ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY č. 472/2014/EU
ze dne 16. dubna 2014
o Evropském roku pro rozvoj (2015)
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 209 a čl. 210 odst. 2 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru ze dne 10. prosince 2013 (1),
v souladu s řádným legislativním postupem (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Hlavním cílem politiky rozvojové spolupráce je zmírňování chudoby a v konečném důsledku její vymýcení, jak je stanoveno v článku 21 Smlouvy o Evropské unii a v článku 208 Smlouvy o fungování Evropské unie. Celosvětový boj proti chudobě pomůže rovněž vybudovat stabilnější, mírumilovnější a spravedlivější svět s větší mírou prosperity, který by odrážel vzájemnou závislost bohatších a chudších zemí.
(2)
Jak je uvedeno v usnesení Evropského parlamentu ze dne 23. října 2012 nazvaném „Agenda pro změnu: budoucnost rozvojové politiky EU“, podstatou rozvojové spolupráce je rovněž podpora všech stránek lidského rozvoje a naplňování potřeb lidí ve všech směrech, včetně kulturního rozměru.
(3)
Unie poskytuje pomoc v oblasti rozvojové spolupráce od roku 1957 a je nyní největším dárcem oficiální rozvojové pomoci na světě.
(4)
Lisabonská smlouva pevně ukotvila rozvojovou politiku v rámci vnější činnosti Unie, aby podpořila zájem Unie na vytvoření stabilního a prosperujícího světa. Rozvojová politika pomáhá řešit také další globální výzvy a přispívá k plnění strategie Evropa 2020, uvedené ve sdělení Komise ze dne 3. března 2010 nazvaném „Evropa 2020 Strategie pro inteligentní a udržitelný růst podporující začlenění“.
(5)
Unie zaujímá vedoucí postavení při vytváření a provádění koncepce soudržnosti politik ve prospěch rozvoje, která je zaměřena na posílení součinnosti mezi politikami, jež se pomoci bezprostředně netýkají, a rozvojovými cíli, s cílem zajistit, aby politiky Unie podporovaly potřeby rozvojových zemí související s rozvojem nebo přinejmenším aby nebyly v rozporu s cílem vymýtit chudobu.
(6)
V roce 2000 se mezinárodní společenství zavázalo, že do roku 2015 uskuteční konkrétní kroky v boji proti chudobě, a to přijetím rozvojových cílů tisíciletí, jež byly schváleny Unií a členskými státy.
(7)
Ve společném prohlášení Rady a zástupců vlád členských států, zasedajících v Radě, Evropského parlamentu a Komise o rozvojové politice Evropské unie: „Evropský konsenzus“ (3), který i nadále tvoří nejkomplexnější základ rozvojové spolupráce Unie, se Unie vyzývá, aby pomáhala posilovat úlohu nových členských států jakožto nových dárců.
(8)
Náš svět prošel v posledních letech obrovskými změnami, včetně výrazných globálních posunů v hospodářské a politické rovnováze. Na světovou scénu vstoupili noví aktéři, včetně soukromých a jiných nestátních subjektů. I když většina celosvětového hrubého domácího produktu připadá na rozvinuté a rychle se rozvíjející ekonomiky, rychle se rozvíjející země se stávají nejdůležitější hybnou silou celosvětového růstu a již nyní mají výrazný vliv na světovou ekonomiku.
(9)
Životně důležitá je v rychle se měnícím světě kontinuita podpory rozvojové spolupráce. Přibližně 1,3 miliardy lidí stále ještě žije v extrémní příjmové chudobě a potřeby pro lidský rozvoj mnoha dalších nejsou dosud uspokojeny. Téměř všude na světě se prohloubily nerovnosti v rámci jednotlivých zemí. Přirozené životní prostředí se ocitá pod stále vyšším tlakem a důsledky změny klimatu obzvláště těžce dopadají na rozvojové země. Tyto problémy jsou univerzální a vzájemně spolu souvisejí, proto je musí řešit všechny země společně.
(10)
Byly zahájeny diskuse o rámci na období po roce 2015: v návaznosti na sdělení Komise ze dne 13. října 2011 nazvané „Zvýšení dopadu rozvojové politiky EU: Agenda pro změnu“ a na závěry Rady ze dne 14. května 2012 týkající se Agendy pro změnu, která již vedly k zásadní změně orientace rozvojové politiky Unie, Komise vyjádřila svůj názor ve sdělení ze dne 27. února 2013 nazvaném „Důstojný život pro všechny: skoncovat s chudobou a umožnit světu udržitelnou budoucnost“, a ve svých závěrech ze dne 25. června 2013 Rada přijala „Souhrnný rámec na období po roce 2015“, jejichž cílem je vyřešit nedostatky stávajícího rámce pro rozvoj a stanovit společný postup pro vytvoření zastřešujícího mezinárodního rámce, jenž by řešil tematiku vymýcení chudoby společně s problémy týkajícími se udržitelnosti.
(11)
Rok 2015 by měl být symbolickým a zároveň rozhodujícím rokem, neboť je posledním rokem pro dosažení společně dohodnutých rozvojových cílů tisíciletí, a nabízí tedy jedinečnou příležitost zhodnotit mezinárodní závazky. Rok 2015 bude rovněž rokem, ve kterém by měla být přijata zásadní mezinárodní rozhodnutí o rámci pro rozvoj, který má v příštích desetiletích nahradit rámec pro rozvojové cíle tisíciletí.
(12)
Rok 2015 je vhodným rokem k předložení výsledků rozvojové politiky Unie, kterých bylo dosaženo v návaznosti na uplatnění zásad stanovených ve sdělení Komise o Agendě pro změnu.
(13)
Rok 2015 bude také rokem, během kterého se v členských státech uskuteční důležité mezinárodní události, jako je Světová výstava „Nasytit planetu - energie pro život“ v Miláně, jež budou představovat zvláštní příležitost k diskuzi o celosvětové rozvojové politice a k uskutečnění rozsáhlého informování veřejnosti o udržitelném rozvoji a s ním spojených otázkách.
(14)
Ve svém usnesení o Agendě o změně vyzval Evropský parlament Komisi, aby vyhlásila rok 2015 Evropským rokem pro rozvoj, a vyjádřil naději, že takové opatření zvýší viditelnost rozvojové spolupráce.
