NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 513/2014
ze dne 16. dubna 2014,
kterým se jako součást Fondu pro vnitřní bezpečnost zřizuje nástroj pro finanční podporu policejní spolupráce, předcházení trestné činnosti, boje proti trestné činnosti a řešení krizí a zrušuje rozhodnutí Rady 2007/125/SVV
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 82 odst. 1, článek 84 a čl. 87 odst. 2 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Hospodářského a sociálního výboru (1),
s ohledem na stanovisko Výboru regionů (2),
v souladu s řádným legislativním postupem (3),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Cíle Unie, jímž je zajištění vysoké úrovně bezpečnosti v prostoru svobody, bezpečnosti a práva v souladu s čl. 67 odst. 3 Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva o fungování EU“), by mělo být dosaženo mimo jiné prostřednictvím opatření pro předcházení trestné činnosti a boj proti ní, jakož i prostřednictvím opatření pro koordinaci a spolupráci mezi donucovacími a jinými vnitrostátními orgány členských států, včetně Europolu a dalších příslušných subjektů Unie, a s příslušnými třetími zeměmi a mezinárodními organizacemi.
(2)
V zájmu dosažení tohoto cíle by měla být na úrovni Unie přijaty posíleny akce na ochranu osob a veřejných statků proti hrozbám, jež mají stále více nadnárodní charakter, a na podporu činností prováděných příslušnými orgány členských států. Terorismus, organizovaná trestná činnost, trestné činy páchané mobilními (kočujícími) zločineckými skupinami, obchod s drogami, korupce, kyberkriminalita, obchodování s lidmi a se zbraněmi a další trestná činnost představují i nadále výzvu pro vnitřní bezpečnost Unie.
(3)
Strategie vnitřní bezpečnosti Evropské unie (dále jen „strategie vnitřní bezpečnosti“), kterou Rada přijala v únoru 2010, tvoří sdílený program pro řešení těchto společných bezpečnostních výzev. Sdělení Komise ze dne 22. listopadu 2010 nazvané „Strategie EU v oblasti vnitřní bezpečnosti: Pět kroků k bezpečnější Evropě“ proměňuje zásady a pokyny strategie v konkrétní kroky tím, že stanovuje pět strategických cílů: zničit mezinárodní zločinecké sítě, předcházet terorismu a řešit radikalizaci a nábor, zvýšit pro občany a podniky úroveň bezpečnosti v kyberprostoru, posílit bezpečnost prostřednictvím správy hranic a zlepšit odolnost Evropy vůči krizím a katastrofám.
(4)
Klíčovými zásadami, kterými se provádění strategie vnitřní bezpečnosti řídí, by měly být solidarita mezi členskými státy, jasné rozdělení úkolů, dodržování základních práv a svobod a právního státu, silné zaměření na globální perspektivu a na spojitost a nezbytnou soudržnost s vnější bezpečností.
(5)
Na podporu provádění strategie vnitřní bezpečnosti a pro zajištění jejího praktického využívání by měla být členským státům poskytnuta odpovídající finanční podpora Unie v podobě zřízení a správy Fondu pro vnitřní bezpečnost (dále jen „fond“).
(6)
Fond by měl odrážet potřebu zvýšené flexibility a zjednodušení a současně splňovat požadavky v oblasti předvídatelnosti a zajišťovat spravedlivé a transparentní rozdělování zdrojů s cílem splnit obecné i specifické cíle stanovené v tomto nařízení.
(7)
Hlavními zásadami, kterými se řídí provádění fondu, jsou účinnost opatření a kvalita výdajů. Fond by měl být rovněž prováděn co nejefektivnějším a uživatelsky nejvstřícnějším způsobem.
(8)
V době snižování výdajů na politiky Unie vyžaduje vyřešení hospodářských problémů opětovnou flexibilitu, inovativní organizační opatření, lepší využívání stávajících struktur a koordinaci mezi orgány, institucemi a agenturami Unie a vnitrostátními orgány a se třetími zeměmi.
(9)
Je nutné zajistit co největší účinek financování Unie tím, že se uvolní a spojí veřejné a soukromé finanční zdroje a rozšíří se jejich využívání.
(10)
Politický cyklus EU, který zavedla Rada ve dnech 8.-9. listopadu 2010, si klade za cíl řešit nejvýznamnější závažné hrozby a hrozby spojené s organizovanou trestnou činností v Unii soudržným a metodickým způsobem prostřednictvím optimální spolupráce mezi příslušnými útvary. Za účelem podpory účinného uplatňování tohoto víceletého cyklu by při financování prostřednictvím nástroje zřízeného tímto nařízením (dále jen „nástroj“) mělo být využito veškerých možných způsobů plnění, které uvádí nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012 (4), případně včetně nepřímého řízení, aby se zajistilo včasné a účinné provedení činností a projektů.
(11)
Vzhledem k právním specifikům, jež se váží k hlavě V Smlouvy o fungování EU, nelze fond zřídit jako jediný finanční nástroj. Fond by měl být proto zřízen jako komplexní rámec pro finanční podporu Unie v oblasti vnitřní bezpečnosti, který bude zahrnovat nástroj a nástroj pro finanční podporu v oblasti vnějších hranic a víz zřízený nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 515/2014 (5). Tento komplexní rámec by mělo doplňovat nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 514/2014 (6).
(12)
Přeshraniční trestnou činnost, například obchodování s lidmi a vykořisťování nelegálních přistěhovalců ze strany zločineckých organizací, lze účinně řešit policejní spoluprací.
(13)
Celkové zdroje vyčleněné pro toto nařízení a nařízení (EU) č. 515/2014 by měly společně vytvořit finanční krytí po celou dobu trvání fondu, které má představovat pro Evropský parlament a Radu hlavní referenční částku během ročního rozpočtového procesu ve smyslu bodu 17 interinstitucionální dohody ze dne 2. prosince 2013 mezi Evropským parlamentem, Radou a Komisí o rozpočtové kázni, spolupráci v rozpočtových záležitostech a řádném finančním řízení (7).
(14)
Usnesení Evropského parlamentu ze dne 23. října 2013 o organizované trestné činnosti, korupci a praní peněz uznává, že boj proti organizované trestné činnosti je evropským úkolem, a vyzývá členské státy, aby navzájem více spolupracovaly v oblasti prosazování práva, neboť boj proti organizované trestné činnosti má zásadní význam pro ochranu řádné ekonomiky před typickou trestnou činností, jako je praní výnosů z trestné činnosti.
(15)
Prostřednictvím tohoto nástroje, jenž spadá do komplexního rámce fondu, by měla být finančně podporována policejní spolupráce, výměna informací, přístup k informacím, předcházení trestné činnosti, boj proti přeshraniční, závažné a organizované trestné činnosti včetně terorismu, korupce, obchodu s drogami, obchodování s lidmi a zbraněmi, vykořisťování nelegálních přistěhovalců, pohlavního vykořisťování dětí, šíření snímků znázorňujících zneužívání dětí a dětské pornografie, kyberkriminality a praní výnosů z trestné činnosti, ochrana osob a kritické infrastruktury proti událostem souvisejícím s bezpečností a účinné řízení bezpečnostních rizik a řešení bezpečnostních krizí, přičemž se zohlední společné politiky (strategie, politické cykly, programy a akční plány), právní předpisy a praktická spolupráce.
(16)
Finanční pomoc v těchto oblastech by měla být zejména určena na akce, jež podporují přeshraniční společné operace, přístup k informacím, výměnu informací, výměnu osvědčených postupů, snadnější a bezpečnou komunikaci a koordinaci, odbornou přípravu a výměnu personálu, analytické, monitorovací a hodnotící činnosti, komplexní posuzování hrozeb a rizik v souladu s pravomocemi stanovenými ve Smlouvě o fungování EU, zvyšování informovanosti, testování a validaci nových technologií, výzkum v oblasti forenzních věd, pořizování technického interoperabilního vybavení a spolupráce mezi členskými státy a příslušnými subjekty Unie, včetně Europolu. Finanční pomoc v těchto oblastech by měla být určena pouze na takové akce, které jsou v souladu s prioritami a iniciativami stanovenými na úrovni Unie, zejména těmi, které schválil Evropský parlament a Rada.
(17)
V rámci komplexní protidrogové strategie Unie zastávající vyvážený přístup, který je založen na souběžném snižování nabídky a poptávky, by finanční pomoc poskytovaná v rámci tohoto nástroje měla sloužit na podporu veškerých akcí zaměřených na předcházení obchodování s drogami a boj proti němu (snižování nabídky), a zejména opatření zaměřená na výrobu, zhotovování, extrahování, prodej, přepravu, dovoz a vývoz nelegálních drog, včetně jejich držení a nabytí s cílem zapojit se do činností spojených s obchodem s drogami.
(18)
Opatření ve třetích zemích a ve vztahu k těmto zemím podporovaná prostřednictvím tohoto nástroje by měla být přijímána v součinnosti a souladu s ostatními akcemi mimo Unii, jež jsou podporována prostřednictvím zeměpisných i tematických nástrojů vnější pomoci Unie. Při provádění těchto akcí by se mělo zejména dbát na plný soulad se zásadami a obecnými cíli vnější činnosti a zahraniční politiky Unie, jež se k dané zemi či regionu váží, s demokratickými zásadami a hodnotami, základními právy a svobodami, právním státem a svrchovaností třetích zemí. Tato opatření, jejichž účelem by neměla být podpora akcí přímo orientovaných na rozvoj, by měla případně doplňovat finanční pomoc poskytovanou prostřednictvím nástrojů vnější pomoci. Rovněž by měl být zajištěn soulad s humanitární politikou Unie, zejména pokud jde o mimořádná opatření.
(19)
Při provádění tohoto nástroje by měly být plně dodržovány práva a zásady zakotvené v Listině základních práv Evropské unie a mezinárodní závazky Unie.
(20)
Podle článku 3 Smlouvy o Evropské unii (dále jen „Smlouva o EU“) by měl nástroj podporovat činnosti, které zajišťují ochranu dětí před násilím, zneužíváním, vykořisťováním a zanedbáváním. Nástroj by měl rovněž podporovat ochranu dětských svědků a obětí a pomoc pro ně, a to zejména pokud jde o děti bez doprovodu a děti, které se jiným způsobem ocitnou v situaci, kdy potřebují poručenství.
(21)
Tento nástroj by měl doplňovat a posilovat opatření přijímaná s cílem rozvíjet spolupráci mezi Europolem či jinými příslušnými subjekty Unie a členskými státy, a dosáhnout tak cílů tohoto nástroje v oblasti policejní spolupráce, předcházení trestné činnosti a boje proti ní a řešení krizí. To mimo jiné znamená, že členské státy by při sestavování svých národních programů měly přihlížet k informační databázi, analytickým nástrojům a provozním a technickým pokynům Europolu, zejména informačnímu systému Europolu (EIS), aplikaci sítě pro bezpečnou výměnu informací Europolu (SIENA) a posouzení hrozeb závažné a organizované trestné činnosti v EU (SOCTA).
(22)
Za účelem jednotného provádění fondu by prostředky z rozpočtu Unie přidělené na tento nástroj měly být vynakládány v režimu přímého a nepřímého řízení v případě akcí, jež mají pro Unii zvláštní význam (opatření Unie), a mimořádné a technické pomoci, a v režimu sdíleného řízení v případě národních programů a akcí vyžadujících administrativní flexibilitu.
(23)
Pokud jde o zdroje vynakládané v režimu sdíleného řízení, je nezbytné zajistit, aby národní programy členských států byly v souladu s prioritami a cíli Unie.
(24)
Prostředky, které jsou členským státům poskytnuty na provádění jejich národních programů, by měly být stanoveny v tomto nařízení a přidělovány na základě jasných, objektivních a měřitelných kritérií. Tato kritéria by se měla odvíjet od veřejných statků chráněných členskými státy a od finančních možností členských států k zajištění vysoké úrovně vnitřní bezpečnosti, mezi něž patří počet obyvatel, velikost území a hrubý domácí produkt. Vzhledem k tomu, že ze SOCTA z roku 2013 vyplývá, že zločinecké organizace především využívají přístavů a letišť jako vstupních míst pro obchodování s lidmi a nelegálním zbožím, měla by se navíc specifická zranitelnost, kterou představují zločinecké trasy pro překračování vnějších hranic, odrazit v rozdělení dostupných zdrojů pro akce přijímané členskými státy, a to na základě kritérií týkajících se počtu cestujících a hmotnosti nákladu procházejících těmito mezinárodními letišti a přístavy.
