SMĚRNICE RADY (EU) 2015/2060
ze dne 10. listopadu 2015,
kterou se zrušuje směrnice 2003/48/ES o zdanění příjmů z úspor v podobě úrokových plateb
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 115 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského parlamentu,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru,
v souladu se zvláštním legislativním postupem,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Na základě konsensu dosaženého na zasedání Evropské rady dne 20. června 2000, že by příslušné informace měly být vyměňovány pro daňové účely na co možná nejširším základě, se v členských státech od 1. července 2005 uplatňuje směrnice Rady 2003/48/ES (1) s cílem umožnit, aby příjmy z úspor v podobě úrokových plateb vyplacených v jednom členském státě skutečným vlastníkům, kteří jsou fyzickými osobami s bydlištěm v jiném členském státě, podléhaly účinnému zdanění v souladu s právními předpisy členského státu, v němž mají bydliště, a tím odstranit narušení pohybu kapitálu mezi členskými státy, které by bylo neslučitelné s vnitřním trhem.
(2)
Celosvětový rozměr výzev spojených s přeshraničními daňovými podvody a daňovými úniky je středem pozornosti ve světě i v Unii. Neoznámené a nezdaněné příjmy značně snižují daňové příjmy členských států. Evropská rada dne 22. května 2013 uvítala, že skupiny G8, G20 a Organizace pro hospodářskou spolupráci a rozvoj (OECD) pokračují v úsilí zaměřeném na vytvoření celosvětového standardu.
(3)
Směrnice Rady 2011/16/EU (2) stanoví povinnou automatickou výměnu některých informací mezi členskými státy. Rovněž stanoví postupné rozšíření oblasti působnosti uvedené směrnice na nové kategorie příjmu a majetku za účelem boje proti přeshraničním daňovým podvodům a únikům.
(4)
Dne 9. prosince 2014 přijala Rada směrnici 2014/107/EU (3), kterou se změnila směrnice 2011/16/EU, aby se povinná automatická výměna informací rozšířila na široké spektrum příjmů v souladu s celosvětovým standardem, který vydala Rada OECD v červenci 2014, a zajistil se ucelený, jednotný a komplexní celounijní přístup k automatické výměně informací na vnitřním trhu.
(5)
Směrnice 2014/107/EU má obecně širší oblast působnosti než směrnice 2003/48/ES a stanoví, že v případech překrývání oblasti působnosti má přednost směrnice 2014/107/EU. Stále existují okrajové případy, ve kterých se použije pouze směrnice 2003/48/ES. Tyto okrajové případy jsou důsledkem mírných odlišností v přístupu mezi těmito dvěma směrnicemi a různých zvláštních výjimek. V těchto vymezených případech by uplatňování směrnice 2003/48/ES vedlo k tomu, že by se v rámci EU používaly dvojí standardy pro podávání informací. Nad menšími přínosy spojenými se zachováním takového dvojího podávání informací by převážily náklady.
(6)
Evropská rada dne 21. března 2014 vyzvala Radu, aby zajistila, že příslušné právní předpisy Unie budou plně v souladu s novým jednotným celosvětovým standardem pro automatickou výměnu informací vypracovaným OECD. Kromě toho při přijímání směrnice 2014/107/EU Rada vyzvala Komisi, aby předložila návrh na zrušení směrnice 2003/48/ES a sladila zrušení uvedené směrnice s datem použitelnosti uvedeným ve směrnici 2014/107/EU, a to s patřičným ohledem na výjimku stanovenou v uvedené směrnici pro Rakousko. Směrnice 2003/48/ES by se proto měla vztahovat na Rakousko po dobu dalšího jednoho roku. Podle postoje Rady je zrušení směrnice 2003/48/ES zapotřebí k tomu, aby se zamezilo dvojím oznamovacím povinnostem a aby se uspořily náklady daňových správ i hospodářských subjektů.
