestämään maksukyvyttömyyssuoja saamiensa maksujen palauttamiseksi ja, jos ne ovat vastuussa matkustajien kuljetuksesta, matkustajien paluukuljetusta varten, ja niiden olisi ilmoitettava tästä matkustajille. Yksittäisten sopimusten, jotka ovat osa yhdistettyä matkajärjestelyä, toteuttamisesta vastaaviin elinkeinonharjoittajiin sovelletaan unionin yleistä kuluttajansuojalainsäädäntöä ja unionin alakohtaista lainsäädäntöä.
(44)
Jäsenvaltioita ei, niiden vahvistaessa sääntöjä, jotka koskevat matkapaketteihin ja yhdistettyihin matkajärjestelyihin liittyviä maksukyvyttömyyssuojajärjestelmiä, saisi estää ottamasta huomioon pienempien yritysten erityistilannetta, samalla kun ne varmistavat matkustajille saman suojan tason.
(45)
Matkustajia olisi suojeltava matkapakettien ja yhdistettyjen matkajärjestelyjen varausprosessin aikana tapahtuvilta virheiltä.
(46)
Olisi vahvistettava, että matkustajat eivät voi luopua tähän direktiiviin perustuvista oikeuksista ja että yhdistettyjen matkajärjestelyjen hankkimista helpottavat matkanjärjestäjät tai elinkeinonharjoittajat eivät voi välttyä velvollisuuksiltaan väittämällä, että ne toimivat ainoastaan matkapalvelun tarjoajina, edustajina tai jossain muussa ominaisuudessa.
(47)
Jäsenvaltioiden olisi vahvistettava sääntöjä, jotka koskevat niiden kansallisten säännösten rikkomiseen sovellettavia seuraamuksia, joilla tämä direktiivi saatetaan osaksi kansallista lainsäädäntöä, ja varmistettava seuraamusten täytäntöönpano. Näiden seuraamusten olisi oltava tehokkaita, oikeasuhteisia ja varoittavia.
(48)
Tämän direktiivin antamisen johdosta on mukautettava tiettyjä unionin kuluttajansuojasäädöksiä. Olisi erityisesti selvennettävä, että Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusta (EY) N:o 2006/2004 (10) sovelletaan tämän direktiivin rikkomiseen. Koska Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä 2011/83/EU (11) ei nykyisessä muodossaan sovelleta direktiivin 90/314/ETY kattamiin sopimuksiin, on tarpeen muuttaa myös direktiiviä 2011/83/EU sen varmistamiseksi, että sitä sovelletaan edelleen yksittäisiin matkapalveluihin, jotka ovat osa yhdistettyä matkajärjestelyä, edellyttäen, että näitä yksittäisiä palveluja ei ole muutoin suljettu direktiivin 2011/83/EU soveltamisalan ulkopuolelle ja että tiettyjä siinä vahvistettuja kuluttajien oikeuksia sovelletaan myös matkapaketteihin.
(49)
Tämä direktiivi ei rajoita Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 95/46/EY (12) säädettyjen henkilötietojen suojelua koskevien sääntöjen eikä kansainvälistä yksityisoikeutta koskevien unionin sääntöjen, mukaan lukien Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 593/2008 (13), soveltamista.
(50)
Olisi täsmennettävä, että tämän direktiivin lakisääteisiä vaatimuksia, jotka koskevat maksukyvyttömyyssuojaa ja yhdistettyihin matkajärjestelyihin liittyviä tietoja, olisi sovellettava myös elinkeinonharjoittajiin, jotka eivät ole sijoittautuneet johonkin jäsenvaltioon ja jotka suuntaavat millä tahansa tavalla asetuksessa (EY) N:o 593/2008 ja Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) N:o 1215/2012 (14) tarkoitettua toimintaansa yhteen tai useampaan jäsenvaltioon.
(51)
Jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla saavuttaa tämän asetuksen tavoitetta, eli edistää sisämarkkinoiden moitteetonta toimintaa ja saavuttaa mahdollisimman korkeatasoinen ja yhdenmukainen kuluttajansuoja, vaan se voidaan laajuutensa vuoksi saavuttaa paremmin unionin tasolla. Sen vuoksi unioni voi toteuttaa toimenpiteitä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Mainitussa artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä direktiivissä ei ylitetä sitä, mikä on tarpeen tämän tavoitteen saavuttamiseksi.
(52)
Tässä direktiivissä kunnioitetaan perusoikeuksia ja noudatetaan Euroopan unionin perusoikeuskirjassa tunnustettuja periaatteita. Tässä direktiivissä kunnioitetaan erityisesti perusoikeuskirjan 16 artiklassa vahvistettua elinkeinovapautta, samalla kun varmistetaan perusoikeuskirjan 38 artiklan mukaisesti kuluttajansuojan korkea taso unionissa.
(53)
Jäsenvaltiot ovat selittävistä asiakirjoista 28 päivänä syyskuuta 2011 annetun jäsenvaltioiden ja komission yhteisen poliittisen lausuman (15) mukaisesti sitoutuneet perustelluissa tapauksissa liittämään ilmoitukseen toimenpiteistä, jotka koskevat direktiivin saattamista osaksi kansallista lainsäädäntöä, yhden tai useamman asiakirjan, joista käy ilmi direktiivin osien ja kansallisen lainsäädännön osaksi saattamiseen tarkoitettujen välineiden vastaavien osien suhde. Tämän direktiivin osalta lainsäätäjä pitää tällaisten asiakirjojen toimittamista perusteltuna.
(54)
Direktiivi 90/314/ETY olisi tämän vuoksi kumottava,
OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN DIREKTIIVIN:
I LUKU
KOHDE, SOVELTAMISALA, MÄÄRITELMÄT JA YHDENMUKAISTAMISEN TASO
1 artikla
Kohde
Tämän direktiivin tarkoituksena on edistää sisämarkkinoiden moitteetonta toimintaa ja saavuttaa kuluttajansuojan korkea ja mahdollisimman yhtenäinen taso lähentämällä jäsenvaltioiden lakien, asetusten ja hallinnollisten määräysten tiettyjä osia, jotka koskevat matkustajien ja elinkeinonharjoittajien välisiä matkapaketteja ja yhdistettyjä matkajärjestelyjä koskevia sopimuksia.
2 artikla
Soveltamisala
1. Tätä direktiiviä sovelletaan matkapaketteihin, joita elinkeinonharjoittajat tarjoavat myytäväksi tai myyvät matkustajille, sekä yhdistettyihin matkajärjestelyihin, joiden hankkimista elinkeinonharjoittajat helpottavat.
2. Tätä direktiiviä ei sovelleta
a)
matkapaketteihin ja yhdistettyihin matkajärjestelyihin, joiden kesto on alle 24 tuntia, elleivät ne sisällä yöpymistä;
b)
tarjottuihin matkapaketteihin, joita tarjotaan, tai yhdistettyihin matkajärjestelyihin, joiden hankkimista helpotetaan satunnaisesti ja voittoa tavoittelemattomalta pohjalta sekä ainoastaan rajoitetulle matkustajien ryhmälle;
c)
matkapaketteihin ja yhdistettyihin matkajärjestelyihin, jotka ostetaan liikematkustamista koskevaa järjestelyä koskevan yleisen sopimuksen perusteella, joka on tehty elinkeinonharjoittajan ja sellaisen toisen luonnollisen tai oikeushenkilön välillä, joka toimii liike-, elinkeino- tai ammattitoimintaansa liittyvissä tarkoituksissa.
3. Tämä direktiivi ei vaikuta kansalliseen yleiseen sopimusoikeuteen, kuten sopimuksen pätevyyttä, tekemistä tai vaikutuksia koskeviin sääntöihin, siltä osin kuin yleisen sopimusoikeuden näkökohtia ei säännellä tällä direktiivillä.