(25)
V zájmu posílení solidarity a sdílení odpovědnosti za společné politiky, strategie a programy Unie by členské státy měly být podporovány v tom, aby část celkových zdrojů, jež jsou k dispozici pro národní programy, využily k plnění strategických priorit Unie stanovených v příloze I tohoto nařízení. U projektů, jež jsou na plnění těchto priorit zaměřeny, by se příspěvek Unie k jejich celkovým způsobilým nákladům měl zvýšit na 90 % v souladu s nařízením (EU) č. 514/2014.
(26)
Strop prostředků, které má Unie k dispozici, by měl doplňovat prostředky přidělené členským státům na provádění jejich národních programů. Tím bude zajištěno, aby Unie v daném rozpočtovém roce mohla podporovat akce, na nichž má Unie zvláštní zájem, jako jsou studie, testování a validace nových technologií, nadnárodní projekty, vytváření sítí a výměna osvědčených postupů, monitorování provádění příslušného práva a politik Unie a akcí ve třetích zemích a ve vztahu k těmto zemím. Podporovaná opatření by měla být v souladu s prioritami vytyčenými v příslušných unijních strategiích, programech, akčních plánech a posouzeních rizik a hrozeb.
(27)
K naplnění obecného cíle tohoto nástroje by členské státy měly přispět tím, že zajistí, aby jejich národní programy zahrnovaly akce zaměřené na dosažení všech specifických cílů tohoto nástroje a aby přidělování zdrojů na jednotlivé cíle odpovídalo příslušným úkolům a potřebám a zajišťovalo, že tyto cíle bude možno plnit. V případě, že národní program není zaměřen na plnění některého z těchto cílů nebo že přidělené zdroje nedosahují minimálního procentního podílu stanoveného v tomto nařízení, by dotčený členský stát měl tuto skutečnost ve svém programu odůvodnit.
(28)
Za účelem posílení kapacity Unie k okamžité reakci na události související s bezpečností nebo na nově se objevující hrozby pro Unii by mělo být možné poskytnout mimořádnou pomoc, a to v souladu s rámcem stanoveným v nařízení (EU) č. 514/2014.
(29)
Financování z rozpočtu Unie by se mělo zaměřit na činnosti, kde může zásah Unie přinést přidanou hodnotu ve srovnání s akcemi na úrovni samotných členských států. Jelikož je Unie lépe než členské státy s to reagovat na přeshraniční situace a zajišťovat platformu pro společný přístup, opatření způsobilá pro podporu v rámci tohoto nařízení by měla přispět zejména k posílení kapacit členských států a Unie, jakož i k přeshraniční spolupráci a koordinaci, vytváření sítí, vzájemné důvěře a k výměně informací a osvědčených postupů.
(30)
Pro doplnění nebo změnu ustanovení tohoto nařízení, jež se týkají vymezení strategických priorit Unie, by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování EU, pokud jde o změny, doplnění nebo zrušení strategických priorit Unie uvedených v tomto nařízení. Komise by v rámci přípravné činnosti měla vést odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni. Při přípravě a vypracování aktů v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předány současně, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě.
(31)
Při uplatňování tohoto nařízení, včetně přípravy aktů v přenesené pravomoci, by Komise měla konzultovat odborníky ze všech členských států.
(32)
Komise by měla monitorovat provádění nástroje v souladu s příslušnými ustanoveními nařízení (EU) č. 514/2014 za pomoci klíčových ukazatelů pro hodnocení výsledků a dopadu. Tyto ukazatele, včetně příslušných základních hodnot, by měly vytvářet minimální základ pro hodnocení toho, nakolik bylo cílů nástroje dosaženo.
(33)
Aby bylo možné výsledky dosažené tímto fondem měřit, je třeba stanovit společné ukazatele pro každý specifický cíl tohoto nástroje. Měření plnění specifických cílů pomocí společných ukazatelů neznamená, že provádění akcí v návaznosti na tyto ukazatele bude povinné.
(34)
Rozhodnutí Rady 2007/125/SVV (8), by mělo být zrušeno za podmínek stanovených v přechodných ustanoveních tohoto nařízení.
(35)
Jelikož cílů tohoto nařízení, totiž posílení koordinace a spolupráce mezi donucovacími orgány, předcházení trestné činnosti a boje proti ní, ochrany osob a kritické infrastruktury proti událostem souvisejícím s bezpečností a posílení kapacity členských států a Unie k účinnému řízení bezpečnostních rizik a řešení bezpečnostních krizí, nemůže být dosaženo uspokojivě členskými státy, ale spíše jich může být lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o EU. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku toto nařízení nepřekračuje rámec toho, co je nezbytné pro dosažení těchto cílů.
(36)
V souladu s články 1 a 2 Protokolu č. 22 o postavení Dánska, připojeného ke Smlouvě o EU a ke Smlouvě o fungování EU, se Dánsko neúčastní přijímání tohoto nařízení a toto nařízení pro ně není závazné ani použitelné.
(37)
V souladu s článkem 3 Protokolu č. 21 o postavení Spojeného království a Irska s ohledem na prostor svobody, bezpečnosti a práva, připojeného ke Smlouvě o EU a ke Smlouvě o fungování EU, a aniž je dotčen článek 4 uvedeného protokolu, Irsko oznámilo své přání účastnit se přijímání a uplatňování tohoto nařízení.
(38)
V souladu s článkem 1 a 2 Protokolu č. 21 o postavení Spojeného království a Irska s ohledem na prostor svobody, bezpečnosti a práva, připojeného ke Smlouvě o EU a ke Smlouvě o fungování EU, a aniž je dotčen článek 4 uvedeného protokolu, se Spojené království neúčastní přijímání tohoto nařízení, a proto pro ně není závazné ani použitelné.
(39)
Je vhodné uvést dobu použitelnosti tohoto nařízení do souladu s dobou použitelnosti nařízení Rady (EU, Euratom) č. 1311/2013 (9). Toto nařízení by se tedy mělo použít ode dne 1. ledna 2014,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Účel a oblast působnosti
1. Tímto nařízením se jako součást Fondu pro vnitřní bezpečnost (dále jen „fond“) zřizuje nástroj pro finanční podporu policejní spolupráce, předcházení trestné činnosti, boje proti trestné činnosti a řešení krizí (dále jen „nástroj“).
Společně s nařízením (EU) č. 515/2014 se tímto nařízením zřizuje fond na období od 1. ledna 2014 do 31. prosince 2020.
2. Toto nařízení stanoví:
a)
cíle, způsobilé akce a strategické priority pro finanční podporu, která má být v rámci nástroje poskytována;
b)
obecný rámec k provádění způsobilých akcí;
c)
zdroje dostupné v rámci nástroje od 1. ledna 2014 do 31. prosince 2020 a jejich rozdělení.
3. Tímto nařízením se upravuje uplatňování pravidel stanovených v nařízení (EU) č. 514/2014.
4. Nástroj se nepoužije na záležitosti, na které se vztahuje program Spravedlnost, jak je stanoveno v nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1382/2013 (10). Nástroj však může zahrnovat akce zaměřené na posílení spolupráce mezi soudními orgány a donucovacími orgány.
5. Usiluje se o součinnost, konzistentnost a vzájemné doplňování tohoto nástroje s jinými příslušnými finančními nástroji Unie, jako jsou unijní mechanismus civilní ochrany Unie, zavedený rozhodnutím Evropského parlamentu a Rady č. 1313/2013/EU (11), Horizont 2020, zavedený nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1291/2013 (12), třetí víceletý program činnosti Unie v oblasti zdraví zavedený nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 282/2014 (13), Fond solidarity Evropské unie a nástroje vnější pomoci, totiž nástroj předvstupní pomoci (NPP II) zřízený nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 231/2014 (14), Evropský nástroj sousedství zavedený nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 232/2014 (15), finanční nástroj pro rozvojovou spolupráci zřízený nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 233/2014 (16), nástroj partnerství pro spolupráci s třetími zeměmi zřízený nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 234/2014 (17), evropský nástroj pro demokracii a lidská práva zřízený nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 235/2014 (18) a nástroj přispívající ke stabilitě a míru zřízený nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 230/2014 (19). Akce financované podle tohoto nařízení nesmí obdržet ke stejnému účelu finanční podporu z jiného finančního nástroje Unie.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
a)
„policejní spoluprací“ konkrétní opatření a typy spolupráce zahrnující příslušné orgány všech členských států uvedené v článku 87 Smlouvy o fungování EU;
b)
„výměnou informací a přístupem k informacím“ bezpečné shromažďování, uchovávání, zpracovávání, analýza a výměna informací relevantních pro orgány uvedené v článku 87 Smlouvy o fungování EU při předcházení trestným činům, jejich odhalování, vyšetřování a stíhání, zejména pokud jde o přeshraniční, závažnou a organizovanou trestnou činnost;
c)
„předcházením trestné činnosti“ veškerá opatření, která mají snižovat trestnou činnost a pocit nejistoty občanů nebo k tomuto snižování přispět, jak uvádí čl. 2 odst. 2 rozhodnutí Rady 2009/902/SVV (20);
d)
„organizovanou trestnou činností“ trestné jednání související s účastí na zločinném spolčení, jak je vymezeno v rámcovém rozhodnutí Rady 2008/841/SVV (21);
e)
„terorismem“ úmyslná jednání a trestné činy definované v rámcovém rozhodnutí 2002/475/SVV (22);
f)
„řízením rizik a řešením krizí“ opatření týkající se posouzení, prevence, připravenosti a zvládání následků terorismu, organizované trestné činnosti a jiných bezpečnostních rizik;
g)
„prevencí a připraveností“ opatření zaměřená na prevenci nebo omezení rizik spojených s možnými teroristickými útoky a jinými událostmi souvisejícími s bezpečností;
h)
„zvládáním následků“ účinná koordinace akcí přijímaných na úrovni členských států nebo Unie s cílem reagovat na teroristický útok nebo jinou událost související s bezpečností a snížit jejich dopad;
i)
„kritickou infrastrukturou“ prostředky, sítě, systémy nebo jejich části, které mají zásadní význam pro zachování nejdůležitějších společenských funkcí, zdraví, bezpečnosti, ekonomického nebo sociálního blahobytu občanů a jejichž narušení nebo zničení by mělo pro členský stát nebo Unii závažný dopad v důsledku selhání těchto funkcí;
j)
„mimořádnou situací“ událost související s bezpečností nebo nová hrozba, jež má nebo může mít významný negativní dopad na bezpečnost občanů v jednom či více členských státech.
Článek 3
Cíle
1. Obecným cílem nástroje je přispět k zajištění vysoké úrovně bezpečnosti v Unii.
2. V rámci obecného cíle stanoveného v odstavci 1 nástroj přispívá v souladu s prioritami stanovenými v příslušných unijních strategiích, politických cyklech, programech a posouzeních hrozeb a rizik k plnění těchto specifických cílů:
a)
předcházení trestné činnosti, boj proti přeshraniční, závažné a organizované trestné činnosti včetně terorismu a posílení koordinace a spolupráce mezi donucovacími orgány a jinými vnitrostátními orgány členských států, včetně Europolu a jiných příslušných subjektů Unie, a příslušnými třetími zeměmi a mezinárodními organizacemi;
b)
posílení kapacity členských států a Unie k účinnému zvládání bezpečnostních rizik a krizí a připravenost na teroristické útoky a jiné události související s bezpečností, jakož i ochrana občanů a kritické infrastruktury před těmito útoky a událostmi.
Plnění specifických cílů tohoto nástroje se hodnotí v souladu s čl. 55 odst. 2 nařízení č. 514/2014 na základě společných ukazatelů, které jsou stanoveny v příloze II tohoto nařízení a ukazatelů pro konkrétní programy zahrnutých v národních programech.
