NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 235/2014
ze dne 11. března 2014,
kterým se zřizuje finanční nástroj pro demokracii a lidská práva ve světě
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na články 209 a 212 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
s ohledem na stanovisko Výboru regionů (2),
v souladu s řádným legislativním postupem (3),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Toto nařízení představuje jeden z nástrojů, který přímo podporuje vnější politiky Unie, a nahrazuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1889/2006 (4). Zřizuje finanční nástroj pro prosazování a podporu demokracie a lidských práv ve světě, který umožní poskytování pomoci nezávisle na souhlasu vlád a jiných orgánů veřejné moci dotčených třetích zemí.
(2)
Článek 2 Smlouvy o Evropské unii stanoví, že Unie je založena na hodnotách úcty k lidské důstojnosti, svobody, demokracie, rovnosti, právního státu a dodržování lidských práv, včetně práv příslušníků menšin. Tyto hodnoty jsou společné členským státům ve společnosti vyznačující se pluralismem, nepřípustností diskriminace, tolerancí, spravedlností, solidaritou a rovností žen a mužů.
(3)
Podle článku 2 a čl. 3 odst. 3 Smlouvy o EU a článku 8 Smlouvy o fungování EU představuje rovnost žen a mužů základní hodnotu a cíl Unie a Unie by měla podporovat a zohledňovat rovnost žen a mužů v rámci všech svých činností.
(4)
Článek 21 Smlouvy o EU stanoví, že vnější činnost Unie má spočívat na zásadách, které se uplatnily při jejím založení, tedy na zásadách demokracie, právního státu, univerzálnosti a nedělitelnosti lidských práv a základních svobod, úcty k lidské důstojnosti, zásadách rovnosti a solidarity a dodržování zásad Charty Organizace spojených národů a mezinárodního práva.
(5)
V rámci zásad a cílů vnější činnosti Unie tvoří prosazování lidských práv, demokracie, právního státu a řádné správy věcí veřejných a podpora udržitelného růstu podporujícího začlenění dva základní pilíře rozvojové politiky Unie. Závazek dodržovat, prosazovat a chránit lidská práva a demokratické zásady je jedním z podstatných prvků smluvních vztahů Unie se třetími zeměmi.
(6)
Společné sdělení vysoké představitelky Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku a Komise ze dne 12. prosince 2011 nazvané „Lidská práva a demokracie jako priority vnější činnosti EU - na cestě k efektivnějšímu přístupu“ navrhlo konkrétní opatření pro zvýšenou účinnost a soudržnost přístupu Unie k lidským právům a demokracii.
(7)
Nástroj, který se tímto zřizuje, by měl přispívat k dosahování cílů vnější činnosti Unie, včetně cílů její rozvojové politiky, zejména pak cílů vytyčených ve společném prohlášení Rady a zástupců vlád členských států, zasedajících v Radě, Evropského parlamentu a Komise o rozvojové politice Unie nazvaném „Evropský konsensus“ a ve sdělení Komise ze dne 13. října 2011 nazvaném „Zvýšení dopadu rozvojové politiky EU: Agenda pro změnu“ a cílů politik Unie, které souvisejí s lidskými právy, včetně cílů nastíněných ve strategickém rámci a akčním plánu EU pro lidská práva a demokracii, jež Rada přijala dne 25. června 2012.
(8)
V souladu se strategickým rámcem EU pro lidská práva a demokracii a akčním plánem pro lidská práva a demokracii a za účelem začlenění zásad v oblasti lidských práv do provádění tohoto nařízení by Unie měla uplatňovat přístup založený na právech, který by zahrnoval všechna lidská práva, ať už občanská a politická, hospodářská, sociální či kulturní.
(9)
Příspěvek Unie k demokracii a právnímu státu a k prosazování a ochraně lidských práv a základních svobod se opírá o Všeobecnou deklaraci lidských práv, Mezinárodní pakt o občanských a politických právech a Mezinárodní pakt o hospodářských, sociálních a kulturních právech, jakož i o jiné nástroje pro lidská práva přijaté v rámci Organizace spojených národů a příslušné regionální nástroje pro lidská práva.
(10)
Rovnost žen a mužů, práva žen včetně posílení postavení žen a nepřípustnost diskriminace patří mezi základní lidská práva a ta jsou zásadní pro sociální spravedlnost i pro boj proti nerovnosti. Jejich prosazování by mělo být jednou z průřezových priorit tohoto nařízení.
(11)
Demokracie a lidská práva jsou neoddělitelně spojeny a vzájemně se posilují, jak připomněla Rada ve svých závěrech o podpoře demokracie v rámci vnějších vztahů EU ze dne 18. listopadu 2009. Základní svobody myšlení, svědomí a náboženského vyznání nebo přesvědčení, projevu, shromažďování a sdružování jsou předpokladem pro politický pluralismus, demokratický proces a otevřenou společnost, zatímco demokratická kontrola, vnitrostátní odpovědnost a rozdělení moci jsou nezbytné pro udržení nezávislého soudnictví a právního státu, jež jsou následně nutné pro účinnou ochranu lidských práv.
(12)
Vytváření a udržování kultury lidských práv a podpora vzniku nezávislé občanské společnosti, mimo jiné posilováním její úlohy v dané zemi a zajišťováním toho, aby byla demokracie prospěšná všem, je úkol, který je naléhavý a obtížný zejména v nově vznikajících demokraciích a v podstatě nikdy nekončí; v první řadě přísluší lidem dotčené země, čímž se však nesnižuje odpovědnost mezinárodního společenství. Vyžaduje si existenci řady institucí, včetně vnitrostátních demokratických parlamentů a místně volených shromáždění, které zajišťují účast, zastoupení, vnímavost a odpovědnost. V této souvislosti je třeba zvláštní pozornost věnovat transformujícím se zemím a dále nestabilním a postkonfliktním zemím. Měly by být zohledněny zkušenosti a poznatky získané při přechodu k demokracii v rámci unijních politik rozšíření a sousedství.
(13)
Aby bylo možné řešit tyto otázky účinně, transparentně, včas a pružně i po skončení platnosti nařízení (ES) č. 1889/2006, bude i nadále zapotřebí zvláštních finančních zdrojů a samostatného finančního nástroje, který bude moci dále nezávisle fungovat.
(14)
Pomoc Unie podle tohoto nařízení by měla být koncipována takovým způsobem, aby doplnila různé další nástroje pro provádění jejích politik souvisejících s demokracií a lidskými právy. Tyto nástroje sahají od politického dialogu a diplomatických nót až po různé nástroje finanční a technické spolupráce, včetně zeměpisně a tematicky zaměřených programů. Pomoc Unie by rovněž měla doplňovat akce více zaměřené na krizové situace uskutečňované v rámci nástroje stability zřízeného nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 230/2014 (5), včetně naléhavých opatření potřebných během prvních fází procesu transformace.
(15)
Unie má podle tohoto nařízení poskytovat pomoc, která má ve spolupráci s občanskou společností řešit globální, regionální, celostátní a místní otázky lidských práv a demokratizace. Občanskou společností se v této souvislosti rozumí všechny typy sociálních opatření prováděných jednotlivci či skupinami, jež jsou nezávislé na státu a jejichž činnosti přispívají k prosazování lidských práv a demokracie, včetně obránců lidských práv, jak je definuje Deklarace OSN o právu a povinnosti jednotlivců, skupin a společenských organizací prosazovat a chránit všeobecně uznávaná lidská práva a základní svobody (Deklarace OSN o obráncích lidských práv). Při provádění tohoto nařízení by se měly náležitě zohlednit místní strategie Unie v oblasti lidských práv pro jednotlivé země.
(16)
Cíle demokracie a lidských práv musí být čím dál tím více začleňovány do všech nástrojů pro financování vnější činnosti. Pomoc Unie podle tohoto nařízení by však měla mít navíc zvláštní doplňující a dodatečnou úlohu, která vyplývá z její globální povahy a z nezávislosti akcí na souhlasu vlád a dalších orgánů veřejné moci třetích zemí. Tato úloha by měla umožňovat spolupráci a partnerství s občanskou společností v citlivých otázkách lidských práv a demokracie, včetně požívání lidských práv migranty a práv žadatelů o azyl a vnitřně vysídlených osob, a zároveň zajišťovat pružnost a nezbytnou schopnost reagovat na měnící se situaci nebo potřeby příjemců či krizová období. Toto nařízení by mělo Unii umožnit formulovat a podporovat zvláštní cíle a opatření na mezinárodní úrovni, které nesouvisejí se zeměpisnou polohou ani s krizí a které vyžadují nadnárodní přístup nebo se vztahují na činnosti prováděné v Unii a v řadě třetích zemí. Toto nařízení by navíc mělo stanovit nezbytný rámec operacím, jakou je podpora nezávislých volebních pozorovatelských misí vedených Unií, které vyžadují soudržnost politik, jednotný systém řízení a společné normy pro realizaci.
(17)
Rozvoj a upevňování demokracie podle tohoto nařízení může případně zahrnovat poskytování strategické podpory vnitrostátním demokratickým parlamentům a ustavujícím shromážděním, zejména s cílem posílit jejich schopnost podporovat a prosazovat demokratické reformní procesy.
