NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 1257/2013
ze dne 20. listopadu 2013
o recyklaci lodí a o změně nařízení (ES) č. 1013/2006 a směrnice 2009/16/ES
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 192 odst. 1 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise:
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
po konzultaci s Výborem regionů,
v souladu s řádným legislativním postupem (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Na lodě, které představují odpad a které jsou přepravovány přes hranice států za účelem recyklace, se vztahuje Basilejská úmluva ze dne 22. března 1989 o kontrole pohybu nebezpečných odpadů přes hranice států a jejich zneškodňování (dále jen „Basilejská úmluva“) a nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1013/2006 (3). Nařízení (ES) č. 1013/2006 provádí Basilejskou úmluvu, jakož i změnu (4) úmluvy přijatou v roce 1995, která dosud nevstoupila na mezinárodní úrovni v platnost a která stanoví zákaz vývozu nebezpečných odpadů do zemí, které nejsou členy Organizace pro hospodářskou spolupráci a rozvoj (OECD). Lodě jsou obecně klasifikovány jako nebezpečný odpad a je zakázáno vyvážet je za účelem recyklace do zařízení v zemích, které nejsou členy OECD.
(2)
Mechanismy pro kontrolu, uplatňování a prosazování stávajícího unijního a mezinárodního práva nejsou přizpůsobeny zvláštnostem lodí a mezinárodní lodní dopravy. Mezinárodní organizace práce (MOP), Mezinárodní námořní organizace (IMO) a sekretariát Basilejské úmluvy vzájemně spolupracovaly a úspěšně dosáhly dohody o zavedení povinných požadavků na celosvětové úrovni, jejichž cílem je účinné a účelné řešení nebezpečných a nešetrných postupů při recyklaci lodí, a to prostřednictvím Hongkongské mezinárodní úmluvy pro bezpečnou a environmentálně šetrnou recyklaci lodí (dále jen „Hongkongská úmluva“).
(3)
Stávající kapacita na recyklaci lodí v zemích OECD, která je zákonně dostupná pro lodě plující pod vlajkou členského státu, není dostatečná. Stávající bezpečná a environmentálně šetrná kapacita na recyklaci lodí v zemích, jež nejsou členy OECD, dostačuje pro všechny lodě plující pod vlajkami členských států a očekává se, že do roku 2015 se dále rozšíří v důsledku opatření přijatých zeměmi provádějícími recyklaci s cílem splnit požadavky Hongkongské úmluvy.
(4)
Hongkongská úmluva byla přijata dne 15. května 2009 pod záštitou Mezinárodní námořní organizace. Vstoupí v platnost až 24 měsíců po dni ratifikace alespoň patnácti státy, jejichž kombinované obchodní loďstvo představuje alespoň 40 % hrubé prostornosti světové obchodní flotily a jejichž kombinovaný maximální roční objem recyklace lodí v průběhu předchozích deseti let činí v souhrnu alespoň tři procenta hrubé prostornosti kombinované obchodní flotily těchto států. Zmíněná úmluva se vztahuje na projektování, stavbu, provoz a přípravu lodí za účelem usnadnění jejich bezpečné a environmentálně šetrné recyklace, aniž by byla ohrožena bezpečnost a provozní efektivita lodi. Vztahuje se rovněž na provozování zařízení na recyklaci lodí bezpečným a environmentálně šetrným způsobem a vytvoření vhodného mechanismu prosazování týkající se recyklace lodí.
(5)
Cílem tohoto nařízení je napomoci k brzké ratifikaci Hongkongské úmluvy v Unii i ve třetích zemích tím, že se na základě uvedené úmluvy uplatní přiměřené kontroly na lodě a zařízení na jejich recyklaci.
(6)
Hongkongská úmluva výslovně stanoví, že pokud jde o bezpečnou a environmentálně šetrnou recyklaci lodí, mají její smluvní strany přijmout přísnější opatření v souladu s mezinárodním právem s cílem předcházet veškerým nepříznivým účinkům na lidské zdraví a životní prostředí, zmírnit je nebo je minimalizovat. Vzhledem k těmto důvodům by toto nařízení mělo zajistit ochranu před možnými nepříznivými účinky nebezpečných materiálů na palubách všech lodí vplouvajících do přístavů a kotvišť členských států a zároveň zajistit i dodržování ustanovení mezinárodního práva, jež se na tyto materiály vztahují. Aby se zajistila kontrola plnění požadavků týkajících se nebezpečných materiálů podle tohoto nařízení, měly by členské státy použít vnitrostátní předpisy provádějící směrnici Evropského parlamentu a Rady 2009/16/ES (5). V současné době jsou podle Mezinárodní úmluvy o bezpečnosti lidského života na moři (SOLAS) inspektoři státní přístavní inspekce pověřeni kontrolou osvědčení a aktivním testováním nebezpečných materiálů, včetně azbestu. Pařížské memorandum o porozumění o státní přístavní kontrole harmonizuje přístup k těmto činnostem.
(7)
Účelem tohoto nařízení je rovněž zmenšit rozdíly mezi provozovateli v Unii, v zemích OECD a v příslušných třetích zemích, pokud jde o normy v oblasti zdraví, bezpečnosti na pracovišti a životního prostředí, a vést lodě plující pod vlajkami členských států k tomu, aby využívaly zařízení na recyklaci lodí, která při demontáži lodí používají bezpečné a environmentálně šetrné postupy, namísto toho, aby byly posílány do současných areálů s nízkými standardy, což je stávající praxe. Konkurenceschopnost bezpečné a environmentálně šetrné recyklace lodí a jejich zpracování v zařízeních na recyklaci lodí nacházejících se v členských státech by tedy měla být rovněž zvýšena. K dosažení těchto cílů, jakož i k lepšímu prosazování dodržování předpisů by přispělo vypracování evropského seznamu zařízení na recyklaci lodí, která splňují požadavky stanovené v tomto nařízení (dále jen „evropský seznam“), neboť státu vlajky usnadní kontrolu lodí určených k recyklaci. Tyto požadavky na zařízení na recyklaci lodí by měly vycházet z požadavků Hongkongské úmluvy. Zařízení na recyklaci lodí schválená v souladu s tímto nařízením by tedy měla splňovat nezbytné požadavky na zajištění ochrany životního prostředí, zdraví a bezpečnosti pracovníků a nakládání s odpadem získaným z recyklovaných lodí způsobem šetrným k životnímu prostředí. V případě zařízení na recyklaci lodí nacházejících se ve třetích zemích by tyto požadavky měly dosahovat vysoké úrovně ochrany lidského zdraví a životního prostředí, která obecně odpovídá úrovni v Unii. Zařízení na recyklaci lodí, která tyto minimální požadavky nesplňují, by tedy neměla být zařazena na evropský seznam.
(8)
Zásada rovnosti podle práva Unie by měla být uplatňována a její uplatňování sledováno, zejména při vypracovávání a aktualizaci evropského seznamu v případě zařízení na recyklaci lodí nacházejících se v členských státech a zařízení na recyklaci lodí nacházejících se ve třetích zemích, která splňují požadavky stanovené tímto nařízením.
(9)
Členské státy se vybízejí, aby přijaly vhodná opatření, která zajistí, aby lodě vyloučené z oblasti působnosti tohoto nařízení jednaly způsobem, který je v souladu s tímto nařízením, pokud to bude rozumné a možné.
(10)
S cílem zabránit duplicitě je nezbytné vyloučit lodě plující pod vlajkou členského státu, na něž se vztahuje toto nařízení, z působnosti nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1013/2006 a ze směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/98/ES (6). Nařízení (ES) č. 1013/2006 se vztahuje na přepravu odpadů z Unie, s výhradou vyloučení určitých druhů odpadů, v jejichž případě se uplatňuje alternativní režim. Toto nařízení podrobuje lodě, které spadají do oblasti jeho působnosti, kontrolám v průběhu celého jejich životního cyklu a jeho cílem je zajistit recyklaci těchto lodí způsobem šetrným k životnímu prostředí. Je proto vhodné upřesnit, že na loď podléhající v průběhu celého svého životního cyklu alternativnímu režimu kontroly podle tohoto nařízení by se nařízení (ES) č. 1013/2006 vztahovat nemělo. Lodě, které nespadají ani do oblasti působnosti Hongkongské úmluvy, ani tohoto nařízení, a jakýkoli odpad nacházející se na palubě lodi, který nepochází z provozu, by měly nadále podléhat nařízení (ES) č. 1013/2006, směrnici 2008/98/ES a směrnici Evropského parlamentu a Rady 2008/99/ES (7).
(11)
Rovněž se uznává, že lodě i nadále podléhají jiným mezinárodním úmluvám s cílem zajistit jejich bezpečný provoz na moři v průběhu jejich provozní životnosti, a ačkoliv tyto lodě mohou využívat určitých plavebních práv a svobod, jsou povinny předem oznámit své vplutí do přístavu. Členské státy by měly mít možnost se rozhodnout uplatňovat další kontroly v souladu s jinými mezinárodními smlouvami. Stanovení dodatečných tranzitních kontrol podle tohoto nařízení proto není považováno za nezbytné.
(12)
Při výkladu požadavků tohoto nařízení je třeba brát v úvahu pokyny, které na podporu Hongkongské úmluvy vypracovala IMO (dále jen „pokyny IMO“).
(13)
Pro účely tohoto nařízení by pojem „recyklace“ neměl mít význam vymezený ve směrnici 2008/98/ES. Toto nařízení by proto mělo zavést zvláštní definici pojmu „recyklace lodí“.
(14)
Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1272/2008 (8) provádí na úrovni Unie Globálně harmonizovaný systém klasifikace a označování chemických látek. Uvedené nařízení je společně se směrnicí Rady 67/548/EHS (9) a směrnicí Evropského parlamentu a Rady 1999/45/ES (10) užitečným vodítkem pro určování toho, co je nebezpečný materiál.
(15)
Vedení soupisu nebezpečných materiálů nacházejících se na palubě lodi v průběhu celého jejího životního cyklu je klíčovým požadavkem stanoveným v Hongkongské úmluvě a tomto nařízení. V souladu s pravidlem 8 odst. 2 Hongkongské úmluvy by loď určená k recyklaci měla v období před vstupem do zařízení na recyklaci lodí minimalizovat množství odpadu pocházejícího z provozu. Pokud má být odpad pocházející z provozu dodán společně s lodí do zařízení na recyklaci lodí, mělo by se přibližné množství a umístění tohoto odpadu uvést v části II soupisu.
(16)
Členské státy by měly přijmout opatření, která zabrání obcházení pravidel pro recyklaci lodí a zvýší transparentnost recyklace lodí. Podle Hongkongské úmluvy by členské státy měly podávat informace o lodích, pro něž bylo vydáno osvědčení soupisu, a o lodích, pro něž obdržely prohlášení o dokončení recyklace, a informace o nedovolené recyklaci lodí a o následných opatřeních, která přijaly.
(17)
Členské státy by měly stanovit pravidla pro sankce použitelné v případě porušení tohoto nařízení a zajistit, aby tyto sankce byly uplatňovány tak, aby se zabránilo obcházení pravidel pro recyklaci lodí. Stanovené sankce, které mohou být občanskoprávní nebo správní povahy, by měly být účinné, přiměřené a odrazující.
(18)
V souladu s judikaturou Soudního dvora jsou soudy členských států povinny vykládat procesní pravidla upravující podmínky, které je nutno splnit pro účely podání správního opravného prostředku nebo žaloby, způsobem, který v co největším možném rozsahu zohlední cíle čl. 9 odst. 3 Aarhuské úmluvy.
(19)
V zájmu ochrany lidského zdraví a životního prostředí a s ohledem na zásadu „znečišťovatel platí“ by Komise měla posoudit možnost zavedení finančního mechanismu, jenž by se vztahoval na všechny lodě vplouvající do přístavů a kotvišť členských států, bez ohledu na to, pod jakou vlajkou plují, a jenž by vytvářel zdroje napomáhající environmentálně šetrné recyklaci lodí a jejich zpracování, aniž by to podněcovalo změnu vlajky.
(20)
Za účelem zohlednění vývoje v souvislosti s Hongkongskou úmluvou by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování Evropské unie, pokud jde o aktualizaci příloh I a IA tohoto nařízení. Je obzvláště důležité, aby Komise v rámci přípravné činnosti vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni. Při přípravě a vypracování aktu v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předány současně, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě.
(21)
Za účelem zajištění jednotných podmínek k provedení tohoto nařízení by měly být Komisi svěřeny prováděcí pravomoci. Tyto pravomoci by měly být vykonávány v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 (11).
(22)
Jelikož cíle tohoto nařízení, totiž předcházet nepříznivým účinkům na lidské zdraví a životní prostředí způsobeným recyklací, provozem a údržbou lodí plujících pod vlajkou členského státu, zmírnit je nebo je vyloučit, nemůže být dosaženo uspokojivě členskými státy vzhledem k mezinárodní povaze námořní dopravy a recyklace lodí, ale spíše jej může být lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijímat opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je nezbytné pro dosažení tohoto cíle,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
HLAVA I
PŘEDMĚT, OBLAST PŮSOBNOSTI A DEFINICE
Článek 1
Předmět a účel
Účelem tohoto nařízení je předcházet nehodám, zraněním a jiným nepříznivým účinkům na lidské zdraví a životní prostředí způsobeným recyklací lodí, zmírnit je, minimalizovat a v co největší možné míře je vyloučit. Účelem tohoto nařízení je zvýšit bezpečnost, ochranu lidského zdraví a mořského prostředí Unie v průběhu celého životního cyklu lodi, zejména s cílem zajistit, aby se s nebezpečným odpadem vzniklým při recyklaci lodi nakládalo způsobem šetrným k životnímu prostředí.
Toto nařízení rovněž stanoví pravidla pro zajištění řádného nakládání s nebezpečnými materiály na palubě lodí.
Toto nařízení si rovněž klade za cíl usnadnit ratifikaci Hongkongské mezinárodní úmluvy pro bezpečnou a environmentálně šetrnou recyklaci lodí z roku 2009 (dále jen „Hongkongské úmluva“).
Článek 2
Oblast působnosti
1. Toto nařízení se s výjimkou článku 12 vztahuje na lodě plující pod vlajkami členských států.
Článek 12 se vztahuje na lodě plující pod vlajkami třetích zemí, které vplouvají do přístavu nebo kotviště členského státu.
2. Toto nařízení se nevztahuje na:
a)
jakékoli válečné lodě, pomocná plavidla námořnictva nebo jiné lodě vlastněné nebo provozované státem a v současnosti používané pouze pro státní neobchodní službu;
b)
lodě o hrubé prostornosti menší než 500 GT;
c)
lodě provozované v průběhu svého životního cyklu pouze ve vodách spadajících pod svrchovanost nebo jurisdikci členského státu, pod jehož vlajkou daná loď pluje.
Článek 3
Definice
1. Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
1)
„lodí“ plavidlo jakéhokoli druhu, i odstrojené nebo tažené, které je nebo bylo provozováno v námořním prostředí, včetně ponorných plavidel, plovoucích zařízení, plovoucích plošin, samozdvižných plošin, plovoucích zásobovacích plošin (FSU) a výrobních, skladovacích a vykládacích plavidel (FPSO);
2)
„novou lodí“ loď:
a)
pro kterou je uzavřena stavební smlouva ke dni použitelnosti tohoto nařízení nebo později;
b)
pokud neexistuje stavební smlouva, jejíž kýl je položen nebo jejíž stavba se nachází v podobné konstrukční fázi šest měsíců po dni použitelnosti tohoto nařízení nebo později, nebo
c)
jejíž dodání se uskuteční třicet měsíců po dni použitelnosti tohoto nařízení nebo později;
3)
„tankerem“ ropný tanker, jak je definován v příloze I úmluvy o zabránění znečišťování z lodí (dále jen „úmluva MARPOL“), nebo tanker přepravující jedovaté kapalné látky (NLS) definovaný v příloze II uvedené úmluvy;
4)
„nebezpečným materiálem“ jakýkoli materiál nebo látka, který by mohl představovat nebezpečí pro lidské zdraví nebo životní prostředí;
5)
„odpadem pocházejícím z provozu“ odpadní voda a zbytky pocházející z běžného provozu lodí podléhající požadavkům úmluvy MARPOL;
6)
„recyklací lodí“ úplná nebo částečná demontáž lodi v zařízení na recyklaci lodí s cílem získat části a materiály k přepracování, přípravě k opětovnému použití a k opětovnému použití a zároveň se postarat o nebezpečné a jiné materiály, včetně souvisejících činností, jako je skladování a zpracování částí a materiálů na místě, nikoliv však jejich další zpracování nebo odstranění v samostatných zařízeních;
7)
„zařízením na recyklaci lodí“ vymezená plocha, která je loděnicí nebo zařízením, jež se nachází v členském státě nebo ve třetí zemi a používá se na recyklaci lodí;
8)
„společností provádějící recyklaci lodí“ vlastník zařízení na recyklaci lodí nebo jakákoliv jiná organizace nebo osoba, která převzala odpovědnost za recyklaci lodí od vlastníka zařízení na recyklaci lodí;
9)
„správním orgánem“ orgán státní správy určený členským státem jako odpovědný za povinnosti související s loděmi plujícími pod jeho vlajkou nebo s loděmi provozovanými v jeho pravomoci;
10)
„uznaným subjektem“ subjekt uznaný v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 391/2009 (12);
11)
„příslušným orgánem“ nebo „příslušnými orgány“ orgán nebo orgány státní správy určené členským státem nebo třetí zemí jako místně nebo věcně příslušné pro zařízení na recyklaci lodí v jurisdikci daného státu ve vztahu ke všem činnostem, které provádějí;
12)
„hrubou prostorností“ (GT) hrubá prostornost vypočtená v souladu s vyměřovacími předpisy obsaženými v příloze I Mezinárodní úmluvy o vyměřování lodí z roku 1969 nebo v jakékoli následné úmluvě;
13)
„příslušnou osobou“ osoba s odpovídající kvalifikací, školením a dostatečnými znalostmi, zkušenostmi a dovednostmi pro výkon konkrétní činnosti;
14)
„majitelem lodi“ fyzická nebo právnická osoba registrovaná jako vlastník lodi, včetně fyzické nebo právnické osoby vlastnící loď po omezenou dobu do jejího prodeje nebo jejího předání zařízení na recyklaci lodí, nebo neexistuje-li registrace, fyzická nebo právnická osoba vlastnící loď nebo jakákoliv jiná organizace nebo osoba, jako je správce nebo nájemce lodi bez posádky, která převzala odpovědnost za provoz lodi od vlastníka lodi, jakož i právnická osoba provozující loď ve vlastnictví státu;
15)
„novou instalací“ instalace systémů, vybavení, izolace nebo jiného materiálu na lodi po dni použitelnosti tohoto nařízení;
16)
„plánem recyklace lodi“ plán vypracovaný provozovatelem zařízení na recyklaci lodí pro každou konkrétní loď určenou k recyklaci na jeho odpovědnost, při zohlednění příslušných pokynů a usnesení IMO;
17)
„plánem zařízení na recyklaci lodí“ plán vypracovaný provozovatelem zařízení na recyklaci lodí a přijatý radou nebo příslušným řídícím orgánem společnosti provádějící recyklaci lodí, který popisuje procesy a postupy recyklace lodi v zařízení na recyklaci lodí a jehož součástí je zejména bezpečnost a školení pracovníků, ochrana lidského zdraví a životního prostředí, funkce a povinnosti zaměstnanců, plán připravenosti a reakce na mimořádné události a systémy sledování, předávání a zaznamenávání informací, při zohlednění příslušných pokynů a usnesení IMO;
18)
„bezpečným pro vstup“ prostor, který splňuje všechny tyto podmínky:
a)
obsah kyslíku v ovzduší a koncentrace hořlavých par nepřekračují hranice bezpečnosti;
b)
žádné toxické materiály v ovzduší nepřekračují přípustné koncentrace;
c)
žádné zbytky nebo materiály související s prací schválenou příslušnou osobou nezpůsobí nekontrolované uvolnění toxických materiálů ani nebezpečnou koncentraci hořlavých par ve stávajících atmosférických podmínkách, nakládá-li se s nimi podle pokynů;
19)
„bezpečným pro práci při vysokých teplotách“ prostor, ve kterém jsou splněny všechny tyto podmínky:
a)
pro používání zařízení na obloukové nebo plamenové svařování, zařízení na stříhání, řezání či pálení nebo jiných forem otevřeného plamene, jakož i pro tepelné zpracování, mletí nebo provádění činností, při nichž dochází ke vzniku jisker, jsou zajištěny bezpečné podmínky, které znemožňují explozi a vylučují rovněž výskyt plynu;
b)
jsou splněny podmínky pro bezpečný vstup stanovená v bodě 18;
c)
prací při vysokých teplotách nejsou změněny stávající atmosférické podmínky;
d)
všechny přilehlé prostory byly vyčištěny, inertizovány nebo dostatečně ošetřeny, aby nedošlo ke vzniku nebo šíření požáru;
20)
„prohlášením o dokončení recyklace“ potvrzení vydané provozovatelem zařízení na recyklaci lodí o tom, že recyklace lodi byla dokončena v souladu s tímto nařízením;
21)
„osvědčením soupisu“ osvědčení pro konkrétní loď vydávané lodím plujícím pod vlajkami členských států v souladu s článkem 9, ke kterému je připojen soupis nebezpečných materiálů v souladu s článkem 5;
22)
„osvědčením o připravenosti k recyklaci“ osvědčení pro konkrétní loď vydávané lodím plujícím pod vlajkami členských států, které je v souladu s čl. 9 odst. 9 a k němuž jsou připojeny soupis nebezpečných materiálů podle čl. 5 odst. 7 a schválený plán recyklace lodi podle článku 7;
23)
„prohlášením o souladu“ osvědčení pro konkrétní loď vydávané lodím plujícím pod vlajkami třetích zemí, ke kterému je připojen soupis nebezpečných materiálů, v souladu s článkem 12;
24)
„výtlakem prázdné lodi v tunách (LDT)“ hmotnost lodi v tunách bez nákladu, pohonných hmot, mazacích olejů ve skladovacích nádržích, zátěžové vody, pitné vody, napájecí vody, zásob určených ke spotřebě, bez cestujících a posádky a jejich majetku, a je souhrnem hmotnosti trupu, konstrukce, strojního zařízení, vybavení a instalací nacházejících se na lodi.