3. Pro dosažení cílů uvedených v odstavcích 1 a 2, nástroj přispěje k plnění těchto operačních cílů:
a)
podporovat a rozvíjet opatření posilující schopnost členských států předcházet trestné činnosti a boji proti přeshraniční, závažné a organizované trestné činnosti včetně terorismu, a to zejména prostřednictvím partnerství veřejného a soukromého sektoru, výměny informací a osvědčených postupů, přístupu k údajům, interoperabilních technologií, porovnatelných statistik, aplikované kriminologie, komunikace s veřejností a zvyšování informovanosti;
b)
podporovat a rozvíjet administrativní a operativní koordinaci, spolupráci, vzájemné porozumění a výměnu informací mezi donucovacími orgány členských států, jinými vnitrostátními orgány, Europolem a jinými příslušnými subjekty Unie a případně se třetími zeměmi a mezinárodními organizacemi;
c)
podporovat a rozvíjet systémy odborné přípravy, včetně přípravy zaměřené na technické a odborné znalosti a dovednosti, pokud jde o povinnosti spojené s dodržováním lidských práv a základních svobod, při provádění evropských politik odborné přípravy, mimo jiné prostřednictvím unijních výměnných programů zaměřených na vymáhání práva v zájmu podpory opravdové evropské kultury v oblasti justice a vymáhání práva;
d)
podporovat a rozvíjet opatření, záruky, mechanismy a osvědčené postupy pro včasnou identifikaci svědků a obětí trestné činnosti, včetně obětí terorismu, a na jejich ochranu a podporu, a zejména pak na ochranu a podporu dětských svědků a obětí, obzvláště jedná-li se o děti bez doprovodu a děti, které se jiným způsobem ocitnou v situaci, kdy potřebují poručenství;
e)
opatření posilující administrativní a operativní kapacitu členských států k ochraně kritické infrastruktury ve všech hospodářských odvětvích, a to mimo jiné prostřednictvím partnerství veřejného a soukromého sektoru a lepší koordinace, spolupráce, výměny a šíření know-how a zkušeností v rámci Unie a s příslušnými třetími zeměmi;
f)
zabezpečené spojení a účinná koordinace mezi stávajícími subjekty v oblasti včasného varování a krizové spolupráce v rámci jednotlivých odvětví na unijní a vnitrostátní úrovni, včetně informačních středisek pro různé situace, s cílem umožnit rychlé vyhotovení souhrnných a přesných přehledů v krizových situacích, koordinovat protiopatření a vyměňovat si volně přístupné, důvěrné a utajované informace;
g)
opatření posilující administrativní a operativní kapacitu členských států a Unie při vypracovávání komplexních posouzení hrozeb a rizik, jež jsou podloženy důkazy a jsou v souladu s prioritami a iniciativami stanovenými na úrovni Unie, zejména s těmi, které schválil Evropský parlament a Rada, aby Unie mohla rozvíjet integrované přístupy založené na společném a sdíleném vyhodnocení krizových situací a aby se zvýšilo vzájemné porozumění různě definovaným stupňům ohrožení v členských státech a partnerských zemích.
4. Nástroj také přispívá k financování technické pomoci z podnětu členských států a Komise.
5. Akce financované z tohoto nástroje musí být prováděny v plném souladu se základními právy a s ohledem na lidskou důstojnost. Akce musí být zejména v souladu s ustanoveními Listiny základních práv Unie, právními předpisy Unie na ochranu údajů a Evropskou úmluvou o ochraně lidských práv a základních svobod (EÚLP).
Zvláštní pozornost při provádění akcí věnují členské státy pokud možno zejména podpoře a ochraně zranitelných osob, zejména dětí a nezletilých osob bez doprovodu.
Článek 4
Způsobilé akce podle národních programů
1. V rámci cílů uvedených v článku 3 tohoto nařízení a s ohledem na sjednané závěry politického dialogu v souladu s článkem 13 nařízení (EU) č. 514/2014 a v souladu s cíli národních programů uvedených v článku 7 tohoto nařízení jsou prostřednictvím nástroje podporovány akce v členských státech, a to zejména:
a)
akce na zlepšení policejní spolupráce a koordinace mezi donucovacími orgány, jež zahrnují spolupráci s příslušnými subjekty Unie, zejména Europolem a Eurojustem, a mezi nimi, společné vyšetřovací týmy a jiné formy přeshraničních společných operací, přístup k informacím, výměnu informací a interoperabilní technologie;
b)
projekty zaměřené na vytváření sítí, partnerství veřejného a soukromého sektoru, vzájemnou důvěru, porozumění a učení, určování, výměnu a šíření know-how, zkušeností a osvědčených postupů, sdílení informací, sdílení poznatků o situaci a prognózy jejího vývoje, plánování pro nepředvídané události a interoperabilitu;
c)
analytické, monitorovací a hodnotící činnosti, včetně studií a posuzování hrozeb, rizik a dopadů, jež jsou podložené důkazy a v souladu s prioritami a iniciativami stanovenými na úrovni Unie, zejména s těmi, které schválil Evropský parlament a Rada;
d)
činnosti v oblasti zvyšování informovanosti, šíření informací a komunikace;
e)
pořizování, údržba unijních a vnitrostátních systémů informačních technologií přispívajících k dosažení cílů tohoto nařízení, nebo modernizace systémů informačních technologií a technického vybavení, včetně testování kompatibility systémů, zabezpečeného zařízení, infrastruktury, souvisejících budov a systémů, zejména systémů informačních a komunikačních technologií a součástí těchto systémů, mimo jiné za účelem evropské spolupráce v oblasti kybernetické bezpečnosti, kyberkriminality, a to zejména s evropským centrem pro boj proti kyberkriminalitě;
f)
výměna, odborná příprava a vzdělávání zaměstnanců a odborníků různých orgánů, včetně jazykové přípravy a společných cvičení a programů;
g)
opatření určená na využívání, převod, testování a validaci nových metod a technologií, včetně pilotních projektů a opatření následujících po projektech výzkumu v oblasti bezpečnosti financovaných Unií.
2. V rámci cílů uvedených v článku 3 lze z tohoto nástroje podporovat rovněž tyto akce ve třetích zemích a ve vztahu k těmto zemím:
a)
akce na zlepšení policejní spolupráce a koordinace mezi donucovacími orgány, jež zahrnují společné vyšetřovací týmy a jiné formy přeshraničních společných operací, přístup k informacím a výměnu informací, a interoperabilní technologie;
b)
vytváření sítí, vzájemná důvěra, porozumění a učení, určování, výměna a šíření know-how, zkušeností a osvědčených postupů, sdílení informací, sdílení poznatků o situaci a prognózy jejího vývoje, plánování pro nepředvídané události a interoperabilita;
c)
výměna, odborná příprava a vzdělávání zaměstnanců a odborníků příslušných orgánů;
Koordinaci akcí ve třetích zemích a ve vztahu k těmto zemím zajišťuje Komise a členské státy s Evropskou službou pro vnější činnost, jak je stanoveno v čl. 3 odst. 5 nařízení (EU) č. 514/2014.
KAPITOLA II
FINANČNÍ A PROVÁDĚCÍ RÁMEC
Článek 5
Celkové zdroje a provádění
1. Celkové zdroje na provádění nástroje činí 1 004 milionů EUR v běžných cenách.
2. Roční rozpočtové prostředky schvaluje Evropský parlament a Rada v mezích víceletého finančního rámce.
3. Celkové zdroje jsou čerpány těmito způsoby:
a)
v rámci národních programů podle článku 7;
b)
v rámci akcí Unie podle článku 8;
c)
v rámci technické pomoci podle článku 9;
d)
v rámci mimořádné pomoci podle článku 10.
4. Rozpočet přidělený v rámci tohoto nástroje na akce Unie uvedená v článku 8 tohoto nařízení, na technickou pomoc podle článku 9 tohoto nařízení a na mimořádnou pomoc podle článku 10 tohoto nařízení je plněn v režimu přímého řízení v souladu s čl. 58 odst. 1 písm. a) a nepřímého řízení v souladu s čl. 58 odst. 1 písm. c) nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012 (23).
Rozpočet přidělený na národní programy uvedené v článku 7 tohoto nařízení je plněn v rámci sdíleného řízení v souladu s čl. 58 odst. 1 písm. b) nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012.
5. Aniž jsou dotčeny pravomoci Evropského parlamentu a Rady, celkové zdroje se použijí takto:
a)
662 milionů EUR na národní programy členských států;
b)
342 milionů EUR na akce Unie, mimořádnou pomoc a technickou pomoc z podnětu Komise.
6. Každý členský stát vyčlení částky na národní programy uvedené v příloze III, a to následujícím způsobem:
a)
alespoň 20 % na akce týkající se specifických cílů uvedených v čl. 3 odst. 2 prvním pododstavci písm. a); a
b)
alespoň 10 % na akce týkající se specifických cílů uvedených v čl. 3 odst. 2 prvním pododstavci písm. b).
Členské státy se mohou od těchto minimálních procentuálních částek odchýlit, pokud budou v národních programech vysvětleny důvody, proč vyčlenění nižších částek neohrožuje dosažení příslušného cíle. Toto vysvětlení posoudí Komise v rámci jejího schvalování národních programů uvedených v čl. 7 odst. 2.
7. Společně s celkovými zdroji stanovenými pro nařízení (EU) č. 515/2014, představují celkové zdroje, jež jsou k dispozici pro tento nástroj, jak stanoví odstavec 1 tohoto článku, finanční krytí pro fond a jsou pro Evropský parlament a Radu hlavní referenční částkou během ročního rozpočtového procesu ve smyslu bodu 17 interinstitucionální dohody mezi Evropským parlamentem, Radou a Komisí o rozpočtové kázni, spolupráci v rozpočtových záležitostech a řádném finančním řízení.
Článek 6
Zdroje na způsobilé akce v členských státech
1. 662 milionů EUR je přiděleno členským státům takto:
a)
30 % v poměru k celkovému počtu jejich obyvatel;
b)
10 % v poměru k rozloze jejich území;
c)
15 % v poměru k počtu cestujících a 10 % k tunám nákladu odbavených na jejich mezinárodních letištích a v námořních přístavech;
d)
35 % nepřímo úměrně k jejich hrubému domácímu produktu (standard kupní síly na obyvatele).
2. Referenčními hodnotami pro údaje uvedené v odstavci 1 jsou nejaktuálnější statistické údaje zveřejněné Komisí (Eurostatem) na základě údajů poskytnutých členskými státy v souladu s právem Unie. Referenčním dnem je 30. červen 2013. Částky vyčleněné pro národní programy vypočítané na základě kritérií podle odstavce 1 jsou stanoveny v příloze III.
Článek 7
Národní programy
1. Národní programy, které mají být vypracovány v rámci tohoto nástroje, a ty, které mají být vypracovány podle nařízení (EU) č. 515/2014 jsou předloženy Komisi jako jediný národní program pro fond, a to v souladu s článkem 14 nařízení (EU) č. 514/2014.
2. V rámci národních programů, které má Komise přezkoumat a schválit podle článku 14 nařízení (EU) č. 514/2014, členské státy v rámci cílů uvedených v článku 3 tohoto nařízení a se zohledněním výsledku politického dialogu uvedeného v článku 13 nařízení (EU) č. 514/2014 usilují především o dosažení strategických priorit Unie uvedených v příloze I tohoto nařízení. Na údržbu unijních a vnitrostátních systémů informačních technologií přispívajících k dosažení cílů tohoto nařízení použijí členské státy maximálně 8 % celkové částky přidělené v rámci národních programů a maximálně 8 % této částky použijí i na akce ve třetích zemích a ve vztahu k těmto zemím, kterými se provádějí strategické priority Unie uvedené v příloze I tohoto nařízení.
3. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 11 za účelem změny, doplnění nebo zrušení strategických priorit Unie uvedených v příloze I tohoto nařízení.
Článek 8
Akce Unie
1. Z podnětu Komise může být nástroj využíván k financování nadnárodních akcí nebo akcí, na nichž má Unie zvláštní zájem (dále jen „akce Unie“) a jež se týkají obecných, specifických a operačních cílů uvedených v článku 3.
2. Akce Unie jsou způsobilé k financování, pokud jsou v souladu s prioritami a iniciativami stanovenými na úrovni Unie, zejména těmi, které schválil Evropský parlament a Rada, v příslušných unijních strategiích, politických cyklech, programech a posouzeních hrozeb a rizik a podporují zejména:
a)
přípravné, monitorovací, administrativní a technické činnosti a vývoj hodnotícího mechanismu nutného k provádění politik v oblasti policejní spolupráce, předcházení trestné činnosti, boje proti trestné činnosti a řešení krizí;
b)
nadnárodní projekty, do nichž jsou zapojeny dva nebo více členských států či alespoň jeden členský stát a jedna třetí země;
c)
analytické, monitorovací a hodnotící činnosti, včetně posouzení hrozeb, rizik a dopadů, jež jsou podložené důkazy a jsou v souladu s prioritami a iniciativami stanovenými na úrovni Unie, zejména s těmi, které schválil Evropský parlament a Rada, a projektů monitorujících provádění práva Unie a plnění cílů politiky Unie v členských státech;
d)
projekty zaměřené na vytváření sítí, partnerství veřejného a soukromého sektoru, vzájemnou důvěru, porozumění a učení, určování a šíření osvědčených postupů a inovativních přístupů na úrovni Unie, vzdělávací a výměnné programy;
e)
projekty zaměřené na rozvoj metodických, zejména statistických nástrojů a postupů a společných ukazatelů;
f)
pořizování, údržbu nebo modernizaci technického vybavení, odborného zázemí, zabezpečeného zařízení, infrastruktury, souvisejících budov a systémů, zejména systémů informačních a komunikačních technologií a součástí těchto systémů na úrovni Unie, mimo jiné za účelem evropské spolupráce v oblasti kybernetické bezpečnosti a kyberkriminality, a to zejména s evropským centrem pro boj proti kyberkriminalitě;
g)
projekty zaměřené na zvyšování informovanosti o politikách a cílech Unie mezi zúčastněnými stranami a širokou veřejností, včetně institucionální komunikace týkající se politických priorit Unie;
h)
mimořádně inovativní projekty, jež rozvíjejí nové metody nebo využívají nové technologie s potenciálem jejich převedení do ostatních členských států, zejména projekty zaměřené na testování a validaci výsledků výzkumu v oblasti bezpečnosti financovaného Unií;
i)
studie a pilotní projekty.