(15)
Rok 2015 by měl tedy být vyhlášen Evropským rokem pro rozvoj (dále jen „evropský rok“) s cílem zvýšit povědomí veřejnosti o stávající orientaci rozvojové politiky Unie. Je třeba přinést informace o tom, jak může Unie hledící za své hranice pomoci se zajištěním celosvětové udržitelnosti. V tomto kontextu je třeba více hovořit o celosvětové vzájemné závislosti a o tom, že rozvoj je víc než pouhá pomoc.
(16)
Klíčem k zajištění úspěšného dopadu činnosti Unie v oblasti rozvoje je míra podpory veřejnosti, politické podpory a účinného a účelného vynakládání veřejných prostředků za účelem dosažení výsledků v oblasti rozvoje. Evropský rok by proto měl být příležitostí ke zvyšování informovanosti, mimo jiné i prostřednictvím veřejné politické diskuze a vzdělávání o otázkách rozvoje, podnětem k větší aktivitě v této oblasti a k výměně osvědčených postupů mezi členskými státy, místními a regionálními orgány, občanskou společností, soukromým sektorem, sociálními partnery a mezinárodními subjekty a organizacemi, které se zabývají problematikou rozvoje. Měl by pomoci soustředit politickou pozornost na tuto problematiku a mobilizovat všechny zúčastněné strany, aby se prosadila a podpořila další opatření a iniciativy na úrovni Unie a členských států ve spolupráci s příjemci rozvojové pomoci a jejich zástupci.
(17)
V rámci evropského roku by se měla zvýšit informovanost o všech formách diskriminace na základě pohlaví, kterým čelí ženy a dívky v různých regionech, zejména pokud jde o přístup ke vzdělání, k pracovním příležitostem a k systémům zdravotnictví a o nucené sňatky, sexuální vykořisťování, mrzačení pohlavních orgánů a jiné podobné praktiky.
(18)
Ze zvláštního průzkumu Eurobarometr č. 392 zveřejněného v říjnu 2012 a nazvaného „Globální solidarita: Evropané a rozvojová pomoc“ vyplynulo, že pomoc lidem v partnerských zemích se u občanů Unie těší silné podpoře ve výši 85 %. Jak se uvádí v tomto průzkumu, navzdory současné hospodářské situaci se více než šest občanů z deseti domnívá, že by mělo dojít ke zvýšení pomoci poskytované osobám v partnerských zemích. Zároveň z tohoto průzkumu jasně vyplynulo, že lidé toho o rozvojové spolupráci Unie mnoho nevědí; toto zjištění implikuje potřebu lepší komunikace s lidmi.
(19)
Účinná koordinace aktivit všech partnerů působících na úrovni Unie a na celostátní, regionální a místní úrovni je condicio sine qua non skutečně účinného evropského roku. Při prosazování rozvojové politiky Unie hrají v tomto případě obzvláště důležitou roli místní a regionální partneři.
(20)
Různorodé vnitrostátní socioekonomické a kulturní kontexty a citlivé otázky vyžadují, aby se činnosti v rámci evropského roku decentralizovaly na vnitrostátní úroveň, a to v souladu s článkem 58 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012 (4). Stanovení priorit na vnitrostátní úrovni by však mělo být koordinováno spolu s Komisí s cílem zajistit soulad se strategickými cíli evropského roku. Pro zajištění synergického působení a úspěšný průběh evropského roku je důležitá v prvé řadě pečlivá koordinace činnosti Komise a členských států.
(21)
Účast na financovaných činnostech evropského roku by měla být kromě členských států umožněna i kandidátským zemím, na něž se vztahuje předvstupní strategie, a to v souladu se všeobecnými zásadami a podmínkami pro účast těchto zemí na programech Unie, jež jsou stanoveny v příslušných rámcových dohodách a v rozhodnutích Rady přidružení. Je třeba podporovat koordinaci s vnitrostátními opatřeními, zejména s vnitrostátními programy pro rozvojové vzdělávání a zvyšování informovanosti. Míra a forma zapojení do evropského roku by měla být na zvážení každého členského státu.
(22)
Měla by být zajištěna soudržnost a doplňkovost s dalšími právními předpisy a akcemi Unie, zejména s nástrojem pro rozvojovou spolupráci zřízeným nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 233/2014 (5), včetně programu pro rozvojové vzdělávání a zvyšování informovanosti, s Evropským rozvojovým fondem, evropským nástrojem sousedství zřízeným nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 232/2014 (6) a s dalšími nástroji Unie pro financování vnější činnosti, které mají význam pro rozvojovou politiku.
(23)
Finanční zájmy Unie by měly být chráněny prostřednictvím přiměřených opatření v celém výdajovém cyklu, včetně prevence, odhalování a vyšetřování nesrovnalostí, zpětného získávání ztracených, neoprávněně vyplacených nebo nesprávně použitých finančních prostředků a případně správních a finančních sankcí v souladu s nařízením (EU, Euratom) č. 966/2012.
(24)
Aby bylo možné optimalizovat účinnost a účelnost akcí plánovaných na evropský rok, je důležité, aby byl soubor přípravných akcí proveden v roce 2014.
(25)
Komise již přijala nejrůznější opatření na podporu politik rozvoje a ke zvýšení informovanosti občanů o rozvojové spolupráci. Pro účely evropského roku by se tato stávající opatření měla využívat co nejvíce.
(26)
Primární odpovědnost za zvyšování povědomí občanů o problematice rozvoje leží na členských státech. Akce na úrovni Unie doplňuje iniciativy přijímané na celostátní, regionální a místní úrovni, jak je zdůrazněno v politickém prohlášení nazvaném „Partnerství pro komunikaci o Evropě“, které dne 22. října 2008 podepsal Evropský parlament, Rada a Komise.
(27)
Jelikož cílů tohoto rozhodnutí nemůže být dosaženo uspokojivě členskými státy, vzhledem k potřebě mnohostranných partnerství, nadnárodní výměny informací, zvyšování povědomí o této problematice napříč Unií a šíření osvědčených postupů, ale spíše jich, z důvodu rozsahu evropského roku, může být lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o EU. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto rozhodnutí rámec toho, co je nezbytné pro dosažení těchto cílů,
PŘIJALY TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Předmět
Rok 2015 se vyhlašuje „Evropským rokem pro rozvoj“ (dále jen „evropský rok“).
Motto evropského roku zní „Náš svět, naše důstojnost, naše budoucnost“.