2. Pro účely čl. 7 odst. 2 písm. d) a článků 13, 15 a 16 se rozumí:
a)
„odpadem“, „nebezpečným odpadem“, „zpracováním“, „nakládáním s odpady“ odpad, nebezpečný odpad, zpracování a nakládání s odpady ve smyslu článku 3 směrnice 2008/98/ES;
b)
„inspekcí na místě“ prohlídka zařízení na recyklaci lodí, která posoudí, zda jsou podmínky na místě v souladu s podmínkami popsanými v příslušné předložené dokumentaci;
c)
„pracovníkem“ každá osoba, která pravidelně nebo dočasně vykonává práci v pracovním poměru, včetně pracovníků pracujících pro dodavatele a subdodavatele;
d)
„nakládáním způsobem šetrným k životnímu prostředí“ provedení všech možných kroků k zajištění toho, že se s odpady a nebezpečnými materiály nakládá způsobem chránícím lidské zdraví a životní prostředí před nepříznivými účinky, které by tyto materiály a odpady mohly způsobit.
3. Pro účely odst. 1 bodu 13 může být příslušnou osobou školený pracovník nebo řídící pracovník schopný rozeznat a vyhodnotit rizika povolání, hrozící nebezpečí a vystavení zaměstnanců potenciálně nebezpečným materiálům nebo nebezpečným podmínkám v zařízení na recyklaci lodí a schopný určit nezbytná ochranná a preventivní opatření, která je třeba přijmout k vyloučení či snížení těchto nebezpečí, rizik nebo vystavení nebezpečí.
Aniž je dotčena směrnice Evropského parlamentu a Rady 2005/36/ES (13), může příslušný orgán stanovit vhodná kritéria pro určení těchto osob a může určit povinnosti, které jim mají být přiděleny.
HLAVA II
LODĚ
Článek 4
Kontrola nebezpečných materiálů
Instalace nebo používání nebezpečných materiálů uvedených v příloze I na lodích se zakazují nebo omezují, jak je uvedeno v příloze I, aniž jsou dotčeny jiné požadavky příslušných právních předpisů Unie, které mohou vyžadovat další opatření.
Článek 5
Soupis nebezpečných materiálů
1. Každá nová loď musí mít na palubě soupis nebezpečných materiálů, ve kterém jsou identifikovány alespoň nebezpečné materiály podle přílohy II obsažené v konstrukci nebo vybavení lodi, jejich umístění a přibližné množství.
2. S výhradou čl. 32 odst. 2 písm. b) musí stávající lodě pokud možno splňovat požadavky odstavce 1.
Lodě určené k recyklaci musí pokud možno splňovat požadavky odstavce 1 tohoto článku ode dne zveřejnění evropského seznamu zařízení na recyklaci lodí (dále jen „evropský seznam“) podle čl. 16 odst. 2.
S výhradou čl. 32 odst. 2 písm. b) musí být při vypracovávání soupisu nebezpečných materiálů identifikovány alespoň nebezpečné materiály uvedené v příloze I.
3. Soupis nebezpečných materiálů musí:
a)
být vyhotoven zvlášť pro každou loď;
b)
poskytovat důkazy o tom, že loď dodržuje zákazy a omezení pro instalaci nebo používání nebezpečných materiálů v souladu s článkem 4;
c)
být sestaven při zohlednění příslušných pokynů IMO;
d)
být ověřen správním orgánem nebo jím pověřeným uznaným subjektem.
4. Kromě požadavků odstavce 3 se u stávajících lodí vypracuje plán popisující vizuální kontrolu či kontrolu odběrem vzorků, podle níž se při zohlednění příslušných pokynů IMO vyhotovuje soupis nebezpečných materiálů.
5. Soupis nebezpečných materiálů se skládá ze tří částí:
a)
seznamu nebezpečných materiálů uvedených v přílohách I a II v souladu s odstavci 1 a 2 tohoto článku a obsažených v konstrukci nebo vybavení lodi, s určením jejich umístění a přibližného množství (část I);
b)
seznamu odpadu pocházejícího z provozu a nacházejícího se na lodi (část II);
c)
seznamu zásob nacházejících se na lodi (část III).
6. Část I soupisu nebezpečných materiálů musí být náležitě vedena a aktualizována během provozování lodi s ohledem na nové instalace obsahující jakýkoli nebezpečný materiál uvedený v příloze II a relevantní změny v konstrukci a vybavení lodi.
7. Před recyklací a při zohlednění příslušných pokynů IMO musí soupis nebezpečných materiálů vedle náležitě vedené a aktualizované části I obsahovat část II týkající se odpadů pocházejících z provozu a část III týkající se zásob a musí být ověřen správním orgánem nebo jím pověřeným uznaným subjektem.
8. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 24, pokud jde o aktualizaci seznamu položek na soupisu nebezpečných materiálů uvedených v přílohách I a II s cílem zajistit, aby byly v daných seznamech zahrnuty alespoň látky uvedené v dodatcích I a II Hongkongské úmluvy.
Komise přijme samostatný akt v přenesené pravomoci pro každou z látek, které mají být doplněny do přílohy I nebo II nebo z nich vypuštěny.
Článek 6
Obecné požadavky na majitele lodí
1. Při přípravě odeslání lodi na recyklaci majitelé lodí:
a)
poskytnou provozovateli zařízení na recyklaci lodí veškeré informace o lodi potřebné pro vypracování plánu recyklace lodi podle článku 7;
b)
písemně oznámí příslušnému správnímu orgánu záměr recyklovat loď v konkrétním zařízení či konkrétních zařízeních na recyklaci lodí, a to ve lhůtě, kterou dotčený správní orgán určí. Oznámení musí obsahovat alespoň:
i)
soupis nebezpečných materiálů a
ii)
veškeré informace o lodi podle písmene a).
2. Majitelé lodí zajistí, aby lodě určené k recyklaci:
a)
byly recyklovány pouze v zařízeních na recyklaci lodí, která jsou uvedena na evropském seznamu;
b)
před vstupem do zařízení na recyklaci lodí byly provozovány tak, aby bylo možné minimalizovat množství zbytků nákladu, zbývajícího ropného paliva a odpadu vzniklého na lodi, jenž zůstal na palubě;
c)
byly před zahájením recyklace po obdržení plánu recyklace lodi schváleného podle čl. 7 odst. 3 opatřeny osvědčením o připravenosti lodi k recyklaci vydaným správním orgánem nebo jím pověřeným uznaným subjektem.
3. Majitelé lodí zajistí, aby se tankery dostaly do zařízení na recyklaci lodí s nákladovými nádržemi a čerpacím zařízením ve stavu připravenosti pro vydání osvědčení o bezpečné práci při vysokých teplotách.
4. Majitelé lodí poskytnou provozovateli zařízení na recyklaci lodí kopii osvědčení o připravenosti k recyklaci vydaného v souladu s článkem 9.
5. Majitelé lodí odpovídají za loď a přijmou opatření s cílem zajistit, aby loď splňovala požadavky správního orgánu členského státu vlajky do doby, než za ni převezme odpovědnost provozovatel zařízení na recyklaci lodí. Provozovatel zařízení na recyklaci lodí může převzetí lodi k recyklaci odmítnout, pokud stav lodi zásadním způsobem neodpovídá údajům uvedeným v osvědčení soupisu, včetně případů, kdy část I soupisu nebezpečných materiálů není náležitě vedena a aktualizována tak, aby odrážela změny v konstrukci a vybavení lodi. Za této situace odpovídá za loď nadále její majitel, který o tom neodkladně informuje správní orgán.
Článek 7
Plán recyklace lodi
1. Před jakoukoli recyklací lodi musí být pro každou konkrétní loď vypracován plán recyklace lodi. Tento plán recyklace lodi musí pokrýt veškeré skutečnosti týkající se lodi, které nejsou uvedeny v plánu zařízení na recyklaci lodí nebo které vyžadují zvláštní postupy.
2. Plán recyklace lodi musí:
a)
být vypracován provozovatelem zařízení na recyklaci lodí v souladu s příslušnými ustanoveními Hongkongské úmluvy a při zohlednění příslušných pokynů IMO a informace o lodi poskytnuté jejím majitelem v souladu s čl. 6 odst. 1 písm. a) tak, aby jejich obsah náležitě odrážel informace obsažené v soupisu nebezpečných materiálů;
b)
upřesňovat, zda a v jakém rozsahu má jakákoli přípravná práce, jako jsou předběžné zpracování, určení možných rizik a odstranění zásob, proběhnout na jiném místě než v zařízení na recyklaci lodí uvedeném v plánu recyklace lodi. V plánu recyklace lodi by mělo být uvedeno i místo, kde se bude loď nacházet v průběhu recyklačních činností, a stručný plán příjezdu a bezpečného umístění konkrétní lodi, která má být recyklována;
c)
obsahovat informace týkající se vytvoření, udržování a sledování podmínek pro bezpečný vstup a bezpečnou práci při vysokých teplotách v případě konkrétní lodi, přičemž se zohlední takové skutečnosti, jako je její konstrukce, uspořádání a předchozí náklad, a další nezbytné informace o způsobu provedení plánu recyklace lodi;
d)
obsahovat informace o druhu a množství nebezpečných materiálů a odpadu vznikajících v průběhu recyklace konkrétní lodi, včetně materiálů a odpadu uvedených v soupisu nebezpečných materiálů, a o tom, jak s nimi bude naloženo v zařízení na recyklaci lodí a v následných zařízeních a jak v nich budou skladovány, a
e)
pokud se k recyklaci lodi využije více než jedno zařízení na recyklaci lodí, být v zásadě vypracován zvlášť pro každé dotčené zařízení a určovat pořadí využití a povolené činnosti, které budou v těchto zařízeních prováděny.
3. Plán recyklace lodi musí být schválen tichým nebo výslovným souhlasem příslušným orgánem v souladu s případnými požadavky státu, ve kterém se nachází zařízení na recyklaci lodí.
Výslovné schválení se udělí, pokud příslušný orgán zašle písemné oznámení o svém rozhodnutí o plánu recyklace lodi provozovateli zařízení na recyklaci lodí, majiteli lodi a správnímu orgánu.
Za schválení tichým souhlasem je považována situace, kdy příslušný orgán nezašle provozovateli zařízení na recyklaci lodí, majiteli lodi a správnímu orgánu žádnou písemnou námitku k plánu recyklace lodi ve lhůtě pro posouzení stanovené případně v souladu s požadavky státu, ve kterém se nachází zařízení na recyklaci lodí, a oznámené podle čl. 15 odst. 2 písm. b).
4. Členské státy mohou požádat správní orgán, aby zaslal příslušnému orgánu státu, v němž se nachází zařízení na recyklaci lodí, informace poskytnuté majitelem lodi podle čl. 6 odst. 1 písm. b) a tyto údaje:
i)
datum, kdy byla loď registrována ve státu vlajky,
ii)
identifikační číslo lodi (číslo IMO),
iii)
registrační číslo vyznačené na trupu lodi při dodání nově postavené lodi,
iv)
jméno a druh lodi,
v)
přístav, v němž je loď registrována,
vi)
jméno a adresu majitele lodi a identifikační číslo registrovaného majitele podle IMO,
vii)
název a adresu společnosti,
viii)
názvy všech klasifikačních společností, kterými byla loď klasifikována,
ix)
hlavní údaje o lodi (celková délka (LOA), šířka (na žebrech), hloubka (boční), LDT, hrubá prostornost a čistá prostornost a druh a výkon motoru).
Článek 8
Prohlídky
1. Prohlídky lodí provádějí úředníci správního orgánu nebo jím pověřeného uznaného subjektu při zohlednění příslušných pokynů IMO.
2. Jestliže správní orgán pověří provedením prohlídek uznaný subjekt, jak je uvedeno v odstavci 1, svěří mu alespoň tyto pravomoci:
-
požadovat, aby loď, kterou kontroluje, splňovala požadavky tohoto nařízení a
-
provádět prohlídky na vyžádání relevantních orgánů členského státu.
3. Lodě podléhají těmto prohlídkám:
a)
počáteční prohlídce;
b)
opakované prohlídce;
c)
dodatečné prohlídce;
d)
závěrečné prohlídce.
4. Počáteční prohlídka nové lodi se provádí před jejím uvedením do provozu nebo před vydáním osvědčení soupisu. Počáteční prohlídka stávajících lodí se provede do 31. prosince 2020. Prohlídkou se ověří, že část I soupisu nebezpečných materiálů je v souladu s požadavky tohoto nařízení.
5. Opakovaná prohlídka se provádí v časových odstupech stanovených správním orgánem, které nesmějí přesáhnout pět let. Prohlídkou se ověří, že část I soupisu nebezpečných materiálů je v souladu s požadavky tohoto nařízení.
6. Dodatečná prohlídka, celková nebo částečná, podle okolností, se provádí, pokud o ni požádá majitel lodi po změně, výměně nebo významné opravě konstrukce, vybavení, systémů, instalací, plánů a materiálu, která má vliv na soupis nebezpečných látek. Prohlídka musí být taková, aby zajistila, aby každá změna, výměna nebo významná oprava byla provedena způsobem, který zajistí, že loď i nadále splňuje požadavky tohoto nařízení a že část I soupisu nebezpečných materiálů je podle potřeby změněna.
7. Závěrečná prohlídka se provádí před vyřazením lodi z provozu a před zahájením recyklace lodi.
Touto prohlídkou se ověří, že:
a)
soupis nebezpečných materiálů splňuje požadavky článku 5;
b)
plán recyklace lodi náležitě zohledňuje informace obsažené v soupisu nebezpečných látek a splňuje požadavky článku 7;
c)
zařízení na recyklaci lodí, v němž má být loď recyklována, je uvedeno na evropském seznamu.
8. Počáteční a závěrečnou prohlídku stávajících lodí určených k recyklaci lze provést současně.
Článek 9
Vydání a potvrzení osvědčení
1. Po úspěšném dokončení počáteční nebo opakované prohlídky vydá správní orgán nebo jím pověřený uznaný subjekt osvědčení soupisu. Toto osvědčení je doplněno částí I soupisu nebezpečných materiálů uvedených v čl. 5 odst. 5 písm. a).
Pokud se počáteční prohlídka a závěrečná prohlídka provádějí současně, jak je uvedeno v čl. 8 odst. 8, vydává se pouze osvědčení o připravenosti k recyklaci podle odstavce 9 tohoto článku.
Komise přijme prováděcí akty, kterými stanoví formát osvědčení soupisu, aby se zajistil jeho soulad s dodatkem 3 Hongkongské úmluvy. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle článku 25 tohoto nařízení.
2. Po úspěšném dokončení dodatečné prohlídky provedené v souladu s čl. 8 odst. 6 potvrdí osvědčení soupisu na žádost majitele lodi správní orgán nebo jím pověřený uznaný subjekt.
3. S výhradou odstavce 4, je-li úspěšně dokončena opakovaná prohlídka, správní orgán nebo jím pověřený uznaný subjekt vydá nebo případně potvrdí osvědčení soupisu:
a)
v době tří měsíců před uplynutím doby platnosti stávajícího osvědčení soupisu; platnost nového osvědčení začíná ode dne úspěšného dokončení opakované prohlídky a nepřesáhne dobu pěti let ode dne uplynutí doby platnosti stávajícího;
b)
po uplynutí doby platnosti stávajícího osvědčení soupisu; platnost nového osvědčení začíná ode dne úspěšného dokončení opakované prohlídky a nepřesáhne dobu pěti let ode dne uplynutí doby platnosti stávajícího;
c)
více než tři měsíce před uplynutím doby platnosti stávajícího osvědčení soupisu; platnost nového osvědčení začíná ode dne úspěšného dokončení opakované prohlídky a nepřesáhne dobu pěti let ode dne dokončení opakované prohlídky.
4. Pokud byla úspěšně dokončena opakovaná prohlídka a nové osvědčení soupisu nemůže být vydáno nebo umístěno na loď před uplynutím doby platnosti stávajícího osvědčení, potvrdí správní orgán nebo jím uznaný subjekt stávající osvědčení, které bude považováno za platné po další dobu nepřesahující pět let ode dne uplynutí doby platnosti.
5. V případě osvědčení soupisu vydaného na období kratší než pět let může správní orgán nebo jím pověřený uznaný subjekt prodloužit platnost stávajícího osvědčení na další dobu nepřesahující pět let.
6. Ve zvláštních případech stanovených správním orgánem nemusí nové osvědčení soupisu platit ode dne uplynutí doby platnosti stávajícího osvědčení, jak je vyžadováno v odst. 3 písm. a) a b) a v odstavcích 7 a 8. V těchto zvláštních případech nové osvědčení platí po dobu nepřesahující pět let ode dne dokončení opakované prohlídky.
7. Pokud se loď v okamžiku uplynutí doby platnosti osvědčení soupisu nenachází v přístavu či kotvišti, kde má být provedena její prohlídka, může správní orgán, je-li to vhodné, prodloužit dobu platnosti osvědčení soupisu o období nepřesahující tři měsíce, aby lodi umožnil dokončit plavbu do přístavu, kde má být provedena prohlídka. Jakékoli poskytnuté prodloužení je podmíněno tím, že v daném přístavu bude provedena prohlídka lodi předtím, než odpluje. Loď, které je prodloužena platnost osvědčení, není při příjezdu do přístavu, kde má být provedena její prohlídka, na základě tohoto prodloužení oprávněna opustit přístav bez nového osvědčení. Po provedení opakované prohlídky platí nové osvědčení soupisu po dobu, která nepřesáhne pět let ode dne uplynutí doby platnosti stávajícího osvědčení před prodloužením jeho platnosti.
8. Platnost osvědčení soupisu pro loď používanou na krátké plavby, jež nebyla prodloužena za podmínek uvedených v odstavci 7, může správní orgán prodloužit o dobu nejvýše jednoho měsíce od uplynutí doby jeho platnosti. Po dokončení opakované prohlídky platí nové osvědčení soupisu po dobu, která nepřesáhne pět let ode dne uplynutí doby platnosti stávajícího osvědčení před prodloužením doby jeho platnosti.
9. Po úspěšném dokončení závěrečné prohlídky podle čl. 8 odst. 7 vydá správní orgán nebo jím pověřený uznaný subjekt osvědčení o připravenosti k recyklaci. Toto osvědčení je doplněno soupisem nebezpečných materiálů a plánem recyklace lodi.
Komise přijme prováděcí akty, kterými stanoví formát osvědčení o připravenosti k recyklaci, aby se zajistil jeho soulad s dodatkem 4 Hongkongské úmluvy. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle článku 25 tohoto nařízení. Osvědčení o připravenosti k recyklaci vydané po závěrečné prohlídce v souladu s prvním pododstavcem tohoto odstavce je přijímáno ostatními členskými státy a pro účely tohoto nařízení je považováno za osvědčení mající stejnou platnost jako osvědčení o připravenosti k recyklaci, které samy vydaly.
Článek 10
Platnost osvědčení
1. S výhradou článku 9 se osvědčení soupisu vydává na dobu stanovenou správním orgánem, která nesmí přesáhnout pět let.
2. Osvědčení soupisu vydané nebo potvrzené podle článku 9 tohoto nařízení pozbývá platnosti v každém z těchto případů:
a)
pokud stav lodi zásadním způsobem neodpovídá údajům uvedeným v osvědčení soupisu, a to i tehdy, když část I soupisu nebezpečných materiálů není náležitě vedena a aktualizována tak, aby odrážela změny v konstrukci a vybavení lodi, při zohlednění příslušných pokynů IMO;
b)
pokud opakovaná prohlídka není dokončena v časových odstupech stanovených v čl. 8 odst. 5.
3. Osvědčení o připravenosti k recyklaci vydává správní orgán nebo jím pověřený uznaný subjekt na dobu nepřesahující tři měsíce.
4. Osvědčení o připravenosti k recyklaci vydané podle čl. 9 odst. 9 pozbývá platnosti, pokud stav lodi zásadním způsobem neodpovídá údajům uvedeným v osvědčení soupisu.
5. Odchylně od odstavce 3 může být doba platnosti osvědčení o připravenosti k recyklaci prodloužena správním orgánem nebo jím pověřeným uznaným subjektem na jednu plavbu z jednoho předem určeného místa do zařízení na recyklaci lodí.
Článek 11
Státní přístavní inspekce
1. Členské státy uplatňují ustanovení o inspekci lodí v souladu se svými vnitrostátním právem s ohledem na směrnici 2009/16/ES. Za podmínek odstavce 2 je jakákoli takováto inspekce omezena na ověření toho, že se na palubě nachází osvědčení soupisu nebo osvědčení o připravenosti k recyklaci, které je, je-li platné, považováno za dostatečné pro schválení inspekce.