(18)
Unie by měla věnovat zvláštní pozornost zemím a naléhavým situacím, ve kterých jsou lidská práva a základní svobody nejvíce ohroženy a jejich nedodržování je obzvláště výrazné a systematické. V takových případech by mělo být politickou prioritou prosazovat dodržování příslušného mezinárodního práva, poskytnout místní občanské společnosti konkrétní podporu a prostředky na akce a přispět k její činnosti, jež se uskutečňuje za velmi obtížných podmínek. V těchto zemích či situacích a s cílem řešit naléhavé potřeby ochrany obránců lidských práv a demokratických aktivistů by Unie měla být schopna reagovat pružně a včas prostřednictvím rychlejších a flexibilnějších správních postupů a s využitím řady finančních mechanismů. Tak by tomu mělo být zejména v případě, kdy by výběr konkrétního postupu mohl přímo ovlivnit účinnost opatření nebo by příjemci mohli být vystaveni vážnému zastrašování, odvetným opatřením nebo jiným rizikům.
(19)
V souladu s vlastními příslušnými pokyny by měla Unie při konfliktech prosazovat, aby všechny strany konfliktu plnily své právní závazky vyplývající z mezinárodního humanitárního práva. V transformujících se zemích by měla pomoc Unie podle tohoto nařízení dále podpořit vhodné podmínky umožňující vstup politických aktérů prosazujících demokratický pluralitní systém s více politickými stranami. Toto nařízení by se měl rovněž zaměřit na prosazování demokratických struktur, rozdělení moci a odpovědné orgány veřejné moci.
(20)
Volební pozorovatelské mise Unie významně a úspěšně přispívají k demokratickým procesům ve třetích zemích. Prosazování a podpora demokracie se však zdaleka netýkají pouze samotného volebního procesu, a proto by se měl brát v potaz všechny fáze volebního cyklu. Na volební pozorovatelské mise Unie by se proto z celkového objemu finančních prostředků dostupných podle tohoto nařízení neměla vynaložit nepřiměřeně vysoká částka.
(21)
Je třeba zdůraznit význam vytvoření funkce zvláštního zástupce EU pro lidská práva. Zvláštní zástupce EU pro lidská práva by měl přispívat k jednotě, soudržnosti a účinnosti činnosti Unie a její politiky v oblasti lidských práv a pomáhat zajišťovat, aby všechny nástroje Unie a členských států byly uplatňovány konzistentním způsobem v zájmu dosažení cílů politiky Unie.
(22)
Unie by měla usilovat o co nejúčinnější využití dostupných zdrojů k optimalizaci dopadu své vnější činnosti. Toho by mělo být dosahováno soudržností a doplňkovostí nástrojů Unie pro vnější činnost, jakož i vytvářením synergie mezi tímto nařízením, ostatními nástroji Unie pro financování vnější činnosti a dalšími politikami Unie. To by mělo dále vést ke vzájemnému posílení programů navržených na základě nástrojů pro financování vnější činnosti.
(23)
V zájmu prosazování doplňkovosti svých činností mají Unie a členské státy usilovat o pravidelné výměny informací a v počáteční fázi programového procesu se vzájemně konzultovat. Unie by rovněž měla konzultovat jiné dárce a příslušné aktéry.
(24)
Komise a případně Evropská služba pro vnější činnost (ESVČ) by měly pořádat pravidelné a časté výměny názorů a informací s Evropským parlamentem. Kromě toho by měl být Evropskému parlamentu a Radě poskytnut přístup k dokumentům, aby mohly tyto orgány mohly na základě odpovídajících informací vykonávat kontrolní pravomoci podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 (6). Opatření podle tohoto nařízení by měla řádně zohledňovat stanoviska Evropského parlamentu a Rady.
(25)
Unie by měla usilovat - ve vhodných případech i prostřednictvím svých delegací - o pravidelné výměny informací a konzultace s občanskou společností na všech úrovních, mimo jiné i ve třetích zemích, v co nejranější fázi plánovacího procesu, aby usnadnila poskytování příslušných příspěvků občanské společnosti a zajistila, že v daném procesu plní smysluplnou úlohu.
(26)
Za účelem přizpůsobení oblasti působnosti tohoto nařízení rychle se vyvíjející realitě v třetích zemích by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování EU, pokud jde o priority vymezené v příloze tohoto nařízení. Je obzvláště důležité, aby Komise v rámci přípravné činnosti vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni. Při přípravě a vypracování aktu v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předány současně, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě.
(27)
Prováděcí pravomoci související s programováním a financováním opatření podporovaných podle tohoto nařízení by měly být vykonávány v souladu s nařízením (EU) č. 182/2011. S ohledem na povahu těchto prováděcích aktů, zejména jejich politické zaměření nebo finanční dopady, by se měl při jejich přijímání v zásadě použít přezkumný postup, s výjimkou technických prováděcích opatření malého finančního rozsahu.
(28)
Společná pravidla a postupy pro provádění nástrojů Unie pro financování vnější činnosti jsou stanoveny v nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 236/2014 (7).
(29)
Toto nařízení stanoví finanční krytí na celou dobu své použitelnosti, které představuje pro Evropský parlament a Radu hlavní referenční částku při ročním rozpočtovém procesu ve smyslu bodu 17 interinstitucionální dohody ze dne 2. prosince 2013 mezi Evropským parlamentem, Radou a Komisí o rozpočtové kázni, spolupráci v rozpočtových záležitostech a řádném finančním řízení (8).
(30)
Organizaci a fungování ESVČ stanoví rozhodnutí Rady 2010/427/EU (9).
(31)
Jelikož cíle tohoto nařízení, totiž prosazování demokracie a lidských práv ve světě, nemůže být dosaženo uspokojivě členskými státy, ale spíš jej, z důvodu jeho rozsahu a účinků, může být lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o EU. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je nezbytné pro dosažení tohoto cíle.
(32)
Je vhodné zajistit plynulý a nepřerušený přechod mezi nařízením (ES) č. 1889/2006 a tímto nařízením a uvést dobu použitelnosti tohoto nařízení do souladu s dobou použitelnosti nařízení Rady (EU, Euratom) č. 1311/2013 (10). Proto by se toto nařízení mělo použít od 1. ledna 2014 d 31. prosince 2020,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Předmět a cíle
Tímto nařízením se zřizuje evropský nástroj pro demokracii a lidská práva (dále jen „nástroj pro demokracii a lidská práva“) pro období 2014-2020, v jehož rámci Unie napomáhá rozvoji a upevňování demokracie, právního státu a dodržování všech lidských práv a základních svobod.
Cílem této pomoci je zejména:
a)
podpořit, rozvíjet a upevňovat demokracii ve třetích zemích, a to zlepšením participativní a zastupitelské demokracie, posílením celkového demokratického cyklu, zejména pak posílením aktivní úlohy občanské společnosti v rámci tohoto cyklu, a právního státu a dále zlepšením spolehlivosti volebních procesů (zejména prostřednictvím volebních pozorovatelských misí Unie);
b)
zlepšit respektování a dodržování lidských práv a základních svobod, jak jsou vyhlášeny ve Všeobecné deklaraci lidských práv OSN a v dalších mezinárodních a regionálních nástrojích pro lidská práva, a posílit jejich ochranu, prosazování, uplatňování a sledování jejich dodržování, zejména podporou příslušných organizací občanské společnosti, obránců lidských práv a obětí represe a zneužívání práv.