Článek 2
Cíle
Cílem evropského roku je:
a)
informovat občany Unie o rozvojové spolupráci Unie a členských států a zdůraznit přitom výsledky, jichž Unie jakožto globální aktér spolu s členskými státy dosáhla a v jejichž dosahování bude v souladu s nejnovějšími jednáními o zastřešujícím rámci na období po roce 2015 pokračovat;
b)
podporovat přímé zapojení, kritické myšlení a aktivní zájem občanů Unie a zúčastněných stran o rozvojovou spolupráci, mimo jiné i o vytváření a provádění politik a
c)
zvýšit informovanost o přínosech rozvojové spolupráce Unie nejen z hlediska příjemců rozvojové pomoci Unie, ale také občanů Unie, a dospět k širšímu pochopení provázanosti politik v oblasti rozvoje, a podpořit mezi občany v Evropě a občany v rozvojových zemích smysl pro společnou odpovědnost, solidaritu a příležitosti v měnícím se a stále více vzájemně provázaném světě.
Článek 3
Opatření
1. Opatření přijatá k dosažení cílů evropského roku zahrnují tato opatření, která mohou být organizována na úrovni Unie a na celostátní, regionální nebo místní úrovni, jak je uvedeno v příloze tohoto rozhodnutí, a v souladu s čl. 6 odst. 5 v partnerských zemích:
a)
sdělovací kampaně za účelem šíření klíčových sdělení zaměřené na širokou veřejnost i na konkrétnější cílové skupiny, zejména na mladé lidi a další klíčové cílové skupiny, a to i prostřednictvím sociálních médií;
b)
pořádání konferencí, akcí a iniciativ ve spolupráci se všemi příslušnými zúčastněnými stranami s cílem podpořit aktivní účast a diskusi a zvýšit informovanost na všech úrovních;
c)
konkrétní opatření v členských státech zaměřená na podporu cílů evropského roku, zejména prostřednictvím vzdělávání o otázkách rozvoje, výměny informací a sdílení zkušeností a osvědčených postupů mezi celostátními, regionálními, místními správami a jinými organizacemi, a
d)
provádění studií a průzkumů a šíření jejich výsledků.
2. Komise může označit další opatření jako přínosná pro cíle evropského roku a umožnit, aby odkazy na evropský rok a jeho motto mohly být použity k propagaci těchto opatření za podmínky, že budou přispívat k dosažení těchto cílů.
Článek 4
Koordinace s členskými státy
1. Komise vyzve členské státy, aby každý z nich jmenoval svého národního koordinátora pověřeného organizací účasti tohoto členského státu na evropském roce. Členské státy informují o takovém jmenování Komisi.
2. Národní koordinátoři v úzké spolupráci s Komisí konzultují a spolupracují s celou řadou příslušných zúčastněných stran, včetně občanské společnosti a soukromého sektoru, vnitrostátních parlamentů, sociálních partnerů a případně vnitrostátních agentur, a to na federální nebo nižší správní úrovni, včetně regionálních a místních orgánů, případně s příslušnými přidruženými zámořskými zeměmi a územími, nebo s kontaktními místy pro příslušné programy Unie.
3. Komise vyzve členské státy, aby jí do 1. září 2014 předložily svůj pracovní program, v němž budou uvedeny podrobnosti o vnitrostátních činnostech plánovaných na evropský rok v souladu s cíli evropského roku a s podrobnostmi o opatřeních uvedenými v příloze.
4. Před schválením pracovních programů Komise ověří, jak je stanoveno v nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012 a nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 1268/2012 (7), že navrhovaná opatření jsou v souladu s cíli evropského roku.
Článek 5
Účast
Činností v rámci evropského roku, které mají být financovány z rozpočtu Unie, se mohou účastnit členské státy a kandidátské země, na něž se vztahuje předvstupní strategie, v souladu se všeobecnými zásadami a podmínkami pro účast těchto zemí na programech Unie, jež jsou stanoveny v příslušných rámcových dohodách a v rozhodnutích Rady přidružení.
Článek 6
Koordinace na úrovni Unie a provádění
1. Komise provádí toto rozhodnutí na úrovni Unie, zejména prostřednictvím přijetí nezbytných rozhodnutí o financování v souladu s nařízeními zřizujícími nástroje pro financování vnější činnosti, která se týkají dotčených akcí, tedy nástroj pro rozvojovou spolupráci, evropský nástroj pro demokracii a lidská práva ve světě zřízený nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 235/2014 (8), evropský nástroj sousedství, nástroj přispívající ke stabilitě a míru zřízený nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 230/2014 (9), nástroj předvstupní pomoci zřízený nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 231/2014 (10) a nástroj partnerství pro spolupráci se třetími zeměmi zřízený nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 234/2014 (11) (dále jen „nástroje pro financování vnější činnosti“).
2. Komise spolu s Evropskou službou pro vnější činnost (ESVČ) úzce spolupracuje s Evropským parlamentem, Radou a členskými státy, Evropským hospodářským a sociálním výborem, Výborem regionů a s orgány a sdruženími působícími na úrovni Unie v oblasti problematiky rozvoje.
3. Komise uspořádá zasedání národních koordinátorů s cílem koordinovat provádění evropského roku a vyměňovat informace o jeho provádění na úrovni Unie a členských států. Komise může pozvat zástupce občanské společnosti a regionálních a místních orgánů a členy Evropského parlamentu, aby se těchto zasedání účastnili jako pozorovatelé.
4. Komise uspořádá zasedání všech příslušných zúčastněných stran zapojených do rozvojové spolupráce Unie, které jí budou nápomocny při provádění evropského roku na úrovni Unie. Na tato zasedání jsou zváni národní koordinátoři.
5. Komise zajistí, aby se téma evropského roku stalo prioritou sdělovacích činností jejích zastoupení v členských státech a delegací EU v partnerských zemích. Pokud jde o jejich účast na činnostech souvisejících s evropským rokem, a to bez ohledu na to, zda probíhají v Unii, nebo ve třetích zemích, je podpora rozvojovým partnerům ve třetích zemích poskytována prostřednictvím delegací EU a zámořské země a území jsou podporovány příslušnou institucionální cestou.
6. ESVČ a delegace EU učiní z evropského roku nedílnou součást své současné informační a sdělovací činnosti.
Článek 7
Soudržnost a doplňkovost
V souladu s nařízeními zřizujícími nástroje pro financování vnější činnosti, která se týkají dotčených akcí, Komise zajistí, aby opatření stanovená v tomto rozhodnutí byla v souladu s ostatními unijními, celostátními a regionálními opatřeními, která přispívají k dosažení cílů evropského roku, a aby v plné míře doplňovala stávající unijní, celostátní a regionální opatření.