2. Při zohlednění příslušných pokynů IMO může relevantní orgán státní přístavní inspekce provést důkladnou inspekci, pokud loď nemá platné osvědčení nebo pokud existuje důvodné podezření, že:
a)
stav lodi nebo jejího vybavení zásadním způsobem neodpovídá údajům uvedeným v osvědčení nebo v části I soupisu nebezpečných materiálů či obojího, nebo
b)
na palubě lodi nejsou zavedeny postupy pro vedení části I soupisu nebezpečných materiálů.
3. Loď může být varována, zadržena, vykázána nebo vyloučena z přístavů nebo terminálů na volném moři, které spadají do jurisdikce členského státu, pokud relevantním orgánům tohoto členského státu na jejich žádost nepředloží kopii osvědčení soupisu nebo případně osvědčení o připravenosti k recyklaci, aniž je dotčen článek 9. Členský stát, který podnikne takovéto kroky, bezodkladně uvědomí dotčený správní orgán. Neaktualizovaný soupis nebezpečných materiálů nepředstavuje nedostatek, který může vést k zadržení lodi, ale veškeré nesrovnalosti v soupisu nebezpečných materiálů musí být nahlášeny dotčenému správnímu orgánu a musí být do příští prohlídky odstraněny.
4. Relevantní orgán členského státu může povolit přístup do konkrétního přístavu či kotviště v případě působení vyšší moci nebo z nadřazených bezpečnostních důvodů nebo v zájmu snížení či minimalizace nebezpečí znečištění nebo v zájmu odstranění nedostatků za předpokladu, že majitel, provozovatel nebo velitel lodi učinil odpovídající opatření k zajištění bezpečného vstupu lodi a tato opatření shledá relevantní orgán daného členského státu uspokojivými.
Článek 12
Požadavky pro lodě plující pod vlajkou třetí země
1. S výhradou čl. 32 odst. 2 písm. b) musí mít loď plující pod vlajkou kterékoli třetí země, která vplouvá do přístavu či kotviště členského státu, na palubě soupis nebezpečných materiálů, který je v souladu s čl. 5 odst. 2.
Bez ohledu na první pododstavec může relevantní orgán členského státu povolit přístup do konkrétního přístavu či kotviště v případě působení vyšší moci nebo z nadřazených bezpečnostních důvodů nebo v zájmu snížení či minimalizace nebezpečí znečištění nebo v zájmu odstranění nedostatků za předpokladu, že majitel, provozovatel nebo velitel lodi učinil odpovídající opatření k zajištění bezpečného vstupu lodi a tato opatření shledá relevantní orgán uvedeného členského státu uspokojivými.
2. Instalace nebezpečných materiálů uvedených v příloze I na lodích plujících pod vlajkou třetí země, nachází-li se tato loď v přístavu či kotvišti členského státu, je zakázána nebo omezena podle přílohy I.
Používání nebezpečných materiálů uvedených v příloze I na lodích plujících pod vlajkou třetí země, nachází-li se tato loď v přístavu či kotvišti členského státu, je zakázáno nebo omezeno podle přílohy I, aniž jsou dotčeny výjimky a přechodná ujednání, které se na tyto materiály vztahují podle mezinárodního práva.
3. Soupis nebezpečných materiálů se vyhotoví zvlášť pro každou loď, při jeho vytváření se zohlední příslušné pokyny IMO a stanoví se v něm, že loď je v souladu s odstavcem 2 tohoto článku. Při vypracovávání soupisu nebezpečných materiálů musí být identifikovány alespoň nebezpečné materiály uvedené v příloze I. Loď plující pod vlajkou třetí země vypracuje plán popisující vizuální kontrolu či kontrolu odběrem vzorků, podle níž se při zohlednění příslušných pokynů IMO vyhotovuje soupis nebezpečných materiálů.
4. Soupis nebezpečných materiálů musí být náležitě veden a aktualizován během provozování lodi a uvádět nové instalace obsahující jakýkoli nebezpečný materiál uvedený v příloze II a relevantní změny v konstrukci a vybavení lodi, přičemž se zohlední výjimky a přechodná ujednání, které se na dané materiály vztahují podle mezinárodního práva.
5. Loď plující pod vlajkou třetí země může být varována, zadržena, vykázána nebo vyloučena z přístavů nebo terminálů na volném moři, které spadají do jurisdikce členského státu, pokud relevantním orgánům tohoto členského státu na jejich žádost nepředloží kopii prohlášení o souladu podle odstavců 6 a 7 případně spolu se soupisem nebezpečných materiálů. Členský stát, který podnikne takovéto kroky, bezodkladně uvědomí relevantní orgány třetí země, pod jejíž vlajkou loď pluje. Neaktualizovaný soupis nebezpečných materiálů nepředstavuje nedostatek, který může vést k zadržení lodi, ale veškeré nesrovnalosti v soupisu nebezpečných materiálů musí být nahlášeny relevantním orgánům třetí země, pod jejíž vlajkou loď pluje.
6. Relevantní orgány třetí země, pod jejíž vlajkou loď pluje, nebo subjekt jimi pověřený vydá prohlášení o souladu po ověření soupisu nebezpečných materiálů na základě vnitrostátních požadavků. Prohlášení o souladu může být vytvořeno podle vzoru v dodatku 3 Hongkongské úmluvy.
7. Prohlášení o souladu a soupis nebezpečných materiálů se vyhotovují v úředním jazyce vydávajících relevantních orgánů třetí země, pod jejíž vlajkou loď pluje, a pokud použitým jazykem není angličtina, francouzština ani španělština, je součástí jeho znění překlad do jednoho z těchto jazyků.
8. S výhradou čl. 32 odst. 2 písm. b) zajistí lodě plující pod vlajkami třetích zemí žádající o registraci pod vlajkou některého členského státu, aby byl soupis nebezpečných materiálů podle čl. 5 odst. 2 k dispozici na palubě, nebo aby byl vypracován do šesti měsíců od registrace pod vlajkou členského státu nebo během příští pravidelné prohlídky podle čl. 8 odst. 3, podle toho, co nastane dříve.
HLAVA III
ZAŘÍZENÍ NA RECYKLACI LODÍ
Článek 13
Požadavky nezbytné pro zařazení zařízení na recyklaci lodí na evropský seznam
1. Aby mohlo být zařízení na recyklaci lodí zařazeno na evropský seznam, musí v souladu s příslušnými ustanoveními Hongkongské úmluvy a při zohlednění příslušných pokynů IMO, Mezinárodní organizace práce (MOP), Basilejské úmluvy a Stockholmské úmluvy o perzistentních organických znečišťujících látkách a dalších mezinárodních pokynů splňovat tyto požadavky:
a)
je příslušnými orgány oprávněno k provádění recyklace lodí;
b)
je projektováno, postaveno a provozováno bezpečným a environmentálně šetrným způsobem;
c)
je provozováno v konstrukčně zabezpečeném areálu;
d)
zavede systémy řízení a monitorování, postupy a techniky, jejichž cílem je předejít, zmírnit, minimalizovat a v co nejvyšší míře vyloučit:
i)
zdravotní rizika pro dotčené zaměstnance a pro obyvatele žijící v blízkosti zařízení na recyklaci lodí a
ii)
nepříznivé účinky na životní prostředí způsobené recyklací lodí;
e)
vypracuje plán zařízení na recyklaci lodí;
f)
předchází nepříznivým účinkům na lidské zdraví a životní prostředí, včetně prokázání kontroly nad průsaky, zejména v přílivové zóně;
g)
zajišťuje bezpečné a k životnímu prostředí šetrné způsoby nakládání s nebezpečnými materiály a odpady a jejich skladování, včetně
i)
kontroly nad všemi nebezpečnými materiály nacházejícími se na lodi v průběhu celého procesu recyklace lodi, aby se zabránilo jakémukoli úniku těchto materiálů do životního prostředí; a dále manipulace s nebezpečnými materiály a odpady vzniklými při recyklaci lodi pouze na nepropustných podlahách s účinnými drenážními systémy,
ii)
zdokumentování veškerého odpadu vzniklého při recyklaci lodi a jeho množství a jeho předání do zařízení pro nakládání s odpady, včetně zařízení na recyklaci odpadů, oprávněných k jeho zpracování způsobem šetrným k životnímu prostředí, a aniž by bylo ohroženo lidské zdraví.
h)
vypracuje a vede plán připravenosti a reakce na mimořádné události; zajišťuje rychlý přístup na loď a do všech prostor zařízení na recyklaci lodí technice určené k reakci na mimořádnou událost, jako jsou protipožární vybavení a vozidla, vozidla lékařské záchranné služby a jeřáby;
i)
zajišťuje pracovníkům bezpečnost a školení, včetně zajištění toho, aby pracovníci používali osobní ochranné prostředky pro činnosti, které to vyžadují;
j)
vede záznamy o mimořádných událostech, nehodách, nemocech z povolání a chronických účincích, a pokud to požadují příslušné orgány, hlásí všechny mimořádné události, nehody, nemoci z povolání a chronické účinky, které představují nebo mohou představovat rizika pro bezpečnost pracovníků, lidské zdraví a životní prostředí;
k)
souhlasí s dodržováním požadavků odstavce 2.
2. Provozovatel zařízení na recyklaci lodí musí:
a)
zaslat plán recyklace lodi, jakmile je schválen podle čl. 7 odst. 3, majiteli lodi a správnímu orgánu nebo jím pověřenému uznanému subjektu;
b)
oznámit správnímu orgánu, že zařízení na recyklaci lodí je v každém ohledu připraveno zahájit recyklaci lodi;
c)
jakmile je dokončena úplná nebo částečná recyklace lodi podle tohoto nařízení, zaslat do 14 dnů ode dne úplné či částečné recyklace podle plánu recyklace lodi prohlášení o dokončení recyklace správnímu orgánu, který lodi vydal osvědčení o připravenosti k recyklaci. Prohlášení o dokončení recyklace musí obsahovat i zprávu o případných mimořádných událostech a nehodách poškozujících lidské zdraví nebo životní prostředí.
3. Komise přijme prováděcí akty, kterými stanoví formát:
a)
zprávy vyžadované podle odst. 2 písm. b) tohoto článku s cílem zajistit soulad s dodatkem 6 Hongkongské úmluvy a
b)
prohlášení vyžadovaného podle odst. 2 písm. b) tohoto článku s cílem zajistit soulad s dodatkem 7 Hongkongské úmluvy.
Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle článku 25 tohoto nařízení.
Článek 14
Udělení oprávnění zařízení na recyklaci lodí nacházejícímu se v členském státě
1. Aniž jsou dotčeny jiné příslušné právní předpisy Unie, příslušné orgány udělí oprávnění zařízením na recyklaci nacházejícím se na jejich území, která splňují požadavky na provádění recyklace lodí stanovené v článku 13. Toto oprávnění může být dotyčným zařízením na recyklaci lodí uděleno na dobu nejdéle pěti let a může být patřičně obnovováno.
Jsou-li splněny požadavky tohoto nařízení a požadavky tohoto článku, může být jakékoli povolení vydané v souladu s jinými příslušnými vnitrostátními právními předpisy nebo s jinými právními předpisy Unie sloučeno s oprávněním uděleným podle tohoto článku v povolení jediné, pokud se tím zamezí zbytečné duplicitě informací a duplicitě činností vykonávaných provozovatelem zařízení na recyklaci lodí či společností provádějící recyklaci lodí nebo příslušného orgánu. V takových případech lze platnost oprávnění prodloužit v souladu s režimem povolení uvedeným v prvním pododstavci, avšak nejvýše na dobu pěti let.
2. Členské státy vypracují a aktualizují seznam zařízení na recyklaci lodí, kterým udělily oprávnění v souladu s odstavcem 1.
3. Seznam uvedený v odstavci 2 se bez prodlení oznámí Komisi do 31. března 2015.
4. Jestliže zařízení na recyklaci lodí přestane požadavky stanovené v článku 13 splňovat, pozastaví nebo odebere členský stát, kde se nachází zařízení na recyklaci lodí, oprávnění, které danému zařízení na recyklaci lodí vydal, nebo požádá dotčenou společnost, aby provedla nápravná opatření, a neprodleně o tom uvědomí Komisi.
5. O každém oprávnění uděleném zařízení na recyklaci lodí v souladu s odstavcem 1 dotčený členský stát neprodleně uvědomí Komisi.
Článek 15
Zařízení na recyklaci lodí nacházející se ve třetí zemi
1. Společnost provádějící recyklaci lodí, která vlastní zařízení na recyklaci lodí nacházející se ve třetí zemi a která hodlá recyklovat lodě plující pod vlajkami členských států, podá Komisi žádost o zařazení tohoto zařízení na recyklaci lodí na evropský seznam.
2. K žádosti uvedené v odstavci 1 musí být přiložen doklad o tom, že dotčené zařízení na recyklaci lodí splňuje požadavky stanovené v článku 13, aby mohlo provádět recyklaci lodí a být zařazeno na evropský seznam v souladu s článkem 16.
Společnost provádějící recyklaci lodí zejména:
a)
uvede, jaká povolení, licence nebo oprávnění jí k provádění recyklace lodí udělily příslušné orgány, a případně jaká povolení, licence nebo oprávnění příslušné orgány udělily všem jejím dodavatelům a subdodavatelům, kteří se přímo podílejí na procesu recyklace lodi, a uvede všechny informace podle čl. 16 odst. 2;
b)
uvede, zda plán recyklace lodi schválí příslušný orgán tichým nebo výslovným souhlasem, a v případě tichého souhlasu uvede lhůtu pro posouzení stanovenou případně podle vnitrostátních požadavků;
c)
potvrdí, že loď plující pod vlajkou členského státu bude přijata k recyklaci pouze v souladu s tímto nařízením;
d)
doloží, že zařízení na recyklaci lodí je schopno v průběhu celého procesu recyklace lodi vytvořit, udržovat a sledovat podmínky pro bezpečnou práci při vysokých teplotách a pro bezpečný vstup;
e)
připojí mapu s ohraničením zařízení na recyklaci lodí a míst, na nichž v zařízení probíhají recyklační činnosti;
f)
u každého nebezpečného materiálu uvedeného v příloze I a dalších nebezpečných materiálů, které by mohly být součástí konstrukce lodi, uvede:
i)
zda je zařízení na recyklaci lodí oprávněno odstraňovat daný nebezpečný materiál. Pokud je k tomu oprávněno, musí být určeni příslušní pracovníci oprávnění provádět odstraňování a doložena jejich způsobilost k této činnosti,
ii)
jaký postup pro nakládání s odpadem, jako je spalování, skládkování nebo jiný způsob zpracování odpadu, bude v zařízení na recyklaci lodí či mimo ně použit, název a adresu zařízení na zpracování odpadu, pokud není totožné se zařízením na recyklaci lodí, a prokáže, že daný postup bude proveden bez ohrožení lidského zdraví a způsobem šetrným k životnímu prostředí;
g)
potvrdí, že přijala plán zařízení na recyklaci lodí se zohledněním příslušných pokynů IMO;
h)
poskytne informace nezbytné k identifikaci zařízení na recyklaci lodí.
3. Komisi je svěřena pravomoc přijímat prováděcí akty, kterými stanoví formát informací požadovaných k identifikaci zařízení na recyklaci lodí. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle článku 25.
4. Aby mohla být na evropský seznam zařazena zařízení na recyklaci lodí nacházející se ve třetích zemích, musí být splnění požadavků stanovených v článku 13 ověřeno inspekcí na místě provedenou nezávislým ověřovatelem s náležitou kvalifikací. Toto ověření předloží společnost provádějící recyklaci lodí Komisi při podání žádosti o zařazení na evropský seznam a při obnově zařazení na evropský seznam každých pět let poté. Prvotní zařazení na seznam a jeho obnova jsou doplněny o přezkum v polovině období, jehož účelem je potvrdit splnění požadavků stanovených v článku 13.
Podáním žádosti o zařazení na evropský seznam souhlasí společnosti provádějící recyklaci lodí s tím, že Komise nebo subjekty jednající jejím jménem mohou provést v dotčeném zařízení na recyklaci lodí před jeho zařazením na evropský seznam nebo po něm inspekci na místě s cílem ověřit, že splňuje požadavky stanovené v článku 13. Nezávislý ověřovatel, Komise nebo subjekty jednající jejím jménem spolupracují za účelem provedení uvedených inspekcí na místě s příslušnými orgány třetí země, v němž se zařízení na recyklaci lodí nachází.
Komise může vydat technické pokyny s cílem usnadnit toto ověřování.
5. Pro účely článku 13, pokud jde o konkrétní využití nebo odstranění odpadu, lze nakládání způsobem šetrným k životnímu prostředí předpokládat pouze tehdy, pokud společnost provádějící recyklaci lodí může prokázat, že zařízení pro nakládání s odpady, jež odpad obdrží, bude provozováno v souladu s normami pro ochranu lidského zdraví a životního prostředí, jež všeobecně odpovídají příslušným mezinárodním normám a normám Unie.
6. Společnost provádějící recyklaci lodí poskytne bez prodlení aktualizovaný doklad o jakékoli změně informací poskytovaných Komisi a v každém případě vydá tři měsíce před uplynutím každého pětiletého období zařazení na evropský seznam prohlášení, že:
a)
doklady, které poskytla, jsou úplné a aktuální;
b)
zařízení na recyklaci lodí nadále splňuje a bude splňovat požadavky stanovené v článku 13.
Článek 16
Vytvoření a aktualizace evropského seznamu
1. Komise přijme prováděcí akty, kterými vytvoří evropský seznam zařízení na recyklaci lodí, která:
a)
se nacházejí v Unii a byly oznámeny členskými státy podle čl. 14 odst. 3;
b)
se nacházejí ve třetí zemi a jejichž zařazení vychází z posouzení informací a podkladů poskytnutých či shromážděných v souladu s článkem 15.
Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle článku 25.
2. Evropský seznam se zveřejní v Úředním věstníku Evropské unie a na internetových stránkách Komise do 31. prosince 2016. Člení se na dva dílčí seznamy, z nichž jeden zahrnuje zařízení na recyklaci lodí nacházející se v členských státech a druhý zařízení na recyklaci lodí nacházející se ve třetích zemích.
Evropský seznam zahrnuje všechny tyto informace o zařízení na recyklaci lodí:
a)
metodu recyklace;
b)
druh a velikost lodí, které mohou být recyklovány;
c)
veškerá omezení a podmínky související s provozem tohoto zařízení, a to i pokud jde o nakládání s nebezpečným odpadem;
d)
podrobnosti o postupu schválení plánu recyklace lodi podle čl. 7 odst. 3 příslušným orgánem tichým nebo výslovným souhlasem;
e)
maximální roční objem recyklace lodí.
3. Evropský seznam uvádí datum, k němuž končí zařazení zařízení na recyklaci lodí na seznam. Zařazení platí nejvýše pět let a může být obnoveno.
4. Komise přijímá prováděcí akty, kterými pravidelně aktualizuje evropský seznam s cílem:
a)
zařadit na evropský seznam zařízení na recyklaci lodí, jestliže:
i)
mu bylo uděleno oprávnění podle článku 14, nebo
ii)
o jeho zařazení na evropský seznam bylo rozhodnuto podle odst. 1 písm. b) tohoto článku;
b)
vyřadit z evropského seznamu zařízení na recyklaci lodí, jestliže:
i)
zařízení na recyklaci lodí přestane splňovat požadavky stanovené v článku 13, nebo
ii)
nejsou alespoň tři měsíce před skončením pětiletého období stanoveného v odstavci 3 tohoto článku poskytnuty aktualizované podklady.
Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle článku 25.
5. Komise při vytváření a aktualizaci evropského seznamu jedná v souladu se zásadami zakotvenými ve Smlouvách a v souladu s mezinárodními závazky Unie.
6. Členské státy sdělí Komisi veškeré informace, které mohou být v souvislosti s aktualizací evropského seznamu podstatné. Komise předá všechny podstatné informace ostatním členským státům.
HLAVA IV
OBECNÁ SPRÁVNÍ USTANOVENÍ
Článek 17
Jazyk
1. Plán recyklace lodi podle článku 7 se vyhotovuje v jazyce přijatelném pro stát udělující oprávnění zařízení na recyklaci lodí. Pokud tímto jazykem není angličtina, francouzština ani španělština, přeloží se plán recyklace lodi do jednoho z uvedených jazyků, ledaže správní orgán dospěje k závěru, že to není nutné.
2. Osvědčení soupisu a osvědčení o připravenosti k recyklaci vydaná podle článku 9 se vyhotovují v úředním jazyce vydávajícího správního orgánu. Není-li použitým jazykem angličtina, francouzština ani španělština, musí být součástí daného znění překlad do jednoho z těchto jazyků.
Článek 18
Určení příslušných orgánů a správních orgánů
1. Členské státy určí příslušné orgány a správní orgány odpovědné za uplatňování tohoto nařízení a oznámí je Komisi. Členské státy neprodleně Komisi oznámí veškeré změny těchto údajů.
2. Komise zveřejní seznamy určených příslušných orgánů a správních orgánů na svých internetových stránkách a podle potřeby je aktualizuje.
Článek 19
Určení kontaktních osob
1. Členské státy i Komise určí jednu nebo více kontaktních osob zodpovídajících za poskytování informací a poradenství fyzickým či právnickým osobám požadujícím informace. Kontaktní osoba Komise předá kontaktním osobám členských států veškeré dotazy, které obdrží a které se týkají těchto států, a naopak.
