PROVÁDĚCÍ ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 16. října 2014,
kterým se stanoví prováděcí pravidla k rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 1313/2013/EU o mechanismu civilní ochrany Unie a zrušují rozhodnutí Komise 2004/277/ES, Euratom a 2007/606/ES, Euratom
(oznámeno pod číslem C(2014) 7489)
(Text s významem pro EHP)
(2014/762/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 1313/2013/EU ze dne 17. prosince 2013 o mechanismu civilní ochrany Unie (1), a zejména na čl. 32 odst. 1 uvedeného rozhodnutí,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Obecným cílem mechanismu civilní ochrany Unie (dále jen „mechanismus Unie“) je posilovat spolupráci mezi Unií a členskými státy a usnadňovat koordinaci v oblasti civilní ochrany s cílem zlepšit účinnost systémů pro předcházení přírodním a člověkem způsobeným katastrofám, připravenost a odezvu na ně.
(2)
Jelikož mohou katastrofy udeřit kdykoli, mělo by středisko pro koordinaci odezvy na mimořádné události (Emergency Response Coordination Centre, ERCC) zřízené podle článku 7 rozhodnutí č. 1313/2013/EU v kteroukoli dobu zajišťovat úzké styky s kontaktními místy v členských státech.
(3)
Společný komunikační a informační systém pro mimořádné události (CECIS) je důležitým prvkem mechanismu Unie, protože by měl zajišťovat pravost, integritu a důvěrnost informací vyměňovaných mezi členskými státy v běžných podmínkách i při mimořádných událostech. Vzhledem ke zvláštnostem reakce na nehody způsobující znečištění moří by měla být vytvořena samostatná verze CECIS umožňující přístup sekretariátům regionálních úmluv pro mořské prostředí a třetím zemím, které mají společné regionální moře s Unií.
(4)
Aby se zajistila provozní účinnost, měly by být stanoveny minimální požadavky pro moduly, další kapacity pro odezvu a odborníky určené podle čl. 9 odst. 1 rozhodnutí č. 1313/2013/EU, jakož i pro operační požadavky, fungování a interoperabilitu těchto modulů, jak je stanoveno v čl. 9 odst. 2 rozhodnutí č. 1313/2013/EU. Zejména pro moduly platí, že by měly být schopny po určitou dobu pracovat samostatně, být rychle připraveny k nasazení a interoperabilní. Za účelem posílení interoperability modulů je třeba zavést opatření na úrovni Unie a členských států.
(5)
V oblasti kapacit by měly být stanoveny a pravidelně přezkoumávány cíle pro evropskou kapacitu pro odezvu na mimořádné události (EERC), aby byl pro nasazení v rámci mechanismu Unie k dispozici dostatečný počet všech potřebných typů modulů, dalších kapacit pro odezvu a odborníků. Aby se zajistila jednotná minimální úroveň kvality a interoperability všech kapacit v rámci EERC, je třeba určit a pravidelně přezkoumávat požadavky na kvalitu a interoperabilitu.
(6)
Aby se potvrdilo, že kapacity v dobrovolném společném souboru kapacit splňují všechny nezbytné požadavky a případně využívají částečné spolufinancování „nákladů na úpravu“ ze strany Unie, je třeba stanovit certifikační a registrační postup, včetně prvků sebehodnocení. Tento certifikační a registrační postup by navíc měl zajišťovat odpovídající zeměpisnou vyváženost kapacit v souladu s rozmístěním rizik a zohlednit účast všech členských států, které projeví zájem.
(7)
Po zjištění potenciálních nedostatků v kapacitě pro odezvu v rámci EERC by Komise a členské státy měly mít možnost společně posoudit, zda nejsou k dispozici odpovídající kapacity v rámci nebo mimo rámec dobrovolného souboru. Členské státy, které je zajišťují jednotlivě nebo prostřednictvím konsorcií, by měly využívat částečného spolufinancování ze strany Unie za předpokladu, že je to nákladově efektivní a potvrzené na základě posouzení rizik.
(8)
Za účelem rozvoje fungování EERC by přístup členských států k dodatečným kapacitám pro řešení dočasných nedostatků při mimořádných katastrofách, tj. katastrofách, které svou povahou a rozsahem překračují to, co lze důvodně předpokládat a na což je možné se připravit, měl být částečně podpořen částkami spolufinancování z Unie prostřednictvím rámcových smluv, rámcových dohod o partnerství nebo podobných ujednání. Tyto kapacity by měly být zahrnuty do dobrovolného souboru kapacit pro nasazení v rámci mechanismu Unie.
(9)
Program odborné přípravy v rámci mechanismu Unie i nadále představuje zásadní prvek připravenosti pracovníků působících v oblasti civilní ochrany a zvládání katastrof a nasazených v souvislosti s mechanismem Unie. Rozsah programu je definován v čl. 13 odst. 1 rozhodnutí č. 1313/2013/EU a měl by zahrnovat fáze předcházení katastrofám, připravenosti a odezvy na ně.
(10)
Program mechanismu Unie zaměřený na cvičení by měl i nadále hrát důležitou úlohu pro praktickou připravenost na nasazení se zapojením mechanismu Unie a sdílení zkušeností získaných z provedených opatření v oblasti civilní ochrany v rámci mechanismu Unie. Program zaměřený na cvičení by se měl řídit strategickým rámcem, který stanoví cíle a úlohu cvičení v rámci mechanismu Unie, jakož i specifickými prioritami začleněnými do ročních pracovních programů.
(11)
Měl by být zaveden systematický, cílený a soudržný přístup ke shromažďování, analýze, šíření a uplatňování získaných zkušeností, který by se vztahoval na celý cyklus zvládání katastrof.
(12)
V rámci mechanismu Unie jsou pro zajištění účinné pomoci v případě katastrof důležité jasné operativní postupy pro odezvu na katastrofy, mimo jiné i pro příslušné mezinárodní organizace určené v souladu s čl. 16 odst. 1 rozhodnutí č. 1313/2013/EU.
(13)
Aby bylo dosaženo maximální účinnosti a účelnosti mechanismu Unie, měly by být všechny žádosti o pomoc a nabídky pomoci formulovány co nejkonkrétnějším způsobem, včetně všech nezbytných informací.
(14)
Za účelem zajištění účinné koordinace pomoci by ERCC mělo sdílet svá posouzení zásadních potřeb a svá doporučení pro nasazení prostředků z dobrovolného souboru kapacit se všemi členskými státy a vypracovávat odpovídající plány nasazení pro každou žádost o pomoc. Výběr kapacit z dobrovolného souboru by měl vycházet ze specifických a objektivních kritérií, jejichž priorita by měla být posouzena na základě stávajících operačních potřeb.
(15)
Aby se v rámci mechanismu Unie případně zlepšil čas potřebný na odezvu, měly by členské státy přijmout nezbytná předběžná opatření pro nasazení svých kapacit registrovaných v dobrovolném souboru.
(16)
Důležitým prvkem mechanismu Unie je dostupnost technických odborníků a odborníků v oblasti hodnocení a koordinace, včetně vedoucích týmů. Je třeba vymezit úkoly a funkce odborníků a postup pro jejich nasazení.
(17)
Článek 23 rozhodnutí č. 1313/2013/EU stanoví zvláštní ustanovení ohledně poskytování podpory na dopravu v případě katastrofy s cílem usnadnit rychlou a účinnou odezvu s pomocí mechanismu Unie. Je třeba stanovit pravidla a postupy vztahující se k žádostem členských států pro získání finanční podpory z Unie na dopravu pomoci do postižené země a ke zpracování těchto žádostí Komisí.
(18)
Z důvodů transparentnosti, soudržnosti a účinnosti je nutné vymezit informace, jež členské státy a Komise musí uvádět v žádostech o podporu na dopravu a v příslušných odpovědích.
(19)
V případě, že může být finanční pomoc Unie poskytnuta v souladu s rozhodnutím č. 1313/2013/EU, členské státy by měly mít možnost požádat buď o grant, nebo o dopravní službu.
(20)
Rozhodnutí Komise 2004/277/ES, Euratom (2) a 2007/606/ES, Euratom (3) by měla být zrušena.
(21)
Opatření stanovená tímto rozhodnutím jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro civilní ochranu,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
KAPITOLA 1
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Předmět
Toto rozhodnutí stanoví podrobná prováděcí pravidla k rozhodnutí č. 1313/2013/EU, pokud jde o:
a)
komunikaci střediska pro koordinaci odezvy na mimořádné události (ERCC) s kontaktními místy členských států;
b)
složky společného komunikačního a informačního systému pro případy mimořádných událostí (CECIS), jakož i organizaci sdílení informací prostřednictvím CECIS;
c)
určení modulů, dalších kapacit pro odezvu a odborníků, jakož i operačních požadavků na fungování a interoperabilitu modulů, včetně jejich úkolů, kapacit, hlavních složek, soběstačnosti a nasazení;
d)
cíle v oblasti kapacit, požadavky na kvalitu a interoperabilitu a certifikační a registrační postup nezbytné pro fungování EERC, včetně finančních ujednání;
e)
určení a odstranění nedostatků v EERC;
f)
organizaci programu odborné přípravy, rámce pro cvičení a programu vyhodnocení získaných zkušeností;
g)
operativní postupy použitelné pro reakci na katastrofy uvnitř Unie, jakož i mimo Unii, včetně určení příslušných mezinárodních organizací;
h)
postup pro nasazování odborných týmů;
i)
organizování podpory při dopravě pomoci.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto rozhodnutí se rozumí:
1)
„žadatelem o pomoc“ členský stát nebo třetí země, které jsou zasažené katastrofou nebo bezprostředně ohrožené katastrofou nebo které očekávají, že budou bezprostředně ohrožené katastrofou, jakož i OSN a její agentury a další příslušné mezinárodní organizace specifikované v příloze VII;
2)
„pomocí v oblasti civilní ochrany“ týmy, odborníci nebo moduly určené k civilní ochraně s jejich vybavením a dále materiál nebo zásoby pro pomoc nutnou ke zmírnění okamžitých následků katastrofy;
3)
„rezervními kapacitami“ kapacity pro odezvu na katastrofy, jejichž dostupnost a rychlý přístup k těmto kapacitám jsou spolufinancovány podle čl. 21 odst. 2 písm. d) rozhodnutí č. 1313/2013/EU;
4)
„zásahovými týmy“ lidské a materiální zdroje, včetně modulů, vytvořené jedním nebo několika členskými státy pro zásahy v oblasti civilní ochrany;
5)
„týmem pro technickou pomoc a podporu“ lidské a materiální zdroje vytvořené jedním nebo několika členskými státy pro vykonávání pomocných prací, jak je uvedeno v příloze II.
KAPITOLA 2
STŘEDISKO PRO KOORDINACI ODEZVY NA MIMOŘÁDNÉ UDÁLOSTI (ERCC)
Článek 3
Komunikace ERCC s kontaktními místy členských států
1. Každý členský stát určí národní kontaktní místo pro ERCC, které bude mít nepřetržitý provoz. Za tímto účelem použije „profilovou kartu země“ podle přílohy I.
2. ERCC udržuje úzké styky s kontaktními místy členských států za účelem plnění svých obvyklých povinností a provádění operací odezvy podle tohoto rozhodnutí a rozhodnutí č. 1313/2013/EU.
KAPITOLA 3
SPOLEČNÝ KOMUNIKAČNÍ A INFORMAČNÍ SYSTÉM PRO MIMOŘÁDNÉ UDÁLOSTI (CECIS)
Článek 4
Struktura CECIS
Systém CECIS se skládá z těchto tří složek:
a)
síťová vrstva, která propojuje příslušné orgány a kontaktní místa v členských státech a ERCC;
b)
aplikační vrstva, která se skládá z databází a jiných informačních systémů potřebných pro fungování mechanismu Unie, a zejména databází nutných k:
i)
sdělování oznámení;
ii)
zajišťování komunikace a sdílení informací mezi ERCC a příslušnými orgány a kontaktními místy;
iii)
šíření zkušeností získaných při zásazích;
c)
bezpečnostní vrstva, která se skládá ze souboru systémů, pravidel a postupů potřebných k zajišťování pravosti, integrity a důvěrnosti údajů uložených v systému CECIS a vyměňovaných jeho prostřednictvím.
Článek 5
Bezpečnost informací
1. Systém CECIS je schopen bezpečně nakládat s dokumenty, databázemi a informačními systémy prostřednictvím celoevropské sítě pro zabezpečenou výměnu dat mezi státními správami (sTESTA) nebo srovnatelné sítě.
2. Dokumenty a informace klasifikované jako „EU CONFIDENTIAL“ nebo vyšší třídy důvěrnosti se předávají podle zvláštních ujednání mezi jejich původcem a příjemcem nebo příjemci, jak je stanoveno v rozhodnutí Komise 2001/844/ES, ESUO, Euratom (4).
Článek 6
Poskytování informací a aktualizace
1. Členské státy předávají Komisi příslušné informace na „profilové kartě země“, která je uvedena v příloze I.
2. Členské státy poskytnou informace o kontaktních místech a v případě potřeby o dalších službách, které se zabývají přírodními, technologickými a radiologickými katastrofami a haváriemi ohrožujícími životní prostředí, včetně znečištění moří v důsledku havárií.
3. Členské státy neprodleně oznámí Komisi veškeré změny informací uvedených v odstavcích 1 a 2.
4. Databáze CECIS obsahuje vymezený oddíl s informacemi o registraci a dostupnosti kapacit pro odezvu v rámci EERC. Komise zajistí nepřetržitý přístup do této databáze národním kontaktním místům civilní ochrany.
5. Členské státy zajistí, aby vymezený oddíl v databázi CECIS byl vždy aktualizován, pokud jde o status dostupnosti a všechny nezbytné faktické údaje týkající se příslušných vlastností všech registrovaných kapacit pro odezvu v rámci EERC.
6. Členské státy případně mohou udělit přístup do CECIS pouze k nahlížení dalším příslušným vnitrostátním orgánům.
Článek 7
Skupina uživatelů CECIS
Skupina uživatelů, která se skládá ze zástupců jmenovaných členskými státy, napomáhá Komisi při ověřování, zkoušení a dalším rozvoji systému CECIS.
Článek 8
Provádění a další rozvoj
1. Komise spravuje a dále rozvíjí systém CECIS, přičemž zohledňuje potřeby a požadavky členských států.
2. Členské státy zavedou pro CECIS na svém území v souladu se závazky učiněnými na základě „profilové karty země“ podle přílohy I odpovídající informační prostředí.
Článek 9
Systém CECIS na pomoc při znečištění moří
1. Komise zajistí, aby měly členské státy a Evropská agentura pro námořní bezpečnost prostřednictvím internetu k dispozici speciální aplikaci CECIS na pomoc při znečištění moří, která zohlední zvláštnosti reakce na mimořádné události na moři.
2. Aplikace je prostřednictvím internetu přístupná rovněž třetím zemím, které mají společné regionální moře s Unií. Sekretariátům příslušných regionálních úmluv pro mořské prostředí lze umožnit přístup ad hoc.
KAPITOLA 4
MODULY, TÝMY PRO TECHNICKOU POMOC A PODPORU, DALŠÍ KAPACITY PRO ODEZVU A ODBORNÍCI
Článek 10
Registrace modulů, týmů pro technickou pomoc a podporu, dalších kapacit pro odezvu a odborníků
1. Členské státy zaregistrují své moduly, týmy pro technickou pomoc a podporu, další kapacity pro odezvu a odborníky zjištěné podle čl. 9 odst. 6 rozhodnutí č. 1313/2013/EU v databázi CECIS.
2. Moduly, týmy pro technickou pomoc a podporu, další kapacity pro odezvu a odborníci předem vyčlenění pro EERC se zaregistrují do již dříve vymezeného oddílu databáze CECIS.
3. Informace uvedené v odstavcích 1 a 2 se v případě potřeby aktualizují.
Článek 11
Složení modulů, týmů pro technickou pomoc a podporu, dalších kapacit pro odezvu a odborníků
1. Moduly i týmy pro technickou pomoc a podporu mohou být složeny ze zdrojů jednoho nebo několika členských států.
2. Pokud se modul nebo tým pro technickou pomoc a podporu skládá z více než jedné složky, nasazení uvedeného modulu nebo týmu pro technickou pomoc a podporu může být při zásahu omezeno na složky nutné pro uvedený zásah.
Článek 12
Soběstačnost modulů
1. Podle přílohy II platí pro jednotlivé moduly tyto prvky soběstačnosti:
a)
vhodná ochrana před povětrnostními vlivy;
b)
zdroj elektrické energie a světla pokrývající spotřebu operační základny a vybavení nutného ke splnění mise;
c)
hygienická zařízení určená pro personál modulu;
d)
dostupnost potravin a vody pro personál modulu;
e)
vyšší a střední zdravotnický personál, zdravotnická zařízení a zdravotnické vybavení pro personál modulu;
f)
zařízení pro skladování a údržbu vybavení modulu;
g)
vybavení pro komunikaci s příslušnými partnery, zejména s těmi, kteří mají na starosti koordinaci na místě;
h)
místní přeprava;
i)
logistika, vybavení a personál, které umožňují zřídit operační základnu a zahájit plnění mise bezprostředně po příjezdu na místo.