3 artikla
Määritelmät
Tässä direktiivissä tarkoitetaan
1)
’matkapalvelulla’
a)
matkustajien kuljetusta;
b)
majoitusta, kun se ei ole olennainen osa matkustajien kuljetusta ja joka ei tapahdu asumistarkoituksessa;
c)
autojen tai muiden Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2007/46/EY (16) 3 artiklan 11 kohdassa tarkoitettujen moottoriajoneuvojen taikka Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2006/126/EY (17) 4 artiklan 3 kohdan c alakohdan mukaisesti A-luokan ajokorttia edellyttävien moottoripyörien vuokraamista;
d)
muuta matkailupalvelua, joka ei ole olennainen osa a, b tai c alakohdassa tarkoitettua matkapalvelua;
2)
’matkapaketilla’ vähintään kahden erityyppisen, samaa matkaa tai lomaa varten yhdistetyn matkapalvelun yhdistelmää, jos
a)
kyseiset palvelut yhdistää yksi elinkeinonharjoittaja, myös matkustajan pyynnöstä tai hänen tekemänsä valinnan mukaisesti, ennen kuin kaikki palvelut kattava yksi sopimus tehdään; tai
b)
riippumatta siitä, tehdäänkö yksittäisten matkapalvelujen tarjoajien kanssa erillisiä sopimuksia, kyseisiä palveluja
i)
ostetaan yhdestä myyntipisteestä ja nämä palvelut on valittu, ennen kuin matkustaja sitoutuu maksamaan;
ii)
tarjotaan tai myydään yhteis- tai kokonaishintaan tai niistä veloitetaan yhteis- tai kokonaishinta;
iii)
mainostetaan tai myydään ”matkapakettina” tai vastaavalla nimikkeellä;
iv)
yhdistetään sen jälkeen, kun on tehty sopimus, jolla elinkeinonharjoittaja antaa matkustajalle oikeuden tehdä valintoja erityyppisten matkapalvelujen valikoimasta; tai
v)
ostetaan eri elinkeinonharjoittajilta käyttämällä toisiinsa kytkettyjä verkkovarausmenettelyjä, joissa matkustajan nimi, maksutiedot ja sähköpostiosoite toimitetaan elinkeinonharjoittajalta, jonka kanssa ensimmäinen sopimus tehdään, yhdelle tai useammalle toiselle elinkeinonharjoittajalle, ja sopimus viimeksi mainitun yhden tai useamman elinkeinonharjoittajan kanssa tehdään viimeistään 24 tuntia ensimmäisen matkapalvelun varauksen vahvistamisen jälkeen.
Matkapalvelujen yhdistelmä, jossa enintään yhdentyyppinen 1 kohdan a, b tai c alakohdassa tarkoitettu matkapalvelu yhdistetään yhteen tai useampaan 1 kohdan d alakohdassa tarkoitettuun matkailupalveluun, ei ole matkapaketti, jos viimeksi mainitut palvelut
a)
eivät muodosta merkittävää osaa yhdistelmän arvosta, niitä ei mainosteta yhdistelmän olennaisena piirteenä eivätkä ne ole muulla tavoin yhdistelmän olennainen piirre; tai
b)
ne valitaan ja ostetaan vasta sen jälkeen, kun 1 kohdan a, b tai c alakohdassa tarkoitetun matkapalvelun suorittaminen on alkanut;
3)
’matkapakettisopimuksella’ koko matkapakettia koskevaa sopimusta tai, jos matkapaketti toteutetaan useampien erillisten sopimusten nojalla, kaikkia matkapakettiin sisältyviä matkapalveluja koskevia sopimuksia;
4)
’matkapaketin alkamisella’ matkapakettiin sisältyvien matkapalvelujen suorittamisen alkamista;
5)
’yhdistetyllä matkajärjestelyllä’ vähintään kahta erityyppistä, samaa matkaa tai lomaa varten ostettua matkapalvelua, jotka eivät muodosta matkapakettia ja jotka johtuvat erillisten sopimusten tekemisestä yksittäisten matkapalvelujen tarjoajien kanssa edellyttäen, että elinkeinonharjoittaja helpottaa:
a)
matkustajien suorittamaa kunkin matkapalvelun erillistä valintaa ja erillistä maksamista yhden myyntipisteeseensä tehdyn käynnin tai yhden myyntipisteeseensä otetun yhteyden aikana; tai
b)
vähintään yhden täydentävän matkapalvelun hankkimista toiselta elinkeinonharjoittajalta kohdennetusti, jos sopimus tällaisen toisen elinkeinonharjoittajan kanssa tehdään viimeistään 24 tuntia ensimmäisen matkapalvelun varauksen vahvistamisen jälkeen.
Kun ostetaan enintään yhdentyyppinen 1 kohdan a, b tai c alakohdassa tarkoitettu matkapalvelu ja yksi tai useampi 1 kohdan d alakohdassa tarkoitettu matkailupalvelu, ne eivät muodosta yhdistettyä matkajärjestelyä, jos viimeksi mainitut palvelut eivät ole merkittävä osa palvelujen yhdistetystä arvosta eikä niitä mainosteta yhdistelmän olennaisena piirteenä eivätkä ne ole muulla tavoin matkan tai loman olennainen piirre.
6)
’matkustajalla’ henkilöä, joka haluaa tehdä tämän direktiivin soveltamisalaan kuuluvan sopimuksen tai jolla on oikeus matkustaa tällaisen sopimuksen perusteella;
7)
’elinkeinonharjoittajalla’ luonnollista henkilöä taikka joko yksityisessä tai julkisessa omistuksessa olevaa oikeushenkilöä, joka toimii, mukaan lukien nimissään tai puolestaan toimivan muun henkilön välityksellä, tämän direktiivin soveltamisalaan kuuluvia sopimuksia tehdessään tarkoituksessa, joka liittyy hänen liike-, elinkeino- tai ammattitoimintaansa, riippumatta siitä, toimiiko hän matkanjärjestäjänä, matkanvälittäjänä, yhdistetyn matkajärjestelyn hankkimista helpottavana elinkeinonharjoittajana tai matkapalvelun tarjoajana;
8)
’matkanjärjestäjällä’ elinkeinonharjoittajaa, joka yhdistää ja myy tai tarjoaa myytäväksi matkapaketteja joko suoraan tai toisen elinkeinonharjoittajan välityksellä tai yhdessä toisen elinkeinonharjoittajan kanssa, tai elinkeinonharjoittajaa, joka toimittaa matkustajan tiedot toiselle elinkeinonharjoittajalle 2 kohdan b alakohdan v alakohdan mukaisesti;
9)
’matkanvälittäjällä’ elinkeinonharjoittajaa, joka ei ole matkanjärjestäjä ja joka myy tai tarjoaa myytäväksi matkanjärjestäjän yhdistämiä matkapaketteja;
10)
’sijoittautumisella’ direktiivin 2006/123/EY 4 artiklan 5 kohdassa määriteltyä sijoittautumista;
11)
’pysyvällä välineellä’ välinettä, jonka avulla matkustaja tai elinkeinonharjoittaja voi tallentaa itselleen henkilökohtaisesti osoitettuja tietoja siten, että ne ovat saatavilla myöhempää käyttöä varten tietojen käyttötarkoituksen kannalta asianmukaisen ajan, ja joka mahdollistaa tallennettujen tietojen jäljentämisen muuttumattomina;
12)
’väistämättömillä ja poikkeuksellisilla olosuhteilla’ tilannetta, johon tällaiseen tilanteeseen vetoava osapuoli ei voi vaikuttaa ja jonka seurauksia ei olisi voitu välttää, vaikka kaikki kohtuulliset toimenpiteet olisi toteutettu;
13)
’vaatimustenmukaisuuden laiminlyönnillä’ matkapakettiin sisältyvien matkapalvelujen suorittamatta jättämistä tai virheellistä suorittamista;
14)
’alaikäisellä’ alle 18-vuotiasta henkilöä;
15)
’myyntipisteellä’ siirrettävää tai kiinteää vähittäismyyntipaikkaa tai vähittäismyyntisivustoa tai vastaavaa verkkomyyntitoimintoa, mukaan lukien vähittäismyyntisivustot tai verkkomyyntitoiminnot, jotka esitetään matkustajille yhtenä toimintona, mukaan lukien puhelinpalvelu;
16)
’paluukuljetuksella’ matkustajan paluuta lähtöpaikkaan tai muuhun sopimuspuolten sopimaan paikkaan.
4 artikla
Yhdenmukaistamisen taso
Ellei tässä direktiivissä toisin säädetä, jäsenvaltiot eivät saa kansallisessa lainsäädännössään pitää voimassa tai ottaa käyttöön tässä direktiivissä säädetyistä poikkeavia säännöksiä, ei myöskään tiukempia tai sallivampia säännöksiä niin, että matkustajien suojan taso olisi erilainen.