2. Členské státy oznámí Komisi, které kontaktní osoby určily. Členské státy neprodleně Komisi oznámí veškeré změny těchto údajů.
3. Komise zveřejní seznamy určených kontaktních osob na svých internetových stránkách a podle potřeby je aktualizuje.
Článek 20
Zasedání kontaktních osob
Komise na žádost členských států, nebo pokud to považuje za vhodné, pravidelně pořádá zasedání kontaktních osob, aby se projednaly otázky vznesené v souvislosti s prováděním tohoto nařízení. Pokud se všechny členské státy a Komise shodnou na tom, že je to vhodné, budou na tato zasedání nebo jejich části pozvány příslušné zúčastněné strany.
HLAVA V
PODÁVÁNÍ ZPRÁV A PROSAZOVÁNÍ
Článek 21
Zprávy podávané členskými státy
1. Každý členský stát zašle Komisi zprávu obsahující:
a)
seznam lodí, které plují pod jeho vlajkou a pro které bylo vydáno osvědčení o připravenosti k recyklaci, název společnosti provádějící recyklaci lodí a místo, kde se nachází zřízení na recyklaci lodí, jak je uvedeno v osvědčení o připravenosti k recyklaci;
b)
seznam lodí plujících pod jeho vlajkou, pro něž obdržel prohlášení o dokončení recyklace;
c)
informace o nedovolené recyklaci lodí a o sankcích a následných opatřeních, která daný členský stát přijal.
2. Členské státy podávají zprávu Komisi elektronicky každé tři roky, a to do devíti měsíců po konci tříletého období, kterého se zpráva týká.
První elektronická zpráva se týká období ode dne použitelnosti tohoto nařízení do konce prvního pravidelného tříletého období pro podávání zpráv stanoveného v článku 5 směrnice Rady 91/692/EHS (14), který nastane po začátku prvního období pro podávání zpráv.
Komise zveřejní zprávu o uplatňování tohoto nařízení do devíti měsíců od obdržení zpráv členských států.
3. Komise tyto informace vloží do elektronické databáze, která je trvale přístupná veřejnosti.
Článek 22
Prosazování v členských státech
1. Členské státy stanoví sankce za porušení tohoto nařízení a přijmou veškerá opatření nezbytná pro zajištění jejich uplatňování. Stanovené sankce musí být účinné, přiměřené a odrazující.
2. Členské státy vzájemně spolupracují na dvoustranném nebo mnohostranném základě s cílem usnadnit zabraňování a odhalování možného obcházení a porušování tohoto nařízení.
3. Členské státy určí z řad svých stálých zaměstnanců osoby zodpovídající za spolupráci podle odstavce 2. Tyto informace zašlou Komisi, která určeným osobám zašle vytvořený seznam.
4. Členské státy sdělí Komisi své vnitrostátní právní předpisy týkající se prosazování tohoto nařízení a použitelných sankcí.
Článek 23
Žádost o přijetí opatření
1. Fyzické nebo právnické osoby, které jsou nebo mohou být dotčeny porušením článku 13 ve spojení s článkem 15 a čl. 16 odst. 1 písm. b) tohoto nařízení nebo mají dostatečný zájem na rozhodování v oblasti životního prostředí v souvislosti s porušením článku 13 ve spojení s článkem 15 a čl. 16 odst. 1 písm. b) tohoto nařízení, jsou oprávněny požádat Komisi, aby přijala opatření podle tohoto nařízení ve vztahu k tomuto porušení nebo bezprostřední hrozbě, že k takovému porušení dojde.
Za postačující pro účel prvního pododstavce se považuje zájem jakékoli nevládní organizace podporující ochranu životního prostředí a splňující požadavky stanovené v článku 11 nařízení (ES) č. 1367/2006 (15).
2. Žádost o přijetí opatření musí být doplněna příslušnými informacemi a údaji na svou podporu.
3. Pokud žádost o přijetí opatření a připojené informace a údaje hodnověrně prokazují, že došlo k porušení článku 13 ve spojení s článkem 15 a čl. 16 odst. 1 písm. b) nebo že takové porušení bezprostředně hrozí, Komise posoudí všechny takové žádosti o přijetí opatření a informace a údaje. Za těchto okolností poskytne Komise dotčené společnosti provádějící recyklaci lodí příležitost, aby se k dané žádosti o přijetí opatření a připojeným informacím a údajům vyjádřila.
4. Komise neprodleně a v souladu s příslušnými ustanoveními právních předpisů Unie informuje osoby, které podaly žádost podle odstavce 1, o svém rozhodnutí žádost o přijetí opatření přijmout nebo zamítnout a toto rozhodnutí zdůvodní.
HLAVA VI
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 24
Výkon přenesené pravomoci
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je svěřena Komisi za podmínek stanovených v tomto článku.
2. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedená v čl. 5 odst. 8 je svěřena Komisi na dobu pěti let ode dne 30. prosince 2013. Komise vypracuje zprávu o výkonu přenesené pravomoci nejpozději devět měsíců před koncem tohoto pětiletého období. Přenesení pravomoci se automaticky prodlužuje o stejně dlouhá období, pokud Evropský parlament nebo Rada nevysloví proti tomuto prodloužení námitku nejpozději tři měsíce před koncem každého z těchto období.
3. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedené v čl. 5 odst. 8 kdykoliv zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomoci v něm blíže určené. Rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.
4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
5. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle čl. 5 odst. 8 vstoupí v platnost, pouze pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada nevysloví námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty informují Komisi o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.
Článek 25
Postup projednávání ve výboru
1. Komisi je nápomocen výbor. Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 5 nařízení (EU) č. 182/2011.
Pokud výbor nevydá žádné stanovisko, Komise návrh prováděcího aktu nepřijme a použije se čl. 5 odst. 4 třetí pododstavec nařízení (EU) č. 182/2011.
Článek 26
Přechodné ustanovení
Členské státy mohou ode dne zveřejnění evropského seznamu a přede dnem použitelnosti tohoto nařízení povolit recyklaci lodí v zařízeních na recyklaci lodí zařazených na evropský seznam. V těchto případech se nařízení (ES) č. 1013/2006 nepoužije.
Článek 27
Změna nařízení (ES) č. 1013/2006
V čl. 1 odst. 3 nařízení (ES) č. 1013/2006 se doplňuje nové písmeno, které zní:
„i)
lodě plující pod vlajkami členských států spadající do oblasti působnosti nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1257/2013 (16).
Článek 28
Změna směrnice 2009/16/ES
V příloze IV směrnice 2009/16/ES se doplňuje nový bod, který zní:
„49.
Osvědčení soupisu nebezpečných materiálů nebo případně prohlášení o souladu podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1257/2013 (17).
Článek 29
Finanční pobídka
Komise do 31. prosince 2016 předloží Evropskému parlamentu a Radě zprávu o možnosti zavedení finančního nástroje, který by napomáhal bezpečné a environmentálně šetrné recyklaci lodí, a případně ji doplní legislativním návrhem.
Článek 30
Přezkum
1. Komise posoudí, která porušení tohoto nařízení by měla být začleněna do oblasti působnosti směrnice 2008/99/ES, aby byla zajištěna rovnocennost mezi tímto nařízením a nařízením (ES) č. 1013/2006, pokud jde o ustanovení týkající se jejich porušení. O svých závěrech podá Komise do 31. prosince 2014 zprávu Evropskému parlamentu a Radě a případně ji doplní legislativním návrhem.
2. Nejpozději osmnáct měsíců přede dnem vstupu Hongkongské úmluvy v platnost přezkoumá Komise toto nařízení a případně zároveň předloží příslušné legislativní návrhy za tímto účelem. Tento přezkum zváží zařazení zařízení na recyklaci lodí oprávněných podle Hongkongské úmluvy na evropský seznam s cílem zabránit duplicitě činností a administrativní zátěži.
3. Komise provádí přezkum tohoto nařízení, a pokud je to potřeba, předkládá včas návrhy zohledňující vývoj v souvislosti s mezinárodními úmluvami, včetně Basilejské úmluvy, ukáže-li se to jako nezbytné.
4. Bez ohledu na odstavec 2 předloží Komise do pěti let ode dne použitelnosti tohoto nařízení Evropskému parlamentu a Radě zprávu o uplatňování tohoto nařízení, která bude případně doplněna legislativními návrhy s cílem zajistit, aby byly plněny jeho cíle a jeho dopad byl zajištěn a opodstatněný.
Článek 31
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 32
Použitelnost
1. Toto nařízení se použije od dřívějšího ze dvou následujících dat, ale ne dříve než 31. prosince 2015
a)
šest měsíců ode dne, kdy kombinovaný maximální roční objem recyklace lodí v zařízeních na recyklaci lodí zařazených na evropský seznam dosáhne v souhrnu alespoň 2,5 milionu LDT (výtlak prázdné lodi v tunách). Roční objem recyklace lodí v zařízení na recyklaci lodí se vypočte jako součet hmotností lodí (vyjádřené v LDT), které byly v daném roce v uvedeném zařízení recyklovány. Maximální roční objem recyklace lodí se určí u každého zařízení na recyklaci lodí zvolením nejvyšší hodnoty za předcházející desetileté období nebo, v případě nově povoleného zařízení na recyklaci lodí, nejvyšší roční hodnoty dosažené v tomto zařízení, nebo
b)
k 31. prosinci 2018.
2. Následující ustanovení se však použijí takto:
a)
článek 2, čl. 5 odst. 2 druhý pododstavec a články 13, 14, 15, 16, 25 a 26 se použijí ode dne 31. prosince 2014 a
b)
čl. 5 odst. 2 první a třetí pododstavec a čl. 12 odst. 1 a 8 se použijí ode dne 31. prosince 2020.
3. Po splnění podmínek uvedených v odst. 1 písm. a) zveřejnění Komise v Úředním věstníku Evropské unie oznámení o datu použitelnosti tohoto nařízení.
4. Pokud členský stát uzavřel svůj námořní rejstřík nebo během tří let nebyla pod jeho vlajkou registrována žádná loď a pokud pod jeho vlajkou není registrována žádná loď, může se tento stát odchýlit od tohoto nařízení, s výjimkou článků 4, 5, 11, 12, 13, 14, čl. 16 odst. 6 a článků 18, 19, 20, 21 a 22. Hodlá-li členský stát využít této odchylky, uvědomí o tom Komisi nejpozději ke dni použitelnosti tohoto nařízení. Jakékoliv následné změny se rovněž neprodleně oznámí Komisi.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Ve Štrasburku dne 20. listopadu 2013.
EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS (EU) N:o 1257/2013,
annettu 20 päivänä marraskuuta 2013,
aluskierrätyksestä sekä asetuksen (EY) N:o 1013/2006 ja direktiivin 2009/16/EY muuttamisesta
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka
ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 192 artiklan 1 kohdan,
ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
sen jälkeen kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille,
ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (1),
ovat kuulleet alueiden komiteaa,
noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä (2),
sekä katsovat seuraavaa:
(1)
Aluksia, jotka katsotaan jätteeksi ja jotka siirretään kierrätettäviksi valtioiden rajojen yli, säännellään vaarallisten jätteiden maan rajan ylittävien siirtojen ja käsittelyn valvontaa koskevalla 22 päivänä maaliskuuta 1989 tehdyllä Baselin yleissopimuksella, jäljempänä ’Baselin yleissopimus’), sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 1013/2006 (3). Asetuksella (EY) N:o 1013/2006 pannaan täytäntöön Baselin yleissopimus sekä vuonna 1995 hyväksytty mainitun yleissopimuksen muutos (4), joka ei ole vielä tullut voimaan kansainvälisesti ja jolla kielletään vaarallisen jätteen vienti maihin, jotka eivät ole taloudellisen yhteistyön ja kehityksen järjestön (OECD) jäseniä. Tällaiset alukset luokitellaan yleisesti vaaralliseksi jätteeksi, ja niiden vieminen unionista kierrätettäviksi laitoksiin, jotka sijaitsevat maissa, jotka eivät ole OECD:n jäseniä, on kielletty.
(2)
Menetelmät, joilla voimassa olevan unionin ja kansainvälisen oikeuden soveltamista seurataan ja se pannaan täytäntöön, eivät sovellu alusten ja kansainvälisen merenkulun erityispiirteisiin. Kansainvälisen työjärjestön (ILO), Kansainvälisen merenkulkujärjestön (IMO) ja Baselin yleissopimuksen sihteeristön yhteistoimintaan perustuvilla pyrkimyksillä on saatu aikaan yksimielisyys sellaisten maailmanlaajuisesti sitovien vaatimusten omaksumisesta, joilla pyritään turvallista ja ympäristön kannalta asianmukaista aluskierrätystä koskevan kansainvälisen Hongkongin yleissopimuksen, jäljempänä ’Hongkongin yleissopimus’ hyväksynnällä varmistamaan tehokas ja tosiasiallinen ratkaisu aluskierrätyksen käytäntöihin, jotka eivät ole turvallisia ja asianmukaisia.
(3)
OECD-maiden tämänhetkinen aluskierrätyskapasiteetti, joka on säännösten mukaan saatavilla jäsenvaltioiden lipun alla purjehtiville aluksille, on riittämätön. Nykyinen turvallinen ja ympäristön kannalta asianmukainen kierrätyskapasiteetti OECD:n ulkopuolisissa maissa riittää kaikkien jäsenvaltion lipun alla purjehtivien alusten käsittelyyn, ja sen odotetaan kasvavan edelleen vuoteen 2015 mennessä niiden toimien seurauksena, joita kierrätystä harjoittavat maat toteuttavat Hongkongin yleissopimuksen vaatimusten täyttämiseksi.
(4)
Hongkongin yleissopimus hyväksyttiin 15 päivänä toukokuuta 2009 Kansainvälisen merenkulkujärjestön yhteydessä. Hongkongin yleissopimus tulee voimaan vasta 24 kuukautta sen jälkeen, kun sen on ratifioinut vähintään 15 valtiota, joiden kauppalaivasto yhteensä on vähintään 40 prosenttia maailman kauppamerenkulun bruttovetoisuudesta ja joiden yhteenlaskettu suurin vuotuinen aluskierrätyksen enimmäismäärä edeltävien 10 vuoden aikana on ollut vähintään kolme prosenttia samojen valtioiden yhteenlasketun kauppalaivaston bruttovetoisuudesta. Yleissopimus kattaa alusten suunnittelun, rakentamisen, toiminnan ja niiden valmistelun kierrätystä varten, ja tarkoituksena on helpottaa turvallista ja ympäristön kannalta asianmukaista kierrätystä ilman, että vaarannetaan alusten turvallisuutta ja toiminnan tehokkuutta. Yleissopimuksessa käsitellään myös kierrätyslaitosten turvallista ja ympäristön kannalta asianmukaista toimintaa sekä asianmukaisen mekanismin perustamista aluskierrätystä koskevien määräysten noudattamisen valvomiseksi.
(5)
Tämän asetuksen tarkoituksena on edistää Hongkongin yleissopimuksen nopeaa ratifiointia sekä unionissa että kolmansissa maissa soveltamalla aluksiin ja aluskierrätyslaitoksiin mainitun yleissopimukseen perustuvaa oikeasuhteista valvontaa.
(6)
Hongkongin yleissopimuksessa edellytetään nimenomaisesti, että sen osapuolet toteuttavat kansainvälisen oikeuden mukaisia tiukempia toimenpiteitä ja varmistavat alusten turvallisen ja ympäristön kannalta asianmukaisen kierrätyksen, jotta ehkäistään, vähennetään ja minimoidaan mahdolliset haitalliset vaikutukset ihmisten terveyteen ja ympäristöön. Tämä huomioon ottaen tällä asetuksella olisi sen vuoksi säädettävä suojasta kaikilla jäsenvaltion satamaan ja ankkuripaikkaan saapuvilla aluksilla olevien vaarallisten materiaalien mahdollisia haitallisia vaikutuksia vastaan ja varmistettava samalla kyseisiin materiaaleihin sovellettavien kansainvälisen oikeuden määräysten noudattaminen. Varmistaakseen tämän asetuksen mukaisten vaarallisiin materiaaleihin liittyvien vaatimusten valvonnan jäsenvaltioiden olisi sovellettava kansallisia säännöksiä pannakseen Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/16/EY (5) täytäntöön. Satamavaltion tarkastajien tehtävänä on tällä hetkellä todistuskirjojen tarkastaminen ja vaarallisten materiaalien, myös asbestin, aktiivinen testaaminen ihmishengen turvallisuudesta merellä tehdyn kansainvälisen yleissopimuksen, jäljempänä ’SOLAS’, mukaisesti. Satamavaltioiden suorittamia tarkastuksia koskevassa Pariisin yhteisymmärryspöytäkirjassa määrätään näiden toimien yhdenmukaistamisesta.
(7)
Tämän asetuksen tarkoituksena on myös vähentää unionin, OECD-maiden ja asianomaisten kolmansien maiden toimijoiden välisiä eroja, jotka koskevat työterveyttä ja -turvallisuutta sekä ympäristövaatimuksia, ja ohjata jäsenvaltion lipun alla purjehtivat alukset aluskierrätyslaitoksiin, jotka käyttävät turvallisia ja ympäristön kannalta asianmukaisia menetelmiä alusten purkamisessa, sen sijaan, että ne ohjattaisiin laitoksiin, jotka eivät täytä tarvittavia vaatimuksia, mikä on nykyisin vallitseva käytäntö. Samalla parannettaisiin myös jäsenvaltioissa sijaitsevien aluskierrätyslaitosten kilpailukykyä alusten turvallisessa ja ympäristön kannalta asianmukaisessa kierrätyksessä ja käsittelyssä. Eurooppalaisen luettelon laatiminen aluskierrätyslaitoksista, jotka noudattavat tässä asetuksessa esitettyjä vaatimuksia, jäljempänä ’eurooppalainen luettelo’, edistäisi näitä tavoitteita ja sääntöjen noudattamisen parempaa valvontaa, koska se helpottaisi sen jäsenvaltion, jonka lipun alla alus purjehtii, mahdollisuutta valvoa kierrätettäväksi lähetettäviä aluksia. Näiden aluskierrätyslaitoksia koskevien vaatimusten olisi perustuttava Hongkongin yleissopimuksen vaatimuksiin. Tämän asetuksen mukaisesti hyväksyttyjen aluskierrätyslaitosten olisi täytettävä tältä osin vaatimukset, joita ympäristön suojelun, työntekijöiden terveyden ja turvallisuuden sekä kierrätetyistä aluksista talteen otettujen jätteiden ympäristön kannalta asianmukainen huolto edellyttävät. Vaatimuksilla olisi kolmannessa maassa sijaitsevien aluskierrätyslaitosten osalta saavutettava ihmisten terveyden ja ympäristön suojelun korkea taso, joka pääpiirteissään vastaa unionin tasoa. Eurooppalaiseen luetteloon ei sen vuoksi olisi sisällytettävä aluskierrätyslaitoksia, jotka eivät täytä näitä vähimmäisvaatimuksia.
(8)
Unionin oikeuteen sisältyvää yhdenvertaisuuden periaatetta olisi sovellettava ja sen soveltamista valvottava, erityisesti silloin, kun laaditaan ja päivitetään eurooppalaista luetteloa sellaisten jossain jäsenvaltiossa sijaitsevien aluskierrätyslaitosten sekä jossain kolmannessa maassa sijaitsevien aluskierrätyslaitosten osalta, jotka täyttävät tässä asetuksessa säädetyt vaatimukset.
(9)
Jäsenvaltioita rohkaistaan toteuttamaan aiheellisia toimenpiteitä sen varmistamiseksi, että aluksissa, jotka eivät kuulu tämän asetuksen soveltamisalaan, toimitaan tässä asetuksessa edellytetyllä tavalla siinä määrin kuin se on kohtuullista ja käytännössä mahdollista.
(10)
Päällekkäisyyden välttämiseksi on tarpeen huolehtia siitä, että tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluviin, jäsenvaltion lipun alla purjehtiviin aluksiin ei sovelleta asetusta (EY) N:o 1013/2006 eikä Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä 2008/98/EY (6). Asetusta (EY) N:o 1013/2006 sovelletaan unionista tapahtuvaan jätteiden siirtoon lukuun ottamatta tiettyjä jäteluokkia, joihin sovelletaan vaihtoehtoista järjestelmää. Tällä asetuksella säädetään velvollisuudesta tarkastaa sen soveltamisalaan kuuluvia aluksia niiden koko elinkaaren ajan, ja sen tarkoituksena on huolehtia kyseisten aluskierrätyksestä ympäristön kannalta asianmukaisella tavalla. Sen vuoksi on aiheellista tarkentaa, että sellaiseen alukseen, johon sovelletaan koko sen elinkaaren ajan tämän asetuksen mukaista vaihtoehtoista tarkastusjärjestelmää, ei olisi sovellettava asetusta (EY) N:o 1013/2006. Aluksiin, jotka eivät kuulu Hongkongin yleissopimuksen ja tämän asetuksen soveltamisalaan, olisi edelleen sovellettava asetusta (EY) N:o 1013/2006 ja direktiiviä 2008/98/EY, ja aluksella olevaan jätteeseen, joka ei ole sen toiminnassa syntynyttä jätettä, edelleen Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä 2008/99/EY (7).