Článek 8
Zvláštní ustanovení o finanční a nefinanční podpoře
1. Celounijní opatření uvedená v části A přílohy vedou k zadávání veřejných zakázek nebo udělování grantů financovaných Unií v souladu s hlavou V a VI nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012.
2. Celounijní opatření uvedená v části B přílohy mohou být spolufinancována Unií.
3. Komise může postupem uvedeným v části C přílohy poskytnout spolufinancování každému národnímu koordinátorovi.
4. Je-li to vhodné, mohou být stávající programy, které přispívají k podpoře rozvoje, použity k podpoře evropského roku, a to aniž jsou dotčeny jejich cíle a rozpočty. Ve vnitrostátních pracovních programech lze rovněž zohlednit mimořádné úsilí členských států při řízení akcí a činnosti v oblasti mezinárodního rozvoje.
5. Komise může poskytnout nefinanční podporu činnostem prováděným veřejnými a soukromými organizacemi, které jsou v souladu s čl. 3 odst. 2.
6. Aby byla opatření způsobilá pro financování podle tohoto rozhodnutí, musejí účinně využívat veřejné zdroje, musejí přinášet přidanou hodnotu a musejí být orientována na výsledky.
Článek 9
Ochrana finančních zájmů Unie
1. Komise přijme vhodná opatření k zajištění toho, aby byly při provádění akcí financovaných podle tohoto rozhodnutí finanční zájmy Unie chráněny preventivními opatřeními proti podvodům, korupci a jinému protiprávnímu jednání, účinnými kontrolami a inspekcemi, a jsou-li zjištěny nesrovnalosti, zpětným získáním neoprávněně vyplacených částek a případně účinnými, přiměřenými a odrazujícími správními a finančními sankcemi.
2. Komise nebo její zástupci a Účetní dvůr mají pravomoc provádět audit na základě kontroly veškerých dokladů a kontrol a inspekcí na místě u všech příjemců grantů, zhotovitelů, dodavatelů, poskytovatelů a subdodavatelů, kteří obdrželi finanční prostředky Unie na základě tohoto rozhodnutí.
3. Evropský úřad pro boj proti podvodům (OLAF) je oprávněn provádět vyšetřování včetně kontrol a inspekcí na místě v souladu s ustanoveními a postupy stanovenými v nařízení Rady (Euratom, ES) č. 2185/96 (12) a nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 883/2013 (13) s cílem zjistit, zda nedošlo k podvodu, korupci nebo jinému protiprávnímu jednání ohrožujícímu finanční zájmy Unie, pokud jde o grantovou dohodu, rozhodnutí o grantu nebo smlouvu, které jsou financovány podle tohoto rozhodnutí.
Článek 10
Podávání zpráv a hodnocení
Do 31. prosince 2016 předloží Komise Evropskému parlamentu, Radě, Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů zprávu o provádění, výsledcích a celkovém hodnocení opatření stanovených v tomto rozhodnutí, aby bylo možné zvážit vhodné návazné kroky.
Článek 11
Vstup v platnost
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Ve Štrasburku dne 16. dubna 2014.
EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON PÄÄTÖS N:o 472/2014/EU,
annettu 16 päivänä huhtikuuta 2014,
kehitysyhteistyön eurooppalaisesta teemavuodesta (2015)
EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka
ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 209 artiklan ja 210 artiklan 2 kohdan,
ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
sen jälkeen kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille,
ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean 10 päivänä joulukuuta 2013 antaman lausunnon (1),
noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä (2),
sekä katsovat seuraavaa:
(1)
Kehitysyhteistyöpolitiikan päätavoitteena on köyhyyden vähentäminen ja lopulta sen poistaminen Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 21 artiklan ja Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 208 artiklan mukaisesti. Köyhyyden torjuminen kaikkialla maailmassa auttaa rakentamaan vakaamman, rauhanomaisemman, vauraamman ja tasavertaisemman maailman, joka ilmentää rikkaiden ja köyhien maiden keskinäistä riippuvuutta.
(2)
Kuten todetaan EU:n kehitysyhteistyöpolitiikan tulevaisuutta koskevasta muutossuunnitelmasta 23 päivänä lokakuuta 2012 annetussa Euroopan parlamentin päätöslauselmassa, kehitysyhteistyöhön kuuluu myös inhimillisen kehityksen edistäminen ja ihmisten kaikenlaisten tarpeiden, myös kulttuuristen tarpeiden, tyydyttäminen.
(3)
Unioni on antanut kehitysyhteistyöapua vuodesta 1957 ja on nyt suurin julkisen kehitysavun antaja maailmassa.
(4)
Lissabonin sopimuksella kehitysyhteistyöpolitiikka on kytketty kiinteäksi osaksi unionin ulkoisia toimia, joilla se pyrkii oman etunsa mukaisesti lisäämään maailman vakautta ja vaurautta. Kehitysyhteistyöpolitiikalla autetaan myös vastaamaan muihin globaaleihin haasteisiin ja tuetaan Eurooppa 2020 -strategiaa, joka on vahvistettu komission 3 päivänä maaliskuuta 2010 antamassa tiedonannossa ”Eurooppa 2020 - Älykkään, kestävän ja osallistavan kasvun strategia”.
(5)
Unioni on ollut johtoasemassa muotoiltaessa ja pantaessa täytäntöön kehitykseen vaikuttavien politiikkojen johdonmukaisuuden käsitettä, jolla pyritään lujittamaan muiden kuin avustustoimien ja kehitystavoitteiden välisiä synergioita sen varmistamiseksi, että unionin politiikoilla tuetaan kehitysmaiden kehitystarpeita tai että ne eivät ainakaan ole ristiriidassa köyhyyden poistamisen tavoitteen kanssa.
(6)
Hyväksyttyään vuonna 2000 vuosituhannen kehitystavoitteet kansainvälinen yhteisö on sitoutunut toteuttamaan vuoteen 2015 mennessä konkreettisia toimenpiteitä köyhyyden torjumiseksi; unioni ja jäsenvaltiot ovat hyväksyneet nämä kehitystavoitteet.
