NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 1286/2014
ze dne 26. listopadu 2014
o sděleních klíčových informací týkajících se strukturovaných retailových investičních produktů a pojistných produktů s investiční složkou
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 114 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropské centrální banky (1),
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (2),
v souladu s řádným legislativním postupem,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Při zvažování investic je retailovým investorům stále častěji nabízena široká škála strukturovaných retailových investičních produktů a pojistných produktů s investiční složkou (dále společně jen „produkty s investiční složkou“). Některé z těchto produktů poskytují konkrétní investiční řešení přizpůsobená na míru potřebám retailových investorů, jsou často nabízeny v kombinaci s pojistným krytím nebo mohou být složité a obtížně pochopitelné. Stávající informace o těchto produktech s investiční složkou, které jsou retailovým investorům poskytovány, nejsou vzájemně provázané a znesnadňují retailovým investorům porovnání jednotlivých produktů nebo pochopení jejich vlastností. Proto se retailovým investorům stává, že investují, aniž by chápali související rizika a náklady, v důsledku čehož občas utrpí nepředpokládané finanční ztráty.
(2)
Zlepšení transparentnosti produktů s investiční složkou nabízených retailovým investorům je důležitým opatřením na ochranu investorů a podmínkou obnovení důvěry retailových investorů ve finanční trh, zejména v době doznívající finanční krize. První kroky na úrovni Unie v tomto směru byly již učiněny vytvořením institutu klíčových informací pro investory stanoveného směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2009/65/ES (3).
(3)
Existence různých pravidel pro produkty s investiční složkou, která se liší podle sektoru poskytujícího tyto produkty, a rozdíly ve vnitrostátních právních předpisech v této oblasti zakládají nerovné podmínky mezi jednotlivými produkty a distribučními kanály a vytvářejí další překážky pro vnitřní trh v oblasti finančních služeb a produktů. Členské státy již přijaly rozličná nekoordinovaná opatření s cílem řešit nedostatky v oblasti opatření na ochranu investorů a je pravděpodobné, že tento vývoj bude pokračovat i nadále. Odlišné přístupy k poskytování informací o produktech s investiční složkou brání vytvoření rovných podmínek mezi různými tvůrci produktů s investiční složkou a těmi, kdo poskytují poradenství o těchto produktech nebo tyto produkty prodávají, narušují tím hospodářskou soutěž a způsobují nestejnou úroveň ochrany investorů v Unii. Tyto odlišnosti představují překážku vytvoření a řádného fungování vnitřního trhu.
(4)
Aby bylo možno těmto rozdílnostem předcházet, a tím posílit ochranu investorů, je třeba stanovit jednotná pravidla transparentnosti na úrovni Unie, která budou platit pro všechny účastníky trhu produktů s investiční složkou. Je proto nezbytné přijmout nařízení, které zajistí, že společný standard pro sdělení klíčových informací bude do té míry jednotný, že umožní harmonizovat formát a obsah těchto dokumentů. Přímo použitelná pravidla nařízení by měla zajistit, aby všichni, kdo poskytují poradenství o produktech s investiční složkou nebo tyto produkty prodávají, podléhali jednotným požadavkům v souvislosti s poskytováním sdělení klíčových informací retailovým investorům. Toto nařízení se nedotýká dohledu nad propagačními sděleními. Nedotýká se ani opatření souvisejících se zásahy do produktů jinak než v souvislosti s pojistnými produkty s investiční složkou.
(5)
Kvalitnější poskytování informací o produktech s investiční složkou je zásadní pro obnovu důvěry retailových investorů ve finanční trhy, avšak stejně důležité jsou i účinně regulované procesy prodeje těchto produktů. Toto nařízení doplňuje opatření v oblasti distribuce uvedená ve směrnici Evropského parlamentu a Rady 2014/65/EU (4). Doplňuje rovněž opatření v oblasti distribuce pojistných produktů uvedená ve směrnici Evropského parlamentu a Rady 2002/92/ES (5).
(6)
Toto nařízení by se mělo vztahovat na všechny produkty bez rozdílu formy nebo struktury vytvářené v odvětví finančních služeb s cílem poskytovat investiční příležitosti retailovým investorům, u nichž částka, která má být vyplacena retailovému investorovi, podléhá výkyvům v důsledku expozice vůči referenčním hodnotám či výkonnosti jednoho nebo více aktiv, která retailový investor přímo nezakoupil. Tyto produkty by měly být pro účely tohoto nařízení označovány jako produkty s investiční složkou a měly by mimo jiné zahrnovat takové investiční produkty, jako jsou investiční fondy, životní pojištění s investičním prvkem, strukturované produkty a strukturované vklady. Finanční nástroje vydávané zvláštními účelovými jednotkami odpovídající definici produktu s investiční složkou by rovněž měly spadat do oblasti působnosti tohoto nařízení. U všech těchto produktů se nejedná o přímé investice, jakých je dosahováno přímým nákupem nebo držením aktiv. Tyto produkty naopak vstupují mezi retailového investora a trhy prostřednictvím procesu strukturování nebo sdružování aktiv s cílem vytvářet různé míry rizika, zajistit různé funkce produktu nebo dosáhnout odlišné struktury nákladů v porovnání s přímým investováním. Takové strukturování může retailovým investorům umožnit zapojení do investičních strategií, které by pro ně jinak byly nedostupné nebo nepraktické, ale může vyžadovat rovněž zpřístupnění dalších informací, a to zejména s cílem umožnit porovnání jednotlivých způsobů strukturování investic.
(7)
Aby se zajistilo, že se toto nařízení vztahuje pouze na takovéto produkty s investiční složkou, měly by být z oblasti jeho působnosti vyloučeny pojistné produkty, které nenabízejí investiční příležitosti, a vklady, které jsou vystaveny pouze riziku úrokových sazeb. V případě produktů životního pojištění se „kapitálem“ rozumí kapitál investovaný na žádost retailového investora. Kromě toho by z oblasti působnosti tohoto nařízení měly být vyloučeny veškeré vklady či certifikáty reprezentující tradiční vklady jiné než strukturované vklady definované v čl. 4 odst. 1 bodě 43 směrnice 2014/65/EU. Přímo držená aktiva, jako například akcie nebo veřejnoprávní dluhopisy, nejsou produkty s investiční složkou, a proto by měla být z oblasti působnosti tohoto nařízení vyloučena. Na investiční fondy, které se zaměřují na institucionální investory, se toto nařízení rovněž nevztahuje, protože nejsou určeny k prodeji retailovým investorům. Individuální a zaměstnanecké penzijní produkty, jejichž hlavním účelem uznaným vnitrostátním právem je poskytovat investorům příjem v důchodu, by měly být s ohledem na svá specifika a cíle z oblasti působnosti tohoto nařízení vyloučeny, zatímco na jiné individuální pojistné kapitálové nebo spořicí produkty, jež nabízejí investiční příležitosti, by se toto nařízení vztahovat mělo.
(8)
Tímto nařízením není dotčeno právo členských států upravit poskytování klíčových informací o produktech, které nespadají do jeho oblasti působnosti. V souladu se svým mandátem v oblasti ochrany spotřebitele podle článku 9 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1093/2010 (6), článku 9 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1094/2010 (7) a článku 9 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1095/2010 (8) by měly Evropský orgán dohledu (Evropský orgán pro bankovnictví) (dále jen „EBA“ nebo „orgán EBA“), Evropský orgán dohledu (Evropský orgán pro pojišťovnictví a zaměstnanecké penzijní pojištění) (dále jen „EIOPA“ nebo „orgán EIOPA“) a Evropský orgán dohledu (Evropský orgán pro cenné papíry a trhy) (dále jen „ESMA“ nebo „orgán ESMA“) zřízené uvedenými nařízeními (společně dále jen „evropské orgány dohledu“) sledovat produkty, které jsou mimo oblasti působnosti tohoto nařízení, a ve vhodných případech vydávat obecné pokyny k vyřešení případných zjištěných problémů. Tyto obecné pokyny by měly být zohledněny při přezkumu, který bude proveden čtyři roky po vstupu tohoto nařízení v platnost a bude se týkat možného rozšíření oblasti působnosti a odstranění některých vyloučení.
(9)
V zájmu vyjasnění vztahu mezi povinnostmi stanovenými v tomto nařízení a povinnostmi stanovenými v jiných legislativních aktech požadujících poskytování informací investorům, včetně směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/71/ES (9) a směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/138/ES (10), je třeba ustanovit, že se uvedené legislativní akty budou používat i nadále společně s tímto nařízením.
(10)
Aby byl zajištěn řádný a účinný dohled nad dodržováním požadavků stanovených v tomto nařízení, měly by členské státy určit příslušné orgány odpovědné za tento dohled. V mnoha případech již jsou určeny příslušné orgány pro dohled nad jinými povinnostmi tvůrců produktů s investiční složkou, jejich prodejců nebo poradců, jež vyplývají z jiných předpisů vnitrostátního práva a práva Unie.
(11)
Příslušným orgánům by měly být na vyžádání, a to i předem, poskytnuty veškeré informace nutné k ověření obsahu sdělení klíčových informací, posouzení souladu s tímto nařízením a zajištění ochrany zákazníků a investorů na finančních trzích.
(12)
Vypracovat pro své produkty sdělení klíčových informací by měli tvůrci produktů s investiční složkou, jako například správci fondů, pojišťovny, úvěrové instituce nebo investiční podniky, a to proto, že jsou o těchto produktech nejlépe informováni. Měli by rovněž odpovídat za správnost sdělení klíčových informací. Sdělení klíčových informací by měl tvůrce produktu s investiční složkou vypracovat dříve, než lze produkt prodávat retailovým investorům. Pokud však takový produkt není prodáván retailovým investorům, nemělo by být povinné sdělení klíčových informací vypracovat; a v případě, kdy by vypracování sdělení klíčových informací bylo pro tvůrce takového produktu neproveditelné, mělo by být umožněno, aby jeho vypracováním pověřil třetí osobu. Povinnosti podle tohoto nařízení v oblasti vypracování a úpravy sdělení klíčových informací by se měly vztahovat pouze na tvůrce produktu s investiční složkou a měly by platit po dobu obchodování produktu s investiční složkou na sekundárních trzích. Aby bylo zajištěno co největší rozšíření a dostupnost sdělení klíčových informací, mělo by toto nařízení stanovit, že tvůrce produktu s investiční složkou musí toto sdělení zveřejnit na svých internetových stránkách.
(13)
Pro uspokojení potřeb retailových investorů je nutné zajistit, aby informace o produktech s investiční složkou byly pro tyto retailové investory přesné, pravdivé a jasné a neuváděly je v omyl. Toto nařízení by proto mělo stanovit společné normy pro vytváření sdělení klíčových informací s cílem zajistit jeho srozumitelnost pro retailové investory. Vzhledem k tomu, že pro mnoho retailových investorů je obtížné orientovat se v odborné finanční terminologii, měla by se zvláštní pozornost věnovat volbě výrazů a stylu psaní užitým v tomto sdělení. Je rovněž potřeba stanovit pravidla týkající se jazyka, v němž by mělo být toto sdělení klíčových informací vypracováno. Retailoví investoři by dále měli být rovněž schopni pochopit sdělení klíčových informací samostatně bez odkazu na další nemarketingové informace.
(14)
Při vypracovávání technických norem pro obsah sdělení klíčových informací, tak aby přesně odpovídal investičním politikám produktu a jeho cílům v souladu s tímto nařízením, by evropské orgány dohledu měly zajistit, aby tvůrce produktu s investiční složkou používal jasný a srozumitelný jazyk, který je přístupný retailovým investorům, a aby popis způsobu, jakým se dosahuje investičních cílů, včetně popisu používaných finančních nástrojů, neobsahoval finanční žargon a terminologii, která pro retailové investory není okamžitě srozumitelná.
(15)
Retailovým investorům by měly být poskytnuty informace nezbytné k tomu, aby mohli učinit informované investiční rozhodnutí a porovnat různé produkty s investiční složkou, nebudou-li však tyto informace krátké a stručné, je zde riziko, že jich investoři nevyužijí. Sdělení klíčových informací by proto mělo obsahovat pouze základní informace týkající se zejména povahy a vlastností produktu včetně informace o tom, zda může dojít ke ztrátě kapitálu, informace o nákladech a rizikovém profilu produktu a rovněž příslušné informace o výkonnosti a některé další konkrétní informace, které mohou být nezbytné pro pochopení charakteru jednotlivých typů produktu.
(16)
Kalkulačky investičních produktů již vznikají na vnitrostátní úrovni. Aby však tyto kalkulačky byly pro spotřebitele co nejužitečnější, měly by zahrnovat náklady a poplatky účtované jednotlivými tvůrci produktů s investiční složkou, spolu s veškerými dalšími náklady nebo poplatky účtovanými zprostředkovateli nebo jinými články investičního řetězce, které ještě tvůrci produktů s investiční složkou nezahrnuli. Komise by měla podávat zprávy o tom, zda jsou tyto nástroje dostupné on-line v každém členském státě a zda poskytují spolehlivé a přesné výpočty souhrnných nákladů a poplatků u všech produktů spadajících do oblasti působnosti tohoto nařízení.
(17)
Sdělení klíčových informací by mělo být vypracováno ve standardizovaném formátu, který retailovým investorům umožní porovnat různé produkty s investiční složkou, protože vzhledem k chování a schopnostem spotřebitelů je nutné pečlivě nastavit formát, úpravu a obsah informací tak, aby je investoři v nejvyšší možné míře pochopili a využili. U každého sdělení je nutno dodržet stejné pořadí položek a jejich nadpisy. Podrobnosti informací o jednotlivých produktech s investiční složkou, které mají být zahrnuty do sdělení klíčových informací, a prezentace těchto informací by měly být dále harmonizovány prostřednictvím regulačních technických norem, které zohlední provedený i probíhající výzkum chování spotřebitelů, včetně výsledků testů účinnosti různých způsobů prezentace informací spotřebitelům. Kromě toho některé produkty s investiční složkou umožňují retailovým investorům volbu mezi mnoha podkladovými investicemi, jako jsou vnitřní fondy v držení pojišťoven. Tyto produkty by měly být při sestavování formátu zohledněny.
(18)
Jelikož některé investiční produkty spadající do oblasti působnosti tohoto nařízení jsou složité a mohou být pro retailové investory obtížně pochopitelné, mělo by sdělení klíčových informací případně obsahovat o této skutečnosti varování. Produkt by měl být pokládán za složitý a obtížně pochopitelný, zejména investuje-li do podkladových aktiv, do kterých retailoví investoři běžně neinvestují, používá-li k výpočtu konečné návratnosti investice více různých mechanismů, což zvyšuje riziko nepochopení ze strany retailového investora, nebo jsou-li v konstrukci investice prvky ovlivňující postoj retailového investora k investici, například postupně rostoucí sazba nákladů nebo iterativní vzorec.
(19)
Retailoví investoři čím dál častěji vedle finanční návratnosti svých investic sledují další záměry, jako jsou například sociální nebo environmentální cíle. Informace o výsledcích v sociální nebo environmentální oblasti, o jejichž dosažení tvůrce produktu s investiční složkou usiluje, však mohou být obtížně porovnatelné nebo mohou chybět. Předvídatelný udržitelný environmentální a sociální vývoj v oblasti finančních investic, jakož i uplatňování nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 346/2013 (11) by tudíž měly umožnit začlenit tyto aspekty vhodnějším způsobem do právních předpisů Unie a v rámci těchto předpisů je dále podporovat. Avšak žádná ustálená kritéria ani formální postupy umožňující objektivně ověřit tato sociální nebo environmentální kritéria, jako je tomu již v potravinářském sektoru, neexistují. Je proto žádoucí, aby se Komise ve svém přezkumu tohoto nařízení důkladně zabývala vývojem v souvislosti s investičními produkty v sociální oblasti a v oblasti životního prostředí a výsledky přezkumu nařízení (EU) č. 346/2013.
(20)
Sdělení klíčových informací by mělo být jasně odlišitelné a oddělené od všech propagačních materiálů.
(21)
Aby bylo zajištěno, že informace ve sdělení klíčových informací jsou spolehlivé, mělo by být po tvůrcích produktů s investiční složkou vyžadováno, aby sdělení klíčových informací průběžně aktualizovali. Za tímto účelem je nezbytné v regulačních technických normách, které přijme Komise, stanovit podrobná pravidla upravující podmínky a četnost kontroly informací a úpravu sdělení klíčových informací.
(22)
Sdělení klíčových informací jsou základem pro investiční rozhodování retailových investorů. Z tohoto důvodu mají tvůrci produktů s investiční složkou významnou odpovědnost vůči retailovým investorům, pokud jde o zajištění toho, aby sdělení nebyla zavádějící, nepřesná nebo v rozporu s příslušnými částmi smluvních dokumentů k danému produktu s investiční složkou. Proto je důležité zajistit, aby měli retailoví investoři reálné právo na zjednání nápravy. Rovněž je třeba zajistit, aby měli všichni retailoví investoři v celé Unii stejné právo uplatňovat náhradu škod, které utrpěli v důsledku nedodržení tohoto nařízení. Proto by pravidla o občanskoprávní odpovědnosti tvůrců produktů s investiční složkou měla být harmonizována. Retailoví investoři by měli mít možnost činit tvůrce produktu s investiční složkou odpovědným za porušení tohoto nařízení, pokud utrpěná škoda vznikla použitím sdělení klíčových informací, jež není v souladu s předsmluvními nebo smluvními dokumenty, není pod kontrolou tvůrce produktu s investiční složkou nebo je zavádějící či nepřesné.
(23)
Záležitosti týkající se občanskoprávní odpovědnosti tvůrce produktu s investiční složkou, které nejsou upraveny v tomto nařízení, by se měly řídit použitelným vnitrostátním právem. Soud příslušný rozhodovat o žalobě z občanskoprávní odpovědnosti podané retailovým investorem by měl být určen podle příslušných pravidel mezinárodní příslušnosti.
(24)
Toto nařízení nezavádí schválení umožňující přeshraniční prodej produktů s investiční složkou retailovým investorům nebo jejich přeshraniční uvádění na trh ani nemění případné stávající mechanismy schválení pro přeshraniční prodej produktů s investiční složkou nebo jejich přeshraniční uvádění na trh. Toto nařízení nemění rozdělení úkolů mezi stávající příslušné orgány platné podle dosavadních schvalovacích mechanismů. Příslušné orgány určené členskými státy pro účely tohoto nařízení by proto měly být propojené s orgány příslušnými pro uvádění produktů s investiční složkou na trh podle případného stávajícího schválení. Příslušný orgán členského státu, ve kterém je produkt s investiční složkou uveden na trh, by měl být odpovědný za dohled nad uvedením tohoto produktu na trh. V případě, že toto nařízení nebude dodrženo, měl by mít příslušný orgán členského státu, ve kterém je produkt s investiční složkou uveden na trh, vždy právo pozastavit jeho uvádění na trh na svém území.
(25)
Pravomoci orgánu EIOPA a příslušných orgánů by měly být doplněny o explicitní mechanismus umožňující zakázat nebo omezit uvádění na trh, distribuci a prodej pojistných produktů s investiční složkou, které vzbuzují vážné obavy o ochranu investorů, řádné fungování a integritu finančních trhů či stabilitu celého finančního systému nebo jeho části, přičemž orgánu EIOPA by měly být svěřeny vhodné pravomoci v oblasti koordinace a zasahování v nouzových situacích. Tyto pravomoci by měly zohledňovat též pravomoci svěřené orgánům ESMA a EBA nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 600/2014 (12), aby bylo zajištěno, že tento intervenční mechanismus může být uplatněn vůči všem investičním produktům bez ohledu na jejich právní formu. Výkon těchto pravomocí příslušnými orgány a ve výjimečných případech orgánem EIOPA by měl podléhat zvláštním podmínkám. V případě, že jsou tyto podmínky splněny, měl by být příslušný orgán či ve výjimečných případech orgán EIOPA schopen preventivně uložit zákaz nebo omezení předtím, než je pojistný produkt s investiční složkou uveden na trh, distribuován nebo prodán investorům. Tyto pravomoci neznamenají požadavek zavést nebo uplatňovat postup schvalování produktu nebo poskytování příslušné licence ze strany příslušného orgánu nebo orgánu EIOPA a nezbavují tvůrce produktu s investiční složkou odpovědnosti dodržovat veškeré příslušné požadavky tohoto nařízení. Tyto pravomoci by navíc měly být využívány výhradně ve veřejném zájmu a neměly by zakládat občanskoprávní odpovědnost příslušných orgánů.
(26)
Aby mohl retailový investor učinit informované investiční rozhodnutí, měly by být osoby, které poskytují poradenství o produktech s investiční složkou nebo tyto produkty prodávají, povinny poskytnout sdělení klíčových informací s dostatečným předstihem před uzavřením jakéhokoli obchodu. Tento požadavek by měl platit bez ohledu na místo a formu tohoto obchodu. Pokud se však obchod uskutečňuje pomocí prostředků dálkové komunikace, může být sdělení klíčových informací poskytnuto okamžitě po uzavření obchodu, není-li toto sdělení možné poskytnout předem a retailový investor s tím souhlasí. Mezi osoby, které poskytují poradenství o produktu s investiční složkou nebo takový produkt prodávají, patří zprostředkovatelé a samotní tvůrci produktu s investiční složkou, pokud se tito tvůrci produktu s investiční složkou rozhodnou poskytovat o něm poradenství nebo jej prodávat retailovým investorům přímo. Tímto nařízením není dotčena směrnice Evropského parlamentu a Rady 2000/31/ES (13) ani směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/65/ES (14).
(27)
Měla by být stanovena jednotná pravidla s cílem zajistit, aby si osoba, která poskytuje poradenství o produktu s investiční složkou nebo takový produkt prodává, mohla zvolit vhodný nosič, na kterém bude sdělení klíčových informací retailovým investorům poskytnuto, přičemž je možné použít elektronickou komunikaci, je-li to vhodné vzhledem k okolnostem obchodu. Retailový investor by však měl mít možnost zvolit si poskytnutí informací na papíře. V zájmu přístupu spotřebitelů k informacím by sdělení klíčových informací mělo být vždy poskytováno bezplatně.
(28)
Pro zajištění důvěry retailových investorů v produkty s investiční složkou a ve finanční trhy obecně by měly být stanoveny požadavky na vhodné vnitřní postupy, které zajistí, že retailoví investoři obdrží v případě stížnosti od tvůrce produktu s investiční složkou věcnou odpověď.
(29)
Vzhledem k tomu, že sdělení klíčových informací týkající se produktů s investiční složkou by měly předkládat subjekty působící v odvětví bankovnictví, pojišťovnictví, cenných papírů a fondů finančních trhů, je nanejvýš důležité zajistit bezproblémovou spolupráci mezi jednotlivými orgány dohledu nad tvůrci produktů s investiční složkou a nad osobami, které poskytují poradenství o produktech s investiční složkou nebo tyto produkty prodávají, tak aby dané orgány měly jednotný přístup k uplatňování tohoto nařízení.
(30)
V souladu se sdělením Komise z 8. prosince 2010 nazvaném Posílení sankčních režimů v odvětví finančních služeb a s cílem zajistit splnění požadavků tohoto nařízení je nutné, aby členské státy učinily nezbytné kroky zajišťující, že z porušení tohoto nařízení vyplynou příslušné správní sankce a opatření. Sankce a opatření by měly být s výjimkou určitých přesně stanovených okolností zveřejňovány s cílem zajistit odrazující účinek sankcí a posílit ochranu investorů formou varování před produkty s investiční složkou nabízenými v rozporu s tímto nařízením.
(31)
Ačkoliv členské státy mohou stanovit pravidla týkající se správních sankcí i trestních sankcí v případě týchž porušení předpisů, nemělo by se od členských států vyžadovat, aby stanovily správní sankce za porušení tohoto nařízení, na něž se vztahuje vnitrostátní trestní právo. V souladu s vnitrostátním právem nejsou členské státy povinny uložit správní sankce i trestní sankce za týž protiprávní čin, ale měly by mít možnost tak učinit, pokud to jejich vnitrostátní právo umožňuje. Zachováním trestních sankcí namísto správních sankcí za porušení tohoto nařízení by však neměla být omezena či jinak ovlivněna schopnost příslušných orgánů pro účely tohoto nařízení včas spolupracovat, mít přístup k informacím a vyměňovat si informace s příslušnými orgány v jiných členských státech, a to ani po postoupení daného porušení předpisů příslušným justičním orgánům k trestnímu stíhání.