(11)
Todettakoon myös, että aluksiin sovelletaan edelleen muitakin kansainvälisiä yleissopimuksia, joilla varmistetaan niiden turvallinen toiminta merellä niiden elinkaaren toiminnallisen osuuden aikana, ja vaikka aluksilla on tiettyjä merenkulkuun liittyviä oikeuksia ja vapauksia, niiden edellytetään ilmoittavan ennakolta saapumisestaan satamaan. Jäsenvaltioiden olisi voitava päättää soveltaa lisätarkastuksia muiden kansainvälisten sopimusten mukaisesti. Uusien kauttakulkutarkastusten käyttöön ottoa ei sen vuoksi pidetä tämän asetuksen nojalla tarpeellisena.
(12)
Tulkittaessa tämän asetuksen vaatimuksia olisi otettava huomioon ohjeet, jotka Kansainvälisen merenkulkujärjestö (IMO) on laatinut Hongkongin yleissopimuksen tueksi, jäljempänä ’IMO:n ohjeet’.
(13)
Tässä asetuksessa ei käsitteellä ”kierrätys” olisi oltava sitä merkitystä, joka sille on annettu direktiivissä 2008/98/EY olevassa määritelmässä. Tässä asetuksessa olisi sen vuoksi otettava käyttöön erityinen sitä koskeva ”aluskierrätyksen” määritelmä.
(14)
Kemikaalien maailmanlaajuisesti yhdenmukaistettu luokitus- ja merkintäjärjestelmä on pantu unionin tasolla täytäntöön Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 1272/2008 (8). Tässä asetuksessa yhdessä neuvoston direktiivin 67/548/ETY (9) sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 1999/45/EY (10) kanssa on hyödyllisiä ohjeita vaarallisen materiaalin määrittämiseksi.
(15)
Inventaarin pitäminen aluksella olevista vaarallisista materiaaleista aluksen koko elinkaaren ajan on Hongkongin yleissopimuksen ja tämän asetuksen mukainen keskeinen vaatimus. Hongkongin yleissopimuksen 8 säännön 2 kohdan mukaan kierrätettäväksi tarkoitetun aluksen olisi minimoitava toiminnassaan syntyneen jätteen määrä aluskierrätyslaitokseen saapumista edeltävänä aikana. Jos toiminnassa syntyneet jätteet on tarkoitus toimittaa aluksen mukana aluskierrätyslaitokseen, jätteiden arvioidut määrät ja sijainnit olisi mainittava luettelon II osassa.
(16)
Jäsenvaltioiden olisi toteutettava toimenpiteitä, joilla estetään aluskierrätystä koskevien sääntöjen kiertäminen ja parannetaan aluskierrätyksen läpinäkyvyyttä. Kuten Hongkongin yleissopimuksessa määrätään, jäsenvaltioiden olisi ilmoitettava tiedot aluksista, joista on annettu inventaariotodistuskirja tai saatu ilmoitus kierrätyksen loppuunsaattamisesta, sekä tiedot, jotka koskevat laitonta aluskierrätystä ja jäsenvaltioiden sen johdosta toteuttamia toimia.
(17)
Jäsenvaltioiden olisi annettava säännöt seuraamuksista, joita sovelletaan tämän asetuksen rikkomiseen, sekä varmistettava, että näitä seuraamuksia sovelletaan siten, että estetään aluskierrätystä koskevien sääntöjen kiertäminen. Seuraamusten, jotka voivat olla luonteeltaan yksityisoikeudellisia tai hallinnollisia, olisi oltava tehokkaita, oikeasuhteisia ja varoittavia.
(18)
Unionin tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaisesti jäsenvaltioiden tuomioistuinten edellytetään tulkitsevan mahdollisimman laajasti menettelysääntöjä, jotka koskevat edellytyksiä, joiden on täytyttävä hallinnollisen tai oikeudellisen menettelyn vireille panemiseksi Århusin yleissopimuksen 9 artiklan 3 kohdan tavoitteiden mukaisesti.
(19)
Ihmisten terveyden ja ympäristön suojelemiseksi ja ”saastuttaja maksaa” -periaate huomioon ottaen komission olisi arvioitava, onko mahdollista ottaa käyttöön rahoitusmekanismi, joka olisi sovellettavissa kaikkiin jäsenvaltion satamassa ja ankkuripaikassa käyviin aluksiin riippumatta siitä, minkä valtion lipun alla ne purjehtivat, ja jolla luotaisiin voimavaroja edistämään ympäristön kannalta asianmukaista alusten kierrätystä ja käsittelyä ilman, että luodaan kannustinta ulosliputtamiselle.
(20)
Hongkongin yleissopimuksen kehittymisen huomioon ottamiseksi komissiolle olisi siirrettävä valta hyväksyä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 290 artiklan mukaisesti säädösvallan siirron nojalla annettavia delegoituja säädöksiä, jotka koskevat tämän asetuksen liitteiden I ja II saattamista ajan tasalle. On erityisen tärkeää, että komissio asiaa valmistellessaan toteuttaa asianmukaiset kuulemiset, myös asiantuntijatasolla. Komission olisi delegoituja säädöksiä valmistellessaan ja laatiessaan varmistettava, että asianomaiset asiakirjat toimitettaan Euroopan parlamentille ja neuvostolle yhtäaikaisesti, hyvissä ajoin ja asianmukaisesti.
(21)
Jotta voidaan varmistaa tämän asetuksen yhdenmukainen täytäntöönpano, komissiolle olisi siirrettävä täytäntöönpanovaltaa. Tätä valtaa olisi käytettävä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 182/2011 (11) mukaisesti.
(22)
Merenkulun ja aluskierrätyksen kansainvälisen luonteen vuoksi jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla saavuttaa tämän asetuksen tavoitetta, joka on ehkäistä, vähentää tai poistaa haitallisia vaikutuksia, joita jäsenvaltion lipun alla purjehtivien alusten kierrätyksestä, toiminnasta ja ylläpidosta aiheutuu ihmisten terveydelle ja ympäristölle, vaan se voidaan toiminnan laajuuden ja vaikutusten vuoksi saavuttaa paremmin unionin tasolla. Sen vuoksi unioni voi toteuttaa toimenpiteitä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Mainitussa artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä asetuksessa ei ylitetä sitä, mikä on tämän tavoitteen saavuttamiseksi tarpeen,
OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN ASETUKSEN:
I OSASTO
KOHDE, SOVELTAMISALA JA MÄÄRITELMÄT
1 artikla
Kohde ja tarkoitus
Tällä asetuksella pyritään ehkäisemään, vähentämään, saattamaan mahdollisimman vähiin ja, niin pitkälti kuin käytännössä mahdollista, poistamaan onnettomuuksia, vammautumisia ja muita ihmisten terveydelle ja ympäristölle haitallisia vaikutuksia, joita aluskierrätyksestä aiheutuu. Tämän asetuksen tarkoituksena on parantaa turvallisuutta, ihmisten terveyden suojelua ja unionin meriympäristön tilaa aluksen koko elinkaaren ajan erityisesti sen varmistamiseksi, että tällaisesta aluskierrätyksestä syntyvä vaarallinen jäte käsitellään ympäristön kannalta asianmukaisesti.
Tässä asetuksessa annetaan myös säännöt, joiden tarkoituksena on varmistaa aluksilla olevien vaarallisten materiaalien asianmukainen käsittely.
Tällä asetuksella pyritään myös helpottamaan turvallista ja ympäristön kannalta asianmukaista aluskierrätystä koskevan kansainvälisen Hongkongin yleissopimuksen, jäljempänä ’yleissopimus’, ratifiointia.
2 artikla
Soveltamisala
1. Tätä asetusta sovelletaan 12 artiklaa lukuun ottamatta jäsenvaltion lipun alla purjehtiviin aluksiin.
Tämän asetuksen 12 artiklaa sovelletaan jäsenvaltion satamaan tai ankkuripaikkaan saapuviin kolmannen maan lipun alla purjehtiviin aluksiin.
2. Tätä asetusta ei sovelleta
a)
sotalaivoihin, laivaston apualuksiin eikä muihin valtion omistamiin tai käyttämiin ja kyseisenä ajankohtana yksinomaan valtiollisiin, ei-kaupallisiin tarkoituksiin varattuihin aluksiin;
b)
aluksiin, joiden bruttovetoisuus on alle 500 GT;
c)
aluksiin, jotka toimivat koko elinkaarensa aikana ainoastaan vesillä, jotka kuuluvat sen jäsenvaltion suvereniteettiin tai lainkäyttövaltaan, jonka lipun alla alus purjehtii.
3 artikla
Määritelmät
1. Tässä asetuksessa tarkoitetaan:
1)
’aluksella’ kaikentyyppisiä meriympäristössä toimivia tai toimineita aluksia, mukaan lukien vedenalaiset alukset, kelluvat alukset, kelluvat alustat, itsenousevat alustat, kelluvat varastointiyksiköt (Floating Storage Unit, FSU), kelluvat tuotanto-, varastointi- ja kierrätysyksiköt (Floating Production Storage and Offshore Unit, FPSO) sekä alukset, jotka on riisuttu laitteista tai joita hinataan;
2)
’uudella aluksella’ alusta,
a)
jonka rakentamista koskeva sopimus on tehty tämän asetuksen soveltamispäivänä tai sen jälkeen;
b)
jollei rakentamista koskevaa sopimusta ole, jonka köli on laskettu tai joka on ollut vastaavassa rakennusvaiheessa kuusi kuukautta tämän asetuksen soveltamispäivästä tai sen jälkeen; tai
c)
jonka luovutus on tapahtunut 30 kuukautta tämän asetuksen soveltamispäivästä tai sen jälkeen;
3)
’säiliöaluksella’ öljysäiliöalusta sellaisena kuin se on määritelty alusten aiheuttaman meren pilaantumisen ehkäisemisestä tehdyn yleissopimuksen, jäljempänä ’MARPOL-yleissopimus’, liitteessä I, tai haitallisia nestemäisiä aineita (Noxious Liquid Substances, NLS) kuljettavaa säiliöalusta sellaisena kuin se on määritelty kyseisen yleissopimuksen liitteessä II;
4)
’vaarallisella materiaalilla’ kaikkia materiaaleja ja aineita, jotka ovat omiaan aiheuttamaan vaaroja ihmisten terveydelle ja/tai ympäristölle;
5)
’toiminnassa syntyneellä jätteellä’ alusten tavanomaisessa toiminnassa syntyneitä jätevesiä ja jäämiä, joihin sovelletaan Marpol-yleissopimuksen vaatimuksia;
6)
’aluskierrätyksellä’ toimintaa, jossa alus puretaan kokonaan tai osittain aluskierrätyslaitoksella sellaisten osien ja materiaalien talteen ottamiseksi, jotka soveltuvat hyödyntämiseen, uudelleenkäyttöön valmisteluun tai uudelleenkäyttöön, samalla kun varmistetaan vaarallisten ja muiden materiaalien käsittely, ja siihen kuuluu myös osien ja materiaalien varastointi ja esikäsittely kierrätyslaitoksen alueella, mutta ei niiden lisäkäsittely tai loppukäsittely erillisissä laitoksissa;
7)
’aluskierrätyslaitoksella’ määriteltyä aluetta, joka on jäsenvaltiossa tai kolmannessa maassa sijaitseva aluskierrätykseen käytetty telakka tai laitos;
8)
’aluskierrätysyrityksellä’ aluskierrätyslaitoksen omistajaa tai muuta organisaatiota tai henkilöä, joka on ottanut kierrätyslaitoksen omistajalta vastuun aluskierrätystoiminnan harjoittamisesta;
9)
’hallinnolla’ valtion viranomaista, jonka jäsenvaltio on nimennyt vastaamaan tehtävistä, jotka liittyvät sen lipun alla purjehtiviin tai sen valvonnassa toimiviin aluksiin;
10)
’hyväksytyllä laitoksella’ Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 391/2009 (12) mukaisesti hyväksyttyä laitosta;
11)
’toimivaltaisella viranomaisella’ yhtä tai useampaa valtion nimeämää viranomaista, jonka jäsenvaltio tai kolmas maa on nimennyt vastaamaan tietyllä maantieteellisellä alueella tai asiantuntemuksen alalla aluskierrätyslaitoksista, jotka liittyvät kaikkiin tuon valtion lainkäyttövallan alaisuudessa toteutettaviin toimiin;
12)
’bruttovetoisuudella’ vuoden 1969 kansainvälisen aluksenmittausyleissopimuksen liitteen I tai sen korvaavan myöhemmän yleissopimuksen mukaisen mittausjärjestelmän mukaisesti laskettua bruttovetoisuutta;
13)
’pätevällä henkilöllä’ henkilöä, jolla on asianmukainen pätevyys ja koulutus sekä riittävästi tietoa, kokemusta ja taitoa kyseessä olevan työn suorittamiseksi;
14)
’aluksen omistajalla’ luonnollista henkilöä tai oikeushenkilöä, joka on rekisteröity aluksen omistajaksi, mukaan lukien luonnolliset henkilöt tai oikeushenkilöt, jotka omistavat aluksen rajoitetun ajan ennen sen myyntiä ja luovutusta aluskierrätyslaitokseen tai, rekisteröinnin puuttuessa, luonnollista henkilöä tai oikeushenkilöä, joka omistaa aluksen, tai mitä tahansa muuta organisaatiota tai henkilöä, kuten hoitoyhtiötä tai ilman miehistöä rahdatun aluksen rahtaajaa, joka on ottanut vastuun aluksen toiminnasta aluksen omistajalta, ja oikeushenkilöä, joka hoitaa valtion omistuksessa olevaa alusta;
15)
’uudella asennuksella’ järjestelmien, laitteistojen, eristyksen tai muun materiaalin asentamista alukseen tämän asetuksen soveltamispäivän jälkeen;
16)
’aluskierrätyssuunnitelmalla’ aluskierrätyslaitoksen toiminnanharjoittajan kullekin sen vastuulla kierrätettävälle eri alukselle laatimaa suunnitelmaa, jossa on otettu huomioon Kansainvälisen merenkulkujärjestön (IMO) antamat ohjeet ja päätöslauselmat;
17)
’aluskierrätyslaitoksen suunnitelmalla’ aluskierrätyslaitoksen toiminnanharjoittajan laatimaa ja aluskierrätysyrityksen johtokunnan tai asianmukaisen hallintoelimen hyväksymää suunnitelmaa, jossa kuvataan aluskierrätykseen aluskierrätyslaitoksessa käytettävät toimintaprosessit ja -menettelyt ja jossa käsitellään erityisesti työntekijöiden turvallisuutta ja koulutusta, ihmisten terveyden ja ympäristön suojelua, henkilöstön tehtäviä ja vastuita, hätätilannevalmiutta ja hätätilannetoimia sekä seuranta-, raportointi- ja kirjaamisjärjestelmiä ja jossa on otettu huomioon asiaa koskevat IMO:n ohjeet ja päätöslauselmat;
18)
’turvallisella suljetulla tilalla’ tilaa, joka täyttää seuraavat edellytykset:
a)
ilman happipitoisuus ja tulenarkojen höyryjen pitoisuus ovat turvallisissa rajoissa;
b)
ilmassa mahdollisesti olevat myrkylliset materiaalit ovat sallittujen pitoisuuksien rajoissa;
c)
pätevä henkilö on hyväksynyt työn, jonka mahdollisista jäämistä ja materiaaleista ei aiheudu myrkyllisten materiaalien kontrolloimattomia päästöjä tai tulenarkojen höyryjen vaarallisia pitoisuuksia vallitsevissa ilmaolosuhteissa, kun niitä ylläpidetään ohjeiden mukaisesti;
19)
’tulityöturvallisella tilalla’ tilaa, joka täyttää seuraavat edellytykset:
a)
tila on turvallinen, se ei ole räjähdysherkkä ja se on myös kaasuista vapaa siten, että siellä voidaan käyttää valokaari- tai kaasuhitsauslaitteita, leikkaus- tai polttolaitteita tai muunlaista avotulta sekä lämmitystä, hiontaa tai toimintoja, joissa syntyy kipinöitä;
b)
18 kohdassa esitetyt turvallisen suljetun tilan edellytykset täyttyvät;
c)
vallitsevat ilmaolosuhteet eivät muutu tulityön tuloksena;
d)
kaikki viereiset tilat on puhdistettu, tehty palamattomiksi tai käsitelty riittävästi, jotta voidaan estää tulipalon syttyminen tai leviäminen;
20)
’kierrätyksen loppuunsaattamisilmoituksella’ aluskierrätyslaitoksen toiminnanharjoittajan antamaa vahvistusta siitä, että aluskierrätys on saatettu loppuun tämän asetuksen mukaisesti;
21)
’inventaariotodistuskirjalla’ jäsenvaltion lipun alla purjehtivalle alukselle 9 artiklan mukaisesti myönnettävää aluskohtaista todistusta, jonka liitteenä on 5 artiklan mukainen vaarallisten materiaalien luettelo;
22)
’kierrätyskelpoisuuden osoittavalla todistuskirjalla’ jäsenvaltion lipun alla purjehtivalle alukselle 9 artiklan 9 kohdan mukaisesti myönnettävää aluskohtaista todistusta, jonka liitteenä on 5 artiklan 7 kohdan mukainen vaarallisten materiaalien luettelo sekä 7 artiklan mukainen hyväksytty aluskierrätyssuunnitelma;
23)
’vaatimustenmukaisuusilmoituksella’ kolmannen maan lipun alla purjehtivalle alukselle myönnettävää aluskohtaista todistusta, jonka liitteenä on 12 artiklan mukainen vaarallisten materiaalien luettelo;
24)
’kevytpainotonneilla (light displacement tonnes, LDT)’ aluksen uppoumaa tonneina ilman lastia, polttoainetta, säilytystankeissa olevaa voiteluöljyä, painolastivettä, makean veden varastoa, syöttövesivarastoa ja muonavarastoa sekä ilman matkustajia ja laivaväkeä tavaroineen, ja se on aluksen rungon, rakenteen, koneiston, laitteiston ja asennusten painon summa.
2. Jäljempänä 7 artiklan 2 kohdan d alakohdassa sekä 13, 15 ja16 artiklassa
a)
’jätteellä’, ’vaarallisella jätteellä’, ’käsittelyllä’ ja ’jätehuollolla’ on sama merkitys kuin direktiivin 2008/98/EY 3 artiklassa;
b)
Jäljempänä 15 artiklassa ’laitoksen tarkastuksella’ tarkoitetaan aluskierrätyslaitoksen tarkastusta sen arvioimiseksi, onko laitoksen kunto asianomaisissa asiakirjoissa esitetyn mukainen;
c)
’työntekijällä’ tarkoitetaan kaikkia henkilöitä, jotka suorittavat säännöllisesti tai tilapäisesti työtä työsuhteen perusteella, mukaan lukien urakoitsijoiden ja aliurakoitsijoiden palveluksessa oleva henkilökunta;
d)
’ympäristön kannalta asianmukaisella käsittelyllä’ tarkoitetaan kaikkien käytännössä toteutettavissa olevien toimien toteuttamista sen varmistamiseksi, että jätteiden ja vaarallisten materiaalien käsittely tapahtuu niin, että ihmisten terveyttä ja ympäristöä suojellaan tällaisten materiaalien ja jätteiden mahdollisilta haittavaikutuksilta.
3. Pätevä henkilö voi 1 kohdan 13 alakohtaa sovellettaessa olla koulutuksen saanut työntekijä tai johtavassa asemassa oleva työntekijä, joka pystyy tunnistamaan ja arvioimaan ammatillisia vaaroja tai riskejä sekä työntekijöiden altistumista mahdollisesti vaarallisille materiaaleille tai vaarallisille olosuhteille aluskierrätyslaitoksessa ja joka pystyy yksilöimään tarvittavan suojelun ja toteutettavat varotoimet kyseisten riskien, vaarojen ja altistumisten poistamiseksi tai vähentämiseksi.
Toimivaltainen viranomainen voi määritellä asianmukaiset perusteet tällaisten henkilöiden määrittämiseksi ja vahvistaa heille annettavat tehtävät, tämän kuitenkaan rajoittamatta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin N:o 2005/36/EY (13) soveltamista.
II OSASTO
ALUKSET
4 artikla
Vaarallisten materiaalien valvonta
Liitteessä I tarkoitettujen vaarallisten materiaalien asentaminen aluksiin tai käyttö aluksilla on kielletty tai rajoitettu siten kuin liitteessä I on tarkemmin säädetty, sanotun kuitenkaan rajoittamatta unionin asiaankuuluvan, muita toimenpiteitä mahdollisesti edellyttävän unionin oikeuden muiden vaatimusten soveltamista.
5 artikla
Vaarallisten materiaalien luettelo
1. Jokaisella uudella aluksella on oltava aluksella saatavilla vaarallisten materiaalien luettelo, jossa mainitaan ainakin liitteessä II tarkoitetut ja aluksen rakenteeseen ja laitteistoon sisältyvät vaaralliset materiaalit, niiden sijainti ja arvioidut määrät.
2. Olemassa olevien alusten on täytettävä 1 kohdan vaatimukset niin pitkälti kuin käytännössä mahdollista, jollei 32 artiklan 2 kohdan b alakohdassa toisin säädetä.
Kierrätykseen siirrettävien alusten on 16 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun eurooppalaisten aluskierrätyslaitosten luettelon, jäljempänä ’eurooppalainen luettelo’, julkaisupäivästä alkaen täytettävä tämän artiklan 1 kohdan vaatimukset niin pitkälti kuin käytännössä mahdollista.