3. V rámci cílů uvedených v článku 3 jsou z tohoto nástroje podporovány rovněž akce ve třetích zemích a ve vztahu k těmto zemím, a to zejména:
a)
akce ke zlepšení policejní spolupráce a koordinace mezi donucovacími orgány, případně i s mezinárodními organizacemi, jež zahrnují společné vyšetřovací týmy a jiné formy přeshraničních společných operací, přístup k informacím, výměnu informací a interoperabilní technologie;
b)
akce zaměřené na vytváření sítí, vzájemnou důvěru, porozumění a učení, určování, výměnu a šíření know-how, zkušeností a osvědčených postupů, sdílení informací, sdílení poznatků o situaci a prognózy jejího vývoje, plánování pro nepředvídané události a interoperabilitu;
c)
pořizování, údržba nebo modernizace technického vybavení, včetně systémů informačních a komunikačních technologií a součástí těchto systémů;
d)
výměna, odborná příprava a vzdělávání zaměstnanců a odborníků příslušných orgánů, včetně jazykové přípravy;
e)
činnosti v oblasti zvyšování informovanosti, šíření informací a komunikace;
f)
posouzení hrozeb, rizik a dopadů;
g)
studie a pilotní projekty.
4. Akce Unie se provádějí v souladu s článkem 6 nařízení (EU) č. 514/2014.
Článek 9
Technická pomoc
1. Z podnětu nebo jménem Komise může být z nástroje poskytnut příspěvek ve výši až 800 000 EUR ročně na technickou pomoc pro fond v souladu s článkem 9 nařízení (EU) č. 514/2014.
2. Z podnětu členského státu může být z nástroje financovány činnosti technické pomoci v souladu s článkem 20 nařízení (EU) č. 514/2014. Částka přidělená na technickou pomoc nesmí v období 2014-2020 překročit až 5 % celkové částky přidělené členskému státu navýšené o 200 000 EUR.
Článek 10
Mimořádná pomoc
1. Tento nástroj poskytuje finanční pomoc na řešení naléhavých a specifických potřeb v případě mimořádné situace ve smyslu definice v čl. 2 písm. j).
2. Mimořádná pomoc se provádí v souladu s mechanismem stanoveným v článcích 6 a 7 nařízení (EU) č. 514/2014.
KAPITOLA III
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 11
Výkon přenesené pravomoci
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je svěřena Komisi za podmínek stanovených v tomto článku.
2. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedená v čl. 7 odst. 3 je svěřena Komisi na dobu sedmi let od 21. května 2014. Komise vypracuje zprávu o přenesené pravomoci nejpozději devět měsíců před koncem tohoto sedmiletého období. Přenesení pravomocí se automaticky prodlužuje o období tří let, pokud Evropský parlament nebo Rada nevysloví proti tomuto prodloužení námitku nejpozději tři měsíce před koncem tohoto sedmiletého období.
3. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomocí uvedené v čl. 7 odst. 3 kdykoli zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomoci v něm blíže určené. Rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.
4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
5. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle čl. 7 odst. 3 vstoupí v platnost, pouze pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada nevyslovily námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty informují Komisi o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.
Článek 12
Použitelnost nařízení (EU) č. 514/2014
Na tento nástroj se použijí ustanovení nařízení (EU) č. 514/2014.
Článek 13
Zrušení
Rozhodnutí 2007/125/SVV se zrušuje s účinkem ode dne 1. ledna 2014.
Článek 14
Přechodná ustanovení
1. Tímto nařízením není dotčeno pokračování nebo změna, včetně úplného nebo částečného zrušení projektů až do jejich uzavření nebo finanční pomoci schválené Komisí na základě rozhodnutí 2007/125/SVV ani žádného jiného právního předpisu, který se na tuto pomoc vztahuje k 31. prosinci 2013.
2. Při rozhodování o spolufinancování z tohoto nástroje Komise přihlíží k opatřením, která mají finanční dopady v období tohoto spolufinancování a která byla přijata na základě rozhodnutí 2007/125/SVV před 20. květnem 2014.
3. Částky přidělené na závazky pro spolufinancování schválené Komisí mezi 1. lednem 2011 a 31. prosincem 2014, k nimž nejsou doklady požadované pro uzavření operací zaslány Komisi ve lhůtě pro předložení závěrečné zprávy, Komise automaticky uvolní ze závazku do 31. prosince 2017, přičemž vzniká povinnost neoprávněně vyplacené částky vrátit.
K částkám na operace, které byly pozastaveny z důvodu soudních řízení nebo správních řízení o opravném prostředku s odkladným účinkem, se při výpočtu výše částky, která se automaticky uvolňuje ze závazku, nepřihlíží.
4. Komise předloží Evropskému parlamentu a Radě do 31. prosince 2015 zprávu hodnotící ex-post provádění rozhodnutí 2007/125/SVV během období 2007-2013.
Článek 15
Přezkum
Na základě návrhu Komise přezkoumá Evropský parlament a Rada toto nařízení do 30. června 2020.
Článek 16
Vstup v platnost a použitelnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. ledna 2014.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné v členských státech v souladu se Smlouvami.
Ve Štrasburku dne 16. dubna 2014.
EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS (EU) N:o 513/2014,
annettu 16 päivänä huhtikuuta 2014,
poliisiyhteistyön, rikollisuuden ehkäisemisen ja torjumisen sekä kriisinhallinnan rahoitusvälineen perustamisesta osana sisäisen turvallisuuden rahastoa ja neuvoston päätöksen 2007/125/YOS kumoamisesta
EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka
ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 82 artiklan 1 kohdan, 84 artiklan sekä 87 artiklan 2 kohdan,
ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
sen jälkeen kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille,
ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (1),
ottavat huomioon alueiden komitean lausunnon (2),
noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä (3),
sekä katsovat seuraavaa:
(1)
Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 67 artiklan 3 kohdan mukainen unionin tavoite korkean turvallisuustason varmistamisesta vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alueella olisi saavutettava muun muassa toteuttamalla toimenpiteitä rikollisuuden ehkäisemiseksi ja torjumiseksi sekä tukemalla yhteistyötä ja koordinointia jäsenvaltioiden lainvalvontaviranomaisten ja muiden kansallisten viranomaisten välillä, myös Europolin ja muiden alalla toimivien unionin elimien sekä asiaankuuluvien kolmansien maiden ja kansainvälisten järjestöjen kanssa.
(2)
Tämän tavoitteen saavuttamiseksi olisi toteutettava tehostettuja unionin tason toimia, jotta ihmisiä ja omaisuutta voidaan suojella uhkatekijöiltä, jotka ovat yhä enemmän rajat ylittäviä, ja jotta voidaan tukea jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten toimintaa. Terrorismi, järjestäytynyt rikollisuus, liikkuva rikollisuus, huumekauppa, korruptio, tietoverkkorikollisuus sekä ihmiskauppa ja laittomien aseiden kauppa muodostavat edelleen uhkan unionin sisäiselle turvallisuudelle.
(3)
Euroopan unionin sisäisen turvallisuuden strategia, jäljempänä ’sisäisen turvallisuuden strategia’, jonka neuvosto hyväksyi helmikuussa 2010, muodostaa yhteisen toimintasuunnitelman näiden yhteisten turvallisuushaasteiden ratkaisemiseksi. Komission 22 päivänä marraskuuta 2010 hyväksymässä tiedonannossa ”EU:n sisäisen turvallisuuden strategian toteuttamissuunnitelma: Viisi askelta kohti turvallisempaa Eurooppaa” strategian periaatteet ja suuntaviivat muunnetaan konkreettisiksi toimenpiteiksi määrittelemällä viisi strategista tavoitetta: hajotetaan kansainväliset rikollisverkostot, ehkäistään terrorismia ja puututaan radikalisoitumiseen ja terroristien värväystoimintaan, parannetaan kansalaisten ja yritysten turvallisuutta verkkoympäristössä, vahvistetaan turvallisuutta rajavalvonnan avulla ja parannetaan Euroopan kykyä selviytyä kriiseistä ja katastrofeista.
(4)
Sisäisen turvallisuuden strategian täytäntöönpanon keskeisinä periaatteina olisi oltava jäsenvaltioiden yhteisvastuullisuus, selkeä tehtävänjako, perusoikeuksien ja -vapauksien sekä oikeusvaltioperiaatteen kunnioittaminen ja kokonaisvaltaisuuden sekä sisäisen ja ulkoisen turvallisuuden keskinäisen yhteyden ja niiden välillä tarvittavan johdonmukaisuuden vahva painottaminen.
(5)
Sisäisen turvallisuuden strategian täytäntöönpanon edistämiseksi ja sen operatiivisen toteutumisen varmistamiseksi jäsenvaltioille olisi annettava riittävästi unionin rahoitustukea perustamalla sisäisen turvallisuuden rahasto, jäljempänä ’rahasto’, ja hallinnoimalla sitä.
(6)
Rahastossa olisi otettava huomioon joustavuuden lisäämisen ja yksinkertaistamisen tarve mutta myös ennustettavuuteen liittyvät vaatimukset ja varmistettava resurssien oikeudenmukainen ja avoin jakautuminen siten, että saavutetaan tässä asetuksessa asetetut yleiset ja erityiset tavoitteet.
(7)
Rahaston täytäntöönpanon keskeisiä periaatteita ovat toimenpiteiden tehokkuus ja varainkäytön laatu. Lisäksi rahastoa olisi käytettävä mahdollisimman vaikuttavasti ja käyttäjäystävällisesti.
(8)
Aikana, jolloin unionin toimintaan kohdistetaan säästötoimia, talousvaikeuksien voittaminen vaatii joustavuuden lisäämistä, innovatiivisten organisatoristen toimenpiteiden toteuttamista, nykyisten rakenteiden käytön tehostamista ja toiminnan yhteensovittamista unionin toimielinten ja erillisvirastojen ja kansallisten viranomaisten sekä näiden ja kolmansien maiden välillä.
(9)
Unionin rahoituksen vaikutukset on tarpeen maksimoida ottamalla käyttöön julkisia ja yksityisiä rahoitusvaroja, yhdistämällä niitä ja tehostamalla niiden käyttöä.
(10)
Neuvoston 8 ja 9 päivänä joulukuuta 2010 vahvistaman unionin toimintapoliittisen syklin tarkoituksena on puuttua merkittävimpiin vakavan ja järjestäytyneen rikollisuuden unionille muodostamiin uhkiin johdonmukaisesti ja järjestelmällisesti kaikkien asiaankuuluvien yksikköjen mahdollisimman tehokkaan yhteistyön avulla. Tämän monivuotisen syklin tehokkaan toteuttamisen tukemiseksi tällä asetuksella perustettavaan välineeseen, jäljempänä ’väline’, perustuvassa rahoituksessa olisi hyödynnettävä kaikkia mahdollisia Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU, Euratom) N:o 966/2012 (4) säädettyjä talousarvion toteuttamistapoja, mukaan lukien tarvittaessa välillinen hallinnointi, jotta varmistetaan toimintojen ja hankkeiden oikea-aikainen ja tehokas täytäntöönpano.
(11)
Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen V osastoon liittyvien oikeudellisten seikkojen vuoksi rahastoa ei ole mahdollista perustaa yhtenä rahoitusvälineenä. Sen vuoksi rahasto olisi perustettava kokonaisvaltaisena kehyksenä, josta myönnetään unionin rahoitustukea sisäisen turvallisuuden alalla ja joka käsittää tämän välineen sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) N:o 515/2014 (5) perustetun ulkorajojen ja viisumipolitiikan rahoitusvälineen. Tätä kokonaisvaltaista kehystä olisi täydennettävä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) N:o 514/2014 (6).
(12)
Rajatylittävään rikollisuuteen, kuten rikollisjärjestöjen harjoittamaan ihmiskauppaan ja laittoman maahanmuuton hyväksikäyttöön, voidaan puuttua tehokkaasti poliisiyhteistyön avulla.
