PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 471/2014
ze dne 13. května 2014
o uložení konečného vyrovnávacího cla na dovoz solárního skla pocházejícího z Čínské lidové republiky
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 597/2009 ze dne 11. června 2009 o ochraně před dovozem subvencovaných výrobků ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1), a zejména na článek 15 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
A. POSTUP
1. Zahájení řízení
(1)
Dne 27. dubna 2013 Evropská komise (dále jen „Komise“) zveřejnila v Úředním věstníku Evropské unie oznámení (dále jen „oznámení o zahájení řízení“) (2), kterým informovala o zahájení antisubvenčního řízení týkajícího se dovozu solárního skla pocházejícího z Čínské lidové republiky (dále jen „ČLR“ nebo „Čína“) do Evropské unie.
(2)
Řízení zahájila Komise na základě podnětu, který podala dne 14. března 2013 společnost EU ProSun Glass (dále jen „žadatel“) jménem výrobců představujících více než 25 % celkové výroby solárního skla v Unii. Podnět obsahoval důkazy prima facie o subvencování solárního skla a o tím způsobené podstatné újmě, což Komise považovala za dostačující pro zahájení šetření.
(3)
V souladu s čl. 10 odst. 7 nařízení (ES) č. 597/2009 (dále jen „základní nařízení“) Komise před zahájením řízení oznámila vládě Čínské lidové republiky (dále jen „čínská vláda“), že obdržela podnět s náležitými podklady, podle nějž subvencovaný dovoz solárního skla pocházejícího z ČLR způsobuje výrobnímu odvětví Unie podstatnou újmu. Komise vyzvala čínskou vládu ke konzultacím s cílem vyjasnit situaci ohledně obsahu podnětu a dosáhnout řešení na základě vzájemní dohody.
(4)
Čínská vláda přijala nabídku ke konzultacím, jež pak následně proběhly. Řešení na základě vzájemné dohody se v rámci těchto konzultací nedosáhlo. Komise však řádně přihlédla ke stanoviskům, jež čínská vláda předložila ohledně režimů uvedených v podnětu. V návaznosti na konzultace byla obdržena podání ze strany čínské vlády.
2. Souběžné antidumpingové řízení
(5)
Dne 28. února 2013 Komise zveřejnila v Úředním věstníku Evropské unie oznámení (3), kterým informovala o zahájení antidumpingového řízení týkajícího se dovozu solárního skla pocházejícího z ČLR.
(6)
Dne 27. listopadu 2013 Komise nařízením Komise (EU) č. 1205/2013 (4) uložila prozatímní antidumpingové clo na dovoz solárního skla pocházejícího z ČLR.
(7)
Analýza újmy provedená v rámci tohoto antisubvenčního šetření a analýza újmy provedená v rámci souběžně probíhajícího antidumpingového šetření vycházejí ze stejné definice výrobního odvětví Unie, stejných reprezentativních výrobců v Unii a stejného období šetření a přinášejí stejné závěry, není-li uvedeno jinak. Tento přístup byl považován za vhodný pro zefektivnění analýzy újmy a dosažení odpovídajícího zjištění v obou řízeních. Z tohoto důvodu byly stanoviska týkající se aspektů újmy předložená v jednom z těchto řízení zohledněna v obou řízeních.
3. Strany dotčené řízením
(8)
O zahájení šetření Komise oficiálně informovala žadatele, další známé výrobce v Unii, známé vyvážející výrobce v ČLR, známé dovozce, dodavatele, distributory, uživatele a sdružení, o nichž bylo známo, že se jich šetření týká, jakož i orgány ČLR. V oznámení o zahájení řízení byly všechny strany, jichž se šetření týkalo, vyzvány, aby se obrátily na Komisi a přihlásily se.
(9)
Účastníci řízení měli možnost písemně předložit svá stanoviska a požádat o slyšení ve lhůtě stanovené v oznámení o zahájení řízení.
(10)
Žadatelé, vyvážející výrobci v ČLR, dovozci a orgány ČLR předložili svá stanoviska. Všichni účastníci řízení, kteří o to požádali a kteří prokázali, že mají konkrétní důvody ke slyšení, byli vyslechnuti.