II LUKU
TIEDOTUSVELVOITTEET JA MATKAPAKETTISOPIMUKSEN SISÄLTÖ
5 artikla
Ennen sopimuksen tekemistä annettavat tiedot
1. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että ennen kuin matkustaja sitoutuu matkapakettisopimukseen tai muuhun vastaavaan tarjoukseen, matkanjärjestäjä, ja myös matkanvälittäjä, jos matkapaketti myydään matkanvälittäjän kautta, toimittaa matkustajalle vakiomuotoiset tiedot liitteessä I olevassa A tai B osassa esitetyllä asiaankuuluvalla tietolomakkeella ja, jos tätä voidaan soveltaa matkapakettiin, seuraavat tiedot:
a)
matkapalvelujen pääominaisuudet:
i)
matkakohde tai -kohteet, matkareitti ja oleskeluajat päivämäärineen ja, jos matkapakettiin kuuluu majoitus, matkaan sisältyvien yöpymisten lukumäärä;
ii)
kuljetusvälineet ja niiden luonne ja luokka sekä lähdön ja paluun paikat, päivämäärät ja kellonajat, matkan aikana tehtävien pysähdysten kesto ja paikat sekä kuljetusyhteydet.
Jos tarkkaa aikaa ei ole vielä määritetty, matkanjärjestäjän ja tarvittaessa matkanvälittäjän on ilmoitettava matkustajalle arvioitu lähtö- ja paluuaika;
iii)
majoituksen sijainti, pääpiirteet ja tapauksen mukaan matkustajaluokka asianomaisen kohdemaan sääntöjen mukaisesti;
iv)
ateriasuunnitelma;
v)
matkapaketin sovittuun kokonaishintaan sisältyvät tutustumiskäynnit, yksi tai useampi retki ja muut palvelut;
vi)
jos tämä ei ilmene asiayhteydestä, se, tarjotaanko jotkin matkapalveluista matkustajalle osana ryhmää, ja jos näin on, ryhmän likimääräinen koko, jos tämä on mahdollista;
vii)
jos matkustajan muista matkailupalveluista saama hyöty riippuu tehokkaasta suullisesta viestinnästä, näiden palvelujen suorittamiskieli; ja
viii)
se, soveltuuko matka tai loma yleisesti ottaen liikuntarajoitteisille henkilöille, ja matkustajan pyynnöstä myös täsmälliset tiedot matkan tai loman soveltuvuudesta matkustajan tarpeet huomioon ottaen;
b)
matkanjärjestäjän ja tarvittaessa matkanvälittäjän toiminimi ja maantieteellinen osoite sekä puhelinnumero ja tarvittaessa sähköpostiosoite;
c)
matkapaketin kokonaishinta veroineen ja mahdollisesti sovellettavine lisämaksuineen ja muine kustannuksineen tai, jollei näitä kustannuksia voida kohtuudella laskea ennen sopimuksen tekemistä, tiedot niiden lisäkustannusten tyypistä, joista matkustaja saattaa vielä joutua vastaamaan;
d)
maksujärjestelyt, mukaan lukien se määrä tai prosenttiosuus hinnasta, joka on maksettava etumaksuna, sekä aikataulu loppumaksun maksamiselle, tai rahoitustakuut, jotka matkustajan on maksettava tai annettava;
e)
matkapaketin toteuttamiseksi vaadittava osallistujien vähimmäismäärä ja matkapaketin alkamista edeltävä 12 artiklan 3 kohdan a alakohdassa tarkoitettu määräaika sopimuksen mahdolliselle purkamiselle, jos osallistujien vähimmäismäärä ei täyty;
f)
yleiset tiedot kohdemaan passi- ja viisumimääräyksistä, mukaan lukien likimääräiset viisumien hankkimisajat sekä tiedot sen terveysmääräyksistä;
g)
tiedot siitä, että matkustaja voi purkaa sopimuksen milloin tahansa ennen matkapaketin alkamista maksamalla 12 artiklan 1 kohdan mukaisesti kohtuullisen peruutusmaksun tai, soveltuvissa tapauksissa, matkanjärjestäjän edellyttämät vakiomääräiset peruutusmaksut;
h)
tiedot valinnaisesta tai pakollisesta vakuutuksesta niiden kustannusten korvaamiseksi, joita aiheutuu, jos matkustaja purkaa sopimuksen, taikka tapaturmasta, sairaudesta tai kuolemasta aiheutuvien avustus- ja paluukuljetuskustannusten korvaamiseksi.
Puhelimitse tehtyjen matkapakettisopimusten osalta matkanjärjestäjän tai tarvittaessa matkanvälittäjän on annettava matkustajalle liitteessä I olevassa B osassa esitetyt vakiomuotoiset tiedot ja ensimmäisen alakohdan a-h alakohdassa säädetyt tiedot.
2. Edellä 3 artiklan 2 kohdan b alakohdan v alakohdassa määriteltyjen matkapakettien osalta matkanjärjestäjän sekä elinkeinonharjoittajan, jolle tiedot toimitetaan, on varmistettava, että ennen kuin matkustaja sitoutuu sopimukseen tai muuhun vastaavaan tarjoukseen, kumpikin niistä antaa 1 kohdan ensimmäisen alakohdan a-h alakohdassa säädetyt tiedot, siltä osin kuin tiedoilla on merkitystä niiden tarjoamien matkapalvelujen kannalta. Matkanjärjestäjän on annettava samanaikaisesti myös liitteessä I olevassa C osassa esitetyt vakiomuotoiset tiedot.
3. Edellä 1 ja 2 kohdassa tarkoitetut tiedot on annettava selkeästi, ymmärrettävästi ja näkyvästi. Jos tällaiset tiedot annetaan kirjallisesti, niiden on oltava helposti luettavassa muodossa.
6 artikla
Ennen sopimuksen tekemistä annettavien tietojen sitovuus ja matkapakettisopimuksen tekeminen
1. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että matkustajalle 5 artiklan 1 kohdan ensimmäisen alakohdan a, c, d, e ja g alakohdan nojalla annetut tiedot ovat erottamaton osa matkapakettisopimusta ja että niitä ei muuteta, elleivät sopimuspuolet nimenomaisesti toisin sovi. Matkanjärjestäjän ja tarvittaessa matkanvälittäjän on ilmoitettava kaikki ennen sopimuksen tekemistä annettavien tietojen muutokset matkustajalle selkeästi, ymmärrettävästi ja näkyvästi ennen matkapakettisopimuksen tekemistä.
2. Jos matkanjärjestäjä ja tarvittaessa matkanvälittäjä ei anna 5 artiklan 1 kohdan ensimmäisen alakohdan c alakohdassa tarkoitettuja lisämaksuja tai muita kustannuksia koskevia tietoja ennen matkapakettisopimuksen tekemistä, matkustaja ei ole velvollinen maksamaan näitä maksuja tai muita kustannuksia.
7 artikla
Matkapakettisopimuksen sisältö ja ennen matkapaketin alkamista toimitettavat asiakirjat
1. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että matkapakettisopimukset on laadittu selkeästi ja ymmärrettävästi ja, jos ne ovat kirjallisia, helposti luettavassa muodossa. Matkanjärjestäjän tai matkanvälittäjän on matkapakettisopimuksen tekemisen yhteydessä tai sen jälkeen ilman aiheetonta viivytystä annettava matkustajalle jäljennös sopimuksesta tai sopimuksen vahvistus pysyvällä välineellä. Matkustajalla on oikeus pyytää jäljennöstä paperilla, jos matkapakettisopimus on tehty osapuolten ollessa samanaikaisesti itse läsnä.
Direktiivin 2011/83/EU 2 artiklan 8 kohdassa määriteltyjen muualla kuin elinkeinonharjoittajan toimitiloissa tehtyjen sopimusten osalta matkustajalle on annettava matkapakettisopimuksen kappale tai sen vahvistus paperilla tai matkustajan suostumuksella muulla pysyvällä välineellä.