2. Soulad s požadavky na soběstačnost zaručí členský stát nabízející pomoc některým z těchto způsobů:
a)
vybaví modul potřebným personálem, vybavením a spotřebním materiálem;
b)
provede nezbytná opatření na místě operace;
c)
provede nezbytná předběžná opatření pro spojení nesoběstačného zásahového týmu s týmem pro technickou pomoc a podporu, aby byly splněny požadavky uvedené v článku 13 před registrací příslušného modulu v souladu s čl. 10 odst. 1.
3. Doba, po kterou musí být na počátku plnění mise zaručena soběstačnost, nesmí být kratší než:
a)
96 hodin;
b)
období stanovená v příloze II.
Článek 13
Požadavky na moduly a týmy pro technickou pomoc a podporu
1. Moduly musí být v souladu s obecnými požadavky stanovenými v příloze II.
2. Týmy pro technickou pomoc a podporu musí splňovat obecné požadavky stanovené v příloze II.
3. Obecné požadavky stanovené v příloze II se občas revidují.
4. Členské státy přijmou nezbytná opatření, aby zajistily, že:
a)
moduly jsou schopné spolupracovat s jinými moduly;
b)
týmy pro technickou pomoc a podporu jsou schopné spolupracovat s jinými týmy pro technickou pomoc a podporu a příslušnými aktéry přímo na místě;
c)
složky modulu jsou schopné spolupracovat jako jeden modul;
d)
složky týmu pro technickou pomoc a podporu jsou schopné spolupracovat jako jeden tým pro technickou pomoc a podporu;
e)
moduly a týmy pro technickou pomoc a podporu jsou v případě nasazení mimo Unii schopny spolupracovat s mezinárodními kapacitami pro reakci na katastrofy, které pomáhají postižené zemi;
f)
vedoucí týmů, jejich zástupci a styčné osoby modulů a týmů pro technickou pomoc a podporu se účastní vhodných vzdělávacích kurzů a cvičení podle článků 26 až 32, které organizuje Komise.
KAPITOLA 5
VÝVOJ EVROPSKÉ KAPACITY PRO ODEZVU NA MIMOŘÁDNÉ UDÁLOSTI (EERC) V PODOBĚ DOBROVOLNÉHO SOUBORU
Článek 14
Cíle kapacity
1. Cíle EERC v oblasti kapacit jsou stanoveny v příloze III.
2. Komise ve spolupráci s členskými státy nejméně jednou za dva roky posoudí vhodnost cílů v oblasti kapacit a případně je změní na základě rizik vyplývajících z vnitrostátních posouzení rizik nebo jiných příslušných vnitrostátních nebo mezinárodních zdrojů informací.
3. Členské státy poskytnou Komisi relevantní informace o rizicích potřebné pro posouzení cílů v oblasti kapacit.
Článek 15
Požadavky na kvalitu a interoperabilitu
1. Požadavky na kvalitu a interoperabilitu uvedené v příloze IV platí pro moduly, týmy pro technickou pomoc a podporu, další kapacity pro odezvu a odborníky v EERC.
2. Komise ve spolupráci s členskými státy nejméně jednou za dva roky posoudí vhodnost požadavků na kvalitu a interoperabilitu a případně je změní. Požadavky na kvalitu vycházejí ze zavedených mezinárodních norem, pokud tyto normy již existují.
Článek 16
Certifikační a registrační postup
1. Certifikační a registrační postupy uvedené v odstavcích 2 až 8 platí pro moduly, týmy pro technickou pomoc a podporu, další kapacity pro odezvu a odborníky v EERC.
2. K certifikaci a registraci dochází po splnění požadavků na kvalitu stanovených v příloze IV, s výjimkou rezervních kapacit, na které se vztahuje čl. 25 odst. 3.
3. Členské státy, které dávají pro začlenění do EERC k dispozici specifický modul, tým pro technickou pomoc a podporu, další kapacitu pro odezvu nebo odborníka, poskytnou informační prvky uvedené v příloze V.
4. Komise posoudí, zda začlenění daného modulu, týmu pro technickou pomoc a podporu, dalších kapacit pro odezvu nebo daného odborníka do EERC připadá v úvahu, a své závěry neprodleně oznámí příslušnému členskému státu. Komise v tomto posouzení zejména zohlední splnění požadavků na kvalitu, cíle v oblasti kapacit, úplnost předložených informací, zeměpisnou blízkost a účast všech členských států, jakož i další relevantní faktory, které stanoví předem a které lze použít na všechny srovnatelné moduly, týmy pro technickou pomoc a podporu, další kapacity pro odezvu nebo odborníky.
5. Připadá-li na základě poskytnutých informací nebo jakýchkoli dalších informací, které si Komise může od příslušného orgánu členského státu vyžádat, začlenění modulu, týmu pro technickou pomoc a podporu, další kapacity pro odezvu nebo odborníka do EERC v úvahu, zahájí Komise certifikační postup. V případech, kdy Komise na základě dostupných informací považuje požadavky na kvalitu a interoperabilitu za splněné, může modul, tým pro technickou pomoc a podporu, další kapacitu pro odezvu nebo odborníka zaregistrovat do dobrovolného souboru.
6. Komise příslušnému orgánu členského státu písemně sdělí své hodnocení požadavků ohledně požadované odborné přípravy, cvičení a/nebo pracovních seminářů a dalších relevantních podmínek pro certifikaci a registraci.
7. Jsou-li splněny všechny podmínky pro certifikaci, Komise prohlásí modul, tým pro technickou pomoc a podporu, další kapacitu pro odezvu nebo odborníka za certifikované pro EERC a sdělí tuto skutečnost členskému státu.
8. Certifikace modulu, týmu pro technickou pomoc a podporu, další kapacity pro odezvu nebo odborníka by měla být opětovně vyhodnocena nejpozději po třech letech, jsou-li přihlášeny k opětovné registraci do EERC.
9. Komise ve spolupráci s členskými státy nejméně jednou za dva roky posoudí vhodnost certifikačních a registračních postupů a případně je změní.
Článek 17
Finanční ujednání ohledně nákladů na úpravu
1. Členské státy mohou požádat o grant na financování nákladů na úpravu individuálně na jednotlivé moduly, týmy pro technickou pomoc a podporu nebo další kapacity pro odezvu, aniž by Komise zveřejnila výzvu k předkládání návrhů. Náklady na úpravu zahrnou nákladové položky stanovené v čl. 21 odst. 2 písm. c) rozhodnutí č. 1313/2013/EU.
2. Pro odůvodnění své žádosti členské státy Komisi předloží prováděcí plány pro náklady na úpravu, včetně odhadovaných nákladů a harmonogramu.
3. Komise posoudí a - pokud budou splněny příslušné požadavky - schválí prováděcí plány uvedené v odstavci 2 a stanoví, které z uvedených nákladů jsou způsobilé jako náklady na úpravu.
4. Po posouzení žádosti Komise rozhodne o udělení finanční pomoci.
5. Členské státy sdělí Komisi podrobnosti k nákladům vzniklým v souvislosti s náklady na úpravu.
KAPITOLA 6
ŘEŠENÍ NEDOSTATKŮ V KAPACITÁCH PRO ODEZVU
Článek 18
Monitorování pokroku vzhledem k cílům v oblasti kapacit
Komise ve spolupráci s členskými státy soustavně monitoruje pokrok, pokud jde o cíle v oblasti kapacit, zohledňuje přitom kapacity určené podle článku 20 a pravidelně informuje členské státy o svém hodnocení dosaženého pokroku. Komise dostatečně podrobně informuje členské státy o všech přetrvávajících nedostatcích v kapacitách pro odezvu.
Článek 19
Postup zjišťování nedostatků v kapacitách pro odezvu
1. V rámci monitorování pokroku, pokud jde o cíle v oblasti kapacit, Komise ve spolupráci s členskými státy hodnotí rozdíly mezi kapacitami členských států registrovanými v EERC a cíli v oblasti kapacit uvedenými v příloze III.
2. Komise a členské státy považují za kapacity vyčleněné pro EERC pouze ty kapacity, které byly registrovány jako kapacity poskytnuté členskými státy do EERC v souladu s článkem 16.
Článek 20
Postup zjišťování kapacit pro odezvu mimo EERC
1. Pokud Komise spolu s členskými státy zjistila potenciálně významné nedostatky v kapacitách pro odezvu podle článku 19 tohoto rozhodnutí, přezkoumá v souladu s čl. 12 odst. 2 rozhodnutí č. 1313/2013/EU spolu s členskými státy, zda jsou nezbytné kapacity k dispozici mimo EERC.
2. Komise považuje za kapacity, které jsou k dispozici mimo EERC, pouze tyto kapacity:
a)
kapacity registrované v CECIS;
b)
rezervní kapacity nebo
c)
kapacity, které nespadají pod písmena a) nebo b), avšak které mohou být členskému státu či členským státům snadno poskytnuty v požadovaném objemu a na požadovaném místě, v požadované lhůtě a na potřebnou dobu.
3. Za účelem zjištění kapacit uvedených v odst. 2 písm. c) Komise zašle žádost vnitrostátním kontaktním místům, v níž vyloží podrobnosti posouzení potenciálně významných nedostatků v kapacitách pro odezvu a vyzve členské státy, aby poskytly informace o všech kapacitách dostupných mimo EERC podle odst. 2 písm. c).
4. Komise v žádosti stanoví lhůtu k zaslání odpovědi až 60 kalendářních dnů; její přesná délka bude odpovídat očekávané složitosti zjištění kapacit uvedených v odstavci 2 ze strany členských států.
5. Členské státy ve stanovené lhůtě písemně informují Komisi o podrobnostech ohledně všech kapacit uvedených v odstavci 2.
6. Pokud členský stát neodpoví písemně ve stanovené lhůtě, má Komise pro účely tohoto posouzení za to, že v daném členském státě nejsou k dispozici žádné kapacity podle odstavce 2.
7. Na základě informací sdělených členskými státy a při zohlednění pouze těch kapacit, které jsou uvedeny v odstavci 2, Komise posoudí, zda tyto kapacity doplní nedostatečné kapacity pro odezvu zjištěné v souladu s článkem 19 tohoto rozhodnutí. Komise považuje nedostatky v kapacitách za odstraněné pouze tehdy, pokud součet objemu kapacit v rámci EERC a kapacit podle odstavce 2 odpovídá cílům v oblasti kapacit podle přílohy III, nebo tyto cíle překračuje.
Článek 21
Postup při řešení nedostatků v kapacitách pro odezvu
1. Pokud Komise spolu s členskými státy zjistila potenciálně významné nedostatky v kapacitách pro odezvu podle článku 19, které nelze odstranit v souladu s článkem 20, informuje písemně členské státy, přičemž specifikuje, co považuje za strategické nedostatky v kapacitách pro odezvu.
2. Komise písemně vyzve členské státy, aby strategické nedostatky v kapacitách pro odezvu podle čl. 12 odst. 3 rozhodnutí č. 1313/2013/EU odstranily.
3. Členské státy Komisi sdělí, zda, kdy a jak hodlají strategické nedostatky v kapacitách pro odezvu buď samostatně, nebo ve spolupráci s dalšími členskými státy řešit.
Článek 22
Podpora Komise při odstraňování nedostatků v kapacitách pro odezvu
1. Je-li pro odstranění strategických nedostatků v kapacitách pro odezvu podle čl. 12 odst. 3 a čl. 21 odst. 1 písm. j) rozhodnutí č. 1313/2013/EU potřebná finanční podpora ze strany Unie, zveřejní Komise výzvu k předkládání návrhů na podporu členských států.
2. Při odpovídání na výzvu k předkládání návrhů členské státy jednají v souladu čl. 21 odst. 1 písm. j) body iii) a iv) rozhodnutí č. 1313/2013/EU.
3. Členské státy mimo jiné uvedou požadované procento spolufinancování ze strany Unie.
Článek 23
Způsobilé náklady pro účely podpory při odstraňování nedostatků v kapacitách pro odezvu
1. Způsobilé jsou všechny náklady na vybavení, služby nebo lidské zdroje nezbytné pro prvotní vytvoření kapacit pro odezvu.
2. Způsobilé nejsou průběžné náklady na údržbu nebo provozní náklady.
KAPITOLA 7
ŘEŠENÍ DOČASNÝCH NEDOSTATKŮ PŘI MIMOŘÁDNÝCH KATASTROFÁCH
Článek 24
Finanční ujednání
1. Komise v ročním pracovním programu obecně vymezí požadovaný druh a množství rezervních kapacit, přičemž vezme v úvahu možnost určitých mimořádných typů katastrof v členských státech, či jejich mimořádnou intenzitu, nebo jiné faktory, které činí katastrofu mimořádnou, jako je souběžnost s jinou katastrofou, jakož i možnost přechodných nedostatků v těchto scénářích.
2. Komise pravidelně zahajuje potřebné finanční postupy k pokrytí nákladů stanovených v čl. 21 odst. 2 písm. d) rozhodnutí č. 1313/2013/EU, aby zajistila rychlý přístup k rezervním kapacitám vymezeným v ročním pracovním programu.
3. Rezervní kapacity spolufinancované Komisí doplňují stávající kapacity pro odezvu, které mají členské státy k dispozici v rámci své připravenosti na vnitrostátní úrovni; nenahrazují tedy stávající kapacity pro odezvu.
Článek 25
Podmínky pro poskytnutí finančního příspěvku Unie
1. Finanční příspěvek Unie se poskytne za podmínky, že členské státy, které se účastní finančních postupů podle čl. 24 odst. 2, akceptují podmínky vymezené v odstavcích 2 až 9. Komise může ve finančních postupech stanovit další podmínky.
2. Členské státy dají rezervní kapacity k dispozici jako součást dobrovolného souboru.
3. Rezervní kapacity splňují nezbytné požadavky na kvalitu a certifikaci vymezené ve finančních postupech podle čl. 24 odst. 2.
4. Rezervní kapacity jsou v dobrovolném souboru registrovány po celou dobu stanovenou v příslušných rámcových smlouvách, rámcových dohodách o partnerství nebo podobných ujednáních. Všechny podmínky a omezení uložené členským státem či členskými státy registrujícími kapacity musí být řádně odůvodněny operačními požadavky.
5. Rezervní kapacity nejsou způsobilé pro finanční pomoc podle článku 17.
6. Komise neprodleně informuje všechny členské státy prostřednictvím CECIS o rezervních kapacitách registrovaných v dobrovolném souboru.
7. Podle článku 11 rozhodnutí č. 1313/2013/EU jsou rezervní kapacity registrované v dobrovolném souboru k dispozici pro nasazení v rámci mechanismu Unie za stejných všeobecných podmínek jako ostatní kapacity registrované v dobrovolném souboru.
8. Rezervní kapacity registrované v dobrovolném souboru se na základě žádosti o pomoc prostřednictvím ERCC nasazují v souladu s operativními postupy pro reakci na katastrofy vymezenými v kapitole 11.
9. Rezervní kapacity registrované v dobrovolném souboru jsou k dispozici pro vnitrostátní využití v členských státech, které dostupnost kapacit spolufinancovaly. Před vnitrostátním využitím tyto členské státy konzultují středisko ERCC, aby se ubezpečily, že:
i)
nedošlo současně k žádné mimořádné katastrofě ani bezprostředně nehrozí taková katastrofa, která by si mohla vyžádat nasazení rezervní kapacity;
ii)
vnitrostátní využití nebude nepřiměřeně bránit rychlému přístupu dalších členských států v případě, že dojde k nové mimořádné katastrofě.
KAPITOLA 8
PROGRAM ODBORNÉ PŘÍPRAVY
Článek 26
Program odborné přípravy
1. Zavádí se program odborné přípravy, který zahrnuje předcházení katastrofám, připravenost a odezvu na ně. Program zahrnuje obecné a zvláštní kurzy a systém výměny odborníků. Program je zaměřen na cílové skupiny uvedené v článku 27.
2. Komise odpovídá za koordinaci a organizaci a za stanovení obsahu a rozvrhu programu odborné přípravy.
Článek 27
Účastníci
1. Cílovými skupinami programu odborné přípravy jsou:
a)
pracovníci členských států působící v oblasti civilní ochrany a zvládání katastrof, zejména vedoucí týmů, jejich zástupci a styčné osoby, odborníci členských států ve smyslu článku 41, včetně odborníků v oblasti předcházení a připravenosti, a klíčoví zaměstnanci národních kontaktních míst;
b)
zaměstnanci orgánů a agentur Unie;
c)
vybraní odborníci ze zemí evropské politiky sousedství, kandidátských zemí a potenciálních kandidátských zemí.
2. Kurzů odborné přípravy se mohou účastnit rovněž vybraní odborníci z:
a)
OSN a jejích agentur;
b)
mezinárodních organizací uvedených v příloze VII;
c)
třetích zemí, případně další relevantní činitelé.
3. Členské státy a Komise určí účastníky každé vzdělávací akce.
Článek 28
Kurzy odborné přípravy
1. Program se skládá ze souboru kurzů - úvodních, operativních a kurzů na řídicí úrovni.
2. Komise ve spolupráci s členskými státy stanoví počet kurzů, jejich obsah, osnovy a harmonogram, včetně podmínek přihlášení.