3.1 Výběr vzorku
(11)
Komise v oznámení o zahájení řízení uvedla, že by mohla omezit řízení na přiměřený počet vyvážejících výrobců v ČLR, dovozců, kteří nejsou ve spojení, a výrobců v Unii, jichž se bude šetření týkat, a to prostřednictvím výběru vzorku v souladu s článkem 27 základního nařízení.
3.2 Výběr vzorku výrobců v Unii
(12)
Komise sestavila vzorek pěti společností z osmi výrobců, kteří se přihlásili, na základě největšího reprezentativního objemu prodeje obdobného výrobku v průběhu období šetření.
(13)
Po inspekcích na místě se Komise rozhodla vyjmout jednu z pěti společností zařazených do vzorku, neboť tato společnost nebyla shledána reprezentativní pro výrobní odvětví Unie, jelikož to byl jediný z osmi výrobců, jež se přihlásili, který byl v zahajovací fázi. Z tohoto důvodu spatřovala Komise nebezpečí v tom, že v případě jeho zahrnutí by ukazatele újmy, zejména pokud jde o ziskovost, nemusely poskytovat věrohodný obrázek o situaci výrobního odvětví Unie.
(14)
V důsledku toho zahrnoval konečný vzorek čtyři výrobce v Unii. Jejich výroba představovala 79 % objemu prodeje výrobního odvětví Unie na trhu Unie v průběhu období šetření. Vzorek byl tudíž považován za reprezentativní pro výrobní odvětví Unie.
(15)
Na základě článku 29 základního nařízení tři výrobci v Unii požádali, aby jejich totožnost nebyla odhalena. Tvrdili, že odhalení totožnosti by mohlo vést k vážným nepříznivým důsledkům pro jejich podnikatelskou činnost. Komise prozkoumala předložené důvody a jejich žádosti vyhověla. Vzhledem k omezenému počtu výrobců v Unii nebyla v obecném informačním dokumentu zveřejněna žádná další jména, jelikož by to umožnilo identifikaci společností požadujících zachování anonymity.
(16)
Totožnost společnosti Interfloat Corporation/GMB Glasmanufaktur Brandenburg GmbH (dále jen „GMB/IF“) však již byla veřejně známá, poněvadž tato společnost prohlásila, že je jednou ze společností, které podnět podporují. V obecném informačním dokumentu proto byla tato společnost jmenována.
(17)
V nedůvěrné verzi svých stanovisek k poskytnutým informacím také žadatel jmenoval tři výrobce v Unii, kteří ukončili činnost (Guardian, AGC a Centrosolar Glass), a čtvrtou společnost, která výrazně omezila výrobu (Saint Gobain).
3.3 Výběr vzorku vyvážejících výrobců v ČLR
(18)
V oznámení o zahájení řízení byli všichni vyvážející výrobci v ČLR požádáni, aby se Komisi přihlásili a v dané lhůtě poskytli informace stanovené v oznámení o zahájení řízení.
(19)
Devět vyvážejících výrobců nebo skupin vyvážejících výrobců poskytlo požadované informace a souhlasilo se svým zařazením do vzorku. Spolupracující společnosti zahrnovaly téměř 100 % vykázaného vývozu solárního skla do Unie v průběhu roku 2012.
(20)
Podle článku 27 základního nařízení vybrala Komise vzorek čtyř vyvážejících výrobců nebo skupin vyvážejících výrobců založený na největším reprezentativním objemu vývozu dotčeného výrobku, který mohl být v době, která byla k dispozici, přiměřeně přezkoumán. Vybraný vzorek představoval 76 % celkového objemu vývozu dotčeného výrobku do Unie v období šetření.
(21)
Komise v souladu s čl. 27 odst. 2 základního nařízení informovala všechny dotčené strany o vybraném vzorku a vyzvala je, aby se s němu vyjádřily. Komise žádná stanoviska neobdržela.
3.4 Individuální zjišťování
(22)
Žádný vyvážející výrobce v ČLR nepožádal o individuální zjišťování podle čl. 27 odst. 3 základního nařízení.
3.5 Výběr vzorku dovozců, kteří nejsou ve spojení, a uživatelů
(23)
Na formulář pro výběr vzorku, který byl přiložen k oznámení o zahájení řízení, odpověděli čtyři dovozci, kteří nejsou ve spojení, a na dotazník odpověděli dva dovozci a dvanáct uživatelů. Vzhledem k nízkému počtu spolupracujících dovozců nebyl výběr vzorku nutný.