2. Matkapakettisopimuksessa tai sopimuksen vahvistuksessa on esitettävä kokonaisuudessaan se, mistä on sovittu, ja sen on sisällettävä kaikki 5 artiklan 1 kohdan ensimmäisen alakohdan a-h alakohdassa tarkoitetut tiedot ja seuraavat tiedot:
a)
matkustajan esittämät erityisvaatimukset, jotka matkanjärjestäjä on hyväksynyt;
b)
tiedot siitä, että matkanjärjestäjä on
i)
vastuussa kaikkien sopimukseen sisältyvien matkapalvelujen asianmukaisesta suorittamisesta 13 artiklan mukaisesti; ja
ii)
velvollinen avustamaan vaikeuksiin joutunutta matkustajaa 16 artiklan mukaisesti;
c)
maksukyvyttömyyssuojasta vastaavan tahon nimi ja yhteystiedot, myös maantieteellinen osoite sekä, tarvittaessa, asianomaisen jäsenvaltion tätä tarkoitusta varten nimeämän toimivaltaisen viranomaisen nimi ja yhteystiedot;
d)
matkanjärjestäjän paikallisen edustajan, yhteyspisteen tai muun palvelun nimi, osoite, puhelinnumero, sähköpostiosoite ja tarvittaessa telekopionumero, joiden avulla matkustaja voi ottaa yhteyttä matkanjärjestäjään nopeasti ja viestiä tämän kanssa tehokkaasti pyytääkseen apua ollessaan vaikeuksissa tai tehdäkseen valituksen matkapaketin toteuttamisessa havaitusta vaatimustenmukaisuuden laiminlyönnistä;
e)
tiedot siitä, että matkustajan on ilmoitettava matkapaketin toteuttamisessa havaitsemastaan vaatimustenmukaisuuden laiminlyönnistä 13 artiklan 2 kohdan mukaisesti;
f)
alaikäisen matkustaessa ilman vanhempaa tai muuta valtuutettua henkilöä sellaisen matkapakettisopimuksen perusteella, johon sisältyy majoitus, tiedot, joiden avulla alaikäiseen tai alaikäisestä tämän oleskelupaikassa vastuussa olevaan henkilöön saadaan suoraan yhteys;
g)
tiedot käytettävissä olevista sisäisistä valitustenkäsittelymenettelyistä ja Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2013/11/EU (18) mukaisista vaihtoehtoisista riidanratkaisumenettelyistä sekä tarvittaessa vaihtoehtoisesta riidanratkaisuelimestä, joiden piiriin elinkeinonharjoittaja kuuluu, ja Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 524/2013 (19) mukaisesta verkkovälitteisestä riidanratkaisufoorumista;
h)
tiedot matkustajan oikeudesta siirtää sopimus toiselle matkustajalle 9 artiklan mukaisesti.
3. Edellä 3 artiklan 2 kohdan b alakohdan v alakohdassa määriteltyjen matkapakettien osalta elinkeinonharjoittajan, jolle tiedot toimitetaan, on ilmoitettava matkanjärjestäjälle matkapaketin luomiseen johtavan sopimuksen tekemisestä. Elinkeinonharjoittajan on annettava matkanjärjestäjälle tiedot, jotka tämä tarvitsee voidakseen täyttää velvollisuutensa matkanjärjestäjänä.
Heti kun matkanjärjestäjä saa tiedon matkapaketin luomisesta, matkanjärjestäjän on annettava matkustajalle 2 kohdan a-h alakohdassa tarkoitetut tiedot pysyvällä välineellä.
4. Edellä 2 ja 3 kohdassa tarkoitetut tiedot on annettava selkeästi, ymmärrettävästi ja näkyvästi.
5. Matkanjärjestäjän on hyvissä ajoin ennen matkapaketin alkamista toimitettava matkustajalle tarvittavat kuitit, kupongit ja matkaliput, tiedot aikataulun mukaisista lähtöajoista ja tarvittaessa lähtöselvityksen määräajasta sekä matkan aikana tehtävien pysähdysten, kuljetusyhteyksien ja saapumisen aikataulun mukaisista ajoista.
8 artikla
Todistustaakka
Elinkeinonharjoittajalla on todistustaakka tässä luvussa säädettyjen tiedotusvaatimusten noudattamisesta.
III LUKU
MATKAPAKETTISOPIMUKSEN MUUTTAMINEN ENNEN MATKAPAKETIN ALKAMISTA
9 artikla
Matkapakettisopimuksen siirtäminen toiselle matkustajalle
1. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että matkustaja voi siirtää matkapakettisopimuksen toiselle henkilölle, joka täyttää kyseiseen sopimukseen sovellettavat ehdot, ilmoitettuaan asiasta riittävän ajoissa ennen matkapaketin alkamista matkanjärjestäjälle pysyvällä välineellä. Ilmoituksen antamisen viimeistään seitsemän päivää ennen matkapaketin alkamista on joka tapauksessa katsottava tapahtuneen riittävän ajoissa.
2. Matkapakettisopimuksen siirtänyt henkilö ja siirronsaaja vastaavat yhteisvastuullisesti loppumaksusta sekä siirrosta mahdollisesti aiheutuvista lisämaksuista tai muista kustannuksista. Matkanjärjestäjän on ilmoitettava sopimuksen siirtäneelle henkilölle siirron todelliset kustannukset. Nämä kustannukset eivät saa olla kohtuuttomat eivätkä ylittää matkanjärjestäjälle matkapakettisopimuksen siirtämisestä aiheutuneita todellisia kustannuksia.
3. Matkanjärjestäjän on esitettävä siirtäjälle todisteet matkapakettisopimuksen siirtämisestä aiheutuneista lisämaksuista ja muista kustannuksista.
10 artikla
Hinnan muuttaminen
1. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että matkapakettisopimuksen tekemisen jälkeen hintoja saa korottaa vain, jos sopimuksessa nimenomaisesti varataan tämä mahdollisuus ja todetaan, että matkustajalla on oikeus hinnanalennukseen 4 kohdan nojalla. Tällöin matkapakettisopimuksessa on ilmoitettava, miten hinnantarkistukset lasketaan. Hinnankorotukset ovat mahdollisia yksinomaan suorana seurauksena muutoksista seuraavissa:
a)
polttoaineiden tai muiden energialähteiden kustannuksista johtuva matkustajien kuljetuspalvelujen hinta;
b)
sopimukseen sisältyviin matkapalveluihin kohdistuvat verot tai maksut, jotka kolmannet osapuolet, jotka eivät välittömästi osallistu matkapaketin toteuttamiseen, ovat asettaneet, mukaan luettuna matkailu- ja laskeutumisverot sekä alukseen nousevilta ja maihin nousevilta matkustajilta satamissa ja lentokentillä kannettavat maksut; tai
c)
matkapaketin kannalta merkitykselliset vaihtokurssit.
2. Jos tämän artiklan 1 kohdassa tarkoitettu hinnankorotus on yli 8 prosenttia matkapaketin kokonaishinnasta, sovelletaan 11 artiklan 2-5 kohtaa.
3. Hinnankorotus on sen määrästä riippumatta mahdollinen vain sillä edellytyksellä, että matkanjärjestäjä ilmoittaa siitä matkustajalle selkeästi ja ymmärrettävästi viimeistään 20 päivää ennen matkapaketin alkamista pysyvällä välineellä ja esittää korotuksen perustelun ja sen laskutavan.
4. Jos matkapakettisopimuksessa määrätään hinnankorotusten mahdollisuudesta, matkustajalla on oltava oikeus hinnanalennukseen, joka vastaa 1 kohdan a, b, ja c alakohdassa tarkoitettujen kustannusten laskua, joka tapahtuu sopimuksen tekemisen jälkeen ja ennen matkapaketin alkamista.
5. Kun on kyse hinnanalennuksesta, matkanjärjestäjällä on oikeus vähentää tosiasialliset hallintokulut matkustajalle suoritettavasta maksun palautuksesta. Matkanjärjestäjän on matkustajan pyynnöstä esitettävä todisteet näistä hallintokuluista.
11 artikla
Muiden matkapakettisopimuksen ehtojen muuttaminen
1. Jäsenvaltioiden on varmistettava, ettei matkanjärjestäjä voi ennen matkapaketin alkamista muuttaa yksipuolisesti muita matkapakettisopimuksen ehtoja kuin hintaa 10 artiklan mukaisesti, paitsi jos
a)
matkanjärjestäjä on sopimuksessa varannut itselleen oikeuden tähän;
b)
muutos on merkityksetön; ja
c)
matkanjärjestäjä tiedottaa matkustajalle muutoksesta pysyvällä välineellä selkeästi, ymmärrettävästi ja näkyvästi.