3. Komise zajistí, aby instruktoři a přednášející měli aktuální informace o relevantním vývoji mechanismu Unie.
Článek 29
Výměna odborníků
Systém výměny odborníků mezi členskými státy nebo s Komisí odborníkům umožňuje:
a)
získávat a sdílet zkušenosti;
b)
seznámit se s různými technikami a používanými pracovními postupy;
c)
studovat koncepce ostatních zúčastněných složek a institucí pro řešení mimořádných událostí.
Článek 30
Další vzdělávací akce
V případě potřeby a v souladu s ročním pracovním programem se zajistí další možnosti vzdělávání, aby byly pokryty potřeby, které prokazatelně přispívají k hladkému a účinnému provádění opatření civilní ochrany a zvládání katastrof.
Článek 31
Systém hodnocení
Komise zajistí soulad mezi úrovní vzdělávání a jeho obsahem. Za tímto účelem Komise zavede vhodný systém hodnocení prováděných vzdělávacích akcí.
KAPITOLA 9
RÁMEC PRO CVIČENÍ
Článek 32
Program cvičení, strategický rámec a priority
1. Komise zavede a bude řídit program cvičení civilní ochrany.
2. Program cvičení civilní ochrany je určován strategickým rámcem, který stanoví cíle a úlohy cvičení v rámci mechanismu Unie.
3. Cílem programu cvičení je především:
a)
zlepšit kapacity členských států pro odezvu, zejména pokud jde o týmy a další zdroje poskytované při asistenčních zásazích v rámci mechanismu Unie;
b)
zlepšit a ověřit postupy a zavést společný přístup pro koordinaci asistenčních zásahů v rámci mechanismu Unie a snížit dobu odezvy v případě závažných katastrof;
c)
posílit spolupráci mezi složkami civilní ochrany členských států a Komisí;
d)
vyvodit ponaučení ze získaných zkušeností a šířit je;
e)
otestovat uplatňování získaných zkušeností.
4. Obecné priority programu cvičení jsou stanoveny v dlouhodobém komplexním plánu. Tento plán obsahuje prvky příslušných krizových scénářů a související kapacity.
5. Komise:
a)
vypracuje ve spolupráci s členskými státy strategický rámec a dlouhodobý komplexní plán při současném zohlednění programu vyhodnocení získaných zkušeností a dalších relevantních informací;
b)
stanoví cíle cvičení, jakož i jejich úlohu ve vztahu k ostatním složkám mechanismu Unie a
c)
v pracovním programu každoročně předloží návrh specifických priorit cvičení v souladu s dlouhodobým komplexním plánem.
KAPITOLA 10
PROGRAM VYHODNOCENÍ ZÍSKANÝCH ZKUŠENOSTÍ
Článek 33
Sledování, analýza a hodnocení
1. Komise a členské státy sdílejí údaje, informace a hodnocení, které jsou pro ně nezbytné pro sledování, analýzu a hodnocení všech relevantních opatření civilní ochrany v rámci mechanismu Unie.
2. Komise vytvoří a spravuje databázi, kterou mohou členské státy a Komise využívat při sběru a sdílení údajů, při šíření zjištěných zkušeností a vytváření přehledu o stavu jejich uplatňování.
3. Komise usnadní zjišťování zkušeností od příslušných zúčastněných stran, mimo jiné prostřednictvím pořádání zasedání.
Článek 34
Podpora uplatňování zjištěných zkušeností
1. Komise zajistí, aby se zkušeností zjištěné Komisí, členskými státy a příslušnými zúčastněnými stranami promítly do rozhodovacího procesu s cílem dále rozvíjet mechanismus Unie.
2. Zjištěné zkušenosti mají zejména přispět ke stanovení:
a)
priorit programu odborné přípravy, případně včetně obsahu a osnov kurzů odborné přípravy, a programu cvičení;
b)
priorit každoročních výzev k předkládání návrhů na projekty v oblasti předcházení a připravenosti a
c)
priorit plánování činností uvedených v článku 10 rozhodnutí č. 1313/2013/EU.
3. Komise pravidelně informuje o programu vyhodnocení získaných zkušeností, včetně seznamu zjištěných poznatků, plánovaných nápravných opatření, pravomocí a lhůt, jakož i o stavu uplatňování zkušeností.
4. Členské státy pravidelně informují o pokroku, kterého bylo dosaženo při uplatňování zjištěných poznatků, které spadají do jejich vnitrostátní pravomoci.
KAPITOLA 11
OPERATIVNÍ POSTUPY PRO ODEZVU NA KATASTROFY
Článek 35
Žádosti o podporu a odezva
1. V případě katastrofy uvnitř Unie nebo v případě bezprostřední hrozby takové katastrofy Komise po obdržení žádosti o pomoc prostřednictvím CECIS provede podle situace a neprodleně opatření podle čl. 15 odst. 3 rozhodnutí č. 1313/2013/EU.
2. V případě katastrofy mimo Unii nebo v případě bezprostřední hrozby takové katastrofy, která může vyžadovat pomoc v oblasti civilní ochrany, může Komise informovat třetí zemi o možnosti požádat o pomoc v rámci mechanismu Unie.
3. Členský stát nebo třetí země, které jsou zasažené katastrofou nebo bezprostředně ohrožené katastrofou, zašlou, pokud chtějí požádat o pomoc v rámci mechanismu Unie, prostřednictvím svých příslušných vnitrostátních orgánů písemnou žádost o pomoc v oblasti civilní ochrany středisku ERCC. Pokud chce o pomoc v rámci mechanismu Unie požádat OSN a její agentury nebo jakákoli mezinárodní organizace uvedená v příloze VII, zašlou písemnou žádost o pomoc v oblasti civilní ochrany středisku ERCC.
4. Žadatel o pomoc poskytne ERCC všechny příslušné informace o situaci a zejména o zvláštních potřebách, požadované pomoci a místě zásahu.
5. Žadatel o pomoc informuje ERCC o harmonogramu, místě vstupu a lokalitě, pro kterou se žádá o pomoc, a o místním operativním kontaktním místě pro řízení katastrofy.
6. ERCC dle možností vypracuje specifické plány nasazení pro každou žádost o pomoc. Tyto plány obsahují doporučení pro poskytování pomoci, včetně výzev k nasazení modulů, týmů pro technickou pomoc a podporu, dalších kapacit pro odezvu a odborníků registrovaných v EERC, a posouzení možných zásadních potřeb. Specifické plány nasazení se řídí strukturou a popisem uvedeným v příloze VI a vycházejí z obecných předem vytvořených plánů podle čl. 15 odst. 3 písm. c) a čl. 16 odst. 3 písm. b) rozhodnutí č. 1313/2013/EU, které pokrývají nejdůležitější druhy rizik katastrof a berou v úvahu rizikové scénáře uvedené v posouzení rizik členských států. Specifické plány nasazení se předávají všem členským státům.
7. Při výběru kapacit z EERC se zohlední tato kritéria, jejichž důležitost může být závislá na zvláštnostech žádosti o pomoc:
a)
dostupnost;
b)
vhodnost;
c)
lokalita/vzdálenost;
d)
odhadované trvání dopravy a náklady na dopravu;
e)
předchozí zkušenosti;
f)
dřívější využití zdroje;
g)
další relevantní kritéria jako jazykové schopnosti nebo kulturní blízkost.
8. Není-li s členskými státy dohodnuto jinak, ERCC nevyzve členské státy, aby nasadily specifické kapacity z EERC do oblastí, kde probíhá nebo hrozí ozbrojený konflikt nebo kde nastaly okolnosti, kdy je ohrožena bezpečnost týmů.
9. Členské státy, které byly vyzvány k nasazení kapacit z EERC, sdělí EERC své konečné rozhodnutí o jejich nasazení podle čl. 11 odst. 7 rozhodnutí č. 1313/2013/EU. ERCC stanoví lhůtu, ve které by měl členský stát odpovědět. Tato lhůta vychází z povahy katastrofy a v žádném případě není kratší než dvě hodiny.
10. Žadatel o pomoc informuje ERCC, které nabídky pomoci přijal.
11. Pokud je pomoc nezbytná pro řešení zásadní potřeby a není dostupná nebo není dostupná v dostatečné míře v EERC, Komise prostřednictvím CECIS neprodleně informuje všechna vnitrostátní kontaktní místa o dostupné finanční podpoře Unie na dopravu podle čl. 23 odst. 3 písm. b) nařízení č. 1313/2013/EU.
12. Pokud jde o žádosti o zásahové týmy a prostředky, ERCC informuje členské státy o výběru žadatele o pomoc. Členské státy poskytující pomoc pravidelně informují ERCC o vysílání zásahových týmů a prostředků, včetně všech kapacit, které jsou součástí EERC.
13. Komise může v souladu s článkem 17 rozhodnutí č. 1313/2013/EU vybrat, jmenovat a vyslat tým odborníků pro podporu na místě.
Článek 36
Mise odborníků
1. Vyslaní odborníci provádějí úkoly stanovené v čl. 8 písm. d) rozhodnutí č. 1313/2013/EU. Pravidelně podávají zprávy orgánům žádajícího státu a ERCC.
2. ERCC průběžně informuje členské státy o pokroku mise odborníků.
3. Žadatel o pomoc pravidelně informuje ERCC o průběhu činností na místě.
4. V případě zásahů v třetích zemích vedoucí týmu pravidelně informuje ERCC o průběhu činností na místě.
5. ERCC shromažďuje všechny obdržené informace a předává je kontaktním místům a příslušným orgánům členských států.
Článek 37
Ukončení zásahu
1. Žádající členský stát nebo kterýkoli z členských států poskytujících pomoc informuje co nejdříve ERCC a vyslané odborníky a zásahové týmy, pokud se domnívá, že jeho pomoc již není zapotřebí nebo nemůže být déle poskytována. Řádné ukončení zásahu organizují vhodným způsobem žadatel o pomoc a členské státy. ERCC je o tom informováno.
2. Ve třetích zemích vedoucí týmu co nejdříve informuje ERCC v případě, že se po přiměřené konzultaci s žadatelem o pomoc domnívá, že pomoci již není zapotřebí, nebo že existují překážky bránící účinnému poskytování pomoci. ERCC předá tyto informace delegaci Unie v dané zemi, jakož i příslušným útvarům Komise, Evropské službě pro vnější činnost a členským státům. ERCC v koordinaci s žadatelem o pomoc zajistí řádné ukončení zásahu vyslaných odborníků a intervenčních týmů.
Článek 38
Podávání zpráv a získané zkušenosti
1. Příslušné orgány žadatele o pomoc a členských států, které poskytly pomoc, a také vyslaní odborníci mají možnost předložit své závěry ke všem aspektům zásahu ERCC. ERCC vypracuje souhrnnou zprávu o poskytnuté pomoci a všech relevantních získaných zkušenostech.
2. Dodatečně k ustanovením článků 33 a 34 sleduje ERCC spolu s členskými státy uplatňování získaných zkušeností za účelem zlepšení asistenčních zásahů v rámci mechanismu Unie.
Článek 39
Náklady
1. Není-li dohodnuto jinak, nese náklady na pomoc poskytnutou členskými státy žadatel o pomoc.
2. Každý členský stát poskytující pomoc může s přihlédnutím k povaze katastrofy a rozsahu škody nabídnout svou pomoc zcela nebo zčásti bezplatně. Daný členský stát se také může kdykoli zcela nebo zčásti vzdát náhrady svých nákladů.
3. Není-li dohodnuto jinak, žadatel o pomoc po dobu trvání zásahu zajistí asistenčním týmům ubytování a stravu a bezplatně jim doplňuje zásoby. Asistenční týmy jsou nicméně zpočátku logisticky nezávislé a soběstačné po určitou rozumnou dobu závisející na použitých prostředcích a o své situaci informují ERCC.
4. Náklady na vyslání odborníků a příslušnou logistickou podporu se hradí v souladu s čl. 22 písm. a) rozhodnutí č. 1313/2013/EU. Tyto náklady jsou způsobilé pro financování z prostředků Unie.
Článek 40
Náhrada škody
1. Členský stát žádající pomoc nebude od ostatních členských států žádat náhradu škody v případě, že daná škoda vznikne následkem asistenčního zásahu v rámci mechanismu Unie a tohoto rozhodnutí, neprokáže-li se, že vznikla podvodem či závažným pochybením.
2. V případě škody, kterou utrpěly třetí strany v důsledku asistenčních zásahů, spolupracuje členský stát žádající pomoc s členským státem poskytujícím pomoc, aby usnadnily náhradu této škody v souladu s platnými právními předpisy a příslušnými rámci.
KAPITOLA 12
POSTUP PRO NASAZOVÁNÍ ODBORNÝCH TÝMŮ
Článek 41
Kategorie odborníků
Členské státy zařadí odborníky do těchto kategorií:
a)
techničtí odborníci;
b)
odborníci na hodnocení;
c)
odborníci na koordinaci;
d)
vedoucí týmů.
Článek 42
Úkoly a funkce
1. Techničtí odborníci jsou schopni poskytovat poradenství o specifických, vysoce technických tématech a souvisejících rizicích a jsou k dispozici misím.
2. Odborníci na hodnocení jsou schopni provést hodnocení situace a poskytnout poradenství o vhodné reakci a jsou k dispozici misím.
3. Odborníky na koordinaci mohou být zástupci vedoucích týmu, osoby odpovědné za logistiku a komunikaci a případně další pracovníci. V případě potřeby mohou být techničtí odborníci a odborníci na hodnocení začleněni do koordinačního týmu, aby pomáhali vedoucímu týmu po celou dobu trvání mise.
4. Vedoucí týmu odpovídá za vedení hodnoticího a koordinačního týmu během zásahu. Udržuje kontakty s orgány dotčené země, s ERCC včetně styčného úředníka ERCC, s ostatními mezinárodními organizacemi a v případě asistenčních zásahů v rámci mechanismu Unie mimo členské státy také s delegací Unie v dané zemi.
5. Odborníci vysílaní na přípravné mise mohou být Komisí po dohodě s jejich jmenujícím členským státem pověřeni každou funkcí uvedenou v článku 41 a musejí být schopni poskytovat poradenství ohledně přiměřených opatření na zlepšení připravenosti, včetně správních kapacit, potřeby včasného varování, odborné přípravy, cvičení a zvyšování povědomí, a poskytovat o nich zprávy.
6. Odborníci vysílaní na preventivní mise mohou být Komisí po dohodě s jejich jmenujícím členským státem pověřeni každou funkcí uvedenou v článku 41 a musejí být schopni poskytovat poradenství ohledně přiměřených preventivních opatření a schopnosti zvládání rizik a poskytovat o nich zprávy.
Článek 43
Databáze odborníků
1. Údaje o odbornících uloží Komise v databázi odborníků a zpřístupní je prostřednictvím systému CECIS.
2. Odborníci registrovaní v EERC jsou v databázi podle odstavce 1 konkrétně identifikováni.
Článek 44
Požadavky na odbornou přípravu
Odborníci v případě potřeby absolvují program odborné přípravy zavedený v souladu s článkem 26.
Článek 45
Jmenování
V případě žádosti o pomoc jsou za jmenování dostupných odborníků a sdílení jejich kontaktních údajů s ERCC odpovědné členské státy.
Článek 46
Mobilizace a dohoda o poskytování služeb
1. ERCC je schopné mobilizovat a vyslat určené odborníky během velmi krátké doby po jejich jmenování do konkrétní mise členskými státy.
2. Komise s každým odborníkem podepíše dohodu o poskytování služeb, která obsahuje tyto prvky:
a)
cíle mise;
b)
mandát;
c)
předpokládané trvání mise;
d)
informace o místní kontaktní osobě;
e)
podmínky pojistného krytí;
f)
denní příspěvky na náhradu výdajů;
g)
specifické platební podmínky;
h)
pokyny pro technické odborníky, odborníky na hodnocení, odborníky na koordinaci a vedoucí týmů.
KAPITOLA 13
PODPORA DOPRAVY
Článek 47
Formy podpory dopravy
Podpora dopravy může mít tuto formu:
a)
sdružování a sdílení dopravních kapacit;
b)
zjištění zdrojů dopravy na komerčním trhu nebo z jiných zdrojů a usnadnění přístupu členských států k těmto zdrojům; nebo
c)
poskytnutí unijní podpory členským státům prostřednictvím grantů nebo dopravních služeb od soukromých či jiných subjektů.
Článek 48
Postup při podpoře dopravy prostřednictvím mechanismu Unie
1. U každé žádosti o podporu dopravy se použijí postupy uvedené v článcích 49 a 50.
2. Žádosti podává příslušný orgán uvedený v článku 56 a zasílá je v písemné podobě Komisi. Žádosti musí obsahovat informace stanovené v části A přílohy VIII.
3. V případě sdružování dopravních kapacit může jeden členský stát převzít vedoucí úlohu a požádat o finanční podporu ze strany Unie na celou operaci.
4. Všechny žádosti o podporu dopravy podle tohoto rozhodnutí a související odpovědi a výměna informací mezi členskými státy a Komisí se předávají ERCC, které je zpracovává.
5. Žádosti se předávají prostřednictvím CECIS nebo elektronickou poštou. Žádosti o financování z prostředků Unie zaslané systémem CECIS, faxem nebo elektronickou poštou se přijímají za předpokladu, že jsou Komisi neprodleně poskytnuty originály podepsané příslušným orgánem.