(32)
V zájmu dosažení cílů tohoto nařízení by měla být pravomoc přijímat akty podle článku 290 Smlouvy o fungování Evropské unie přenesena na Komisi, pokud jde o upřesnění postupů pro zjištění, zda se produkt s investiční složkou zaměřuje na konkrétní cíle v environmentální nebo sociální oblasti, a podmínek pro výkon zásahové pravomoci orgánu EIOPA a příslušných orgánů. Je obzvláště důležité, aby Komise v rámci přípravných prací vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni. Při přípravě a vypracovávání aktů v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předány současně, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě.
(33)
Komise by měla přijmout návrhy regulačních technických norem vypracované evropskými orgány dohledu ve společném výboru, pokud jde o prezentaci a obsah sdělení klíčových informací, standardizovaný formát sdělení klíčových informací, metodiku podporující prezentaci rizik a výnosů a pro výpočet nákladů, jakož i podmínky a minimální četnost kontroly informací obsažených ve sdělení klíčových informací a podmínky splnění požadavku poskytovat sdělení klíčových informací retailovým investorům, a to podle článků 10 až 14 nařízení (EU) č. 1093/2010, článků 10 až 14 nařízení (EU) č. 1094/2010 a článků 10 až 14 nařízení (EU) č. 1095/2010. Komise by měla doplnit technickou práci evropských orgánů dohledu prováděním spotřebitelských testů ohledně prezentace sdělení klíčových informací, jak je navrhnou evropské orgány dohledu.
(34)
Směrnice Evropského parlamentu a Rady 95/46/ES (15) upravuje zpracování osobních údajů prováděné v členských státech v souvislosti s tímto nařízením a pod dohledem příslušných orgánů. Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 (16) upravuje zpracování osobních údajů prováděné evropskými orgány dohledu podle tohoto nařízení a pod dohledem evropského inspektora ochrany údajů. Veškeré zpracování osobních údajů prováděné v rámci tohoto nařízení, jako je výměna nebo přenos osobních údajů příslušnými orgány, by mělo být prováděno v souladu se směrnicí 95/46/ES, a jakákoli výměna nebo přenos informací ze strany evropských orgánů dohledu by měly být prováděny v souladu s nařízením (ES) č. 45/2001.
(35)
Přestože subjekty kolektivního investování do převoditelných cenných papírů (SKIPCP) představují investiční produkty ve smyslu tohoto nařízení, bylo by vzhledem k tomu, že požadavky na klíčové informace pro investory podle směrnice 2009/65/ES byly zavedeny teprve nedávno, vhodné stanovit pro tyto SKIPCP přechodné období pěti let po vstupu tohoto nařízení v platnost, během něhož by se na ně toto nařízení nevztahovalo. Po uplynutí tohoto přechodného období, a pokud nebude prodlouženo, by se na ně působnost tohoto nařízení rozšířila. Uvedené přechodné období by se mělo rovněž vztahovat na správcovské společnosti, investiční společnosti a osoby poskytující poradenství o podílových jednotkách jiných fondů než SKIPCP nebo tyto podílové jednotky prodávající, pokud členský stát na tyto fondy uplatňuje pravidla týkající se formátu a obsahu sdělení klíčových informací, jak je stanoveno v článcích 78 až 81 směrnice 2009/65/ES.
(36)
Čtyři roky po vstupu tohoto nařízení v platnost by měl být proveden jeho přezkum s cílem zohlednit vývoj na trhu, jako jsou například vznik nových typů produktů s investiční složkou, vývoj v jiných oblastech právních předpisů Unie a zkušenosti členských států. Tento přezkum by měl rovněž posoudit proveditelnost, náklady a případné přínosy zavedení označení pro sociálně a environmentálně zaměřené investice. Dále by měl tento přezkum posoudit, zda zavedená opatření vedla ke zvýšení porozumění produktům s investiční složkou u průměrných retailových investorů a porovnatelnosti produktů s investiční složkou. Měl by rovněž zvážit, zda je nutné prodloužit přechodné období uplatňované pro SKIPCP nebo některé fondy jiné než SKIPCP, nebo zda by se dalo uvažovat o jiné možnosti právní úpravy těchto fondů. Kromě toho by měl posoudit, zda by s ohledem na potřebu osvědčených standardů ochrany spotřebitele, včetně nástrojů umožňujících porovnávání finančních produktů, mělo být zachováno vynětí produktů z oblasti působnosti tohoto nařízení. Jako součást tohoto přezkumu by Komise měla provést rovněž průzkum trhu a zjistit, zda jsou na trhu k dispozici on-line kalkulačky umožňující retailovým investorům spočítat souhrnné náklady a poplatky spojené s produkty s investiční složkou a zda jsou tyto nástroje k dispozici bezplatně. Na základě tohoto přezkumu by Komise měla Evropskému parlamentu a Radě předložit zprávu, případně doplněnou legislativními návrhy.
(37)
S ohledem na probíhající práci orgánu EIOPA týkající se požadavků na poskytování informací o produktech penzijního pojištění a vzhledem ke zvláštnostem těchto produktů by Komise měla do čtyř let po vstupu tohoto nařízení v platnost posoudit, zda by mělo být zachováno vyloučení penzijních produktů, jejichž hlavním účelem uznaným vnitrostátním právem je poskytovat investorovi příjem v důchodu a jež investora opravňují k získání určitých výhod. Při vypracovávání tohoto posouzení by Komise měla zvážit, zda je toto nařízení tím nejlepším legislativním mechanismem pro zajištění zveřejňování informací o penzijních produktech nebo zda by jiné mechanismy pro poskytování informací nebyly vhodnější.
(38)
Aby měli tvůrci produktů s investiční složkou a osoby, které poskytují poradenství o produktech s investiční složkou nebo tyto produkty prodávají, dostatek času připravit se na praktické uplatňování požadavků tohoto nařízení, měly by jeho požadavky být použitelné až od dvou let po dni jeho vstupu v platnost.
(39)
Toto nařízení ctí základní práva a zachovává zásady uznávané zejména v Listině základních práv Evropské unie.
(40)
Jelikož cíle tohoto nařízení, totiž zvýšení ochrany retailových investorů a jejich důvěry v produkty s investiční složkou včetně případů přeshraničního prodeje těchto produktů, nemůže být uspokojivě dosaženo na úrovni členských států, ale spíše jej z důvodu jeho účinků může být lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto nařízení rámec nezbytný pro dosažení tohoto cíle.
(41)
Evropský inspektor ochrany údajů byl konzultován v souladu s čl. 28 odst. 2 nařízení (ES) č. 45/2001 a vydal své stanovisko (17),
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
PŘEDMĚT, OBLAST PŮSOBNOSTI A DEFINICE
Článek 1
Toto nařízení stanoví jednotná pravidla pro formát a obsah sdělení klíčových informací, které vypracují tvůrci produktů s investiční složkou, a pro poskytování sdělení klíčových informací retailovým investorům s cílem umožnit retailovým investorům pochopit hlavní rysy produktu s investiční složkou a rizika s ním spojená.
Článek 2
1. Toto nařízení se vztahuje na tvůrce produktů s investiční složkou a na osoby, které poskytují poradenství o produktech s investiční složkou nebo tyto produkty prodávají.
2. Toto nařízení se nevztahuje na tyto produkty:
a)
produkty neživotního pojištění uvedené v příloze I směrnice 2009/138/ES;
b)
smlouvy o životním pojištění, u nichž se pojistné plnění podle smlouvy vyplácí pouze v případě smrti nebo ve vztahu k pracovní neschopnosti způsobené úrazem, nemocí nebo postižením;
c)
vklady jiné než strukturované vklady definované v čl. 4 odst. 1 bodě 43 směrnice 2014/65/EU;
d)
cenné papíry uvedené v čl. 1 odst. 2 písm. b) až g) a písm. i) a j) směrnice 2003/71/ES;
e)
penzijní produkty, jejichž hlavním účelem uznaným vnitrostátním právem je poskytovat investorům příjem v důchodu a jež investora opravňují k získání určitých výhod;
f)
úředně uznané zaměstnanecké penzijní systémy spadající do působnosti směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/41/ES (18) nebo směrnice 2009/138/ES;
g)
individuální penzijní produkty, na něž podle vnitrostátních právních předpisů povinně finančně přispívá zaměstnavatel a u nichž si zaměstnavatel ani zaměstnanec nemohou zvolit penzijní produkt ani poskytovatele.
Článek 3
1. Pokud se na tvůrce produktu s investiční složkou, na které se vztahuje toto nařízení, vztahuje rovněž směrnice 2003/71/ES, použije se zároveň toto nařízení i směrnice 2003/71/ES.
2. Pokud se na tvůrce produktu s investiční složkou, na které se vztahuje toto nařízení, vztahuje rovněž směrnice 2009/138/ES, použije se zároveň toto nařízení i směrnice 2009/138/ES.
Článek 4
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
1)
„strukturovaným retailovým investičním produktem“ (PRIP) investice, včetně nástrojů vydávaných zvláštními účelovými jednotkami podle čl. 13 bodu 26 směrnice 2009/138/ES a sekuritizačními účelovými subjekty podle čl. 4 odst. 1 písm. an) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2011/61/EU (19), u níž bez ohledu na právní formu investice podléhá částka, která má být retailovému investorovi vyplacena, výkyvům v důsledku expozice vůči referenčním hodnotám nebo výkonnosti jednoho nebo více aktiv, která retailový investor přímo nezakoupil;
2)
„pojistným produktem s investiční složkou“ pojistný produkt, který nabízí určitou hodnotu odkupného nebo hodnotu v době splatnosti, jež je zcela nebo zčásti vystavena, přímo či nepřímo, tržním výkyvům;
3)
„produktem s investiční složkou“ produkt, který je alespoň jedním z těchto produktů:
a)
strukturovaný retailový investiční produkt;
b)
pojistný produkt s investiční složkou;
4)
„tvůrcem produktu s investiční složkou“:
a)
jakýkoli subjekt, který vytvoří produkt s investiční složkou;
b)
jakýkoli subjekt, který provádí změny stávajícího produktu s investiční složkou, mimo jiné tím, že mění jeho profil rizik a výnosů nebo náklady spojené s investicí do tohoto produktu;
5)
„osobou, která prodává produkt s investiční složkou“, osoba, která retailovému investorovi nabízí nebo s ním uzavírá smlouvu o produktu s investiční složkou;
6)
„retailovým investorem“:
a)
neprofesionální zákazník ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodu 11 směrnice 2014/65/EU;
b)
zákazník ve smyslu směrnice 2002/92/ES, pokud jej nelze považovat za profesionálního zákazníka ve smyslu čl. 4 odst. 1 bodu 10 směrnice 2014/65/EU;
7)
„trvalým nosičem“ trvalý nosič ve smyslu čl. 2 odst. 1 písm. m) směrnice 2009/65/ES;
8)
„příslušnými orgány“ vnitrostátní orgány určené členským státem k vykonávání dohledu nad plněním požadavků, které toto nařízení ukládá tvůrcům produktů s investiční složkou a osobám, které poskytují poradenství o produktech s investiční složkou nebo tyto produkty prodávají.
KAPITOLA II
SDĚLENÍ KLÍČOVÝCH INFORMACÍ
ODDÍL I
Vypracování sdělení klíčových informací
Článek 5
1. Předtím, než se produkt s investiční složkou začne nabízet retailovým investorům, vypracuje pro něj jeho tvůrce sdělení klíčových informací v souladu s požadavky stanovenými v tomto nařízení a toto sdělení zveřejní na svých internetových stránkách.
2. Členské státy mohou požadovat, aby tvůrce produktu s investiční složkou nebo osoba, která prodává produkt s investiční složkou, sdělení klíčových informací předem poskytli příslušnému orgánu pro produkty s investiční složkou uváděné na trh v dotyčném členském státě.
ODDÍL II
Forma a obsah sdělení klíčových informací
Článek 6
1. Informace ve sdělení klíčových informací představují předsmluvní informace. Musí být přesné, pravdivé a jasné a nesmějí být zavádějící. Sdělení musí poskytovat klíčové informace a musí být v souladu s veškerými závaznými smluvními dokumenty, s relevantními částmi nabídek a s podmínkami produktu s investiční složkou.
2. Sdělení klíčových informací musí být samostatný dokument zřetelně oddělený od propagačních materiálů. Nesmí obsahovat odkazy na propagační materiály. Může obsahovat odkazy na jiné dokumenty, případně včetně prospektu, ale pouze pokud takový odkaz souvisí s informacemi, které podle tohoto nařízení musí být ve sdělení klíčových informací obsaženy.
3. Odchylně od odstavce 2 tohoto článku, pokud produkt s investiční složkou nabízí retailovému investorovi takovou škálu možností investování, že informace požadované podle čl. 8 odst. 3 o každé z možností podkladových investic nelze všechny poskytnout v jediném, stručném a samostatném dokumentu, musí sdělení klíčových informací obsahovat alespoň obecný popis možností podkladových investic a uvést, kde a jak lze získat podrobnější předsmluvní informační dokumentaci týkající se investičních produktů, o něž se uvedené možnosti podkladových investic opírají.
4. Sdělení klíčových informací musí být vypracováno jako krátký a stručný dokument, který po vytištění pro lepší porovnatelnost nepřesahuje tři strany velikosti A4. Tento dokument musí být:
a)
prezentován a uspořádán tak, aby se snadno četl, přičemž je použito písmo čitelné velikosti;
b)
zaměřen na klíčové informace, které retailoví investoři potřebují;
c)
jasně formulován a napsán jazykem a stylem, jež usnadňují pochopení informací, přičemž především používá jazyk, který je jasný, stručný a srozumitelný.
5. Pokud jsou ve sdělení klíčových informací použity barvy, nesmí se srozumitelnost informací zhoršit, je-li sdělení klíčových informací vytištěno nebo kopírováno černobíle.
6. Pokud je ve sdělení klíčových informací použita značka nebo logo tvůrce produktu s investiční složkou nebo skupiny, jíž je tento tvůrce členem, nesmí odvádět pozornost retailového investora od informací, které jsou ve sdělení uvedeny, ani zakrývat text.
Článek 7
1. Sdělení klíčových informací musí být sepsáno v úředních jazycích nebo v jednom z úředních jazyků používaných v té části členského státu, kde je produkt s investiční složkou distribuován, nebo v jiném jazyce, který příslušné orgány tohoto členského státu akceptují; v případě, že bylo sepsáno v jiném jazyce, musí být do jednoho z uvedených jazyků přeloženo.
Tento překlad musí věrně a přesně zachycovat obsah původního sdělení klíčových informací.
2. Je-li produkt s investiční složkou v členském státě propagován pomocí propagačních dokumentů sepsaných v jednom nebo více úředních jazycích tohoto členského státu, musí být sdělení klíčových informací sepsáno alespoň v odpovídajících úředních jazycích.
Článek 8
1. Název „Sdělení klíčových informací“ musí být viditelným písmem umístěn v horní části první strany sdělení klíčových informací.
Sdělení klíčových informací musí být uspořádáno v pořadí uvedeném v odstavcích 2 a 3.
2. Přímo pod názvem sdělení klíčových informací musí být umístěna vysvětlivka. Tato vysvětlivka zní:
„V tomto sdělení naleznete klíčové informace o tomto investičním produktu. Nejedná se o propagační materiál. Poskytnutí těchto informací vyžaduje zákon, aby Vám pomohlo porozumět podstatě, rizikům, nákladům, možným výnosům a ztrátám spojeným s tímto produktem a porovnat jej s jinými produkty.“
3. Sdělení klíčových informací musí obsahovat tyto informace:
a)
na začátku sdělení název produktu s investiční složkou, totožnost tvůrce produktu s investiční složkou a jeho kontaktní údaje, informace o příslušném orgánu tvůrce produktu s investiční složkou a datum vypracování sdělení;
b)
tam, kde je potřeba, upozornění týkající se srozumitelnosti v tomto znění: „Produkt, o jehož koupi uvažujete, je složitý a může být obtížně srozumitelný.“;
c)
v oddíle nazvaném „O jaký produkt se jedná?“ podstatu a hlavní rysy daného produktu s investiční složkou včetně:
i)
typu produktu s investiční složkou;
ii)
cílů tohoto produktu a prostředků k jejich dosažení, zejména pak toho, zda je cílů dosahováno přímou nebo nepřímou expozicí vůči aktivům z podkladových investic, včetně popisu příslušných podkladových nástrojů nebo referenčních hodnot s uvedením trhů, do kterých produkt s investiční složkou investuje, včetně případných konkrétních environmentálních nebo sociálních cílů, na něž se produkt zaměřuje, jakož i způsob stanovení návratnosti;
iii)
popisu typu retailového investora, jemuž má být produkt s investiční složkou nabízen, zejména pokud jde o investiční horizont a schopnost nést investiční ztráty;
iv)
údajů o pojistných plněních v případě, že je produkt s investiční složkou nabízí, včetně okolností, které právo na pojistná plnění zakládají;
v)
doby trvání produktu s investiční složkou, pokud je známa;
d)
v oddíle nazvaném „Jaká podstupuji rizika a jakého výnosu bych mohl dosáhnout?“ stručný popis profilu rizik a výnosů zahrnující mimo jiné tyto údaje:
i)
souhrnný ukazatel rizik doplněný o slovní vysvětlení tohoto ukazatele, jeho hlavní omezení a slovní vysvětlení rizik, která mají pro produkt s investiční složkou zásadní význam, avšak nejsou souhrnným ukazatelem rizik náležitě zachycena;
ii)
maximální možná ztráta investovaného kapitálu včetně informací o tom, zda:
-
retailový investor může ztratit veškerý investovaný kapitál nebo
-
retailový investor kromě kapitálu investovaného do produktu s investiční složkou nese riziko vzniku dalších finančních závazků nebo povinností, včetně podmíněných závazků,
-
je-li to relevantní, zda produkt s investiční složkou zahrnuje ochranu kapitálu proti tržnímu riziku a podrobnosti o tom, na co se tato ochrana vztahuje a jaká jsou její omezení, zejména pokud jde o časový aspekt jejího použití;
iii)
příslušné scénáře výkonnosti a předpoklady použité k jejich vypracování;
iv)
je-li to relevantní, podmínky návratnosti pro retailové investory nebo stanovené hranice výkonnosti;
v)
prohlášení o tom, že daňové předpisy domovského členského státu retailového investora mohou ovlivnit skutečnou výši vyplácené částky;
e)
v oddíle nazvaném „Co se stane, když [název tvůrce produktu s investiční složkou] není schopen uskutečnit výplatu?“ stručný popis toho, zda se na příslušnou ztrátu vztahuje systém odškodnění nebo záruk pro investory, a pokud ano, o jaký systém se jedná, jaké je jméno ručitele a na která rizika se systém vztahuje a která jsou vyloučena;
f)
v oddíle nazvaném „S jakými náklady je investice spojena?“ náklady spojené s investicí do produktu s investiční složkou, zahrnující přímé i nepřímé náklady retailového investora včetně jednorázových a opakovaných nákladů, vyjádřené pomocí souhrnných ukazatelů těchto nákladů, a pro zajištění porovnatelnosti celkové souhrnné náklady vyjádřené peněžně i procentně, aby byl ilustrován souhrnný dopad celkových nákladů na investici;
Ve sdělení klíčových informací musí být jasně uvedeno, že poradci, distributoři a všechny ostatní osoby, které poskytují poradenství o produktu s investiční složkou nebo takový produkt prodávají, poskytnou podrobné informace o veškerých nákladech spojených s distribucí, jež nebyly zahrnuty do výše uvedených nákladů, tak aby umožnili retailovému investorovi pochopit kumulativní účinek souhrnných nákladů na návratnost investice;
g)
v oddíle nazvaném „Jak dlouho bych měl investici držet? Mohu si peníze vybrat předčasně?“ informace o tom:
i)
zda se u daného produktu s investiční složkou případně poskytuje lhůta na rozmyšlenou nebo lhůta pro zrušení;
ii)
jaká je doporučená a případně požadovaná minimální doba držení;
iii)
jaké jsou možnosti a podmínky zrušení investice před její splatností, včetně všech použitelných poplatků a pokut, s ohledem na profil rizik a výnosů daného produktu s investiční složkou a vývoj na trhu, na který se zaměřuje;
iv)
jaké jsou možné důsledky odprodeje před uplynutím stanovené doby investice nebo doporučené doby držení, jako jsou ztráta ochrany kapitálu nebo nutnost úhrady dodatečných podmíněných poplatků;
h)
v oddíle nazvaném „Jakým způsobem mohu podat stížnost?“ informace o tom, jakým způsobem a ke komu může retailový investor podat stížnost ohledně daného produktu nebo ohledně jednání tvůrce produktu s investiční složkou či osoby, která poskytuje poradenství o tomto produktu nebo tento produkt prodává;
i)
v oddíle nazvaném „Jiné relevantní informace“ stručné uvedení všech dalších informačních dokumentů, které mají být retailovému investorovi poskytnuty v předsmluvní nebo posmluvní fázi, s výjimkou všech propagačních materiálů.
4. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 30, které upřesní postupy pro zjištění, zda se produkt s investiční složkou zaměřuje na konkrétní cíle v environmentální nebo sociální oblasti.
5. Za účelem zajištění jednotného uplatňování tohoto článku vypracují evropské orgány dohledu ve Společném výboru evropských orgánů dohledu (dále jen „společný výbor“) návrhy regulačních technických norem upřesňující:
a)
podrobnosti týkající se prezentace a obsahu jednotlivých informací podle odstavce 3;
b)
metodiku podporující prezentaci rizik a výnosů podle odst. 3 písm. d) bodů i) a iii) a
c)
metodiku pro výpočet nákladů, včetně konkrétních souhrnných ukazatelů, jak je uvedeno v odst. 3 písm. f).
Při vypracovávání návrhů regulačních technických norem evropské orgány dohledu zohlední jednotlivé druhy produktů s investiční složkou, rozdíly mezi nimi, schopnosti retailových investorů a charakteristiky produktů s investiční složkou umožňující retailovému investorovi výběr z různých podkladových investic nebo jiných obměn daného produktu včetně případů, kdy lze tuto volbu provést v různých okamžicích nebo ji v budoucnu změnit.
Evropské orgány dohledu předloží tyto návrhy regulačních technických norem Komisi do 31. března 2015.
Na Komisi je přenesena pravomoc přijímat regulační technické normy uvedené v prvním pododstavci v souladu s články 10 až 14 nařízení (EU) č. 1093/2010, články 10 až 14 nařízení (EU) č. 1094/2010 a články 10 až 14 nařízení (EU) č. 1095/2010.
Článek 9
Propagační materiály obsahující konkrétní informace o produktu s investiční složkou nesmějí obsahovat tvrzení, která jsou v rozporu s informacemi uvedenými ve sdělení klíčových informací nebo snižují jeho význam. V propagačních materiálech musí být uvedeno, že sdělení klíčových informací je k dispozici a jak a kde je možné ho získat, včetně adresy internetových stránek tvůrce daného produktu s investiční složkou.
Článek 10
1. Tvůrce produktu s investiční složkou podrobuje informace obsažené ve sdělení klíčových informací pravidelné kontrole, a pokud z této kontroly vyplyne potřeba změny, sdělení klíčových informací upraví. Upravenou verzi sdělení klíčových informací neprodleně zpřístupní.
2. Za účelem zajištění jednotného uplatňování tohoto článku vypracují evropské orgány dohledu ve společném výboru návrhy regulačních technických norem upřesňující:
a)
podmínky kontroly informací obsažených ve sdělení klíčových informací;
b)
podmínky, za kterých je nutno sdělení klíčových informací upravit;
c)
konkrétní podmínky, za kterých je nutno zkontrolovat informace obsažené ve sdělení klíčových informací nebo upravit sdělení klíčových informací v případě, že produkt s investiční složkou není retailovým investorům k dispozici nepřetržitě;
d)
okolnosti, za kterých mají být retailoví investoři informováni o upraveném sdělení klíčových informací o produktu s investiční složkou, který zakoupili, jakož i prostředky, jimiž mají být informováni.
Evropské orgány dohledu předloží tyto návrhy regulačních technických norem Komisi do 31. prosince 2015.
Na Komisi je přenesena pravomoc přijímat regulační technické normy uvedené v prvním pododstavci v souladu s články 10 až 14 nařízení (EU) č. 1093/2010, články 10 až 14 nařízení (EU) č. 1094/2010 a články 10 až 14 nařízení (EU) č. 1095/2010.