2. Jos matkanjärjestäjän on ennen matkapaketin alkamista huomattavasti muutettava mitä hyvänsä 5 artiklan 1 kohdan ensimmäisen alakohdan a alakohdassa tarkoitettujen matkapalvelujen pääominaisuutta tai matkanjärjestäjä ei voi täyttää 7 artiklan 2 kohdan a alakohdassa tarkoitettuja erityisvaatimuksia tai matkanjärjestäjä ehdottaa matkapaketin hinnan korottamista yli 8 prosentilla 10 artiklan 2 kohdan mukaisesti, matkustaja voi matkanjärjestäjän määräämässä kohtuullisessa määräajassa
a)
hyväksyä ehdotetun muutoksen; tai
b)
purkaa sopimuksen ilman peruutusmaksua suorittamatta.
Jos matkustaja purkaa matkapakettisopimuksen, hän voi hyväksyä matkantarjoajan mahdollisesti tarjoaman korvaavan matkapaketin, joka on mahdollisuuksien mukaan laadultaan vastaava tai parempi.
3. Matkanjärjestäjän on ilman aiheetonta viivytystä ilmoitettava matkustajalle pysyvällä välineellä selkeästi, ymmärrettävästi ja näkyvästi:
a)
2 kohdassa tarkoitetuista ehdotetuista muutoksista ja tarvittaessa 4 kohdan mukaisesti niiden vaikutuksesta matkapaketin hintaan; ja
b)
kohtuullinen määräaika, jonka kuluessa matkustajan on ilmoitettava matkanjärjestäjälle 2 kohdan mukaisesta päätöksestään;
c)
soveltuvan kansallisen lainsäädännön mukaiset seuraamukset, jos matkustaja ei vastaa b alakohdassa tarkoitetun määräajan kulussa; ja
d)
tiedot mahdollisesti tarjotusta korvaavasta matkapaketista ja sen hinta.
4. Jos tämän artiklan 2 kohdan ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut matkapakettisopimukseen tehdyt muutokset tai 2 kohdan toisessa alakohdassa tarkoitettu korvaava matkapaketti johtavat matkapakettiin, jonka laatu on huonompi tai kustannukset alemmat, matkustajalla on oikeus saada asianmukainen hinnanalennus.
5. Jos matkapakettisopimus puretaan tämän artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan b alakohdan mukaisesti ja matkustaja ei hyväksy korvaavaa matkapakettia, matkanjärjestäjän on palautettava kaikki matkustajan suorittamat tai hänen puolestaan suoritetut maksut ilman aiheetonta viivytystä ja joka tapauksessa viimeistään 14 päivän kuluttua sopimuksen purkamisesta. Jäljempänä olevan 14 artiklan 2, 3, 4, 5 ja 6 kohtaa sovelletaan soveltuvin osin.
12 artikla
Matkapakettisopimuksen purkaminen ja peruuttamisoikeus ennen matkapaketin alkamista
1. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että matkustaja voi purkaa matkapakettisopimuksen koska tahansa ennen matkapaketin alkamista. Jos matkustaja purkaa matkapakettisopimuksen tämän kohdan nojalla, matkustajaa voidaan vaatia maksamaan asianmukainen ja perusteltu peruutusmaksu matkanjärjestäjälle. Matkapakettisopimuksessa voidaan asettaa kohtuulliset vakiomääräiset peruutusmaksut, jotka perustuvat sopimuksen purkamisajankohtaan ennen matkapaketin alkamista ja odotettuihin kustannussäästöihin sekä matkapalvelujen vaihtoehtoisesta käytöstä saatuihin tuloihin. Jos vakiomääräisiä peruutusmaksuja ei ole määritelty, peruutusmaksun määrä vastaa matkapaketin hintaa, josta on vähennetty kustannussäästöt ja matkapalvelun vaihtoehtoisesta käytöstä saadut tulot. Matkanjärjestäjän on matkustajan pyynnöstä esitettävä perustelut peruutusmaksujen määrälle.
2. Sen estämättä, mitä 1 kohdassa säädetään, matkustajalla on oikeus purkaa matkapakettisopimus ennen matkapaketin alkamista peruutusmaksua maksamatta, jos matkakohteessa tai sen välittömässä läheisyydessä vallitsevat väistämättömät ja poikkeukselliset olosuhteet, jotka vaikuttavat merkittävästi matkapaketin toteuttamiseen tai jotka vaikuttavat merkittävästi matkustajien kuljetukseen matkakohteeseen. Tämän kohdan nojalla tapahtuvassa matkapakettisopimuksen purkamisessa matkustajalla on oikeus siihen, että hänelle palautetaan kaikki matkapaketista suoritetut maksut, mutta hänellä ei ole oikeutta lisäkorvaukseen.
3. Matkanjärjestäjä voi purkaa matkapakettisopimuksen ja palauttaa matkustajalle kaikki matkapaketista suoritetut maksut, mutta sillä ei ole velvollisuutta maksaa lisäkorvausta, jos
a)
matkapakettiin ilmoittautuneiden osallistujien määrä on sopimuksessa määrättyä vähimmäismäärää pienempi ja matkanjärjestäjä ilmoittaa matkustajalle sopimuksen purkamisesta sopimuksessa vahvistetun määräajan kuluessa, mutta viimeistään
i)
20 päivää ennen matkapaketin alkamista yli 6 päivää kestävien matkojen osalta;
ii)
7 päivää ennen matkapaketin alkamista 2-6 päivää kestävien matkojen osalta;
iii)
48 tuntia ennen matkapaketin alkamista alle 2 päivää kestävien matkojen osalta;
tai
b)
väistämättömät ja poikkeukselliset olosuhteet estävät matkanjärjestäjää toteuttamasta sopimusta, ja matkanjärjestäjä ilmoittaa matkustajalle sopimuksen purkamisesta ilman aiheetonta viivytystä ennen matkapaketin alkamista.
4. Matkanjärjestäjän on suoritettava kaikki 2 ja 3 kohdan nojalla vaadittavat palautukset tai, 1 kohdan osalta, palautettava maksut, jotka matkustaja on suorittanut tai jotka on matkustajan puolesta suoritettu matkapaketista, vähennettynä asianmukaisella peruutusmaksulla. Tällaiset palautukset tai korvaukset on suoritettava matkustajalle ilman aiheetonta viivytystä ja joka tapauksessa viimeistään 14 päivän kuluttua matkapakettisopimuksen purkamisesta.
5. Muualla kuin elinkeinonharjoittajan toimitiloissa tehtyjen sopimusten osalta jäsenvaltiot voivat säätää kansallisessa lainsäädännössään, että matkustajalla on syytä esittämättä oikeus peruuttaa matkapakettisopimus 14 päivän kuluessa sopimuksen tekemisestä.
IV LUKU
MATKAPAKETIN TOTEUTTAMINEN
13 artikla
Vastuu matkapaketin toteuttamisesta
1. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että matkanjärjestäjä on vastuussa matkapakettisopimukseen sisältyvien matkapalvelujen toteuttamisesta riippumatta siitä, suorittavatko matkanjärjestäjä itse vai muut matkapalvelun tarjoajat nämä palvelut.
Jäsenvaltiot voivat pitää voimassa tai ottaa käyttöön kansallisessa lainsäädännössään säännöksiä, joiden nojalla myös matkanvälittäjä on vastuussa matkapaketin toteuttamisesta. Tässä tapauksessa kaikkia matkanjärjestäjään sovellettavia 7 artiklan sekä III luvun, tämän luvun ja V luvun säännöksiä sovelletaan soveltuvin osin myös matkanvälittäjään.
2. Matkustajan on ilmoitettava matkanjärjestäjälle tapauksen olosuhteet huomioiden ilman aiheetonta viivytystä matkapakettisopimukseen sisältyvän matkapalvelun toteuttamisessa havaitsemastaan mistä hyvänsä vaatimustenmukaisuuden laiminlyönnistä.