6. Komise však může podle článku 179 nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 1268/2012 (5) zavést elektronický systém pro veškerou výměnu informací s příjemci, včetně uzavírání grantových dohod, oznamování rozhodnutí o udělení grantu a jejich případných změn.
Článek 49
Žádosti o podporu dopravy
1. Komise po obdržení žádosti o podporu tuto skutečnost ihned oznámí kontaktním místům určeným členskými státy podle čl. 9 odst. 7 rozhodnutí č. 1313/2013/EU.
2. V oznámení může Komise případně vyzvat členské státy, aby ji podrobně informovaly o všech dopravních zdrojích, které mohou dát žádajícímu členskému státu k dispozici, či o všech dalších alternativních řešeních, která mohou pro uspokojení potřeb vyjádřených dotčenou zemí navrhnout. Komise může pro poskytnutí těchto informací stanovit maximální lhůtu.
3. Poté, co Komise informovala kontaktní místa podle odstavce 1, se požadovaná podpora dopravy stává způsobilou pro spolufinancování ze strany Unie, aniž by byl dotčen článek 53.
Článek 50
Odpovědi na žádosti o podporu dopravy
1. Členské státy, které mohou poskytnout podporu dopravy, informují Komisi co nejdříve, nejpozději však do 24 hodin po obdržení oznámení podle článku 49, není-li v oznámení stanoveno jinak, o veškerých dopravních zdrojích, které mohou dát dobrovolně k dispozici v reakci na žádost o podporu při sdružování nebo zjišťování dopravních zdrojů. Tyto informace obsahují prvky uvedené v části B přílohy VIII a zahrnují informace o finančních podmínkách nebo dalších případných omezeních.
2. Komise co nejdříve shrne informace o dostupných dopravních zdrojích a předá je členskému státu, který podává žádost.
3. Kromě informací uvedených v odstavci 2 sdělí Komise členským státům veškeré ostatní informace o dopravních zdrojích, které má k dispozici z jiných zdrojů, včetně komerčního trhu, a usnadní členským státům přístup k těmto dodatečným zdrojům.
4. Členský stát, který podává žádost, informuje Komisi o dopravních řešeních, která zvolil, a udržuje spojení s členskými státy, jež tuto podporu poskytují, nebo s hospodářským subjektem určeným Komisí.
5. O volbě členského státu, který podává žádost, Komise informuje všechny členské státy. Tento členský stát Komisi pravidelně informuje o tom, jak pokračuje poskytování jemu určené pomoci v oblasti civilní ochrany.
Článek 51
Žádost o grant
1. V případě, že některý členský stát nalezl možné dopravní řešení, avšak pro dopravu pomoci v oblasti civilní ochrany je nutné financování z prostředků Unie, může tento členský stát požádat Unii o grant.
2. Členský stát ve své žádosti uvede požadované procento spolufinancování ze strany Unie, které nepřekročí 55 % způsobilých nákladů na opatření související s dopravou podle čl. 23 odst. 2 rozhodnutí č. 1313/2013/EU a nepřekročí 85 % způsobilých nákladů na opatření související s dopravou podle čl. 23 odst. 3 písm. a) a b) rozhodnutí č. 1313/2013/EU. Komise o žádosti neprodleně informuje všechny členské státy.
3. Komise může podle článku 178 nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) č. 1268/2012 navazovat rámcová partnerství s relevantními příslušnými orgány členských států.
Článek 52
Žádost o dopravní službu
1. V případech, kdy členský stát žádající o podporu dopravy nenalezl žádné dopravní řešení, může Komisi požádat, aby za účelem dopravy pomoci v oblasti civilní ochrany do postižené země uzavřela smlouvu na dopravní službu se soukromým nebo jiným subjektem.
2. Jakmile Komise žádost uvedenou v odstavci 1 obdrží, neprodleně o ní informuje všechny členské státy a zároveň informuje členský stát, který o dopravní službu žádá, o všech dostupných dopravních řešeních a jejich nákladech.
3. Na základě výměny informací uvedené v odstavcích 1 a 2 členský stát svou žádost o dopravní službu písemně potvrdí spolu se závazkem uhradit Komisi vzniklé náklady v souladu s ustanoveními článku 54. Členský stát uvede, jaké procento nákladů uhradí. Tento procentní podíl nesmí být nižší než 45 % na opatření související s dopravou podle čl. 23 odst. 2 rozhodnutí č. 1313/2013/EU a 15 % na opatření související s dopravou podle čl. 23 odst. 3 písm. a) a b) rozhodnutí č. 1313/2013/EU.
4. Členský stát neprodleně oznámí Komisi všechny změny v žádosti o dopravní službu.
Článek 53
Rozhodnutí o financování podpory dopravy z prostředků Unie
1. Za účelem zjištění, zda jsou splněna kritéria stanovená v čl. 23 odst. 1 písm. d) rozhodnutí č. 1313/2013/EU a zásady hospodárnosti, účinnosti a účelnosti podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012 (6), se vezmou v úvahu:
a)
informace obsažené v žádosti o finanční podporu z prostředků Unie předložené členským státem v souladu s čl. 48 odst. 2;
b)
potřeby vyjádřené postiženou zemí;
c)
veškerá posouzení potřeb provedená odborníky, kteří během katastrofy podávají zprávy Komisi;
d)
další relevantní a spolehlivé informace, jež má Komise v době rozhodnutí k dispozici od členských států a mezinárodních organizací;
e)
údaje o účinnosti a účelnosti dopravních řešení, která mají zajistit včasné poskytnutí pomoci v oblasti civilní ochrany;
f)
možnosti zajištění dopravy na místě;
g)
jiné akce prováděné Komisí.
2. Členské státy poskytnou všechny další informace nutné k vyhodnocení toho, jak jsou plněna kritéria stanovená v čl. 23 odst. 1 písm. d) rozhodnutí č. 1313/2013/EU. Jakmile členské státy obdrží žádost Komise o tyto informace, informují Komisi co nejdříve.
3. Komise uvede výši předběžného financování, které má být vyplaceno a které může dosáhnout až 85 % požadovaného finančního příspěvku Unie za předpokladu, že jsou k dispozici rozpočtové prostředky. Předběžné financování není možné u grantů nižších než limit stanovený pro granty nízké hodnoty ve smyslu článku 185 nařízení v přenesené pravomoci (EU) č. 1268/2012, ledaže by členský stát požadující finanční podporu prokázal, že by bez předběžného financování bylo ohroženo provedení akce.
4. Rozhodnutí o finanční podpoře bude neprodleně sděleno členskému státu, který o finanční podporu žádá. Bude sděleno i všem ostatním členským státům.
5. Jednotlivé žádosti o granty na dopravu, u nichž je požadovaný finanční příspěvek Unie nižší než 2 500 EUR, nejsou způsobilé pro spolufinancování ze strany Unie s výjimkou případů, kdy se na ně vztahují rámcová partnerství uvedená v čl. 51 odst. 3.
Článek 54
Vyplacení finančních prostředků Unie na podporu dopravy
Na náklady, jež Komisi vzniknou postupem podle článku 52, Komise členským státům, které uvedenou finanční podporu Unie přijaly, vystaví do 90 dnů od ukončení dopravní operace, na niž byla finanční podpora Unie poskytnuta, inkasní příkaz na částku, která je uvedena v rozhodnutí vydaném Komisí na žádost o dopravní službu a představuje alespoň 15 % nákladů na dopravu pro opatření související s dopravou podle čl. 23 odst. 3 rozhodnutí č. 1313/2013/EU a 45 % pro opatření související s dopravou podle čl. 23 odst. 2 rozhodnutí č. 1313/2013/EU.
Článek 55
Náhrada škody
Členský stát žádající o podporu dopravy nebude Unii žádat o náhradu škody způsobené na jeho majetku nebo obslužném personálu v případě, že tato škoda vznikne následkem poskytnutí podpory dopravy, jež se řídí tímto rozhodnutím, neprokáže-li se, že vznikla podvodem či závažným pochybením.
Článek 56
Určení příslušných orgánů
Členské státy určí příslušné orgány oprávněné žádat a přijímat finanční podporu od Komise podle tohoto rozhodnutí a o tomto jmenování informují Komisi do 60 dnů od zveřejnění tohoto rozhodnutí. Jakékoliv změny v těchto informacích je třeba Komisi neprodleně oznámit.
Oznámení příslušných orgánů učiněná členskými státy podle článku 12 rozhodnutí 2007/606/ES, Euratom však zůstávají v platnosti, dokud dotčený členský stát neučiní další oznámení.
KAPITOLA 14
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 57
Zrušení
Zrušují se rozhodnutí 2004/277/ES, Euratom a 2007/606/ES, Euratom. Odkazy na zrušená rozhodnutí se považují za odkazy na toto rozhodnutí v souladu se srovnávací tabulkou obsaženou v příloze IX.
Článek 58
Určení
Toto rozhodnutí je určeno členským státům.
V Bruselu dne 16. října 2014.
KOMISSION TÄYTÄNTÖÖNPANOPÄÄTÖS,
annettu 16 päivänä lokakuuta 2014,
unionin pelastuspalvelumekanismista annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksen N:o 1313/2013/EU täytäntöönpanosäännöistä sekä komission päätösten 2004/277/EY, Euratom ja 2007/606/EY, Euratom kumoamisesta
(tiedoksiannettu numerolla C(2014) 7489)
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
(2014/762/EU)
EUROOPAN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon unionin pelastuspalvelumekanismista 17 päivänä joulukuuta 2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksen N:o 1313/2013/EU (1) ja erityisesti sen 32 artiklan 1 kohdan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Unionin pelastuspalvelumekanismin, jäljempänä ’unionin mekanismi’, yleisenä tavoitteena on tehostaa unionin ja jäsenvaltioiden välistä yhteistyötä ja helpottaa koordinointia pelastuspalvelun alalla, jotta voidaan parantaa niiden järjestelmien tehokkuutta, joiden tavoitteena on luonnon ja ihmisen aiheuttamien katastrofien ennaltaehkäisy ja niihin varautuminen sekä avustustoimet.
(2)
Koska katastrofeja voi tapahtua milloin tahansa, päätöksen N:o 1313/2013/EU 7 artiklalla perustetun hätäavun koordinointikeskuksen (ERCC) olisi aina oltava tiiviissä yhteydessä jäsenvaltioiden yhteyspisteisiin.
(3)
Yhteinen hätäviestintä- ja tietojärjestelmä (CECIS) on olennainen osa unionin mekanismia, koska sen avulla voidaan varmistaa jäsenvaltioiden välillä vaihdettujen tietojen aitous, koskemattomuus ja luottamuksellisuus sekä tavanomaisissa olosuhteissa että hätätilanteissa. Merien saastuminen edellyttää erityistoimia, minkä vuoksi CECIS-järjestelmästä olisi luotava erillinen versio, jonka kautta meriä koskevien alueellisten yleissopimusten sihteeristöt ja alueellisen merialueen unionin kanssa jakavat kolmannet maat voivat olla yhteydessä järjestelmään.
(4)
Toiminnan tehokkuuden varmistamiseksi päätöksen N:o 1313/2013/EU 9 artiklan 1 kohdan mukaisesti nimetyille yksiköille, muille avustusvalmiuksille ja asiantuntijoille olisi asetettava vähimmäisvaatimukset kuten myös niiden käytölle, toiminnalle ja yhteentoimivuudelle päätöksen N:o 1313/2013/EU 9 artiklan 2 kohdan mukaisesti. Yksiköiden olisi erityisesti voitava toimia omavaraisesti tietyn ajanjakson ajan, oltava nopeasti lähetettävissä paikan päälle ja oltava yhteentoimivia. Yksiköiden yhteentoimivuuden edistämiseksi on tarpeen toteuttaa toimenpiteitä unionin ja jäsenvaltioiden tasolla.
(5)
Eurooppalaisten hätäapuvalmiuksien tavoitteet olisi määriteltävä ja niitä olisi tarkasteltava säännöllisesti uudelleen, jotta tarvittavia kaiken tyyppisiä yksiköitä, muita avustusvalmiuksia ja asiantuntijoita olisi riittävä määrä lähetettäväksi paikan päälle unionin mekanismin puitteissa. Laatu- ja yhteentoimivuusvaatimukset olisi määriteltävä ja niitä olisi tarkasteltava säännöllisesti uudelleen, jotta voidaan varmistaa kaikkien eurooppalaisten hätäapuvalmiuksien laadun ja yhteentoimivuuden yhdenmukainen vähimmäistaso.
(6)
Hyväksyntä- ja rekisteröintimenettely, itsearviointia koskevat seikat mukaan lukien, olisi määriteltävä sen varmistamiseksi, että vapaaehtoiseen reserviin kuuluvat valmiudet täyttävät kaikki tarvittavat vaatimukset ja niille annetaan tarvittaessa rajoitettua unionin yhteisrahoitusta ”mukauttamiskustannusten” kattamiseksi. Tällä hyväksyntä- ja rekisteröintimenettelyllä olisi lisäksi varmistettava se, että valmiudet ovat maantieteellisesti riittävässä tasapainossa riskien sijaintiin nähden, ja siinä olisi otettava huomioon kaikkien asiasta kiinnostuneiden jäsenvaltioiden osallistuminen.
(7)
Eurooppalaisissa hätäapuvalmiuksissa mahdollisesti olevien puutteiden määrittäminen mahdollistaisi sen, että komissio ja jäsenvaltiot voivat yhdessä määrittää, onko valmiuksia riittävästi käytettävissä vapaaehtoisen reservin sisä- tai ulkopuolella. Yksin tai yhteenliitymän kautta puutteisiin vastaaville jäsenvaltioille olisi myönnettävä unionin yhteisrahoitusta edellyttäen, että tämä on kustannustehokasta ja riskinarvioinnilla vahvistettua.
(8)
Eurooppalaisten hätäapuvalmiuksien kehittämiseksi olisi unionin rajattua yhteisrahoitusta annettava puitesopimusten, puitekumppanuussopimusten tai vastaavien järjestelyjen kautta, joilla tuetaan jäsenvaltioiden mahdollisuutta saada lisävalmiuksia poikkeuksellisiin katastrofeihin liittyvien väliaikaisten puutteiden korjaamiseksi. Kyseessä ovat luonnonkatastrofit, jotka ovat laajuudeltaan suurempia kuin mitä voidaan kohtuudella ennakoida tapahtuvaksi ja joihin voidaan valmistautua. Kyseiset valmiudet pitäisi sisällyttää unionin mekanismin puitteissa lähetettävän avun vapaaehtoiseen reserviin.
(9)
Unionin mekanismin koulutusohjelma muodostaa yhä olennaisen osan unionin mekanismin puitteissa lähetettävän pelastuspalvelu- ja kriisinhallintahenkilöstön valmiuksista. Päätöksen N:o 1313/2013/EU 13 artiklan 1 kohdassa määritellyn soveltamisalan mukaisesti koulutusohjelman olisi katettava ehkäisy-, valmius- ja avustusvaiheet.
(10)
Unionin mekanismin harjoitusohjelman merkitys on edelleen olennainen kun otetaan huomioon unionin mekanismin puitteissa paikan päälle lähetettävän henkilöstön käytännön valmiudet ja unionin mekanismin puitteissa toteutetuista pelastuspalvelutoimista saatujen kokemusten jakaminen. Harjoitusohjelmalla olisi oltava strateginen kehys, jossa määritetään unionin mekanismiin liittyvien harjoitusten tavoitteet ja tehtävät, sekä erityiset painopisteet, jotka sisältyvät vuotuisiin työohjelmiin.
(11)
Olisi otettava käyttöön järjestelmällinen, tarkennettu ja johdonmukainen lähestymistapa, jolla saatuja kokemuksia kerätään, analysoidaan, jaetaan ja pannaan täytäntöön kriisinhallinnan kaikissa vaiheissa.
(12)
Unionin mekanismin puitteissa toteutettavia avustustoimia koskevat selkeät toimintamenetelmät ovat tärkeitä eri tahoille, mukaan lukien päätöksen N:o 1313/2013/EU 16 artiklan 1 kohdan mukaisesti nimetyille kansainvälisille järjestöille, jotta voidaan varmistaa tehokkaat avustustoimet katastrofien varalta.
(13)
Jotta unionin mekanismi olisi mahdollisimman vaikuttava ja tehokas, kaikkien avunpyyntöjen ja -tarjousten olisi oltava mahdollisimman täsmällisiä ja sisällettävä kaikki tarvittavat tiedot.
(14)
Avun tehokkaan koordinoinnin varmistamiseksi hätäavun koordinointikeskuksen olisi jaettava kaikkien jäsenvaltioiden kanssa kriittisiä tarpeita koskeva arviointinsa ja vapaaehtoiseen reserviin sisältyvän avun toimittamista koskevat suosituksensa sekä kehitettävä jokaisen avunpyynnön osalta riittävät avun toimittamista koskevat suunnitelmat. Avustusvalmiudet olisi valittava vapaaehtoisesta reservistä perustuen täsmällisiin ja objektiivisiin kriteereihin, joiden tärkeysjärjestys olisi arvioitava ottaen huomioon operatiiviset tarpeet.
(15)
Unionin mekanismin puitteissa toteutettavien avustustoimien nopeuttamiseksi tarvittaessa jäsenvaltioiden olisi valmisteltava ennakkoon vapaaehtoiseen reserviin rekisteröityjen avustusvalmiuksiensa lähettämistä.