Článek 11
1. Tvůrci produktu s investiční složkou nevzniká občanskoprávní odpovědnost na základě pouhého sdělení klíčových informací včetně jeho případného překladu, pokud není zavádějící, nepřesné nebo v rozporu s příslušnými částmi právně závazných předsmluvních a smluvních dokumentů nebo s požadavky stanovenými v článku 8.
2. Retailový investor, který prokazatelně utrpí ztrátu v důsledku toho, že při investování do produktu s investiční složkou, k němuž bylo sdělení klíčových informací vytvořeno, spoléhal na toto sdělení, jak je uvedeno v odstavci 1, může v souladu s vnitrostátním právem požadovat od tvůrce produktu s investiční složkou náhradu škody za utrpěnou ztrátu.
3. Pojmy jako „škoda“ nebo „ztráta“ uvedené v odstavci 2, které nejsou vymezeny, se vykládají a uplatňují v souladu s použitelným vnitrostátním právem určeným příslušnými pravidly mezinárodního práva soukromého.
4. Tento článek nevylučuje další nároky z občanskoprávní odpovědnosti v souladu s vnitrostátními právními předpisy.
5. Povinnosti vyplývající z tohoto článku nelze smluvně omezit ani vyloučit.
Článek 12
Týká-li se sdělení klíčových informací pojistné smlouvy, má pojišťovna povinnosti podle tohoto nařízení pouze vůči pojistníkovi, a nikoli vůči osobě oprávněné z pojistné smlouvy.
ODDÍL III
Poskytnutí sdělení klíčových informací
Článek 13
1. Osoba, která poskytuje poradenství o produktu s investiční složkou nebo takový produkt prodává, poskytne retailovým investorům sdělení klíčových informací v dostatečném předstihu předtím, než se pro ně jakákoli smlouva nebo nabídka týkající se daného produktu s investiční složkou stane závaznou.
2. Osoba, která poskytuje poradenství o produktu s investiční složkou nebo takový produkt prodává, může vyhovět požadavkům odstavce 1 tím, že poskytne sdělení klíčových informací osobě písemně zmocněné přijímat investiční rozhodnutí jménem retailového investora ve vztahu k obchodům uzavíraným v rámci daného písemného zmocnění.
3. Odchylně od odstavce 1 a s výhradou čl. 3 odst. 1 a odst. 3 písm. a) a článku 6 směrnice 2002/65/ES může osoba, která prodává produkt s investiční složkou, sdělení klíčových informací retailovému investorovi poskytnout bez zbytečného odkladu až po uzavření obchodu, jsou-li splněny všechny tyto podmínky:
a)
retailový investor se z vlastního podnětu rozhodne kontaktovat osobu, která produkt s investiční složkou prodává, a uzavřít obchod pomocí prostředků dálkové komunikace;
b)
sdělení klíčových informací nelze poskytnout v souladu s odstavcem 1 tohoto článku;
c)
osoba, která poskytuje poradenství o produktu s investiční složkou nebo takový produkt prodává, retailového investora informovala, že sdělení klíčových informací nelze poskytnout, a jasně mu sdělila, že retailový investor může obchod odložit s cílem obdržet a přečíst si sdělení klíčových informací před uzavřením obchodu;
d)
retailový investor souhlasí s tím, že sdělení klíčových informací obdrží bez zbytečného odkladu po uzavření obchodu, spíše než aby obchod odložil s cílem obdržet toto sdělení předem.
4. Pokud je jménem retailového investora provedeno několik po sobě následujících obchodů týkajících se téhož produktu s investiční složkou v souladu s pokyny, které tento retailový investor zadal osobě, jež daný produkt prodává, před prvním obchodem, vztahuje se povinnost poskytnout sdělení klíčových informací podle odstavce 1 pouze na první obchod a na první obchod provedený poté, co bylo sdělení klíčových informací upraveno podle článku 10.
5. S cílem zajistit jednotné uplatňování tohoto článku vypracují evropské orgány dohledu ve společném výboru návrhy regulačních technických norem upřesňující podmínky pro splnění požadavků na poskytnutí sdělení klíčových informací podle odstavce 1.
Evropské orgány dohledu předloží tyto návrhy regulačních technických norem Komisi do 31. prosince 2015.
Na Komisi je přenesena pravomoc přijímat regulační technické normy uvedené v prvním pododstavci v souladu s články 10 až 14 nařízení (EU) č. 1093/2010, články 10 až 14 nařízení (EU) č. 1094/2010 a články 10 až 14 nařízení (EU) č. 1095/2010.
Článek 14
1. Osoba, která poskytuje poradenství o produktu s investiční složkou nebo takový produkt prodává, poskytne sdělení klíčových informací retailovým investorům bezplatně.
2. Osoba, která poskytuje poradenství o produktu s investiční složkou nebo takový produkt prodává, poskytne sdělení klíčových informací retailovému investorovi na jednom z těchto nosičů:
a)
na papíře, což by měla být standardní varianta v případě, že je daný produkt nabízen při osobním jednání, nepřeje-li si retailový investor jinak;
b)
na jiném trvalém nosiči než na papíře, pokud jsou splněny podmínky uvedené v odstavci 4; nebo
c)
prostřednictvím internetových stránek, pokud jsou splněny podmínky uvedené v odstavci 5.
3. Pokud je sdělení klíčových informací poskytnuto na jiném trvalém nosiči než na papíře nebo prostřednictvím internetových stránek, retailovým investorům se na vyžádání bezplatně poskytne papírová kopie. Retailoví investoři musí být informováni o právu vyžádat si bezplatnou papírovou kopii.
4. Sdělení klíčových informací lze poskytnout na jiném trvalém nosiči než na papíře, pokud jsou splněny tyto podmínky:
a)
užití trvalého nosiče je vhodné vzhledem k okolnostem, za nichž se uskutečňuje obchod mezi osobou, která poskytuje poradenství o produktu s investiční složkou nebo takový produkt prodává, a retailovým investorem a
b)
retailový investor měl možnost zvolit si informace na papíře nebo na trvalém nosiči a prokazatelně si zvolil druhou možnost.
5. Sdělení klíčových informací může být poskytnuto prostřednictvím internetových stránek, které nesplňují definici trvalého nosiče, pokud jsou splněny všechny tyto podmínky:
a)
poskytnutí sdělení klíčových informací prostřednictvím internetových stránek je vhodné vzhledem k okolnostem, za nichž se uskutečňuje obchod mezi osobou, která poskytuje poradenství o produktu s investiční složkou nebo takový produkt prodává, a retailovým investorem;
b)
retailový investor měl možnost zvolit si informace poskytnutou na papíře nebo prostřednictvím internetových stránek a prokazatelně si zvolil druhou možnost;
c)
retailový investor byl elektronickou cestou nebo písemně informován o adrese internetových stránek a o místě na internetových stránkách, kde lze sdělení klíčových informací nalézt;
d)
sdělení klíčových informací je na těchto internetových stránkách přístupné po tak dlouhou dobu, jakou retailový investor může potřebovat k tomu, aby si je prohlédl, a lze je stáhnout a uložit na trvalý nosič.
Pokud bylo sdělení klíčových informací upraveno podle článku 10, musí být retailovému investorovi na požádání rovněž poskytnuty jeho předchozí verze.
6. Pro účely odstavců 4 a 5 platí, že poskytnutí informací na trvalém nosiči jiném než na papíře nebo prostřednictvím internetových stránek se považuje za vhodné vzhledem k okolnostem, za nichž se uskutečňuje obchod mezi osobou, která poskytuje poradenství o produktu s investiční složkou nebo takový produkt prodává, a retailovým investorem, jestliže má retailový investor prokazatelně pravidelný přístup na internet. Za důkaz se považuje e-mailová adresa, kterou retailový investor poskytl pro účely uskutečnění daného obchodu.
KAPITOLA III
SLEDOVÁNÍ TRHU A PRAVOMOCI K ZÁSAHŮM DO PRODUKTU
Článek 15
1. V souladu s čl. 9 odst. 2 nařízení (EU) č. 1094/2010 sleduje EIOPA trh s pojistnými produkty s investiční složkou, které jsou uváděny na trh, distribuovány nebo prodávány v Unii.
2. Příslušné orgány sledují trh s pojistnými produkty s investiční složkou, které jsou uváděny na trh, distribuovány nebo prodávány v jejich členském státě nebo z jejich členského státu.
Článek 16
1. V souladu s čl. 9 odst. 5 nařízení (EU) č. 1094/2010 může EIOPA, pokud jsou splněny podmínky stanovené v odstavcích 2 a 3 tohoto článku, v Unii dočasně zakázat nebo omezit:
a)
uvádění na trh, distribuci nebo prodej některých pojistných produktů s investiční složkou nebo pojistných produktů s investiční složkou s určitými stanovenými rysy nebo
b)
určitý typ finanční činnosti či praktiky pojišťovny nebo zajišťovny.
Zákaz či omezení se může použít za okolností stanovených orgánem EIOPA nebo může podléhat výjimkám stanoveným tímto orgánem.
2. EIOPA přijme rozhodnutí podle odstavce 1 pouze v případě, že jsou splněny všechny tyto podmínky:
a)
navržené opatření řeší významnou obavu o ochranu investorů či hrozbu pro řádné fungování a integritu finančních trhů nebo stabilitu celého finančního systému v Unii nebo jeho části;
b)
hrozbu neřeší regulační požadavky podle právních předpisů Unie použitelné na příslušný pojistný produkt s investiční složkou nebo činnost;
c)
příslušný orgán nebo příslušné orgány nepřijaly opatření k řešení dané hrozby nebo přijatá opatření na tuto hrozbu nereagují dostatečně.
Jsou-li podmínky stanovené v prvním pododstavci splněny, může EIOPA preventivně stanovit zákaz nebo omezení podle odstavce 1 předtím, než je pojistný produkt s investiční složkou nabízen a prodáván investorům.
3. Při přijímání opatření podle tohoto článku EIOPA zajistí, aby dané opatření:
a)
nemělo škodlivý účinek na efektivnost finančních trhů nebo na investory, který by nebyl úměrný přínosu opatření, ani
b)
nevytvářelo riziko regulatorní arbitráže.
Pokud příslušný orgán nebo příslušné orgány přijaly opatření podle článku 17, může orgán EIOPA přijmout kterékoli z opatření uvedených v odstavci 1 tohoto článku, aniž by vydával stanovisko stanovené v článku 18.
4. Než EIOPA rozhodne o přijetí jakéhokoli opatření podle tohoto článku, oznámí opatření, které navrhuje, příslušným orgánům.
5. EIOPA uveřejní na svých internetových stránkách oznámení o každém rozhodnutí přijmout jakékoli opatření podle tohoto článku. Oznámení uvádí podrobnosti zákazu nebo omezení a okamžik po uveřejnění oznámení, od kterého opatření nabudou účinku. Zákaz nebo omezení se vztahuje pouze na kroky uskutečněné poté, co opatření nabudou účinku.
6. EIOPA přezkoumává zákaz nebo omezení uložené podle odstavce 1 v přiměřených odstupech, nejméně však každé tři měsíce. Nejsou-li po uplynutí uvedené tříměsíční lhůty zákaz nebo omezení obnoveny, jejich platnost skončí.
7. Opatření přijaté orgánem EIOPA podle tohoto článku má přednost před veškerými předchozími opatřeními, která přijal příslušný orgán.
8. Komise přijme akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 30, jimiž vymezí kritéria a faktory, které EIOPA zohlední při určování toho, zda se objevila významná obava o ochranu investorů či hrozba pro řádné fungování a integritu finančních trhů nebo pro stabilitu celého finančního systému v Unii či jeho části podle odst. 2 prvního pododstavce písm. a).
Mezi tato kritéria a faktory patří:
a)
míra složitosti pojistného produktu s investiční složkou a vztah k typu investora, jemuž je nabízen a prodáván;
b)
objem či předpokládaná hodnota pojistného produktu s investiční složkou;
c)
míra inovace pojistného produktu s investiční složkou, činnosti či praktiky a
d)
finanční páka, kterou produkt či praktika poskytují.
Článek 17
1. Příslušný orgán může ve svém členském státě nebo ze svého členského státu zakázat či omezit:
a)
uvádění na trh, distribuci nebo prodej pojistných produktů s investiční složkou nebo pojistných produktů s investiční složkou s určitými stanovenými rysy nebo
b)
určitý typ finanční činnosti či praktiky pojišťovny nebo zajišťovny.
2. Příslušný orgán může přijmout opatření uvedené v odstavci 1, pokud má přiměřené důvody se domnívat, že:
a)
pojistný produkt s investiční složkou nebo činnost či praktika vzbuzuje významné obavy o ochranu investorů či představuje hrozbu pro řádné fungování a integritu finančních trhů nebo stabilitu celého finančního systému či jeho části alespoň v jednom členském státě;
b)
stávající regulační požadavky podle právních předpisů Unie použitelné na pojistný produkt s investiční složkou nebo činnost či praktiku dostatečně neřeší rizika uvedená v písmeni a) a problém by lépe neřešil ani zdokonalený dohled či vynucování stávajících požadavků;
c)
opatření je přiměřené s ohledem na povahu zjištěných rizik, úroveň sofistikovanosti dotčených investorů nebo účastníků trhu a pravděpodobný účinek opatření na investory či účastníky trhu, kteří mohou držet nebo využívat pojistný produkt s investiční složkou nebo činnost či praktiku nebo z nich mít prospěch;
d)
příslušný orgán řádně konzultoval s příslušnými orgány v jiných členských státech, kterých by se opatření mohlo významně dotknout, a
e)
opatření nemá diskriminační účinek na služby nebo činnosti poskytované z jiného členského státu.
V případě, že jsou podmínky stanovené v prvním pododstavci splněny, může příslušný orgán preventivně stanovit zákaz nebo omezení podle odstavce 1 předtím, než je pojistný produkt s investiční složkou nabízen a prodáván investorům. Zákaz či omezení se může použít za okolností stanovených příslušným orgánem nebo podléhat výjimkám stanoveným tímto orgánem.
3. Příslušný orgán neuloží zákaz či omezení podle tohoto článku, pokud nejméně jeden měsíc předtím, než má dané opatření nabýt účinku, všem ostatním zapojeným příslušným orgánům a orgánu EIOPA písemně nebo jiným prostředkem dohodnutým mezi orgány neoznámil údaje o:
a)
pojistném produktu s investiční složkou nebo činnosti či praktice, kterých se navrhované opatření týká;
b)
přesné povaze navrhovaného zákazu nebo omezení a o tom, kdy má nabýt účinku, a
c)
důkazech, na kterých založil své rozhodnutí a podle kterých je přesvědčen, že je splněna každá z podmínek v odstavci 2.
4. Ve výjimečných případech, kdy se příslušný orgán domnívá, že je nutné urychleně přijmout opatření podle tohoto článku, aby se zabránilo poškození způsobenému těmito pojistnými produkty s investiční složkou, činnostmi nebo praktikami uvedenými v odstavci 1, může příslušný orgán přijmout přechodné opatření s písemným oznámením všem ostatním příslušným orgánům a orgánu EIOPA předaným nejpozději 24 hodin předtím, než má dané opatření nabýt účinku, za předpokladu, že jsou splněna všechna kritéria tohoto článku a dojde se kromě toho jednoznačně k závěru, že oznámení jeden měsíc předem by danou obavu či hrozbu odpovídajícím způsobem nevyřešilo. Příslušný orgán nepřijímá přechodná opatření s platností delší než tři měsíce.
5. Příslušný orgán na svých internetových stránkách uveřejní oznámení o každém rozhodnutí uložit zákaz nebo omezení podle odstavce 1. Oznámení uvádí podrobnosti zákazu nebo omezení, okamžik po uveřejnění oznámení, od kterého opatření nabudou účinku, a důkazy, podle nichž je orgán přesvědčen, že je splněna každá z podmínek v odstavci 2. Zákaz nebo omezení se vztahuje pouze na kroky uskutečněné po uveřejnění oznámení.
6. Příslušný orgán zákaz nebo omezení zruší, pokud podmínky uvedené v odstavci 2 pominou.
7. Komise přijme akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 30, jimiž vymezí kritéria a faktory, které příslušný orgán zohlední při určování toho, zda se objevila významná obava o ochranu investorů či hrozba pro řádné fungování a integritu finančních trhů nebo stabilitu celého finančního systému či jeho části alespoň v jednom členském státě podle odst. 2 prvního pododstavce písm. a).
Mezi tato kritéria a faktory patří:
a)
míra složitosti pojistného produktu s investiční složkou a vztah k typu investora, jemuž je nabízen nebo prodáván;
b)
míra inovace pojistného produktu s investiční složkou, činnosti či praktiky;
c)
finanční páka, kterou produkt či praktika poskytují;
d)
v souvislosti s řádným fungováním a integritou finančních trhů objem či předpokládaná hodnota pojistného produktu s investiční složkou.
Článek 18
1. EIOPA usnadňuje a koordinuje opatření přijímaná příslušnými orgány podle článku 17. Zejména zajistí, aby opatření přijatá příslušným orgánem byla odůvodněná a přiměřená a aby příslušné orgány zaujímaly, je-li to vhodné, konzistentní přístup.
2. Poté, co obdrží oznámení podle článku 17 o opatření, které má být uloženo podle uvedeného článku, přijme EIOPA stanovisko, v němž uvede, zda se domnívá, že jsou zákaz či omezení odůvodněné a přiměřené. Jestliže se domnívá, že je pro řešení rizika nutné, aby opatření přijaly i další příslušné orgány, uvede to ve svém stanovisku. Stanovisko zveřejní na svých internetových stránkách.
3. Pokud příslušný orgán navrhne přijetí nebo přijme opatření v rozporu se stanoviskem orgánu EIOPA podle odstavce 2 nebo odmítne přijmout opatření v rozporu s takovým stanoviskem, ihned na svých internetových stránkách zveřejní oznámení s úplným vysvětlením důvodů, které jej k tomu vedou.
KAPITOLA IV
VYŘIZOVÁNÍ STÍŽNOSTÍ, ZJEDNÁVÁNÍ NÁPRAVY, SPOLUPRÁCE A DOHLED
Článek 19
Tvůrce produktu s investiční složkou a osoba, která o takovém produktu poskytuje poradenství nebo takový produkt prodává, zavedou vhodné postupy a opatření zajišťující, aby:
a)
retailoví investoři mohli účinným způsobem podat stížnost vůči tvůrci produktu s investiční složkou;
b)
retailoví investoři, kteří podali stížnost týkající se sdělení klíčových informací, obdrželi řádně a včas věcnou odpověď a
c)
retailoví investoři měli k dispozici účinné postupy zjednání nápravy též v případě přeshraničních sporů, zejména nachází-li se tvůrce produktu s investiční složkou v jiném členském státě nebo ve třetí zemi.
Článek 20
1. Pro účely uplatňování tohoto nařízení příslušné orgány vzájemně spolupracují a bez zbytečného prodlení si poskytují informace, které jsou relevantní pro plnění jejich povinností podle tohoto nařízení a využívání jejich pravomocí.
2. Příslušné orgány mají v souladu s vnitrostátním právem veškeré dohledové a vyšetřovací pravomoci, které jsou nezbytné pro plnění jejich úkolů podle tohoto nařízení.
Článek 21
1. Členské státy použijí na zpracování osobních údajů prováděné v daném členském státě podle tohoto nařízení směrnici 95/46/ES.
2. Na zpracování osobních údajů, které provádějí evropské orgány dohledu, se použije nařízení (ES) č. 45/2001.
KAPITOLA V
SPRÁVNÍ SANKCE A JINÁ OPATŘENÍ
Článek 22
1. Aniž jsou dotčeny dohledové pravomoci příslušných orgánů a právo členských států stanovit a ukládat trestní sankce, stanoví členské státy pravidla pro ukládání přiměřených správních sankcí a opatření použitelných v situacích představujících porušení tohoto nařízení a přijmou veškerá opatření nezbytná k jejich uplatňování. Tyto sankce a opatření musí být účinné, přiměřené a odrazující.
Členské státy se mohou rozhodnout, že nestanoví pravidla pro správní sankce podle prvního pododstavce v případě porušení předpisů, na která se podle jejich vnitrostátního trestního práva vztahují trestní sankce.
Do 31. prosince 2016 oznámí členské státy pravidla uvedená v prvním pododstavci Komisi a společnému výboru. Neprodleně také Komisi a společnému výboru oznámí všechny jejich následné změny.
2. Při výkonu svých pravomocí uvedených v článku 24 příslušné orgány úzce spolupracují, aby zajistily, že správní sankce a opatření povedou k výsledkům sledovaným tímto nařízením, a koordinují svůj postup, aby se zabránilo jakémukoli zdvojování a překrývání při uplatňování správních sankcí a opatření v přeshraničních případech.
Článek 23
Příslušné orgány vykonávají své pravomoci ukládat sankce v souladu s tímto nařízením a vnitrostátním právem kterýmkoli z níže uvedených způsobů:
a)
přímo;
b)
ve spolupráci s jinými orgány;
c)
v rámci vlastní odpovědnosti přenesením na jiné orgány;
d)
podáním návrhu příslušným justičním orgánům.
Článek 24
1. Tento článek se použije na porušení čl. 5 odst. 1, článků 6 a 7, čl. 8 odst. 1 až 3, článku 9, čl. 10 odst. 1, čl. 13 odst. 1, 3 a 4 a článků 14 a 19.
2. Příslušné orgány musí mít pravomoc ukládat v souladu s vnitrostátním právem alespoň tyto správní sankce a opatření:
a)
příkaz zakazující uvádění produktu s investiční složkou na trh;
b)
příkaz pozastavující uvádění produktu s investiční složkou na trh;
c)
veřejné upozornění, v němž je uvedena osoba odpovědná za porušení předpisů a povaha daného porušení;
d)
příkaz zakazující poskytování sdělení klíčových informací, které není v souladu s požadavky článků 6, 7, 8 nebo 10, a požadující vydání nové verze sdělení klíčových informací;
e)
správní pokuty v minimální výši:
i)
v případě právnické osoby:
-
až 5 000 000 EUR nebo v členských státech, jejichž měnou není euro, v odpovídající hodnotě v příslušné národní měně k 30. prosince 2014, nebo až 3 % z celkového ročního obratu právnické osoby určeného podle poslední dostupné účetní závěrky schválené vedoucím orgánem nebo
-
až dvojnásobku výše zisku plynoucího z porušení předpisů nebo výše ztráty, které se dotyčná osoba porušením předpisů vyhnula, pokud je lze stanovit;
ii)
v případě fyzické osoby:
-
až 700 000 EUR nebo v členských státech, jejichž měnou není euro, v odpovídající hodnotě v příslušné národní měně k 30. prosinci 2014 nebo
-
až dvojnásobku výše zisku plynoucího z porušení předpisů nebo dvojnásobku výše ztráty, které se dotyčná osoba porušením předpisů vyhnula, pokud je lze stanovit.
Je-li právnická osoba uvedená v písm. e) bodě i) prvního pododstavce mateřským podnikem nebo dceřiným podnikem mateřského podniku, který je povinen sestavovat konsolidovanou účetní závěrku podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2013/34/EU (20), je příslušným celkovým obratem celkový roční obrat nebo odpovídající druh příjmů podle příslušných právních předpisů Unie týkajících se účetnictví vyplývající z poslední dostupné konsolidované účetní závěrky schválené vedoucím orgánem vrcholného mateřského podniku.
3. Členské státy mohou stanovit další sankce nebo opatření a vyšší úrovně správních pokut, než jsou stanoveny v tomto nařízení.
4. Pokud příslušné orgány uloží jednu nebo více správních sankcí nebo opatření v souladu s odstavcem 2, musí mít tyto příslušné orgány pravomoc vydat přímé sdělení dotyčnému retailovému investorovi, které obsahuje informace o správních opatřeních nebo správních sankcích a o tom, kde lze podat stížnost nebo uplatnit žádost o zjednání nápravy, nebo pravomoc požadovat, aby takové sdělení vydal tvůrce produktu s investiční složkou nebo osoba, která poskytuje poradenství o produktu s investiční složkou nebo takový produkt prodává.
Článek 25
Příslušné orgány uplatňují správní sankce a opatření uvedené v čl. 24 odst. 2 s přihlédnutím ke všem relevantním okolnostem, včetně tam, kde je to vhodné:
a)
závažnosti a délky trvání porušení předpisů;
b)
míry odpovědnosti osoby odpovědné za porušení předpisů;
c)
dopadu porušení předpisů na zájmy retailových investorů;
d)
míry spolupráce osoby odpovědné za porušení předpisů;
e)
případných dřívějších případů porušení předpisů osobu odpovědnou za porušení předpisů;
f)
opatření přijatých následně osobou odpovědnou za porušení předpisů, aby se zabránilo jeho opakování.