(13)
Tässä asetuksessa ja asetuksessa (EU) N:o 515/2014 vahvistetaan yhdessä rahoituspuitteet, joita Euroopan parlamentti ja neuvosto pitävät talousarviota koskevasta kurinalaisuudesta, talousarvioyhteistyöstä ja moitteettomasta varainhoidosta 2 päivänä joulukuuta 2013 tehdyn Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission välisen toimielinten sopimuksen (7) 17 kohdan mukaisesti ensisijaisena rahoitusohjeenaan vuotuisessa talousarviomenettelyssä.
(14)
Euroopan parlamentti totesi järjestäytyneestä rikollisuudesta, korruptiosta ja rahanpesusta 23 päivänä lokakuuta 2013 antamassaan päätöslauselmassa, että järjestäytyneen rikollisuuden torjunta on eurooppalainen haaste, ja vaati jäsenvaltioiden yhteistyön lisäämistä lainvalvonnassa, sillä järjestäytyneen rikollisuuden tehokas torjunta on olennaisen tärkeää laillisen talouden puolustamiseksi rahanpesun kaltaisilta tyypillisiltä rikollisuuden muodoilta.
(15)
Välineestä olisi myönnettävä rahoitustukea poliisiyhteistyön, tietojenvaihdon ja tietojen saatavuuden edistämiseen, rikollisuuden ehkäisemiseen ja rajatylittävän, vakavan ja järjestäytyneen rikollisuuden, kuten terrorismin, korruption, huumekaupan, ihmiskaupan, laittoman asekaupan, laittoman maahanmuuton hyväksikäytön, lasten seksuaalisen hyväksikäytön, lasten hyväksikäyttöä esittävien kuvien ja lapsipornografian levittämisen, tietoverkkorikollisuuden ja rahanpesun torjuntaan, kansalaisten ja elintärkeän infrastruktuurin suojelemiseen vaaratilanteilta sekä turvallisuuteen liittyvien riskien ja kriisien tehokkaan hallinnan edistämiseen osana rahaston kokonaisvaltaista kehystä, ottaen huomioon yhteiset politiikat (strategiat, toimintapoliittiset syklit, ohjelmat ja toimintasuunnitelmat), lainsäädäntö ja käytännön yhteistyö.
(16)
Näillä aloilla myönnettävällä rahoitustuella olisi erityisesti tuettava toimia, jotka edistävät rajatylittäviä yhteisiä toimia, tietojenvaihtoa ja tietojen saatavuutta, parhaiden käytänteiden vaihtoa, helpompaa ja suojattua viestintää ja koordinointia, koulutusta ja henkilöstövaihtoa, analyysi-, seuranta- ja arviointitoimia, kattavia uhkien ja riskien arviointeja perussopimuksissa määriteltyjen toimivaltuuksien mukaisesti, tietoisuuden lisäämiseen tähtääviä toimia, uuden teknologian testausta ja validointia, rikosteknisten tutkintamenetelmien tutkimusta, yhteentoimivien teknisten laitteistojen hankintoja sekä yhteistyötä jäsenvaltioiden ja alalla toimivien unionin elinten, kuten Europolin, välillä. Näille aloille osoitettavalla rahoitustuella olisi tuettava ainoastaan toimia, jotka ovat unionin tasolla määritettyjen ja erityisesti Euroopan parlamentin ja neuvoston hyväksymien painopisteiden ja aloitteiden mukaisia.
(17)
Unionin huumausainestrategia, jossa korostetaan tasapainoista lähestymistapaa pyrkien vähentämään samanaikaisesti tarjontaa ja kysyntää, muodostaa kokonaisvaltaisen kehyksen, jonka puitteissa tämän välineen mukaista rahoitustukea olisi annettava kaikkien sellaisten toimien tukemiseen, joilla pyritään estämään ja torjumaan huumekauppaa (tarjonnan vähentäminen), ja erityisesti sellaisten toimenpiteiden tukemiseen, jotka kohdistetaan laittomien huumeiden tuotantoon, valmistukseen, uuttamiseen, myyntiin, kuljetukseen, tuontiin ja vientiin sekä huumausaineiden hallussapitoon ja hankintaan silloin, kun tarkoituksena on osallistua huumekauppaan liittyvään toimintaan.
(18)
Kun välineestä tuetaan kolmansissa maissa toteutettavia ja niihin liittyviä toimenpiteitä, olisi hyödynnettävä yhteisvaikutusta ja noudatettava johdonmukaisuutta sellaisten muiden unionin ulkopuolella toteutettavien toimien kanssa, jotka saavat tukea sekä maantieteellisistä että teemakohtaisista unionin ulkoisen avun välineistä. Näiden toimien toteuttamisessa olisi etenkin pyrittävä noudattamaan täysin johdonmukaisesti asianomaista maata tai aluetta koskevan unionin ulkoisen toiminnan ja ulkopolitiikan periaatteita ja yleistavoitteita, demokratian periaatteita ja arvoja, perusvapauksia ja -oikeuksia, oikeusvaltioperiaatetta ja kolmansien maiden itsemääräämisoikeutta. Toimenpiteiden tarkoituksena ei saisi olla välittömästi kehitysyhteistyöhön suunnattujen toimien tukeminen, vaan niillä olisi tarvittaessa täydennettävä ulkoisen avun välineistä myönnettyä rahoitusta. Olisi myös pyrittävä johdonmukaisuuteen suhteessa unionin humanitaarisen avun politiikkaan erityisesti hätätoimenpiteiden toteuttamisessa.
(19)
Välinettä käytettäessä olisi noudatettava täysimääräisesti Euroopan unionin perusoikeuskirjassa vahvistettuja oikeuksia ja periaatteita ja unionin kansainvälisiä velvoitteita.
(20)
Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 3 artiklan mukaisesti välineellä on tuettava toimia, joilla varmistetaan lasten suojelu väkivallalta, kaltoinkohtelulta, hyväksikäytöltä ja laiminlyönniltä. Välineestä olisi tuettava myös suoja- ja tukitoimia, jotka on tarkoitettu todistajina toimivien ja uhreiksi joutuneiden lasten sekä erityisesti ilman huoltajaa olevien tai muuten holhousta tarvitsevien lasten auttamiseen.
(21)
Välineellä olisi täydennettävä ja tuettava toimia, joilla pyritään kehittämään Europolin ja muiden alalla toimivien unionin elinten ja jäsenvaltioiden yhteistyötä, jotta voidaan saavuttaa tavoitteet, jotka välineelle on asetettu poliisiyhteistyön, rikollisuuden estämisen ja torjunnan sekä kriisinhallinnan alalla. Tämä tarkoittaa muun muassa, että jäsenvaltioiden olisi kansallisia ohjelmia laatiessaan otettava huomioon tietokannat, analyyttiset välineet sekä operatiiviset ja tekniset ohjeistukset, joita Europol on kehittänyt ja joita ovat erityisesti Europolin tietojärjestelmä (EIS), Europolin suojattu tiedonvaihtoverkkosovellus (SIENA) ja EU:n vakavaa ja järjestäytynyttä rikollisuutta koskeva uhkakuva-arvio (SOCTA).
(22)
Rahaston käytön yhdenmukaisuuden varmistamiseksi välineeseen osoitetut unionin varat olisi käytettävä suoran tai välillisen hallinnoinnin mukaisesti, kun on kyse unionin erityisen edun mukaisista toimista, jäljempänä ’unionin toimet’, hätäavusta ja teknisestä avusta, ja yhteistyössä toteutettavan hallinnoinnin mukaisesti, kun on kyse kansallisista ohjelmista ja hallinnollista joustavuutta vaativista toimista.
(23)
Yhteistyössä hallinnoitavien varojen yhteydessä on tarpeen varmistaa, että jäsenvaltioiden kansalliset ohjelmat ovat unionin painopisteiden ja tavoitteiden mukaisia.
(24)
Jäsenvaltioille niiden kansallisten ohjelmien täytäntöönpanoa varten osoitetut määrärahat olisi vahvistettava tässä asetuksessa ja jaettava selkeiden, objektiivisten ja mitattavien perusteiden mukaisesti. Näiden perusteiden olisi liityttävä jäsenvaltioiden suojeltaviin oikeushyviin ja jäsenvaltioiden taloudellisiin valmiuksiin varmistaa sisäisen turvallisuuden korkea taso, ja niitä voisivat olla jäsenvaltion väestömäärä, pinta-ala ja bruttokansantuote. Koska SOCTA 2013:ssa lisäksi mainitaan merisatamien ja lentoasemien yleinen merkitys rikollisjärjestöjen harjoittaman ihmiskaupan ja laittomien hyödykkeiden kaupan maahantulopaikkoina, jäsenvaltioiden toteuttamiin toimiin käytettävissä olevia varoja jaettaessa olisi otettava huomioon erityiset haavoittuvuudet, joita rikollisjärjestöjen näiden rajanylityspaikkojen kautta kulkevat reitit aiheuttavat, ja varojen jakamisessa olisi noudatettava perusteita, jotka liittyvät kansainvälisten merisatamien ja lentoasemien kautta kulkevien matkustajien ja niiden käsittelemän rahdin määrään.
(25)
Unionin yhteisiä politiikkoja, strategioita ja ohjelmia koskevan keskinäisen yhteisvastuullisuuden ja vastuunjaon lujittamiseksi jäsenvaltioita olisi rohkaistava käyttämään osa kansallisiin ohjelmiin myönnetyistä kokonaismäärärahoista tämän asetuksen liitteessä I esitettyihin unionin strategisiin painopisteisiin. Näitä painopisteitä koskevien hankkeiden osalta unionin osarahoitus olisi korotettava 90 prosenttiin niiden tukikelpoisista kokonaiskustannuksista asetuksen (EU) N:o 514/2014 mukaisesti.
(26)
Unionin käyttöön jäävien resurssien enimmäismäärän olisi täydennettävä jäsenvaltioille niiden kansallisten ohjelmien täytäntöönpanoa varten myönnettäviä resursseja. Näin varmistetaan, että unioni pystyy tiettynä varainhoitovuonna tukemaan toimia, jotka ovat unionin erityisen edun mukaisia, esimerkiksi selvityksiä, uusien teknologioiden testausta ja validointia, valtioiden välisiä hankkeita, verkostoitumista ja parhaiden käytänteiden vaihtoa, asiaa koskevan unionin lainsäädännön ja politiikkojen täytäntöönpanon seurantaa sekä kolmansissa maissa toteutettavia ja niihin liittyviä toimia. Tuettavien toimien olisi oltava unionin strategioissa, ohjelmissa, toimintasuunnitelmissa ja riskien ja uhkien arvioinneissa osoitettujen painopisteiden mukaisia.
(27)
Jäsenvaltioiden olisi välineen yleistavoitteen saavuttamisen edistämiseksi varmistettava, että niiden kansallisiin ohjelmiin sisältyy kaikkiin välineen erityistavoitteisiin liittyviä toimia ja että määrärahat kohdennetaan eri tavoitteisiin oikeassa suhteessa haasteisiin ja tarpeisiin nähden varmistaen, että tavoitteet ovat saavutettavissa. Jos kansallisessa ohjelmassa ei käsitellä jotain erityistavoitetta tai siinä kohdennetaan määrärahoja tässä asetuksessa säädettyjä vähimmäisprosenttiosuuksia niukemmin, kyseisen jäsenvaltion olisi perusteltava tämä ohjelmassa.
(28)
Jotta voidaan vahvistaa unionin kykyä reagoida välittömästi unionin turvallisuuteen liittyviin vaaratilanteisiin ja uusiin uhkakuviin, olisi oltava mahdollista myöntää hätäapua asetuksessa (EU) N:o 514/2014 säädetyn nopean toiminnan kehyksen mukaisesti.
(29)
Unionin talousarviosta myönnettävä rahoitus olisi keskitettävä toimiin, joissa unionin toiminta voi tuoda lisäarvoa verrattuna jäsenvaltioiden yksinään toteuttamiin toimiin. Koska unionilla on jäsenvaltioita paremmat edellytykset puuttua rajatylittäviin tilanteisiin ja luoda pohjaa yhteisille lähestymistavoille, tämän asetuksen perusteella tukikelpoisilla toimilla olisi edistettävä erityisesti kansallisten ja unionin tason valmiuksien kehittämistä sekä yhteistyötä ja koordinointia yli rajojen, verkostoitumista, keskinäistä luottamusta sekä tietojen ja parhaiden käytänteiden vaihtoa.