4. Odpovědi na dotazník a inspekce na místě
(24)
Dotazníky byly zaslány čínské vládě, vyvážejícím výrobcům zařazeným do vzorku, výrobcům v Unii zařazeným do vzorku, všem dovozcům, kteří se přihlásili, a všem uživatelům, kteří se přihlásili. Čínské vládě byl také zaslán dodatek k dotazníku, který jí byl zaslán, a čínská vláda byla požádána, aby jej předala komerčním bankám ve státním vlastnictví v ČLR, které v průběhu období šetření půjčily prostředky společnostem zařazených do vzorku. Čínská vláda uvedla, že dodatek dotčeným bankám předala, avšak zatím žádné odpovědi neobdržela.
(25)
Odpovědi na dotazníky došly od čtyř čínských vyvážejících výrobců, od všech výrobců v Unii zařazených do vzorku, od dvou dovozců v Unii, kteří nejsou ve spojení, a od 12 uživatelů.
(26)
Komise si zjistila a ověřila všechny informace, které účastníci řízení poskytli a které považovala za nezbytné pro konečné zjištění subvencování, výsledné újmy a zájmu Unie. Inspekce na místě byly provedeny takto:
a)
vyvážející výrobci v ČLR:
-
Zhejiang Jiafu Glass Co., Ltd, Flat Solar Glass Group Co., Ltd, Shanghai Flat Glass Co., Ltd, Zhejiang Hehe Photovoltaic Glass Technology Co., Ltd. („Flat Solar Group“),
-
Henan Yuhua Photovoltaic New Material Co., Ltd,
-
Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd. („Xinyi PV“);
b)
vláda ČLR:
-
ministerstvo obchodu, Peking,
-
čínská komise pro bankovní dohled, Peking;
c)
výrobci v Unii:
-
GMB/IF, Německo,
-
[důvěrné],
-
[důvěrné],
-
[důvěrné],
-
[důvěrné];
d)
dovozci, kteří nejsou ve spojení
-
Vetrad NV, Nizozemsko,
e)
uživatelé:
-
Sunerg Solar SRL, Itálie,
-
Viessmann Faulquemont SAS, Francie.
(27)
Všem účastníkům řízení byl zaslán informační dokument, který obsahoval základní skutečnosti a úvahy, na jejichž základě Komise navrhla uložit vyrovnávací cla na solární sklo pocházející z Čínské lidové republiky. Všem stranám byla sdělena lhůta, během níž se mohly k poskytnutým informacím vyjádřit.
(28)
Stanoviska předložená účastníky řízení byla zvážena a případně vzata v úvahu.
(29)
Čínská vláda tvrdila, že tento informační dokument nesplňoval normy stanovené v článcích 22.3 a 22.5 Dohody o subvencích a vyrovnávacích opatřeních, protože neobsahoval dostatečně podrobná zjištění a závěry vyšetřujícího orgánu. Čínská vláda však neposkytla žádný konkrétní příklad tohoto údajného selhání. Komise dokument důkladně přezkoumala a domnívá se, že obsahuje dostatečné informace k tomu, aby čínská vláda mohla uplatňovat svá práva na obhajobu.
(30)
Některé informace nemohly být v informačním dokumentu zahrnuty, jelikož se jednalo důvěrné obchodní informace, a proto byly poskytnuty pouze dotčeným vyvážejícím výrobcům zařazeným do vzorku. Vyvážejícím výrobcům zařazeným do vzorku byly zaslány důvěrné konkrétní informace obsahující výpočty a údaje týkající se jednotlivých vyrovnávaných režimů a výhod, a byla jim dána 25denní lhůta k poskytnutí stanovisek.
5. Období šetření
(31)
Šetření subvencování a újmy se týkalo období od 1. ledna 2012 do 31. prosince 2012 (dále jen „období šetření“). Zkoumání trendů významných pro posouzení újmy se týkalo období od 1. ledna 2009 do konce období šetření (dále jen „posuzované období“).