Článek 2
Oblast působnosti
1. Pomoc Unie se zaměřuje na tyto oblasti:
a)
podpora a zlepšování participativní a zastupitelské demokracie v souladu s přístupem opírajícím se o celkový demokratický cyklus, včetně parlamentní demokracie, a procesů demokratizace, zejména prostřednictvím organizací občanské společnosti na místní, celostátní a mezinárodní úrovni, mimo jiné:
i)
prosazováním svobody sdružování a shromažďování, neomezeného pohybu osob, svobody přesvědčení a projevu včetně projevu politického, uměleckého a kulturního, neomezeného přístupu k informacím, svobody tisku a nezávislých, pluralitních sdělovacích prostředků (tradičních i těch, které využívají informační a komunikační technologie), svobody internetu a opatření v boji proti administrativním překážkám, které brání výkonu těchto svobod, včetně boje proti cenzuře, a to zejména přijímáním a prováděním příslušných právních předpisů;
ii)
posilováním právního státu, prosazováním nezávislosti soudů a zákonodárců, podporou a vyhodnocováním právních a institucionálních reforem a jejich provádění a prosazováním přístupu ke spravedlnosti, jakož i podporou vnitrostátních institucí působících v oblasti lidských práv;
iii)
podporou a posilováním Mezinárodního trestního soudu, mezinárodních trestních tribunálů ad hoc a procesů přechodného soudnictví a mechanismů pravdy a usmiřování;
iv)
podporou přechodu k demokracii a reforem za účelem dosažení účinné a transparentní demokratické a vnitrostátní odpovědnosti a dohledu, mimo jiné i v bezpečnostním sektoru a soudnictví, a posilováním opatření proti korupci;
v)
podporou politického pluralismu a demokratické politické reprezentace a povzbuzováním politické účasti žen a mužů, zejména příslušníků marginalizovaných a ohrožených skupin, a to jako voličů i jako kandidátů, na demokratických reformních procesech na místní, regionální a celostátní úrovni;
vi)
posilováním místní demokracie zajištěním lepší spolupráce mezi organizacemi občanské společnosti a místními orgány, čímž se posílí politické zastoupení na úrovni, jež je nejblíže občanům;
vii)
podporou rovné účasti žen a mužů na společenském, hospodářském a politickém životě a podporou rovnosti žen a mužů, účasti žen na rozhodovacích procesech a politického zastoupení žen, zejména v procesech politické transformace, demokratizace a budování státu;
viii)
podporou rovné účasti osob se zdravotním postižením na společenském, hospodářském a politickém životě, včetně opatření k usnadnění výkonu souvisejících svobod, a podporou rovných příležitostí, nediskriminace a politického zastoupení;
ix)
podporou opatření směřujících k usnadnění pokojného usmíření mezi různými vrstvami společnosti, včetně podpory opatření k budování důvěry v oblasti lidských práv a demokratizace;
b)
prosazování a ochrana lidských práv a základních svobod vyhlášených ve Všeobecné deklaraci lidských práv OSN a v jiných mezinárodních a regionálních nástrojích v oblasti občanských, politických, hospodářských, sociálních a kulturních práv, zejména prostřednictvím organizací občanské společnosti, mimo jiné pokud jde o:
i)
zrušení trestu smrti a vyhlášení moratorií za účelem jeho zrušení a v zemích, kde trest smrti stále existuje, prosazování jeho zrušení a dodržování mezinárodních minimálních standardů;
ii)
předcházení mučení, špatnému zacházení a jinému krutému, nelidskému a ponižujícímu zacházení nebo trestání, jakož i násilným zmizením, a dále rehabilitaci obětí mučení;
iii)
podporu a ochranu obránců lidských práv, včetně řešení jejich naléhavých potřeb ochrany, v souladu s článkem 1 Deklarace OSN o obráncích lidských práv, a poskytování pomoci těmto osobám; na tyto cíle by se mohl vztahovat mechanismus pro obránce lidských práv, včetně dlouhodobější pomoci a přístupu k úkrytu;
iv)
boj proti rasismu, xenofobii a diskriminaci z jakéhokoli důvodu, zejména na základě pohlaví, rasy, barvy pleti, kasty, etnického nebo sociálního původu, genetických rysů, jazyku, náboženského vyznání nebo přesvědčení, politických či jakýchkoli jiných názorů, příslušnosti k národnostní menšině, majetku, narození, zdravotního postižení, věku, sexuální orientace a genderové identity;
v)
svobodu myšlení, svědomí a náboženského vyznání či přesvědčení, mimo jiné opatřeními k odstranění všech forem nenávisti, nesnášenlivosti a diskriminace, které souvisejí s náboženským vyznáním či přesvědčením, a posilováním tolerance a respektování náboženské a kulturní rozmanitosti uvnitř společnosti i mezi různými společnostmi;
vi)
práva původního obyvatelstva, jak jsou vyhlášena v Deklaraci OSN o právech původních obyvatel, zejména s důrazem na význam jeho zapojení do vývoje projektů, které se ho týkají, a poskytováním podpory v zájmu usnadnění interakce původního obyvatelstva s mezinárodními mechanismy a jeho účasti na nich;
vii)
práva příslušníků národnostních nebo etnických, náboženských a jazykových menšin, jak jsou vyhlášena v Deklaraci OSN o právech příslušníků národnostních, etnických, náboženských a jazykových menšin;
viii)
práva lesbických, gay, bisexuálních, transsexuálních a intersexuálních osob (LGBTI), včetně opatření na dekriminalizaci homosexuality, boj proti homofobnímu a transfobnímu násilí a pronásledování a prosazování svobody shromažďování, sdružování a projevu pro LGBTI osoby;
ix)
práva žen, jak jsou vyhlášena v Úmluvě OSN o odstranění všech forem diskriminace žen a v opčních protokolech k ní připojených, včetně opatření k boji proti všem formám násilí páchaného na ženách a dívkách, zejména proti mrzačení ženských pohlavních orgánů, vynuceným a předem dohodnutým sňatkům, zločinům „ze cti“, domácímu a sexuálnímu násilí a obchodování se ženami a dívkami;
x)
práva dítěte, jak jsou vyhlášena v Úmluvě OSN o právech dítěte a v opčních protokolech k ní připojených, včetně boje proti dětské práci, obchodování s dětmi a dětské prostituci a najímání a nasazování dětských vojáků, a ochranu dětí před diskriminací, ať již na základě rasy, barvy pleti, pohlaví, jazyka, náboženského vyznání nebo přesvědčení, politických nebo jiných názorů, národnostního, etnického nebo sociálního původu, majetku, zdravotního postižení, rodu či jiného postavení;
xi)
práva osob se zdravotním postižením, jak jsou stanovena v Úmluvě OSN o právech osob se zdravotním postižením;
xii)
hospodářská, sociální a kulturní práva, včetně práva na přiměřenou životní úroveň a základní pracovní normy;
xiii)
sociální odpovědnost podniků, zejména pak prováděním obecných zásad OSN v oblasti podnikání a lidských práv, a svobodu podnikání stanovenou v článku 16 Listiny základních práv Evropské unie;
xiv)
výchovu, odborné vzdělávání a sledování dodržování práv v oblasti lidských práv a demokracie;
xv)
podporu místních, regionálních, celostátních nebo mezinárodních organizací občanské společnosti působících v oblasti ochrany, prosazování nebo obrany lidských práv a základních svobod;
xvi)
podporu zlepšování podmínek a dodržování standardů ve věznicích, v souladu s lidskou důstojností a základními právy;
c)
posílení mezinárodního rámce pro ochranu lidských práv, spravedlnosti, rovnosti žen a mužů, právního státu a demokracie a pro prosazování mezinárodního humanitárního práva, zejména:
i)
poskytováním podpory mezinárodním a regionálním nástrojům a subjektům v oblasti lidských práv, spravedlnosti, právního státu a demokracie;
ii)
posilováním spolupráce občanské společnosti s mezinárodními a regionálními mezivládními organizacemi a podporováním činností občanské společnosti, včetně budování kapacit nevládních organizací, jež jsou zaměřeny na podporu mezinárodních a regionálních nástrojů v oblasti lidských práv, spravedlnosti, právního státu a demokracie a sledování jejich provádění;
iii)
odbornou přípravou a šířením informací o mezinárodním humanitárním právu a podporou jeho prosazování;
d)
budování důvěry v demokratické volební procesy a instituce a zlepšování jejich spolehlivosti a transparentnosti ve všech fázích volebního cyklu, zejména:
i)
prostřednictvím nasazování volebních pozorovatelských misí Unie a dalších opatření ke sledování volebních procesů;
ii)
přispíváním k rozvoji volební pozorovatelské kapacity vnitrostátních organizací občanské společnosti na regionální a místní úrovni a podporováním jejich iniciativ s cílem zvýšit účast na volebním procesu a na navazujících opatřeních;
iii)
podporováním opatření zaměřených na důsledné začlenění volebních procesů do demokratického cyklu, na šíření informací a provádění doporučení volebních pozorovatelských misí Unie, zejména prostřednictvím spolupráce s organizacemi občanské společnosti, jakož i ve spolupráci s příslušnými orgány veřejné moci, včetně parlamentů a vlád, v souladu s tímto nařízením;
iv)
prosazováním pokojného výsledku volebních procesů, omezení násilí v průběhu voleb a akceptace věrohodných výsledků všemi segmenty společnosti.
2. U všech opatření uvedených v tomto nařízení se v příslušných případech zohlední zásady nediskriminace na jakémkoli základě, začleňování hlediska rovnosti žen a mužů, účasti, posílení postavení, odpovědnosti, otevřenosti a transparentnosti.
3. Opatření uvedená v tomto nařízení se provádějí na území třetích zemí nebo bezprostředně souvisejí se situacemi, k nimž dochází ve třetích zemích nebo s celosvětovými nebo regionálními opatřeními.
4. Opatření uvedená v tomto nařízení berou v úvahu specifika krizových nebo naléhavých situací a zemí či situací, které se vyznačují velkým deficitem základních svobod, ve kterých je nejvíce ohrožena bezpečnost lidí nebo ve kterých organizace na ochranu lidských práv a obránci lidských práv působí v nejsložitějších podmínkách.
Článek 3
Koordinace, soudržnost a doplňkovost pomoci Unie
1. Pomoc Unie podle tohoto nařízení je v souladu s celkovým rámcem vnější činnosti Unie a doplňuje pomoc poskytovanou na základě jiných nástrojů nebo dohod o vnější pomoci.
2. V zájmu posílení účinnosti, jednoty a soudržnosti vnější činnosti Unie usilují Unie a členské státy o pravidelné výměny informací a v počáteční fázi programového procesu se vzájemně konzultují, aby podpořily doplňkovost a soudržnost svých činností, a to jak na rozhodovací úrovni, tak i v praxi. Tyto konzultace mohou vést ke společnému programování a společným činnostem Unie a členských států. Unie rovněž konzultuje jiné dárce a subjekty.
3. Komise a případně ESVČ pořádají pravidelné výměny názorů a informací s Evropským parlamentem.
4. Unie usiluje o pravidelné výměny informací a konzultace s občanskou společností na všech úrovních, mimo jiné i ve třetích zemích. Zejména Unie, kdykoli je to možné a v souladu s příslušnými postupy, poskytuje technické vedení a podporu v souvislosti s procesem podávání žádostí.
Článek 4
Obecný rámec pro programování a provádění
1. Pomoc Unie podle tohoto nařízení se provádí v souladu s nařízením (EU) č. 236/2014 prostřednictvím těchto opatření:
a)
strategických dokumentů uvedených v článku 5 a popřípadě jejich revizí;
b)
ročních akčních programů, individuálních opatření a podpůrných opatření podle článků 2 a 3 nařízení (EU) č. 236/2014;
c)
zvláštních opatření podle článku 2 nařízení (EU) č. 236/2014.