(30)
Komissiolle olisi siirrettävä valta hyväksyä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 290 artiklan mukaisesti säädösvallan siirron nojalla annettavia delegoituja säädöksiä tämän asetuksen säännösten täydentämiseksi tai muuttamiseksi unionin strategisten painopisteiden muuttamisen, lisäämisen tai poistamisen osalta. On erityisen tärkeää, että komissio asiaa valmistellessaan toteuttaa asianmukaiset kuulemiset, myös asiantuntijatasolla. Komission olisi delegoituja säädöksiä valmistellessaan ja laatiessaan varmistettava, että asianomaiset asiakirjat toimitetaan Euroopan parlamentille ja neuvostolle yhtäaikaisesti, hyvissä ajoin ja asianmukaisesti.
(31)
Komission olisi asetusta soveltaessaan ja delegoituja säädöksiä valmistellessaan kuultava kaikkien jäsenvaltioiden asiantuntijoita.
(32)
Komission olisi seurattava välineen täytäntöönpanoa asetuksen (EU) N:o 514/2014 asiaa koskevien säännösten mukaisesti käyttäen tulosten ja vaikutusten arviointiin keskeisiä indikaattoreita. Näiden indikaattoreiden ja niiden perustasojen olisi muodostettava vähimmäisperusta sen arvioinnille, missä määrin välineen tavoitteet on saavutettu.
(33)
Rahaston saavutusten arvioimiseksi olisi määriteltävä välineen kuhunkin erityistavoitteeseen liittyvät yhteiset indikaattorit. Erityistavoitteiden toteutumisen mittaaminen yhteisillä indikaattoreilla ei velvoita toteuttamaan näihin indikaattoreihin liittyviä toimia.
(34)
Neuvoston päätös 2007/125/YOS (8) olisi kumottava, jollei tässä asetuksessa annetuista siirtymäsäännöksistä muuta johdu.
(35)
Jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla saavuttaa tämän asetuksen tavoitteita eli lainvalvontaviranomaisten välisen koordinoinnin ja yhteistyön tehostamista, rikollisuuden ehkäisemistä ja torjumista, kansalaisten ja elintärkeän infrastruktuurin suojelemista turvallisuuteen liittyviltä vaaratilanteilta ja jäsenvaltioiden ja unionin valmiuksien parantamista turvallisuuteen liittyvien riskien ja kriisien hallitsemiseksi tehokkaasti, vaan ne voidaan saavuttaa paremmin unionin tasolla. Sen vuoksi unioni voi toteuttaa toimenpiteitä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Mainitussa artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä asetuksessa ei ylitetä sitä, mikä on tarpeen näiden tavoitteiden saavuttamiseksi.
(36)
Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen liitetyssä, Tanskan asemasta tehdyssä pöytäkirjassa N:o 22 olevan 1 ja 2 artiklan mukaisesti Tanska ei osallistu tämän asetuksen hyväksymiseen, asetus ei sido Tanskaa eikä sitä sovelleta Tanskaan.
(37)
Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen liitetyssä, Yhdistyneen kuningaskunnan ja Irlannin asemasta vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alueen osalta tehdyssä pöytäkirjassa N:o 21 olevan 3 artiklan mukaisesti ja rajoittamatta kyseisen pöytäkirjan 4 artiklan soveltamista Irlanti on ilmoittanut haluavansa osallistua tämän asetuksen hyväksymiseen ja soveltamiseen.
(38)
Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen liitetyssä, Yhdistyneen kuningaskunnan ja Irlannin asemasta vapauden, turvallisuuden ja oikeuden alueen osalta tehdyssä pöytäkirjassa N:o 21 olevan 1 ja 2 artiklan mukaisesti Yhdistynyt kuningaskunta ei osallistu tämän asetuksen hyväksymiseen, asetus ei sido Yhdistynyttä kuningaskuntaa eikä sitä sovelleta Yhdistyneeseen kuningaskuntaan, sanotun kuitenkaan rajoittamatta mainitun pöytäkirjan 4 artiklan soveltamista.
(39)
On asianmukaista yhdenmukaistaa tämän asetuksen soveltamiskausi neuvoston asetuksen (EU, Euratom) N:o 1311/2013 (9) soveltamiskauden kanssa. Sen vuoksi tätä asetusta olisi sovellettava 1 päivästä tammikuuta 2014,
OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN ASETUKSEN:
I LUKU
YLEISET SÄÄNNÖKSET
1 artikla
Kohde ja soveltamisala
1. Tällä asetuksella perustetaan väline rahoitustuen myöntämiseksi poliisiyhteistyötä, rikollisuuden ehkäisemistä ja torjumista sekä kriisinhallintaa varten, jäljempänä ’väline’, osana sisäisen turvallisuuden rahastoa, jäljempänä ’rahasto’.
Tällä asetuksella ja asetuksella (EU) N:o 515/2014 perustetaan rahasto kaudelle, joka alkaa 1 päivästä tammikuuta 2014 ja päättyy 31 päivänä joulukuuta 2020.
2. Tässä asetuksessa vahvistetaan
a)
välineestä myönnettävän rahoitustuen tavoitteet, tukikelpoiset toimet ja strategiset painopisteet;
b)
tukikelpoisten toimien yleinen täytäntöönpanokehys;
c)
määrärahat, jotka välineen perusteella ovat käytettävissä 1 päivän tammikuuta 2014 ja 31 päivän joulukuuta 2020 välisenä aikana, ja niiden jakautuminen.
3. Tässä asetuksessa säädetään asetuksessa (EU) N:o 514/2014 vahvistettujen sääntöjen soveltamisesta.
4. Tätä välinettä ei sovelleta tapauksiin, jotka kuuluvat Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) N:o 1382/2013 (10) perustetun oikeusalan ohjelman soveltamisalaan. Tästä välineestä voidaan kuitenkin kattaa toimia, joiden tarkoituksena on tukea oikeus- ja lainvalvontaviranomaisten välistä yhteistyötä.
5. Muiden asiaankuuluvien unionin rahoitusvälineiden, kuten Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksellä N:o 1313/2013/EU (11) perustetun unionin pelastuspalvelumekanismin, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) N:o 1291/2013 (12) perustetun Horisontti 2020 -puiteohjelman, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) N:o 282/2014 (13) perustetun unionin kolmannen terveysalan toimintaohjelman, Euroopan unionin solidaarisuusrahaston ja ulkoisen avun välineiden eli Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) N:o 231/2014 (14) perustetun liittymistä valmistelevan tukivälineen (IPA II), Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) N:o 232/2014 (15) perustetun Euroopan naapuruusvälineen, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) N:o 233/2014 (16) perustetun kehitysyhteistyön rahoitusvälineen, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) N:o 234/2014 (17) kolmansien maiden kanssa tehtävää yhteistyötä varten perustetun kumppanuusvälineen, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) N:o 235/2014 (18) perustetun demokratian ja ihmisoikeuksien maailmanlaajuista edistämistä koskevan rahoitusvälineen, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) N:o 230/2014 (19) perustetun vakautta ja rauhaa edistävän välineen, suhteen pyritään synergiaan, johdonmukaisuuteen ja täydentävyyteen. Tämän asetuksen nojalla rahoitettavat toimet eivät voi saada rahoitustukea samaan tarkoitukseen muista unionin rahoitusvälineistä.
2 artikla
Määritelmät
Tässä asetuksessa tarkoitetaan
a)
’poliisiyhteistyöllä’ erityistoimenpiteitä ja yhteistyömuotoja, joihin jäsenvaltioiden kaikki toimivaltaiset viranomaiset osallistuvat Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 87 artiklan mukaisesti;
b)
’tietojen vaihdolla ja tietojen saatavuudella’ sellaisten tietojen suojattua keräämistä, tallentamista, käsittelyä, analysointia ja vaihtoa, joita Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 87 artiklassa tarkoitetut viranomaiset tarvitsevat rikosten ehkäisemistä, paljastamista, tutkintaa ja syytteeseenpanoa varten, erityisesti kun on kyse rajatylittävästä, vakavasta ja järjestäytyneestä rikollisuudesta;
c)
’rikosten ehkäisemisellä’ kaikkia toimenpiteitä, joiden tarkoituksena on vähentää rikollisuutta tai muutoin edistää rikollisuuden ja kansalaisten turvattomuuden tunteen vähentämistä neuvoston päätöksen 2009/902/YOS (20) 2 artiklan 2 kohdan mukaisesti;
d)
’järjestäytyneellä rikollisuudella’ sellaista rangaistavaa toimintaa, joka liittyy neuvoston puitepäätöksessä 2008/841/YOS (21) määriteltyyn rikollisjärjestön toimintaan osallistumiseen;
e)
’terrorismilla’ mitä tahansa neuvoston puitepäätöksessä 2002/475/YOS (22) määriteltyä tahallista tekoa tai rikosta;
f)
’riskin- ja kriisinhallinnalla’ mitä tahansa toimia, jotka liittyvät terrorismin, järjestäytyneen rikollisuuden ja muiden turvallisuuteen liittyvien riskien arviointiin ja ehkäisemiseen sekä niihin varautumiseen ja niiden seurausten hallintaan;
g)
’ennaltaehkäisyllä ja varautumisella’ mitä tahansa toimia, joiden tarkoituksena on ehkäistä ja/tai vähentää mahdolliseen terrorihyökkäykseen tai muuhun turvallisuuteen liittyvään vaaratilanteeseen liittyviä riskejä;
h)
’seurausten hallinnalla’ sellaisten kansallisten ja/tai unionin tason toimien tehokasta koordinointia, jotka on toteutettu terrorihyökkäyksen tai muun turvallisuuteen liittyvän vaaratilanteen aiheuttamiin vaikutuksiin reagoimiseksi ja niiden vähentämiseksi;
i)
’elintärkeällä infrastruktuurilla’ sellaista omaisuutta, verkkoa tai järjestelmää tai niiden osaa, joka on olennainen yhteiskunnan elintärkeiden toimintojen, kansalaisten terveyden, turvallisuuden sekä taloudellisen ja sosiaalisen hyvinvoinnin ylläpitämiseksi ja joiden toimintahäiriöllä, rikkoutumisella tai tuhoutumisella olisi merkittävä vaikutus jäsenvaltiossa tai unionissa sen vuoksi, että näitä toimintoja ei kyettäisi ylläpitämään;
j)
’hätätilanteella’ mitä tahansa turvallisuuteen liittyvää vaaratilannetta tai uusia uhkakuvia, jotka vaikuttavat tai saattavat vaikuttaa hyvin kielteisesti kansalaisten turvallisuuteen yhdessä tai useammassa jäsenvaltiossa.
3 artikla
Tavoitteet
1. Välineen yleistavoitteena on edistää turvallisuuden korkean tason varmistamista unionissa.
2. Edellä 1 kohdassa esitetyn yleistavoitteen puitteissa välineellä edistetään unionin strategioissa, toimintapoliittisissa sykleissä, ohjelmissa sekä uhkien ja riskien arvioinneissa asetettujen painopisteiden mukaisesti seuraavien erityistavoitteiden toteutumista:
a)
ehkäistään rikollisuutta, torjutaan rajatylittävää, vakavaa ja järjestäytynyttä rikollisuutta sekä terrorismia ja tehostetaan yhteistyötä ja koordinointia jäsenvaltioiden lainvalvontaviranomaisten ja muiden kansallisten viranomaisten välillä ja Europolin ja muiden alalla toimivien unionin elinten kanssa sekä asiaankuuluvien kolmansien maiden ja kansainvälisten järjestöjen kanssa;
b)
parannetaan jäsenvaltioiden ja unionin valmiuksia hallita tehokkaasti turvallisuuteen liittyviä riskejä ja kriisejä sekä varaudutaan terrorihyökkäyksiin ja muihin turvallisuuteen liittyviin vaaratilanteisiin ja suojataan kansalaisia ja elintärkeää infrastruktuuria niiltä.
Välineen erityistavoitteiden saavuttamista arvioidaan asetuksen (EU) N:o 514/2014 55 artiklan 2 kohdan mukaisesti käyttäen tämän asetuksen liitteessä II säädettyjä yhteisiä indikaattoreita ja kansallisiin ohjelmiin sisältyviä ohjelmakohtaisia indikaattoreita.