(16)
Tärkeä osa unionin mekanismia on mahdollisuus käyttää teknisiä ja arviointi- ja koordinointiasiantuntijoita sekä ryhmänjohtajia. Olisi määriteltävä asiantuntijoiden tehtävät ja toimet ja päätettävä heidän lähettämistään koskevasta menettelystä.
(17)
Päätöksen N:o 1313/2013/EU 23 artiklassa säädetään katastrofitilanteessa kuljetukseen annettavaa tukea koskevista erityissäännöksistä, jotta voidaan varmistaa nopea ja tuloksellinen avustustoiminta unionin mekanismin avulla. Olisi säädettävä sellaisista säännöistä ja menettelyistä, joiden mukaisesti jäsenvaltiot voivat pyytää unionilta rahoitustukea avun kuljettamiseen kohdemaahan ja joiden mukaisesti komissio voi käsitellä tällaiset pyynnöt.
(18)
Avoimuuden, johdonmukaisuuden ja vaikuttavuuden vuoksi olisi säädettävä, mitkä tiedot jäsenvaltion on annettava pyytäessään kuljetustukea ja mitkä taas jäsenvaltion tai komission vastatessaan tällaiseen pyyntöön.
(19)
Jos päätöksen N:o 1313/2013/EU mukaista unionin rahoitusapua voidaan myöntää, jäsenvaltioiden olisi voitava valita, pyytävätkö ne avustusta vai kuljetuspalvelua.
(20)
Komission päätökset 2004/277/EY, Euratom (2) ja 2007/606/EY, Euratom (3) olisi kumottava.
(21)
Tässä päätöksessä säädetyt toimenpiteet ovat pelastuspalvelualan komitean lausunnon mukaisia,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 LUKU
YLEISET SÄÄNNÖKSET
1 artikla
Kohde
Tässä päätöksessä vahvistetaan päätöksen N:o 1313/2013/EU yksityiskohtaiset täytäntöönpanosäännöt seuraavien seikkojen osalta:
a)
hätäavun koordinointikeskuksen yhteydet jäsenvaltioiden yhteyspisteisiin;
b)
yhteisen hätäviestintä- ja tietojärjestelmän (CECIS) osat sekä kyseisen järjestelmän kautta tapahtuvan tietojenvaihdon organisointi;
c)
yksiköiden, muiden avustusvalmiuksien ja asiantuntijoiden nimeäminen sekä yksiköiden toimintaa ja yhteentoimivuutta koskevat operatiiviset vaatimukset, mukaan lukien yksiköiden tehtävät, valmiudet, tärkeimmät osat, omavaraisuus ja lähettäminen;
d)
eurooppalaisten hätäapuvalmiuksien toiminnan edellyttämät valmiustavoitteet, laatu- ja yhteentoimivuusvaatimukset sekä hyväksyntä- ja rekisteröintimenettelyt, mukaan lukien rahoitusjärjestelyt;
e)
eurooppalaisten hätäapuvalmiuksien puutteiden tunnistaminen ja poistaminen;
f)
koulutusohjelman, harjoituskehyksen ja saatujen kokemusten hyödyntämistä koskevan ohjelman organisointi;
g)
avustustoimia koskevat operatiiviset menettelyt unionin alueella ja sen ulkopuolella sekä asianomaisten kansainvälisten järjestöjen nimeäminen;
h)
asiantuntijaryhmien lähettämisprosessi;
i)
avustusten kuljetustuen organisointi.
2 artikla
Määritelmät
Tässä päätöksessä tarkoitetaan:
1)
’avustuspyynnön esittäjällä’ jäsenvaltiota tai kolmatta maata, johon katastrofin vaikutukset kohdistuvat tai uhkaavat kohdistua tai jota odotetaan uhkaavan välitön katastrofi, sekä Yhdistyneitä kansakuntia ja sen erityisjärjestöjä ja muita asianomaisia kansainvälisiä järjestöjä liitteen VII mukaisesti;
2)
’pelastuspalveluavulla’ pelastuspalveluryhmiä, -asiantuntijoita tai -yksiköitä välineistöineen sekä katastrofin välittömien seurausten lieventämiseen tarvittavia hyödykkeitä tai toimituksia;
3)
’puskurikapasiteetilla’ saatavissa olevia ja nopeasti käyttövalmiita katastrofivalmiuksia, jotka yhteisrahoitetaan päätöksen N:o 1313/2013/EU 21 artiklan 2 kohdan d alakohdan mukaisesti;
4)
’toimintaryhmällä’ yhden tai useamman jäsenvaltion pelastuspalvelualan avustustoimiin perustamia henkilö- ja aineellisia voimavaroja, yksiköt mukaan luettuna;
5)
’teknisen avun tukiryhmällä’ yhden tai useamman jäsenvaltion perustamia henkilö- ja aineellisia voimavaroja liitteessä II esitettyjen tukitehtävien suorittamiseksi.
2 LUKU
HÄTÄAVUN KOORDINOINTIKESKUS (ERCC)
3 artikla
Hätäavun koordinointikeskuksen yhteydet jäsenvaltioiden yhteyspisteisiin
1. Kunkin jäsenvaltion on nimettävä hätäavun koordinointikeskuksen yhteydenottoja varten kansallinen yhteyspiste, joka toimii 24 tuntia vuorokaudessa seitsemänä päivänä viikossa. Nimeäminen on tehtävä käyttäen liitteessä I olevaa maakohtaista lomaketta.
2. Hätäavun koordinointikeskus pitää tiivistä yhteyttä jäsenvaltioiden yhteyspisteisiin suorittaakseen säännöllisiä tehtäviään ja tässä päätöksessä sekä päätöksessä N:o 1313/2013/EU säädettyjä avustustoimia.
3 LUKU
YHTEINEN HÄTÄVIESTINTÄ- JA TIETOJÄRJESTELMÄ (CECIS)
4 artikla
CECIS-järjestelmän eri kerrokset
CECIS-järjestelmä koostuu seuraavista kolmesta osasta:
a)
verkkokerros, joka yhdistää jäsenvaltioiden toimivaltaiset viranomaiset ja yhteyspisteet hätäavun koordinointikeskukseen;
b)
sovelluskerros, joka käsittää tietokannat ja muut tietojärjestelmät, joita tarvitaan unionin mekanismin toiminnassa ja erityisesti seuraavissa toimissa:
i)
ilmoitusten välittäminen;
ii)
viestinnän ja tietojenvaihdon varmistaminen hätäavun koordinointikeskuksen sekä toimivaltaisten viranomaisten ja yhteyspisteiden välillä;
iii)
avustustoimista saatujen kokemusten jakaminen;
c)
tietoturvakerros, joka käsittää järjestelmät, säännöt ja menettelyt, joita tarvitaan varmistamaan CECIS-järjestelmään tallennettujen ja sen kautta välitettyjen tietojen aitous, eheys ja luottamuksellisuus.
5 artikla
Tietoturvallisuus
1. CECIS-järjestelmä pystyy käsittelemään asiakirjoja, tietokantoja ja tietojärjestelmiä turvallisesti Euroopan laajuisten julkishallinnon telematiikkapalveluiden (sTESTA) tai vastaavan verkoston kautta.
2. ”EU CONFIDENTIAL” -turvaluokkaan tai sitä korkeampaan luokkaan luokitellut asiakirjat ja tiedot välitetään lähettäjän ja vastaanottajan (vastaanottajien) sopimin erityisjärjestelyin komission päätöksen 2001/844/EY, EHTY, Euratom (4) mukaisesti.
6 artikla
Tiedot ja päivitykset
1. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle asianmukaiset tiedot käyttäen liitteessä I olevaa maakohtaista lomaketta.
2. Jäsenvaltioiden on toimitettava tiedot yhteyspisteistä tai tarpeen mukaan muista yksiköistä, jotka käsittelevät luonnonkatastrofeja, teknologian aiheuttamia suuronnettomuuksia, säteilyonnettomuuksia ja ympäristökatastrofeja, onnettomuuksista aiheutuva meren pilaantuminen mukaan luettuna.
3. Jäsenvaltioiden on viipymättä ilmoitettava komissiolle kaikista muutoksista edellä 1 ja 2 kohdassa tarkoitettuihin tietoihin.
4. CECIS-järjestelmän tietokannassa on osio, joka sisältää tietoja eurooppalaisten hätäapuvalmiuksien rekisteröinnistä ja saatavuudesta. Komissio varmistaa, että kansallisilla pelastuspalvelun yhteyspisteillä on keskeytymätön pääsy tietokantaan.
5. Jäsenvaltiot varmistavat, että CECIS-järjestelmän tietokannassa oleva osio on aina ajan tasalla koskien kaikkien rekisteröityjen eurooppalaisten hätäapuvalmiuksien saatavuutta ja tarvittavia asiatietoja.
6. Jäsenvaltiot voivat tarvittaessa myöntää muille kansallisille viranomaisille vain lukemisen sallivan pääsyn CECIS-järjestelmään.
7 artikla
CECIS-järjestelmän käyttäjäryhmä
Käyttäjäryhmä, joka koostuu jäsenvaltioiden nimeämistä edustajista, avustaa komissiota CECIS-järjestelmän validoinnissa, testauksessa ja edelleen kehittämisessä.
8 artikla
Täytäntöönpano ja edelleen kehittäminen
1. Komissio hallinnoi ja kehittää edelleen CECIS-järjestelmää ottaen huomioon jäsenvaltioiden tarpeet ja vaatimukset.
2. Jäsenvaltiot panevat alueellaan täytäntöön asianmukaisen tietotekniikkaympäristön CECIS-järjestelmää varten niiden sitoumusten mukaisesti, jotka ne ovat tehneet liitteessä I olevan maakohtaisen lomakkeen avulla.
9 artikla
Meren pilaantumista koskeva CECIS-järjestelmä
1. Komissio varmistaa, että jäsenvaltioilla ja Euroopan meriturvallisuusvirastolla on internetin kautta käytössään yhteisen CECIS-järjestelmän erityissovellus, joka antaa tietoja merellä sattuneista onnettomuuksista ja vaaratilanteista johtuvista meren pilaantumisen torjuntatoimista.
2. Myös kolmannet maat, jotka jakavat alueellisen merialueen unionin kanssa, voivat käyttää sovellusta internetin välityksellä. Myös asianomaisten alueellisten meriyleissopimusten sihteeristöille voidaan antaa käyttöoikeus tapauskohtaisesti.
4 LUKU
YKSIKÖT, TEKNISEN AVUN TUKIRYHMÄT, MUUT AVUSTUSVALMIUDET JA ASIANTUNTIJAT
10 artikla
Yksikköjen, teknisen avun tukiryhmien, muiden avustusvalmiuksien ja asiantuntijoiden rekisteröiminen
1. Jäsenvaltioiden on rekisteröitävä päätöksen N:o 1313/2013/EU 9 artiklan 6 kohdan mukaisesti nimetyt yksikkönsä, teknisen avun tukiryhmänsä, muut avustusvalmiutensa ja asiantuntijansa CECIS-järjestelmän tietokantaan.
2. Eurooppalaisiin hätäapuvalmiuksiin ennakkoon määrätyt yksiköt, teknisen avun tukiryhmät, muut avustusvalmiudet ja asiantuntijat rekisteröidään CECIS-järjestelmän asianomaiseen osioon.
3. Edellä 1 ja 2 kohdassa tarkoitetut tiedot on päivitettävä tarvittaessa.
11 artikla
Yksikköjen, teknisen avun tukiryhmien, muiden avustusvalmiuksien ja asiantuntijoiden kokoonpano
1. Yksiköt ja teknisen avun tukiryhmät voidaan koota yhden tai useamman jäsenvaltion käyttöön antamista voimavaroista.
2. Jos yksikkö tai teknisen avun tukiryhmä koostuu useammasta kuin yhdestä osasta, kyseisen yksikön tai teknisen avun tukiryhmän käyttö tietyssä tilanteessa voidaan rajoittaa kyseisen tilanteen edellyttämiin osiin.
12 artikla
Yksiköiden omavaraisuus
1. Kuhunkin yksikköön sovelletaan seuraavia omavaraisuutta koskevia vaatimuksia liitteen II mukaisesti:
a)
vallitsevien sääolojen mukaiset suojatilat;
b)
operaation päätoimipisteen sekä tehtävän toteuttamiseen tarvittavien laitteiden ja kaluston kulutuksen kattava sähköntuotanto ja valaistus;
c)
yksikön henkilöstölle tarkoitetut saniteetti- ja hygieniatilat;
d)
yksikön henkilöstön tarvitsemat elintarvike- ja vesivarat;
e)
yksikön henkilöstölle tarkoitettu lääkintä- tai avustava hoitohenkilöstö sekä lääkintälaitteet ja -tarvikkeet;
f)
yksikön laitteiden ja kaluston varastotilat ja ylläpito;
g)
erityisesti kohteen koordinaatiosta vastaavien yhteistyökumppaneiden kanssa tapahtuvaa viestintää varten tarvittavat laitteet;
h)
kalusto paikalla tapahtuvia kuljetuksia varten;
i)
tarvittava logistiikka, kalusto ja henkilöstö, jotka mahdollistavat operaation keskuspisteen perustamisen ja tehtävän aloittamisen viipymättä paikalle saavuttua.
2. Apua tarjoavan jäsenvaltion on vastattava omavaraisuusvaatimusten noudattamisesta jollain seuraavista tavoista:
a)
jäsenvaltion on varmistettava, että yksikössä on tarvittava henkilöstö, laitteet ja tarvikkeet;
b)
jäsenvaltion on tehtävä tarvittavat järjestelyt paikan päällä;
c)
jäsenvaltion on tehtävä tarvittavat etukäteisjärjestelyt ei-omavaraisen toimintaryhmän yhdistämiseksi teknisen avun tukiryhmän kanssa 13 artiklassa tarkoitettujen vaatimusten täyttämiseksi ennen yksikön rekisteröimistä 10 artiklan 1 kohdan mukaisesti.
3. Omavaraisuus on taattava tehtävän alusta alkaen
a)
vähintään 96 tunniksi tai
b)
liitteessä II vahvistettujen määräaikojen mukaisesti.
13 artikla
Yksikköjä ja teknisen avun tukiryhmiä koskevat vaatimukset
1. Yksikköjen on noudatettava liitteessä II vahvistettuja yleisiä vaatimuksia.
2. Teknisen avun tukiryhmien on noudatettava liitteessä II vahvistettuja yleisiä vaatimuksia.
3. Liitteessä II vahvistetut yleiset vaatimukset tarkistetaan ajoittain.
4. Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet sen varmistamiseksi, että
a)
yksiköt kykenevät toimimaan muiden yksiköiden kanssa;
b)
teknisen avun tukiryhmät kykenevät toimimaan muiden teknisen avun tukiryhmien ja paikallisten toimijoiden kanssa;
c)
yksikön osat kykenevät toimimaan yhdessä yhtenä yksikkönä;
d)
teknisen avun tukiryhmän osat kykenevät toimimaan yhdessä yhtenä teknisen avun tukiryhmänä;
e)
yksiköt ja teknisen avun tukiryhmät kykenevät unionin ulkopuolelle sijoitettuina toimimaan yhdessä hätätilasta kärsivää maata tukevien kansainvälisten hätäapuorganisaatioiden kanssa;
f)
ryhmänjohtajat, ryhmien varajohtajat ja yhteyshenkilöt yksiköissä ja teknisen avun tukiryhmissä osallistuvat komission 26-32 artiklan mukaisesti järjestämään asianmukaiseen koulutukseen ja harjoituksiin.
5 LUKU
EUROOPPALAISTEN HÄTÄAPUVALMIUKSIEN KEHITTÄMINEN VAPAAEHTOISEN RESERVIN MUODOSSA
14 artikla
Valmiustavoitteet
1. Eurooppalaiset hätäapuvalmiustavoitteet vahvistetaan liitteessä III.
2. Komissio arvioi yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa valmiustavoitteiden soveltuvuuden vähintään joka toinen vuosi ja tarvittaessa tarkistaa niitä ottaen huomioon riskit, jotka on määritelty kansallisissa riskinarvioinneissa tai muissa asianmukaisissa kansallisissa tai kansainvälisissä tietolähteissä.
3. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle valmiustavoitteiden arvioinnissa tarvittavat riskejä koskevat tiedot.
15 artikla
Laatu- ja yhteentoimivuusvaatimukset
1. Liitteessä IV vahvistettuja laatu- ja yhteentoimivuusvaatimuksia sovelletaan eurooppalaisiin hätäapuvalmiuksiin yksiköiden, teknisen avun tukiryhmien, muiden avustusvalmiuksien ja asiantuntijoiden osalta.
2. Komissio arvioi yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa laatu- ja yhteentoimivuusvaatimusten soveltuvuuden vähintään joka toinen vuosi ja tarkistaa niitä tarvittaessa. Laatuvaatimusten perustana ovat vakiintuneet kansainväliset standardit, mikäli sellaisia on jo olemassa.
16 artikla
Hyväksyntä- ja rekisteröintimenettely
1. Jäljempänä 2-8 kohdassa vahvistettuja hyväksyntä- ja rekisteröintimenettelyjä sovelletaan eurooppalaisiin hätäapuvalmiuksiin yksiköiden, teknisen avun tukiryhmien, muiden avustusvalmiuksien ja asiantuntijoiden osalta.