2. Při veškerém programování nebo přezkumech programů probíhajících po zveřejnění zprávy o přezkumu v polovině období podle článku 17 nařízení (EU) č. 236/2014 (dále jen „zpráva o přezkumu v polovině období“) se zohlední její výsledky, zjištění a závěry.
Článek 5
Strategické dokumenty
1. Strategické dokumenty stanovují strategii Unie ohledně pomoci, již Unie poskytuje podle tohoto nařízení, vycházející z priorit Unie, mezinárodní situace a činnosti hlavních partnerů. Jsou v souladu s celkovým záměrem, cíli, oblastí působnosti a zásadami tohoto nařízení.
2. Strategické dokumenty stanoví prioritní oblasti, jež byly vybrány pro financování Unií v době platnosti tohoto nařízení, zvláštní cíle, očekávané výsledky a ukazatele výkonnosti. V těchto dokumentech se rovněž uvedou orientační finanční příděly, jak celkové, tak i pro jednotlivé prioritní oblasti, případně ve formě rozpětí.
3. Strategické dokumenty se schvalují přezkumným postupem podle čl. 16 odst. 3 nařízení (EU) č. 236/2014. Strategické dokumenty se aktualizují v souladu s tímto postupem, pokud to vyžadují významné změny okolností a politiky.
Článek 6
Tematické priority a přenesení pravomocí
Specifické cíle a priority, které má pomoc Unie podle tohoto nařízení sledovat, jsou uvedeny v příloze.
Komise je zmocněna přijímat akty v přenesené pravomoci měnící tematické priority stanovené v příloze tohoto nařízení. Komise zejména do 31. března 2018 přijme akt v přenesené pravomoci, kterým se mění příloha tohoto nařízení v návaznosti na zveřejnění zprávy o přezkumu v polovině období a na základě doporučení v ní obsažených.
Článek 7
Výkon přenesené pravomoci
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedená v článku 6 je svěřena Komisi za podmínek stanovených v tomto článku.
2. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedená v článku 6 je svěřena Komisi na dobu platnosti tohoto nařízení.
3. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedené v článku 6 kdykoli zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomoci v něm blíže určené. Rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění rozhodnutí v Úředním věstníku Evropské unie nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.
4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
5. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle článku 6 vstoupí v platnost, pouze pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada nevysloví námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty uvědomí Komisi o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.
Článek 8
Výbor
Komisi je nápomocen Výbor pro demokracii a lidská práva. Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011.
Článek 9
Přístup k dokumentům
Aby Evropský parlament a Rada mohly vykonávat kontrolní pravomoci na základě odpovídajících informací, mají v souladu s příslušnými pravidly přístup ke všem dokumentům nástroje pro demokracii a lidská práva, které se této kontroly týkají.
Článek 10
Finanční krytí
Finanční krytí pro provádění tohoto nařízení na období 2014-2020 činí 1 332 752 000 EUR.
Roční rozpočtové prostředky schvaluje Evropský parlament a Rada v mezích víceletého finančního rámce.
Článek 11
Evropská služba pro vnější činnost
Toto nařízení se uplatňuje v souladu s rozhodnutím 2010/427/EU.
Článek 12
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. ledna 2014 do dne 31. prosince 2020.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Ve Štrasburku dne 11. března 2014.
EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS (EU) N:o 235/2014,
annettu 11 päivänä maaliskuuta 2014,
demokratian ja ihmisoikeuksien maailmanlaajuista edistämistä koskevasta rahoitusvälineestä
EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka
ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 209 ja 212 artiklan,
ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
sen jälkeen kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille,
ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (1),
ottavat huomioon alueiden komitean lausunnon (2),
noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä (3),
sekä katsovat seuraavaa:
(1)
Tämä asetus kuuluu unionin ulkoisia politiikkoja suoraan tukeviin välineisiin, ja se korvaa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1889/2006 (4). Sillä perustetaan demokratian ja ihmisoikeuksien maailmanlaajuista edistämistä ja tukemista koskeva rahoitusväline, joka mahdollistaa avun antamisen riippumatta kyseisen kolmannen maan hallituksen tai julkisten viranomaisten suostumuksesta.
(2)
Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 2 artiklan mukaan unionin perustana olevat arvot ovat ihmisarvon kunnioittaminen, vapaus, demokratia, tasa-arvo, oikeusvaltio ja ihmisoikeuksien kunnioittaminen, vähemmistöihin kuuluvien oikeudet mukaan luettuina. Nämä ovat jäsenvaltioille yhteisiä arvoja yhteiskunnassa, jolle on ominaista moniarvoisuus, syrjimättömyys, suvaitsevaisuus, oikeudenmukaisuus, yhteisvastuu sekä naisten ja miesten tasa-arvo.
(3)
Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 2 artiklan ja 3 artiklan 3 kohdan sekä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 8 artiklan mukaisesti naisten ja miesten tasa-arvo on unionin perustana oleva arvo ja sen päämäärä, ja unioni edistää sukupuolten tasa-arvoa ja ottaa sen huomioon kaikessa toiminnassaan.
(4)
Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 21 artiklassa määrätään, että unionin ulkoinen toiminta perustuu sen perustamisen johtoajatuksena oleviin periaatteisiin, jotka ovat demokratia, oikeusvaltio, ihmisoikeuksien ja perusvapauksien yleismaailmallisuus ja jakamattomuus, ihmisarvon kunnioittaminen, tasa-arvo ja yhteisvastuu sekä Yhdistyneiden kansakuntien peruskirjan periaatteiden ja kansainvälisen oikeuden noudattaminen.
(5)
Ihmisoikeuksien, demokratian, oikeusvaltioperiaatteen ja hyvän hallintotavan edistäminen sekä osallistavan ja kestävän kasvun edistäminen muodostavat unionin kehityspolitiikan kaksi peruspilaria unionin ulkoisen toiminnan periaatteiden ja tavoitteiden puitteissa. Sitoutuminen ihmisoikeuksien ja demokraattisten periaatteiden kunnioittamiseen, edistämiseen ja suojelemiseen on unionin ja kolmansien maiden sopimussuhteiden olennainen osa.
(6)
Unionin ulkoasioiden ja turvallisuuspolitiikan korkean edustajan ja Euroopan komission joulukuussa 2011 antamassa yhteisessä tiedonannossa ”Ihmisoikeudet ja demokratia keskeisenä osana EU:n ulkoisia toimia - kohti tehokkaampaa lähestymistapaa” esitettiin erityisiä toimenpiteitä unionin ihmisoikeuksia ja demokratiaa koskevan lähestymistavan tehokkuuden ja yhtenäisyyden lisäämiseksi.
(7)
Tällä välineellä olisi edistettävä unionin ulkoisen toiminnan tavoitteiden, mukaan lukien sen kehityspolitiikan tavoitteiden, saavuttamista; näitä ovat erityisesti neuvoston ja neuvostossa kokoontuneiden jäsenvaltioiden hallitusten edustajien, Euroopan parlamentin ja komission yhteisessä julkilausumassa Euroopan unionin kehityspolitiikasta ”Eurooppalainen konsensus” sekä 13 päivänä lokakuuta 2011 annetussa komission tiedonannossa ”EU:n kehitysyhteistyöpolitiikan vaikutuksen lisääminen: muutossuunnitelma” esitetyt tavoitteet sekä ihmisoikeuksiin vaikuttavien unionin politiikkojen tavoitteet, mukaan lukien neuvoston 25 päivänä kesäkuuta 2012 hyväksymissä ihmisoikeuksia ja demokratiaa koskevassa EU:n strategiakehyksessä ja ihmisoikeuksia ja demokratiaa koskevassa EU:n toimintasuunnitelmassa pääpiirteissään esitetyt tavoitteet.
(8)
Ihmisoikeuksia ja demokratiaa koskevan EU:n strategiakehyksen mukaisesti ja ihmisoikeusperiaatteiden ottamiseksi huomioon tämän asetuksen täytäntöönpanossa, unionin olisi noudatettava oikeuksiin perustuvaa lähestymistapaa, joka kattaa kaikki ihmisoikeudet, niin kansalaisoikeudet kuin poliittiset, taloudelliset, sosiaaliset tai sivistykselliset oikeudet.
(9)
Unionin panos demokratian ja oikeusvaltioperiaatteen kunnioittamiseen sekä ihmisoikeuksien ja perusvapauksien edistämiseen ja suojelemiseen perustuu ihmisoikeuksien yleismaailmalliseen julistukseen, kansalaisoikeuksia ja poliittisia oikeuksia koskevaan kansainväliseen yleissopimukseen ja taloudellisia, sosiaalisia ja sivistyksellisiä oikeuksia koskevaan kansainväliseen yleissopimukseen ja muihin Yhdistyneiden kansakuntien (YK) puitteissa hyväksyttyihin ihmisoikeusvälineisiin sekä asiaankuuluviin alueellisiin ihmisoikeusvälineisiin.
(10)
Sukupuolten tasa-arvo, naisten oikeudet, naisten vaikutusvallan lisääminen mukaan luettuna, ja syrjimättömyys kuuluvat ihmisen perusoikeuksiin, ja ne ovat olennainen osa sosiaalista oikeudenmukaisuutta ja eriarvoisuuden torjumista. Niiden edistämisen olisi oltava tämän asetuksen monialainen tavoite.