Článek 26
Na rozhodnutí o uložení sankcí a opatření přijatá podle tohoto nařízení se vztahuje právo podat opravný prostředek.
Článek 27
1. Pokud příslušný orgán zveřejní správní sankce nebo opatření, oznámí je současně příslušnému evropskému orgánu dohledu.
2. Příslušný orgán poskytne ročně příslušnému evropskému orgánu dohledu souhrnné informace o všech správních sankcích a opatřeních uložených v souladu s článkem 22 a s čl. 24 odst. 2.
3. Evropské orgány dohledu informace uvedené v tomto článku zveřejní ve svých výročních zprávách.
Článek 28
1. Příslušné orgány zavedou účinné mechanismy, které umožní, aby jim byly hlášeny skutečné nebo potenciální případy porušení tohoto nařízení.
2. Mechanismy uvedené v odstavci 1 zahrnují alespoň:
a)
zvláštní postupy pro přijímání hlášení o skutečných nebo potenciálních případech porušení předpisů a jejich následné vyřízení;
b)
vhodnou ochranu pro zaměstnance, kteří nahlásí případy porušení předpisů, k nimž došlo u jejich zaměstnavatele, přinejmenším před odvetou, diskriminací a dalšími druhy nespravedlivého zacházení;
c)
ochranu totožnosti osoby, která případy porušení předpisů ohlásí, i fyzické osoby, která je za porušení předpisů údajně odpovědná, ve všech fázích postupů s výjimkou případů, kdy je toto zveřejnění vyžadováno vnitrostátním právem v souvislosti s dalším vyšetřováním nebo následným soudním řízením.
3. Členské státy mohou stanovit, že příslušné orgány zavedou i další mechanismy podle vnitrostátního práva.
4. Členské státy mohou požadovat, aby zaměstnavatelé zabývající se činnostmi, které jsou regulovány pro účely finančních služeb, zavedli vhodné postupy, které jejich zaměstnancům umožní hlásit skutečné či potenciální případy porušení předpisů interně zvláštní, nezávislou a samostatnou cestou.
Článek 29
1. Pravomocné rozhodnutí o uložení správní sankce nebo opatření za porušení předpisů uvedená v čl. 24 odst. 1 zveřejní příslušné orgány na svých oficiálních internetových stránkách bez zbytečného odkladu poté, co byla o tomto rozhodnutí vyrozuměna osoba, jíž byly sankce nebo opatření uloženy.
Zveřejní se přinejmenším tyto informace:
a)
druh a povaha porušení předpisů;
b)
totožnost odpovědných osob.
Tato povinnost se nevztahuje na rozhodnutí ukládající opatření vyšetřovací povahy.
Pokud však má příslušný orgán na základě individuálního posouzení přiměřenosti zveřejnění totožnosti právnických osob nebo totožnosti či osobních údajů fyzických osob za to, že by zveřejnění těchto údajů bylo nepřiměřené, nebo pokud by toto zveřejnění ohrozilo stabilitu finančních trhů nebo probíhající vyšetřování, příslušné orgány:
a)
zveřejnění rozhodnutí o uložení sankce nebo opatření odloží, dokud důvody pro nezveřejnění nepominou;
b)
rozhodnutí o uložení sankce nebo opatření zveřejní anonymně a způsobem, který je v souladu s vnitrostátním právem, pokud toto anonymní zveřejnění zajistí skutečnou ochranu dotyčných osobních údajů, nebo
c)
rozhodnutí o uložení sankce nebo opatření nezveřejní, pokud se má za to, že možnosti uvedené v písmenech a) a b) dostatečně nezajišťují:
i)
že nebude ohrožena stabilita finančních trhů;
ii)
přiměřenost zveřejnění takových rozhodnutí s ohledem na opatření považovaná za méně významná.
2. Příslušné orgány informují evropské orgány dohledu o všech uložených správních sankcích nebo opatřeních, které nebyly zveřejněny v souladu s odst. 1 třetím pododstavcem písm. c), včetně opravných prostředků podaných proti nim a jejich výsledku.
V případě rozhodnutí zveřejnit sankci nebo opatření anonymně může být zveřejnění příslušných údajů o přiměřenou dobu odloženo, pokud se předpokládá, že důvody pro anonymní zveřejnění po uplynutí této doby pominou.
3. Pokud vnitrostátní právo stanoví, že rozhodnutí o uložení sankce nebo opatření, proti němuž byl podán opravný prostředek k příslušnému soudnímu či jinému orgánu, má být zveřejněno, příslušné orgány takovou informaci a veškeré následné informace o výsledku tohoto opravného prostředku rovněž bez zbytečného odkladu uveřejní na svých oficiálních internetových stránkách. Zveřejněno navíc musí být jakékoli rozhodnutí, kterým se ruší dříve zveřejněné rozhodnutí o uložení sankce nebo opatření.
4. Příslušné orgány zajistí, aby jakékoli zveřejnění v souladu s tímto článkem na jejich oficiálních internetových stránkách zůstalo po dobu nejméně pěti let od zveřejnění. Osobní údaje, jež taková zveřejněná informace obsahuje, jsou na oficiálních internetových stránkách příslušného orgánu uchovávány pouze po dobu, která je nezbytná v souladu s platnými předpisy o ochraně údajů.
KAPITOLA VI
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 30
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je svěřena Komisi za podmínek stanovených v tomto článku.
2. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedené v čl. 8 odst. 4, v čl. 16 odst. 8 a v čl. 17 odst. 7 je Komisi svěřena na dobu tří let od 30. prosince 2014. Komise vypracuje zprávu o výkonu přenesené pravomoci nejpozději devět měsíců před koncem tohoto tříletého období. Přenesení pravomoci se automaticky prodlužuje o stejně dlouhá období, pokud Evropský parlament nebo Rada nevysloví proti tomuto prodloužení námitku nejpozději tři měsíce před koncem každého z těchto období.
3. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedené v čl. 8 odst. 4, v čl. 16 odst. 8 a v čl. 17 odst. 7 kdykoli zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomoci v něm blíže určené. Rozhodnutí nabývá účinku dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie nebo k pozdějšímu dni, který v něm je upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.
4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
5. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle čl. 8 odst. 4, čl. 16 odst. 8 nebo čl. 17 odst. 7 vstoupí v platnost, pouze pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada nevysloví námitky ve lhůtě tří měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty informují Komisi o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o tři měsíce.
Článek 31
Pokud Komise přijme regulační technické normy podle čl. 8 odst. 5, čl. 10 odst. 2 nebo čl. 13 odst. 5, které jsou totožné s návrhy regulačních technických norem předloženými evropskými orgány dohledu, činí lhůta, v níž mohou Evropský parlament a Rada vznést námitky vůči těmto regulačním technickým normám, odchylně od čl. 13 odst. 1 druhého pododstavce nařízení (EU) č. 1093/2010, (EU) č. 1094/2010 a (EU) č. 1095/2010 a vzhledem ke složitosti a objemu dané problematiky dva měsíce ode dne oznámení. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se uvedená lhůta prodlouží o jeden měsíc.
Článek 32
1. Správcovské společnosti ve smyslu v čl. 2 odst. 1 písm. b) směrnice 2009/65/ES, investiční společnosti uvedené v článku 27 této směrnice a osoby poskytující poradenství o podílových jednotkách SKIPCP uvedených v čl. 1 odst. 2 této směrnice nebo tyto jednotky prodávající jsou osvobozeny od povinností uvedených v tomto nařízení do 31. prosince 2019.
2. Pokud členský stát uplatňuje pravidla týkající se formátu a obsahu sdělení klíčových informací, jak je stanoveno v článcích 78 až 81 směrnice 2009/65/ES, na jiné fondy než SKIPCP nabízené retailovým investorům, vztahuje se osvobození stanovené v odstavci 1 tohoto článku i na správcovské společnosti, investiční společnosti a osoby poskytující poradenství ohledně podílů takových fondů nebo podíly těchto fondů prodávající retailovým investorům.
Článek 33
1. Komise přezkoumá toto nařízení do 31. prosince 2018. Tento přezkum zahrne na základě informací získaných od evropských orgánů dohledu obecné hodnocení toho, jak funguje upozornění týkající se srozumitelnosti, přičemž přihlédne k jakýmkoli vodítkům, jež příslušné orgány v tomto směru vypracují. Jeho součástí je dále hodnocení praktického uplatňování pravidel stanovených v tomto nařízení, se řádným zohledněním vývoje na trhu retailových investičních produktů, a proveditelnosti, nákladů a případných přínosů zavedení označení pro sociálně a environmentálně zaměřené investice. V rámci svého přezkumu provede Komise spotřebitelské testy a analýzu nelegislativních variant, stejně jako výsledků přezkumu nařízení (EU) č. 346/2013 v souvislosti s jeho čl. 27 odst. 1 písm. c), e) a g).
Pokud jde o SKIPCP, jak jsou definovány v čl. 1 odst. 2 směrnice 2009/65/ES, přezkum posoudí, zda se přechodná opatření podle článku 32 tohoto nařízení prodlouží, nebo pokud dojde ke zjištění jakýchkoli nezbytných úprav, zda ustanovení o klíčových informacích pro investory ve směrnici 2009/65/ES mohou být nahrazena ustanoveními o sděleních klíčových informací podle tohoto nařízení nebo považována za rovnocenná těmto ustanovením. Při přezkumu se rovněž zváží možné rozšíření oblasti působnosti tohoto nařízení na další finanční produkty a s ohledem na osvědčené standardy ochrany spotřebitele, včetně porovnání finančních produktů, se posoudí, zda by mělo být vynětí produktů z oblasti působnosti tohoto nařízení zachováno. Přezkum rovněž posoudí vhodnost zavedení společných pravidel, pokud jde o potřebu toho, aby všechny členské státy za porušování tohoto nařízení stanovily správní sankce.
2. Komise na základě práce provedené orgánem EIOPA týkající se požadavků na poskytování informací o produktech posoudí do 31. prosince 2018, zda je třeba předložit návrh nového legislativního aktu, jenž zaručí požadavky na náležité poskytování informací o těchto produktech, nebo zda je třeba zahrnout do oblasti působnosti tohoto nařízení penzijní produkty uvedené v čl. 2 odst. 2 písm. e).
Komise v posouzení zajistí, aby tato opatření nevedla ke snížení norem pro poskytování informací v členských státech, které režimy poskytování informací u těchto penzijních produktů již zavedly.
3. Po konzultaci se společným výborem předloží Komise Evropskému parlamentu a Radě zprávu v souvislosti s odstavci 1 a 2, která bude případně doprovázena legislativním návrhem.
4. Do 31. prosince 2018 provede Komise průzkum trhu s cílem zjistit, zda jsou na trhu k dispozici on-line kalkulačky umožňující retailovým investorům spočítat souhrnné náklady a poplatky spojené s produkty s investiční složkou a zda jsou k dispozici bezplatně. Podá zprávu o tom, zda tyto nástroje poskytují spolehlivé a přesné výpočty u všech produktů spadajících do oblasti působnosti tohoto nařízení.
Jestliže z průzkumu vyplyne, že žádné takové nástroje neexistují nebo že existující nástroje neumožňují retailovým investorům porozumět souhrnné výši nákladů a poplatků spojených s produkty s investiční složkou, vypracují evropské orgány dohledu ve společném výboru návrhy regulačních technických norem, které stanoví požadavky pro tyto nástroje na úrovni Unie.
Článek 34
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 31. prosince 2016.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Ve Štrasburku dne 26. listopadu 2014.
EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS (EU) N:o 1286/2014,
annettu 26 päivänä marraskuuta 2014,
vähittäismarkkinoille tarkoitettuja paketoituja ja vakuutusmuotoisia sijoitustuotteita (PRIIP-tuotteita) koskevista avaintietoasiakirjoista
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka
ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 114 artiklan,
ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
sen jälkeen kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille,
ottavat huomioon Euroopan keskuspankin lausunnon (1),
ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (2),
noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä,
sekä katsovat seuraavaa:
(1)
Yksityissijoittajille tarjotaan yhä useammin laajaa vähittäismarkkinoille tarkoitettujen paketoitujen ja vakuutusmuotoisten sijoitustuotteiden (packaged retail and insurance-based investment products, jäljempänä ’PRIIP-tuotteet’) valikoimaa heidän harkitessaan sijoituksen tekoa. Joillain näistä tuotteista tarjotaan erityisiä sijoitusratkaisuja, jotka on suunniteltu yksityissijoittajien tarpeiden mukaan, ne on usein yhdistetty vakuutusturvaan tai ne voivat olla monimutkaisia ja vaikeaselkoisia. Tällaisiin PRIIP-tuotteisiin sijoittaville yksityissijoittajille annetaan nykyisin tietoja yhteensovittamattomalla tavalla, eivätkä nämä tiedot useinkaan auta yksityissijoittajia vertailemaan eri tuotteita tai ymmärtämään niiden ominaisuuksia. Tämän vuoksi yksityissijoittajat ovat usein tehneet sijoituksia ymmärtämättä niihin liittyviä riskejä ja kuluja ja ovat toisinaan kärsineet odottamattomia tappioita.
(2)
Yksityissijoittajille tarjottavien PRIIP-tuotteiden avoimuuden parantaminen on tärkeä sijoittajansuojatoimenpide ja ennakkoedellytys yksityissijoittajien luottamuksen palauttamiseksi finanssimarkkinoihin erityisesti finanssikriisin jälkeisessä tilanteessa. Ensimmäinen askel tähän suuntaan on jo otettu unionin tasolla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2009/65/EY (3) perustetun sijoittajalle annettavia avaintietoja koskevan järjestelmän kehittämisen kautta.
(3)
Se, että on olemassa PRIIP-tuotteita koskevia erilaisia sääntöjä, jotka vaihtelevat sen mukaan, mikä toimiala tarjoaa PRIIP-tuotteet, ja eroavaisuudet kansallisessa sääntelyssä tällä alalla merkitsevät epätasapuolisia toimintaedellytyksiä eri tuotteille ja tarjoamiskanaville, mikä luo lisäesteitä finanssipalvelujen ja -tuotteiden sisämarkkinoille. Jäsenvaltiot ovat jo toteuttaneet erilaisia yhteensovittamattomia toimia sijoittajansuojatoimenpiteissä olevien puutteiden korjaamiseksi, ja on todennäköistä, että tämä kehitys jatkuisi. PRIIP-tuotteisiin liittyvien tietojen antamisessa noudatettavat erilaiset menettelytavat estävät tasapuolisten toimintaedellytysten luomisen eri PRIIP-tuotteiden kehittäjille, näistä tuotteista neuvoja antaville tai niitä myyville ja vääristävät sen vuoksi kilpailua sekä johtavat siihen, että sijoittajansuojan taso unionissa on epäyhtenäinen. Tällainen ero on esteenä sisämarkkinoiden toteutumiselle ja moitteettomalle toiminnalle.
(4)
Erojen estämiseksi on tarpeen antaa unionin tasolla yhtenäiset avoimuussäännöt, joita sovelletaan kaikkiin toimijoihin PRIIP-tuotteiden markkinoilla ja joilla siten parannetaan sijoittajansuojaa. Asetus on tarpeen sen varmistamiseksi, että avaintietoasiakirjoille vahvistetaan yhteinen yhtenäinen standardi näiden asiakirjojen muodon ja sisällön yhdenmukaistamiseksi. Sellaisenaan sovellettavilla asetuksen säännöillä olisi varmistettava, että kaikkiin PRIIP-tuotteista neuvoja antaviin tai niitä myyviin sovelletaan yhtenäisiä yksityissijoittajille annettavan avaintietoasiakirjan toimittamista koskevia vaatimuksia. Tämä asetus ei vaikuta mainosasiakirjojen valvontaan. Se ei liioin vaikuta muihin tuotteita koskeviin interventiotoimiin kuin niihin, jotka liittyvät vakuutusmuotoisiin sijoitustuotteisiin.
(5)
On olennaisen tärkeää, että PRIIP-tuotteisiin liittyvien tietojen antamista parannetaan, jotta yksityissijoittajien luottamus finanssimarkkinoihin voitaisiin palauttaa, mutta yhtä tärkeää on myös se, että näiden tuotteiden myyntiä säännellään tehokkaasti. Tämä asetus täydentää Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2014/65/EU (4) mukaisia tarjoamista koskevia toimenpiteitä. Se täydentää myös Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/92/EY (5) mukaisia vakuutustuotteiden tarjoamista koskevia toimenpiteitä.
(6)
Tätä asetusta olisi sovellettava kaikkiin niihin tuotteisiin niiden muodosta tai rakenteesta riippumatta, jotka finanssipalveluala kehittää tarjotakseen sijoitusmahdollisuuksia yksityissijoittajille, jos yksityissijoittajalle erääntymispäivänä takaisin maksettava määrä voi vaihdella, koska se on alttiina viitearvojen vaihteluille taikka yhdestä tai useammasta sellaisesta omaisuuserästä, jota yksityissijoittaja ei hanki suoraan, saatavien tuottojen vaihteluille. Tässä asetuksessa tällaisista tuotteista olisi käytettävä nimitystä PRIIP-tuotteet, ja niiden olisi käsitettävä muun muassa sellaiset sijoitustuotteet kuin sijoitusrahastot, sijoituspiirteitä sisältävät henkivakuutussopimukset, strukturoidut tuotteet ja strukturoidut talletukset. PRIIP-tuotteen määritelmän mukaisten erillisyhtiöiden liikkeeseen laskemien rahoitusvälineiden olisi myös kuuluttava tämän asetuksen soveltamisalaan. Kaikkien näiden tuotteiden tapauksessa sijoitukset eivät ole tyypiltään suoria sijoituksia, joita tehdään ostamalla tai pitämällä hallussa varsinaisia omaisuuseriä. Tällaiset tuotteet muokkautuvat markkinoilla yksityissijoittajien ja markkinoiden mukaan, sillä niissä paketoidaan tai yhdistetään omaisuuseriä erilaisten riski-tuottosuhteiden luomiseksi, erilaisten tuoteominaisuuksien tarjoamiseksi tai erilaisten kulurakenteiden aikaansaamiseksi verrattuna suoraan hallussapitoon. Tällainen paketointi voi antaa yksityissijoittajille tilaisuuden noudattaa sijoitusstrategioita, jotka olisivat muutoin saavuttamattomissa tai epäkäytännöllisiä, mutta se voi edellyttää myös lisätietojen antamista erityisesti sijoitusten paketointitapojen vertailun mahdollistamiseksi.
(7)
Jotta voidaan varmistaa, että tätä asetusta sovelletaan pelkästään tällaisiin PRIIP-tuotteisiin, vakuutustuotteet, joiden yhteydessä ei tarjota sijoitusmahdollisuuksia, ja talletukset, jotka ovat alttiina ainoastaan korkoriskille, olisi jätettävä tämän asetuksen soveltamisalan ulkopuolelle. Henkivakuutustuotteiden osalta ’pääomalla’ tarkoitetaan pääomaa, joka on sijoitettu yksityissijoittajan pyynnöstä. Lisäksi kaikki perinteisiä talletuksia edustavat talletukset tai todistukset, jotka eivät ole direktiivin 2014/65/EU 4 artiklan 1 kohdan 43 alakohdassa määriteltyjä strukturoituja talletuksia, olisi jätettävä tämän asetuksen soveltamisalan ulkopuolelle. Suoraan omistetut omaisuuserät, kuten yritysten osakkeet tai valtion joukkovelkakirjat, eivät ole PRIIP-tuotteita, ja ne olisi sen vuoksi jätettävä tämän asetuksen soveltamisalan ulkopuolelle. Institutionaalisille sijoittajille tarkoitetut sijoitusrahastot eivät kuulu tämän asetuksen soveltamisalaan, sillä niitä ei myydä yksityissijoittajille. Kansallisen lainsäädännön mukaiset yksilölliset eläketuotteet ja lisäeläketuotteet, joiden pääasiallinen tarkoitus on tulojen tarjoaminen sijoittajalle eläkkeelläoloaikana, olisi jätettävä tämän asetuksen soveltamisalan ulkopuolelle niiden erityispiirteiden ja tavoitteiden vuoksi, kun taas muiden yksilöllisten vakuutus- tai säästötuotteiden, jotka tarjoavat sijoitusmahdollisuuksia, olisi kuuluttava tämän asetuksen soveltamisalaan.
(8)
Tämä asetus ei rajoita jäsenvaltioiden oikeutta säännellä avaintietojen antamista tuotteista, jotka eivät kuulu sen soveltamisalaan. Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1093/2010 (6) 9 artiklan, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1094/2010 (7) 9 artiklan ja Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1095/2010 (8) 9 artiklan mukaisen kuluttajansuojaa koskevan toimeksiantonsa mukaisesti Euroopan valvontaviranomaisen (Euroopan pankkiviranomainen, jäljempänä ’pankkiviranomainen’), Euroopan valvontaviranomaisen (Euroopan vakuutus- ja lisäeläkeviranomainen, jäljempänä ’vakuutus- ja lisäeläkeviranomainen’) ja Euroopan valvontaviranomaisen (Euroopan arvopaperimarkkinaviranomainen, jäljempänä ’arvopaperimarkkinaviranomainen’), jotka on perustettu mainituilla asetuksilla, jäljempänä ’Euroopan valvontaviranomaiset’, olisi valvottava tämän asetuksen soveltamisalaan kuulumattomia tuotteita ja annettava tarvittaessa ohjeita mahdollisesti havaittujen ongelmien ratkaisemiseksi. Tällaiset ohjeet olisi otettava huomioon, kun neljän vuoden kuluttua tämän asetuksen voimaantulosta tarkastellaan uudelleen soveltamisalan mahdollista laajentamista ja tiettyjen soveltamisalan ulkopuolelle jättämisten poistamista.
(9)
Niiden velvoitteiden välisen suhteen selkeyttämiseksi, jotka on asetettu tällä asetuksella ja muilla säädöksillä, joissa edellytetään tietojen antamista sijoittajille, muun muassa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2003/71/EY (9) sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2009/138/EY (10), on tarpeen säätää, että mainittuja säädöksiä sovelletaan edelleen tämän asetuksen lisäksi.
(10)
Tämän asetuksen vaatimusten noudattamisen asianmukaisen ja tehokkaan valvonnan varmistamiseksi jäsenvaltioiden olisi nimettävä toimivaltaiset viranomaiset, jotka ovat vastuussa tästä valvonnasta. Monissa tapauksissa toimivaltaiset viranomaiset on jo nimetty valvomaan muita velvoitteita, joita PRIIP-tuotteiden kehittäjillä, niitä myyvillä ja niistä neuvoja antavilla on kansallisen ja unionin lainsäädännön muiden säännösten nojalla.
(11)
Toimivaltaisille viranomaisille olisi annettava pyynnöstä ja myös etukäteen kaikki tarvittavat tiedot avaintietoasiakirjojen sisällön tarkastamiseksi, tämän asetuksen noudattamisen arvioimiseksi sekä asiakkaiden ja sijoittajien suojelemiseksi finanssimarkkinoilla.
(12)
PRIIP-tuotteiden kehittäjien, kuten rahastonhoitajien, vakuutusyhtiöiden, luottolaitosten tai sijoituspalveluyritysten, olisi laadittava avaintietoasiakirja kehittämistään PRIIP-tuotteista, koska ne tuntevat tuotteen parhaiten. Niiden olisi myös oltava vastuussa avaintietoasiakirjan täsmällisyydestä. PRIIP-tuotteen kehittäjän olisi laadittava avaintietoasiakirja, ennen kuin tuote voidaan myydä yksityissijoittajille. Jos tuotetta ei kuitenkaan myydä yksityissijoittajille, velvollisuutta avaintietoasiakirjan laatimiseen ei pitäisi olla, ja jos PRIIP-tuotteen kehittäjän on käytännössä vaikea laatia avaintietoasiakirjaa, olisi oltava edelleen mahdollista antaa asiakirjan laadinta muiden tehtäväksi. Tämän asetuksen mukaisten velvoitteiden, joista säädetään avaintietoasiakirjan laatimista ja tarkistamista koskevissa säännöksissä, olisi koskettava ainoastaan PRIIP-tuotteen kehittäjää ja ainoastaan niin kauan kuin PRIIP-tuotteella käydään kauppaa jälkimarkkinoilla. Tässä asetuksessa olisi avaintietoasiakirjojen laajan levityksen ja saatavuuden varmistamiseksi säädettävä, että PRIIP-tuotteen kehittäjän on julkaistava avaintietoasiakirjat verkkosivustollaan.