3. Jos jotakin matkapalvelua ei suoriteta matkapakettisopimuksen mukaisesti, matkanjärjestäjän on korjattava vaatimustenmukaisuuden laiminlyönti, paitsi jos:
a)
se on mahdotonta; tai
b)
se aiheuttaa kohtuuttomia kustannuksia ottaen huomioon vaatimustenmukaisuuden laiminlyönnin laajuus ja kyseessä olevien matkapalvelujen arvo.
Jos matkanjärjestäjä ei tämän kohdan ensimmäisen alakohdan a tai b alakohdan mukaisesti korjaa vaatimustenmukaisuuden laiminlyöntiä, sovelletaan 14 artiklaa.
4. Jos matkanjärjestäjä ei korjaa vaatimustenmukaisuuden laiminlyöntiä matkustajan asettamassa kohtuullisessa määräajassa, matkustaja voi tehdä sen itse ja vaatia korvausta tarvittavista kuluista, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 3 kohdassa säädettyjen poikkeusten soveltamista. Matkustajan ei tarvitse täsmentää määräaikaa, jos matkanjärjestäjä kieltäytyy korvaamasta vaatimustenmukaisuuden laiminlyöntiä tai jos tarvitaan välitöntä korjaamista.
5. Jos merkittävää osaa matkapalveluista ei voida suorittaa matkapakettisopimuksen mukaisesti, matkanjärjestäjän on tarjottava ilman matkustajalle aiheutuvia lisäkustannuksia matkapaketin jatkamiseksi soveltuvat vaihtoehtoiset järjestelyt, jotka ovat mahdollisuuksien mukaan laadultaan vastaavat tai paremmat kuin ne, jotka on esitetty sopimuksessa, myös silloin kun matkustajan paluu lähtöpaikkaan ei toteudu sovitulla tavalla.
Jos ehdotettujen vaihtoehtoisten järjestelyjen mukainen matkapaketti on laadultaan heikompi kuin matkapakettisopimuksessa on esitetty, matkanjärjestäjän on myönnettävä matkustajalle asianmukainen hinnanalennus.
Matkustaja voi kieltäytyä ehdotetuista vaihtoehtoisista järjestelyistä ainoastaan, jos ne eivät ole verrattavissa siihen, mitä matkapakettisopimuksessa oli sovittu, tai jos myönnetty hinnanalennus on riittämätön.
6. Jos vaatimustenmukaisuuden laiminlyönti vaikuttaa merkittävästi matkapaketin toteuttamiseen ja matkanjärjestäjä ei ole korjannut sitä matkustajan asettamassa kohtuullisessa määräajassa, matkustaja voi purkaa matkapakettisopimuksen peruutusmaksua suorittamatta ja pyytää tarvittaessa hinnanalennusta ja/tai vahingonkorvausta 14 artiklan mukaisesti.
Jos vaihtoehtoiset järjestelyt eivät ole mahdollisia tai jos matkustaja kieltäytyy ehdotetuista vaihtoehtoisista järjestelyistä tämän artiklan 5 kohdan kolmannen alakohdan mukaisesti, matkustaja on tapauksen mukaan oikeutettu hinnanalennukseen ja/tai vahingonkorvaukseen 14 artiklan mukaisesti matkapakettisopimusta purkamatta.
Jos matkapakettiin sisältyy matkustajien kuljetus, matkanjärjestäjän on ensimmäisessä ja toisessa alakohdassa tarkoitetuissa tapauksissa myös tarjottava matkustajalle vastaava paluukuljetus ilman aiheetonta viivytystä ja lisäkustannuksia matkustajalle.
7. Jos matkustajan paluuta ei ole mahdollista turvata matkapakettisopimuksessa sovitun mukaisesti väistämättömien ja poikkeuksellisten olosuhteiden vuoksi, matkanjärjestäjä vastaa tarvittavan, mahdollisuuksien mukaan luokitukseltaan vastaavan majoituksen kustannuksista enintään kolmen yön ajalta matkustajaa kohti. Jos asianomaiseen matkustajan paluussa käytettävään kuljetusvälineeseen sovellettavassa matkustajien oikeuksia koskevassa unionin lainsäädännössä säädetään pidemmistä ajanjaksoista, sovelletaan näitä ajanjaksoja.
8. Tämän artiklan 7 kohdassa tarkoitettua kustannusten rajoittamista ei sovelleta asetuksen (EY) N:o 1107/2006 2 artiklan a alakohdassa määriteltyihin liikuntarajoitteisiin henkilöihin, näiden saattajiin, raskaana oleviin naisiin, ilman saattajaa matkustaviin alaikäisiin eikä erityistä lääkinnällistä apua tarvitseviin henkilöihin, sillä edellytyksellä, että matkanjärjestäjälle on ilmoitettu heidän erityistarpeistaan viimeistään 48 tuntia ennen matkapaketin alkamista. Matkanjärjestäjä ei voi vedota väistämättömiin ja poikkeuksellisiin olosuhteisiin rajoittaakseen tämän artiklan 7 kohdan mukaista vastuuta, jos asianomainen liikennepalvelujen tarjoaja ei voi vedota tällaisiin olosuhteisiin sovellettavan unionin lainsäädännön nojalla.
14 artikla
Hinnanalennus ja vahingonkorvaus
1. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että matkustajalla on oikeus asianmukaiseen hinnanalennukseen minkä hyvänsä sellaisen ajanjakson osalta, jota vaatimustenmukaisuuden laiminlyönti koskee, jollei matkanjärjestäjä näytä toteen, että vaatimustenmukaisuuden laiminlyönti johtuu matkustajasta.
2. Matkustajalla on oikeus saada matkanjärjestäjältä asianmukainen korvaus kaikista vahingoista, joita hänelle aiheutuu vaatimustenmukaisuuden laiminlyönnin vuoksi. Korvaus on suoritettava ilman aiheetonta viivytystä.
3. Matkustajalla ei ole oikeutta vahingonkorvaukseen, jos matkanjärjestäjä osoittaa, että vaatimustenmukaisuuden laiminlyönti
a)
johtuu matkustajasta;
b)
johtuu kolmannesta osapuolesta, jolla ei ole yhteyttä matkapakettisopimukseen sisältyvien matkapalvelujen suorittamiseen, ja on ennalta arvaamaton tai väistämätön; tai
c)
johtuu väistämättömistä ja poikkeuksellisista olosuhteista.
4. Jos unionia sitovilla kansainvälisillä yleissopimuksilla rajoitetaan ehtoja, joiden perusteella matkapakettiin sisältyvää matkapalvelua suorittavan palveluntarjoajan on maksettava korvauksia, samoja rajoituksia sovelletaan myös matkanjärjestäjään. Jos kansainvälisillä yleissopimuksilla, jotka eivät sido unionia, rajoitetaan palveluntarjoajan maksettavaksi tulevia korvauksia, jäsenvaltiot voivat rajoittaa matkanjärjestäjän maksamia korvauksia vastaavasti. Muissa tapauksissa matkanjärjestäjän maksettavaksi tulevia korvauksia voidaan rajoittaa matkapakettisopimuksella edellyttäen, ettei rajoitusta sovelleta tahallisesti aiheutettuun tai huolimattomuudesta johtuvaan henkilö- tai muuhun vahinkoon ja että rajoitettu korvaus on vähintään kolminkertainen matkapaketin kokonaishintaan verrattuna.
5. Tämän direktiivin mukainen oikeus korvaukseen tai hinnanalennukseen ei vaikuta niihin matkustajien oikeuksiin, jotka perustuvat asetukseen (EY) N:o 261/2004, asetukseen (EY) N:o 1371/2007, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseen (EY) N:o 392/2009 (20), asetukseen (EU) N:o 1177/2010 ja asetukseen (EU) N:o 181/2011 sekä kansainvälisiin yleissopimuksiin. Matkustajilla on oltava oikeus tehdä valituksia tämän direktiivin sekä mainittujen asetusten ja kansainvälisten yleissopimusten nojalla. Tämän direktiivin nojalla myönnetty korvaus tai hinnanalennus ja mainittujen asetusten ja kansainvälisten yleissopimusten nojalla myönnetty korvaus tai hinnanalennus vähennetään toisistaan liiallisten korvausten välttämiseksi.