2. Hyväksyntään ja rekisteröintiin sovelletaan liitteessä IV vahvistettuja laatuvaatimuksia lukuun ottamatta puskurikapasiteettia, jonka osalta sovelletaan 25 artiklan 3 kohtaa.
3. Jäsenvaltioiden, jotka tarjoavat tiettyä yksikköä, teknisen avun tukiryhmää, muita avustusvalmiuksia tai asiantuntijoita eurooppalaisiin hätäapuvalmiuksiin sisällytettäväksi, on annettava liitteessä V esitetyt tiedot.
4. Komissio arvioi, voidaanko kyseinen yksikkö, teknisen avun tukiryhmä, muut avustusvalmiudet tai asiantuntijat sisällyttää eurooppalaisiin hätäapuvalmiuksiin, ja ilmoittaa päätelmänsä viipymättä asianomaiselle jäsenvaltiolle. Kyseisessä arvioinnissa komissio tarkastelee erityisesti laatuvaatimusten ja valmiustavoitteiden täyttymistä, toimitettujen tietojen täydellisyyttä, maantieteellistä läheisyyttä ja kaikkien jäsenvaltioiden osallistumista sekä muita asiaankuuluvia tekijöitä, jotka se määrittää etukäteen ja joita sovelletaan kaikkiin vastaaviin yksiköihin, teknisen avun tukiryhmiin, muihin avustusvalmiuksiin tai asiantuntijoihin.
5. Jos yksiköt, teknisen avun tukiryhmät, muut avustusvalmiudet tai asiantuntijat aiotaan sisällyttää eurooppalaisiin hätäapuvalmiuksiin, komission on aloitettava niiden osalta hyväksyntämenettely annettujen tietojen ja komission jäsenvaltion toimivaltaiselta viranomaiselta mahdollisesti pyytämien lisätietojen perusteella. Tapauksissa, joissa komissio käytettävissä olevien tietojen perusteella katsoo, että laatu- ja yhteentoimivuusvaatimukset on täytetty, se voi rekisteröidä yksikön, teknisen avun tukiryhmän, muut avustusvalmiudet tai asiantuntijat vapaaehtoiseen reserviin.
6. Komissio toimittaa asianomaiselle jäsenvaltion viranomaiselle kirjallisen arviointinsa vaaditusta koulutuksesta, harjoituksista ja/tai työpajoista sekä muista asiaankuuluvista hyväksyntä- ja rekisteröintiedellytyksistä.
7. Jos kaikki hyväksymisedellytykset täyttyvät, komissio ilmoittaa eurooppalaisiin hätäapuvalmiuksiin sisällytettävän yksikön, teknisen avun tukiryhmän, muut avustusvalmiudet tai asiantuntijat hyväksytyiksi ja ilmoittaa siitä jäsenvaltiolle.
8. Yksikön, teknisen avun tukiryhmän, muiden avustusvalmiuksien tai asiantuntijoiden hyväksymistä olisi arvioitava uudelleen viimeistään kolmen vuoden kuluttua, jos ne ilmoitetaan uudelleenrekisteröitäväksi eurooppalaisiin hätäapuvalmiuksiin.
9. Komissio arvioi yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa hyväksyntä- ja rekisteröintimenettelyn soveltuvuuden vähintään joka toinen vuosi ja tarkistaa sitä tarvittaessa.
17 artikla
Mukauttamiskustannuksiin liittyvät rahoitusjärjestelyt
1. Jäsenvaltiot voivat pyytää avustusta mukauttamiskustannusten rahoittamiseen erikseen kutakin yksikköä, teknisen avun tukiryhmää tai muita avustusvalmiuksia kohti ilman, että komissio julkaisee ehdotuspyynnön. Mukauttamiskustannukset sisältävät päätöksen N:o 1313/2013/EU 21 artiklan 2 kohdan c alakohdassa olevat kustannustekijät.
2. Pyynnön tueksi jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle mukautuskustannusten täytäntöönpanosuunnitelmat sekä arvioidut kustannukset ja aikataulu.
3. Komissio arvioi 2 kohdassa tarkoitetut täytäntöönpanosuunnitelmat, ja jos asianomaiset vaatimukset täyttyvät, hyväksyy mainitut suunnitelmat sekä määrittelee, mitä kustannuksia voidaan pitää mukautuskustannuksina.
4. Arvioituaan pyynnön komissio tekee päätöksen avustuksen myöntämisestä.
5. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle yksityiskohtaiset tiedot mukauttamiskustannuksista.
6 LUKU
AVUSTUSVALMIUKSISSA OLEVIEN PUUTTEIDEN POISTAMINEN
18 artikla
Valmiustavoitteiden saavuttamisessa tapahtuvan edistyksen seuranta
Komissio seuraa yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa jatkuvasti valmiustavoitteiden saavuttamisessa tapahtuvaa edistystä ottaen huomioon 20 artiklan mukaisesti havaitut valmiudet ja antaa jäsenvaltioille säännöllisesti tiedoksi edistymistä koskevan arviointinsa. Komissio ilmoittaa jäsenvaltioille mahdollisesti jäljellä olevista puutteista valmiuksissa tilanteen edellyttämällä tarkkuudella.
19 artikla
Avustusvalmiuksissa olevien puutteiden tunnistamismenettely
1. Osana valmiustavoitteiden saavuttamisessa tapahtuvan edistyksen seurantaa komissio arvioi yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa jäsenvaltioiden eurooppalaisiin hätäapuvalmiuksiin rekisteröityjen valmiuksien ja liitteessä III vahvistettujen valmiustavoitteiden väliset erot.
2. Komissio ja jäsenvaltiot pitävät eurooppalaisiin hätäapuvalmiuksiin sisällytettyinä valmiuksina vain niitä, jotka jäsenvaltiot ovat ilmoittaneet rekisteröitäväksi eurooppalaisiin hätäapuvalmiuksiin 16 artiklan mukaisesti.
20 artikla
Muiden kuin eurooppalaisiin hätäapuvalmiuksiin kuuluvien avustusvalmiuksien tunnistamismenettely
1. Jos komissio on yhdessä jäsenvaltioiden kanssa havainnut mahdollisesti merkittäviä puutteita avustusvalmiuksissa tämän päätöksen 19 artiklan mukaisesti, sen on yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa tutkittava, ovatko tarvittavat valmiudet saatavilla eurooppalaisten hätäapuvalmiuksien ulkopuolella päätöksen N:o 1313/2013/EU 12 artiklan 2 kohdan mukaisesti.
2. Komissio pitää eurooppalaisten hätäapuvalmiuksien ulkopuolella saatavilla olevina ainoastaan seuraavia valmiuksia:
a)
CECIS-järjestelmään rekisteröidyt valmiudet;
b)
puskurivalmiudet; tai
c)
valmiudet, jotka eivät sisälly a ja b alakohtaan, mutta jotka voidaan helposti antaa jäsenvaltion tai jäsenvaltioiden saataville halutussa määrässä, haluttuun paikkaan, halutussa määräajassa ja halutuksi ajanjaksoksi.
3. Edellä 2 kohdan c alakohdassa tarkoitettujen valmiuksien selvittämiseksi komissio pyytää kansallisia yhteyspisteitä antamaan yksityiskohtaisen arvioinnin avustusvalmiuksissa esiintyvistä merkittävistä puutteista ja kehottaa jäsenvaltioita toimittamaan tiedot kaikista 2 kohdan c alakohdassa tarkoitetuista eurooppalaisten hätäapuvalmiuksien ulkopuolella olevista valmiuksista.
4. Komissio ilmoittaa pyynnössä vastauksen määräajan, joka voi olla enintään 60 kalenteripäivää ja jonka tarkka kesto riippuu siitä, kuinka vaikeaa jäsenvaltioiden on selvittää 2 kohdassa tarkoitetut valmiudet.
5. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle kirjallisesti määräaikaan mennessä 2 kohdassa tarkoitettujen valmiuksien yksityiskohtaiset tiedot.
6. Jos jäsenvaltio ei toimita kirjallista vastausta vahvistetun määräajan kuluessa, komissio olettaa, että 2 kohdassa tarkoitettuja valmiuksia ei ole saatavilla kyseisessä jäsenvaltiossa.
7. Jäsenvaltioilta saatujen tietojen perusteella ja ottaen huomioon ainoastaan 2 kohdassa tarkoitetut valmiudet komissio arvioi, voidaanko kyseisillä valmiuksilla korjata tämän päätöksen 19 artiklan mukaisesti tunnistetut avustusvalmiuksien puutteet. Komissio katsoo, että puutteet on korjattu vasta sitten, kun eurooppalaisiin hätäapuvalmiuksiin sisältyvien valmiuksien määrä ja 2 kohdassa tarkoitettujen valmiuksien määrä on yhtä suuri tai suurempi kuin liitteessä III vahvistetut valmiustavoitteet.
21 artikla
Avustusvalmiuksissa olevien puutteiden korjaamismenettely
1. Jos komissio on 19 artiklan mukaisesti yhdessä jäsenvaltioiden kanssa tunnistanut avustusvalmiuksissa merkittäviä puutteita, joita ei voida korjata 20 artiklan mukaisesti, se ilmoittaa tästä jäsenvaltioille kirjallisesti ja antaa yksityiskohtaisen selostuksen avustusvalmiuksissa tunnistamistaan strategisista puutteista.
2. Komissio pyytää kirjallisesti jäsenvaltioita korjaamaan avustusvalmiuksissa olevat strategiset puutteet päätöksen N:o 1313/2013/EU 12 artiklan 3 kohdan mukaisesti.
3. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle, aikovatko ne korjata avustusvalmiuksissa olevat strategiset puutteet joko yksin tai yhteistyössä muiden jäsenvaltioiden kanssa ja milloin ja miten ne aikovat korjata puutteet.
22 artikla
Komission tuki avustusvalmiuksissa olevien strategisten puutteiden korjaamiseksi
1. Jos unionin rahoitusta tarvitaan avustusvalmiuksissa olevien strategisten puutteiden korjaamiseksi päätöksen N:o 1313/2013/EU 12 artiklan 3 kohdan ja 21 artiklan 1 kohdan j alakohdan mukaisesti, komissio julkaisee ehdotuspyynnön jäsenvaltioiden tukemiseksi.
2. Vastatessaan ehdotuspyyntöön jäsenvaltioiden on noudatettava päätöksen N:o 1313/2013/EU 21 artiklan 1 kohdan j alakohdan iii ja iv alakohtaa.
3. Jäsenvaltioiden on ilmoitettava muun muassa unionin yhteisrahoitusosuus prosentteina.
23 artikla
Avustusvalmiuksissa olevien puutteiden korjaamisen tukemiseen liittyvät tukikelpoiset kustannukset
1. Kaikki kustannukset, jotka liittyvät avustusvalmiuksien perustamisessa tarvittaviin laitteisiin, palveluihin ja henkilöresursseihin, ovat tukikelpoisia.
2. Tavanomaiset huolto- ja käyttökustannukset eivät ole tukikelpoisia.
7 LUKU
POIKKEUKSELLISIIN KATASTROFEIHIN LIITTYVIEN VÄLIAIKAISTEN PUUTTEIDEN KORJAAMINEN
24 artikla
Rahoitusjärjestelyt
1. Komissio määrittää tarvittavien puskurivalmiuksien tyypin ja määrän yleisesti vuosittaisessa työohjelmassa ottaen huomioon tiettyjen poikkeuksellisten katastrofien mahdollisuuden jäsenvaltioissa ja katastrofien poikkeuksellisen voimakkuuden tai muut tekijät, jotka tekevät katastrofista poikkeuksellisen, kuten samanaikaisuus toisen katastrofin kanssa, sekä väliaikaisten puutteiden mahdollisuuden tällaisissa tilanteissa.
2. Komissio käynnistää säännöllisesti rahoitusmenettelyt, joita tarvitaan päätöksen N:o 1313/2013/EU 21 artiklan 2 kohdan d alakohdassa määriteltyjen kustannusten kattamiseksi, jotta voidaan varmistaa vuosittaisessa työohjelmassa määriteltyjen puskurivalmiuksien nopea käyttöönotto.
3. Komission yhteisrahoittamat puskurivalmiudet täydentävät jäsenvaltioiden nykyisiä avustusvalmiuksia, jotka ovat osa niiden kansallista valmiustasoa, eikä niillä korvata olemassa olevia avustusvalmiuksia.
25 artikla
Unionin rahoitusosuuden ehdot
1. Unionin rahoitusosuus edellyttää sitä, että 24 artiklan 2 kohdassa säädettyihin rahoitusmenettelyihin osallistuvat jäsenvaltiot hyväksyvät 2-9 kohdassa olevat ehdot. Komissio voi esittää rahoitusmenettelyjä koskevia muita ehtoja.
2. Jäsenvaltioiden on asetettava puskurivalmiudet saataville osana vapaaehtoista reserviä.
3. Puskurivalmiuksien on oltava 24 artiklan 2 kohdassa säädetyissä rahoitusmenettelyissä esitettyjen laatu- ja hyväksymisedellytysten mukaisia.
4. Puskurivalmiuksien on oltava rekisteröityjä vapaaehtoiseen reserviin koko puitesopimuksissa, puitekumppanuussopimuksissa tai vastaavissa järjestelyissä määritellyn ajan. Kaikki valmiuksia rekisteröivien jäsenvaltioiden asettamat ehdot ja rajoitukset on perusteltava asianmukaisesti toiminnallisilla vaatimuksilla.
5. Puskurivalmiuksille ei voida myöntää 17 artiklassa tarkoitettua rahoitustukea.
6. Komissio ilmoittaa välittömästi kaikille jäsenvaltioille vapaaehtoiseen reserviin rekisteröidyistä puskurivalmiuksista CECIS-järjestelmän kautta.
7. Vapaaehtoiseen reserviin rekisteröityjä puskurivalmiuksia voidaan käyttää unionin mekanismin avustustoimissa samojen yleisten ehtojen mukaisesti kuin muitakin vapaaehtoiseen reserviin rekisteröityjä valmiuksia päätöksen N:o 1313/2013/EU 11 artiklan mukaisesti.
8. Hätäavun koordinointikeskuksen esitettyä avunpyynnön vapaaehtoiseen reserviin rekisteröidyt puskurivalmiudet otetaan käyttöön 11 luvussa esitettyjen avustustoimia koskevien operatiivisten menettelyjen mukaisesti.
9. Vapaaehtoiseen reserviin rekisteröidyt puskurivalmiudet ovat saatavilla kotimaista käyttöä varten niissä jäsenvaltioissa, jotka ovat rahoittaneet valmiuksia. Ennen puskurivalmiuksien käyttöä kotimaassa kyseisten jäsenvaltioiden on neuvoteltava hätäavun koordinointikeskuksen kanssa sen varmistamiseksi, että
i)
ei ole samanaikaisesti toista poikkeuksellista katastrofia tai välittömästi tapahtuvaksi odotettavaa katastrofia, joka voi johtaa puskurivalmiuksien käyttöönottoa koskevaan pyyntöön;
ii)
kotimainen käyttö ei perusteettomasti haittaa muiden jäsenvaltioiden nopeaa valmiuksien käyttömahdollisuutta, jos ilmenee uusia poikkeuksellisia katastrofeja.
8 LUKU
KOULUTUSOHJELMA
26 artikla
Koulutusohjelma
1. Perustetaan koulutusohjelma, joka kattaa katastrofien ennaltaehkäisyn, niihin valmistautumisen ja avustustoimet. Ohjelmaan sisältyy yleiskursseja, erityiskursseja sekä asiantuntijavaihtojärjestelmä. Ohjelma on tarkoitettu 27 artiklassa vahvistetuille kohderyhmille.
2. Komissio vastaa koulutusohjelman koordinoinnista ja järjestämisestä sekä sen sisällön ja aikataulun määrittelystä.
27 artikla
Osallistujat
1. Koulutusohjelman kohderyhmät ovat
a)
jäsenvaltioiden pelastuspalvelu- ja kriisinhallintahenkilöstö, erityisesti ryhmänjohtajat, ryhmien varajohtajat sekä yhteyshenkilöt, jäsenvaltioiden asiantuntijat 41 artiklan mukaisesti, mukaan lukien katastrofien ehkäisyn ja niihin valmistautumisen asiantuntijat sekä kansallisten yhteyspisteiden avainhenkilöstö;
b)
unionin toimielinten ja virastojen henkilöstö;
c)
Euroopan naapuruuspolitiikan piiriin kuuluvista maista, ehdokasmaista ja mahdollisista ehdokasmaista valitut asiantuntijat.
2. Koulutukseen voivat lisäksi osallistua valitut asiantuntijat
a)
Yhdistyneistä kansakunnista ja sen erityisjärjestöistä;
b)
liitteessä VII luetelluista kansainvälisistä järjestöistä;
c)
kolmansista maista ja tarvittaessa muista asiaankuuluvista toimijoista.
3. Jäsenvaltiot ja komissio nimeävät osallistujansa kuhunkin koulutustilaisuuteen.
28 artikla
Koulutuskurssit
1. Ohjelma sisältää useita johdanto-, toiminta- ja hallintotason kursseja.
2. Komission on yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa määriteltävä kurssit, niiden sisältö, opintosuunnitelmat ja kurssien aikataulut sekä pääsyvaatimukset.