B. DOTČENÝ VÝROBEK A OBDOBNÝ VÝROBEK
1. Dotčený výrobek
(32)
Výrobkem, který je předmětem šetření, je solární sklo složené z tvrzeného plochého sodnovápenatého skla s obsahem železa menším než 300 ppm, solární propustností větší než 88 % (měřeno podle AM1,5 300-2 500 nm), protitepelnou odolností až do 250 °C (měřeno dle EN 12150), odolností proti teplotním šokům z Δ 150 K (měřeno podle normy EN 12150) a minimální mechanickou pevností 90 N/mm2 nebo vyšší (měřeno podle normy EN 1288-3) (dále jen „dotčený výrobek“, běžně označovaný jako „solární sklo“). Dotčený výrobek spadá v současnosti pod kód KN ex 7007 19 80.
2. Obdobný výrobek
(33)
Z šetření vyplynulo, že dotčený výrobek, tedy výrobek vyráběný a prodávaný na domácím trhu ČLR, a výrobek vyráběný a prodávaný v Unii výrobním odvětvím Unie mají podobné základní fyzikální, chemické a technické vlastnosti a použití. Proto se považují za obdobné výrobky ve smyslu čl. 2 písm. c) základního nařízení.
3. Definice výrobku
(34)
Jeden dovozce, který není ve spojení, požádal o vyloučení zahradnického skla používaného na stavbu skleníků z působnosti šetření, přičemž argumentoval tím, že k takovým stavbám jsou zapotřebí skleněné tabule mnoha různých velikostí, zatímco solární sklo se vyrábí pouze v určitých přesně stanovených velikostech. Tento dovozce také předložil osvědčení o tom, že část jeho dovozu tvoří sklo s obsahem železa vyšším než 300 ppm. V důsledku toho tento dovoz nespadá do definice výrobku. Pokud jde o zbývající část jeho dovozu, Komise je toho názoru, že navzdory rozdílu ve velikosti mohou být uvedené skleněné tabule použity také jako solární sklo. Dovozci by za účelem obcházení cla mohli objednat větší skleněné tabule, než potřebují, a pak sklo oříznout až v Unii. Zahradnické sklo s obsahem železa nižším než 300 ppm proto spadá do definice dotčeného výrobku.
(35)
Další dovozce, který není ve spojení, tvrdil, že jím dovážené sklo pro nábytkářský průmysl (používané pro skleněné poličky, výplně, stolní desky, posuvné dveře, svrchní díly výrobků atd.) má stejné nebo velmi podobné technické vlastnosti jako solární sklo, ale požádal o jeho vyloučení z působnosti šetření, protože má odlišné konečné užití.
(36)
Na základě poskytnutých důkazů se však zdá, že většina skla dováženého uvedeným výrobcem, který není ve spojení, nemá všechny technické vlastnosti solárního skla, jak jsou uvedeny výše. Konkrétně šest typů dováženého skla má obsah železa mnohem vyšší než 300 ppm a jeden druh dováženého skla má obsah železa nižší než 300 ppm, ale propustnost sluneční energie je u nich výrazně nižší než minimálních 88 % nutných k tomu, aby sklo bylo definováno jako solární.
(37)
Dovozce namítal, že i když tyto typy skla nesplňují jednu z technických vlastností solárního skla, jak jsou uvedeny výše, jsou přesto v souladu s primární klasifikací solárního skla, tj. „tvrzené ploché sodnovápenaté sklo“. Komise však zastává názor, že pouze ty druhy skla, které splňují všechny technické vlastnosti solárního skla, spadají do působnosti tohoto šetření. Všechny výše uvedené typy skla dovážené tímto konkrétním dovozcem jsou proto mimo oblast působnosti tohoto šetření.
(38)
Z důvodu právní jistoty je třeba objasnit, že jakýkoli typ zahradnického a nábytkářského skla, které splňuje technické vlastnosti uvedené v 32. bodě odůvodnění, spadá i nadále do definice dotčeného výrobku, neboť může být používáno jako solární sklo.
(39)
Po poskytnutí informací tentýž dovozce namítal, že jelikož solární sklo, které lze též použít jako nábytkářské sklo, nebylo z působnosti vyloučeno, znamená to pro společnosti administrativní zátěž a zpoždění. To je údajně způsobeno skutečností, že společnosti jsou povinny zasílat zkušební protokoly celním orgánům v Unii pokaždé, když se celní orgány dotazují, zda se na dovážené zboží vztahují opatření.