(7)
Podle směrnice Rady 2014/48/EU (4) mají členské státy do 1. ledna 2016 přijmout a zveřejnit právní a správní předpisy nezbytné pro dosažení souladu s uvedenou směrnicí. Tyto předpisy mají členské státy používat ode dne 1. ledna 2017. Se zrušením směrnice 2003/48/ES by směrnice 2014/48/EU již nemusela být provedena.
(8)
Za účelem zajištění plynulého pokračování automatického předávání informací o finančních účtech by směrnice 2003/48/ES mělo být zrušena k témuž dni, jako je datum použitelnosti opatření stanovených ve směrnici 2014/107/EU.
(9)
Bez ohledu na zrušení směrnice 2003/48/ES by informace shromážděné platebními zprostředkovateli, hospodářskými subjekty a členskými státy do data jejího zrušení měly být zpracovány a předány v souladu s původním záměrem a povinnosti vzniklé před tímto datem by měly být splněny.
(10)
Ve vztahu ke srážkové dani vybírané v rámci přechodného období uvedeného ve směrnici 2003/48/ES by členské státy měly v zájmu ochrany nabytých práv skutečných vlastníků i nadále provádět započtení či vracení daně, jak bylo původně zamýšleno, a měly by na základě žádosti vydávat osvědčení, které by skutečným vlastníkům umožnilo zajistit, že srážková daň nebude vybírána.
(11)
Je třeba rovněž vzít v úvahu skutečnost, že vzhledem ke strukturálním rozdílům byla Rakousku povolena výjimka podle směrnice 2014/107/EU, která umožňuje odložit použitelnost uvedené směrnice o jeden rok až do 1. ledna 2017. V době přijetí směrnice 2014/107/EU však Rakousko oznámilo, že nebude tuto výjimku plně využívat. Místo toho hodlá Rakousko začít vyměňovat informace do září 2017, byť i jen o omezeném souboru účtů, přičemž v ostatních případech bude výjimka zachována. Proto by mělo být přijato zvláštní ustanovení, aby bylo zajištěno, že Rakousko a platební zprostředkovatelé a hospodářské subjekty usazené v Rakousku budou během období platnosti výjimky i nadále uplatňovat ustanovení směrnice 2003/48/ES, s výjimkou těch účtů, na které se vztahuje směrnice 2014/107/EU.
(12)
Tato směrnice respektuje základní práva a dodržuje zásady uznávané v Listině základních práv Evropské unie, včetně práva na ochranu osobních údajů a žádné ustanovení této směrnice uvedená práva nesnižuje nebo neomezuje.
(13)
Jelikož cíle této směrnice, totiž zrušení směrnice 2003/48/ES s dočasnými výjimkami nezbytnými pro ochranu nabytých práv a zohlednění výjimky udělené Rakousku v rámci směrnice 2014/107/EU, nemůže být dosaženo uspokojivě na úrovni členských států, ale spíše jej může být z důvodu požadované jednotnosti a účinnosti lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje tato směrnice rámec toho, co je nezbytné pro dosažení uvedeného cíle.
(14)
Směrnice 2003/48/ES by proto měla být zrušena,
PŘIJALA TUTO SMĚRNICI:
Článek 1
1. S výhradou odstavců 2 a 3 se směrnice 2003/48/ES zrušuje s účinkem od 1. ledna 2016.
2. Aniž je dotčen odstavec 3, použijí se i nadále tyto povinnosti podle směrnice 2003/48/ES ve znění směrnice Rady 2006/98/ES (5):
a)
povinnosti členských států a hospodářských subjektů usazených v těchto členských státech podle čl. 4 odst. 2 druhého pododstavce směrnice 2003/48/ES se nadále uplatňují do 5. října 2016 nebo dokud uvedené povinnosti nebudou splněny;
b)
povinnosti platebních zprostředkovatelů podle článku 8 a členských států platebních zprostředkovatelů podle článku 9 se nadále uplatňují do 5. října 2016 nebo dokud uvedené povinnosti nebudou splněny;
c)
povinnosti členských států, v nichž mají skuteční vlastníci bydliště pro daňové účely podle čl. 13 odst. 2, se nadále uplatňují do 31. prosince 2016;
d)
povinnosti členských států, v nichž mají skuteční vlastníci bydliště pro daňové účely podle článku 14, pokud jde o srážkovou daň vybíranou v roce 2016 a v předchozích letech, se nadále uplatňují do doby, než uvedené povinnosti budou splněny.