3. Edellä 1 ja 2 kohdassa tarkoitettujen tavoitteiden saavuttamiseksi välineellä vaikutetaan osaltaan seuraavien operatiivisten tavoitteiden saavuttamiseen:
a)
sellaisten toimenpiteiden edistäminen ja kehittäminen, joiden avulla parannetaan jäsenvaltioiden valmiuksia ehkäistä rikollisuutta ja torjua rajatylittävää, vakavaa ja järjestäytynyttä rikollisuutta sekä terrorismia erityisesti julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuuksien, tietojen ja parhaiden käytänteiden vaihdon, tietojen saatavuuden, yhteentoimivien teknologioiden, vertailukelpoisten tilastojen, soveltavan kriminologian, viestinnän ja tietoisuuden lisäämisen avulla;
b)
sellaisen hallinnollisen ja operatiivisen koordinoinnin, yhteistyön, keskinäisen ymmärtämyksen ja tietojenvaihdon edistäminen ja kehittäminen, mikä tapahtuu jäsenvaltioiden lainvalvontaviranomaisten, muiden kansallisten viranomaisten, Europolin tai muiden alalla toimivien unionin elinten sekä tarvittaessa kolmansien maiden ja kansainvälisten organisaatioiden välillä;
c)
sellaisten koulutussuunnitelmien edistäminen ja kehittäminen, jotka koskevat muun muassa teknisiä ja ammatillisia taitoja sekä tietämystä ihmisoikeuksien ja perusvapauksien kunnioittamiseen liittyvistä velvoitteista, eurooppalaisten koulutuspolitiikkojen täytäntöönpanoa varten, muun muassa erityisten unionin lainvalvontaviranomaisten vaihto-ohjelmien avulla, jotta voidaan edistää todellisen eurooppalaisen oikeus- ja lainvalvontakulttuurin muodostumista;
d)
sellaisten toimenpiteiden, suojatoimien, mekanismien ja parhaiden käytänteiden edistäminen ja kehittäminen, joiden tarkoituksena on todistajien ja rikoksen uhrien, terrorismin uhrit mukaan lukien, ja erityisesti todistajina toimivien ja uhreiksi joutuneiden lasten sekä ilman huoltajaa olevien tai muuten holhousta tarvitsevien lasten varhaisessa vaiheessa tapahtuva tunnistaminen, suojelu ja tukeminen;
e)
toimenpiteet, joilla parannetaan jäsenvaltioiden hallinnollisia ja operatiivisia valmiuksia suojata elintärkeää infrastruktuuria kaikilla talouden aloilla, muun muassa yksityisen ja julkisen sektorin kumppanuuksien ja tehokkaamman koordinaation ja yhteistyön sekä tietotaidon ja kokemusten vaihdon ja levittämisen avulla sekä unionissa että kolmansien maiden kanssa;
f)
suojatut yhteydet ja tehokas koordinointi nykyisten alakohtaisten varhaisvaroitusjärjestelmistä ja kriisinhallinnasta vastaavien tahojen kesken sekä kansallisella että unionin tasolla, tilannekeskukset mukaan lukien, jotta on mahdollista tuottaa nopeasti kattavia ja tarkkoja yleiskatsauksia kriisitilanteissa, koordinoida tarvittavia toimenpiteitä ja jakaa julkisia, luottamuksellisia ja turvallisuusluokiteltuja tietoja;
g)
toimenpiteet, joilla parannetaan jäsenvaltioiden ja unionin hallinnollisia ja operatiivisia valmiuksia laatia kattavia uhkien ja riskien arviointeja, jotka ovat näyttöön perustuvia ja unionin tasolla määritettyjen ja erityisesti Euroopan parlamentin ja neuvoston hyväksymien painopisteiden ja aloitteiden mukaisia ja joiden avulla unioni voi kriisitilanteissa luoda yhteisiin arvioihin perustuvia yhdennettyjä lähestymistapoja ja parantaa keskinäistä ymmärtämystä jäsenvaltioiden ja kumppanimaiden erilaisten uhkatasojen määrittelyistä.
4. Välineellä edistetään myös jäsenvaltioiden ja komission aloitteesta toteutettavan teknisen avun rahoittamista.
5. Välineestä rahoitettavat toimet on toteutettava täysimääräisesti perusoikeuksia ja ihmisarvoa kunnioittaen. Erityisesti toimien on oltava Euroopan unionin perusoikeuskirjan määräysten, unionin tietosuojalainsäädännön ja ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojaamiseksi tehdyn eurooppalaisen yleissopimuksen mukaisia.
Jäsenvaltioiden on erityisesti mahdollisuuksien mukaan kiinnitettävä toimia toteuttaessaan erityistä huomiota haavoittuvassa asemassa olevien henkilöiden ja etenkin lasten ja ilman huoltajaa olevien alaikäisten avustamiseen ja suojeluun.
4 artikla
Kansallisten ohjelmien mukaiset tukikelpoiset toimet
1. Tämän asetuksen 3 artiklassa tarkoitettujen tavoitteiden puitteissa, asetuksen (EU) N:o 514/2014 13 artiklan mukaisen poliittisen vuoropuhelun tulosten pohjalta ja tämän asetuksen 7 artiklassa tarkoitettujen kansallisen ohjelman tavoitteiden mukaisesti välineestä tuetaan jäsenvaltioissa toteutettavia tai jäsenvaltioiden toteuttamia toimia ja erityisesti seuraavia toimia:
a)
toimet, joilla parannetaan poliisiyhteistyötä ja lainvalvontaviranomaisten välistä koordinointia sekä koordinointia niiden ja unionin alalla toimivien elinten ja erityisesti Europolin ja Eurojustin välillä, yhteiset tutkintaryhmät ja muut rajatylittävät operaatiot, tietojen saatavuus ja vaihto sekä yhteentoimivat teknologiat;
b)
hankkeet, joilla edistetään verkostoitumista, julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuuksia, keskinäistä luottamusta, ymmärtämystä ja oppimista, tietotaidon, kokemusten ja parhaiden käytänteiden kartoittamista, vaihtoa ja levittämistä, tietojen jakamista, yhteistä tilannetietoisuutta ja tilanteiden ennakointia, valmiussuunnitelmien laadintaa ja yhteentoimivuutta;
c)
analyysi-, seuranta- ja arviointitoimet, mukaan lukien selvitykset sekä uhkien, riskien ja vaikutusten arvioinnit, jotka ovat näyttöön perustuvia ja unionin tasolla määritettyjen ja erityisesti Euroopan parlamentin ja neuvoston hyväksymien painopisteiden ja aloitteiden mukaisia;
d)
tietoisuuden lisäämiseen, tietojen levittämiseen ja viestintään liittyvät toimet;
e)
tämän asetuksen tavoitteiden saavuttamista edistävien unionin tietotekniikkajärjestelmien ja kansallisten tietotekniikkajärjestelmien hankinta ja ylläpito ja/tai tietotekniikkajärjestelmien ja teknisten laitteiden parantaminen, mukaan lukien järjestelmien yhteentoimivuuden testaaminen, sekä suojattujen tilojen, infrastruktuurien ja niihin liittyvien rakennusten ja järjestelmien, erityisesti tieto- ja viestintäjärjestelmien ja niiden osien, parantaminen, muun muassa erityisesti Euroopan verkkorikoskeskuksen puitteissa tehtävää tietoverkkoturvallisuutta ja -rikollisuutta koskevaa eurooppalaista yhteistyötä varten;
f)
asiaankuuluvien viranomaisten henkilöstön ja asiantuntijoiden vaihto ja koulutus, myös kielikoulutus, sekä yhteiset harjoitukset tai ohjelmat;
g)
toimet, jotka liittyvät uusien menetelmien tai teknologioiden käyttöönottoon, siirtoon, testaukseen ja validointiin, mukaan lukien unionin rahoittamaan turvallisuustutkimukseen liittyvät pilottihankkeet ja seurantatoimet.
2. Edellä 3 artiklassa tarkoitettujen tavoitteiden puitteissa tämän välineen avulla voidaan tukea myös seuraavia kolmansiin maihin liittyviä ja kolmansissa maissa toteutettavia toimia:
a)
toimet, joilla parannetaan poliisiyhteistyötä ja lainvalvontaviranomaisten välistä koordinointia, mukaan lukien yhteiset tutkintaryhmät ja muut rajatylittävät operaatiot, tietojen saatavuus ja vaihto sekä yhteentoimivat teknologiat;
b)
verkostoituminen, keskinäinen luottamus, ymmärtämys ja oppiminen, tietotaidon, kokemusten ja parhaiden käytänteiden kartoittaminen, vaihto ja levittäminen, tietojen jakaminen, yhteinen tilannetietoisuus ja tilanteiden ennakointi, valmiussuunnitelmien laatiminen ja yhteentoimivuus;
c)
asiaankuuluvien viranomaisten henkilöstön ja asiantuntijoiden vaihto ja koulutus.
Komission ja jäsenvaltioiden, yhdessä Euroopan ulkosuhdehallinnon kanssa, on varmistettava kolmansissa maissa toteutettavien ja niihin liittyvien toimien koordinointi asetuksen (EU) N:o 514/2014 3 artiklan 5 kohdan mukaisesti.
II LUKU
RAHOITUS- JA TÄYTÄNTÖÖNPANOKEHYS
5 artikla
Kokonaismäärärahat ja täytäntöönpano
1. Välineen täytäntöönpanoon osoitettavat kokonaismäärärahat ovat 1 004 miljoonaa euroa käypinä hintoina.
2. Euroopan parlamentti ja neuvosto myöntävät vuosittaiset määrärahat monivuotisen rahoituskehyksen puitteissa.
3. Kokonaismäärärahat kohdennetaan seuraavien toimenpiteiden avulla:
a)
kansalliset ohjelmat 7 artiklan mukaisesti;
b)
unionin toimet 8 artiklan mukaisesti;
c)
tekninen apu 8 artiklan mukaisesti;
d)
hätäapu 10 artiklan mukaisesti.
4. Välineestä tämän asetuksen 8 artiklassa tarkoitettuihin unionin toimiin, tämän asetuksen 9 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuun tekniseen apuun ja tämän asetuksen 10 artiklassa tarkoitettuun hätäapuun osoitettava talousarvio toteutetaan asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 58 artiklan 1 kohdan a ja c alakohdassa tarkoitettuja suoraa hallinnointia ja välillistä hallinnointia noudattaen.
Tämän asetuksen 7 artiklassa tarkoitettuihin kansallisiin ohjelmiin osoitettava talousarvio toteutetaan yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa hallinnoiden asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 58 artiklan 1 kohdan b alakohdan mukaisesti.
5. Kokonaismäärärahat käytetään Euroopan parlamentin ja neuvoston oikeuksia rajoittamatta seuraavasti:
a)
662 miljoonaa euroa jäsenvaltioiden kansallisiin ohjelmiin;
b)
342 miljoonaa euroa unionin toimiin, hätäapuun ja komission aloitteesta myönnettävään tekniseen apuun.
6. Kunkin jäsenvaltion on kohdennettava liitteen III mukaiset kansallisten ohjelmien määrät seuraavasti:
a)
vähintään 20 prosenttia toimiin, jotka liittyvät 3 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan a alakohdassa mainittuun erityistavoitteeseen; ja
b)
vähintään 10 prosenttia toimiin, jotka liittyvät 3 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan b alakohdassa mainittuun erityistavoitteeseen.
Jäsenvaltiot voivat poiketa näistä vähimmäisosuuksista, jos kansallisissa ohjelmissa on selvitys siitä, miksi alhaisempi määrärahataso ei vaaranna asianomaisen tavoitteen saavuttamista. Komissio arvioi selvityksen hyväksyessään 7 artiklan 2 kohdan mukaiset kansalliset ohjelmat.
7. Välineen täytäntöönpanoon tämän artiklan 1 kohdan mukaisesti osoitetut kokonaismäärärahat muodostavat yhdessä asetuksen (EU) N:o 515/2014 täytäntöönpanoon osoitettujen kokonaismäärärahojen kanssa sisäisen turvallisuuden rahaston rahoituspuitteet, joita Euroopan parlamentti ja neuvosto pitävät talousarviota koskevasta kurinalaisuudesta, talousarvioyhteistyöstä ja moitteettomasta varainhoidosta tehdyn Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission välisen toimielinten sopimuksen 17 kohdan mukaisesti ensisijaisena rahoitusohjeenaan vuotuisessa talousarviomenettelyssä.
6 artikla
Määrärahat jäsenvaltioiden tukikelpoisiin toimiin
1. Osoitetaan jäsenvaltioille 662 miljoonaa euroa seuraavasti:
a)
30 prosenttia suhteessa niiden kokonaisväestöön;
b)
10 prosenttia suhteessa niiden pinta-alaan;
c)
15 prosenttia suhteessa niiden kansainvälisten lentoasemien ja satamien kautta kulkevien matkustajien määrään ja 10 prosenttia niiden kansainvälisten lentoasemien ja satamien kautta kulkevien rahtitonnien määrään;
d)
35 prosenttia käänteisessä suhteessa niiden bruttokansantuotteeseen (yksikkönä ostovoimastandardi asukasta kohti).