(40)
Komise se domnívá, že tyto druhy skla by neměly být vyloučeny z oblasti působnosti šetření, protože solární sklo lze potenciálně používat i v zahradnictví a nábytkářství. K zajištění náležité ochrany výrobního odvětví Unie proti poškozujícímu účinku subvencí, které jsou vyrovnávány, je třeba zabránit mezerám, které mohou umožnit obcházení. Pozitivní účinek odpovídající ochrany převažuje nad negativním účinkem dodatečné administrativní zátěže pravděpodobně způsobené dotčenému dovozci.
(41)
Tentýž dovozce rovněž tvrdil, že z definice dotčeného výrobku by mělo být vyloučeno plavené sklo, protože proces jeho výroby se liší od výrobního procesu válcovaného skla, které dovozce chápe jako jediný typ solárního skla. Dovozce uvedl, že výrobky z plaveného skla určené pro bytové zařízení nelze použít jako solární sklo, a proto by měly být vyloučeny z působnosti šetření. Plavené sklo však nemůže být vyloučeno z působnosti šetření, neboť splňuje všechny technické vlastnosti uvedené výše. Z důvěrných dokumentů, které Komisi poskytli během šetření účastníci řízení, vyplývá, že plavené sklo lze použít jako solární sklo a vyrábí jej jak výrobní odvětví v Unii, tak čínští vývozci. Tuto skutečnost potvrzují informace veřejně dostupné na internetu (5). Plavené sklo proto zůstává v působnosti šetření.
C. SUBVENCE
1. Úvod
(42)
Žadatel uvedl, že ČLR subvencuje své odvětví výroby solárního skla. Podnět obsahuje důkazy prima facie týkající se několika praktik subvencování zahrnutých jak v právních předpisech, tak i v řadě politických a plánovacích dokumentů, na nichž je státní podpora v daném odvětví založena.
(43)
Komise přezkoumala a analyzovala dokumenty uvedené v podnětu, jakož i další dokumenty předložené v průběhu šetření čínskou vládou a vyvážejícími výrobci zařazenými do vzorku a zjistila, že mnoho z těchto dokumentů skutečně dokazuje, že odvětví výroby solárního skla v ČLR využívá v mnoha oblastech preferenčního zacházení.
(44)
Čínská vláda zahrnula odvětví výroby solárního skla mezi „klíčová“ výrobní odvětví ve svém 12. pětiletém plánu (6). Čínská vláda rovněž vydala zvláštní politický dokument „12. pětiletý plán pro solární fotovoltaické odvětví“, ve kterém se klade důraz na sklo jako hlavní pomocný materiál pro fotovoltaické odvětví, u něhož je vyžadována domácí výroba. V souladu s tímto plánem má vláda podporovat průmyslový vývoj a technologické inovace a přilákat finanční prostředky pro toto odvětví.
(45)
Po poskytnutí informací čínská vláda zpochybnila způsob, jakým Komise citovala z 12. pětiletého plánu v kontextu solárního skla. To bylo zamítnuto, jelikož uvedený plán konkrétně zmiňuje solární sklo, a to v kapitole 9 sloupci 6 týkajícím se „Klíčových oblastí rozvoje výroby“. 12. pětiletý plán jasně stanoví priority čínské vlády pro období, na které se vztahuje, přičemž jednou z těchto priorit je výroba solárního skla.
(46)
Po poskytnutí informací čínská vláda zpochybnila způsob, jakým Komise interpretovala „12. pětiletý plán pro solární fotovoltaické odvětví“, přičemž uvedla, že se závěry Komise nesouhlasí. Nicméně tato výhrada byla odmítnuta, neboť jasně odporuje informacím obdrženým od jiných orgánů čínské vlády. Během návštěvy u čínské vlády ministerstvo průmyslu a informačních technologií vysvětlilo, že solární sklo je zahrnuto v tomto plánu, který se silně zaměřuje na zvyšování kvality, jelikož dobrá kvalita solárního skla je nezbytná k podpoře solárního fotovoltaického odvětví.