6. Tämän artiklan nojalla tehtävien vaatimusten esittämisen määräaika ei saa olla alle kaksi vuotta.
15 artikla
Mahdollisuus ottaa yhteyttä matkanjärjestäjään matkanvälittäjän kautta
Jäsenvaltioiden on varmistettava, että matkustaja voi osoittaa matkapaketin toteuttamiseen liittyvät viestit, pyynnöt tai valitukset suoraan sille matkanvälittäjälle, jonka kautta matkapaketti on ostettu, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 13 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan soveltamista. Matkanvälittäjän on ilman aiheetonta viivytystä toimitettava nämä viestit, pyynnöt tai valitukset matkanjärjestäjälle.
Kun on kyse määräaikojen noudattamisesta, matkanjärjestäjän katsotaan vastaanottaneen ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut viestit, pyynnöt tai valitukset, kun matkanvälittäjä on vastaanottanut ne.
16 artikla
Avustamisvelvoite
Jäsenvaltioiden on varmistettava, että matkanjärjestäjä antaa vaikeuksiin joutuneelle matkustajalle asianmukaista apua ilman aiheetonta viivytystä, myös 13 artiklan 7 kohdassa tarkoitetuissa olosuhteissa, erityisesti
a)
antamalla terveyspalveluja, paikallisviranomaisia ja konsuliapua koskevia asianmukaisia tietoja; ja
b)
järjestämällä matkustajalle mahdollisuuksia etäviestintään ja auttamalla matkustajaa löytämään vaihtoehtoisia matkajärjestelyjä.
Matkanjärjestäjä voi periä kohtuullisen maksun tällaisesta avusta, jos matkustaja on aiheuttanut vaikeudet tahallisesti tai huolimattomuudellaan. Maksu ei voi missään tapauksessa ylittää matkanjärjestäjälle aiheutuneita todellisia kustannuksia.
V LUKU
MAKSUKYVYTTÖMYYSSUOJA
17 artikla
Maksukyvyttömyyssuojan tehokkuus ja laajuus
1. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että niiden alueelle sijoittautuneet matkanjärjestäjät asettavat vakuuden matkustajien suorittamien tai matkustajan puolesta suoritettujen kaikkien maksujen palauttamiseksi, siltä osin kuin asiaankuuluvia palveluja ei suoriteta matkanjärjestäjän maksukyvyttömyyden vuoksi. Jos matkapakettisopimukseen sisältyy matkustajien kuljetus, matkanjärjestäjien on asetettava vakuus myös matkustajien paluukuljetuksen osalta. Matkapaketin jatkamista voidaan tarjota.
Matkanjärjestäjät, jotka eivät ole sijoittautuneet mihinkään jäsenvaltioon ja jotka myyvät tai tarjoavat myytäväksi matkapaketteja jäsenvaltiossa tai jotka suuntaavat millä tahansa tavalla tällaista toimintaa jäsenvaltioon, ovat velvollisia asettamaan vakuuden kyseisen jäsenvaltion lainsäädännön mukaisesti.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetun vakuuden on oltava tosiasiallinen, ja sen on katettava kohtuudella ennakoitavissa olevat kustannukset. Sen on katettava matkustajien matkapaketeista suorittamien tai matkustajien puolesta suoritettujen maksujen määrät, ottaen huomioon etumaksujen ja loppumaksujen ja matkapakettien päättymisen välisen ajan pituus, sekä arvioidut paluukuljetusten kustannukset matkanjärjestäjän maksukyvyttömyystilanteessa.
3. Matkustajien on saatava hyöty matkanjärjestäjän maksukyvyttömyyssuojasta riippumatta asuinpaikastaan, lähtöpaikasta tai matkapaketin myyntipaikasta sekä riippumatta jäsenvaltiosta, jossa maksukyvyttömyyssuojasta vastaava taho sijaitsee.
4. Jos matkanjärjestäjän maksukyvyttömyys vaikuttaa matkapaketin toteuttamiseen, vakuuden on oltava käytettävissä maksutta, jotta voidaan varmistaa paluukuljetukset ja tarvittaessa rahoittaa majoitus ennen paluukuljetusta.
5. Kunkin suorittamattoman matkapalvelun osalta maksujen palautukset on suoritettava ilman aiheetonta viivytystä matkustajan pyynnön jälkeen.
18 artikla
Maksukyvyttömyyssuojan vastavuoroinen tunnustaminen ja hallinnollinen yhteistyö
1. Jäsenvaltioiden on tunnustettava, että matkanjärjestäjän järjestämä maksukyvyttömyyssuoja täyttää niiden kansallisten toimenpiteiden mukaiset vaatimukset, joilla 17 artikla saatetaan osaksi sen kansallista lainsäädäntöä, jos se on järjestetty kyseisen matkanjärjestäjän sijoittautumisjäsenvaltion vastaavien toimenpiteiden mukaisesti.
2. Jäsenvaltioiden on nimettävä keskusyhteyspisteet helpottamaan hallinnollista yhteistyötä ja eri jäsenvaltioissa toimivien matkanjärjestäjien valvontaa. Niiden on ilmoitettava näiden keskusyhteyspisteiden yhteystiedot kaikille muille jäsenvaltioille ja komissiolle.
3. Keskusyhteyspisteiden on annettava toistensa käyttöön kaikki tarpeelliset tiedot kansallisista maksukyvyttömyyssuojaa koskevista vaatimuksistaan sekä tiedot yhdestä tai useammasta tahosta, joka vastaa maksukyvyttömyyssuojasta niiden alueelle sijoittautuneiden yksittäisten matkanjärjestäjien osalta. Näiden yhteyspisteiden on annettava toisilleen mahdollisuus käyttää kaikkia saatavilla olevia luetteloita niistä matkanjärjestäjistä, jotka täyttävät maksukyvyttömyyssuojaan liittyvät velvoitteensa. Kaikkien tällaisten luetteloiden on oltava julkisesti saatavilla, myös verkossa.
4. Jos jäsenvaltiolla on epäilyjä, jotka koskevat matkanjärjestäjän maksukyvyttömyyssuojaa, jäsenvaltion on pyydettävä siitä selvitys jäsenvaltiolta, johon matkanjärjestäjä on sijoittautunut. Jäsenvaltioiden on vastattava toisten jäsenvaltioiden esittämiin pyyntöihin mahdollisimman pian ottaen huomioon asian kiireellisyys ja monitahoisuus. Ensimmäinen vastaus on annettava joka tapauksessa viimeistään 15 työpäivän kuluessa pyynnön vastaanottamisesta.
VI LUKU
YHDISTETYT MATKAJÄRJESTELYT
19 artikla
Maksukyvyttömyyssuoja ja yhdistettyjä matkajärjestelyjä koskevat tiedotusvaatimukset
1. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että yhdistettyjen matkajärjestelyjen hankkimista helpottavat elinkeinonharjoittajat asettavat vakuuden kaikkien matkustajilta saamiensa maksujen palauttamisen takaamiseksi siltä osin kuin matkapalvelua, joka muodostaa osan yhdistettyä matkajärjestelyä, ei suoriteta niiden maksukyvyttömyyden vuoksi. Jos tällaiset elinkeinonharjoittajat ovat matkustajan kuljetuksesta vastaava osapuoli, vakuuden on katettava myös matkustajan paluukuljetus. Edellä olevan 17 artiklan 1 kohdan toista alakohtaa, 17 artiklan 2-5 kohtaa sekä 18 artiklaa sovelletaan soveltuvin osin.
2. Ennen kuin matkustaja sitoutuu yhdistetyn matkajärjestelyn syntymiseen johtavaan sopimukseen tai vastaavaan tarjoukseen, yhdistettyjen matkajärjestelyjen hankkimista helpottavan elinkeinonharjoittajan on, myös silloin kun elinkeinonharjoittaja ei ole sijoittautunut jäsenvaltioon mutta suuntaa millä tahansa tavalla tällaista toimintaa jäsenvaltioon, ilmoitettava ymmärrettävästi, selkeästi ja näkyvästi:
a)
että matkustajaan ei sovelleta yksinomaan tämän direktiivin mukaisiin matkapaketteihin sovellettavia oikeuksia ja että kukin palveluntarjoaja vastaa ainoastaan tarjoamansa palvelun asianmukaisesta sopimusperusteisesta suorittamisesta; ja
b)
että matkustaja saa hyödyn maksukyvyttömyyssuojasta 1 kohdan mukaisesti.