Vaarallisten aineiden luetteloa laadittaessa on yksilöitävä vähintään liitteessä I mainitut vaaralliset materiaalit, jollei 32 artiklan 2 kohdan b alakohdassa toisin säädetä.
3. Vaarallisten materiaalien luettelon on
a)
oltava aluskohtainen;
b)
tarjottava näyttö siitä, että alus noudattaa vaarallisten materiaalien asentamista tai käyttämistä koskevia kieltoja tai rajoituksia 4 artiklan mukaisesti;
c)
oltava laadittu ottaen huomioon asiaa koskevat IMO:n ohjeet;
d)
oltava joko hallinnon tai sen valtuuttaman hyväksytyn laitoksen todentama.
4. Edellä olevan 3 kohdan lisäksi on laadittava olemassa olevia aluksia koskeva suunnitelma, jossa kuvataan silmämääräinen tai näytteenottoon perustuva tarkastus, jonka perusteella vaarallisten materiaalien luettelo laaditaan, ottamalla huomioon myös asiaa koskevat IMO:n ohjeet.
5. Vaarallisten materiaalien luettelossa on kolme osaa:
a)
luettelo, jossa esitetään tämän artiklan 1 ja 2 kohdan säännösten mukaisesti liitteessä I ja II tarkoitetut ja aluksen rakenteeseen tai laitteistoon sisältyvät vaaralliset materiaalit, niiden sijainti ja niiden arvioidut määrät (osa I);
b)
luettelo aluksella olevasta toiminnassa syntyneestä jätteestä (osa II);
c)
luettelo aluksella olevista varastoista (osa III).
6. Vaarallisten aineiden luettelon osaa I on ylläpidettävä asianmukaisesti ja päivitettävä aluksen koko toiminnan ajan siten, että otetaan huomioon liitteessä II tarkoitettuja vaarallisia materiaaleja sisältävät uudet asennukset sekä asiaan liittyvät muutokset aluksen rakenteessa ja laitteistossa.
7. Sen lisäksi, että osaa I ylläpidetään ja päivitetään asianmukaisesti, vaarallisten materiaalien luetteloon on ennen kierrätystä ja asiaa koskevat IMO:n ohjeet huomioon ottaen lisättävä toiminnassa syntyneitä jätteitä koskeva osa II ja varastoja koskeva osa III, ja hallinnon tai sen valtuuttaman hyväksytyn laitoksen todennettava luettelo.
8. Siirretään komissiolle valta antaa 24 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä, jotka koskevat liitteessä I ja II mainittujen vaarallisten materiaalien luettelossa olevien kohtien päivittämistä, jotta varmistetaan, että luettelot sisältävät ainakin Hongkongin yleissopimuksen lisäyksessä 1 ja 2 luetellut aineet.
Komissio hyväksyy erillisen delegoidun säädöksen kunkin liitteeseen I tai II lisättävän tai niistä poistettavan aineen osalta.
6 artikla
Alusten omistajia koskevat yleiset vaatimukset
1. Valmistellessaan aluksen siirtämistä kierrätettäväksi alusten omistajien on
a)
toimitettava aluskierrätyslaitoksen toiminnanharjoittajalle kaikki alusta koskevat tiedot, jotka ovat tarpeen 7 artiklassa säädetyn aluskierrätyssuunnitelman laatimista varten;
b)
ilmoitettava asiaankuuluvalle hallinnolle kirjallisesti tämän hallinnon asettamassa määräajassa aikomuksesta lähettää alus kierrätettäväksi tiettyyn aluskierrätyslaitokseen tai -laitoksiin. Ilmoitukseen on sisällyttävä vähintään
i)
vaarallisten materiaalien luettelo; ja
ii)
kaikki alusta koskevat a alakohdassa säädetyt asiaankuuluvat tiedot.
2. Alusten omistajien on varmistettava, että kierrätettäväksi tarkoitetut alukset
a)
siirretään kierrätettäviksi ainoastaan sellaisiin aluskierrätyslaitoksiin, jotka ovat eurooppalaisessa luettelossa;
b)
toimivat ennen aluskierrätyslaitokseen saapumista siten, että minimoidaan aluksella olevien lastijäämien, jäljellä olevan polttoöljyn sekä aluksella syntyneiden jätteiden määrä; ja
c)
niillä on hallinnon tai sen valtuuttaman hyväksytyn laitoksen ennen aluskierrätyksen aloittamista ja 7 artiklan 3 kohdan mukaisesti hyväksytyn aluskierrätyssuunnitelman vastaanottamisen jälkeen antama kierrätyskelpoisuuden osoittava todistuskirja.
3. Alusten omistajien on varmistettava, että säiliöalusten saapuessa alusten kierrätyslaitokseen niiden lastitilat ja pumpputilat ovat sellaisessa kunnossa, että ne voidaan todeta tulityöturvallisiksi.
4. Alusten omistajien on toimitettava aluskierrätyslaitoksen toiminnanharjoittajalle jäljennös 9 artiklan mukaisesti myönnetystä kierrätyskelpoisuuden osoittavasta todistuskirjasta.
5. Aluksen omistaja on vastuussa aluksesta, ja omistajan on toteuttamillaan järjestelyillä pidettävä alus sen jäsenvaltion hallinnon asettamien vaatimusten mukaisena, jonka lipun alla alus purjehtii, siihen saakka kun aluskierrätyslaitoksen toiminnanharjoittaja ottaa kyseisen aluksen vastuulleen. Aluskierrätyslaitoksen toiminnanharjoittaja voi kieltäytyä ottamasta alusta kierrätettäväksi, jos aluksen kunto eroaa merkittävästi inventaariotodistuskirjan tiedoista, esimerkiksi silloin, kun vaarallisten materiaalien luettelon osaa I ei ole ylläpidetty ja päivitetty asianmukaisesti niin, että se vastaa aluksen rakenteeseen ja laitteistoon tehtyjä muutoksia. Tällaisissa tapauksissa vastuu aluksesta säilyy aluksen omistajalla, jonka on ilmoitettava tästä välittömästi hallinnolle.
7 artikla
Aluskierrätyssuunnitelma
1. Ennen aluksen kierrätystä kullekin alukselle on laadittava kierrätyssuunnitelma. Aluskierrätyssuunnitelmassa on käsiteltävä kaikkia aluskohtaisia näkökohtia, jotka eivät sisälly aluskierrätyslaitoksen suunnitelmaan tai jotka edellyttävät erityisiä menettelyjä.
2. Aluskierrätyssuunnitelman on noudatettava seuraavia vaatimuksia:
a)
aluskierrätyslaitoksen toiminnanharjoittajan on laadittava suunnitelma Hongkongin yleissopimuksen asiaa koskevien määräysten mukaisesti ja ottaen huomioon asiaa koskevat IMO:n ohjeet sekä aluksen omistajan 6 artiklan 1 kohdan a alakohdan mukaisesti antamat aluskohtaiset tiedot niin, että suunnitelman sisältö vastaa asianmukaisesti vaarallisten materiaalien luettelossa olevia tietoja;
b)
suunnitelmassa on selvennettävä, tehdäänkö ja missä määrin valmistelevaa työtä - kuten esikäsittelyä, mahdollisten vaarojen yksilöintiä ja varastojen poistamista - jossain muussa paikassa kuin aluskierrätyssuunnitelmassa ilmoitetussa aluskierrätyslaitoksessa. Aluskierrätyssuunnitelmasta olisi käytävä ilmi paikka, johon alus on sijoitettu kierrätystoimintojen ajaksi, sekä kierrätettävän aluksen saapumista ja turvallista sijoittamista koskeva lyhyt suunnitelma;
c)
suunnitelman on sisällettävä tiedot turvallisten suljettujen tilojen ja tulityöturvallisten olosuhteiden luomisesta, ylläpidosta ja seurannasta kyseisellä aluksella, ottaen huomioon sellaiset tekijät kuin aluksen rakenne, yleisjärjestely ja aiempi lasti, sekä muut mahdolliset tiedot siitä, miten aluskierrätyssuunnitelma pannaan täytäntöön;
d)
suunnitelman on sisällettävä tiedot kyseisen aluksen kierrätyksestä aiheutuvien vaarallisten materiaalien ja jätteiden tyypistä ja määrästä, mukaan lukien ne materiaalit ja jätteet, jotka on mainittu vaarallisten materiaalien luettelossa, sekä tiedot siitä, miten ne käsitellään ja varastoidaan aluskierrätyslaitoksessa sekä myöhemmissä laitoksissa; ja
e)
jos on määrä käyttää useampaa kuin yhtä alusten kierrätyslaitosta, suunnitelma on periaatteessa laadittava erikseen kullekin aluskierrätykseen osallistuvalle laitokselle, ja siinä on mainittava laitosten käyttöjärjestys ja kussakin kierrätyslaitoksessa tapahtuvat luvan saaneet toiminnot.
3. Toimivaltaisen viranomaisen on annettava hiljainen tai nimenomainen hyväksyntänsä aluskierrätyssuunnitelmalle sen mukaan kuin kierrätyslaitoksen sijaintivaltion vaatimuksissa edellytetään.
Kyse on nimenomaisesta hyväksynnästä, kun toimivaltainen viranomainen lähettää kirjallisen ilmoituksen aluskierrätyssuunnitelmaa koskevasta päätöksestään aluskierrätyslaitoksen toiminnanharjoittajalle, aluksen omistajalle ja hallinnolle.
Hiljainen hyväksyntä voidaan katsoa annetuksi, jollei toimivaltainen viranomainen ilmoita kirjallisesti aluskierrätyslaitoksen toiminnanharjoittajalle, aluksen omistajalle ja hallinnolle vastustavansa aluskierrätyssuunnitelmaa mahdollisten aluskierrätyslaitoksen sijaintivaltion vaatimusten mukaisesti asetetun ja soveltuvin osin 15 artiklan 2 kohdan b alakohdan mukaisesti ilmoitetun tarkasteluajan kuluessa.
4. Jäsenvaltiot voivat vaatia hallintoaan lähettämään aluskierrätyslaitoksen sijaintivaltion toimivaltaiselle viranomaiselle aluksen omistajan 6 artiklan 1 kohdan b alakohdan mukaisesti toimittamat tiedot sekä seuraavat tiedot:
i)
päivämäärä, jona kyseinen alus on rekisteröity valtiossa, jonka lipun alla se purjehtii;
ii)
aluksen tunnistenumero (IMO-numero);
iii)
aluksen runkonumero silloin, kun se toimitettiin uutena;
iv)
aluksen nimi ja tyyppi;
v)
satama, jossa alus on rekisteröity;
vi)
aluksen omistajan nimi ja osoite sekä rekisteröidyn omistajan IMO:n tunnistenumero;
vii)
yrityksen nimi ja osoite;
viii)
kaikkien niiden luokituslaitosten nimi, jotka ovat luokitelleet aluksen;
ix)
aluksen pääominaisuudet (suurin kokonaispituus, (Lenght overall, LOA), mallileveys, mallisivukorkeus, LDT, brutto- ja nettovetoisuus sekä moottorin tyyppi ja nimellisteho).
8 artikla
Katsastukset
1. Hallinnon tai sen valtuuttaman hyväksytyn laitoksen virkamiehet suorittavat alusten katsastukset ottamalla huomioon asiaa koskevat IMO:n ohjeet.
2. Jos hallinto käyttää 1 kohdan mukaisesti katsastusten suorittamiseen hyväksyttyjä laitoksia, sen on annettava tällaisille hyväksytyille laitoksille ainakin seuraavat valtuudet:
-
vaatia katsastamaltaan alukselta tämän asetuksen noudattamista; ja
-
suorittaa katsastuksia jäsenvaltion asianomaisten viranomaisten pyynnöstä.
3. Aluksille on tehtävä seuraavat katsastukset:
a)
peruskatsastus;
b)
määräaikaiskatsastus;
c)
lisäkatsastus;
d)
loppukatsastus.
4. Uuden aluksen peruskatsastus on suoritettava ennen aluksen käyttöön ottamista tai ennen inventaariotodistuskirjan myöntämistä. Olemassa olevien alusten osalta peruskatsastus on suoritettava viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2020. Katsastuksella on todennettava, että vaarallisten materiaalien luettelon osa I vastaa tämän asetuksen vaatimuksia.
5. Määräaikaiskatsastus on suoritettava hallinnon vahvistamin väliajoin, jotka eivät saa ylittää viittä vuotta. Määräaikaiskatsastuksella on todennettava, että vaarallisten materiaalien luettelon osa I vastaa tämän asetuksen vaatimuksia.
6. Lisäkatsastus, jossa alus katsastetaan tilanteen mukaan joko kokonaan tai osittain, on suoritettava aluksen omistajan pyynnöstä rakenteen, laitteiston, järjestelmien, asennusten, järjestelyjen ja materiaalien muutoksen, korvauksen tai merkittävän korjauksen jälkeen, jos näillä toimilla on vaikutusta vaarallisten materiaalien luetteloon. Katsastuksen on oltava sellainen, että sillä varmistetaan, että kaikki muutokset, korvaukset tai merkittävät korjaukset on tehty niin, että alus on edelleen tämän asetuksen vaatimusten mukainen, ja että vaarallisten aineiden luettelon osaa I muutetaan tarpeen mukaan.
7. Loppukatsastus on suoritettava ennen kuin alus poistetaan käytöstä ja ennen kuin alusta koskeva kierrätys on alkanut.
Katsastuksella on todennettava, että:
a)
vaarallisten materiaalien luettelo vastaa 5 artiklan vaatimuksia;
b)
aluksen kierrätyssuunnitelman tiedot vastaavat asianmukaisesti vaarallisten materiaalien luettelossa esiintyviä tietoja ja 7 artiklan vaatimuksia;
c)
alusten kierrätyslaitos, jossa alus kierrätetään, on eurooppalaisessa luettelossa.
8. Kierrätettäviksi tarkoitettujen olemassa olevien alusten peruskatsastus ja loppukatsastus voidaan suorittaa samaan aikaan.
9 artikla
Todistuskirjojen myöntäminen ja vahvistaminen
1. Kun peruskatsastus tai määräaikaiskatsastus on suoritettu loppuun hyväksytysti, hallinnon tai sen valtuuttaman hyväksytyn laitoksen on myönnettävä inventaariotodistuskirja. Tätä todistuskirjaa täydennetään 5 artiklan 5 kohdan a alakohdassa tarkoitetun vaarallisten materiaalien luettelon osalla I.
Jos peruskatsastus ja loppukatsastus suoritetaan 8 artiklan 8 kohdan mukaisesti samaan aikaan, myönnetään vain tämän artiklan 9 kohdassa tarkoitettu kierrätyskelpoisuuden osoittava todistuskirja.
Komissio vahvistaa inventaariotodistuksen muodon täytäntöönpanosäädöksin, jotta varmistetaan, että se on Hongkongin yleissopimuksen lisäyksen 3 mukainen. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään tämän asetuksen 25 artiklassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.
2. Hallinnon tai sen valtuuttaman hyväksytyn laitoksen on aluksen omistajan pyynnöstä vahvistettava inventaariotodistuskirja, kun 8 artiklan 6 kohdan mukainen lisäkatsastus on suoritettu loppuun hyväksytysti.
3. Jollei 4 kohdassa toisin säädetä, hallinnon tai sen valtuuttaman hyväksytyn laitoksen on tapauksen mukaan myönnettävä tai vahvistettava inventaariotodistus, jos määräaikaiskatsastus on suoritettu loppuun hyväksytysti
a)
olemassa olevan inventaariotodistuskirjan voimassaolon päättymistä edeltävän kolmen kuukauden aikana, jolloin uusi todistuskirja on voimassa määräaikaiskatsastuksen loppuun suorittamisen päivästä alkaen päivään, joka on enintään viisi vuotta olemassa olevan todistuskirjan voimassaolon päättymispäivästä;
b)
olemassa olevan inventaariotodistuskirjan voimassaolon päättymispäivän jälkeen, jolloin uusi todistuskirja on voimassa määräaikaiskatsastuksen loppuun suorittamisen päivästä alkaen päivään, joka on enintään viisi vuotta olemassa olevan todistuskirjan voimassaolon päättymispäivästä;
c)
yli kolme kuukautta ennen olemassa olevan inventaariotodistuskirjan voimassaolon päättymispäivää, jolloin uusi todistuskirja on voimassa määräaikaiskatsastuksen loppuun suorittamisen päivästä alkaen päivään, joka on enintään viisi vuotta määräaikaiskatsastuksen loppuun suorittamisen päivästä.
4. Jos määräaikaiskatsastus on suoritettu loppuun hyväksytysti ja uutta inventaariotodistuskirjaa ei voida myöntää tai antaa aluksella säilytettäväksi ennen olemassa olevan todistuskirjan voimassaolon päättymistä, hallinto tai sen valtuuttama hyväksytty laitos vahvistaa olemassa olevan todistuskirjan, ja tällaisen todistuskirjan katsotaan olevan voimassa viiden kuukauden lisäajan voimassaolon päättymispäivästä.
5. Jos inventaariotodistuskirja on myönnetty alle viiden vuoden ajaksi, hallinto tai sen valtuuttama hyväksytty laitos voi pidentää olemassa olevan todistuskirjan voimassaoloaikaa lisäajalla, joka ei saa ylittää viittä vuotta.
6. Hallinnon määrittämissä erityistilanteissa uutta inventaariotodistuskirjaa ei tarvitse päivätä olemassa olevan todistuskirjan voimassaolon päättymispäivästä alkaen, kuten 3 kohdan a ja b alakohdassa sekä 7 ja 8 kohdassa edellytetään. Näissä tilanteissa uusi todistuskirja on voimassa enintään viiden vuoden ajan määräaikaiskatsastuksen loppuun suorittamisesta.
7. Jos alus ei ole siinä satamassa tai ankkuripaikassa, jossa se on määrä katsastaa inventaariotodistuskirjan voimassaolon päättyessä, hallinto voi asianmukaisissa tapauksissa pidentää inventaariotodistuskirjan voimassaoloaikaa enintään kolmen kuukauden ajaksi, jotta alus voi päättää matkansa satamaan, jossa se on määrä katsastaa. Tällaisen pidennyksen myöntämisen ehtona on oltava, että katsastus suoritetaan loppuun tuossa satamassa ennen aluksen lähtöä. Kun alus, jolle on myönnetty pidennys, saapuu satamaan, jossa se on määrä katsastaa, sillä ei ole oikeutta tuon pidennyksen nojalla lähteä satamasta ilman uutta todistuskirjaa. Kun määräaikaiskatsastus on suoritettu loppuun, uusi inventaariotodistuskirja on voimassa enintään viiden vuoden ajan ennen pidennyksen myöntämistä olemassa olevan todistuksen voimassaolon päättymispäivästä.
8. Jos lyhyillä matkoilla liikennöivän aluksen inventaariotodistuskirjan voimassaoloaikaa ei ole pidennetty 7 kohdassa tarkoitettujen ehtojen mukaisesti, hallinto voi pidentää sitä vielä enintään yhdellä kuukaudella sen voimassaolon päättymisestä. Kun määräaikaiskatsastus on suoritettu loppuun, uusi inventaariotodistuskirja on voimassa enintään viiden vuoden ajan ennen pidennyksen myöntämistä olemassa olevan todistuskirjan voimassaolon päättymispäivästä.
9. Kun loppukatsastus on suoritettu loppuun hyväksytysti 8 artiklan 7 kohdan mukaisesti, hallinnon tai sen valtuuttaman hyväksytyn laitoksen on myönnettävä kierrätyskelpoisuuden osoittava todistuskirja. Tähän todistukseen on liitettävä vaarallisten materiaalien luettelo ja aluskierrätyssuunnitelma.
Komissio hyväksyy täytäntöönpanosäädöksiä, joissa vahvistetaan kierrätyskelpoisuuden osoittavan todistuskirjan muoto sen varmistamiseksi, että se on sen yhdenmukainen Hongkongin yleissopimuksen lisäyksen 4 kanssa. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään tämän asetuksen 25 artiklassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen. Muiden jäsenvaltioiden on hyväksyttävä kierrätyskelpoisuuden osoittava todistuskirja, joka on myönnetty loppukatsastuksen jälkeen tämän kohdan ensimmäisen alakohdan mukaisesti, ja niiden on pidettävä sitä tätä asetusta sovellettaessa yhtä pätevänä kuin niiden itsensä myöntämää kierrätyskelpoisuuden osoittavaa todistuskirjaa.
10 artikla
Todistuskirjojen voimassaoloaika
1. Jollei 9 artiklassa toisin säädetä, inventaariotodistuskirja myönnetään hallinnon määräämäksi ajaksi, joka ei saa ylittää viittä vuotta.
2. Edellä 9 artiklan mukaisesti myönnetty tai vahvistettu inventaariotodistuskirja lakkaa olemasta voimassa seuraavissa tapauksissa:
a)
jos aluksen tila ei merkittäviltä osiltaan vastaa todistuskirjan tietoja, esimerkiksi silloin, kun vaarallisten materiaalien luettelon osaa I ei ole ylläpidetty ja päivitetty asianmukaisesti niin, että se vastaa aluksen rakenteessa ja laitteistossa tapahtuneita muutoksia, ottaen huomioon asiaa koskevat IMO:n ohjeet;
b)
jos määräaikaiskatsastusta ei ole suoritettu loppuun 8 artiklan 5 kohdassa artiklassa mainituin väliajoin.
3. Hallinto tai sen valtuuttama hyväksytty laitos myöntää kierrätyskelpoisuuden osoittavan todistuskirjan enintään kolmeksi kuukaudeksi.