3. Komissio varmistaa, että opettajat ja kouluttajat saatetaan ajan tasalle unionin mekanismin kehityksestä.
29 artikla
Asiantuntijavaihto
Asiantuntijat voivat käyttää jäsenvaltioiden välistä ja komission kanssa toteutettavaa asiantuntijavaihtojärjestelmää
a)
hankkiakseen ja jakaakseen kokemuksia;
b)
tutustuakseen käytössä oleviin erilaisiin tekniikoihin ja toimintamenettelyihin;
c)
tarkastellakseen muiden mekanismiin osallistuvien pelastuspalveluorganisaatioiden omaksumia lähestymistapoja.
30 artikla
Lisäkoulutus
Tarvittaessa annetaan vuotuisen työohjelman mukaista lisäkoulutusta pelastuspalvelun ja kriisinhallintatoimien kitkattoman ja tehokkaan täytäntöönpanon varmistamiseksi.
31 artikla
Arviointijärjestelmä
Komissio varmistaa koulutuksen tason ja sen sisällön johdonmukaisuuden. Sitä varten komissio laatii toteutettujen koulutustoimien arviointijärjestelmän.
9 LUKU
HARJOITUKSIA KOSKEVA KEHYS
32 artikla
Harjoitusohjelma, strateginen kehys ja painopistealueet
1. Komissio perustaa pelastuspalvelutoimintaan liittyvän harjoitusohjelman ja hallinnoi sitä.
2. Pelastuspalvelutoimintaan liittyvää harjoitusohjelmaa ohjaa strateginen kehys, jossa vahvistetaan harjoitusten tavoitteet ja tehtävät unionin mekanismin puitteissa.
3. Harjoitusohjelmalla pyritään erityisesti
a)
parantamaan jäsenvaltioiden avustusvalmiuksia varsinkin ryhmien ja muiden unionin mekanismin puitteissa avustustoimissa tarvittavien resurssien osalta;
b)
parantamaan menettelyjä ja tarkastamaan ne, luomaan yhteinen lähestymistapa unionin mekanismin avustustoimien koordinoinnille sekä nopeuttamaan reagointia vakavissa hätätilanteissa;
c)
tehostamaan jäsenvaltioiden pelastuspalveluyksiköiden ja komission välistä yhteistyötä;
d)
keräämään ja jakamaan saatuja kokemuksia;
e)
testaamaan saatujen kokemusten täytäntöönpanoa.
4. Harjoitusohjelman yleiset painopistealueet määritellään kattavassa pitkän aikavälin suunnitelmassa. Suunnitelmaan sisältyy asianomaisiin katastrofiskenaarioihin ja avustusvalmiuksiin liittyviä seikkoja.
5. Komissio
a)
kehittää strategisen kehyksen ja kattavan pitkän aikavälin suunnitelman yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa ottaen huomioon kokemusten hyödyntämistä koskevan ohjelman ja muut asiaa koskevat tiedot;
b)
määrittää harjoitusten tavoitteet sekä niiden tehtävän suhteessa unionin mekanismin muihin osiin; sekä
c)
tekee työohjelmassa vuosittain ehdotuksen harjoitusten painopisteistä kattavan pitkän aikavälin suunnitelman mukaisesti.
10 LUKU
KOKEMUSTEN HYÖDYNTÄMISTÄ KOSKEVA OHJELMA
33 artikla
Seuranta, analysointi ja arviointi
1. Komissio ja jäsenvaltiot vaihtavat keskenään tarvitsemiaan tietoja ja arviointeja, jotta ne voivat seurata, analysoida ja arvioida kaikkia asianmukaisia unionin mekanismin puitteissa toteutettuja pelastuspalvelutoimia.
2. Komissio perustaa tietokannan, jota se hallinnoi ja jota jäsenvaltiot ja komissio voivat käyttää tiedon keräämiseksi ja jakamiseksi, kokemusten levittämiseksi ja niiden täytäntöönpanon valvomiseksi.
3. Komissio helpottaa kokemusten kartoittamista asianomaisten sidosryhmien kanssa, myös järjestämällä kokouksia.
34 artikla
Täytäntöönpanon edistäminen
1. Komissio huolehtii siitä, että komission, jäsenvaltioiden ja asiaankuuluvien sidosryhmien kartoittamat kokemukset otetaan huomioon päätöksentekoprosessissa unionin mekanismin kehittämiseksi edelleen.
2. Kokemuksia hyödynnetään erityisesti laadittaessa painopistealueita
a)
koulutusohjelman, tarvittaessa myös koulutuskurssien sisällön ja opetussuunnitelmien, sekä harjoitusohjelman osalta;
b)
vuotuisten, katastrofien ehkäisy- ja valmiustoimiin liittyvien hankepyyntöjen osalta; sekä
c)
päätöksen N:o 1313/2013/EU 10 artiklassa tarkoitettujen suunnitelmien osalta.
3. Komissio raportoi säännöllisesti kokemusten hyödyntämistä koskevasta ohjelmasta ja luettelee kartoitetut kokemukset, suunnitellut korjaavat toimet, vastuualueet ja aikataulut sekä raportoi kokemusten täytäntöönpanoasteesta.
4. Jäsenvaltioiden on raportoitava säännöllisesti edistymisestä sellaisten kartoitettujen kokemusten täytäntöönpanossa, jotka kuuluvat niiden kansalliseen toimivaltaan.
11 LUKU
AVUSTUSTOIMIEN OPERATIIVISET MENETTELYT
35 artikla
Avunpyynnöt ja avustustoimet
1. Jos unionissa tapahtuu tai uhkaa välittömästi tapahtua katastrofi, komissio toteuttaa tarvittaessa ja viipymättä CECIS-järjestelmän välityksellä saadun avunpyynnön jälkeen päätöksen N:o 1313/2013/EU 15 artiklan 3 kohdassa säädetyt toimenpiteet.
2. Jos unionin ulkopuolella tapahtuu tai uhkaa välittömästi tapahtua katastrofi, jonka vuoksi saatetaan tarvita pelastuspalveluapua, komissio voi ilmoittaa kolmannelle maalle mahdollisuudesta pyytää apua unionin mekanismin puitteissa.
3. Jäsenvaltio tai kolmas maa, johon katastrofi vaikuttaa tai uhkaa välittömästi vaikuttaa, voi halutessaan pyytää avustustoimia unionin mekanismin välityksellä toimittamalla kirjallisen pyynnön pelastuspalveluavusta hätäavun koordinointikeskukselle toimivaltaisten kansallisten viranomaistensa kautta. Jos Yhdistyneet kansakunnat ja sen erityisjärjestöt tai mikä tahansa liitteessä VII lueteltu kansainvälinen järjestö haluavat pyytää avustustoimia unionin mekanismin välityksellä, niiden on esitettävä kirjallinen pyyntö pelastuspalveluavusta hätäavun koordinointikeskukselle.
4. Avunpyynnön esittäjän on toimitettava hätäavun koordinointikeskukselle kaikki tilannetta ja erityisesti erityistarpeita, pyydettyä tukea ja hätätilannealueen sijaintia koskevat olennaiset tiedot.
5. Avunpyynnön esittäjän on annettava hätäavun koordinointikeskukselle tiedot siitä, milloin ja missä apua tarvitaan sekä tiedot avustustoimien operationaalisesta johtamisesta paikan päällä vastaavasta yhteyspisteestä.
6. Hätäavun koordinointikeskus laatii mahdollisuuksien mukaan erityiset avun toimittamista koskevat suunnitelmat kunkin avunpyynnön osalta. Suunnitelmat sisältävät avustustoimia koskevia suosituksia, mukaan lukien kehotuksia lähettää yksiköitä, teknisen avun tukiryhmiä, muita eurooppalaisiin hätäapuvalmiuksiin rekisteröityjä avustusvalmiuksia ja asiantuntijoita, sekä arvion mahdollisista kriittisistä tarpeista. Erityiset avun toimittamista koskevat suunnitelmat ovat liitteessä VI esitetyn rakenteen ja luonnoksen mukaisia ja perustuvat päätöksen N:o 1313/2013/EU 15 artiklan 3 kohdan c alakohdassa ja 16 artiklan 3 kohdan b alakohdassa tarkoitettuihin yleisiin ennalta laadittuihin suunnitelmiin, jotka kattavat merkittävimmät katastrofiriskit ja joissa otetaan huomioon jäsenvaltioiden riskinarvioinneissa määritetyt riskiskenaariot. Erityiset avun toimittamista koskevat suunnitelmat toimitetaan kaikille jäsenvaltioille.
7. Eurooppalaisiin hätäapuvalmiuksiin rekisteröityjen valmiuksien valinnassa otetaan huomioon seuraavat kriteerit, joiden tärkeysjärjestys saattaa riippua avunpyynnön erityispiirteistä:
a)
saatavuus;
b)
soveltuvuus;
c)
sijainti/läheisyys;
d)
arvioidut kuljetusajat ja -kustannukset;
e)
aiempi kokemus;
f)
resurssin aiempi käyttö;
g)
muut asianmukaiset kriteerit, kuten kielitaito ja kulttuurinen läheisyys.
8. Jollei jäsenvaltioiden kanssa ole toisin sovittu, hätäavun koordinointikeskus ei kehota jäsenvaltioita lähettämään eurooppalaisiin hätäapuvalmiuksiin rekisteröityjä erityisvalmiuksia alueille, joilla käydään aseellista selkkausta tai joita uhkaa aseellinen selkkaus tai joilla ryhmien turvallisuus on uhattuna.
9. Jäsenvaltioiden, joille on osoitettu pyyntö ottaa käyttöön eurooppalaisiin hätäapuvalmiuksiin rekisteröityjä valmiuksia, on päätöksen N:o 1313/2013/EU 11 artiklan 7 kohdan mukaisesti annettava käyttöönottoa koskeva lopullinen päätös tiedoksi hätäavun koordinointikeskukselle. Hätäavun koordinointikeskus asettaa määräajan, jonka kuluessa jäsenvaltion on periaatteessa vastattava. Määräajan on perustuttava katastrofin luonteeseen, ja sen on joka tapauksessa oltava vähintään kaksi tuntia.
10. Avunpyynnön esittäjä ilmoittaa hätäavun koordinointikeskukselle, mitkä avuntarjoukset se on hyväksynyt.
11. Kun apua tarvitaan kriittiseen tarpeeseen eikä sitä ole eurooppalaisissa hätäapuvalmiuksissa saatavilla lainkaan tai riittävällä tavalla, komissio ilmoittaa välittömästi CECIS-järjestelmän kautta kaikille kansallisille yhteyspisteille kuljetuksiin käytettävissä olevasta unionin taloudellisesta tuesta päätöksen N:o 1313/2013/EU 23 artiklan 3 kohdan b alakohdan mukaisesti.
12. Toimintaryhmien ja avustusvälineiden osalta hätäavun koordinointikeskus ilmoittaa jäsenvaltioille avunpyynnön esittäjän tekemistä valinnoista. Apua antavat jäsenvaltiot tiedottavat hätäavun koordinointikeskukselle säännöllisesti toimintaryhmien ja avustusvälineiden sekä kaikkien eurooppalaisiin hätäapuvalmiuksiin sisältyvien valmiuksien lähettämisestä.
13. Komissio voi valita, nimittää ja lähettää asiantuntijaryhmän antamaan tukea paikan päällä päätöksen N:o 1313/2013/EU 17 artiklan mukaisesti.
36 artikla
Asiantuntijaoperaatiot
1. Lähetettyjen asiantuntijoiden on suoritettava päätöksen N:o 1313/2013/EU 8 artiklan d alakohdassa määritetyt tehtävät. Niiden on raportoitava säännöllisesti apua pyytävän valtion viranomaisille ja hätäavun koordinointikeskukselle.
2. Hätäavun koordinointikeskus pitää jäsenvaltiot ajan tasalla asiantuntijaoperaation edistymisestä.
3. Avunpyynnön esittäjän on ilmoitettava hätäavun koordinointikeskukselle säännöllisesti paikan päällä käynnissä olevien toimien edistymisestä.
4. Ryhmänjohtaja tiedottaa hätäavun koordinointikeskukselle säännöllisesti kolmansissa maissa käynnissä olevien avustustoimien edistymisestä.
5. Hätäavun koordinointikeskus kokoaa kaikki saadut tiedot ja välittää ne jäsenvaltioiden yhteyspisteille ja toimivaltaisille viranomaisille.
37 artikla
Avustustoimien päättäminen
1. Apua pyytävä jäsenvaltio ja apua tarjoavat jäsenvaltiot ilmoittavat mahdollisimman pian hätäavun koordinointikeskukselle ja lähetetyille asiantuntijoille ja toimintaryhmille, jos ne katsovat, että niiden apua ei enää tarvita tai jos ne eivät enää voi tarjota apua. Avunpyynnön esittäjä ja jäsenvaltiot järjestävät käytännössä toimien päättämisen asianmukaisella tavalla. Hätäavun koordinointikeskus on pidettävä ajan tasalla tilanteen kehittymisestä.
2. Kolmansien maiden osalta ryhmänjohtaja ilmoittaa mahdollisimman pian hätäavun koordinointikeskukselle, jos hän katsoo avunpyynnön esittäjän kanssa käymiensä keskustelujen jälkeen, että apua ei enää tarvita tai että tehokkaan avun antamiselle on esteitä. Hätäavun koordinointikeskus välittää nämä tiedot unionin edustustolle kyseisessä maassa sekä asianomaisille komission yksiköille, Euroopan ulkosuhdehallinnolle ja jäsenvaltioille. Hätäavun koordinointikeskus varmistaa yhdessä avunpyynnön esittäjän kanssa lähetettyjen asiantuntijoiden ja toimintaryhmien toimien päättämisen käytännössä.
38 artikla
Raportointi ja kartoitetut kokemukset
1. Avunpyynnön esittäjän ja apua tarjonneiden jäsenvaltioiden toimivaltaisilla viranomaisilla sekä lähetetyillä asiantuntijoilla on mahdollisuus esittää päätelmänsä kaikista avustustoimeen liittyvistä näkökohdista hätäavun koordinointikeskukselle. Hätäavun koordinointikeskus laatii yhteenvedon tarjotusta avusta ja kartoitetuista kokemuksista.
2. Sen lisäksi mitä 33 ja 34 artiklassa säädetään, hätäavun koordinointikeskus seuraa yhdessä jäsenvaltioiden kanssa kartoitettujen kokemusten täytäntöönpanoa unionin mekanismin avustustoimien parantamiseksi.
39 artikla
Kustannukset
1. Ellei toisin ole sovittu, avunpyynnön esittäjä kattaa jäsenvaltioiden tarjoamasta avusta syntyvät kustannukset.
2. Apua tarjoava jäsenvaltio voi, erityisesti katastrofin luonne ja vahinkojen laajuus huomioon ottaen, tarjota apua kokonaan tai osittain ilman korvausta. Tällainen jäsenvaltio voi myös milloin tahansa luopua kaikista kulukorvausvaatimuksista tai osasta niitä.
3. Jollei toisin sovita, avunpyynnön esittäjän on avustustoimen keston ajaksi järjestettävä avustusryhmille ruokailu ja majoitus ja täydennettävä avustusryhmien ruoka- ja muita varastoja maksutta. Avustusryhmien on kuitenkin oltava alussa logistisesti riippumattomia ja tultava toimeen omillaan kohtuullisen ajan käytettävistä välineistä riippuen sekä ilmoitettava tähän liittyvistä seikoista hätäavun koordinointikeskukselle.
4. Asiantuntijoiden lähettämisestä ja asiaankuuluvasta logistisesta tuesta aiheutuvat kustannukset käsitellään päätöksen N:o 1313/2013/EU 22 artiklan a alakohdan mukaisesti. Näille kustannuksille voidaan myöntää unionin rahoitusta.
40 artikla
Vahingon korvaaminen
1. Ellei kyseessä ole todistetusti petos tai vakava väärinkäytös, apua pyytäneiden jäsenvaltioiden on pidättäydyttävä pyytämästä muilta jäsenvaltioilta korvausta aiheutuneista vahingoista, jos nämä vahingot ovat seurausta unionin mekanismin puitteissa tämän päätöksen mukaisesti toteutetuista avustustoimista.
2. Jos kolmannet osapuolet ovat kärsineet vahinkoja avustustoimien seurauksena, apua pyytäneiden jäsenvaltioiden ja apua tarjonneen jäsenvaltion on toimittava yhteistyössä helpottaakseen tällaisten vahinkojen korvaamista sovellettavan lainsäädännön ja asianmukaisten sääntöjen mukaisesti.
12 LUKU
ASIANTUNTIJARYHMIEN LÄHETTÄMINEN
41 artikla
Asiantuntijaluokat
Jäsenvaltioiden on luokiteltava asiantuntijat seuraaviin ryhmiin:
a)
tekniset asiantuntijat;
b)
arviointiasiantuntijat;
c)
koordinointiasiantuntijat;
d)
ryhmänjohtajat.
42 artikla
Tehtävät ja toimet
1. Teknisten asiantuntijoiden on pystyttävä antamaan neuvoja erittäin teknisistä erityiskysymyksistä ja niihin liittyvistä riskeistä ja oltava käytettävissä operaatioihin.