(11)
Demokratia ja ihmisoikeudet liittyvät erottamattomasti toisiinsa ja vahvistavat toisiaan, kuten neuvoston 18 päivänä marraskuuta 2009 antamissa päätelmissä demokratian tukemisesta EU:n ulkosuhteissa muistutettiin. Perusvapauksiin kuuluvat ajatuksen, omantunnon ja uskonnon tai vakaumuksen vapaus, sananvapaus sekä kokoontumis- ja yhdistymisvapaus ovat poliittisen moniarvoisuuden, demokratiaprosessin ja avoimen yhteiskunnan edellytyksiä. Demokraattinen valvonta, kansallinen vastuu ja vallanjako ovat olennaisia riippumattoman oikeuslaitoksen ja oikeusvaltioperiaatteen kannalta, joita puolestaan tarvitaan ihmisoikeuksien suojelemiseksi tehokkaalla tavalla.
(12)
Vaikka ihmisoikeuksien kunnioittamiseen perustuvan kulttuurin luominen ja säilyttäminen ja riippumattoman kansalaisyhteiskunnan muodostumisen tukeminen - myös vahvistamalla tällaisen kansalaisyhteiskunnan roolia asianomaisissa maissa ja kehittämällä kaikkien kannalta toimiva demokratia - on erityisen tärkeää ja vaikeaa demokratiakehityksen alkuvaiheessa olevissa maissa, kyseessä on olennaiselta osin jatkuva haaste, johon ennen kaikkea asianomaisen maan väestön on vastattava, sanotun kuitenkaan rajoittamatta kansainvälisen yhteisön osallistumisen merkitystä. Se edellyttää useita instituutioita, demokraattiset kansalliset parlamentit ja paikallisesti valitut edustuselimet mukaan luettuina, joiden olisi varmistettava osallistuminen, edustus, reagointivalmius ja vastuullisuus. Erityistä huomiota olisi tässä yhteydessä kiinnitettävä siirtymävaiheessa oleviin maihin sekä epävakaisiin tai konfliktin jälkeisiin tilanteisiin. Demokratiaa kohti siirtymisestä unionin laajentumis- ja naapuruuspolitiikan yhteydessä saadut kokemukset olisi otettava huomioon.
(13)
Kyseisten kysymysten ratkaisemiseksi tehokkaalla, avoimella, oikea-aikaisella ja joustavalla tavalla asetuksen (EY) N:o 1889/2006 voimassaolon päättymisen jälkeen tarvitaan jatkuvasti erityisiä taloudellisia resursseja ja erillinen rahoitusväline, joka voi jatkaa toimintaansa itsenäisesti.
(14)
Tämän asetuksen nojalla annettavan unionin avun olisi osaltaan täydennettävä demokratiaa ja ihmisoikeuksia koskevien unionin politiikkojen täytäntöönpanossa käytettäviä muita välineitä. Näitä välineitä ovat muun muassa poliittinen vuoropuhelu ja viralliset diplomaattiset yhteydenotot sekä erilaiset rahoitusyhteistyön ja teknisen yhteistyön välineet, myös maantieteelliset ja temaattiset ohjelmat. Unionin avun olisi myös täydennettävä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) N:o 230/2014 (5) perustetun vakautta ja rauhaa edistävän välineen puitteissa toteutettavia kriisipainotteisempia toimia, mukaan luettuina kiireelliset toimet, joita tarvitaan siirtymisprosessin ensimmäisissä vaiheissa.
(15)
Tämän asetuksen mukaisesti unioni antaa apua maailmanlaajuisten, alueellisten, kansallisten ja paikallisten ihmisoikeuksia ja demokratiakehitystä koskevien kysymysten ratkaisemiseksi yhdessä kansalaisyhteiskunnan toimijoiden kanssa. Tässä yhteydessä kansalaisyhteiskunnan katsotaan kattavan kaikenlaiset sosiaaliset toimet, joita toteuttavat sellaiset valtiosta riippumattomat yksilöt tai ryhmät, jotka edistävät toiminnallaan ihmisoikeuksia ja demokratiaa, yksilöiden, ryhmien ja yhteiskuntaelinten oikeudesta ja velvollisuudesta edistää ja suojella yleismaailmallisesti tunnustettuja ihmisoikeuksia ja perusvapauksia annetussa YK:n julistuksessa (ihmisoikeuksien puolustajista annettu julistus) määritellyt ihmisoikeuksien puolustajat mukaan luettuina. Tämän asetuksen täytäntöönpanossa olisi otettava asianmukaisesti huomioon unionin paikalliset maakohtaiset ihmisoikeusstrategiat.
(16)
Vaikka demokratiaan ja ihmisoikeuksiin liittyvät tavoitteet on otettava yhä laajemmin huomioon kaikissa ulkoisen avun rahoitusvälineissä, tämän asetuksen nojalla annettavalla unionin avulla olisi oltava erityinen täydentävä asema ja erillinen merkitys maailmanlaajuisen luonteensa vuoksi ja siksi, että se ei ole riippuvaista kolmansien maiden hallitusten ja julkisten viranomaisten suostumuksesta. Tämä asema mahdollistaa yhteistyön ja kumppanuuden kansalaisyhteiskunnan kanssa arkaluonteisissa ihmisoikeus- ja demokratiakysymyksissä, kuten muuttajien ihmisoikeudet sekä turvapaikanhakijoiden ja maan sisällä siirtymään joutuneiden ihmisten oikeudet, ja tarjoaa joustovaraa ja tarvittavan reagointikyvyn, joiden turvin kyetään vastaamaan muuttuviin olosuhteisiin tai edunsaajien tarpeisiin taikka kriisitilanteisiin. Tämän asetuksen olisi myös annettava unionille mahdollisuus laatia ja tukea sellaisia erityisiä tavoitteita ja toimenpiteitä kansainvälisellä tasolla, jotka eivät liity mihinkään tiettyyn maantieteelliseen alueeseen tai kriisiin ja jotka edellyttävät valtioiden rajat ylittävää toimintaa tai kattavat operaatioita sekä unionissa että joissakin kolmansissa maissa. Lisäksi tämän asetuksen olisi tarjottava tarvittavat puitteet unionin johtamien riippumattomien vaalitarkkailuvaltuuskuntien tukemisen kaltaiselle toiminnalle, joka edellyttää johdonmukaista toimintapolitiikkaa, yhtenäistä hallinnointijärjestelmää ja yhteisiä toimintaperiaatteita.
(17)
Tämän asetuksen mukainen demokratian kehittäminen ja vakiinnuttaminen voi mahdollisesti käsittää kansallisille demokraattisille parlamenteille ja kansanedustuslaitoksille annettavan strategisen tuen, jolla erityisesti vahvistetaan niiden valmiuksia tukea ja edistää demokraattisia uudistusprosesseja.
(18)
Unionin olisi kiinnitettävä erityistä huomiota maihin ja hätätilanteisiin, joissa ihmisoikeudet ja perusvapaudet ovat eniten vaarassa ja joissa kyseisten oikeuksien ja vapauksien rikkominen on erityisen vakavaa ja järjestelmällistä. Tällaisissa tapauksissa ensisijaisina poliittisina tavoitteina olisi oltava edistää asianmukaisten kansainvälisten välineiden noudattamista ja antaa paikalliselle kansalaisyhteiskunnalle konkreettista tukea ja toimintakeinoja sekä edistää sen toimintaa erittäin vaikeissa olosuhteissa. Jotta unioni voisi vastata ihmisoikeuksien puolustajien ja demokratia-aktivistien kiireellisiin suojelutarpeisiin, sen olisi kyettävä toimimaan joustavasti ja ajoissa mainitunlaisissa maissa tai tilanteissa noudattaen nopeampia ja joustavampia hallinnollisia menettelyjä ja käyttäen erilaisia rahoitusmekanismeja. Tämän olisi koskettava erityisesti tapauksia, joissa menettelyyn liittyvien järjestelyjen valinta voisi vaikuttaa suoraan toimenpiteiden tehokkuuteen tai altistaa edunsaajat vakavalle pelottelulle, kostotoimille tai muille riskeille.
(19)
Konfliktitilanteissa unionin olisi pyrittävä asiaa koskevien unionin suuntaviivojen mukaisesti siihen, että kaikki konfliktin osapuolet noudattavat kansainvälisen humanitaarisen oikeuden mukaisia velvoitteitaan. Siirtymävaiheessa olevissa maissa tämän asetuksen mukaisella unionin avulla olisi lisäksi tuettava sellaisia asianmukaisia olosuhteita, jotka ovat omiaan nostamaan esiin demokraattiseen moniarvoiseen monipuoluejärjestelmään sitoutuneita poliittisia toimijoita. Tällä asetuksella olisi myös pyrittävä edistämään demokraattisia rakenteita, vallanjakoa ja julkisten viranomaisten vastuuvelvollisuutta.
(20)
Euroopan unionin vaalitarkkailuvaltuuskunnat voivat edistää merkittävästi ja tuloksellisesti kolmansien maiden demokratiaprosesseja. Demokratian edistäminen ja tukeminen ei kuitenkaan rajoitu yksinomaan vaaleihin, vaan huomioon olisi otettava vaalisyklin kaikki vaiheet. Siksi vaalitarkkailuvaltuuskuntien kustannukset eivät saisi viedä suhteettoman suurta osaa tämän asetuksen nojalla käytettävissä olevasta kokonaisrahoituksesta.
(21)
Ihmisoikeuksista vastaavan EU:n erityisedustajan kannan määrittämisen merkitystä olisi korostettava. Erityisedustajan olisi vastattava osaltaan unionin toiminnan ja ihmisoikeuspolitiikan yhtenäisyydestä, johdonmukaisuudesta ja tehokkuudesta ja autettava varmistamaan, että kaikkia unionin välineitä käytetään ja jäsenvaltioiden toimia toteutetaan johdonmukaisesti unionin toimintapoliittisten tavoitteiden saavuttamiseksi.