(7)
Neuvoston ja neuvostossa kokoontuneiden jäsenvaltioiden hallitusten edustajien, Euroopan parlamentin ja komission yhteinen julkilausuma Euroopan unionin kehityspolitiikasta ”Eurooppalainen konsensus” (3) on edelleen kattavin unionin kehitysyhteistyön perusta, ja siinä kehotetaan unionia auttamaan lujittamaan uusien jäsenvaltioiden asemaa uusina avunantajina.
(8)
Maailma on muuttunut valtavasti viime vuosina, globaalin talouden ja politiikan tasapainossa tapahtuneet perustavanlaatuiset muutokset mukaan luettuina. Maailmannäyttämölle on noussut uusia toimijoita, myös yksityisiä ja muita valtiosta riippumattomia toimijoita. Samalla kun kehittyneiden maiden ja nousevan talouden maiden osuus maailman bruttokansantuotteesta on suurin, nousevan talouden maista on tullut maailmanlaajuisen kasvun moottoreita ja niiden vaikutus maailmantalouteen on jo huomattava.
(9)
Nopeasti muuttuvassa maailmassa on elintärkeää, että tuki kehitysyhteistyölle on jatkuvaa. Äärimmäisessä tuloköyhyydessä elää edelleen noin 1,3 miljardia ihmistä, ja sitä paljon lukuisamman joukon inhimilliseen kehitykseen liittyvät tarpeet eivät edelleenkään täyty. Maiden sisällä vallitseva eriarvoisuus on lisääntynyt lähes kaikkialla maailmassa. Paine luonnonympäristöä kohtaan kasvaa koko ajan, ja ilmastonmuutoksen vaikutukset ovat ankarimmat kehitysmaissa. Nämä haasteet ovat yleismaailmallisia ja toisiinsa kytköksissä, ja kaikkien maiden on toimittava yhdessä niihin vastaamiseksi.
(10)
Vuoden 2015 jälkeistä aikaa koskevat keskustelut on aloitettu: perustaen ehdotuksensa 13 päivänä lokakuuta 2011 annettuun komission tiedonantoon ”EU:n kehitysyhteistyöpolitiikan vaikutuksen lisääminen: muutossuunnitelma” ja neuvoston muutossuunnitelmasta 14 päivänä toukokuuta 2012 antamiin päätelmiin, jotka ovat jo johtaneet unionin kehityspolitiikkojen merkittävään suunnanmuutokseen, komissio on esittänyt näkemyksensä 27 päivänä helmikuuta 2013 antamassaan tiedonannossa ”Ihmisarvoinen elämä kaikille: köyhyyden poistaminen ja kestävän tulevaisuuden turvaaminen maailmanlaajuisesti”, ja neuvosto on antanut 25 päivänä kesäkuuta 2013 päätelmät vuoden 2015 jälkeisen ajan kokonaisvaltaisesta suunnitelmasta, pyrkimyksenä paikata nykyisen kehityspoliittisen kehyksen puutteita ja vahvistaa yhteinen lähestymistapa, joka kokoaisi köyhyyden poistamiseen ja kestävyyteen liittyvät kysymykset yhteen kansainväliseen kehykseen.
(11)
Vuoden 2015 olisi oltava vertauskuvallinen ja käänteentekevä, koska se on viimeinen vuosi saavuttaa yhteisesti sovitut vuosituhattavoitteet ja tarjoaa siten ainutlaatuisen tilaisuuden arvioida kansainvälisten sitoumusten toteutumista. Vuosi 2015 on myös vuosi, jolloin on tehtävä tärkeitä kansainvälisiä päätöksiä vuosituhattavoitekehyksen korvaavasta ja tulevat vuosikymmenet kattavasta kehityspoliittisesta kehyksestä.
(12)
Vuosi 2015 on sopiva vuosi esittää unionin kehitysyhteistyöpolitiikan tulokset sen jälkeen, kun muutossuunnitelmaa koskevassa komission tiedonannossa vahvistetut periaatteet on pantu täytäntöön.
(13)
Vuosi 2015 on myös vuosi, jonka aikana jäsenvaltioissa järjestetään merkittäviä kansainvälisiä tapahtumia, kuten Milanossa pidettävä maailmannäyttely ”Maapallon ruokkiminen - energiaa elämää varten”, joka tarjoaa oivan tilaisuuden keskustella maailmanlaajuisista kehitysyhteistyöpolitiikoista ja toteuttaa kestävää kehitystä ja siihen liittyviä asioita koskevia kattavia tiedotustoimia.
(14)
Euroopan parlamentti kehotti muutossuunnitelmasta antamassaan päätöslauselmassa komissiota nimeämään vuoden 2015 kehitysyhteistyön eurooppalaiseksi teemavuodeksi, koska se toivoi, että tällä kohotettaisiin kehitysyhteistyön profiilia.
(15)
Sen vuoksi vuosi 2015 olisi nimettävä kehitysyhteistyön eurooppalaiseksi teemavuodeksi, jäljempänä ’eurooppalainen teemavuosi’, jotta tarjotaan hyvin ajoitettu tilaisuus lisätä suuren yleisön tietämystä eurooppalaisen kehitysyhteistyöpolitiikan tämänhetkisestä suuntautumisesta. Tietoa on annettava siitä, miten ulospäin suuntautunut unioni voi auttaa kestävän kehityksen turvaamisessa maailmanlaajuisesti. Tähän kuuluu maailmanlaajuisen keskinäisen riippuvuuden tunnetuksi tekeminen ja sen havainnollistaminen, että kehitysyhteistyössä on kyse muustakin kuin avusta.
(16)
Unionin kehitysyhteistyötoimien tuloksellisuuden kannalta avainasemassa on se, kuinka suurta yleistä ja poliittista kannatusta ne nauttivat ja miten hyvin niissä pystytään osoittamaan, että julkisia varoja käytetään tehokkaasti ja vaikuttavasti kehitystulosten saavuttamiseksi. Eurooppalaisen teemavuoden olisi siksi toimittava ponnahduslautana tietoisuuden lisäämiselle, myös julkisen poliittisen keskustelun ja kehitysyhteistyökasvatuksen avulla, aktivoinnille ja parhaiden käytäntöjen vaihtamiselle jäsenvaltioiden, paikallis- ja alueviranomaisten, kansalaisyhteiskunnan, yksityisen sektorin, työmarkkinaosapuolten sekä kehitysyhteistyöhön osallistuvien kansainvälisten elinten ja järjestöjen kesken. Toimilla olisi autettava keskittämään poliittinen huomio ja aktivoimaan kaikki asianosaiset, jotta uusia toimia ja aloitteita voidaan edistää unionissa ja jäsenvaltioissa yhteistyössä kehitysavun saajien ja näiden edustajien kanssa.