Tämän kohdan noudattamiseksi yhdistetyn matkajärjestelyn hankkimista helpottavan elinkeinonharjoittajan on annettava matkustajalle tietoja käyttämällä asiaankuuluvaa liitteessä II esitettyä vakiomuotoista lomaketta tai, jos mikään mainitussa liitteessä esitetyistä lomakkeista ei koske kyseistä yhdistetyn matkajärjestelyn tyyppiä, annettava sen sisältämät tiedot.
3. Jos yhdistettyjen matkajärjestelyjen hankkimista helpottava elinkeinonharjoittaja ei ole noudattanut tämän artiklan 1 ja 2 kohdassa säädettyjä vaatimuksia, yhdistettyyn matkajärjestelyyn sisältyvien matkapalvelujen osalta sovelletaan 9 ja 12 artiklassa ja IV luvussa säädettyjä oikeuksia ja velvoitteita.
4. Jos yhdistetty matkajärjestely on seuraus matkustajan ja sellaisen elinkeinonharjoittajan välillä tehdystä sopimuksesta, joka ei helpota yhdistetyn matkajärjestelyn hankkimista, tämän elinkeinonharjoittajan on ilmoitettava yhdistetyn matkajärjestelyn hankkimista helpottavalle elinkeinonharjoittajalle asianomaisen sopimuksen tekemisestä.
VII LUKU
YLEISET SÄÄNNÖKSET
20 artikla
Matkanvälittäjiä koskevat erityiset velvoitteet, jos matkanjärjestäjä on sijoittautunut Euroopan talousalueen ulkopuolelle
Jos matkanjärjestäjä on sijoittautunut Euroopan talousalueen ulkopuolelle, jäsenvaltioon sijoittautuneeseen matkanvälittäjään sovelletaan matkanjärjestäjille IV ja V luvussa asetettuja velvoitteita, jollei matkanvälittäjä näytä toteen, että matkanjärjestäjä toimii mainittujen lukujen mukaisesti, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 13 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan soveltamista.
21 artikla
Vastuu varausvirheistä
Jäsenvaltioiden on varmistettava, että elinkeinonharjoittaja on vastuussa kaikista varausjärjestelmän teknisistä vioista aiheutuvista virheistä, jotka johtuvat kyseisestä elinkeinonharjoittajasta, ja jos se on sopinut järjestävänsä matkapaketin tai yhdistettyjen matkajärjestelyjen osana olevien matkapalvelujen varaamisen, se on vastuussa varausprosessin aikana tehdyistä virheistä.
Elinkeinonharjoittaja ei ole vastuussa varausvirheistä, jotka johtuvat matkustajasta tai jotka aiheutuvat väistämättömistä ja poikkeuksellisista olosuhteista.
22 artikla
Oikeus hyvitykseen
Jos matkanjärjestäjä tai 13 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan tai 20 artiklan mukaisesti matkanvälittäjä maksaa korvauksen, myöntää hinnanalennuksen tai täyttää muut tämän direktiivin nojalla sille kuuluvat velvoitteet, jäsenvaltioiden on varmistettava, että matkanjärjestäjällä tai matkanvälittäjällä on oikeus hakea hyvitystä kolmannelta osapuolelta, joka on vaikuttanut tapahtumaan, jonka johdosta korvausvelvoite, hinnanalennus tai muut velvoitteet syntyivät.
23 artikla
Direktiivin pakottavuus
1. Pakettimatkan matkanjärjestäjän tai yhdistetyn matkajärjestelyn hankkimista helpottavan elinkeinonharjoittajan ilmoitus siitä, että se toimii yksinomaan matkapalvelun tarjoajana, edustajana tai jossakin muussa ominaisuudessa, tai siitä, että matkapaketti tai yhdistetty matkajärjestely ei ole matkapaketti tai yhdistetty matkajärjestely, ei vapauta kyseistä matkanjärjestäjää tai elinkeinonharjoittajaa tässä direktiivissä sille asetetuista velvoitteista.
2. Matkustaja ei voi luopua hänelle niiden kansallisten toimenpiteiden perusteella kuuluvista oikeuksista, joilla tämä direktiivi saatetaan osaksi kansallista lainsäädäntöä.
3. Sopimusjärjestely tai matkustajan ilmoitus, jolla välittömästi tai välillisesti luovutaan matkustajille tämän direktiivin nojalla kuuluvista oikeuksista tai rajoitetaan niitä tai pyritään kiertämään tämän direktiivin soveltaminen, ei sido matkustajaa.
24 artikla
Täytäntöönpano
Jäsenvaltioiden on huolehdittava siitä, että tämän direktiivin noudattamisen varmistamiseksi on olemassa riittävät ja tehokkaat keinot.
25 artikla
Seuraamukset
Jäsenvaltioiden on annettava säännöt, jotka koskevat seuraamuksia, joita sovelletaan tämän direktiivin nojalla annettujen kansallisten säännösten rikkomuksiin, ja toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet seuraamusten täytäntöönpanon varmistamiseksi. Seuraamusten on oltava tehokkaita, oikeasuhteisia ja varoittavia.
26 artikla
Komission suorittama raportointi ja uudelleentarkastelu
Komissio toimittaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle viimeistään 1 päivänä tammikuuta 2019 kertomuksen tämän direktiivin säännöksistä, joita sovelletaan eri myyntipisteissä tehtyihin verkkovarauksiin ja tällaisten varausten määrittelemiseen paketeiksi, yhdistetyiksi matkajärjestelyiksi tai erillisiksi matkapalveluiksi, ja erityisesti 3 artiklan 2 kohdan b alakohdan v alakohdassa esitetystä matkapaketin määritelmästä sekä siitä, onko tämän määritelmän mukauttaminen tai laajentaminen asianmukaista.
Komissio toimittaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle viimeistään 1 päivänä tammikuuta 2021 yleiskertomuksen tämän direktiivin soveltamisesta.
Ensimmäisessä ja toisessa kohdassa tarkoitettuihin kertomuksiin liitetään tarvittaessa säädösehdotuksia.
27 artikla
Asetuksen (EY) N:o 2006/2004 ja direktiivin 2011/83/EU muuttaminen
1. Korvataan asetuksen (EY) N:o 2006/2004 liitteessä oleva 5 kohta seuraavasti:
”5.
Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi (EU) 2015/2302 (21).
2. Korvataan direktiivin 2011/83/EU 3 artiklan 3 kohdan g alakohta seuraavasti:
”g)
koskevat Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin (EU) 2015/2302 (22) 3 artiklan 2 kohdassa määriteltyjä matkapaketteja.
Tämän direktiivin 6 artiklan 7 kohtaa, 8 artiklan 2 ja 6 kohtaa sekä 19, 21 ja 22 artiklaa sovelletaan soveltuvin osin direktiivin (EU) 2015/2302 3 artiklan 2 kohdassa määriteltyihin matkapaketteihin mainitun direktiivin 3 artiklan 6 kohdassa tarkoitettujen matkustajien osalta.
VIII LUKU
LOPPUSÄÄNNÖKSET
28 artikla
Saattaminen osaksi kansallista lainsäädäntöä
1. Jäsenvaltioiden on annettava ja julkaistava tämän direktiivin noudattamisen edellyttämät lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset viimeistään 1 päivänä tammikuuta 2018. Niiden on viipymättä toimitettava nämä säännökset kirjallisina komissiolle.
2. Niiden on sovellettava näitä säännöksiä 1 päivästä heinäkuuta 2018.
3. Näissä jäsenvaltioiden antamissa säännöksissä on viitattava tähän direktiiviin tai niihin on liitettävä tällainen viittaus, kun ne virallisesti julkaistaan. Jäsenvaltioiden on määriteltävä, miten viittaukset tehdään.
4. Jäsenvaltioiden on toimitettava tässä direktiivissä tarkoitetuista kysymyksistä antamansa keskeiset kansalliset säännökset kirjallisina komissiolle.
29 artikla
Kumoaminen
Kumotaan direktiivi 90/314/ETY 1 päivästä heinäkuuta 2018.
Viittauksia kumottuun direktiiviin pidetään viittauksina tähän direktiiviin liitteessä III olevan vastaavuustaulukon mukaisesti.
30 artikla
Voimaantulo
Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
31 artikla
Osoitus
Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.
Tehty Strasbourgissa 25 päivänä marraskuuta 2015.