(22)
Unionin olisi pyrittävä hyödyntämään käytettävissä olevia resursseja mahdollisimman tehokkaasti optimoidakseen ulkoisen toimintansa vaikutukset. Tähän olisi päästävä unionin ulkoisen toiminnan välineiden välisellä johdonmukaisuudella ja täydentävyydellä sekä luomalla yhteisvaikutuksia tämän asetuksen, muiden unionin ulkoisen toiminnan rahoitusvälineiden ja unionin muiden politiikkojen välillä. Tällä tavoin näihin unionin ulkoisen toiminnan rahoitusvälineisiin perustuvat ohjelmat vahvistaisivat toisiaan.
(23)
Unioni ja jäsenvaltiot pyrkivät säännölliseen tietojen vaihtoon, ja ne kuulevat toisiaan ohjelmasuunnittelun varhaisessa vaiheessa edistääkseen toimiensa täydentävyyttä. Unionin olisi myös kuultava muita avunantajia ja asianomaisia toimijoita.
(24)
Komission ja Euroopan ulkosuhdehallinnon, jäljempänä ‘ulkosuhdehallinto’, tapauksen mukaan, olisi vaihdettava näkemyksiä ja tietoja Euroopan parlamentin kanssa säännöllisesti ja usein. Lisäksi Euroopan parlamentin ja neuvoston olisi saatava tutustua asiakirjoihin, jotta ne voivat käyttää Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 182/2011 (6) mukaista tarkistamisoikeutta tietoon perustuvasti. Tämän asetuksen nojalla toteutetuissa toimenpiteissä on otettava asianmukaisesti huomioon Euroopan parlamentin ja neuvoston näkemykset.
(25)
Unionin olisi pyrittävä, tarvittaessa edustustojensa välityksellä, säännölliseen tietojen vaihtoon kansalaisyhteiskunnan kanssa ja kuulemaan sitä kaikilla tasoilla, myös kolmansissa maissa, riittävän varhaisessa ohjelmasuunnittelun vaiheessa helpottaakseen kansalaisyhteiskunnan osallistumista prosessiin ja varmistaakseen, että sillä on mielekäs rooli tässä prosessissa.
(26)
Jotta tämän asetuksen soveltamisalaa voitaisiin mukauttaa tilanteen nopeisiin muutoksiin kolmansissa maissa, komissiolle olisi siirrettävä valta hyväksyä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 290 artiklan mukaisesti säädösvallan siirron nojalla annettavia delegoituja säädöksiä, jotka koskevat liitteessä määriteltyjä painopistealoja. On erityisen tärkeää, että komissio asiaa valmistellessaan toteuttaa asianmukaiset kuulemiset, myös asiantuntijatasolla. Komission olisi delegoituja säädöksiä valmistellessaan ja laatiessaan varmistettava, että asianomaiset asiakirjat toimitetaan Euroopan parlamentille ja neuvostolle yhtäaikaisesti, hyvissä ajoin ja asianmukaisesti.
(27)
Tämän asetuksen mukaisesti tuettujen toimien suunnitteluun ja rahoitukseen liittyvää täytäntöönpanovaltaa olisi käytettävä asetuksen (EU) N:o 182/2011 mukaisesti. Kun otetaan huomioon kyseisten täytäntöönpanosäädösten luonne, erityisesti niiden poliittiset linjaukset ja niiden taloudelliset vaikutukset, säädöksiä hyväksyttäessä olisi pääsääntöisesti käytettävä tarkastelumenettelyä, lukuun ottamatta kustannuksiltaan vähäisiä teknisiä täytäntöönpanotoimenpiteitä.
(28)
Unionin ulkoisen toiminnan välineiden täytäntöönpanoa koskevista yhteisistä säännöistä ja menettelyistä säädetään Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) N:o 236/2014 (7).
(29)
Tällä asetuksella vahvistetaan koko sen soveltamisajaksi rahoituspuitteet, joita Euroopan parlamentti ja neuvosto pitävät talousarviota koskevasta kurinalaisuudesta, talousarvioyhteistyöstä ja moitteettomasta varainhoidosta 2 päivänä joulukuuta 2013 tehdyn Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission välisen toimielinten sopimuksen (8) 17 kohdan mukaisesti ensisijaisena ohjeenaan vuosittaisessa talousarviomenettelyssä.
(30)
Ulkosuhdehallinnon organisaatiosta ja toiminnasta on annettu määräykset neuvoston päätöksessä 2010/427/EU (9).
(31)
Jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla saavuttaa tämän asetuksen tavoitteita eli edistää demokratiaa ja ihmisoikeuksia maailmanlaajuisesti, vaan se voidaan tavoitteen laajuuden ja vaikutusten vuoksi saavuttaa paremmin unionin tasolla. Sen vuoksi unioni voi toteuttaa toimenpiteitä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Mainitussa artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä asetuksessa ei ylitetä sitä, mikä on tarpeen näiden tavoitteiden saavuttamiseksi.
(32)
On tarkoituksenmukaista varmistaa sujuva keskeytyksetön siirtyminen asetuksen (EU) N:o 1889/2006 ja tämän asetuksen välillä sekä yhdenmukaistaa tämän asetuksen ja neuvoston asetuksen (EU, Euratom) N:o 1311/2013 (10) soveltamisaika. Sen vuoksi tätä asetusta olisi sovellettava 1 päivästä tammikuuta 201431 päivään joulukuuta 2020,
OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Kohde ja tavoitteet
Tällä asetuksella perustetaan demokratiaa ja ihmisoikeuksia koskeva eurooppalainen väline (European Instrument for Democracy and Human Rights, jäljempänä ‘EIDHR’) kaudelle 2014-2020, josta unioni antaa apua demokratian ja oikeusvaltioperiaatteen sekä kaikkien ihmisoikeuksien ja perusvapauksien kunnioittamisen kehittämiseksi ja vahvistamiseksi.
Tällaisen avun tarkoituksena on erityisesti:
a)
tukea, kehittää ja vakiinnuttaa demokratiaa kolmansissa maissa tehostamalla osallistuvaa ja edustuksellista demokratiaa, vahvistaa koko demokratiaprosessia lujittaen erityisesti kansalaisyhteiskunnan aktiivista roolia tässä prosessissa, vahvistaa oikeusvaltiota sekä parantaa vaalimenettelyiden luotettavuutta erityisesti vaalitarkkailutoiminnalla;
b)
edistää ihmisoikeuksien ja perusvapauksien kunnioittamista ja noudattamista YK:n ihmisoikeuksien yleismaailmallisen julistuksen ja muiden ihmisoikeuksia koskevien kansainvälisten ja alueellisten välineiden mukaisesti ja vahvistaa niiden suojelua, edistämistä, täytäntöönpanoa ja valvontaa pääasiassa tukemalla asianmukaisia kansalaisjärjestöjä, ihmisoikeuksien puolustajia ja sortotoimien ja väärinkäytösten uhreja.