3. Směrnice 2003/48/ES ve znění směrnice 2006/98/ES se na Rakousko nadále použije do 31. prosince 2016, s výjimkou těchto povinností:
a)
povinností Rakouska a souvisejících povinností platebních zprostředkovatelů a hospodářských subjektů usazených v Rakousku podle článku 12 směrnice 2003/48/ES, které se uplatňují do 30. června 2017 nebo dokud uvedené povinnosti nebudou splněny;
b)
povinností Rakouska a hospodářských subjektů usazených v Rakousku podle čl. 4 odst. 2 druhého pododstavce směrnice 2003/48/ES, které se uplatňují do 30. června 2017 nebo dokud uvedené povinnosti nebudou splněny;
c)
veškerých povinností Rakouska a souvisejících povinností platebních zprostředkovatelů usazených v Rakousku vyplývajících přímo nebo nepřímo z postupů uvedených v článku 13 směrnice 2003/48/ES, které se uplatňují do 30. června 2017 nebo dokud uvedené povinnosti nebudou splněny.
Bez ohledu na první pododstavec se směrnice 2003/48/ES ve znění směrnice 2006/98/ES nepoužije po 1. říjnu 2016 na úrokové platby, pokud jde o účty, pro něž byly splněny oznamovací povinnosti a povinnosti hloubkové kontroly obsažené v přílohách I a II směrnice 2011/16/EU a pro něž Rakousko sdělilo prostřednictvím automatické výměny informace uvedené v čl. 8 odst. 3a směrnice 2011/16/EU ve lhůtě stanovené v čl. 8 odst. 6 písm. b) směrnice 2011/16/EU.
Článek 2
Tato směrnice vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 3
Tato směrnice je určena členským státům.
V Bruselu dne 10. listopadu 2015.
NEUVOSTON DIREKTIIVI (EU) 2015/2060,
annettu 10 päivänä marraskuuta 2015,
säästöjen tuottamien korkotulojen verotuksesta annetun direktiivin 2003/48/EY kumoamisesta
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 115 artiklan,
ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
sen jälkeen kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille,
ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon,
ottaa huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon,
noudattaa erityistä lainsäätämisjärjestystä,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Neuvoston direktiivi 2003/48/EY (1) perustuu 20 päivänä kesäkuuta 2000 kokoontuneessa Eurooppa-neuvostossa saavutettuun yhteisymmärrykseen siitä, että asiaankuuluvia tietoja olisi vaihdettava verotusta varten mahdollisimman kattavasti. Mainittua direktiiviä on sovellettu jäsenvaltioissa 1 päivästä heinäkuuta 2005 alkaen, ja sen tarkoituksena on, että säästöjen tuottamia korkotuloja, jotka maksetaan jossakin jäsenvaltiossa tosiasiallisille edunsaajille, jotka ovat toisessa jäsenvaltioissa asuvia yksityishenkilöitä, verotettaisiin tosiasiallisesti viimeksi mainitun jäsenvaltion lainsäädännön mukaisesti, jolloin voidaan poistaa jäsenvaltioiden välisiä pääomaliikkeiden vääristymiä, jotka voisivat olla sisämarkkinoille sopimattomia.