(17)
Eurooppalaisen teemavuoden olisi lisättävä tietoisuutta kaikenlaisesta naisiin ja tyttöihin kohdistuvasta sukupuoleen perustuvasta syrjinnästä eri alueilla, varsinkin kun syrjintä liittyy mahdollisuuksiin saada koulutusta ja työtä sekä päästä terveydenhuoltojärjestelmän piiriin ja kun kyse on pakkoavioliitoista, seksuaalisesta hyväksikäytöstä, sukupuolielinten silpomisesta sekä muista haitallisista käytännöistä.
(18)
Lokakuussa 2012 julkistettu eurobarometri-erityistutkimus 392 ”Solidarity that spans the globe: Europeans and development aid” osoitti, että 85 prosenttia unionin kansalaisista kannattaa kumppanimaiden ihmisten auttamista. Kuten mainitussa tutkimuksessa todetaan, vallitsevasta taloustilanteesta huolimatta useampi kuin kuusi kansalaista kymmenestä on sitä mieltä, että kumppanimaiden ihmisille annettavaa apua olisi lisättävä. Mainittu tutkimus myös osoitti selvästi, että ihmisillä on puutteelliset tiedot unionin kehitysyhteistyöstä, minkä vuoksi tiedotusta on parannettava.
(19)
Olennainen ennakkoedellytys eurooppalaisen teemavuoden onnistumiselle on, että koordinointi kaikkien teemavuoteen unionin tasolla sekä kansallisella, alueellisella ja paikallisella tasolla osallistuvien välillä on tehokasta. Paikallisilla ja alueellisilla kumppaneilla on tässä tapauksessa erityinen rooli unionin kehitysyhteistyöpolitiikan edistämisessä.
(20)
Erilaisten kansallisten sosioekonomisten ja kulttuuristen olosuhteiden ja erityispiirteiden vuoksi osa eurooppalaisen teemavuoden tapahtumista on aiheellista toteuttaa kansallisella tasolla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 (4) 58 artiklan mukaisesti. Kansallisella tasolla tapahtuva poliittisten painopisteiden asettelu olisi kuitenkin sovitettava yhteen komission kanssa, jotta voidaan taata johdonmukaisuus eurooppalaisen teemavuoden strategisten tavoitteiden kanssa. Komission ja jäsenvaltioiden toimien tiivis yhteensovittaminen on ehdottoman tärkeää synergian luomiseksi ja eurooppalaisen teemavuoden onnistumiseksi.
(21)
Jäsenvaltioiden lisäksi liittymistä edeltävän strategian piiriin kuuluvien ehdokasmaiden olisi voitava osallistua eurooppalaisen teemavuoden yhteydessä rahoitettavaan toimintaan niiden yleisten periaatteiden ja ehtojen mukaisesti, jotka koskevat kyseisten maiden osallistumista unionin ohjelmiin ja jotka on vahvistettu asianomaisissa puitesopimuksissa ja assosiaationeuvoston päätöksissä. Olisi edistettävä kansallisten toimenpiteiden ja erityisesti kehitysyhteistyökasvatukseen ja valistustoimintaan (DEAR) liittyvien kansallisten ohjelmien yhteensovittamista. Kunkin jäsenvaltion olisi voitava päättää, miten laajasti ja missä muodossa se osallistuu eurooppalaiseen teemavuoteen.
(22)
Olisi huolehdittava johdonmukaisuudesta ja täydentävyydestä suhteessa unionin lainsäädäntöön ja toimiin, erityisesti Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) N:o 233/2014 (5) perustettuun kehitysyhteistyön rahoitusvälineeseen kaudelle 2014-2020, mukaan lukien siihen kuuluva kehitysyhteistyökasvatuksen ja valistustoiminnan ohjelma (DEAR), Euroopan kehitysrahastoon, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) N:o 232/2014 (6) perustettuun Euroopan naapuruusvälineeseen ja muihin unionin ulkoisten toimien rahoitusvälineisiin, siltä osin kuin niillä on merkitystä kehitysyhteistyöpolitiikan kannalta.
(23)
Unionin taloudellisia etuja olisi menojen hallinnoinnin kaikissa vaiheissa suojattava oikeasuhteisin toimenpitein, joita ovat sääntöjenvastaisuuksien ehkäiseminen, havaitseminen ja tutkiminen sekä hukattujen, aiheettomasti maksettujen tai virheellisesti käytettyjen varojen takaisinperintä ja soveltuvin osin hallinnolliset ja taloudelliset seuraamukset asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 mukaisesti.
(24)
Eurooppalaisen teemavuoden suunniteltujen toimien tuloksellisuuden ja tehokkuuden maksimoimiseksi on tärkeää, että vuonna 2014 toteutetaan valmistelutoimia.
(25)
Komissio on jo toteuttanut toimenpiteitä tehdäkseen kehityspolitiikkoja tunnetuksi ja tiedottaakseen unionin kansalaisille harjoittamastaan kehitysyhteistyöstä. Eurooppalaisena teemavuonna näitä toimenpiteitä olisi hyödynnettävä mahdollisimman tehokkaasti.
(26)
Pääasiallinen vastuu kansalaisten valistamisesta kehitysasioissa säilyy jäsenvaltioilla. Unionin toimet täydentävät kansallisia, alueellisia ja paikallisia toimia, kuten todetaan Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission 22 päivänä lokakuuta 2008 allekirjoittamassa poliittisessa julistuksessa ”Kumppanuuteen perustuva EU-viestintä”.
(27)
Jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla saavuttaa tämän päätöksen tavoitteita, koska ne edellyttävät monenvälisiä kumppanuuksia, valtioiden rajat ylittävää tiedonvaihtoa ja unionin laajuista valistusta sekä hyvien käytäntöjen levittämistä, vaan ne voidaan eurooppalaisen teemavuoden laajuuden vuoksi saavuttaa paremmin unionin tasolla. Sen vuoksi unioni voi toteuttaa toimenpiteitä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Mainitussa artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä päätöksessä ei ylitetä sitä, mikä on tarpeen näiden tavoitteiden saavuttamiseksi,
OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
Kohde
Nimetään vuosi 2015 kehitysyhteistyön eurooppalaiseksi teemavuodeksi, jäljempänä ’eurooppalainen teemavuosi’.