2 artikla
Soveltamisala
1. Unionin apu kohdistetaan erityisesti seuraaviin:
a)
osallistuvan ja edustuksellisen demokratian, myös parlamentaarisen demokratian, ja demokratiakehityksen tukeminen ja tehostaminen koko demokratiaprosessin mukaisesti pääasiassa paikallisten, kansallisten ja kansainvälisten kansalaisjärjestöjen avulla muun muassa seuraavasti:
i)
edistetään yhdistymis- ja kokoontumisvapautta, henkilöiden esteetöntä liikkuvuutta, mielipiteenvapautta ja sananvapautta, myös poliittisen, taiteellisen ja kulttuuri-ilmaisun vapautta, esteetöntä tiedonsaantia, vapaata lehdistöä ja riippumattomia moniarvoisia tiedotusvälineitä, sekä perinteisiä että tieto- ja viestintätekniikkaan perustuvia tiedotusvälineitä, internetin vapautta sekä toimenpiteitä, joilla torjutaan näiden vapauksien harjoittamisen hallinnollisia esteitä, sensuurin torjunta mukaan luettuna, erityisesti hyväksymällä ja panemalla täytäntöön asiaa koskevaa lainsäädäntöä;
ii)
vahvistetaan oikeusvaltiota, edistetään oikeuslaitoksen ja lainsäädäntöelinten riippumattomuutta, tuetaan ja arvioidaan oikeudellisia ja institutionaalisia uudistuksia ja niiden täytäntöönpanoa ja edistetään oikeussuojan saatavuutta sekä tuetaan kansallisia ihmisoikeusinstituutioita;
iii)
edistetään ja vahvistetaan Kansainvälistä rikostuomioistuinta, väliaikaisia kansainvälisiä rikostuomioistuimia ja siirtymäkauden oikeusprosesseja ja totuus- ja sovittelumekanismeja;
iv)
tuetaan demokratiaan siirtymistä ja uudistuksia, joiden tavoitteena on tehokas ja avoin demokraattinen ja kansallinen vastuu ja valvonta, turvallisuus- ja oikeusalojen vastuu ja valvonta mukaan luettuna, sekä vahvistetaan toimenpiteitä korruption torjumiseksi;
v)
edistetään poliittista moniarvoisuutta ja demokraattista poliittista edustusta ja kannustetaan naisten ja miesten, erityisesti syrjäytyneiden ja heikossa asemassa olevien ryhmien jäsenten, poliittista osallistumista paikallisiin, alueellisiin ja kansallisiin demokraattisiin uudistusprosesseihin sekä äänestäjinä että ehdokkaina;
vi)
vahvistetaan paikallisdemokratiaa varmistamalla parempi yhteistyö kansalaisjärjestöjen ja paikallisviranomaisten välillä ja vahvistetaan siten kansalaisia lähinnä olevaa poliittista edustusta;
vii)
edistetään naisten ja miesten tasavertaista osallistumista yhteiskunnalliseen ja poliittiseen elämään ja talouselämään sekä tuetaan sukupuolten tasa-arvoa, naisten osallistumista päätöksentekoprosesseihin ja naisten poliittista edustusta erityisesti poliittiseen muutokseen, demokratiakehitykseen ja valtion kehittämiseen liittyvissä prosesseissa;
viii)
edistetään vammaisten tasavertaista osallistumista yhteiskunnalliseen ja poliittiseen elämään ja talouselämään, myös toimenpiteillä, joilla helpotetaan asiaankuuluvien vapauksien harjoittamista, sekä tuetaan yhtäläisiä mahdollisuuksia, syrjimättömyyttä ja poliittista edustusta;
ix)
tuetaan toimenpiteitä, joiden tavoitteena on helpottaa rauhanomaista sovintoa yhteiskuntaryhmien välillä, mukaan luettuna tuki ihmisoikeuksiin ja demokratiakehitykseen liittyville luottamusta lisääville toimille;
b)
ihmisoikeuksien yleismaailmallisessa julistuksessa ja muissa kansalaisoikeuksia sekä poliittisia, taloudellisia, sosiaalisia ja sivistyksellisiä oikeuksia koskevissa kansainvälisissä maailmanlaajuisissa ja alueellisissa välineissä tarkoitettujen ihmisoikeuksien ja perusvapauksien edistäminen ja suojeleminen ensisijaisesti kansalaisjärjestöjen avulla muun muassa seuraavissa asioissa:
i)
kuolemanrangaistuksen poistaminen siellä, missä se on edelleen käytössä, ja sen täytäntöönpanoa koskevan moratorion noudattaminen, kunnes se on poistettu, ja sen poistamisen puolustaminen sekä kansainvälisten vähimmäisvaatimusten noudattaminen;
ii)
kidutuksen, huonon kohtelun ja muun julman, epäinhimillisen tai halventavan kohtelun tai rangaistuksen ja tahdonvastaisten katoamisten ehkäiseminen sekä kidutuksen uhrien kuntoutus;
iii)
ihmisoikeuksien puolustajien tukeminen, suojeleminen ja auttaminen, mukaan luettuna vastaaminen heidän kiireellisiin suojelutarpeisiinsa YK:n ihmisoikeuksien puolustajia koskevan julistuksen 1 artiklan mukaisesti; ihmisoikeuksien puolustajia koskeva mekanismi voisi kattaa nämä tavoitteet, myös pidempiaikaisen avustamisen ja turvapaikan saamisen osalta;
iv)
rasismin ja muukalaisvihan sekä sukupuoleen, rotuun, ihonväriin, kastiin, etniseen tai yhteiskunnalliseen alkuperään, geneettisiin ominaisuuksiin, kieleen, uskontoon tai vakaumukseen, poliittisiin tai muihin mielipiteisiin, kansalliseen vähemmistöön kuulumiseen, varallisuuteen, syntyperään, vammaisuuteen, ikään, seksuaaliseen suuntautumiseen tai sukupuoli-identiteettiin perustuvan ja kaikenlaisen muun syrjinnän torjunta;
v)
ajatuksen, omantunnon ja uskonnon tai vakaumuksen vapauden edistäminen muun muassa toimenpiteillä uskontoon tai vakaumukseen perustuvan vihan, suvaitsemattomuuden ja syrjinnän kaikkien muotojen poistamiseksi ja edistämällä uskonnollisen ja kulttuurien monimuotoisuuden suvaitsemista ja kunnioitusta yhteiskunnissa ja niiden välillä;
vi)
alkuperäiskansojen oikeuksista annetussa YK:n julistuksessa vahvistettujen alkuperäiskansojen oikeuksien edistäminen, myös painottamalla alkuperäiskansojen osallistumista niitä koskevien hankkeiden suunnitteluun sekä tukemalla niitä, jotta helpotetaan alkuperäiskansojen vuorovaikutusta kansainvälisten mekanismien kanssa ja osallistumista niihin;
vii)
kansallisiin tai etnisiin, uskonnollisiin ja kielellisiin vähemmistöihin kuuluvien henkilöiden oikeuksista annetussa YK:n julistuksessa vahvistettujen kansallisiin, etnisiin, uskonnollisiin ja kielellisiin vähemmistöihin kuuluvien henkilöiden oikeuksien edistäminen;
viii)
lesbojen, homojen, biseksuaalien, transsukupuolisten ja intersukupuolisten (HLBTI) henkilöiden oikeuksien edistäminen, mukaan luettuina toimenpiteet homoseksuaalisuuden rangaistavuuden poistamiseksi, homo- ja transfobisen väkivallan ja vainon torjumiseksi sekä HLBTI-henkilöiden kokoontumis-, yhdistymis- ja sananvapauden edistämiseksi;
ix)
kaikkinaisen naisten syrjinnän poistamista koskevassa YK:n yleissopimuksessa ja sen valinnaisessa pöytäkirjassa tarkoitettujen naisten oikeuksien edistäminen, mukaan luettuina toimenpiteet, joiden tavoitteena on estää kaikenlainen naisiin ja tyttöihin kohdistuva väkivalta, erityisesti naisten sukuelinten silpominen, pakkoavioliitot ja järjestetyt avioliitot, kunniarikokset, perheväkivalta, seksuaalinen väkivalta ja naisten ja tyttöjen ihmiskauppa;
x)
lapsen oikeuksia koskevassa YK:n yleissopimuksessa ja sen valinnaisissa pöytäkirjoissa tarkoitettujen lapsen oikeuksien edistäminen, mukaan lukien lapsityövoiman käytön, lapsikaupan, lapsiprostituution ja lapsisotilaiden värväämisen ja käytön torjunta sekä lasten suojelu rotuun, ihonväriin, sukupuoleen, kieleen, uskontoon, poliittisiin tai muihin mielipiteisiin, kansalliseen, etniseen tai yhteiskunnalliseen alkuperään, varallisuuteen, vammaisuuteen, syntyperään tai muuhun seikkaan perustuvalta erottelulta;
xi)
vammaisten henkilöiden oikeuksia koskevassa YK:n yleissopimuksessa vahvistettujen vammaisten oikeuksien edistäminen;
xii)
taloudellisten, sosiaalisten ja sivistyksellisten oikeuksien edistäminen, mukaan lukien oikeus kohtuulliseen elintasoon ja työelämän perusnormit;
xiii)
yritysten yhteiskuntavastuun, erityisesti liiketoimintaa ja ihmisoikeuksia koskevien YK:n suuntaviivojen täytäntöönpanon edistäminen, ja Euroopan unionin perusoikeuskirjan 16 artiklassa tarkoitetun elinkeinovapauden edistäminen;
xiv)
ihmisoikeuksiin ja demokratiaan liittyvä koulutus ja seuranta;
xv)
ihmisoikeuksien ja perusvapauksien suojelemiseen, edistämiseen ja puolustamiseen osallistuvien paikallisten, alueellisten, kansallisten tai kansainvälisten kansalaisjärjestöjen tukeminen;
xvi)
vankilaolojen parantamisen ja vankiloita koskevien vaatimusten noudattamisen edistäminen ihmisarvon ja perusoikeuksien kunnioittamiseksi;
c)
ihmisoikeuksien suojelemiseen, oikeudenmukaisuuteen, sukupuolten tasa-arvoon, oikeusvaltioperiaatteen noudattamiseen ja demokratiaan sekä kansainvälisen humanitaarisen oikeuden edistämiseen tähtäävän kansainvälisen toimintakehyksen vahvistaminen erityisesti:
i)
tukemalla ihmisoikeuksia, oikeudenmukaisuutta, oikeusvaltioperiaatetta ja demokratiaa koskevia kansainvälisiä ja alueellisia välineitä ja elimiä;
ii)
edistämällä kansalaisyhteiskunnan yhteistyötä kansainvälisten ja alueellisten hallitustenvälisten järjestöjen kanssa ja tukemalla kansalaisyhteiskunnan toimia, valtioista riippumattomien järjestöjen valmiuksien kehittäminen mukaan luettuna, kun tavoitteena on edistää ja valvoa ihmisoikeuksia, oikeudenmukaisuutta, oikeusvaltioperiaatetta ja demokratiaa koskevien kansainvälisten ja alueellisten välineiden täytäntöönpanoa;
iii)
tarjoamalla kansainvälistä humanitaarista oikeutta koskevaa koulutusta, levittämällä tätä oikeutta koskevaa tietoa ja tukemalla sen soveltamista;
d)
kansalaisten demokraattisiin vaalimenettelyihin ja instituutioihin kohdistaman luottamuksen lisääminen ja vaalimenettelyjen luotettavuuden ja avoimuuden parantaminen vaalisyklin kaikkien vaiheiden aikana erityisesti:
i)
Euroopan unionin vaalitarkkailuvaltuuskuntien ja muiden vaalitarkkailuun liittyvien toimien avulla;
ii)
auttamalla kehittämään kansallisten alueellisella ja paikallisella tasolla toimivien kansalaisjärjestöjen vaalitarkkailukapasiteettia ja tukemalla niiden aloitteita vaalimenettelyihin osallistumisen ja niiden seurannan tehostamiseksi;
iii)
tukemalla toimenpiteitä, joilla vaalimenettelyt integroidaan yhdenmukaisesti demokratiaprosessiin ja joilla Euroopan unionin vaalitarkkailuvaltuuskuntien suosituksista levitetään tietoa ja niitä pannaan täytäntöön, ja tekemällä yhteistyötä erityisesti kansalaisjärjestöjen kanssa ja asianomaisten julkisten viranomaisten kanssa, parlamentit ja hallitukset mukaan luettuina, tämän asetuksen mukaisesti;
iv)
edistämällä vaalimenettelyjen rauhanomaista lopputulosta, vaaleihin liittyvien väkivaltaisuuksien vähenemistä ja uskottavien tulosten hyväksymistä kaikissa yhteiskuntaryhmissä.