(2)
Rajatylittäviin veropetoksiin ja verovilppiin liittyvien haasteiden maailmanlaajuiset näkökohdat ovat merkittävä huolenaihe maailmanlaajuisella ja unionin tasolla. Ilmoittamattomat ja verottamatta jäävät tulot vähentävät huomattavasti kansallisia verotuloja. Eurooppa-neuvosto ilmaisi 22 päivänä toukokuuta 2013 tyytyväisyytensä G8- ja G20-ryhmässä sekä Taloudellisen yhteistyön ja kehityksen järjestössä (OECD) tuolloin meneillään olleisiin toimiin maailmanlaajuisen standardin kehittämiseksi.
(3)
Neuvoston direktiivissä 2011/16/EU (2) säädetään tiettyjä tietoja koskevasta pakollisesta automaattisesta tietojenvaihdosta jäsenvaltioiden välillä. Siinä säädetään myös direktiivin soveltamisalan asteittaisesta laajentamisesta uusiin tulo- ja pääomalajeihin rajatylittävien veropetosten ja verovilpin torjumiseksi.
(4)
Neuvosto antoi 9 päivänä joulukuuta 2014 direktiivin 2014/107/EU (3), jolla muutettiin direktiiviä 2011/16/EU tarkoituksin laajentaa pakollinen automaattinen tietojenvaihto koskemaan aiempaa useampia tulolajeja OECD:n neuvoston heinäkuussa 2014 julkaiseman maailmanlaajuisen standardin mukaisesti, sekä varmistettiin automaattista rahoitustilitietojen vaihtoa sisämarkkinoilla koskeva unionin laajuinen yhtenäinen, johdonmukainen ja kattava lähestymistapa.
(5)
Direktiivin 2014/107/EU soveltamisala on pääsääntöisesti laajempi kuin direktiivin 2003/48/EY mukainen, ja siinä säädetään, että tapauksissa, joissa soveltamisalat ovat päällekkäiset, direktiivi 2014/107/EU on ratkaiseva. On vielä joitain tapauksia, joissa sovelletaan ainoastaan direktiiviä 2003/48/EY. Nämä vähäiset tapaukset johtuvat näiden kahden direktiivin mukaisten lähestymistapojen pienistä eroista ja erilaisista yksittäisistä vapautuksista. Näissä harvoissa tapauksissa direktiivin 2003/48/EY soveltaminen johtaisi siihen, että unionissa olisi käytössä kahdet tietojen ilmoittamista koskevat standardit. Tällaisesta kahden standardin säilyttämisestä koituvat hyödyt olisivat aiheutuviin kustannuksiin verrattuna vähäisiä.
(6)
Eurooppa-neuvosto kehotti 21 päivänä maaliskuuta 2014 neuvostoa varmistamaan, että asiaa koskeva unionin lainsäädäntö on kaikilta osin OECD:n kehittämän uuden yhteisen automaattista tietojenvaihtoa koskevan maailmanlaajuisen standardin mukainen. Antaessaan direktiivin 2014/107/EU neuvosto kehotti komissiota tämän lisäksi tekemään ehdotuksen direktiivin 2003/48/EY kumoamiseksi ja sovittamaan yhteen kyseisen direktiivin kumoamisen ja direktiivissä 2014/107/EU säädetyn soveltamispäivän ottamalla huomioon siinä Itävallan osalta säädetyn poikkeuksen. Sen vuoksi direktiiviä 2003/48/EY olisi edelleen sovellettava Itävaltaan yhden ylimääräisen vuoden ajan. Neuvoston kanta huomioiden on tarpeen kumota direktiivi 2003/48/EY, jotta vältettäisiin kaksinkertaista ilmoittamista koskevat velvollisuudet ja jotta sekä veroviranomaisille että talouden toimijoille koituisi kustannussäästöjä.
(7)
Neuvoston direktiivin 2014/48/EU (4) nojalla jäsenvaltioiden on määrä hyväksyä ja julkaista viimeistään 1 päivänä tammikuuta 2016 lait, asetukset ja hallinnolliset määräykset, jotka ovat tarpeen mainitun direktiivin noudattamiseksi. Jäsenvaltioiden on määrä soveltaa näitä säännöksiä 1 päivästä tammikuuta 2017 alkaen. Direktiivin 2003/48/EY kumoamisen myötä direktiiviä 2014/48/EU ei enää tarvitsisi saattaa osaksi kansallista lainsäädäntöä.