4. Edellä olevan 9 artiklan 9 kohdan mukaisesti myönnetty kierrätyskelpoisuuden osoittava todistuskirja lakkaa olemasta voimassa, jos aluksen tila ei merkittäviltä osiltaan vastaa inventaariotodistuskirjassa esitettyjä tietoja.
5. Edellä olevasta 3 kohdasta poiketen hallinto tai sen valtuuttama hyväksytty laitos voi jatkaa kierrätyskelpoisuuden osoittavan todistuskirjan voimassaoloaikaa yhtä yksittäistä tietystä paikasta alusten kierrätyslaitokseen päättyvää matkaa varten.
11 artikla
Satamavaltion suorittama valvonta
1. Jäsenvaltioiden on sovellettava direktiiviin 2009/16/EY liittyvän kansallisen lainsäädäntönsä mukaisia alusten valvontasäännöksiä. Jollei 2 kohdassa toisin säädetä, tällaisessa tarkastuksessa varmistetaan vain se, että aluksessa on joko inventaariotodistuskirja tai kierrätyskelpoisuuden osoittava todistuskirja, jota on pidettävä tarkastuksen hyväksymisen kannalta riittävänä, jos se on voimassa.
2. Satamavaltion valvontatoimintaan osallistuva asianomainen viranomainen voi IMO:n asiaa koskevat ohjeet huomioon ottaen tehdä yksityiskohtaisen tarkastuksen, jos aluksessa ei ole voimassa olevaa todistuskirjaa tai jos on perusteltua syytä uskoa, että
a)
joko aluksen tai sen laitteiston kunto eroaa merkittäviltä osiltaan todistuskirjan tai vaarallisten materiaalien luettelon osan I tiedoista tai molemmista, tai
b)
aluksella ei ole pantu täytäntöön menettelyä vaarallisten materiaalien luettelon osan I ylläpitämiseksi.
3. Alukselle voidaan antaa varoitus, se voidaan pidättää tai sen pääsy jäsenvaltion lainkäyttövaltaan kuuluvaan satamaan tai avomeriterminaaliin voidaan estää, jollei alus toimita kyseessä olevan jäsenvaltion asianomaisille viranomaisille näiden pyynnöstä jäljennöstä tapauksen mukaan joko inventaariotodistuskirjasta tai kierrätyskelpoisuuden osoittavasta todistuskirjasta, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 9 artiklan soveltamista. Tällaiset toimet toteuttavan jäsenvaltion on ilmoitettava asiasta välittömästi kyseiselle hallinnolle. Vaarallisten materiaalien luettelon päivittämättä jättäminen ei ole puute, jonka perusteella alus voidaan pidättää, mutta kaikista vaarallisten materiaalien luettelossa olevista epäjohdonmukaisuuksista on ilmoitettava kyseiselle hallinnolle ja niiden on oltava korjattuja seuraavassa katsastuksessa.
4. Jäsenvaltion asianomainen viranomainen voi sallia aluksen pääsyn tiettyyn satamaan tai ankkuripaikkaan ylivoimaisen esteen sattuessa tai tärkeämpien turvallisuusnäkökohtien vuoksi tai saastuttamisvaaran poistamiseksi tai vähentämiseksi taikka puutteiden korjaamiseksi, jos aluksen omistaja, liikenteenharjoittaja tai aluksen päällikkö on pannut täytäntöön riittävät, kyseisen jäsenvaltion asianomaisen viranomaisen hyväksymät toimenpiteet turvallisen saapumisen varmistamiseksi.
12 artikla
Kolmannen maan lipun alla purjehtivia aluksia koskevat vaatimukset
1. Kolmannen maan lipun alla purjehtivalla aluksella on, jollei 32 artiklan 2 kohdan b alakohdassa toisin säädetä, oltava mukanaan 5 artiklan 2 kohdan mukainen vaarallisten materiaalien luettelo, kun se saapuu jäsenvaltion satamaan tai ankkuripaikkaan.
Sen estämättä, mitä ensimmäisessä alakohdassa säädetään, jäsenvaltion asianomainen viranomainen voi sallia aluksen pääsyn tiettyyn satamaan tai ankkuripaikkaan ylivoimaisen esteen sattuessa tai tärkeämpien turvallisuusnäkökohtien vuoksi tai saastuttamisvaaran poistamiseksi tai vähentämiseksi taikka puutteiden korjaamiseksi, jos aluksen omistaja, liikenteenharjoittaja tai aluksen päällikkö on pannut täytäntöön riittävät, kyseisen jäsenvaltion asianomaisen viranomaisen hyväksymät toimenpiteet turvallisen saapumisen varmistamiseksi.
2. Liitteessä I tarkoitettujen vaarallisten materiaalien asentaminen kolmannen maan lipun alla purjehtivaan alukseen sen ollessa jäsenvaltion satamassa tai ankkuripaikassa on kielletty tai se on rajoitettua liitteessä I esitetyllä tavalla.
Liitteessä I tarkoitettujen vaarallisten materiaalien käyttö kolmannen maan lipun alla purjehtivassa aluksessa sen ollessa jäsenvaltion satamassa tai ankkuripaikassa on kielletty tai se on rajoitettua liitteessä I esitetyllä tavalla, sanotun kuitenkaan rajoittamatta kyseisiin materiaaleihin kansainvälisen oikeuden mukaisesti sovellettavia poikkeuksia ja siirtymäjärjestelyjä.
3. Vaarallisten materiaalien luettelon on oltava aluskohtainen, se on laadittava ottaen huomioon asiaa koskevat IMO:n ohjeet ja siinä on selvennettävä, että alus täyttää tämän artiklan 2 kohdan vaatimukset. Vaarallisten materiaalien luetteloa laadittaessa on yksilöitävä vähintään liitteessä I mainitut vaaralliset materiaalit. Kolmannen maan lipun alla purjehtivan aluksen on laadittava suunnitelma, jossa kuvataan silmämääräinen tai näytteenottoon perustuva tarkastus, jonka perusteella vaarallisten materiaalien luettelo on laadittu ottaen huomioon asiaa koskevat IMO:n ohjeet.
4. Vaarallisten aineiden luetteloa on ylläpidettävä ja päivitettävä asianmukaisesti aluksen koko toiminnan ajan niin, että siinä mainitaan liitteessä II tarkoitettuja vaarallisia materiaaleja sisältävät uudet asennukset sekä asiaan liittyvät muutokset aluksen rakenteessa ja laitteistossa, ottaen huomioon kyseisiin materiaaleihin kansainvälisen oikeuden mukaisesti sovellettavat poikkeukset ja siirtymäjärjestelyt.
5. Kolmannen maan lipun alla purjehtivalle alukselle voidaan antaa varoitus, se voidaan pidättää tai sen pääsy jäsenvaltion lainkäyttövaltaan kuuluvaan satamaan tai avomeriterminaaliin voidaan estää, jollei alus toimita kyseessä olevan jäsenvaltion asianomaisille viranomaisille näiden pyynnöstä jäljennöstä 6 ja 7 kohdan mukaisesta vaatimuksenmukaisuusilmoituksesta, sekä tarvittaessa vaarallisten aineiden luettelosta. Tällaiset toimet toteuttavan jäsenvaltion on ilmoitettava asiasta välittömästi sen kolmannen maan asianomaisille viranomaisille, jonka lipun alla kyseinen alus purjehtii. Vaarallisten materiaalien luettelon päivittämättä jättäminen ei ole puute, jonka perusteella alus voidaan pidättää, mutta kaikista vaarallisten aineiden luettelossa olevista epäjohdonmukaisuuksista on ilmoitettava sen kolmannen maan asianomaisille viranomaisille, jonka lipun alla kyseinen alus purjehtii.
6. Vaatimustenmukaisuusilmoitus myönnetään sen jälkeen, kun sen kolmannen maan asianomaiset viranomaiset, jonka lipun alla kyseinen alus purjehtii, tai niiden hyväksymä laitos on tarkastanut sen kansallisten vaatimusten mukaisesti. Vaatimustenmukaisuusilmoitus voidaan laatia Hongkongin yleissopimuksen lisäyksen 3 mallin mukaisesti.
7. Vaatimustenmukaisuusilmoitus ja vaarallisten materiaalien luettelo on laadittava sen valtion, jonka lipun alla kyseinen alus purjehtii, asianomaisten ilmoituksen myöntävien viranomaisten virallisella kielellä ja, jos tämä kieli ei ole englanti, ranska tai espanja, tekstissä on oltava käännös jollekin näistä kielistä.
8. Jollei 32 artiklan 2 kohdan b alakohdassa toisin säädetä, kolmannen maan lipun alla purjehtivien alusten, jotka hakevat rekisteröintiä jäsenvaltion lipun alle, on varmistettava, että aluksessa on 5 artiklan 2 kohdan mukainen vaarallisten materiaalien luettelo tai että sellainen laaditaan kuuden kuukauden kuluessa jäsenvaltion lipun alle rekisteröinnistä tai jonkin 8 artiklan 3 kohdan mukaisen seuraavan säännöllisen katsastuksen yhteydessä sen mukaan, kumpi näistä ajankohdista on aikaisempi.
III OSASTO
ALUSKIERRÄTYSLAITOKSET
13 artikla
Vaatimukset, jotka koskevat aluskierrätyslaitosten ottamista eurooppalaiseen luetteloon
1. Jotta aluskierrätyslaitos voidaan merkitä eurooppalaiseen luetteloon, sen on täytettävä seuraavat vaatimukset Hongkongin yleissopimuksen asiaankuuluvien määräysten mukaisesti ja ottaen huomioon asiaa koskevat IMO:n, ILO:n, Baselin yleissopimuksen ja pysyviä orgaanisia yhdisteitä koskevan Tukholman yleissopimuksen ohjeet sekä muut kansainväliset ohjeet:
a)
se on saanut toimivaltaisilta viranomaisiltaan luvan harjoittaa aluskierrätystoimintaa;
b)
se on suunniteltu ja rakennettu ja sitä käytetään turvallisella ja ympäristön kannalta asianmukaisella tavalla;
c)
se käyttää toiminnassaan pysyviä rakenteita;
d)
se perustaa johtamis- ja seurantajärjestelmät, menetelmät ja tekniikat, joiden tarkoituksena on ehkäistä, vähentää, minimoida ja, niin pitkälti kuin käytännössä mahdollista, poistaa
i)
asianomaisiin työntekijöihin ja aluskierrätyslaitoksen läheisyydessä asuvaan väestöön kohdistuvia terveysriskejä, ja
ii)
aluskierrätyksestä ympäristölle aiheutuvia haitallisia vaikutuksia;
e)
se laatii aluskierrätyslaitoksen suunnitelman;
f)
se ehkäisee ihmisten terveydelle ja ympäristölle aiheutuvia haitallisia vaikutuksia ja muun muassa osoittaa, että mahdolliset vuodot ovat hallinnassa, erityisesti vuorovesialueilla;
g)
se varmistaa turvallisen ja ympäristön kannalta asianmukaisen vaarallisista materiaaleista ja jätteistä huolehtimisen ja niiden varastoinnin, muun muassa
i)
kaikkien aluksella sen koko kierrätysprosessin aikana esiintyvien vaarallisten materiaalien eristämisen niin, että estetään näiden vaarallisten materiaalien pääsy ympäristöön; ja lisäksi vaarallisten materiaalien ja aluskierrätysprosessin kuluessa syntyneiden jätteiden käsittelyn, ja ainoastaan läpäisemättömällä lattiapinnalla tiloissa, joissa on tehokkaat viemäröintilaitteet;
ii)
että kaikki aluskierrätyksessä syntyneet jätteet ja niiden määrät kirjataan ja ne siirretään ainoastaan sellaisiin jätehuoltolaitoksiin, jätteenkierrätyslaitokset mukaan lukien, joilla on lupa näiden jätteiden käsittelyyn, sekä vaarantamatta ihmisten terveyttä ja ympäristön kannalta asianmukaisella tavalla;
h)
se laatii hätätilannevalmius- ja hätätilanteiden toimintasuunnitelman ja pitää sitä yllä; se varmistaa, että hätätilanteissa tarvittavat laitteet, kuten palontorjuntalaitteet ja -ajoneuvot, ambulanssit ja nosturit pääsevät nopeasti alukseen ja kaikkiin aluskierrätyslaitoksen tiloihin;
i)
se huolehtii työntekijöiden turvallisuudesta ja koulutuksesta, mukaan lukien varmistamalla henkilökohtaisten suojalaitteiden käyttö silloin, kun toimet sitä edellyttävät;
j)
se pitää kirjaa vaaratilanteista, onnettomuuksista, ammattitaudeista ja kroonisista vaikutuksista, ja raportoi toimivaltaisten viranomaistensa pyynnöstä kaikista vaaratilanteista, onnettomuuksista, ammattitaudeista ja kroonisista vaikutuksista, jotka aiheuttavat tai voivat aiheuttaa riskejä työntekijöiden turvallisuudelle, ihmisten terveydelle ja ympäristölle;
k)
se suostuu noudattamaan 2 kohdassa esitettyjä vaatimuksia.
2. Alusten kierrätyslaitoksen toiminnanharjoittajan on
a)
lähetettävä 7 artiklan 3 kohdan mukaisesti hyväksytty aluskierrätyssuunnitelma aluksen omistajalle sekä hallinnolle tai sen valtuuttamalle hyväksytylle laitokselle;
b)
ilmoitettava hallinnolle, että aluskierrätyslaitos on kaikilta osin valmis aloittamaan aluskierrätyksen;
c)
kun aluskierrätys on kokonaan tai osittain saatettu tämän asetuksen mukaisesti päätökseen, lähetettävä 14 päivän kuluessa päivästä, jona aluskierrätys on saatettu kokonaan tai osittain päätökseen kierrätyssuunnitelman mukaisesti, kierrätyksen loppuunsaattamisilmoitus hallinnolle, joka on myöntänyt alukselle kierrätyskelpoisuuden osoittavan todistuskirjan. Kierrätyksen loppuunsaattamisilmoituksen on sisällettävä raportti mahdollisista vaaratilanteista ja onnettomuuksista, jotka ovat aiheuttaneet vahinkoa ihmisten terveydelle ja/tai ympäristölle.
3. Komissio hyväksyy täytäntöönpanosäädöksiä, joissa vahvistetaan
a)
tämän artiklan 2 kohdan b alakohdassa edellytetyn ilmoituksen muoto, jotta varmistetaan sen olevan yhdenmukainen Hongkongin yleissopimuksen lisäyksen 6 kanssa; ja
b)
tämän artiklan 2 kohdan c alakohdassa edellytetyn ilmoituksen muoto, jotta varmistetaan sen olevan yhdenmukainen Hongkongin yleissopimuksen lisäyksen 7 kanssa.
Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään tämän asetuksen 25 artiklassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.
14 artikla
Luvan myöntäminen jäsenvaltiossa sijaitsevalle aluskierrätyslaitokselle
1. Toimivaltaisten viranomaisten on myönnettävä lupa harjoittaa aluskierrätystä alueellaan sijaitseville aluskierrätyslaitoksille, jotka täyttävät 13 artiklassa säädetyt vaatimukset, sanotun rajoittamatta muun asiaankuuluvan unionin oikeuden säännösten ja määräysten soveltamista. Lupa voidaan myöntää alusten kierrätyslaitokselle enintään viideksi vuodeksi ja uusia samalla tavoin.
Edellyttäen, että tämän asetuksen vaatimuksia noudatetaan, mikä hyvänsä muun asianomaisten kansallisen tai unionin oikeuden säännösten ja määräysten nojalla myönnetty lupa voidaan yhdistää tämän artiklan nojalla myönnetyn luvan kanssa yhteiseksi luvaksi, jos näin menetellen voidaan välttää tilanne, jossa aluskierrätyslaitoksen toiminnanharjoittajan tai aluskierrätysyrityksen tai toimivaltaisen viranomaisen on annettava samat tiedot tai tehtävä sama työ uudelleen. Näissä tapauksissa luvan voimassaoloaikaa voidaan pidentää ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetun lupajärjestelmän mukaisesti, kuitenkin enintään viideksi vuodeksi.
2. Jäsenvaltioiden on laadittava luettelo niistä aluskierrätyslaitoksista, joille ne ovat myöntäneet luvan 1 kohdan mukaisesti, ja päivitettävä sitä.
3. Edellä 2 kohdassa tarkoitettu luettelo on toimitettava komissiolle viipymättä ja viimeistään 31 päivänä maaliskuuta 2015.
4. Jos aluskierrätyslaitos ei enää noudata 13 artiklassa säädettyjä vaatimuksia, kyseisen kierrätyslaitoksen sijaintipaikan jäsenvaltion on keskeytettävä tai peruutettava kyseiselle alusten kierrätyslaitokselle myönnetty lupa tai vaadittava asianomaista aluskierrätysyritystä toteuttamaan korjaavia toimia, ja ilmoitettava asiasta viipymättä komissiolle.
5. Jos aluskierrätyslaitokselle on myönnetty lupa 1 kohdan mukaisesti, asianomaisen jäsenvaltion on ilmoitettava asiasta viipymättä komissiolle.
15 artikla
Kolmannessa maassa sijaitsevat aluskierrätyslaitokset
1. Kolmannessa maassa sijaitsevan aluskierrätyslaitoksen omistavan aluskierrätysyrityksen, joka aikoo kierrättää jäsenvaltion lipun alla purjehtivia aluksia, on toimitettava komissiolle hakemus kyseisen aluskierrätyslaitoksen sisällyttämiseksi eurooppalaiseen luetteloon.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettuun hakemukseen on liitettävä näyttö siitä, että kyseinen aluskierrätyslaitos täyttää 13 artiklassa säädetyt vaatimukset, jotta se voi harjoittaa aluskierrätystoimintaa ja tulla sisällytetyksi eurooppalaiseen luetteloon 16 artiklan mukaisesti.
Aluskierrätysyrityksen on erityisesti
a)
yksilöitävä toimivaltaisten viranomaistensa myöntämä lupa, lisenssi tai valtuutus harjoittaa alusten kierrätystä ja tarvittaessa toimivaltaisten viranomaisten kaikille välittömästi aluskierrätysprosessiin osallistuville kyseisen yrityksen urakoitsijoille ja alihankkijoille myöntämät luvat, lisenssit ja valtuutukset ja ilmoitettava kaikki 16 artiklan 2 kohdassa tarkoitetut tiedot;
b)
ilmoitettava, hyväksyykö toimivaltainen viranomainen aluskierrätyssuunnitelman hiljaisesti vai nimenomaisesti, mainiten tarvittaessa hiljaiseen hyväksyntään liittyvän kansallisten vaatimusten mukaisen tarkasteluajan;
c)
vahvistettava, että se hyväksyy jäsenvaltion lipun alla purjehtivan aluksen kierrätettäväksi vain tämän asetuksen mukaisesti;
d)
toimitettava näyttö siitä, että aluskierrätyslaitos pystyy luomaan, pitämään yllä ja valvomaan tulityöturvallista tilaa ja turvallista suljettua tilaa koskevia edellytyksiä aluksen koko kierrätysprosessin ajan;
e)
liitettävä hakemukseen kartta aluskierrätyslaitoksen rajoista sekä aluskierrätystoimintojen sijainnista sen sisällä;
f)
ilmoitettava kunkin liitteessä I tarkoitetun vaarallisen materiaalin ja muiden sellaisten vaarallisten materiaalien osalta, jotka voivat olla osa aluksen rakennetta,
i)
onko aluskierrätyslaitoksella lupa suorittaa kyseisen vaarallisen materiaalin poistaminen. Jos sillä on tällainen lupa, on ilmoitettava materiaalin poistamisesta vastaava siihen oikeutettu asiaankuuluva henkilökunta sekä toimitettava näyttö sen pätevyydestä;
ii)
mitä jätehuoltoprosessia, kuten polttamista, kaatopaikalle sijoittamista tai muuta jätteenkäsittelymenetelmää, aluskierrätyslaitoksessa tai sen ulkopuolella sovelletaan, jätteenkäsittelylaitoksen nimi ja osoite, jos se on muu kuin aluskierrätyslaitos, ja toimitettava näyttö siitä, että sovellettava prosessi suoritetaan ihmisten terveyttä vaarantamatta ja ympäristön kannalta asianmukaisella tavalla;
g)
vahvistettava, että yritys on hyväksynyt aluskierrätyslaitoksen suunnitelman ottaen huomioon asiaa koskevat IMO:n ohjeet;
h)
toimitettava aluskierrätyslaitoksen tunnistamiseksi tarvittavat tiedot.
3. Siirretään komissiolle valta hyväksyä täytäntöönpanosäädöksiä, joilla täsmennetään aluskierrätyslaitoksen tunnistamiseksi tarvittavien tietojen muoto. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 25 artiklassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.
4. Ennen kuin kolmannessa maassa sijaitseva aluskierrätyslaitos voidaan sisällyttää eurooppalaiseen luetteloon, on asianmukaisesti pätevöityneen riippumattoman todentajan suorittamalla laitoksen tarkastuksella todistettava, että kyseinen aluskierrätyslaitos noudattaa 13 artiklassa säädettyjä vaatimuksia. Aluskierrätysyrityksen on toimitettava tätä koskeva todistus komissiolle hakiessaan sisällyttämistä eurooppalaiseen luetteloon ja sen jälkeen joka viides vuosi eurooppalaiseen luetteloon sisällyttämisen uusimisen yhteydessä. Ensimmäiseen luetteloon sisällyttämiseen ja sen uusimiseen on liitettävä väliarviointi, jolla vahvistetaan 13 artiklassa säädettyjen vaatimusten noudattaminen.