Teemavuoden motto on ”Meidän maailmamme, meidän ihmisarvomme, meidän tulevaisuutemme”.
2 artikla
Tavoitteet
Eurooppalaisen teemavuoden tavoitteina on
a)
tiedottaa unionin kansalaisille unionin ja sen jäsenvaltioiden kehitysyhteistyöstä korostaen tuloksia, jotka unioni on yhdessä jäsenvaltioiden kanssa saavuttanut maailmanlaajuisena toimijana ja joihin se pyrkii edelleen vuoden 2015 jälkeisen ajan kokonaiskehyksestä käytyjen viimeisimpien keskustelujen mukaisesti;
b)
edistää unionin kansalaisten ja sidosryhmien suoraa osallistumista, kriittistä ajattelua ja aktiivista kiinnostusta kehitysyhteistyöhön, myös politiikan muotoiluun ja toteuttamiseen; ja
c)
lisätä tietoisuutta unionin kehitysyhteistyön hyödyistä, joita koituu unionin kehitysyhteistyön vastaanottajien lisäksi myös unionin kansalaisille, ja pyrkiä laajempaan ymmärrykseen kehitykseen vaikuttavien politiikkojen johdonmukaisuudesta sekä edistää Euroopan ja kehitysmaiden kansalaisten tunnetta yhteisestä vastuusta, solidaarisuudesta ja mahdollisuuksista muuttuvassa maailmassa, jossa keskinäinen riippuvuus lisääntyy.
3 artikla
Toimenpiteet
1. Eurooppalaisen teemavuoden tavoitteiden saavuttamiseksi toteutettaviin toimenpiteisiin kuuluvat seuraavat toimenpiteet, jotka voidaan toteuttaa unionin tasolla tai kansallisella, alueellisella tai paikallisella tasolla liitteessä esitetyn mukaisesti sekä kumppanimaissa 6 artiklan 5 kohdan mukaisesti:
a)
tiedotuskampanjat tärkeimpien viestien välittämiseksi suurelle yleisölle ja tarkemmin rajatuille kohderyhmille, erityisesti nuorille ja muille ensisijaisille kohderyhmille, muun muassa sosiaalisessa mediassa;
b)
konferenssien, tapahtumien ja aloitteiden järjestäminen yhdessä kaikkien asiaankuuluvien sidosryhmien kanssa aktiivisen osallistumisen ja keskustelun edistämiseksi ja tietoisuuden lisäämiseksi kaikilla tasoilla;
c)
jäsenvaltioissa toteutettavat konkreettiset toimenpiteet, joiden tavoitteena on edistää eurooppalaisen teemavuoden tavoitteita erityisesti kehitysyhteistyökasvatuksella ja vaihtamalla tietoja, kokemuksia ja hyviä käytäntöjä kansallisten, alueellisten ja paikallisten hallintojen ja muiden organisaatioiden kesken; ja
d)
tutkimusten ja selvitysten toteuttaminen ja niiden tulosten levittäminen.
2. Komissio voi määrittää muitakin toimenpiteitä, joilla edistetään eurooppalaisen teemavuoden tavoitteiden saavuttamista, ja sallia eurooppalaisen teemavuoden nimen ja moton käytön kyseessä olevien toimenpiteiden tunnetuksi tekemisessä, sikäli kuin ne edistävät mainittujen tavoitteiden saavuttamista.
4 artikla
Koordinointi jäsenvaltioiden kanssa
1. Komissio pyytää jokaista jäsenvaltioita nimittämään kansallisen koordinaattorin, joka vastaa asianomaisen jäsenvaltion osallistumista eurooppalaiseen teemavuoteen koskevista järjestelyistä. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle tällaisesta nimityksestä.
2. Kansalliset koordinaattorit tiiviissä yhteistyössä komission kanssa kuulevat hyvin monia asian kannalta merkityksellisiä sidosryhmiä, joita voivat olla kansalaisyhteiskunta ja yksityinen sektori, kansalliset parlamentit ja työmarkkinaosapuolet sekä tarvittaessa kansalliset elimet, liittovaltiotason tai kansallista tasoa alemman tason viranomaiset, mukaan lukien alue- ja paikallisviranomaiset ja tapauksen mukaan merentakaiset maat ja alueet tai asiaankuuluvien unionin ohjelmien yhteyshenkilöt, ja tekevät niiden kanssa yhteistyötä.
3. Komissio pyytää jäsenvaltioita toimittamaan sille viimeistään 1 päivänä syyskuuta 2014 työohjelmansa, jossa esitetään yksityiskohtaisesti eurooppalaista teemavuotta varten suunnitellut kansalliset toimet eurooppalaisen teemavuoden tavoitteiden ja liitteessä täsmennettyjen toimenpiteiden mukaisesti.
4. Ennen työohjelmien hyväksymistä komissio tarkistaa, että kyseessä olevissa toimissa noudatetaan eurooppalaisen teemavuoden tavoitteita asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 ja komission delegoidun asetuksen (EU) N:o 1268/2012 (7) mukaisesti.
5 artikla
Osallistuminen
Unionin rahoittamiin eurooppalaisen teemavuoden toimiin voivat osallistua jäsenvaltiot ja liittymistä edeltävän strategian piiriin kuuluvat ehdokasmaat niiden yleisten periaatteiden ja ehtojen mukaisesti, jotka koskevat kyseisten maiden osallistumista unionin ohjelmiin ja jotka on vahvistettu asiaankuuluvissa puitesopimuksissa ja assosiaationeuvoston päätöksissä.
6 artikla
Koordinointi unionin tasolla ja täytäntöönpano
1. Komissio panee tämän päätöksen täytäntöön unionin tasolla erityisesti antamalla tarvittavat rahoituspäätökset asianomaisiin toimiin liittyvien ulkoisten toimien rahoitusvälineistä annettujen asetusten mukaisesti; näitä ovat kehitysyhteistyön rahoitusväline, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) N:o 235/2014 (8) perustettu demokratian ja ihmisoikeuksien edistämistä koskeva eurooppalainen rahoitusväline, Euroopan naapuruusväline, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) N:o 230/2014 (9) perustettu vakautta ja rauhaa edistävä väline, Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) N:o 231/2014 (10) perustettu liittymistä valmisteleva tukiväline ja Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) N:o 234/2014 (11) perustettu kumppanuusväline kolmansien maiden kanssa tehtävää yhteistyötä varten, jäljempänä ’ulkoisen toiminnan rahoitusvälineet’.