2. Kaikissa tässä asetuksessa tarkoitetuissa toimenpiteissä on otettava tarpeen vaatiessa huomioon kaikkinaisen syrjimättömyyden, sukupuolten tasa-arvon valtavirtaistamisen, osallistumisen, vaikutusvallan lisäämisen, vastuuvelvollisuuden, avoimuuden ja läpinäkyvyyden periaatteet.
3. Tässä asetuksessa tarkoitetut toimenpiteet on toteutettava kolmansien maiden alueella, tai niiden on liityttävä suoraan kolmansissa maissa ilmeneviin tilanteisiin taikka maailmanlaajuisiin tai alueellisiin toimiin.
4. Tässä asetuksessa tarkoitetuissa toimenpiteissä on otettava huomioon kriisien tai hätätilanteiden erityisluonne ja niiden maiden tai tilanteiden erityisluonne, joissa perusvapauksien puute on vakava, joissa ihmisten turvallisuus on eniten uhattuna tai joissa ihmisoikeusjärjestöjen ja ihmisoikeuksien puolustajien toimintaolosuhteet ovat vaikeimmat.
3 artikla
Unionin avun koordinointi, johdonmukaisuus ja täydentävyys
1. Tämän asetuksen nojalla annettava unionin apu on unionin ulkoisen toiminnan yleisten puitteiden mukaista, ja sillä täydennetään muilla ulkoisen avun välineillä tai sopimuksilla annettavaa apua.
2. Unionin ulkoisen toiminnan tehokkuuden, yhtenäisyyden ja johdonmukaisuuden lisäämiseksi unioni ja sen jäsenvaltiot pyrkivät säännölliseen tietojen vaihtoon ja kuulevat toisiaan ohjelmasuunnittelun varhaisessa vaiheessa edistääkseen toimiensa täydentävyyttä ja johdonmukaisuutta sekä päätöksenteon että toteutuksen yhteydessä. Kuulemiset voivat johtaa unionin ja jäsenvaltioiden yhteiseen ohjelmasuunnitteluun ja yhteiseen toimintaan. Unioni kuulee myös muita avunantajia ja toimijoita.
3. Komissio ja ulkosuhdehallinto vaihtavat tarpeen mukaan säännöllisesti näkemyksiä ja tietoja Euroopan parlamentin kanssa.
4. Unioni pyrkii säännölliseen tietojen vaihtoon kansalaisyhteiskunnan kanssa ja kuulemaan sitä kaikilla tasoilla, myös kolmansissa maissa. Erityisesti unioni antaa mahdollisuuksien mukaan teknisiä ohjeita ja tukea soveltamismenettelyn osalta asiaankuuluvia menettelyjä noudattaen.
4 artikla
Ohjelmasuunnittelun ja täytäntöönpanon yleinen kehys
1. Tämän asetuksen nojalla annettava unionin apu pannaan täytäntöön asetuksen (EU) N:o 236/2014 mukaisesti ja seuraavien toimenpiteiden avulla:
a)
jäljempänä 5 artiklassa tarkoitetut strategia-asiakirjat ja niihin tarvittaessa tehtävät tarkistukset;
b)
asetuksen (EU) N:o 236/2014 2 ja 3 artiklan mukaiset vuotuiset toimintaohjelmat, yksittäiset toimenpiteet ja tukitoimenpiteet;
c)
asetuksen (EU) N:o 236/2014 2 artiklan mukaiset erityistoimenpiteet.
2. Kaikessa asetuksen (EU) N:o 236/2014 17 artiklassa tarkoitetun väliarviointikertomuksen, jäljempänä ‘väliarviointikertomus’, julkaisemisen jälkeisessä ohjelmasuunnittelussa tai ohjelmien uudelleentarkastelussa on otettava huomioon kyseisessä kertomuksessa esitetyt tulokset, havainnot ja päätelmät.
5 artikla
Strategia-asiakirjat
1. Strategia-asiakirjoissa vahvistetaan unionin painopistealoihin, kansainväliseen tilanteeseen ja tärkeimpien kumppaneiden toimintaan perustuva unionin strategia sen tämän asetuksen mukaista apua varten. Strategia-asiakirjojen on oltava yhdenmukaisia tämän asetuksen yleisen tarkoituksen, tavoitteiden, soveltamisalan ja periaatteiden kanssa.
2. Strategia-asiakirjoissa vahvistetaan unionin valitsemat rahoituksen painopistealat tämän asetuksen voimassaoloaikana, erityistavoitteet, odotetut tulokset ja tulosindikaattorit. Strategia-asiakirjoissa ilmoitetaan myös ohjeelliset määrärahat sekä kokonaisuudessaan että painopistealoittain, tarvittaessa vaihteluvälinä.
3. Strategia-asiakirjat hyväksytään asetuksen (EU) N:o 236/2014 16 artiklan 3 kohdassa säädettyä tarkastelumenettelyä noudattaen. Jos olosuhteissa ja politiikassa tapahtuneet merkittävät muutokset sitä edellyttävät, strategia-asiakirjat päivitetään saman menettelyn mukaisesti.
6 artikla
Aihekohtaiset painopistealat ja säädösvallan siirto
Erityistavoitteet ja painopistealat, joita varten myönnetään tämän asetuksen mukaista unionin rahoitusta, on lueteltu liitteessä.
Siirretään komissiolle valta antaa delegoituja säädöksiä liitteessä lueteltujen aihekohtaisten painopistealojen muuttamiseksi. Erityisesti välikertomuksen julkaisemisen jälkeen ja välikertomukseen sisältyvien suositusten perusteella komissio antaa viimeistään 31 päivänä maaliskuuta 2018 delegoidun säädöksen, jolla muutetaan liitettä.
7 artikla
Siirretyn säädösvallan käyttäminen
1. Komissiolle siirrettyä valtaa antaa 6 artiklassa tarkoitettuja delegoituja säädöksiä koskevat tässä artiklassa säädetyt edellytykset.
2. Siirretään komissiolle 1 päivästä tammikuuta 2014 tämän asetuksen voimassaolon ajaksi 6 artiklassa tarkoitettu valta antaa delegoituja säädöksiä.
3. Euroopan parlamentti tai neuvosto voi milloin tahansa peruuttaa 6 artiklassa tarkoitetun säädösvallan siirron. Peruuttamispäätöksellä lopetetaan tuossa päätöksessä mainittu säädösvallan siirto. Peruuttaminen tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona sitä koskeva päätös julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä, tai jonakin myöhempänä, kyseisessä päätöksessä mainittuna päivänä. Peruuttamispäätös ei vaikuta jo voimassa olevien delegoitujen säädösten pätevyyteen.
4. Heti kun komissio on antanut delegoidun säädöksen, komissio antaa sen tiedoksi yhtäaikaisesti Euroopan parlamentille ja neuvostolle.
5. Edellä olevan 6 artiklan nojalla annettu delegoitu säädös tulee voimaan ainoastaan, jos Euroopan parlamentti tai neuvosto ei ole kahden kuukauden kuluessa siitä, kun asianomainen säädös on annettu tiedoksi Euroopan parlamentille ja neuvostolle, ilmaissut vastustavansa sitä tai jos sekä Euroopan parlamentti että neuvosto ovat ennen mainitun määräajan päättymistä ilmoittaneet komissiolle, että ne eivät vastusta säädöstä. Euroopan parlamentin tai neuvoston aloitteesta tätä määräaikaa jatketaan kahdella kuukaudella.
8 artikla
Komitea
Komissiota avustaa demokratia- ja ihmisoikeuskomitea, jäljempänä ‘komitea’. Tämä komitea on asetuksessa (EU) N:o 182/2011 tarkoitettu komitea.
9 artikla
Asiakirjojen saatavuus
Sen varmistamiseksi, että Euroopan parlamentti ja neuvosto voivat käyttää tarkistamisoikeuttaan tietoon perustuvasti, niiden on sovellettavien sääntöjen mukaisesti saatava tutustua kaikkiin EIDHR:n asiakirjoihin, joilla on tätä varten merkitystä.
10 artikla
Rahoituspuitteet
Rahoituspuitteet tämän asetuksen täytäntöönpanoa varten ajanjaksolla 2014-2020 ovat 1 332 752 000 euroa.
Euroopan parlamentti ja neuvosto myöntävät vuotuiset määrärahat monivuotisen rahoituskehyksen rajoissa.
11 artikla
Euroopan ulkosuhdehallinto
Tätä asetusta sovelletaan päätöksen 2010/427/EU mukaisesti.
12 artikla
Voimaantulo
Tämä asetus tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Sitä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 201431 päivään joulukuuta 2020.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Strasbourgissa 11 päivänä maaliskuuta 2014.