(13)
Yksityissijoittajien tarpeisiin vastaamiseksi on tarpeen varmistaa, että PRIIP-tuotteita koskevat tiedot ovat täsmällisiä, tasapuolisia ja selkeitä eivätkä johda harhaan kyseisiä yksityissijoittajia. Sen vuoksi tässä asetuksessa olisi vahvistettava yhteiset standardit avaintietoasiakirjan laatimista varten, jotta voidaan varmistaa, että asiakirja on yksityissijoittajien kannalta ymmärrettävässä muodossa. Koska monilla yksityissijoittajilla on ongelmia finanssialan erikoisterminologian ymmärtämisessä, asiakirjassa käytettävään sanastoon ja kirjoitustyyliin olisi kiinnitettävä erityistä huomiota. Olisi annettava säännöt myös kielestä, jolla avaintietoasiakirja olisi laadittava. Lisäksi yksityissijoittajien olisi kyettävä ymmärtämään avaintietoasiakirja joutumatta turvautumaan muihin, muussa kuin markkinointitarkoituksessa esitettyihin tietoihin.
(14)
Kehittäessään avaintietoasiakirjan sisältöä koskevia teknisiä standardeja tuotteen sijoituspolitiikkojen ja sen tämän asetuksen mukaisten tavoitteiden ottamiseksi asianmukaisesti huomioon Euroopan valvontaviranomaisten olisi varmistettava, että PRIIP-tuotteen kehittäjä käyttää selkeää ja ymmärrettävää kieltä, joka ei ole liian vaikeaa yksityissijoittajille, ja että kuvauksessa siitä, miten sijoitustavoitteet saavutetaan, mukaan lukien kuvaus käytetyistä rahoitusvälineistä, vältetään rahoitusalan ammattisanastoa ja -terminologiaa, joka ei ole yksityissijoittajille välittömästi selvää.
(15)
Yksityissijoittajille olisi annettava tiedot, jotka ovat tarpeen harkitun sijoituspäätöksen tekemiseksi ja eri PRIIP-tuotteiden vertailemiseksi, mutta jos tietoja ei esitetä lyhyessä ja ytimekkäässä muodossa, ne voivat jäädä käyttämättä. Tämän vuoksi avaintietoasiakirjan olisi sisällettävä vain avaintietoja, erityisesti tietoja tuotteen luonteesta ja ominaisuuksista, mukaan lukien mahdolliset pääomatappiot, sekä tuotteen kuluista ja riskiprofiilista, sekä merkityksellisiä tietoja tuotto- tai arvonkehityksestä ja eräitä muita erityistietoja, jotka saattavat olla tarpeen käsityksen saamiseksi erityyppisten tuotteiden ominaisuuksista.
(16)
Kansallisella tasolla ollaan jo kehittämässä sijoitustuotelaskureita. Jotta tällaiset laskurit olisivat mahdollisimman hyödyllisiä kuluttajien kannalta, niiden olisi katettava eri PRIIP-tuotteiden kehittäjien perimät kulut ja palkkiot sekä mahdolliset muut välittäjien tai sijoitusketjun muiden osien perimät kulut ja palkkiot, joita PRIIP-tuotteiden kehittäjät eivät ole jo sisällyttäneet hintaan. Komission olisi annettava kertomus siitä, onko tällaisia välineitä käytettävissä sähköisesti kussakin jäsenvaltiossa ja saadaanko niillä luotettavia ja täsmällisiä laskelmia kaikkien tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvien tuotteiden kokonaiskuluista ja -palkkioista.
(17)
Avaintietoasiakirja olisi laadittava vakiomuodossa, jossa yksityissijoittajat voivat vertailla eri PRIIP-tuotteita, koska kuluttajien toimintatavat ja valmiudet edellyttävät tietojen muodon, esitystavan ja sisällön huolellista harkitsemista tietojen ymmärtämisen ja käytön optimoimiseksi. Jokaisessa asiakirjassa olisi noudatettava samaa kohtien ja niiden otsikoiden järjestystä. Lisäksi avaintietoasiakirjaan eri PRIIP-tuotteista sisällytettävien tietojen yksityiskohdat ja tietojen esitystapa olisi laajemmin yhdenmukaistettava teknisillä sääntelystandardeilla, joissa otetaan huomioon aiemmat ja käynnissä olevat kuluttajien käyttäytymistä tarkastelevat tutkimukset sekä myös tulokset testeistä, joissa tarkastellaan, kuinka tehokkaita erilaiset tietojen esitystavat ovat kuluttajien kannalta. Joidenkin PRIIP-tuotteiden tapauksessa yksityissijoittajalla on lisäksi mahdollisuus valita monista eri kohteena olevista sijoituksista, kuten vakuutusyhtiöiden omistuksessa olevista sisäisistä rahastoista. Nämä tuotteet olisi otettava huomioon asiakirjan muodon kehittämisessä.
(18)
Koska jotkin tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvat sijoitustuotteet eivät ole yksinkertaisia ja saattavat olla yksityissijoittajille vaikeita ymmärtää, avaintietoasiakirjaan olisi tapauksen mukaan sisällytettävä ymmärrettävyyttä koskeva varoitus yksityissijoittajalle. Olisi katsottava, että tuote ei ole yksinkertainen ja että se on vaikea ymmärtää erityisesti silloin, jos siinä sijoitetaan kohteisiin, joihin yksityissijoittajat eivät tavallisesti sijoita, tai jos siinä käytetään useita erilaisia menetelmiä sijoituksen lopullisen tuoton laskemiseksi, mikä luo suuremman riskin siitä, että yksityissijoittaja ymmärtää asian väärin, tai jos sijoituksen tuotossa käytetään hyväksi yksityissijoittajan käyttäytymistä, esimerkkeinä korkohoukutin, jota seuraa paljon korkeampi vaihtuva korkotaso, tai toistuva malli.
(19)
Yksityissijoittajilla on sijoituksensa taloudellisen tuoton lisäksi yhä useammin muita tavoitteita, kuten yhteiskunnallisia tai ympäristöön liittyviä päämääriä. PRIIP-tuotteen kehittäjän asettamia yhteiskunnallisia tai ympäristöön liittyviä tavoitteita koskevia tietoja voi kuitenkin olla vaikeaa vertailla tai tiedot saattavat puuttua. Tämän vuoksi ennakoitu kestävä ympäristöön liittyvä ja yhteiskunnallinen kehitys finanssisijoituksissa sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 346/2013 (11) soveltaminen voisivat mahdollistaa tällaisten näkökohtien asianmukaisemman sisällyttämisen unionin oikeuteen ja niiden edistämisen siinä. Ei ole kuitenkaan vahvistettuja kriteerejä eikä ole virallista menettelyä, jolla voitaisiin varmentaa tällaiset yhteiskunnalliset tai ympäristöön liittyvät kriteerit objektiivisesti, kuten elintarvikealalla on jo käytössä. Sen vuoksi on toivottavaa, että tämän asetuksen uudelleentarkastelussa komissio tarkastelee yhteiskunnalliset ja ympäristöön liittyvät seikat huomioon ottaviin sijoitustuotteisiin liittyvää kehitystä sekä asetuksen (EU) N:o 346/2013 uudelleentarkastelun tuloksia perusteellisesti.
(20)
Avaintietoasiakirjan olisi erotuttava selkeästi ja oltava erillään mahdollisesta markkinointiviestinnästä.
(21)
Jotta voidaan varmistaa, että avaintietoasiakirjan tiedot ovat luotettavia, PRIIP-tuotteiden kehittäjien olisi edellytettävä pitävän avaintietoasiakirja ajan tasalla. Tätä varten on tarpeen vahvistaa tietojen uudelleentarkastelun edellytyksiin ja tiheyteen sekä avaintietoasiakirjan tarkistukseen liittyvät yksityiskohtaiset säännöt teknisillä sääntelystandardeilla, jotka komissio hyväksyy.
(22)
Yksityissijoittajat tekevät sijoituspäätöksensä avaintietoasiakirjojen perusteella. PRIIP-tuotteiden kehittäjillä on tämän vuoksi merkittävä vastuu yksityissijoittajia kohtaan sen varmistamisessa, että kyseiset asiakirjat eivät ole harhaanjohtavia, epätarkkoja tai ristiriidassa PRIIP-tuotteen sopimusasiakirjojen asiaankuuluvien osien kanssa. Sen vuoksi on tärkeä varmistaa, että yksityissijoittajilla on tehokkaat muutoksenhakuoikeudet. Olisi myös varmistettava, että kaikilla yksityissijoittajilla on unionissa samanlainen oikeus hakea korvausta kaikesta vahingosta, joka on aiheutunut tämän asetuksen noudattamatta jättämisen johdosta. PRIIP-tuotteiden kehittäjien siviilioikeudellista vastuuta koskevat säännöt olisi sen vuoksi yhdenmukaistettava. Yksityissijoittajien olisi voitava saada PRIIP-tuotteen kehittäjä vastuuseen tämän asetuksen rikkomisesta, jos vahinkoa on aiheutunut avaintietoasiakirjasta, joka on ristiriidassa PRIIP-tuotteen kehittäjän hallinnassa olevien, sopimusta edeltävien asiakirjojen tai sopimusasiakirjojen kanssa tai joka on harhaanjohtava tai epätarkka.
(23)
PRIIP-tuotteen kehittäjän siviilioikeudellista vastuuta koskevia asioita, jotka eivät kuulu tämän asetuksen soveltamisalaan, olisi säänneltävä sovellettavassa kansallisessa laissa. Tuomioistuimen, joka on toimivaltainen päättämään yksityissijoittajien nostamista siviilioikeudellista vastuuta koskevista kanteista, olisi määräydyttävä kansainvälistä tuomiovaltaa koskevien asiaankuuluvien sääntöjen mukaisesti.
(24)
Tällä asetuksella ei oteta käyttöön toimilupaa, joka mahdollistaisi PRIIP-tuotteiden rajat ylittävän myynnin tai markkinoinnin yksityissijoittajille, tai muuteta mahdollisia olemassa olevia, PRIIP-tuotteiden rajat ylittävää myyntiä tai markkinointia koskevia toimilupajärjestelyjä. Tällä asetuksella ei muuteta nykyisten toimivaltaisten viranomaisten välistä nykyisten toimilupajärjestelyjen mukaista vastuunjakoa. Jäsenvaltioiden tämän asetuksen soveltamiseksi nimeämien viranomaisten olisi tämän vuoksi toimittava yhdenmukaisesti niiden viranomaisten kanssa, jotka ovat toimivaltaisia PRIIP-tuotteiden markkinoinnin osalta mahdollisen nykyisen toimiluvan mukaisesti. Sen jäsenvaltion toimivaltaisen viranomaisen, jossa PRIIP-tuotetta markkinoidaan, olisi oltava vastuussa kyseisen PRIIP-tuotteen markkinoinnin valvonnasta. Sen jäsenvaltion toimivaltaisella viranomaisella, jossa tuotetta markkinoidaan, olisi aina oltava oikeus keskeyttää PRIIP-tuotteen markkinointi omalla alueellaan, jos tätä asetusta ei noudateta.
(25)
Vakuutus- ja lisäeläkeviranomaisen ja asiaankuuluvien kansallisten toimivaltaisten viranomaisten valtuuksia olisi täydennettävä erillisellä järjestelyllä, jolla kielletään sellaisten vakuutusmuotoisten sijoitustuotteiden markkinointi, tarjoaminen ja myynti tai rajoitetaan niitä, joihin liittyy sijoittajansuojaa, finanssimarkkinoiden moitteetonta toimintaa ja eheyttä taikka koko finanssijärjestelmän tai sen osan vakautta koskevia vakavia huolenaiheita, yhdessä vakuutus- ja lisäeläkeviranomaiselle annettavien asianmukaisten yhteensovittamis- ja valmiusvaltuuksien kanssa. Näissä valtuuksissa olisi otettava huomioon myös arvopaperimarkkinaviranomaiselle ja pankkiviranomaiselle Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 600/2014 (12) nojalla annetut valtuudet, jotta voidaan varmistaa, että tällaisia interventiojärjestelyjä voidaan soveltaa kaikkiin sijoitustuotteisiin niiden oikeudellisesta muodosta riippumatta. Tällaisten valtuuksien käytön toimivaltaisten viranomaisten ja poikkeustapauksissa vakuutus- ja lisäeläkeviranomaisen toimesta olisi edellytettävä sitä, että useat erityiset ehdot täyttyvät. Näiden ehtojen täyttyessä toimivaltaisen viranomaisen tai poikkeustapauksissa vakuutus- ja lisäeläkeviranomaisen olisi voitava varotoimenpiteenä asettaa kielto tai rajoitus ennen vakuutusmuotoisen sijoitustuotteen markkinointia, tarjoamista tai myyntiä sijoittajille. Nämä valtuudet eivät merkitse sitä, että toimivaltaisen viranomaisen tai vakuutus- ja lisäeläkeviranomaisen olisi otettava käyttöön tai sovellettava tuotteiden hyväksymistä tai käyttöoikeuksia koskevia menettelyjä, eivätkä ne vapauta vakuutusmuotoisen sijoitustuotteen kehittäjää velvollisuudesta noudattaa kaikkia tämän asetuksen asiaankuuluvia vaatimuksia. Lisäksi näitä valtuuksia olisi käytettävä yksinomaan yleisen edun vuoksi, eivätkä ne saisi aiheuttaa siviilioikeudellista vastuuta toimivaltaisille viranomaisille.
(26)
Jotta yksityissijoittaja voi tehdä harkitun sijoituspäätöksen, PRIIP-tuotteista neuvoja antavia tai niitä myyviä henkilöitä olisi vaadittava antamaan avaintietoasiakirja hyvissä ajoin ennen liiketoimen toteuttamista. Tätä vaatimusta olisi sovellettava riippumatta siitä, missä ja miten liiketoimi toteutetaan. Jos liiketoimi toteutetaan etäviestintävälineellä, avaintietoasiakirja voidaan toimittaa välittömästi liiketoimen toteuttamisen jälkeen edellyttäen, että avaintietoasiakirjaa ei ole mahdollista toimittaa etukäteen ja että yksityissijoittaja suostuu tähän. PRIIP-tuotteista neuvoja antavia tai niitä myyviä henkilöitä ovat välittäjät ja PRIIP-tuotteiden kehittäjät itse, jos viimeksi mainitut päättävät antaa PRIIP-tuotteita koskevaa neuvontaa tai myydä PRIIP-tuotteen suoraan yksityissijoittajille. Tämä asetus ei vaikuta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2000/31/EY (13) eikä Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/65/EY (14) soveltamiseen.
(27)
Olisi vahvistettava yhdenmukaiset säännöt, joilla PRIIP-tuotteesta neuvoja antavalle tai sitä myyvälle henkilölle annetaan tietty valinnanvara sen välineen osalta, jolla avaintietoasiakirja toimitetaan yksityissijoittajille, ja sallittava sähköisen viestinnän käyttö, jos se on tarkoituksenmukaista ottaen huomioon liiketoimen olosuhteet. Yksityissijoittajalle olisi kuitenkin annettava mahdollisuus saada tiedot paperilla. Jotta kuluttajilla olisi mahdollisuus saada tietoa, avaintietoasiakirja olisi aina toimitettava veloituksetta.
(28)
Jotta voidaan varmistaa, että yksityissijoittajat luottavat PRIIP-tuotteisiin ja finanssimarkkinoihin kokonaisuudessaan, olisi asetettava vaatimuksia asianmukaisista sisäisistä menettelyistä, joilla varmistetaan, että yksityissijoittajat saavat PRIIP-tuotteen kehittäjältä perustellun vastauksen valituksiinsa.
(29)
Koska finanssimarkkinoilla pankki-, vakuutus-, arvopaperi- ja rahoitusaloilla toimivien yhteisöjen olisi laadittava PRIIP-tuotteita koskevat avaintietoasiakirjat, on erittäin tärkeää varmistaa sujuva yhteistyö PRIIP-tuotteiden kehittäjiä ja PRIIP-tuotteista neuvoja antavia tai niitä myyviä henkilöitä valvovien eri viranomaisten välillä, jotta viranomaiset noudattaisivat yhteistä toimintalinjaa tämän asetuksen soveltamisessa.
(30)
Joulukuun 8 päivänä 2010 annetun komission tiedonannon ”Seuraamusjärjestelmien lujittaminen finanssipalvelujen alalla” mukaisesti ja tämän asetuksen vaatimusten noudattamisen varmistamiseksi on tärkeää, että jäsenvaltiot toteuttavat tarvittavat toimet varmistaakseen, että tämän asetuksen rikkomisesta määrätään asianmukaiset hallinnolliset seuraamukset ja toimenpiteet. Sen varmistamiseksi, että seuraamukset ovat varoittavia, ja sijoittajansuojan lujittamiseksi varoittamalla sijoittajia PRIIP-tuotteista, joiden markkinointi rikkoo tätä asetusta, seuraamukset ja toimenpiteet olisi yleensä julkaistava lukuun ottamatta tiettyjä tarkoin määriteltyjä olosuhteita.
(31)
Vaikka jäsenvaltiot voivat antaa hallinnollisia ja rikosoikeudellisia seuraamuksia koskevia sääntöjä samojen rikkomisten osalta, jäsenvaltioiden ei olisi edellytettävä antavan hallinnollisia seuraamuksia koskevia sääntöjä sellaisten tähän asetukseen kohdistuvien rikkomisten osalta, joihin sovelletaan kansallista rikosoikeutta. Kansallisen lainsäädännön mukaisesti jäsenvaltioita ei velvoiteta määräämään sekä hallinnollisia että rikosoikeudellisia seuraamuksia samasta rikkomisesta, mutta niiden olisi voitava tehdä niin, jos niiden kansallinen lainsäädäntö sen sallii. Tämän asetuksen rikkomisesta aiheutuvien rikosoikeudellisten seuraamusten säilyttäminen hallinnollisten seuraamusten sijaan ei kuitenkaan saisi vähentää toimivaltaisten viranomaisten mahdollisuuksia tehdä tätä asetusta sovellettaessa yhteistyötä, tutustua tietoihin ja vaihtaa tietoja oikea-aikaisesti muiden jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten kanssa eikä muullakaan tavoin vaikuttaa näihin mahdollisuuksiin, myöskään sen jälkeen, kun asianomaiset rikkomiset on saatettu toimivaltaisten oikeusviranomaisten käsiteltäviksi syytetoimia varten.
(32)
Komissiolle olisi tämän asetuksen tavoitteiden saavuttamiseksi siirrettävä valta hyväksyä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 290 artiklan mukaisesti säädösvallan siirron nojalla annettavia delegoituja säädöksiä, jotka koskevat niiden menettelyjen yksityiskohtien määrittämistä, joita käytetään selvitettäessä sitä, liittyykö tuotteeseen erityisiä ympäristöön liittyviä tai yhteiskunnallisia tavoitteita, sekä edellytyksiä, joilla vakuutus- ja lisäeläkeviranomainen sekä toimivaltaiset viranomaiset käyttävät valtuuksia toteuttaa interventiotoimia. On erityisen tärkeää, että komissio asiaa valmistellessaan toteuttaa asianmukaiset kuulemiset. Komission olisi delegoituja säädöksiä valmistellessaan ja laatiessaan varmistettava, että asianomaiset asiakirjat toimitetaan Euroopan parlamentille ja neuvostolle yhtäaikaisesti, hyvissä ajoin ja asianmukaisesti.
(33)
Komission olisi hyväksyttävä Euroopan valvontaviranomaisten yhteiskomiteassa laatimat luonnokset teknisiksi sääntelystandardeiksi, jotka koskevat avaintietoasiakirjan esitystapaa ja sisältöä, avaintietoasiakirjan vakiomuotoa, riskien ja tuottojen esittämisessä sekä kulujen laskemisessa käytettäviä menetelmiä sekä edellytyksiä, jotka täyttävät vaatimuksen avaintietoasiakirjan toimittamisesta yksityissijoittajille asetuksen (EU) N:o 1093/2010 10-14 artiklan, asetuksen (EU) N:o 1094/2010 10-14 artiklan ja asetuksen (EU) N:o 1095/2010 10-14 artiklan mukaisesti. Komission olisi täydennettävä Euroopan valvontaviranomaisten teknistä työtä toteuttamalla avaintietoasiakirjan esitystapaa koskevia kuluttajatutkimuksia Euroopan valvontaviranomaisten ehdottamalla tavalla.
(34)
Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 95/46/EY (15) säännellään jäsenvaltioissa tämän asetuksen yhteydessä ja toimivaltaisten viranomaisten valvonnassa tapahtuvaa henkilötietojen käsittelyä. Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 45/2001 (16) säännellään Euroopan valvontaviranomaisten tämän asetuksen mukaisesti ja Euroopan tietosuojavaltuutetun valvonnassa harjoittamaa henkilötietojen käsittelyä. Tämän asetuksen yhteydessä harjoitettavan henkilötietojen käsittelyn, kuten toimivaltaisten viranomaisten välisen henkilötietojen vaihdon tai siirron, olisi tapahduttava direktiivin 95/46/EY mukaisesti, ja Euroopan valvontaviranomaisten harjoittaman tietojen vaihdon tai siirron olisi tapahduttava asetuksen (EY) N:o 45/2001 mukaisesti.
(35)
Vaikka siirtokelpoisiin arvopapereihin kohdistuvaa yhteistä sijoitustoimintaa harjoittavien yritysten, jäljempänä ’yhteissijoitusyritykset’, osuudet ovat tässä asetuksessa tarkoitettuja sijoitustuotteita, direktiivissä 2009/65/EY asetetut sijoittajan avaintietoja koskevat vaatimukset merkitsevät sitä, että kyseisenkaltaisille yhteissijoitusyrityksille olisi kohtuullista myöntää tämän asetuksen voimaantulon jälkeen viiden vuoden pituinen siirtymäkausi, jonka aikana niihin ei sovellettaisi tätä asetusta. Kyseisen siirtymäkauden jälkeen ja jollei tätä siirtymäkautta pidennetä, tätä asetusta olisi alettava soveltaa yhteissijoitusyrityksiin. Tämän siirtymäkauden olisi koskettava myös rahastoyhtiöitä, sijoitusyhtiöitä ja henkilöitä, jotka antavat muiden kuin yhteissijoitusyhtiöiden rahastojen osuuksia koskevaa neuvontaa tai myyvät niitä, kun jäsenvaltio soveltaa tällaisiin rahastoihin direktiivin 2009/65/EY 78-81 artiklassa vahvistettuja avaintietoasiakirjan muotoa ja sisältöä koskevia sääntöjä.
(36)
Tätä asetusta olisi tarkasteltava uudelleen neljän vuoden kuluttua sen voimaantulosta markkinoilla tapahtuvan kehityksen, kuten uusien PRIIP-tuotetyyppien markkinoille tulon, sekä unionin oikeuden muilla aloilla tapahtuvan kehityksen ja jäsenvaltioiden kokemusten ottamiseksi huomioon. Uudelleentarkastelussa olisi myös arvioitava yhteiskunnalliset ja ympäristöön liittyvät seikat huomioon ottavia sijoituksia koskevan merkinnän käyttöönoton toteutettavuutta, kuluja ja mahdollisia hyötyjä. Uudelleentarkastelussa olisi lisäksi arvioitava, saako keskivertoyksityissijoittaja käyttöön otettujen toimenpiteiden ansiosta paremman käsityksen PRIIP-tuotteista ja ovatko toimenpiteet parantaneet PRIIP-tuotteiden vertailukelpoisuutta. Siinä olisi tutkittava myös sitä, olisiko yhteissijoitusyrityksiin tai tiettyihin muihin kuin yhteissijoitusyrityksiin sovellettavaa siirtymäkautta pidennettävä vai voitaisiinko tällaisten rahastojen kohtelussa harkita muita vaihtoehtoja. Lisäksi siinä olisi arvioitava, olisiko tuotteiden vapauttamista tämän asetuksen soveltamisalasta jatkettava ottaen huomioon vahvojen kuluttajansuojaa koskevien vaatimusten tarve, rahoitustuotteiden väliset vertailut mukaan lukien. Osana uudelleentarkastelua komission olisi myös toteutettava markkinatutkimus sen määrittämiseksi, onko markkinoilla saatavilla sähköisiä laskureita, joiden avulla yksityissijoittaja voi laskea PRIIP-tuotteiden kokonaiskulut ja -palkkiot, ja onko tällaisia laskureita saatavilla maksutta. Tämän uudelleentarkastelun perusteella komission olisi toimitettava Euroopan parlamentille ja neuvostolle kertomus sekä tarvittaessa lainsäädäntöehdotuksia.