Hakiessaan sisällyttämistä eurooppalaiseen luetteloon aluskierrätysyritykset hyväksyvät sen mahdollisuuden, että komissio tai sen valtuuttamat tahot tekevät ennen aluskierrätyslaitoksen sisällyttämistä eurooppalaiseen luetteloon tai sen jälkeen laitoksen tarkastuksia sen todentamiseksi, että 13 artiklassa säädettyjä vaatimuksia noudatetaan. Riippumaton todentaja ja komissio tai sen valtuuttamat tahot tekevät laitoksen tarkastuksen suorittamisessa yhteistyötä sen kolmannen maan toimivaltaisten viranomaisten kanssa, jossa aluskierrätyslaitos sijaitsee.
Komissio voi antaa teknisiä ohjeita tällaisten todistusten myöntämisen helpottamiseksi.
5. Ympäristön kannalta asianmukaista jätehuoltoa voidaan 13 artiklan soveltamista varten olettaa noudatettavan kyseisen hyödyntämis- tai loppukäsittelytoimen osalta vain, jos aluskierrätysyritys voi osoittaa, että jätteen vastaanottava jätehuoltolaitos toimii sellaisten ihmisten terveyttä ja ympäristönsuojelua koskevien normien mukaisesti, jotka pääpiirteittäin vastaavat asiaankuuluvia kansainvälisiä ja unionin normeja.
6. Aluskierrätysyrityksen on viipymättä toimitettava komissiolle päivitetty näyttö, jos komissiolle toimitetut tiedot muuttuvat, ja sen on joka tapauksessa ilmoitettava kolme kuukautta ennen kunkin eurooppalaiseen luetteloon sisällyttämistä koskevan viiden vuoden jakson päättymistä, että
a)
sen toimittama näyttö on täydellinen ja ajantasainen;
b)
alusten kierrätyslaitos täyttää nyt ja edelleenkin 13 artiklan mukaiset vaatimukset.
16 artikla
Eurooppalaisen luettelon laatiminen ja päivittäminen
1. Komissio hyväksyy täytäntöönpanosäädöksiä, joissa vahvistetaan eurooppalainen luettelo aluskierrätyslaitoksista, jotka
a)
sijaitsevat unionissa ja jotka jäsenvaltiot ovat ilmoittaneet 14 artiklan 3 kohdan mukaisesti;
b)
sijaitsevat kolmannessa maassa, ja joiden sisällyttämisestä luetteloon päätetään 15 artiklan mukaisesti esitettyjen tai kerättyjen tietojen ja näytön arvioinnin perusteella.
Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 25 artiklassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.
2. Eurooppalainen luettelo julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä ja komission verkkosivustolla viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2016. Se jaetaan kahteen osaan, joista toisessa ovat jäsenvaltioissa sijaitsevat ja toisessa kolmannessa maassa sijaitsevat aluskierrätyslaitokset.
Eurooppalainen luettelo sisältää kaikki seuraavat aluskierrätyslaitosta koskevat tiedot:
a)
kierrätysmenetelmä;
b)
kierrätykseen soveltuvien alusten tyyppi ja koko;
c)
kierrätyslaitoksen toimintaa rajoittavat tekijät ja sen toimintaolosuhteet, vaarallisten jätteiden huolto mukaan luettuna;
d)
tiedot nimenomaisesta tai hiljaisesta 7 artiklan 3 kohdassa tarkoitetusta menettelystä, jota noudattaen toimivaltainen viranomainen hyväksyy aluskierrätyssuunnitelman;
e)
aluskierrätyksen vuotuinen enimmäiskapasiteetti.
3. Eurooppalaisessa luettelossa ilmoitetaan päivä, jona aluskierrätyslaitoksen luetteloon sisällyttämisen voimassaolo päättyy. Luetteloon sisällyttäminen on voimassa enintään viiden vuoden ajan, ja se voidaan uusia.
4. Komissio hyväksyy täytäntöönpanosäädöksiä, joilla eurooppalaista luetteloa päivitetään säännöllisesti, ja joilla
a)
sisällytetään aluskierrätyslaitos eurooppalaiseen luetteloon tapauksista, joissa:
i)
aluskierrätyslaitos on saanut luvan 14 artiklan mukaisesti; tai
ii)
aluskierrätyslaitoksen lisäämisestä eurooppalaiseen luetteloon on päätetty tämän artiklan 1 kohdan b alakohdan mukaisesti;
b)
poistetaan aluskierrätyslaitos eurooppalaisesta luettelosta tapauksista, joissa:
i)
alusten kierrätyslaitos ei enää täytä 13 artiklassa säädettyjä vaatimuksia; tai
ii)
päivitettyä näyttöä ei ole toimitettu vähintään kolme kuukautta ennen luetteloon sisällyttämistä koskevan viiden vuoden jakson päättymistä tämän artiklan 3 kohdan mukaisesti.
Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 25 artiklassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.
5. Laatiessaan ja päivittäessään eurooppalaista luetteloa komissio toimii perussopimuksissa esitettyjen periaatteiden ja unionin kansainvälisten velvoitteiden mukaisesti.
6. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle kaikki tiedot, joilla voi olla merkitystä eurooppalaista luetteloa päivitettäessä. Komissio toimittaa kaikki asiaankuuluvat tiedot eteenpäin muille jäsenvaltioille.
IV OSASTO
YLEISET HALLINNOLLISET SÄÄNNÖKSET
17 artikla
Kielet
1. Edellä 7 artiklassa tarkoitettu aluskierrätyssuunnitelma on laadittava aluskierrätyslaitokselle luvan antaneen valtion hyväksymällä kielellä. Jos käytetty kieli on jokin muu kuin englanti, ranska tai espanja, aluskierrätyssuunnitelma on käännettävä jollekin näistä kielistä, paitsi jos hallinto katsoo sen tarpeettomaksi.
2. Edellä olevan 9 artiklan nojalla myönnetty inventaariotodistuskirja ja kierrätyskelpoisuuden osoittava todistuskirja on laadittava ne myöntäneen hallinnon virallisella kielellä. Jos käytetty kieli on jokin muu kuin englanti, ranska tai espanja, tekstissä on oltava käännös jollekin näistä kielistä.
18 artikla
Toimivaltaisten viranomaisten ja hallintojen nimeäminen
1. Jäsenvaltioiden on nimettävä toimivaltaiset viranomaiset ja hallinnot, jotka vastaavat tämän asetuksen soveltamisesta, ja ilmoitettava nimeämisestä komissiolle. Jäsenvaltioiden on välittömästi ilmoitettava komissiolle näiden tietojen muutoksista.
2. Komissio julkaisee luettelot nimetyistä toimivaltaisista viranomaisista ja hallinnoista verkkosivustollaan ja päivittää nämä luettelot tarpeen mukaan.
19 artikla
Yhteyshenkilöiden nimeäminen
1. Jäsenvaltiot ja komissio nimeävät kukin yhden tai useamman yhteyshenkilön, jonka tehtävänä on vastata luonnollisten henkilöiden tai oikeushenkilöiden tiedusteluihin ja antaa heille neuvontaa. Komission yhteyshenkilö toimittaa jäsenvaltioiden yhteyshenkilöille kaikki kyseistä jäsenvaltiota koskevat kysymykset ja päinvastoin.
2. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle yhteyshenkilöiden nimeämisestä. Jäsenvaltioiden on välittömästi ilmoitettava komissiolle näiden tietojen muutoksista.
3. Komissio julkaisee luettelot nimetyistä yhteyshenkilöistä verkkosivustollaan ja päivittää nämä luettelot tarpeen mukaan.
20 artikla
Yhteyshenkilöiden kokous
Komissio järjestää jäsenvaltioiden pyynnöstä tai katsottuaan sen tarpeelliseksi säännöllisesti yhteyshenkilöiden kokouksen, jossa tarkastellaan tämän asetuksen täytäntöönpanoon liittyviä kysymyksiä. Asianomaiset sidosryhmät kutsutaan tällaisiin kokouksiin tai niiden osiin, jos kaikki jäsenvaltiot ja komissio ovat yksimielisiä siitä, että tämä on aiheellista.
V OSASTO
RAPORTOINTI JA SÄÄNTÖJEN NOUDATTAMISEN VALVONTA
21 artikla
Jäsenvaltioiden raportit
1. Kunkin jäsenvaltion on toimitettava komissiolle raportti, joka sisältää seuraavat:
a)
luettelo aluksista, jotka purjehtivat sen lipun alla ja joille on myönnetty kierrätyskelpoisuuden osoittava todistuskirja, sekä tässä todistuskirjassa mainitun aluskierrätysyrityksen nimi ja aluskierrätyslaitoksen sijainti;
b)
luettelo aluksista, jotka purjehtivat sen lipun alla ja joiden osalta on otettu vastaan kierrätyksen loppuunsaattamisilmoitus;
c)
tiedot, jotka koskevat laitonta alusten aluskierrätystä, seuraamuksia ja jäsenvaltion niiden johdosta toteuttamia toimia.
2. Jäsenvaltioiden on toimitettava joka kolmas vuosi raportti komissiolle sähköisesti viimeistään yhdeksän kuukauden kuluttua sen kattaman kolmen vuoden jakson päättymisestä.
Ensimmäisen sähköisen raportin on katettava jakso tämän asetuksen soveltamispäivästä ensimmäisen neuvoston direktiivin 91/692/ETY (14) 5 artiklassa säädetyn säännönmukaisen kolmivuotisjakson loppuun, joka ajoittuu ensimmäisen raportointijakson alkamispäivän jälkeen.
Komissio julkaisee kertomuksen tämän asetuksen soveltamisesta viimeistään yhdeksän kuukauden kuluttua siitä, kun se on vastaanottanut jäsenvaltioiden raportit.
3. Komissio tallentaa nämä tiedot sähköiseen tietokantaan, johon yleisöllä on jatkuva pääsy.
22 artikla
Noudattamisen valvonta jäsenvaltioissa
1. Jäsenvaltioiden on säädettävä tämän asetuksen rikkomiseen sovellettavista seuraamuksista ja toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että niitä sovelletaan. Säädettyjen seuraamusten on oltava tehokkaita, oikeasuhteisia ja varoittavia.
2. Jäsenvaltioiden on tehtävä keskenään kahden- tai monenvälistä yhteistyötä, jotta voidaan helpommin estää ja havaita tämän asetuksen mahdollinen kiertäminen ja rikkominen.
3. Jäsenvaltioiden on nimettävä ne pysyvään henkilöstöönsä kuuluvat, jotka ovat vastuussa 2 kohdassa tarkoitetusta yhteistyöstä. Nämä tiedot on lähetettävä komissiolle, joka jakaa tiedoista kootun luettelon kyseisille henkilöille.
4. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle kansallisen lainsäädäntönsä säännökset, jotka koskevat tämän asetuksen noudattamisen valvontaa ja sovellettavia seuraamuksia.
23 artikla
Toimintapyyntö
1. Luonnollisilla ja oikeushenkilöillä, joihin tämän asetuksen 13 artiklan sekä samanaikaisesti sen 15 artiklan ja 16 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen vaikuttaa tai todennäköisesti vaikuttaa tai joiden etua tämän asetuksen 13 artiklan sekä samanaikaisesti sen 15 artiklan ja 16 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkomiseen liittyvä ympäristöä koskeva päätöksenteko riittävästi koskee, on oikeus pyytää komissiota toteuttamaan tällaisen rikkomista tai välittömän rikkomisen uhkaa koskevia tämän asetuksen mukaisia toimia.
Ympäristönsuojelua edistävien ja Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1367/2006 (15) 11 artiklassa säädetyt vaatimukset täyttävien valtioista riippumattomien järjestöjen edun katsotaan olevan riittävä ensimmäisessä alakohdassa mainittua tarkoitusta varten.
2. Toimintapyyntöön on liitettävä tarpeelliset tiedot, jotka tukevat 1 kohdassa tarkoitettua pyyntöä.
3. Jos toimintapyyntö ja siihen liittyvät tiedot osoittavat uskottavasti, että 13 artiklaa ja samanaikaisesti sen 15 artiklaa ja 16 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on rikottu tai että on olemassa välitön tällaisen rikkomisen uhka, komissio tarkastelee näitä toimintapyyntöjä ja tietoja. Tällaisessa tapauksessa komissio antaa kyseiselle aluskierrätysyritykselle tilaisuuden ilmoittaa toimintapyyntöä ja siihen liittyviä tietoja koskeva näkemyksensä.
4. Komissio ilmoittaa mahdollisimman pian ja unionin oikeuden asiaankuuluvien säännösten mukaisesti 1 kohdan mukaisen pyynnön toimittaneille henkilöille tekemästään päätöksestä suostua toimintapyyntöön tai hylätä se, sekä perustelee päätöksensä.
VI OSASTO
LOPPUSÄÄNNÖKSET
24 artikla
Siirretyn säädösvallan käyttäminen
1. Komissiolle siirrettyä valtaa antaa delegoituja säädöksiä koskevat tässä artiklassa säädetyt edellytykset.
2. Siirretään komissiolle 30 päivästä joulukuuta 2013 viiden vuoden ajaksi 5 artiklan 8 kohdassa tarkoitettu valta antaa delegoituja säädöksiä. Komissio laatii siirrettyä säädösvaltaa koskevan kertomuksen viimeistään yhdeksän kuukautta ennen tämän viiden vuoden kauden päättymistä. Säädösvallan siirtoa jatketaan ilman eri toimenpiteitä samanpituisiksi kausiksi, jollei Euroopan parlamentti tai neuvosto vastusta tällaista jatkamista viimeistään kolme kuukautta ennen kunkin kauden päättymistä.
3. Euroopan parlamentti tai neuvosto voi milloin tahansa peruuttaa 5 artiklan 8 kohdassa tarkoitetun säädösvallan siirron. Peruuttamispäätöksellä lopetetaan tuossa päätöksessä mainittu säädösvallan siirto. Peruuttaminen tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona sitä koskeva päätös julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä, tai jonakin myöhempänä, kyseisessä päätöksessä mainittuna päivänä. Peruuttamispäätös ei vaikuta jo voimassa olevien delegoitujen säädösten pätevyyteen.
4. Heti kun komissio on antanut delegoidun säädöksen, komissio antaa sen tiedoksi yhtäaikaisesti Euroopan parlamentille ja neuvostolle.
5. Edellä 5 artiklan 8 kohdan nojalla annettu delegoitu säädös tulee voimaan ainoastaan, jos Euroopan parlamentti tai neuvosto ei ole kahden kuukauden kuluessa siitä, kun asianomainen säädös on annettu tiedoksi Euroopan parlamentille ja neuvostolle, ilmaissut vastustavansa sitä tai jos sekä Euroopan parlamentti että neuvosto ovat ennen mainitun määräajan päättymistä ilmoittaneet komissiolle, että ne eivät vastusta säädöstä. Euroopan parlamentin tai neuvoston aloitteesta tätä määräaikaa jatketaan kahdella kuukaudella.
25 artikla
Komiteamenettely
1. Komissiota avustaa komitea. Tämä komitea on asetuksessa (EU) N:o 182/2011 tarkoitettu komitea.
2. Kun viitataan tähän kohtaan, sovelletaan asetuksen (EU) N:o 182/2011 5 artiklaa.
Jos komitea ei anna lausuntoa, komissio ei hyväksy ehdotusta täytäntöönpanosäädökseksi, ja tuolloin sovelletaan asetuksen (EU) N:o 182/2011 5 artiklan 4 kohdan kolmatta alakohtaa.
26 artikla
Siirtymäsäännös
Jäsenvaltiot voivat eurooppalaisen luettelon julkaisemispäivästä alkaen ja ennen tämän asetuksen soveltamispäivää antaa luvan alusten kierrättämiselle eurooppalaiseen luetteloon kuuluvissa alusten kierrätyslaitoksissa. Tällöin ei sovelleta asetusta (EY) N:o 1013/2006.
27 artikla
Asetuksen (EY) N:o 1013/2006 muuttaminen
Lisätään asetuksen (EY) N:o 1013/2006 1 artiklan 3 kohtaan alakohta seuraavasti:
”i)
jäsenvaltion lipun alla purjehtivat alukset, jotka kuuluvat Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1257/2013 (16) soveltamisalaan.
28 artikla
Direktiivin 2009/16/EY muuttaminen
Lisätään direktiivin 2009/16/EY liitteeseen IV kohta seuraavasti:
”49.
Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1257/2013 (17) mukainen todistus vaarallisten materiaalien luettelosta tai, tapauksen mukaan, vaatimustenmukaisuusilmoitus.
29 artikla
Taloudellinen kannustin
Komissio antaa viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2016 Euroopan parlamentille ja neuvostolle kertomuksen mahdollisuuksista ottaa käyttöön rahoitusväline, joka edistäisi turvallista ja asianmukaista aluskierrätystä, ja liittää siihen tarvittaessa lainsäädäntöehdotuksen.
30 artikla
Uudelleentarkastelu
1. Komissio arvioi, mitkä tähän asetukseen kohdistuvat rikkomukset olisi saatettava direktiivin 2008/99/EY soveltamisalan piiriin, jotta tässä asetuksessa ja asetuksessa (EY) N:o 1013/2006 olevat rikkomuksiin liittyvät säännökset vastaisivat toisiaan. Komissio antaa havainnoistaan kertomuksen Euroopan parlamentille ja neuvostolle viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2014 ja liittää siihen tarvittaessa lainsäädäntöehdotuksen.
2. Komissio tarkastelee tätä asetusta uudelleen viimeistään 18 kuukautta ennen Hongkongin yleissopimuksen voimaantuloa ja tekee samassa yhteydessä tarvittaessa tätä koskevia lainsäädäntöehdotuksia. Kertomuksessa tarkastellaan Hongkongin yleissopimuksen nojalla hyväksyttyjen alusten kierrätyslaitosten mahdollista sisällyttämistä eurooppalaiseen luetteloon kaksinkertaisen työn ja hallinnollisen taakan välttämiseksi.
3. Komissio tarkastelee tätä asetusta jatkuvasti ja tekee tarvittaessa hyvissä ajoin ehdotuksia kansainvälisiin yleissopimuksiin, Baselin yleissopimus mukaan luettuna, liittyvän kehityksen ottamiseksi huomioon.
4. Sen estämättä, mitä 2 kohdassa säädetään, komissio antaa viiden vuoden kuluessa tämän asetuksen soveltamispäivästä Euroopan parlamentille ja neuvostolle kertomuksen tämän asetuksen soveltamisesta ja liittää siihen tarvittaessa lainsäädäntöehdotuksia sen varmistamiseksi, että asetuksen tavoitteet saavutetaan ja sen vaikutus on turvattu ja perusteltu.
31 artikla
Voimaantulo
Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
32 artikla
Soveltaminen
1. Tämän asetuksen soveltaminen alkaa aikaisempana seuraavista kahdesta päivästä, mutta ei ennen 31 päivää joulukuuta 2015:
a)
kuuden kuukauden kuluttua päivästä, jona eurooppalaiseen luetteloon sisältyvien aluskierrätyslaitosten aluskierrätyksen vuotuinen yhdistetty enimmäiskapasiteetti on vähintään 2,5 miljoonaa kevytpainotonnia (LDT). Aluskierrätyslaitoksen vuotuinen enimmäiskapasiteetti on yhtä kuin tiettynä vuonna kyseisessä laitoksessa kierrätettyjen alusten painon summa LDT:nä ilmaistuna. Aluskierrätyksen vuotuinen enimmäiskapasiteetti määritellään valitsemalla kustakin aluskierrätyslaitoksesta edeltävän 10 vuoden jakson korkein arvo tai, jos kyseessä on äskettäin luvan saanut aluskierrätyslaitos, tämän laitoksen saavuttama korkein vuotuinen arvo; tai
b)
31 päivänä joulukuuta 2018.
2. Seuraavien säännösten osalta sovelletaan kuitenkin seuraavia soveltamispäiviä:
a)
2 artiklaa, 5 artiklan 2 kohdan toista alakohtaa, 13, 14, 15 ja 16 artiklaa sekä 25 ja 26 artiklaa sovelletaan 31 päivästä joulukuuta 2014;
b)
5 artiklan 2 kohdan ensimmäistä ja kolmatta alakohtaa ja 12 artiklan 1 ja 8 kohtaa sovelletaan 31 päivästä joulukuuta 2020.
3. Komissio julkaisee Euroopan unionin virallisessa lehdessä ilmoituksen tämän asetuksen soveltamispäivästä, kun 1 kohdan a alakohdassa tarkoitetut ehdot ovat täyttyneet.
4. Jos jäsenvaltio on sulkenut kansallisen alusrekisterinsä tai sillä ei ole kolmeen vuoteen ollut lippunsa alle rekisteröityjä aluksia, se voi, niin kauan kuin sen lipun alle ei ole rekisteröity aluksia poiketa tämän asetuksen säännöksistä, lukuun ottamatta 4, 5, 11, 12, 13 ja 14 artiklaa, 16 artiklan 6 kohtaa, 18, 19, 20, 21 ja 22 artiklaa. Jos jäsenvaltio aikoo käyttää tätä poikkeusta, sen on ilmoitettava siitä komissiolle viimeistään tämän asetuksen soveltamispäivänä. Kaikista myöhemmistä muutoksista on myös toimitettava tieto komissiolle.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Strasbourgissa 20 päivänä marraskuuta 2013.