2. Arviointiasiantuntijoiden on pystyttävä arvioimaan tilanteita, antamaan neuvoja niihin soveltuvista toimista ja oltava käytettävissä operaatioihin.
3. Koordinointiasiantuntijoihin voi kuulua ryhmien varajohtajia, logistiikka- ja viestintävastaavia ja muuta tarpeellista henkilöstöä. Vaadittaessa tekniset ja arviointiasiantuntijat voidaan liittää koordinointiryhmään avustamaan ryhmänjohtajaa operaation koko keston ajan.
4. Ryhmänjohtaja on vastuussa arviointi- ja koordinointiryhmän johtamisesta koko avustustoimen ajan. Ryhmänjohtajan on pidettävä asianmukaisesti yhteyttä katastrofin vaikutuksista kärsivän maan viranomaisiin, hätäavun koordinointikeskukseen, mukaan lukien hätäavun koordinointikeskuksen yhteyshenkilöön, muihin kansainvälisiin järjestöihin ja, jos avustustoimet toteutetaan unionin mekanismin puitteissa jäsenvaltioiden ulkopuolella, myös unionin edustustoon kyseisessä maassa.
5. Komissio voi valtuuttaa valmiustoimiin lähetetyt asiantuntijat heidät nimenneen jäsenvaltion suostumuksella hoitamaan mitä tahansa 41 artiklassa luetelluista tehtävistä, ja heidän on pystyttävä antamaan neuvoja ja raportoimaan riittävistä valmiustoimista, mukaan lukien hallinnollisista valmiuksista, ennakkovaroitusjärjestelmistä, koulutuksesta, harjoituksista ja tiedottamisesta.
6. Komissio voi valtuuttaa ehkäisytoimiin lähetetyt asiantuntijat heidät nimenneen jäsenvaltion suostumuksella hoitamaan mitä tahansa 41 artiklassa luetelluista tehtävistä, ja heidän on pystyttävä antamaan neuvoja ja raportoimaan riittävistä ehkäisytoimista ja riskinhallintavalmiuksista.
43 artikla
Asiantuntijatietokanta
1. Komissio kokoaa asiantuntijoita koskevat tiedot asiantuntijatietokantaan, ja tiedot asetetaan saataville CECIS-järjestelmän kautta.
2. Eurooppalaisiin hätäapuvalmiuksiin rekisteröidyt asiantuntijat mainitaan erikseen 1 kohdassa tarkoitetussa tietokannassa.
44 artikla
Koulutusvaatimukset
Asiantuntijoiden on tarvittaessa osallistuttava 26 artiklan mukaisesti järjestettävään koulutusohjelmaan.
45 artikla
Nimeäminen
Jos avunpyyntö tehdään, jäsenvaltioiden on vastattava käytettävissä olevien asiantuntijoiden nimeämisestä ja heidän yhteystietojensa antamisesta hätäavun koordinointikeskukselle.
46 artikla
Palvelujen mobilisointi ja niistä sopiminen
1. Hätäavun koordinointikeskuksen on pystyttävä mobilisoimaan ja lähettämään nimetyt asiantuntijat hyvin lyhyellä varoitusajalla sen jälkeen, kun jäsenvaltiot ovat nimenneet asiantuntijat erityistä operaatiota varten.
2. Komissio allekirjoittaa kunkin asiantuntijan kanssa palvelusopimuksen, joka kattaa seuraavat osatekijät:
a)
operaation tavoite;
b)
toimenkuva;
c)
operaation suunniteltu kesto;
d)
paikallisen yhteyshenkilön tiedot;
e)
vakuutussuojan kattavuus;
f)
päivärahat;
g)
erityiset maksuehdot;
h)
ohjeet teknisille asiantuntijoille, arviointiasiantuntijoille sekä koordinointiasiantuntijoille ja ryhmänjohtajille.
13 LUKU
KULJETUSTUKI
47 artikla
Kuljetustuen muodot
Kuljetustukea voidaan myöntää seuraavissa muodoissa:
a)
kuljetusvalmiuksien yhdistäminen ja yhteiskäyttö;
b)
kaupallisilta markkinoilta ja/tai muista lähteistä saatavien kuljetusresurssien yksilöiminen ja niiden asettaminen helpommin jäsenvaltioiden saataville; tai
c)
unionin tuen antaminen jäsenvaltioille avustusten tai yksityisiltä tai muilta yksiköiltä hankittujen kuljetuspalvelujen muodossa.
48 artikla
Unionin mekanismin välityksellä annettavaa kuljetustukea koskeva menettely
1. Jäljempänä 49 ja 50 artiklassa säädettyjä menettelyjä sovelletaan aina kuljetustukea koskevaa pyyntöä esitettäessä.
2. Pyynnön esittää 56 artiklassa tarkoitettu toimivaltainen viranomainen, ja pyynnöt on toimitettava komissioon kirjallisina. Niiden on sisällettävä liitteessä VIII olevassa A osassa mainitut tiedot.
3. Kuljetusvalmiuksien yhdistämisen osalta yksi jäsenvaltio voi pyytää unionin rahoitustukea koko operaatiolle.
4. Kaikki tämän päätöksen mukaiset kuljetustukipyynnöt ja niihin annetut vastaukset sekä tiedonvaihto jäsenvaltioiden ja komission välillä on toimitettava hätäavun koordinointikeskukselle, joka käsittelee ne.
5. Pyynnöt tulee lähettää CECIS-järjestelmän välityksellä tai sähköpostitse. Unionin rahoitustukea koskevat pyynnöt voi toimittaa CECIS-järjestelmän välityksellä, faksitse tai sähköpostitse edellyttäen, että toimivaltaisen viranomaisen allekirjoittamat alkuperäiskappaleet toimitetaan tämän jälkeen komissiolle viipymättä.
6. Komissio voi kuitenkin ottaa käyttöön sähköisen tietojenvaihtojärjestelmän, jonka välityksellä hoidetaan kaikki yhteydenpito edunsaajiin, mukaan lukien avustussopimusten tekeminen, avustuspäätöksistä ilmoittaminen ja päätöksiin mahdollisesti tehtävät muutokset, komission delegoidun asetuksen (EU) N:o 1268/2012 (5) 179 artiklan nojalla.
49 artikla
Kuljetustukipyynnöt
1. Komission on tukipyynnön saatuaan viipymättä ilmoitettava asiasta jäsenvaltioiden yhteyspisteisiin päätöksen N:o 1313/2013/EU 9 artiklan 7 kohdan mukaisesti.
2. Komissio voi tarvittaessa ilmoituksen yhteydessä pyytää jäsenvaltioita toimittamaan sille yksityiskohtaiset tiedot kaikista kuljetusresursseista, jotka ne voivat asettaa pyynnön esittäneen jäsenvaltion saataville, tai muista vaihtoehtoisista ratkaisuista, joita ne voivat ehdottaa tukea pyytäneen maan tarpeisiin vastaamiseksi. Komissio voi asettaa määräajan kyseisten tietojen toimittamiselle.
3. Komission ilmoitettua pyynnöstä 1 kohdassa tarkoitetuille yhteyspisteille pyydetylle kuljetustuelle voidaan myöntää unionin yhteisrahoitusta, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 53 artiklan soveltamista.
50 artikla
Kuljetustukipyyntöihin annetut vastaukset
1. Jäsenvaltioiden, jotka voivat tarjota kuljetustukea, on ilmoitettava komissiolle mahdollisimman pian ja viimeistään 24 tunnin kuluessa siitä, kun ne ovat saaneet 49 artiklassa tarkoitetun ilmoituksen, ellei ilmoituksessa toisin mainita, tiedot kaikista kuljetusresursseista, jotka ne voivat asettaa saataville vapaaehtoiselta pohjalta vastauksena kuljetusresurssien yhdistämistä tai yksilöimistä koskeviin tukipyyntöihin. Näihin tietoihin on sisällyttävä liitteessä VIII olevassa B osassa säädetyt seikat ja tiedot mahdollisista rahoitusehdoista tai muista rajoituksista.
2. Komissio kokoaa mahdollisimman pian tiedot saatavilla olevista kuljetusresursseista ja toimittaa ne pyynnön esittäneelle jäsenvaltiolle.
3. Edellä 2 kohdassa tarkoitettujen tietojen lisäksi komissio toimittaa jäsenvaltioille kaikki sen hallussa olevat muut tiedot kuljetusresursseista, jotka ovat saatavilla muista lähteistä, mukaan luettuna kaupallisilta markkinoilta, ja helpottaa jäsenvaltioiden mahdollisuuksia käyttää näitä ylimääräisiä resursseja.
4. Pyynnön esittänyt jäsenvaltio tiedottaa komissiolle valitsemistaan kuljetusratkaisuista ja tekee yhteistyötä tällaista tukea tarjoavien jäsenvaltioiden tai komission nimeämän toimijan kanssa.
5. Komissio ilmoittaa kaikille jäsenvaltioille pyynnön esittäneen jäsenvaltion tekemästä valinnasta. Pyynnön esittänyt jäsenvaltio tiedottaa komissiolle säännöllisin väliajoin pelastuspalveluavun toimittamisen edistymisestä.
51 artikla
Avustuspyyntö
1. Kun jäsenvaltio on yksilöinyt mahdollisen kuljetusratkaisun, mutta unionin tukea tarvitaan pelastuspalveluavun kuljettamiseen, jäsenvaltio voi pyytää unionilta avustusta.
2. Jäsenvaltion on ilmoitettava pyynnössään hakemansa unionin yhteisrahoituksen prosenttiosuus, joka ei saa ylittää 55:tä prosenttia tukikelpoisista kuljetuskustannuksista päätöksen N:o 1313/2013/EU 23 artiklan 2 kohdan mukaisesti eikä enintään 85:tä prosenttia tukikelpoisista kuljetuskustannuksista päätöksen N:o 1313/2013/EU 23 artiklan 3 kohdan a ja b alakohdan mukaisesti. Komissio ilmoittaa pyynnöstä välittömästi kaikille jäsenvaltioille.
3. Komissio voi perustaa puitekumppanuuksia jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten kanssa delegoidun asetuksen (EU) N:o 1268/2012 178 artiklan mukaisesti.
52 artikla
Kuljetuspalvelupyyntö
1. Tapauksissa, joissa kuljetustukea pyytänyt jäsenvaltio ei ole yksilöinyt kuljetusratkaisua, se voi pyytää komissiota tekemään sopimuksen yksityisen palveluntarjoajan tai muiden yksikköjen kanssa pelastuspalveluavun kuljettamisesta kohdemaahan.
2. Vastaanotettuaan 1 kohdassa tarkoitetun pyynnön komissio ilmoittaa välittömästi kaikille jäsenvaltioille kyseisestä pyynnöstä ja kuljetuspalvelua pyytäneelle jäsenvaltiolle kaikista saatavilla olevista kuljetusratkaisuista ja niiden kustannuksista.
3. Jäsenvaltio vahvistaa kirjallisesti kuljetuspalvelupyyntönsä ja sitoumuksensa, jonka mukaan se suorittaa komissiolle takaisinmaksun 54 artiklan mukaisesti, 1 ja 2 kohdassa tarkoitetun tietojenvaihdon perusteella. Jäsenvaltion on ilmoitettava, kuinka suuren osuuden kustannuksista se aikoo maksaa takaisin. Kyseisen prosenttiosuuden on oltava vähintään 45 prosenttia päätöksen N:o 1313/2013/EU 23 artiklan 2 kohdan mukaisten kuljetuksiin liittyvien toimien osalta ja vähintään 15 prosenttia päätöksen N:o 1313/2013/EU 23 artiklan 3 kohdan a ja b alakohdan mukaisten kuljetuksiin liittyvien toimien osalta.
4. Jäsenvaltio ilmoittaa komissiolle kaikista kuljetuspalvelupyyntöön tehdyistä muutoksista välittömästi.
53 artikla
Päätös kuljetustukea koskevasta unionin rahoituksesta
1. Sen määrittämiseksi, täyttyvätkö päätöksen N:o 1313/2013/EU 23 artiklan 1 kohdan d alakohdassa säädetyt edellytykset ja Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseen (EU, Euratom) N:o 966/2012 (6) sisältyvät taloudellisuuden, tehokkuuden ja vaikuttavuuden periaatteet, on otettava huomioon seuraavat seikat:
a)
jäsenvaltion esittämään unionin rahoitustukea koskevaan pyyntöön sisältyvät tiedot 48 artiklan 2 kohdan mukaisesti;
b)
kohdemaan ilmaisemat tarpeet;
c)
katastrofin aikana komissiolle raportoivien asiantuntijoiden laatimat tarvearvioinnit;
d)
muut jäsenvaltioilta ja kansainvälisiltä organisaatioilta saadut asiaa koskevat luotettavat tiedot, jotka ovat komission saatavilla päätöksentekohetkellä;
e)
oikea-aikaisen pelastuspalveluavun mahdollistavien kuljetusratkaisujen tehokkuus ja tarkoituksenmukaisuus;
f)
mahdollisuus paikallisiin julkisiin hankintoihin;
g)
muut komission toteuttamat toimenpiteet.
2. Jäsenvaltioiden on toimitettava kaikki lisätiedot, joita tarvitaan arvioitaessa päätöksen N:o 1313/2013/EU 23 artiklan 1 kohdan d alakohdassa tarkoitettujen kriteerien täyttymistä. Jäsenvaltioiden on toimitettava ne komissiolle mahdollisimman pian sen jälkeen, kun ne ovat saaneet komissiolta lisätietopyynnön.
3. Komissio ilmoittaa maksettavan ennakkorahoituksen määrän, joka voi olla enimmillään 85 prosenttia pyydetystä unionin rahoitustuesta edellyttäen, että talousarviossa on käytettävissä riittävästi varoja. Delegoidun asetuksen (EU) N:o 1268/2012 185 artiklassa määriteltyjen kynnysarvon alapuolelle jäävien vähäisten avustusten osalta ennakkorahoitusta maksetaan ainoastaan, jos rahoitustukea pyytänyt jäsenvaltio voi osoittaa, että ennakkorahoituksen puuttuminen vaarantaisi hankkeen toteuttamisen.
4. Rahoitustukipäätöksestä ilmoitetaan rahoitustukea pyytäneelle jäsenvaltiolle välittömästi. Siitä ilmoitetaan myös kaikille muille jäsenvaltioille.
5. Yksittäisille kuljetusavustushakemuksille, joissa pyydettävä unionin rahoitusosuus on alle 2 500 euroa, voidaan myöntää unionin yhteisrahoitusta ainoastaan, jos ne kuuluvat 51 artiklan 3 kohdassa tarkoitetun kumppanuuden piiriin.
54 artikla
Kuljetustukea koskevan unionin rahoituksen takaisinmaksu
Kun kyseessä ovat komissiolle 52 artiklassa tarkoitetun menettelyn mukaisesti aiheutuneet kustannukset, 90 päivän kuluessa sellaisen kuljetustoimenpiteen päätökseen saattamisesta, jolle on myönnetty unionin rahoitustukea, komissio antaa unionin rahoitustukea saaneille jäsenvaltioille veloituslaskun, joka vastaa komission kuljetuspalvelupyynnöstä tekemää päätöstä ja jonka määrä on vähintään 15 prosenttia päätöksen N:o 1313/2013/EU 23 artiklan 3 kohdan mukaisten kuljetuksiin liittyvien toimien kuljetuskustannuksista ja 45 prosenttia päätöksen N:o 1313/2013/EU 23 artiklan 2 kohdan mukaisten kuljetuksiin liittyvien toimien kuljetuskustannuksista.
55 artikla
Vahingon korvaaminen
Kuljetustukea pyytänyt jäsenvaltio pidättäytyy vaatimasta unionilta vahingonkorvausta omaisuudelleen tai henkilöstölleen aiheutuneesta vahingosta, kun vahinko on seurausta tämän päätöksen mukaisesta kuljetustuesta, ellei voida todistaa, että se on seurausta petoksesta tai vakavasta väärinkäytöksestä.
56 artikla
Toimivaltaisten viranomaisten nimeäminen
Jäsenvaltiot nimeävät toimivaltaiset viranomaiset, joilla on valtuudet pyytää ja saada komissiolta rahoitustukea tämän päätöksen soveltamiseksi, ja ilmoittavat kyseiset viranomaiset komissiolle 60 päivän kuluessa tämän päätöksen tiedoksi antamisesta. Näihin tietoihin tehdyistä muutoksista on ilmoitettava komissiolle välittömästi.
Jäsenvaltioiden komission päätöksen 2007/606/EY, Euratom 12 artiklan nojalla tekemät toimivaltaisia viranomaisia koskevat ilmoitukset pysyvät kuitenkin voimassa, kunnes asianomainen jäsenvaltio toisin ilmoittaa.
14 LUKU
LOPPUSÄÄNNÖKSET
57 artikla
Kumoaminen
Kumotaan päätökset 2004/277/EY, Euratom ja 2007/606/EY, Euratom. Viittauksia kumottuihin päätöksiin pidetään viittauksina tähän päätökseen liitteessä IX olevan vastaavuustaulukon mukaisesti.
58 artikla
Osoitus
Tämä päätös on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.
Tehty Brysselissä 16 päivänä lokakuuta 2014.