(37)
Pitäen mielessä vakuutus- ja lisäeläkeviranomaisen parhaillaan toteuttama työ, joka koskee tuotetietojen antamista koskevia vaatimuksia yksilöllisten eläketuotteiden osalta, ja ottaen huomioon näiden tuotteiden erityispiirteet, komission olisi neljän vuoden kuluessa tämän asetuksen voimaantulosta arvioitava, pidetäänkö voimassa sellaisten eläketuotteiden sulkeminen asetuksen soveltamisalan ulkopuolelle, joiden pääasialliseksi tarkoitukseksi katsotaan kansallisen lainsäädännön nojalla tulojen tarjoaminen sijoittajalle eläkkeelläoloaikana ja jotka antavat sijoittajalle oikeuden tiettyihin etuuksiin. Komission olisi arviointiaan tehdessään harkittava, onko tämä asetus paras lainsäädäntömekanismi varmistaa eläketuotteita koskevien tietojen antaminen vai olisivatko muut tietojenantamisjärjestelyt soveltuvampia.
(38)
Jotta PRIIP-tuotteiden kehittäjille sekä PRIIP-tuotteista neuvoja antaville tai niitä myyville henkilöille annettaisiin riittävästi aikaa valmistautua tämän asetuksen vaatimusten käytännön soveltamiseen, sitä olisi alettava soveltaa vasta kahden vuoden kuluttua sen voimaantulosta.
(39)
Tässä asetuksessa kunnioitetaan perusoikeuksia ja otetaan huomioon erityisesti Euroopan unionin perusoikeuskirjassa tunnustetut periaatteet.
(40)
Jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla saavuttaa tämän asetuksen tavoitteita, joita ovat yksityissijoittajien suojan vahvistaminen ja yksityissijoittajien PRIIP-tuotteita kohtaan tunteman luottamuksen parantaminen, mukaan lukien tilanteet, joissa kyseisiä tuotteita myydään rajojen yli, vaan ne voidaan vaikutustensa vuoksi saavuttaa paremmin unionin tasolla. Sen vuoksi unioni voi toteuttaa toimenpiteitä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Mainitussa artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä asetuksessa ei ylitetä sitä, mikä on tarpeen näiden tavoitteiden saavuttamiseksi.
(41)
Euroopan tietosuojavaltuutettua on kuultu asetuksen (EY) N:o 45/2001 28 artiklan 2 kohdan mukaisesti, ja hän on antanut lausunnon (17),
OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN ASETUKSEN:
I LUKU
KOHDE, SOVELTAMISALA JA MÄÄRITELMÄT
1 artikla
Tässä asetuksessa vahvistetaan yhtenäiset säännöt PRIIP-tuotteiden kehittäjien laatiman avaintietoasiakirjan muodosta ja sisällöstä sekä avaintietoasiakirjan toimittamisesta yksityissijoittajille, jotta yksityissijoittajat voivat ymmärtää PRIIP-tuotteiden keskeiset ominaisuudet ja riskit sekä vertailla niitä.
2 artikla
1. Tätä asetusta sovelletaan PRIIP-tuotteiden kehittäjiin sekä PRIIP-tuotteita koskevaa neuvontaa antaviin ja niitä myyviin henkilöihin.
2. Tätä asetusta ei sovelleta seuraaviin tuotteisiin:
a)
direktiivin 2009/138/EY liitteessä I luetellut vahinkovakuutustuotteet;
b)
henkivakuutussopimukset, jos sopimuksen mukaiset etuudet maksetaan ainoastaan kuoleman sattuessa tai loukkaantumisesta, sairaudesta tai vammasta johtuvan toimintakyvyttömyyden vuoksi;
c)
talletukset, jotka eivät ole direktiivin 2014/65/EU 4 artiklan 1 kohdan 43 alakohdassa määriteltyjä strukturoituja talletuksia;
d)
direktiivin 2003/71/EY 1 artiklan 2 kohdan b-g, i ja j alakohdassa tarkoitetut arvopaperit;
e)
eläketuotteet, joiden pääasialliseksi tarkoitukseksi katsotaan kansallisen lainsäädännön nojalla tulojen tarjoaminen sijoittajalle eläkkeelläoloaikana ja jotka antavat sijoittajalle oikeuden tiettyihin etuuksiin;
f)
Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2003/41/EY (18) tai direktiivin 2009/138/EY soveltamisalaan kuuluvat virallisesti tunnustetut ammatilliset lisäeläkejärjestelmät;
g)
yksilölliset eläketuotteet, joiden osalta kansallisessa lainsäädännössä vaaditaan työnantajan rahoitusosuutta ja joissa työnantaja tai työntekijä ei voi valita eläketuotetta tai eläketuotteen tarjoajaa.
3 artikla
1. Kun tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluviin PRIIP-tuotteiden kehittäjiin sovelletaan myös direktiiviä 2003/71/EY, niihin on sovellettava sekä tätä asetusta että direktiiviä 2003/71/EY.
2. Kun tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluviin PRIIP-tuotteiden kehittäjiin sovelletaan myös direktiiviä 2009/138/EY, niihin on sovellettava sekä tätä asetusta että direktiiviä 2009/138/EY.
4 artikla
Tässä asetuksessa tarkoitetaan:
1)
’vähittäismarkkinoille tarkoitetulla paketoidulla sijoitustuotteella’ tai ’PRIP-tuotteella’ sijoitusta, mukaan lukien direktiivin 2009/138/EY 13 artiklan 26 kohdassa määriteltyjen erillisyhtiöiden tai Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2011/61/EU (19) 4 artiklan 1 kohdan an alakohdassa määriteltyjen arvopaperistamiserillisyhtiöiden liikkeeseen laskemat rahoitusvälineet, jonka erääntymispäivänä yksityissijoittajalle takaisin maksettava määrä voi vaihdella sijoituksen oikeudellisesta muodosta riippumatta, koska se on alttiina viitearvojen vaihteluille tai yhdestä tai useammasta sellaisesta omaisuuserästä saatavien tuottojen vaihteluille, jota yksityissijoittaja ei hanki suoraan;
2)
’vakuutusmuotoisella sijoitustuotteella’ vakuutustuotetta, johon sisältyy maturiteetti- tai takaisinostoarvo ja jossa markkinoiden vaihtelu vaikuttaa suoraan tai välillisesti koko maturiteetti- tai takaisinostoarvoon tai sen osaan;
3)
’vähittäismarkkinoille tarkoitetulla paketoidulla ja vakuutusmuotoisella sijoitustuotteella’ tai ’PRIIP-tuotteella’ tuotetta, joka on yksi tai kumpikin seuraavista:
a)
PRIP-tuote;
b)
vakuutusmuotoinen sijoitustuote;
4)
’vähittäismarkkinoille tarkoitetun paketoidun ja vakuutusmuotoisen sijoitustuotteen kehittäjällä’ tai ’PRIIP-tuotteen kehittäjällä’
a)
mitä tahansa yhteisöä, joka kehittää PRIIP-tuotteita;
b)
mitä tahansa yhteisöä, joka tekee muutoksia olemassa olevaan PRIIP-tuotteeseen, esimerkiksi muuttamalla sen riski-tuottoprofiilia tai kuluja, joita PRIIP-tuotteeseen tehtävästä sijoituksesta aiheutuu;
5)
’PRIIP-tuotetta myyvällä henkilöllä’ henkilöä, joka tarjoaa PRIIP-tuotetta koskevaa sopimusta tai tekee sellaisen yksityissijoittajan kanssa;
6)
’yksityissijoittajalla’
a)
direktiivin 2014/65/EU 4 artiklan 1 kohdan 11 alakohdassa määriteltyä yksityisasiakasta;
b)
direktiivissä 2002/92/EY tarkoitettua asiakasta, jos kyseinen asiakas ei ole direktiivin 2014/65/EU 4 artiklan 1 kohdan 10 alakohdassa määritelty ammattimainen asiakas;
7)
’pysyvällä välineellä’ direktiivin 2009/65/EY 2 artiklan 1 kohdan m alakohdassa määriteltyä pysyvää välinettä;
8)
’toimivaltaisilla viranomaisilla’ kansallisia viranomaisia, jotka jäsenvaltio on nimennyt valvomaan niiden vaatimusten täyttymistä, joita tällä asetuksella asetetaan PRIIP-tuotteiden kehittäjille sekä PRIIP-tuotteista neuvoja antaville tai niitä myyville henkilöille.
II LUKU
AVAINTIETOASIAKIRJA
I JAKSO
Avaintietoasiakirjan laatiminen
5 artikla
1. Ennen PRIIP-tuotteen tarjoamista yksityissijoittajille PRIIP-tuotteen kehittäjän on laadittava kyseisestä tuotteesta tämän asetuksen vaatimusten mukainen avaintietoasiakirja ja julkaistava se verkkosivustollaan.
2. Jäsenvaltio voi vaatia PRIIP-tuotteen kehittäjää tai PRIIP-tuotetta myyvää henkilöä antamaan avaintietoasiakirjan etukäteen tiedoksi toimivaltaiselle viranomaiselle kyseisessä jäsenvaltiossa markkinoitujen PRIIP-tuotteiden osalta.
II JAKSO
Avaintietoasiakirjan muoto ja sisältö
6 artikla
1. Avaintietoasiakirjassa olevat tiedot ovat ennen sopimuksen tekoa annettavaa tietoa. Avaintietoasiakirjan on oltava täsmällinen, tasapuolinen ja selkeä, eikä se saa olla harhaanjohtava. Siinä on annettava avaintiedot, ja sen on oltava sitovien sopimusasiakirjojen, tarjousasiakirjojen asiaankuuluvien osien sekä PRIIP-tuotteen ehtojen mukainen.
2. Avaintietoasiakirjan on oltava erillinen asiakirja, joka on selkeästi erillään markkinointiaineistosta. Siinä ei saa olla viittauksia markkinointiaineistoon. Siinä saa olla viittauksia muihin asiakirjoihin, tarvittaessa myös listalleotto- ja tarjousesitteeseen, ainoastaan, jos viittaus liittyy tietoihin, jotka on sisällytettävä avaintietoasiakirjaan tämän asetuksen nojalla.
3. Poiketen siitä, mitä tämän artiklan 2 kohdassa säädetään, jos PRIIP-tuote tarjoaa yksityissijoittajalle niin monia sijoitusvaihtoehtoja, että kaikkien 8 artiklan 3 kohdassa edellytettyjen, kutakin sijoitusvaihtoehtoa koskevien tietojen esittäminen yhdessä ytimekkäässä erillisessä asiakirjassa ei ole mahdollista, avaintietoasiakirjassa on esitettävä vähintään yleinen kuvaus sijoitusvaihtoehdoista ja ilmoitettava, mistä ja miten voi saada yksityiskohtaisempia ennen sopimuksen tekoa annettavia tietoja koskevia asiakirjoja, jotka liittyvät sijoitusvaihtoehtoja tukeviin sijoitustuotteisiin.
4. Avaintietoasiakirja on laadittava lyhyenä, ytimekkäästi kirjoitettuna ja vertailtavuutta edistävänä asiakirjana, joka on tulostettuna enintään kolmen A4-kokoisen sivun pituinen. Sen on oltava
a)
esitystapansa, asettelunsa ja kirjasinkokonsa puolesta helppolukuinen;
b)
keskittynyt yksityissijoittajien tarvitsemiin avaintietoihin;
c)
selkeästi laadittu ja kirjoitettu sellaisella kielellä ja tyylillä, joka auttaa ymmärtämään tiedot, ja erityisesti selkeällä, ytimekkäällä ja helppotajuisella kielellä.
5. Jos avaintietoasiakirjassa käytetään värejä, ne eivät saa vähentää tietojen ymmärrettävyyttä, jos avaintietoasiakirja tulostetaan tai valokopioidaan mustavalkoisena.
6. Jos avaintietoasiakirjassa käytetään PRIIP-tuotteen kehittäjän tai sen yritysryhmän tuotemerkkiä tai logoa, se ei saa viedä yksityissijoittajan huomiota asiakirjan tiedoista eikä häiritä tekstin ymmärrettävyyttä.
7 artikla
1. Avaintietoasiakirja on kirjoitettava siinä jäsenvaltion osassa, jossa PRIIP-tuotetta tarjotaan, käytetyillä virallisilla kielillä tai yhdellä siellä käytetyistä virallisista kielistä taikka muulla kyseisen jäsenvaltion toimivaltaisten viranomaisten hyväksymällä kielellä tai, jos se on kirjoitettu eri kielellä, se on käännettävä yhdelle näistä kielistä.
Käännöksen on vastattava tarkoin ja täsmällisesti alkuperäisen avaintietoasiakirjan sisältöä.
2. Jos PRIIP-tuotteen myyntiä edistetään jäsenvaltiossa kyseisen jäsenvaltion yhdellä tai useammalla virallisella kielellä laadituilla markkinointiasiakirjoilla, avaintietoasiakirja on laadittava ainakin vastaavilla virallisilla kielillä.
8 artikla
1. Otsikko ”Avaintietoasiakirja” on merkittävä näkyvästi avaintietoasiakirjan ensimmäisen sivun yläosaan.
Avaintietoasiakirja on esitettävä 2 ja 3 kohdassa säädettyä järjestystä noudattaen.
2. Suoraan avaintietoasiakirjan nimen alapuolella on oltava selittävä teksti. Sen sisällön on oltava seuraava:
”Tässä asiakirjassa annetaan sijoittajalle avaintiedot tarjottavasta sijoitustuotteesta. Asiakirja ei ole markkinointiaineistoa. Laissa edellytetään kyseisten tietojen antamista, jotta sijoittaja ymmärtäisi tarjottavan tuotteen luonteen ja siihen liittyvät riskit, kulut sekä mahdolliset voitot ja tappiot ja jotta sijoittajan olisi helpompi vertailla sitä muihin tuotteisiin.”
3. Avaintietoasiakirjassa on oltava seuraavat tiedot:
a)
asiakirjan alussa PRIIP-tuotteen nimi, PRIIP-tuotteen kehittäjän tunniste- ja yhteystiedot, tiedot PRIIP-tuotteen kehittäjän toimivaltaisesta viranomaisesta ja asiakirjan päiväys;
b)
tarvittaessa ymmärrettävyyttä koskeva seuraava varoitus: ”Olette ostamassa tuotetta, joka ei ole yksinkertainen ja joka saattaa olla vaikea ymmärtää.”;
c)
osiossa ”Mikä tämä tuote on?” PRIIP-tuotteen luonne ja tärkeimmät ominaisuudet, mukaan lukien
i)
PRIIP-tuotteen tyyppi;
ii)
sen tavoitteet sekä keinot niiden saavuttamiseksi, erityisesti se, saavutetaanko tavoitteet sijoitusomaisuuteen suoraan tai välillisesti liittyvän riskin kautta, mukaan lukien kuvaus sijoituskohteena olevista rahoitusvälineistä tai viitearvoista ja niiden markkinoiden määrittely, joille PRIIP-tuote sijoittaa, mukaan lukien tuotteen mahdolliset erityiset ympäristöön liittyvät tai yhteiskunnalliset tavoitteet sekä kuvaus siitä, miten tuotto määräytyy;
iii)
kuvaus siitä yksityissijoittajatyypistä, jolle PRIIP-tuotetta on tarkoitus markkinoida, erityisesti riskinkantokyvyn ja sijoitusajan osalta;
iv)
jos PRIIP-tuotteeseen liittyy vakuutusetuuksia, yksityiskohtaiset tiedot kyseisistä vakuutusetuuksista, mukaan lukien olosuhteet, joissa oikeus etuuteen syntyy;
v)
PRIIP-tuotteen sijoitusaika, jos se on tiedossa;
d)
osiossa ”Mitkä ovat riskit ja mitä tuottoa sijoittaja voi saada?” lyhyt kuvaus riski-tuottoprofiilista, mukaan lukien seuraavat seikat:
i)
yleinen riski-indikaattori ja sitä täydentävä kuvaus kyseisestä indikaattorista, sen keskeiset rajoitukset ja kuvaus riskeistä, jotka ovat PRIIP-tuotteen kannalta olennaisia ja joita yleinen riski-indikaattori ei kuvaa asianmukaisesti;
ii)
sijoitetun pääoman suurin mahdollinen menetys, mukaan lukien tiedot seuraavista:
-
voiko yksityissijoittaja menettää koko sijoitetun pääoman, tai
-
onko yksityissijoittajalla riski ylimääräisistä taloudellisista sitoumuksista tai velvoitteista, mukaan lukien ehdolliset sitoumukset PRIIP-tuotteeseen sijoitetun pääoman lisäksi, ja
-
tapauksen mukaan tieto siitä, onko PRIIP-tuotteen pääoma suojattu markkinariskiltä, sekä tiedot sen kattavuudesta ja rajoituksista sekä erityisesti sen soveltamisen ajankohdasta;
iii)
asianmukaiset tuottonäkymät ja oletukset, joihin ne pohjautuvat;
iv)
tarvittaessa tiedot yksityissijoittajille koituvia tuottoja koskevista edellytyksistä tai tuotteisiin sisällytetyistä enimmäistuotoista;
v)
maininta siitä, että yksityissijoittajan kotijäsenvaltion verolainsäädäntö voi vaikuttaa sijoittajan lopulliseen tuottoon;
e)
osiossa ”Mitä tapahtuu, jos [PRIIP-tuotteen kehittäjän nimi] on maksukyvytön?” lyhyt kuvaus siitä, voiko asiaan liittyvästä tappiosta saada korvauksen sijoittajan korvaus- tai takausjärjestelmästä, ja jos näin on, mistä järjestelmästä on kyse, kuka takaaja on ja mitä riskejä järjestelmä kattaa ja mitä riskejä se ei kata;
f)
osiossa ”Mitä kuluja sijoittajalle aiheutuu?” PRIIP-tuotteeseen tehtävästä sijoituksesta aiheutuvat kulut, jotka muodostuvat sijoittajalle aiheutuvista sekä suorista että välillisistä kuluista, mukaan lukien kertaluontoiset ja toistuvat kulut, jotka esitetään yhteenlaskettujen kululukujen avulla, ja vertailtavuuden varmistamiseksi yhteenlasketut kokonaiskulut rahamääräisinä ja prosenttiosuuksina ilmaistuina sijoituksen kokonaiskulujen yhteisvaikutusten osoittamiseksi.
Avaintietoasiakirjaan on sisällytettävä selkeä maininta siitä, että neuvojat, tarjoajat tai muut PRIIP-tuotteista neuvoja antavat tai niitä myyvät henkilöt antavat tietoja, joissa eritellään mahdolliset tarjoamiskulut, jotka eivät jo sisälly edellä esitettyihin kuluihin, jotta yksityissijoittaja voi ymmärtää sen yhteisvaikutuksen, joka näillä yhteenlasketuilla kuluilla on sijoituksen tuottoon;
g)
osiossa ”Miten pitkäksi aikaa sijoitus olisi tehtävä, ja saako sijoittaja rahansa pois ennen sijoituksen erääntymisaikaa?”
i)
tapauksen mukaan maininta siitä, koskeeko PRIIP-tuotetta harkinta-aika tai peruutusaika;
ii)
maininta suositellusta ja tapauksen mukaan vaaditusta vähimmäissijoitusajasta;
iii)
mahdollisuus luopua sijoituksesta ennen erääntymisaikaa ja luopumisen ehdot, mukaan lukien kaikki sovellettavat palkkiot ja seuraamukset, ottaen huomioon PRIIP-tuotteen riski-tuottoprofiili ja tavoitteena oleva markkinakehitys;
iv)
tiedot mahdollisista seurauksista, jotka aiheutuvat sijoituksen eräännyttämisestä ennen sijoitusajan tai suositellun vähimmäissijoitusajan päättymistä, kuten pääomasuojan menetyksestä tai ylimääräisistä palkkioista;
h)
osiossa ”Kuinka sijoittaja voi valittaa?” tiedot siitä, millä tavoin ja kenelle yksityissijoittaja voi tehdä valituksen tuotteesta tai PRIIP-tuotteen kehittäjän taikka tuotetta koskevaa neuvontaa antavan tai tuotetta myyvän henkilön toiminnasta;
i)
osiossa ”Muut olennaiset tiedot” lyhyt maininta mahdollisista lisätietoasiakirjoista, jotka annetaan yksityissijoittajalle sopimuksen tekoa edeltävänä ja/tai sen jälkeisenä aikana, lukuun ottamatta markkinointiaineistoa.
4. Siirretään komissiolle valta antaa 30 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä, joissa vahvistetaan niitä menettelyjä koskevat yksityiskohdat, joita käytetään sen määrittämiseksi, onko PRIIP-tuotteella erityisiä ympäristöön liittyviä tai yhteiskunnallisia tavoitteita.
5. Jotta voidaan varmistaa tämän artiklan yhdenmukainen soveltaminen, Euroopan valvontaviranomaiset laativat Euroopan valvontaviranomaisten yhteiskomiteassa, jäljempänä ’yhteiskomitea’, luonnoksia teknisiksi sääntelystandardeiksi, joissa yksilöidään
a)
edellä 3 kohdassa tarkoitettujen tietojen esitystapaa ja sisältöä koskevat yksityiskohdat;
b)
edellä 3 kohdan d alakohdan i ja iii alakohdassa tarkoitettujen riskien ja tuottojen esittämisessä käytettävät menetelmät; ja
c)
menetelmä 3 kohdan f alakohdassa tarkoitettujen kulujen laskemiseksi, mukaan lukien yhteenlaskettujen kululukujen määrittely.
Laatiessaan luonnoksia teknisiksi sääntelystandardeiksi Euroopan valvontaviranomaiset ottavat huomioon PRIIP-tuotteiden eri tyypit, niiden väliset erot ja yksityissijoittajien valmiudet sekä PRIIP-tuotteiden muut ominaisuudet, jotta yksityissijoittajat voivat tehdä valinnan erilaisten kohteena olevien sijoitusten tai muiden tuotteeseen liittyvien vaihtoehtojen välillä, mukaan lukien tilanteet, joissa tämä valinta voidaan tehdä eri ajankohtina tai joissa sitä voidaan muuttaa myöhemmin.
Euroopan valvontaviranomaiset toimittavat kyseiset teknisten sääntelystandardien luonnokset komissiolle viimeistään 31 päivänä maaliskuuta 2015.
Siirretään komissiolle valta antaa ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut tekniset sääntelystandardit asetuksen (EU) N:o 1093/2010 10-14 artiklan, asetuksen (EU) N:o 1094/2010 10-14 artiklan ja asetuksen (EU) N:o 1095/2010 10-14 artiklan mukaisesti.
9 artikla
Markkinointiviestintä, joka sisältää erityisiä PRIIP-tuotteeseen liittyviä tietoja, ei saa sisältää tietoja, jotka ovat ristiriidassa avaintietoasiakirjaan sisältyvien tietojen kanssa tai jotka heikentävät avaintietoasiakirjan merkitystä. Markkinointiviestinnässä on oltava ilmoitus avaintietoasiakirjan saatavillaolosta ja tiedot siitä, miten ja mistä asiakirjan voi saada, mukaan lukien PRIIP-tuotteen kehittäjän verkkosivusto.
10 artikla
1. PRIIP-tuotteen kehittäjän on tarkasteltava avaintietoasiakirjaan sisältyviä tietoja säännöllisesti uudelleen ja tarkistettava asiakirjaa, jos uudelleentarkastelussa ilmenee muutoksia, jotka siihen on tarpeen tehdä. Tarkistettu versio on asetettava nopeasti saataville.
2. Jotta voidaan varmistaa tämän artiklan yhdenmukainen soveltaminen, Euroopan valvontaviranomaiset laativat yhteiskomiteassa luonnoksia teknisiksi sääntelystandardeiksi, joissa yksilöidään
a)
avaintietoasiakirjaan sisältyvien tietojen uudelleentarkastelun edellytykset;
b)
edellytykset, joiden täyttyessä avaintietoasiakirjaa on tarkistettava;
c)
erityisedellytykset, joiden täyttyessä avaintietoasiakirjaan sisältyviä tietoja on tarkasteltava uudelleen tai avaintietoasiakirjaa on tarkistettava, jos PRIIP-tuotetta ei aseteta jatkuvasti yksityissijoittajien saataville;
d)
olosuhteet, joissa yksityissijoittajille on annettava tietoa heidän ostamaansa PRIIP-tuotetta koskevasta tarkistetusta avaintietoasiakirjasta, sekä keinot näiden tietojen antamiseksi yksityissijoittajille.