2. Edellä 1 kohdassa mainittujen tietojen vertailulukuina käytetään viimeisimpiä tilastotietoja, jotka komissio (Eurostat) vahvistaa jäsenvaltioiden unionin lainsäädännön mukaisesti antamien tietojen perusteella. Viitepäivämäärä on 30 päivä kesäkuuta 2013. Edellä 1 kohdassa mainittujen perusteiden mukaisesti lasketut kansallisten ohjelmien määrärahat esitetään liitteessä III.
7 artikla
Kansalliset ohjelmat
1. Välineeseen perustuva kansallinen ohjelma ja asetukseen (EU) N:o 515/2014 perustuva kansallinen ohjelma on esitettävä komissiolle rahastosta rahoitettavana yhtenä kansallisena ohjelmana asetuksen (EU) N:o 514/2014 14 artiklan mukaisesti.
2. Tämän asetuksen 3 artiklassa tarkoitettujen tavoitteiden puitteissa ja ottaen huomioon asetuksen (EU) N:o 514/2014 13 artiklassa tarkoitetun poliittisen vuoropuhelun tulokset jäsenvaltioiden on pyrittävä edistämään erityisesti tämän asetuksen liitteessä lueteltuja unionin strategisia painopisteitä kansallisilla ohjelmilla, jotka komissio tutkii ja hyväksyy asetuksen (EU) N:o 514/2014 14 artiklan mukaisesti. Jäsenvaltiot saavat käyttää enintään 8 prosenttia kansallisen ohjelmansa kokonaismäärärahoista tämän asetuksen tavoitteiden saavuttamista edistävien unionin tietotekniikkajärjestelmien ja kansallisten tietotekniikkajärjestelmien ylläpitoon ja enintään 8 prosenttia kolmansissa maissa toteutettaviin tai niihin liittyviin toimiin, joilla pannaan täytäntöön tämän asetuksen liitteessä I lueteltuja unionin strategisia painopisteitä.
3. Siirretään komissiolle valta antaa delegoituja säädöksiä 11 artiklan mukaisesti tämän asetuksen liitteessä I lueteltujen unionin strategisten painopisteiden muuttamiseksi, lisäämiseksi tai poistamiseksi.
8 artikla
Unionin toimet
1. Komission aloitteesta tästä välineestä voidaan rahoittaa valtioiden välisiä toimia ja unionin erityisen edun mukaisia toimia, jäljempänä ’unionin toimet’, jotka liittyvät 3 artiklassa tarkoitettuihin yleisiin, erityisiin ja operatiivisiin tavoitteisiin.
2. Tukikelpoisten unionin toimien on oltava unionin tasolla unionin strategioissa, toimintapoliittisissa sykleissä, ohjelmissa sekä uhkien ja riskien arvioinneissa määritettyjen ja erityisesti Euroopan parlamentin ja neuvoston hyväksymien painopisteiden ja aloitteiden mukaisia, ja niillä on tuettava erityisesti seuraavia toimia:
a)
valmistelu-, seuranta- ja hallinto- ja tekniset toimet sekä arviointimekanismin laatiminen poliisiyhteistyötä, rikollisuuden ehkäisemistä ja torjumista sekä kriisinhallintaa koskevien politiikkojen täytäntöönpanoa varten;
b)
valtioiden väliset hankkeet, joissa on mukana vähintään kaksi jäsenvaltiota tai vähintään yksi jäsenvaltio ja yksi kolmas maa;
c)
analyysi-, seuranta- ja arviointitoimet, mukaan lukien uhkien, riskien ja vaikutusten arvioinnit, jotka ovat näyttöön perustuvia ja unionin tasolla määritettyjen ja erityisesti Euroopan parlamentin ja neuvoston hyväksymien painopisteiden ja aloitteiden mukaisia, ja hankkeet, joiden avulla seurataan unionin lainsäädännön ja toimintatavoitteiden täytäntöönpanoa jäsenvaltioissa;
d)
hankkeet, joilla edistetään verkottumista, julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuuksia, vastavuoroista luottamusta, ymmärtämystä ja oppimista sekä parhaiden käytänteiden ja innovatiivisten toimintatapojen kartoittamista ja levittämistä unionin tasolla, koulutus- ja vaihto-ohjelmat;
e)
hankkeet, joilla tuetaan metodologisten, erityisesti tilastoihin liittyvien välineiden ja menetelmien sekä yhteisten indikaattoreiden kehittämistä;
f)
teknisten laitteiden, asiantuntemuksen, suojattujen tilojen, infrastruktuurien ja niihin liittyvien rakennusten ja järjestelmien, erityisesti unionin tason tieto- ja viestintäjärjestelmien ja niiden osien, hankinta, ylläpito ja/tai parantaminen, muun muassa tietoverkkorikollisuutta ja -turvallisuutta koskevaa, Euroopan verkkorikoskeskuksen puitteissa tehtävää eurooppalaista yhteistyötä varten;
g)
hankkeet, joilla lisätään sidosryhmien ja kansalaisten tietoisuutta unionin politiikoista ja tavoitteista, mukaan lukien unionin toimintapoliittisia painopisteitä koskeva toimielinten tiedotustoiminta;
h)
erityisesti uusien menettelyjen kehittämiseen ja/tai uusien teknologioiden käyttöönottoon tähtäävät innovatiiviset hankkeet, joita voidaan siirtää muihin jäsenvaltioihin, ja erityisesti hankkeet, joiden tarkoituksena on unionin rahoittamien turvallisuustutkimushankkeiden tulosten testaus ja validointi;
i)
selvitykset ja pilottihankkeet.
3. Edellä 3 artiklassa tarkoitettujen tavoitteiden puitteissa välineen avulla tuetaan myös kolmansiin maihin liittyviä ja kolmansissa maissa toteutettavia ja erityisesti seuraavia toimia:
a)
toimet, joilla parannetaan poliisiyhteistyötä ja lainvalvontaviranomaisten ja tapauksen mukaan kansainvälisten järjestöjen välistä koordinointia, mukaan lukien yhteiset tutkintaryhmät ja muut yhteiset rajatylittävät operaatiot, tietojen saatavuus ja vaihto sekä yhteentoimivat teknologiat;
b)
verkostoituminen, keskinäinen luottamus, ymmärtämys ja oppiminen, tietotaidon, kokemusten ja parhaiden käytänteiden kartoittaminen, vaihto ja levittäminen, tietojen jakaminen, yhteinen tilannetietoisuus ja tilanteiden ennakointi, valmiussuunnitelmien laatiminen ja yhteentoimivuus;
c)
teknisten laitteiden, muun muassa tieto- ja viestintäjärjestelmien ja niiden osien, hankinta, ylläpito ja/tai parantaminen;
d)
asiaankuuluvien viranomaisten henkilöstön ja asiantuntijoiden vaihto ja koulutus, kielikoulutus mukaan lukien;
e)
tietoisuuden lisäämiseen, tietojen levittämiseen ja viestintään liittyvät toimet;
f)
uhkien, riskien ja vaikutusten arvioinnit;
g)
selvitykset ja pilottihankkeet.
4. Unionin toimet toteutetaan asetuksen (EU) N:o 514/2014 6 artiklan mukaisesti.
9 artikla
Tekninen apu
1. Komission aloitteesta ja/tai puolesta tästä välineestä voidaan myöntää vuosittain enintään 800 000 euroa rahaston tekniseen apuun asetuksen (EU) N:o.514/2014 9 artiklan mukaisesti.
2. Välineestä voidaan jäsenvaltion aloitteesta rahoittaa teknistä apua koskevia toimia asetuksen (EU) N:o 514/2014 20 artiklan mukaisesti. Tekniseen apuun osoitettava määrä ei kaudella 2014-2020 saa olla yli 5 prosenttia jäsenvaltiolle myönnetystä kokonaismäärästä lisättynä 200 000 eurolla.
10 artikla
Hätäapu
1. Välineestä myönnetään rahoitustukea kiireellisiin erityistarpeisiin vastaamiseksi 2 artiklan j alakohdassa määritellyssä hätätilanteessa.
2. Hätäapu toteutetaan asetuksen (EU) N:o 514/2014 6 ja 7 artiklan mukaisesti.
III LUKU
LOPPUSÄÄNNÖKSET
11 artikla
Siirretyn säädösvallan käyttäminen
1. Siirretään komissiolle valta antaa delegoituja säädöksiä tässä artiklassa säädetyin edellytyksin.
2. Siirretään komissiolle 21 päivästä toukokuuta 2014 seitsemän vuoden ajaksi 7 artiklan 3 kohdassa tarkoitettu valta antaa delegoituja säädöksiä. Komissio laatii siirrettyä säädösvaltaa koskevan kertomuksen viimeistään yhdeksän kuukautta ennen tämän seitsemän vuoden kauden päättymistä. Säädösvallan siirtoa jatketaan ilman eri toimenpiteitä kolmeksi vuodeksi, jollei Euroopan parlamentti tai neuvosto vastusta tällaista jatkamista viimeistään kolme kuukautta ennen seitsemän vuoden kauden päättymistä.
3. Euroopan parlamentti tai neuvosto voi milloin tahansa peruuttaa 7 artiklan 3 kohdassa tarkoitetun säädösvallan siirron. Peruuttamispäätöksellä lopetetaan tuossa päätöksessä mainittu säädösvallan siirto. Peruuttaminen tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona sitä koskeva päätös julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä, tai jonakin myöhempänä, kyseisessä päätöksessä mainittuna päivänä. Peruuttamispäätös ei vaikuta jo voimassa olevien delegoitujen säädösten pätevyyteen.
4. Heti kun komissio on antanut delegoidun säädöksen, komissio antaa sen tiedoksi yhtäaikaisesti Euroopan parlamentille ja neuvostolle.
5. Edellä olevan 7 artiklan 3 kohdan nojalla annettu delegoitu säädös tulee voimaan ainoastaan, jos Euroopan parlamentti tai neuvosto ei ole kahden kuukauden kuluessa siitä, kun asianomainen säädös on annettu tiedoksi Euroopan parlamentille ja neuvostolle, ilmaissut vastustavansa sitä tai jos sekä Euroopan parlamentti että neuvosto ovat ennen mainitun määräajan päättymistä ilmoittaneet komissiolle, että ne eivät vastusta säädöstä. Euroopan parlamentin tai neuvoston aloitteesta tätä määräaikaa jatketaan kahdella kuukaudella.
12 artikla
Asetuksen (EU) N:o 514/2014 sovellettavuus
Tähän välineeseen sovelletaan asetuksen (EU) N:o 514/2014 säännöksiä.
13 artikla
Kumoaminen
Kumotaan päätös 2007/125/YOS 1 päivästä tammikuuta 2014.
14 artikla
Siirtymäsäännökset
1. Tämä asetus ei estä jatkamasta tai muuttamasta, esimerkiksi peruuttamasta osittain tai kokonaan, kyseisiä hankkeita niiden päättämiseen asti tai rahoitustukea, jonka komissio on hyväksynyt päätöksen 2007/125/YOS tai muun kyseiseen tukeen 31 päivänä joulukuuta 2013 sovellettavan lainsäädännön nojalla.
2. Tehdessään tästä välineestä myönnettävää yhteisrahoitusta koskevia päätöksiä komissio ottaa huomioon päätöksen 2007/125/YOS nojalla ennen 20 päivää toukokuuta 2014 hyväksytyt toimenpiteet, joilla on taloudellisia vaikutuksia yhteisrahoituksen kattamana aikana.
3. Komissio vapauttaa automaattisesti viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2017 ne varat, jotka on osoitettu sen 1 päivän tammikuuta 2011 ja 31 päivän joulukuuta 2014 välisenä aikana hyväksymään yhteisrahoitukseen ja joita koskevia, toimien päättämiseen vaadittavia asiakirjoja ei ole lähetetty komissiolle loppukertomuksen jättämiselle vahvistettuun määräaikaan mennessä, ja aiheettomasti maksetut määrät on maksettava takaisin.
Määriä, jotka liittyvät toimiin, joita on lykätty sellaisten oikeudellisten menettelyjen tai hallinnollisten muutoksenhakujen vuoksi, joilla on lykkäävä vaikutus, ei oteta huomioon automaattisesti vapautettavaa maksusitoumuksen määrää laskettaessa.
4. Komissio toimittaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2015 vuosia 2007-2013 koskevan jälkiarvioinnin päätöksen 2007/125/YOS täytäntöönpanosta.
15 artikla
Uudelleentarkastelu
Euroopan parlamentti ja neuvosto tarkastelevat tätä asetusta uudelleen komission ehdotuksen pohjalta viimeistään 30 päivänä kesäkuuta 2020.
16 artikla
Voimaantulo ja soveltaminen
Tämä asetus tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Sitä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2014.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan jäsenvaltioissa perussopimusten mukaisesti.
Tehty Strasbourgissa, 16 päivänä huhtikuuta 2014.