(47)
O významu inovací a nových materiálů obecně pojednává dokument „12. pětiletý program průmyslových technologických inovací“ (7), který je určen k provádění pětiletého plánu a také „dlouhodobého plánu vědeckotechnického rozvoje“ (8). Jeho silné zaměření na technologické inovace zahrnuje vývoj nových materiálů. V této souvislosti se také konkrétně zmiňuje solární sklo.
(48)
Po poskytnutí informací čínská vláda zpochybnila závěry Komise, přičemž uvedla, že v žádném z uvedených dokumentů nebylo solární sklo zmíněno. Komise konstatuje, že oba tyto dokumenty jsou určeny k tomu, aby poskytovaly zvláštní pomoc technologicky vyspělým podnikům, jak je uvedeno v 401. a 402. bodě odůvodnění prováděcího nařízení Rady (EU) č. 1239/2013 (dále jen „nařízení o solárních panelech“), kde čínská vláda uvedla tytéž argumenty. (9) Oba dokumenty provádějí 12. pětiletý plán pro solární fotovoltaické odvětví a pomáhají technologicky vyspělým podnikům, které zahrnují mnoho výrobců solárního skla.
(49)
„Rozhodnutí Státní rady č. 40 o vyhlášení a provedení „dočasných pravidel o podpoře průmyslové restrukturalizace““, (které se společně s přiloženými „dočasnými pravidly o podpoře průmyslové restrukturalizace“ označuje jako „rozhodnutí č. 40“) uvádí, že čínská vláda bude aktivně podporovat rozvoj nových odvětví energetiky a urychlí rozvoj odvětví solární energie (10); vyzývá všechny finanční instituce, aby poskytly úvěrovou pomoc pouze podporovaným projektům (kategorie, do níž patří projekty týkající se solárního skla) a slibuje provádění „dalších preferenčních politik na podporované projekty“ (11).
(50)
Po poskytnutí informací čínská vláda zpochybnila výklad Komise, pokud jde o článek 5 a článek 17 „dočasných pravidel o podpoře průmyslové restrukturalizace“. Čínská vláda uvedla, že článek 5 nezmiňuje solární sklo. Jelikož však zmiňuje podporu solární energetiky, k níž je solární sklo zapotřebí, Komise je toho názoru, že solární sklo spadá do oblasti působnosti dočasných pravidel.
(51)
Čínská vláda pak zpochybnila výklad Komise, pokud jde o článek 17, který sice stanoví, že pouze podporovaná odvětví by měla obdržet úvěrovou pomoc, avšak nařizuje, aby se tak dělo spíše „podle úvěrových zásad“ než na preferenčním základě.
(52)
Při kontrole společností zařazených do vzorku ani při návštěvě u čínské vlády nebyly zjištěny žádné důkazy, že toto ustanovení bylo dodržováno. Dotčené banky při šetření nespolupracovaly tak, aby bylo možné toto ustanovení vyzkoušet nebo ověřit. Šetření ve skutečnosti ukázalo, že některé podniky preferenční úvěrové politiky využívají. Komise proto odmítá tvrzení čínské vlády, že poskytování úvěrů odvětví výroby solárního skla bylo prováděno „podle úvěrových zásad“. Klíčovým bodem zůstává, že všechny finanční instituce poskytují úvěry podporovaným odvětvím, která zahrnují výrobu solárního skla, a že tato podpora je poskytována de facto za preferenčních podmínek.
(53)
Národní komise pro rozvoj a reformy v roce 2011 vydala Státní radě doporučení, aby přezkoumala program v rozhodnutí č. 40. Státní rada vydala „Rozhodnutí Státní rady č. 9 o vyhlášení a provedení katalogu pokynů pro průmyslovou restrukturalizaci“ (dále jen „rozhodnutí č. 9“). Tento dokument „aktivně vyzývá“ čínskou vládu a veřejné orgány, aby „vedly rozvoj příslušných odvětví a optimalizovaly průmyslovou restrukturalizaci“. Ustanovení čl. 12 odst. 2 rozhodnutí č. 9 konkrétně zmiňuje podporu výroby „ultra čirého plaveného skla pro odvětví solární energie“.