2. Komissio tekee yhdessä Euroopan ulkosuhdehallinnon kanssa tiivistä yhteistyötä Euroopan parlamentin, neuvoston ja jäsenvaltioiden, Euroopan talous- ja sosiaalikomitean, alueiden komitean sekä kehityskysymysten parissa unionin tasolla työskentelevien elinten ja yhdistysten kanssa.
3. Komissio kutsuu kansalliset koordinaattorit koolle eurooppalaisen teemavuoden toteutuksen sovittamiseksi yhteen ja tietojen vaihtamiseksi toteutuksesta unionissa ja jäsenvaltioissa. Komissio voi kutsua näihin kokouksiin tarkkailijoiksi kansalaisyhteiskunnan sekä alue- ja paikallisviranomaisten edustajia ja Euroopan parlamentin jäseniä.
4. Komissio järjestää kaikkien asiaankuuluvien unionin kehitysyhteistyössä mukana olevien sidosryhmien kokouksia, jotta nämä auttaisivat sitä eurooppalaisen teemavuoden toteuttamisessa unionin tasolla. Kansalliset koordinaattorit kutsutaan osallistumaan näihin kokouksiin.
5. Komissio nostaa eurooppalaisen teemavuoden jäsenvaltioissa sijaitsevien edustustojensa ja kumppanimaissa sijaitsevien unionin edustustojen viestinnän painopisteeksi. Unionin edustustot auttavat kehitysyhteistyökumppaneita kolmansissa maissa osallistumaan eurooppalaiseen teemavuoteen liittyviin tapahtumiin riippumatta siitä, järjestetäänkö tapahtumat unionissa vai kolmansissa maissa, kun taas merentakaisia maita ja alueita tuetaan soveltuvien institutionaalisten kanavien kautta.
6. Euroopan ulkosuhdehallinto ja unionin edustustot ottavat eurooppalaisen teemavuoden olennaiseksi osaksi jatkuvaa tiedotus- ja viestintätoimintaansa.
7 artikla
Johdonmukaisuus ja täydentävyys
Asianomaisiin toimiin liittyvistä ulkoisen toiminnan rahoitusvälineistä annettujen asetusten mukaisesti komissio varmistaa, että tässä päätöksessä säädetyt toimenpiteet ovat johdonmukaisia muiden, eurooppalaisen teemavuoden tavoitteiden saavuttamista tukevien unionin toimenpiteiden sekä kansallisten ja alueellisten toimenpiteiden kanssa ja täydentävät kaikilta osin olemassa olevia unionin toimenpiteitä sekä kansallisia ja alueellisia toimenpiteitä.
8 artikla
Taloudellista ja muuta kuin taloudellista tukea koskevat erityissäännökset
1. Liitteessä olevassa A osassa tarkoitetuista unionin laajuisista toimenpiteistä järjestetään hankintamenettely tai niille myönnetään unionin rahoittama avustus asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 V ja VI osaston mukaisesti.
2. Liitteessä olevassa B osassa tarkoitetut unionin laajuiset toimenpiteet voidaan rahoittaa osaksi unionin varoin.
3. Komissio voi myöntää kullekin kansalliselle koordinaattorille osarahoitusta liitteessä olevassa C osassa tarkoitettua menettelyä noudattaen.
4. Eurooppalaista teemavuotta voidaan soveltuvin osin tukea olemassa olevilla ohjelmilla, joilla edistetään kehitystä, tämän vaikuttamatta niiden tavoitteisiin ja määrärahoihin. Lisäksi kansallisissa työohjelmissa voidaan myös ottaa huomioon jäsenvaltioiden poikkeukselliset toimet kansainvälisten kehitysyhteistyötapahtumien tai kansainvälisten kehitysyhteistyötehtävien hallinnoimiseksi.
5. Komissio voi myöntää muuta kuin taloudellista tukea toimiin, joita julkiset ja yksityiset tahot toteuttavat ja jotka ovat 3 artiklan 2 kohdan mukaisia.
6. Jotta toimenpiteiden voidaan katsoa olevan tukikelpoisia tämän päätöksen nojalla, on vaadittava, että niissä käytetään julkisia varoja tehokkaasti, ne tuottavat lisäarvoa ja ovat tulospainotteisia.
9 artikla
Unionin taloudellisten etujen suojaaminen
1. Komissio varmistaa asianmukaisin toimenpitein, että tämän päätöksen mukaisesti rahoitettavia toimia toteutettaessa unionin taloudellisia etuja suojataan petoksia, lahjontaa ja muuta laitonta toimintaa ehkäisevillä toimenpiteillä, tehokkailla tarkastuksilla ja todentamisilla ja, jos sääntöjenvastaisuuksia havaitaan, perimällä aiheettomasti maksetut määrät takaisin sekä soveltuvin osin käyttämällä tehokkaita, oikeasuhteisia ja varoittavia hallinnollisia ja taloudellisia seuraamuksia.
2. Komissiolla ja sen edustajilla sekä tilintarkastustuomioistuimella on valtuudet tehdä kaikkien unionilta tämän päätöksen mukaisesti rahoitusta saaneiden tuensaajien, toimeksisaajien ja alihankkijoiden osalta asiakirjoihin perustuvia ja paikalla suoritettavia tarkastuksia ja todentamisia.
3. Euroopan petostentorjuntavirasto (OLAF) voi suorittaa tutkimuksia, mukaan lukien paikan päällä suoritettavat tarkastukset ja todentamiset, neuvoston asetuksen (Euratom, EY) N:o 2185/96 (12) ja Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU, Euratom) N:o 883/2013 (13) säännösten ja menettelyjen mukaisesti sen osoittamiseksi, onko kyse avustussopimukseen tai avustuspäätökseen taikka ohjelmasta rahoitettuun sopimukseen liittyvästä petoksesta, lahjonnasta tai unionin taloudellisia etuja vahingoittavasta muusta laittomasta toiminnasta.
10 artikla
Kertomus ja arviointi
Komissio antaa viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2016 Euroopan parlamentille, neuvostolle, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle sekä alueiden komitealle kertomuksen tämän päätöksen mukaisten toimenpiteiden toteuttamisesta, tuloksista ja yleisarvioinnista, jotta voidaan harkita asianmukaisia jatkotoimenpiteitä.
11 artikla
Voimaantulo
Tämä päätös tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tehty Strasbourgissa 16 päivänä huhtikuuta 2014.