(8)
Sen varmistamiseksi, että automaattinen rahoitustilitietojen ilmoittaminen jatkuu saumattomasti, direktiivin 2003/48/EY kumoamisen olisi tultava sovellettavaksi samana päivänä kuin direktiivissä 2014/107/EU säädettyjen toimenpiteiden soveltaminen alkaa.
(9)
Direktiivin 2003/48/EY kumoamisesta huolimatta maksuasiamiesten, talouden toimijoiden ja jäsenvaltioiden ennen kumoamispäivää keräämät tiedot olisi käsiteltävä ja siirrettävä alun perin tarkoitetulla tavalla ja ennen mainittua päivää syntyneet velvollisuudet olisi täytettävä.
(10)
Direktiivissä 2003/48/EY tarkoitetun siirtymäkauden aikana kannettavan lähdeveron osalta jäsenvaltioiden olisi tosiasiallisten edunsaajien saavutettujen oikeuksien suojelemiseksi jatkettava veronhyvitysten ja -palautusten myöntämistä alun perin tarkoitetulla tavalla, ja niiden olisi annettava pyynnöstä todistuksia, joiden avulla tosiasialliset edunsaajat voivat varmistaa, että lähdeveroa ei kanneta.
(11)
Olisi otettava huomioon se, että Itävallalle on rakenteellisten erojen vuoksi myönnetty direktiivin 2014/107/EU mukainen poikkeus, jonka antaa sille mahdollisuuden lykätä mainitun direktiivin soveltamista yhdellä vuodella 1 päivään tammikuuta 2017 saakka. Direktiiviä 2014/107/EU annettaessa Itävalta kuitenkin ilmoitti, ettei se käyttäisi poikkeusta täysimääräisesti. Sen sijaan Itävallan on määrä alkaa vaihtaa tietoja viimeistään syyskuussa 2017, vaikkakin vain rajallisesta määrästä tilejä, samalla kun se pitää poikkeuksen voimassa muissa tapauksissa. Tämän vuoksi olisi varmistettava erityisellä säännöksellä, että Itävalta ja sen alueelle sijoittautuneet maksuasiamiehet ja talouden toimijat jatkavat direktiivin 2003/48/EY säännösten soveltamista poikkeuksen voimassaoloajan, lukuun ottamatta niitä tilejä, joihin sovelletaan direktiiviä 2014/107/EU.
(12)
Tässä direktiivissä kunnioitetaan perusoikeuksia ja noudatetaan erityisesti Euroopan unionin perusoikeuskirjassa tunnustettuja periaatteita, kuten oikeutta henkilötietojen suojaan, eikä mikään tässä direktiivissä saa rajoittaa tai poistaa kyseisiä oikeuksia.
(13)
Jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla saavuttaa tämän direktiivin tavoitetta, joka on direktiivin 2003/48/EY kumoaminen siten, että sovelletaan tarpeellisia väliaikaisia poikkeuksia saavutettujen oikeuksien suojelemiseksi ja Itävallalle direktiivin 2014/107/EU mukaisesti myönnetyn poikkeuksen huomioon ottamiseksi, vaan se voidaan tarvittavan yhdenmukaisuuden ja tehokkuuden vuoksi saavuttaa paremmin unionin tasolla. Sen vuoksi unioni voi toteuttaa toimenpiteitä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Mainitussa artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä direktiivissä ei ylitetä sitä, mikä on tarpeen tämän tavoitteen saavuttamiseksi.