(54)
Národní plán pro střednědobý a dlouhodobý rozvoj v oblasti vědy a technologie (2006-2020), přijatý čínskou vládou, slibuje, že „politika financování bude na prvním místě“, že „podpoří finanční instituce, aby poskytovaly preferenční úvěrovou pomoc hlavním národním projektům v oblasti vědecké a technologické industrializace“, „podpoří finanční instituce, aby zlepšily a posílily finanční služby poskytované podnikům působícím v oblasti špičkových technologií“ a „zavede preferenční daňovou politiku v zájmu rozvoje podniků působících v oblasti špičkových technologií“.
(55)
Výroba solárního skla spadá pod popis technologicky vyspělého podniku, jak dokazuje řada výrobců se statusem podniků působících v oblasti špičkových a nových technologií, a je novým odvětvím jak v Číně, tak i v Unii. V této souvislosti Komise rovněž poznamenává, že jedna ze společností zařazených do vzorku obdržela zvláštní grant od Národní komise pro rozvoj a reformy jako ocenění za její inovace v oblasti solárního skla, což jednoznačně dokazuje zájem čínské vlády v tomto odvětví vyspělých technologií.
(56)
Žadatel uvedl, že údajné subvence sestávaly z režimů uvedených v oddílu C bodě 2. Po kontrole společností zařazených do vzorku v ČLR a návštěvě u čínské vlády Komise tyto režimy analyzovala, pokud z nich společnosti zařazené do vzorku získaly výhodu v průběhu období šetření.
2. Další zjištěné režimy subvencí
(57)
Během kontroly společností zařazených do vzorku vyšly při analýze jejich vnitřních záznamů najevo subvence od správních orgánů na úrovni provincií, měst, obvodů nebo okresů. Tyto subvence žadatel ve svém podnětu konkrétně neuváděl. Na základě informací, které má Komise k dispozici, není jasné, zda se jedná o subvence ad hoc nebo o místní subvenční programy. Nicméně v důsledku místní povahy těchto režimů nelze očekávat, že by žadatelé byli o podrobnostech uvedených subvencí informováni, a proto nejsou uvedené subvence v podnětu přímo zmíněny.
(58)
Komise nabídla další konzultace s čínskou vládou týkající se těchto jiných subvencí, které jsou specifické pro určité společnosti nebo umístění, jež byly zjištěny v záznamech společností zařazených do vzorku v průběhu inspekcí na místě a nebyly zmíněny v podnětu. Tyto konzultace Komise nabídla za účelem zajištění náležitého postupu v průběhu šetření. Čínská vláda tuto nabídku odmítla, přičemž uvedla, že by taková nabídka nebyla v souladu s Dohodou o subvencích a vyrovnávacích opatřeních.
(59)
Komise se domnívá, že tyto jiné subvence jsou úzce spojeny s druhy opatření a postupů, o kterých pojednává podnět a oznámení o zahájení řízení. Tato opatření zahrnují stejný druh finančního příspěvku a výhod, pokud jde o dotčený výrobek, a proto se na ně vztahuje definice „subvenční praktiky nebo praktik, které mají být předmětem šetření“, jež mají být podle čl. 22 odst. 2 písm. iii) Dohody o subvencích a vyrovnávacích opatřeních uvedeny v oznámení o zahájení řízení. Seznam režimů uvedených v oznámení o zahájení řízení není vyčerpávající, což je patrné z formulace „Subvence spočívají mimo jiné v...“ v oddílu 3. Komise proto dospěla k závěru, že tyto další subvence spadají do oblasti působnosti tohoto řízení.
(60)
Po poskytnutí informací čínská vláda zpochybnila výklad Dohody o subvencích a vyrovnávacích opatřeních ze strany Komise a uvedla, že podle jejího názoru neměla Komise žádný právní základ pro vyrovnávání zvláštní subvence poskytnuté jednomu z vyvážejících výrobců zařazených do vzorku, i kdyby tato subvence byla přímo spojena se subvenční praktikou zjištěnou žadateli. Komise nesouhlasí s výkladem Dohody o subvencích a vyrovnávacích opatřeních ze strany čínské vlády v tomto bodě. Pokud žadatelé zjistili subvenční praktiku a v rámci stejné subvenční praktiky jsou společně s příklady vnitrostátních režimů zjištěny místní výhody, Komise má za to, že má právo vyrovnávat veškeré zjištěné výhody. To platí zejména v případě, kdy jsou působení, povaha a účinky zjištěných výhod stejné jako u jiných režimů, které jsou již uvedeny v podnětu i oznámení o zahájení řízení.