Euroopan valvontaviranomaiset toimittavat kyseiset teknisten sääntelystandardien luonnokset komissiolle viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2015.
Siirretään komissiolle valta antaa ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut tekniset sääntelystandardit asetuksen (EU) N:o 1093/2010 10-14 artiklan, asetuksen (EU) N:o 1094/2010 10-14 artiklan ja asetuksen (EU) N:o 1095/2010 10-14 artiklan mukaisesti.
11 artikla
1. PRIIP-tuotteen kehittäjä ei joudu siviilioikeudelliseen vastuuseen pelkästään avaintietoasiakirjan perusteella, sen käännökset mukaan lukien, jollei se ole harhaanjohtava, epätarkka tai ristiriidassa oikeudellisesti sitovien, sopimusta edeltävien asiakirjojen tai sopimusasiakirjojen olennaisten osien tai 8 artiklassa säädettyjen vaatimusten kanssa.
2. Yksityissijoittaja, joka esittää näyttöä vahingosta, joka on aiheutunut avaintietoasiakirjan johdosta 1 kohdassa tarkoitetuissa olosuhteissa hänen tehdessään sijoituksen PRIIP-tuotteeseen, josta avaintietoasiakirja oli laadittu, voi vaatia kyseisestä vahingosta vahingonkorvausta PRIIP-tuotteen kehittäjältä kansallisen lainsäädännön mukaisesti.
3. Edellä 2 kohdassa tarkoitetun kaltaisia ilmaisuja kuten ”vahinko” tai ”vahingonkorvaus”, joita ei ole määritelty, tulkitaan ja sovelletaan asiaa koskevien kansainvälisen yksityisoikeuden sääntöjen mukaan määräytyvän sovellettavan kansallisen lainsäädännön mukaisesti.
4. Tämä artikla ei estä nostamasta muita siviilioikeudelliseen vastuuseen perustuvia kanteita kansallisen lainsäädännön mukaisesti.
5. Tämän artiklan mukaisia velvoitteita ei saa rajoittaa eikä niistä voi saada vapautusta sopimuslausekkeilla.
12 artikla
Jos avaintietoasiakirja koskee vakuutussopimusta, tämän asetuksen mukaiset vakuutusyhtiöiden velvoitteet koskevat ainoastaan vakuutussopimuksen tehnyttä vakuutuksenottajaa mutta eivät vakuutussopimuksen edunsaajaa.
III JAKSO
Avaintietoasiakirjan toimittaminen
13 artikla
1. PRIIP-tuotteesta neuvoja antavan tai PRIIP-tuotetta myyvän henkilön on toimitettava yksityissijoittajille avaintietoasiakirja hyvissä ajoin, ennen kuin kyseiseen PRIIP-tuotteeseen liittyvä sopimus tai tarjous sitoo kyseisiä yksityissijoittajia.
2. PRIIP-tuotteesta neuvoja antava tai PRIIP-tuotetta myyvä henkilö voi täyttää 1 kohdan vaatimukset toimittamalla avaintietoasiakirjan henkilölle, jolla on kirjallinen valtuutus tehdä sijoituspäätöksiä yksityissijoittajan lukuun kyseisen kirjallisen valtuutuksen nojalla toteutettujen liiketoimien osalta.
3. Poiketen siitä, mitä 1 kohdassa säädetään, ja jollei direktiivin 2002/65/EY 3 artiklan 1 kohdasta, 3 artiklan 3 kohdan a alakohdasta ja 6 artiklasta muuta johdu, PRIIP-tuotteen myyjä voi toimittaa avaintietoasiakirjan yksityissijoittajalle ilman aiheetonta viivytystä liiketoimen toteuttamisen jälkeen, jos kaikki seuraavat edellytykset täyttyvät:
a)
yksityissijoittaja päättää omasta aloitteestaan ottaa yhteyttä PRIIP-tuotetta myyvään henkilöön ja toteuttaa liiketoimen käyttämällä etäviestintävälinettä;
b)
avaintietoasiakirjan toimittaminen tämän artiklan 1 kohdan mukaisesti on mahdotonta;
c)
PRIIP-tuotteesta neuvoja antava tai PRIIP-tuotetta myyvä henkilö on ilmoittanut yksityissijoittajalle, että avaintietoasiakirjan toimittaminen ei ole mahdollista, ja todennut selvästi, että yksityissijoittaja voi viivyttää liiketoimen toteuttamista saadakseen ja lukeakseen avaintietoasiakirjan ennen liiketoimen toteuttamista;
d)
yksityissijoittaja suostuu siihen, että hän saa avaintietoasiakirjan ilman aiheetonta viivytystä liiketoimen toteuttamisen jälkeen sen sijaan, että hän viivyttäisi liiketoimen toteuttamista saadakseen ensin avaintietoasiakirjan.
4. Jos samaa PRIIP-tuotetta koskevat perättäiset liiketoimet toteutetaan yksityissijoittajan lukuun noudattaen ohjeita, jotka kyseinen yksityissijoittaja on antanut PRIIP-tuotetta myyvälle henkilölle ennen ensimmäistä liiketoimea, 1 kohdan mukaista avaintietoasiakirjan toimitusvelvollisuutta sovelletaan vain ensimmäiseen liiketoimeen ja siihen ensimmäiseen liiketoimeen, joka toteutetaan avaintietoasiakirjalle 10 artiklan mukaisesti tehdyn tarkistuksen jälkeen.
5. Jotta voidaan varmistaa tämän artiklan yhdenmukainen soveltaminen, Euroopan valvontaviranomaiset laativat yhteiskomiteassa luonnoksia teknisiksi sääntelystandardeiksi, joissa yksilöidään edellytykset, jotka täyttämällä noudatetaan 1 kohdan mukaista vaatimusta avaintietoasiakirjan toimittamisesta.
Euroopan valvontaviranomaiset toimittavat kyseiset teknisten sääntelystandardien luonnokset komissiolle viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2015.
Siirretään komissiolle valta antaa ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut tekniset sääntelystandardit asetuksen (EU) N:o 1093/2010 10-14 artiklan, asetuksen (EU) N:o 1094/2010 10-14 artiklan ja asetuksen (EU) N:o 1095/2010 10-14 artiklan mukaisesti.
14 artikla
1. PRIIP-tuotteesta neuvoja antavan tai PRIIP-tuotetta myyvän henkilön on toimitettava avaintietoasiakirja yksityissijoittajille veloituksetta.
2. PRIIP-tuotteesta neuvoja antavan tai PRIIP-tuotetta myyvän henkilön on toimitettava avaintietoasiakirja yksityissijoittajille jollakin seuraavista välineistä:
a)
paperilla, minkä tulisi olla oletusvaihtoehto, jos PRIIP-tuotetta tarjotaan henkilökohtaisesti, jollei yksityissijoittaja muuta pyydä;
b)
käyttäen muuta pysyvää välinettä kuin paperia, jos 4 kohdassa säädetyt edellytykset täyttyvät; tai
c)
verkkosivuston välityksellä, jos 5 kohdassa säädetyt edellytykset täyttyvät.
3. Jos avaintietoasiakirja toimitetaan käyttäen muuta pysyvää välinettä kuin paperia tai verkkosivuston välityksellä, yksityissijoittajille on toimitettava pyynnöstä veloituksetta paperiversio. Yksityissijoittajille on tiedotettava heidän oikeudestaan pyytää paperiversio veloituksetta.
4. Avaintietoasiakirja voidaan toimittaa käyttäen muuta pysyvää välinettä kuin paperia, jos seuraavat edellytykset täyttyvät:
a)
pysyvän välineen käyttö on tarkoituksenmukaista ottaen huomioon olosuhteet, joissa PRIIP-tuotteesta neuvoja antavan tai PRIIP-tuotetta myyvän henkilön ja yksityissijoittajan välinen liiketoiminta tapahtuu; ja
b)
yksityissijoittajalle on annettu mahdollisuus valita paperilla ja pysyvää välinettä käyttäen toimitettavien tietojen välillä, ja sijoittaja on valinnut kyseisen muun välineen todennettavissa olevalla tavalla.
5. Avaintietoasiakirja voidaan toimittaa sellaisen verkkosivuston välityksellä, joka ei vastaa pysyvän välineen määritelmää, jos kaikki seuraavat edellytykset täyttyvät:
a)
avaintietoasiakirjan toimittaminen verkkosivuston välityksellä on tarkoituksenmukaista ottaen huomioon olosuhteet, joissa PRIIP-tuotteesta neuvoja antavan tai PRIIP-tuotetta myyvän henkilön ja yksityissijoittajan välinen liiketoiminta tapahtuu;
b)
yksityissijoittajalle on annettu mahdollisuus valita paperilla ja verkkosivuston välityksellä toimitettavien tietojen välillä, ja sijoittaja on valinnut jälkimmäisen välineen todennettavissa olevalla tavalla;
c)
yksityissijoittajalle on ilmoitettu sähköisesti tai kirjallisesti verkkosivuston osoite ja paikka, johon avaintietoasiakirja on verkkosivustolla asetettu saataville;
d)
avaintietoasiakirja on saatavilla kyseisellä verkkosivustolla, ladattavissa ja pysyvälle välineelle tallennettavissa niin pitkän ajan kuin yksityissijoittajan voidaan odottaa tarvitsevan siihen tutustumiseen.
Jos avaintietoasiakirjaa on tarkistettu 10 artiklan mukaisesti, edelliset versiot on myös toimitettava yksityissijoittajan pyynnöstä.
6. Edellä olevia 4 ja 5 kohtaa sovellettaessa tietojen toimittaminen käyttäen muuta pysyvää välinettä kuin paperia tai verkkosivuston välityksellä on katsottava tarkoituksenmukaiseksi ottaen huomioon olosuhteet, joissa PRIIP-tuotteesta neuvoja antavan tai PRIIP-tuotetta myyvän henkilön sekä yksityissijoittajan välinen liiketoiminta tapahtuu, jos voidaan osoittaa, että yksityissijoittajalla on säännöllinen mahdollisuus käyttää internetiä. Osoituksena tästä pidetään sitä, että yksityissijoittaja antaa sähköpostiosoitteen tämän liiketoiminnan toteuttamista varten.
III LUKU
MARKKINAVALVONTA JA VALTUUDET TOTEUTTAA TUOTTEITA KOSKEVIA INTERVENTIOTOIMIA
15 artikla
1. Asetuksen (EU) N:o 1094/2010 9 artiklan 2 kohdan mukaisesti vakuutus- ja lisäeläkeviranomainen valvoo unionissa markkinoitavien, tarjottavien tai myytävien vakuutusmuotoisten sijoitustuotteiden markkinoita.
2. Toimivaltaisten viranomaisten on valvottava jäsenvaltioissaan tai niistä käsin markkinoitavien, tarjottavien tai myytävien vakuutusmuotoisten sijoitustuotteiden markkinoita.
16 artikla
1. Asetuksen (EU) N:o 1094/2010 9 artiklan 5 kohdan mukaisesti vakuutus- ja lisäeläkeviranomainen voi tämän artiklan 2 ja 3 kohdan mukaisten edellytysten täyttyessä asettaa unionissa väliaikaisen kiellon tai rajoituksen seuraaville:
a)
tiettyjen vakuutusmuotoisten sijoitustuotteiden tai ominaisuuksiltaan määrätynlaisten vakuutusmuotoisten sijoitustuotteiden markkinointi, tarjoaminen tai myynti; tai
b)
vakuutusyhtiön tai jälleenvakuutusyhtiön tietyntyyppinen finanssialan toiminta tai käytäntö.
Kieltoa tai rajoitusta voidaan soveltaa vakuutus- ja lisäeläkeviranomaisen vahvistamissa olosuhteissa tai niistä voidaan myöntää vakuutus- ja lisäeläkeviranomaisen vahvistamia poikkeuksia.
2. Vakuutus- ja lisäeläkeviranomainen tekee päätöksen 1 kohdan nojalla vain silloin, jos kaikki seuraavat edellytykset täyttyvät:
a)
ehdotetulla toimella ratkaistaan merkittävä sijoittajansuojaa koskeva ongelma tai torjutaan uhka finanssimarkkinoiden moitteettomalle toiminnalle ja eheydelle taikka koko finanssijärjestelmän tai sen osan vakaudelle unionissa;
b)
uhkaa ei torjuta unionin oikeuden mukaisilla sääntelyvaatimuksilla, joita sovelletaan kyseiseen vakuutusmuotoiseen sijoitustuotteeseen tai toimintaan;
c)
toimivaltainen viranomainen tai toimivaltaiset viranomaiset eivät ole toteuttaneet toimenpiteitä uhan torjumiseksi tai toteutetut toimenpiteet eivät ole riittäviä uhan torjumiseksi.
Ensimmäisessä alakohdassa säädettyjen edellytysten täyttyessä vakuutus- ja lisäeläkeviranomainen voi varotoimenpiteenä asettaa 1 kohdassa tarkoitetun kiellon tai rajoituksen ennen vakuutusmuotoisen sijoitustuotteen markkinointia tai myyntiä sijoittajille.
3. Toteuttaessaan toimenpiteitä tämän artiklan nojalla vakuutus- ja lisäeläkeviranomainen varmistaa, että toimi ei
a)
vaikuta sillä saavutettaviin etuihin nähden kohtuuttoman haitallisesti finanssimarkkinoiden tehokkuuteen tai sijoittajiin; tai
b)
aiheuta riskiä sääntelyn katvealueiden hyväksikäytöstä.
Jos toimivaltainen viranomainen tai toimivaltaiset viranomaiset ovat toteuttaneet toimenpiteen 17 artiklan nojalla, vakuutus- ja lisäeläkeviranomainen voi toteuttaa minkä tahansa tämän artiklan 1 kohdassa tarkoitetuista toimenpiteistä antamatta 18 artiklassa säädettyä lausuntoa.
4. Ennen kuin vakuutus- ja lisäeläkeviranomainen päättää toteuttaa toimenpiteitä tämän artiklan nojalla, se ilmoittaa toimivaltaisille viranomaisille toimesta, jota se ehdottaa.
5. Vakuutus- ja lisäeläkeviranomainen julkaisee verkkosivustollaan tiedonannon kaikista päätöksistään toimia tämän artiklan nojalla. Tiedonannossa on oltava yksityiskohtaiset tiedot kiellosta tai rajoituksesta, ja siinä on ilmoitettava tiedonannon julkaisupäivän jälkeinen ajankohta, jona toimenpiteet tulevat voimaan. Kieltoa tai rajoitusta sovelletaan vain toimenpiteiden voimaantulon jälkeen toteutettaviin toimiin.
6. Vakuutus- ja lisäeläkeviranomainen tarkastelee 1 kohdan nojalla asetettua kieltoa tai rajoitusta sopivin väliajoin ja vähintään joka kolmas kuukausi. Jos kiellon tai rajoituksen voimassaoloa ei jatketa tämän kolmen kuukauden ajanjakson jälkeen, sen voimassaolo lakkaa.
7. Toimenpide, jonka vakuutus- ja lisäeläkeviranomainen on toteuttanut tämän artiklan nojalla, on etusijalla suhteessa mahdolliseen aiempaan toimivaltaisen viranomaisen toteuttamaan toimenpiteeseen.
8. Komissio antaa 30 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä, joissa määritetään perusteet ja seikat, jotka vakuutus- ja lisäeläkeviranomainen ottaa huomioon määrittäessään, milloin on olemassa 2 kohdan ensimmäisen alakohdan a alakohdassa tarkoitettu merkittävä sijoittajansuojaa koskeva ongelma tai uhka finanssimarkkinoiden moitteettomalle toiminnalle ja eheydelle taikka koko finanssijärjestelmän tai sen osan vakaudelle unionissa.
Näihin perusteisiin ja seikkoihin kuuluvat
a)
vakuutusmuotoisen sijoitustuotteen monimutkaisuuden aste ja suhde sijoittajatyyppiin, jolle sitä markkinoidaan ja myydään;
b)
vakuutusmuotoisen sijoitustuotteen koko tai nimellisarvo;
c)
vakuutusmuotoisen sijoitustuotteen, toiminnan tai käytännön kehitysaste; ja
d)
tuotteen tai käytännön vipuvaikutus.
17 artikla
1. Toimivaltainen viranomainen voi asettaa kiellon tai rajoituksen seuraavien toimintojen harjoittamiselle jäsenvaltiossaan tai jäsenvaltiostaan käsin:
a)
vakuutusmuotoisten sijoitustuotteiden tai ominaisuuksiltaan määrätynlaisten vakuutusmuotoisten sijoitustuotteiden markkinointi, tarjoaminen tai myynti; tai
b)
vakuutusyhtiön tai jälleenvakuutusyhtiön tietyntyyppinen finanssialan toiminta tai käytäntö.
2. Toimivaltainen viranomainen voi toteuttaa 1 kohdassa tarkoitetun toimen, jos se on kohtuullisin perustein varma siitä, että
a)
vakuutusmuotoinen sijoitustuote taikka toiminta tai käytäntö aiheuttaa merkittäviä sijoittajansuojaa koskevia ongelmia tai uhan finanssimarkkinoiden moitteettomalle toiminnalle ja eheydelle taikka koko finanssijärjestelmän tai sen osan vakaudelle ainakin yhdessä jäsenvaltiossa;
b)
unionin oikeuden mukaiset nykyiset sääntelyvaatimukset, joita sovelletaan kyseiseen vakuutusmuotoiseen sijoitustuotteeseen taikka toimintaan tai käytäntöön, eivät ole riittäviä a alakohdassa tarkoitettujen riskien poistamiseksi, eikä ongelmaa voida ratkaista paremmin parantamalla nykyisten vaatimusten tai niiden täytäntöönpanon valvontaa;
c)
toimi on oikeassa suhteessa havaittujen riskien luonteeseen, asianomaisten sijoittajien tai markkinaosapuolten kokeneisuuteen sekä vaikutuksiin, joita toimella todennäköisesti on sijoittajiin ja markkinaosapuoliin, jotka saattavat pitää hallussaan tai käyttää vakuutusmuotoista sijoitustuotetta taikka saada hyötyä siitä taikka toiminnasta tai käytännöstä;
d)
toimivaltainen viranomainen on kuullut asianmukaisesti muiden jäsenvaltioiden toimivaltaisia viranomaisia, joihin toimella voi olla merkittävä vaikutus; ja
e)
toimella ei ole syrjivää vaikutusta toisesta jäsenvaltiosta käsin tarjottuihin palveluihin tai toimintoihin.
Ensimmäisessä alakohdassa säädettyjen edellytysten täyttyessä toimivaltainen viranomainen voi varotoimenpiteenä asettaa 1 kohdassa tarkoitetun kiellon tai rajoituksen ennen vakuutusmuotoisen sijoitustuotteen markkinointia tai myyntiä sijoittajille. Kieltoa tai rajoitusta voidaan soveltaa toimivaltaisen viranomaisen vahvistamissa olosuhteissa, tai niistä voidaan myöntää toimivaltaisen viranomaisen vahvistamia poikkeuksia.
3. Toimivaltainen viranomainen ei saa asettaa tämän artiklan mukaista kieltoa tai rajoitusta, jollei se ole toimittanut kaikille muille asianosaisille toimivaltaisille viranomaisille sekä vakuutus- ja lisäeläkeviranomaiselle vähintään kuukautta ennen kuin toimenpiteen on määrä tulla voimaan seuraavia yksityiskohtaisia tietoja kirjallisesti tai muussa viranomaisten keskenään sopimassa muodossa:
a)
vakuutusmuotoinen sijoitustuote taikka toiminta tai käytäntö, johon ehdotettu toimi liittyy;
b)
ehdotetun kiellon tai rajoituksen täsmällinen luonne ja ajankohta, jolloin sen on määrä tulla voimaan; ja
c)
näyttö, jonka perusteella viranomainen on tehnyt päätöksensä ja saanut varmuuden siitä, että kukin 2 kohdan mukaisista edellytyksistä täyttyy.
4. Poikkeustapauksissa, joissa toimivaltainen viranomainen pitää tarpeellisena ryhtyä tämän artiklan nojalla kiireellisiin toimiin 1 kohdassa tarkoitettujen vakuutusmuotoisten sijoitustuotteiden taikka käytäntöjen tai toimintojen haitallisten vaikutusten estämiseksi, se voi toteuttaa tilapäisiä toimia edellyttäen, että se antaa vähintään 24 tuntia ennen toimenpiteen suunniteltua voimaantuloa kaikille muille toimivaltaisille viranomaisille sekä vakuutus- ja lisäeläkeviranomaiselle asiaa koskevan kirjallisen ilmoituksen ja että kaikki tässä artiklassa säädetyt edellytykset täyttyvät ja että sen lisäksi on selvää, että kuukauden ennakkoilmoitusaika ei ole tarkoituksenmukainen erityisen ongelman tai uhan torjumiseksi. Toimivaltainen viranomainen ei saa toteuttaa tilapäisiä toimia pidempään kuin kolmen kuukauden ajan.
5. Toimivaltaisen viranomaisen on julkaistava verkkosivustollaan tiedonanto kaikista päätöksistä asettaa 1 kohdassa tarkoitettu kielto tai rajoitus. Tässä tiedonannossa on oltava yksityiskohtaiset tiedot kiellosta tai rajoituksesta, ja siinä on ilmoitettava tiedonannon julkaisupäivän jälkeinen ajankohta, jona toimenpiteet tulevat voimaan, sekä esitettävä näyttö, jonka perusteella viranomainen on saanut varmuuden kaikkien 2 kohdan mukaisten edellytysten täyttymisestä. Kieltoa tai rajoitusta sovelletaan vain tiedonannon julkaisemisen jälkeen toteutettaviin toimiin.
6. Toimivaltaisen viranomaisen on peruutettava kielto tai rajoitus, jos 2 kohdan mukaiset edellytykset eivät enää täyty.
7. Komissio antaa 30 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä, joissa määritetään perusteet ja seikat, jotka toimivaltaisten viranomaisten on otettava huomioon määrittäessään, milloin on olemassa 2 kohdan ensimmäisen alakohdan a alakohdassa tarkoitettu merkittävä sijoittajansuojaa koskeva ongelma tai uhka finanssimarkkinoiden moitteettomalle toiminnalle ja eheydelle taikka finanssijärjestelmän vakaudelle ainakin yhdessä jäsenvaltiossa.
Näihin perusteisiin ja seikkoihin kuuluvat:
a)
vakuutusmuotoisen sijoitustuotteen monimutkaisuuden aste ja suhde sijoittajatyyppiin, jolle sitä markkinoidaan ja myydään;
b)
vakuutusmuotoisen sijoitustuotteen, toiminnan tai käytännön kehitysaste;
c)
tuotteen tai käytännön vipuvaikutus;
d)
finanssimarkkinoiden moitteettoman toiminnan ja eheyden osalta vakuutusmuotoisen sijoitustuotteen koko tai nimellisarvo.
18 artikla
1. Vakuutus- ja lisäeläkeviranomainen helpottaa ja sovittaa yhteen toimenpiteitä, joita toimivaltaiset viranomaiset toteuttavat 17 artiklan nojalla. Vakuutus- ja lisäeläkeviranomainen varmistaa erityisesti, että toimivaltaisen viranomaisen toteuttama toimi on perusteltu ja oikeasuhteinen ja että toimivaltaiset viranomaiset noudattavat tarvittaessa johdonmukaista lähestymistapaa.
2. Saatuaan 17 artiklan nojalla ilmoituksen toimesta, joka on määrättävä kyseisen artiklan nojalla, vakuutus- ja lisäeläkeviranomainen antaa lausunnon siitä, onko kielto tai rajoitus perusteltu ja oikeasuhteinen. Jos vakuutus- ja lisäeläkeviranomainen katsoo, että riskin poistaminen edellyttää muiden toimivaltaisten viranomaisten toimenpidettä, se ilmoittaa tästä lausunnossaan. Lausunto julkaistaan vakuutus- ja lisäeläkeviranomaisen verkkosivustolla.
3. Jos toimivaltainen viranomainen ehdottaa sellaisen toimen toteuttamista tai toteuttaa sellaisen toimen, joka on vakuutus- ja lisäeläkeviranomaisen 2 kohdan mukaisesti antaman lausunnon vastainen, tai kieltäytyy toteuttamasta toimea mainitun lausunnon vastaisesti, sen on viipymättä julkaistava verkkosivustollaan tiedonanto, jossa se esittää kattavat perusteet toiminnalleen.