(14)
Sen vuoksi direktiivi 2003/48/EY olisi kumottava,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN DIREKTIIVIN:
1 artikla
1. Jollei 2 ja 3 kohdasta muuta johdu, direktiivi 2003/48/EY kumotaan 1 päivästä tammikuuta 2016 alkaen.
2. Jäljempänä olevan 3 kohdan soveltamista rajoittamatta seuraavia direktiivin 2003/48/EY, sellaisena kuin se on muutettuna neuvoston direktiivillä 2006/98 (5), mukaisia velvollisuuksia sovelletaan edelleen:
a)
jäsenvaltioiden ja niihin sijoittautuneiden talouden toimijoiden direktiivin 2003/48/EY 4 artiklan 2 kohdan toisen alakohdan mukaisia velvollisuuksia sovelletaan edelleen 5 päivään lokakuuta 2016 saakka tai kunnes nämä velvollisuudet on täytetty;
b)
maksuasiamiesten 8 artiklan mukaisia velvollisuuksia ja maksuasiamiesten jäsenvaltioiden 9 artiklan mukaisia velvollisuuksia sovelletaan edelleen 5 päivään lokakuuta 2016 saakka tai kunnes nämä velvollisuudet on täytetty;
c)
tosiasiallisten edunsaajien verotuksellisten kotijäsenvaltioiden 13 artiklan 2 kohdan mukaisia velvollisuuksia sovelletaan edelleen 31 päivään joulukuuta 2016 saakka;
d)
tosiasiallisten edunsaajien verotuksellisten kotijäsenvaltioiden 14 artiklan mukaisia velvollisuuksia sovelletaan vuonna 2016 ja sitä edeltävinä vuosina kannetun lähdeveron osalta edelleen, kunnes nämä velvollisuudet on täytetty.
3. Direktiiviä 2003/48/EY, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2006/98/EY, sovelletaan edelleen Itävallan osalta 31 päivään joulukuuta 2016 saakka, lukuun ottamatta seuraavia velvollisuuksia:
a)
Itävallan direktiivin 2003/48/EY 12 artiklan mukaiset velvollisuudet ja niistä Itävaltaan sijoittautuneille maksuasiamiehille ja talouden toimijoille aiheutuvat velvollisuudet, joita sovelletaan edelleen 30 päivään kesäkuuta 2017 saakka tai kunnes nämä velvollisuudet on täytetty;
b)
Itävallan ja Itävaltaan sijoittautuneiden talouden toimijoiden direktiivin 2003/48/EY 4 artiklan 2 kohdan toisen alakohdan mukaiset velvollisuudet, joita sovelletaan edelleen 30 päivään kesäkuuta 2017 saakka tai kunnes nämä velvollisuudet on täytetty;
c)
Itävallan velvollisuudet ja niistä Itävaltaan sijoittautuneille maksuasiamiehille aiheutuvat velvollisuudet, jotka johtuvat suoraan tai välillisesti direktiivin 2003/48/EY 13 artiklassa tarkoitetuista menettelyistä, ja joita sovelletaan edelleen 30 päivään kesäkuuta 2017 saakka tai kunnes nämä velvollisuudet on täytetty.
Sen estämättä, mitä ensimmäisessä alakohdassa säädetään, direktiiviä 2003/48/EY, sellaisena kuin se on muutettuna direktiivillä 2006/98/EY, ei sovelleta 1 päivän lokakuuta 2016 jälkeen koronmaksuihin tileille, joita koskevat direktiivin 2011/16/EU liitteisiin I ja II sisältyvät tietojenvaihto- ja huolellisuusvelvoitteet on täytetty ja joista Itävalta on direktiivin 2011/16/EU 8 artiklan 3 a kohdassa tarkoitetulla automaattisella tietojenvaihdolla ilmoittanut tiedot direktiivin 2011/16/EU 8 artiklan 6 kohdan b alakohdassa säädettyä määräaikaa noudattaen.
2 artikla
Tämä direktiivi tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
3 artikla
Tämä direktiivi on osoitettu kaikille jäsenvaltiolle.
Tehty Brysselissä 10 päivänä marraskuuta 2015.