IV LUKU
VALITUKSET, MUUTOKSENHAKU, YHTEISTYÖ JA VALVONTA
19 artikla
PRIIP-tuotteen kehittäjän ja PRIIP-tuotteesta neuvoja antavan tai PRIIP-tuotetta myyvän henkilön on otettava käyttöön asianmukaiset menettelyt ja järjestelyt, joilla varmistetaan, että
a)
yksityissijoittajilla on tehokkaat keinot tehdä valitus PRIIP-tuotteen kehittäjää vastaan;
b)
yksityissijoittajat, jotka ovat tehneet avaintietoasiakirjaan liittyvän valituksen, saavat perustellun vastauksen ajoissa ja asianmukaisesti; ja
c)
yksityissijoittajien käytettävissä on myös tehokkaita oikeussuojakeinoja rajatylittävissä riita-asioissa erityisesti silloin, jos PRIIP-tuotteen kehittäjä on sijoittautunut toiseen jäsenvaltioon tai kolmanteen maahan.
20 artikla
1. Toimivaltaisten viranomaisten on tätä asetusta sovellettaessa tehtävä yhteistyötä toistensa kanssa ja toimitettava toisilleen ilman aiheetonta viivytystä tiedot, jotka ovat tarpeen niille tämän asetuksen nojalla kuuluvien tehtävien hoitamiseksi ja valtuuksiensa käyttämiseksi.
2. Toimivaltaisille viranomaisille on annettava kansallista lainsäädäntöä noudattaen kaikki valvonta- ja tutkintavaltuudet, jotka ovat tarpeen niille tämän asetuksen nojalla uskottujen tehtävien hoitamiseksi.
21 artikla
1. Jäsenvaltioiden on sovellettava direktiiviä 95/46/EY niissä tämän asetuksen nojalla suoritettavaan henkilötietojen käsittelyyn.
2. Asetusta (EY) N:o 45/2001 sovelletaan Euroopan valvontaviranomaisten suorittamaan henkilötietojen käsittelyyn.
V LUKU
HALLINNOLLISET SEURAAMUKSET JA MUUT TOIMENPITEET
22 artikla
1. Jäsenvaltioiden on annettava säännöt, joissa vahvistetaan asianmukaiset hallinnolliset seuraamukset ja toimenpiteet, joita sovelletaan tilanteissa, joissa on kyse tämän asetuksen rikkomisesta, ja toteutettava kaikki tarvittavat toimenpiteet niiden täytäntöönpanon varmistamiseksi, sanotun kuitenkaan rajoittamatta toimivaltaisten viranomaisten valvontavaltuuksia ja jäsenvaltioiden oikeutta säätää ja määrätä rikosoikeudellisia seuraamuksia. Seuraamusten ja toimenpiteiden on oltava tehokkaita, oikeasuhteisia ja varoittavia.
Jäsenvaltiot voivat päättää, että ne eivät anna ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettuja hallinnollisia seuraamuksia koskevia sääntöjä sellaisten rikkomisten osalta, joihin sovelletaan niiden kansallisen lainsäädännön mukaisia rikosoikeudellisia seuraamuksia.
Jäsenvaltioiden on annettava ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut säännöt tiedoksi komissiolle ja yhteiskomitealle viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2016. Jäsenvaltioiden on annettava niitä koskevat myöhemmät muutokset viipymättä tiedoksi komissiolle ja yhteiskomitealle.
2. Käyttäessään 24 artiklan mukaisia valtuuksiaan toimivaltaisten viranomaisten on tehtävä tiivistä yhteistyötä sen varmistamiseksi, että hallinnolliset seuraamukset ja toimenpiteet johtavat tällä asetuksella tavoiteltuihin tuloksiin, ja sovitettava yhteen toimintansa, jotta vältetään mahdolliset kaksinkertaiset ja päällekkäiset toimet sovellettaessa hallinnollisia seuraamuksia ja toimenpiteitä rajat ylittävissä tapauksissa.
23 artikla
Toimivaltaisten viranomaisten on käytettävä seuraamusten määräämistä koskevia valtuuksiaan tämän asetuksen ja kansallisen lainsäädännön mukaisesti jollakin seuraavista tavoista:
a)
suoraan;
b)
yhteistyössä muiden viranomaisten kanssa;
c)
omalla vastuullaan antamalla valtuudet tällaisille viranomaisille;
d)
saattamalla asia toimivaltaisten oikeusviranomaisten käsiteltäväksi.
24 artikla
1. Tätä artiklaa sovelletaan 5 artiklan 1 kohdan, 6 ja 7 artiklan, 8 artiklan 1-3 kohdan, 9 artiklan, 10 artiklan 1 kohdan, 13 artiklan 1, 3 ja 4 kohdan sekä 14 ja 19 artiklan rikkomiseen.
2. Toimivaltaisilla viranomaisilla on oltava valtuudet määrätä kansallisen lainsäädännön mukaisesti ainakin seuraavat hallinnolliset seuraamukset ja toimenpiteet:
a)
PRIIP-tuotteen markkinoinnin kieltävä määräys;
b)
PRIIP-tuotteen markkinoinnin keskeyttävä määräys;
c)
julkinen varoitus, josta käy ilmi rikkomisesta vastuussa oleva henkilö ja rikkomisen luonne;
d)
määräys, jolla kielletään toimittamasta avaintietoasiakirjaa, joka ei täytä 6, 7, 8 tai 10 artiklassa säädettyjä vaatimuksia, ja vaaditaan avaintietoasiakirjan uuden toisinnon julkaisemista;
e)
vähintään seuraavat hallinnolliset sakot:
i)
jos kyseessä on oikeushenkilö:
-
enintään 5 000 000 euroa tai niissä jäsenvaltioissa, joiden rahayksikkö ei ole euro, vastaava arvo kansallisena valuuttana 30 päivänä joulukuuta 2014, tai enintään 3 prosenttia kyseisen oikeushenkilön vuotuisesta kokonaisliikevaihdosta viimeisimmän käytettävissä olevan, hallintoelimen hyväksymän tilinpäätöksen mukaisesti; tai
-
enintään kaksi kertaa rikkomisen kautta saatujen voittojen tai vältettyjen tappioiden määrä, silloin kun tämä määrä voidaan määrittää;
ii)
jos kyseessä on luonnollinen henkilö:
-
enintään 700 000 euroa tai niissä jäsenvaltioissa, joiden rahayksikkö ei ole euro, vastaava arvo kansallisena valuuttana 30 päivänä joulukuuta 2014; tai
-
enintään kaksi kertaa rikkomisen kautta saatujen voittojen tai vältettyjen tappioiden määrä, silloin kun tämä määrä voidaan määrittää.
Jos ensimmäisen alakohdan a alakohdan i alakohdassa tarkoitettu oikeushenkilö on emoyritys tai sellaisen emoyrityksen tytäryhtiö, jonka on laadittava Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2013/34/EU (20) mukaisesti konsernitilinpäätös, tarkoitettu kokonaisliikevaihto on johtavan emoyrityksen ylimmän hallintoelimen hyväksymän viimeisimmän käytettävissä olevan konsernitilinpäätöksen mukainen vuotuinen kokonaisliikevaihto tai vastaava tulotyyppi tilinpäätösten osalta sovellettavan asiaankuuluvan unionin oikeuden mukaisesti.
3. Jäsenvaltiot voivat säätää lisäseuraamuksista tai -toimenpiteistä sekä tässä asetuksessa säädettyjä korkeammista hallinnollisista sakoista.
4. Jos toimivaltaiset viranomaiset ovat määränneet yhden tai useamman hallinnollisen seuraamuksen tai toimenpiteen 2 kohdan mukaisesti, kyseisillä viranomaisilla on valtuudet tiedottaa asiasta suoraan tai vaatia PRIIP-tuotteen kehittäjää tai PRIIP-tuotteesta neuvoja antavaa tai PRIIP-tuotetta myyvää henkilöä tiedottamaan asiasta suoraan asianomaiselle yksityissijoittajalle niin, että sijoittajille esitetään tiedot hallinnollisesta seuraamuksesta tai toimenpiteestä sekä siitä, missä sijoittajat voivat tehdä valituksia tai esittää korvausvaateita.
25 artikla
Toimivaltaisten viranomaisten on sovellettava 24 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuja hallinnollisia seuraamuksia ja toimenpiteitä ottaen huomioon kaikki merkitykselliset olosuhteet, mukaan lukien tarvittaessa
a)
rikkomisen vakavuus ja ajallinen kesto;
b)
rikkomisesta vastuussa olevan henkilön vastuun aste;
c)
rikkomisen vaikutukset yksityissijoittajien etuihin;
d)
rikkomisesta vastuussa olevan henkilön yhteistyöhalukkuus;
e)
rikkomisesta vastuussa olevan henkilön aikaisemmin mahdollisesti tekemät rikkomiset;
f)
rikkomisesta vastuussa olevan henkilön rikkomisen jälkeen toteuttamat toimenpiteet rikkomisen toistumisen estämiseksi.
26 artikla
Tämän asetuksen nojalla tehtyihin päätöksiin määrätä seuraamuksia ja toimenpiteitä voidaan hakea muutosta.
27 artikla
1. Jos toimivaltainen viranomainen on julkistanut hallinnollisia seuraamuksia tai toimenpiteitä, sen on samanaikaisesti ilmoitettava näistä seuraamuksista tai toimenpiteistä toimivaltaiselle Euroopan valvontaviranomaiselle.
2. Toimivaltaisen viranomaisen on vuosittain toimitettava toimivaltaiselle Euroopan valvontaviranomaiselle yhteen kootut tiedot kaikista 22 artiklan ja 24 artiklan 2 kohdan mukaisesti määrätyistä hallinnollisista seuraamuksista ja toimenpiteistä.
3. Euroopan valvontaviranomaiset julkistavat tässä artiklassa tarkoitetut tiedot vuosikertomuksissaan.
28 artikla
1. Toimivaltaisten viranomaisten on luotava tehokkaat järjestelyt, joilla niille voidaan ilmoittaa tämän asetuksen todellisista tai mahdollisista rikkomisista.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettuihin järjestelyihin on sisällyttävä ainakin seuraavat:
a)
erityismenettelyt todellisia tai mahdollisia rikkomisia koskevien ilmoitusten vastaanottamista ja niihin liittyviä jatkotoimia varten;
b)
työntekijöiden, jotka ilmoittavat työnantajansa piirissä tehdyistä rikkomisista, suojelu ainakin kostotoimilta, syrjinnältä ja muun tyyppiseltä epäoikeudenmukaiselta kohtelulta;
c)
sekä rikkomisesta ilmoittavan henkilön että sen luonnollisen henkilön, jonka väitetään olevan vastuussa rikkomisesta, henkilöllisyyden suojaaminen menettelyn kaikissa vaiheissa, paitsi jos kansallisessa lainsäädännössä vaaditaan tällaista julkistamista lisätutkinnan tai sitä seuraavan oikeudenkäynnin yhteydessä.
3. Jäsenvaltiot voivat säätää, että toimivaltaiset viranomaiset luovat lisää järjestelyjä kansallisen lainsäädännön mukaisesti.
4. Jäsenvaltiot voivat edellyttää, että työnantajilla, jotka harjoittavat toimintaa, jota säännellään rahoituspalveluna, on käytössään asianmukaiset menettelyt työntekijöitään varten, jotta nämä voivat ilmoittaa todellisista tai mahdollisista rikkomisista sisäisesti erityisen riippumattoman ja erillisen kanavan kautta.
29 artikla
1. Toimivaltaisten viranomaisten on julkaistava virallisella verkkosivustollaan päätös, johon ei saa hakea muutosta ja jossa määrätään hallinnollinen seuraamus tai toimenpide 24 artiklan 1 kohdassa tarkoitetusta rikkomisesta, ilman aiheetonta viivytystä heti sen jälkeen, kun päätöksestä on ilmoitettu henkilölle, jolle seuraamus tai toimenpide määrättiin.
Julkaistaviin tietoihin on sisällyttävä ainakin seuraavat tiedot:
a)
rikkomisen tyyppi ja luonne;
b)
rikkomisesta vastuussa olevien henkilöiden henkilöllisyys.
Tätä velvollisuutta ei sovelleta päätöksiin, joissa määrätään luonteeltaan tutkinnallisia toimenpiteitä.
Jos toimivaltainen viranomainen katsoo, että oikeushenkilöiden henkilöllisyyden taikka luonnollisten henkilöiden henkilöllisyyden tai henkilötietojen julkaiseminen on tällaisten tietojen julkaisemisen oikeasuhteisuudesta tehdyn tapauskohtaisen arvioinnin perusteella kohtuutonta, tai jos tällainen julkaiseminen vaarantaisi finanssimarkkinoiden vakauden tai meneillään olevan tutkinnan, toimivaltaisen viranomaisen on
a)
lykättävä seuraamuksen tai toimenpiteen määräämistä koskevan päätöksen julkaisemista, kunnes ei enää ole perusteita olla julkaisematta näitä tietoja;
b)
julkaistava seuraamuksen tai toimenpiteen määräämistä koskeva päätös anonyymisti kansallisen lainsäädännön mukaisella tavalla, jos asianomaiset henkilötiedot voidaan tehokkaasti suojata tällaisella anonyymillä julkaisemisella; tai
c)
jätettävä seuraamuksen tai toimenpiteen määräämistä koskeva päätös julkaisematta, jos katsotaan, että a ja b alakohdassa säädetyt vaihtoehdot eivät ole riittäviä varmistamaan sitä, että:
i)
finanssimarkkinoiden vakaus ei vaarannu;
ii)
tällaisten päätösten julkaiseminen on oikeasuhteista luonteeltaan vähäisiksi katsottaviin toimenpiteisiin nähden.
2. Toimivaltaisten viranomaisten on ilmoitettava Euroopan valvontaviranomaisille kaikista määrätyistä hallinnollisista seuraamuksista tai toimenpiteistä, joita ei ole julkaistu 1 kohdan kolmannen alakohdan c alakohdan mukaisesti, sekä niitä koskevasta mahdollisesta muutoksenhausta ja sen lopputuloksesta.
Jos kyseessä on päätös julkaista seuraamus tai toimenpide anonyymisti, asiaankuuluvien tietojen julkaisemista voidaan lykätä kohtuullisen pituisen ajan, jos ennakoidaan, että tuon ajan kuluessa anonyymin julkaisemisen perusteet lakkaavat olemasta olemassa.
3. Jos kansallisessa lainsäädännössä säädetään, että seuraamuksen tai toimenpiteen määräämistä koskeva päätös, johon on haettu muutosta asiaankuuluvissa oikeus- tai muissa viranomaisissa, on julkaistava, toimivaltaisten viranomaisten on ilman aiheetonta viivytystä julkaistava virallisella verkkosivustollaan tällaiset tiedot ja kaikki tällaisen muutoksenhaun lopputulokseen liittyvät myöhemmät tiedot. Lisäksi on julkaistava myös kaikki päätökset, joilla kumotaan seuraamuksen tai toimenpiteen määräämistä koskeva aikaisempi julkaistu päätös.
4. Toimivaltaisten viranomaisten on varmistettava, että tämän artiklan mukaisesti julkaistut tiedot pysyvät niiden virallisella verkkosivustolla vähintään viiden vuoden ajan niiden julkaisemisen jälkeen. Julkaistujen tietojen sisältämiä henkilötietoja pidetään toimivaltaisen viranomaisen virallisella verkkosivustolla ainoastaan tarvittavan ajan, sovellettavien tietosuojasääntöjen mukaisesti.
VI LUKU
LOPPUSÄÄNNÖKSET
30 artikla
1. Komissiolle siirrettyä valtaa antaa delegoituja säädöksiä koskevat tässä artiklassa säädetyt edellytykset.
2. Siirretään 8 artiklan 4 kohdassa, 16 artiklan 8 kohdassa ja 17 artiklan 7 kohdassa tarkoitettu valta antaa delegoituja säädöksiä komissiolle kolmeksi vuodeksi 30 päivästä joulukuuta 2014. Komissio laatii siirrettyä säädösvaltaa koskevan kertomuksen viimeistään yhdeksän kuukautta ennen tämän kolmen vuoden kauden päättymistä. Säädösvallan siirtoa jatketaan ilman eri toimenpiteitä samanpituisiksi kausiksi, jollei Euroopan parlamentti tai neuvosto vastusta tällaista jatkamista viimeistään kolme kuukautta ennen kunkin kauden päättymistä.
3. Euroopan parlamentti tai neuvosto voi milloin tahansa peruuttaa 8 artiklan 4 kohdassa, 16 artiklan 8 kohdassa ja 17 artiklan 7 kohdassa tarkoitetun säädösvallan siirron. Peruuttamispäätöksellä lopetetaan tuossa päätöksessä mainittu säädösvallan siirto. Peruuttaminen tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona sitä koskeva päätös julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä, tai jonakin myöhempänä, kyseisessä päätöksessä mainittuna päivänä. Peruuttamispäätös ei vaikuta jo voimassa olevien delegoitujen säädösten pätevyyteen.
4. Heti kun komissio on antanut delegoidun säädöksen, komissio antaa sen tiedoksi yhtäaikaisesti Euroopan parlamentille ja neuvostolle.
5. Edellä olevan 8 artiklan 4 kohdan, 16 artiklan 8 kohdan tai 17 artiklan 7 kohdan nojalla annettu delegoitu säädös tulee voimaan ainoastaan, jos Euroopan parlamentti tai neuvosto ei ole kolmen kuukauden kuluessa siitä, kun asianomainen säädös on annettu tiedoksi Euroopan parlamentille ja neuvostolle, ilmaissut vastustavansa sitä tai jos sekä Euroopan parlamentti että neuvosto ovat ennen mainitun määräajan päättymistä ilmoittaneet komissiolle, että ne eivät vastusta säädöstä. Euroopan parlamentin tai neuvoston aloitteesta tätä määräaikaa jatketaan kolmella kuukaudella.
31 artikla
Kun komissio hyväksyy 8 artiklan 5 kohdan, 10 artiklan 2 kohdan tai 13 artiklan 5 kohdan nojalla teknisiä sääntelystandardeja, jotka ovat samoja kuin Euroopan valvontaviranomaisten toimittamat teknisten sääntelystandardien luonnokset, määräaika, jonka kuluessa Euroopan parlamentti ja neuvosto voivat vastustaa kyseisiä teknisiä sääntelystandardeja, on asetuksen (EU) N:o 1093/2010, asetuksen (EU) N:o 1094/2010 ja asetuksen (EU) N:o 1095/2010 13 artiklan 1 kohdan toisesta alakohdasta poiketen sekä käsiteltävien kysymysten monimutkaisuuden ja määrän huomioon ottamiseksi kaksi kuukautta tiedoksi antamisesta. Euroopan parlamentin tai neuvoston aloitteesta tätä määräaikaa voidaan jatkaa kerran yhdellä kuukaudella.
32 artikla
1. Direktiivin 2009/65/EY 2 artiklan 1 kohdan b alakohdan määritelmän mukaiset rahoitusyhtiöt, mainitun direktiivin 27 artiklassa tarkoitetut sijoitusyhtiöt sekä sen 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen yhteissijoitusyritysten osuuksia koskevaa neuvontaa antavat tai niitä myyvät henkilöt vapautetaan tämän asetuksen mukaisista velvoitteista 31 päivään joulukuuta 2019 saakka.
2. Kun jäsenvaltio soveltaa yksityissijoittajille tarjottuihin muihin kuin yhteissijoitusyritysten rahastoihin avaintietoasiakirjan esitysmuotoa ja sisältöä koskevia sääntöjä, sellaisina kuin ne ovat vahvistettuina direktiivin 2009/65/EY 78-81 artiklassa, tämän artiklan 1 kohdassa säädettyä poikkeusta sovelletaan rahastoyhtiöihin, sijoitusyhtiöihin ja henkilöihin, jotka antavat yksityissijoittajille tällaisten rahastojen osuuksia koskevaa neuvontaa tai myyvät niitä yksityissijoittajille.
33 artikla
1. Komissio tarkastelee tätä asetusta uudelleen viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2018. Uudelleentarkastelun on sisällettävä Euroopan valvontaviranomaisten saamien tietojen perusteella yleinen tutkimus ymmärrettävyyttä koskevan varoituksen toiminnasta ottaen huomioon toimivaltaisten viranomaisten tältä osin laatimat ohjeet. Sen on myös sisällettävä tutkimus tässä asetuksessa vahvistettujen sääntöjen käytännön soveltamisesta ottaen asianmukaisesti huomioon vähittäismarkkinoille tarkoitettujen sijoitustuotteiden markkinoilla tapahtunut kehitys sekä yhteiskunnalliset ja ympäristöön liittyvät seikat huomioon ottavia sijoituksia koskevan merkinnän käyttöönoton toteutettavuus, kustannukset ja mahdolliset hyödyt. Osana uudelleentarkasteluaan komissio suorittaa kuluttajatutkimuksen sekä tarkastelee muita kuin lainsäädännöllisiä vaihtoehtoja ja asetuksen (EU) N:o 346/2013 uudelleentarkastelun tuloksia sen 27 artiklan 1 kohdan c, e ja g alakohdan osalta.
Direktiivin 2009/65/EY 1 artiklan 2 kohdassa määriteltyjen yhteissijoitusyritysten osalta uudelleentarkastelussa on arvioitava, onko tämän asetuksen 32 artiklan mukaisia siirtymäjärjestelyjä pidennettävä vai voitaisiinko mahdollisten mukautusten yksilöimisen jälkeen direktiivin 2009/65/EY säännökset sijoittajalle annettavista avaintiedoista korvata tämän asetuksen mukaisella avaintietoasiakirjalla tai katsoa sitä vastaaviksi. Uudelleentarkastelussa on käsiteltävä myös mahdollisuutta tämän asetuksen soveltamisalan laajentamiseen muihin rahoitustuotteisiin ja arvioitava, olisiko tuotteiden vapauttamista tämän asetuksen soveltamisalasta jatkettava ottaen huomioon vahvat kuluttajansuojaa koskevat vaatimukset, rahoitustuotteiden väliset vertailut mukaan lukien. Lisäksi uudelleentarkastelussa on arvioitava, olisiko asianmukaista ottaa käyttöön yhteiset säännöt, joiden mukaan kaikkien jäsenvaltioiden on säädettävä tämän asetuksen rikkomisiin sovellettavista hallinnollisista seuraamuksista.
2. Komissio arvioi viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2018 vakuutus- ja lisäeläkeviranomaisen toteuttaman, tuotetietojen antamista koskevia vaatimuksia koskevan työn perusteella, ehdottaako se uutta säädöstä, jolla taataan asianmukaiset tuotetietojen antamista koskevat vaatimukset tällaisten tuotteiden osalta, vai sisällytetäänkö tämän asetuksen soveltamisalaan 2 artiklan 2 kohdan e alakohdassa tarkoitetut eläketuotteet.
Arviointia tehdessään komissio varmistaa, että tällaiset toimenpiteet eivät alenna tietojen antamista koskevia vaatimuksia jäsenvaltioissa, joilla on ennalta olemassa olevat tietojen antamista koskevat järjestelmät tällaisia eläketuotteita varten.
3. Komissio toimittaa yhteiskomiteaa kuultuaan Euroopan parlamentille ja neuvostolle 1 ja 2 kohtaan liittyvän kertomuksen, johon liittyy tarvittaessa säädösehdotus.
4. Komissio toteuttaa viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2018 markkinatutkimuksen sen määrittämiseksi, onko saatavilla sähköisiä laskureita, joiden avulla yksityissijoittaja voi laskea PRIIP-tuotteiden kokonaiskulut ja -palkkiot, ja ovatko ne maksuttomia. Komissio raportoi, saadaanko näillä välineillä luotettavia ja täsmällisiä laskelmia kaikista tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvista tuotteista.
Siinä tapauksessa, että tutkimuksesta käy ilmi, että tällaisia välineitä ei ole olemassa tai että yksityissijoittajat eivät pysty olemassa olevin välinein ymmärtämään PRIIP-tuotteiden kokonaiskuluja tai -palkkioita, komissio arvioi Euroopan valvontaviranomaisten mahdollisuuksia laatia yhteiskomiteassa luonnoksia teknisiksi sääntelystandardeiksi, joissa yksilöidään tällaisiin unionin tason välineisiin sovellettavat vaatimukset.
34 artikla
Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Sitä sovelletaan 31 päivästä joulukuuta 2016.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Strasbourgissa 26 päivänä marraskuuta 2014.