3. Nedostatečná spolupráce a využití dostupných údajů
(61)
Komise oznámila čínské vládě dne 18. prosince 2013, že zváží použití dostupných údajů, a to v důsledku nedostatečné reakce komerčních bank ve státním vlastnictví, kterým čínská vláda zaslala dodatek, který jí byl poskytnut.
(62)
Dne 26. prosince 2013 čínská vláda odpověděla a vyjádřila nesouhlas s navrhovaným použitím článku 28 proti „údajně státem vlastněným bankám“, avšak nezpochybnila skutečnost, že banky odpověď na dotazník nepředložily. Čínská vláda rovněž nezpochybnila skutečnost, že jsou uvedené banky ve vlastnictví státu. Proto neměla Komise jinou možnost, než využít nejlepší dostupné údaje, pokud jde o údaje, které měly poskytnout komerční banky ve státním vlastnictví.
(63)
Po poskytnutí informací čínská vláda zpochybnila použití článku 28 pro nahrazení informací, které byly požadovány v dodatku zaslaném komerčním bankám ve státním vlastnictví. Komise nepopírá, že čínská vláda předložila v tomto šetření informace, které Komise analyzovala a v nezbytné míře zohlednila. Jelikož však ani čínská vláda, ani komerční banky ve státním vlastnictví nebyly schopny poskytnout některé informace, například o úvěruschopnosti, musela Komise využít „dostupné údaje“ podle článku 28 základního nařízení.
(64)
Pokud jde o jiné subvence, které nebyly výslovně uvedeny v oznámení o zahájení řízení s odkazem na konkrétní program a byly zjištěny během inspekcí na místě u vyvážejících výrobců zařazených do vzorku, Komise k dosažení svých závěrů využila veškeré důkazy, které měla k dispozici. Tyto zjištěné subvence náležely k typům opatření a postupů popsaným v oznámení o zahájení řízení a Komise nabídla čínské vládě další konzultace ohledně těchto subvencí, nicméně tato nabídka nebyla přijata. Komise se domnívá, že uvedené subvence jsou úzce spojeny s druhy opatření a postupů, o kterých pojednává podnět a oznámení o zahájení řízení.
(65)
Po poskytnutí informací čínská vláda zpochybnila závěry Komise, pokud jde o subvence zjištěné v průběhu kontrol provedených u společností zařazených do vzorku a všechny ostatní body týkající se režimů subvencí. Komise by ráda objasnila, že v těchto případech článek 28 nepoužila. V případě, že byla spolupráce dobrá, avšak informace jednoduše nebylo možné poskytnout - například pokud jde o přesný právní základ pro jednorázovou platbu subvence - byly důkazy poskytnuté dotčenou společností použity pro dosažení závěru, zda se jednalo o napadnutelnou subvenci či nikoli.
(66)
Čínská vláda též tvrdila, že Komise neposkytla dostatečné informace, když použila nejlepší dostupné údaje podle článku 28 základního nařízení. Toto tvrzení se ve skutečnosti týká použití závěrů z předchozích šetření, kdy byla šetřena tatáž subvence. V takových případech Komise odkazuje na příslušné body odůvodnění dotčeného nařízení a shrnuje zjištěné argumenty.
(67)
Čínská vláda poznamenává, že informační dokument nepopisuje podrobně u společností zařazených do vzorku žádné zjištěné konkrétní jednorázové subvence. Takto bylo učiněno výslovně za účelem ochrany důvěrných obchodních informací poskytnutých Komisi společnostmi zařazenými do vzorku a žádný další výtah, který nemá důvěrnou povahu, není možný. Úplné důvěrné informace byly poskytnuty každému jednotlivému vyvážejícímu výrobci zařazenému do vzorku. Pokud právní základ poskytl vyvážející výrobce zařazený do vzorku, pak to bylo poznamenáno v informacích, které byly poskytnuty zpět společnosti. V každém případě, když byly čínské vládě v souvislosti s uvedenými subvencemi nabídnuty konzultace, byla jí rovněž dána příležitost poskytnout další podstatné informace, což neučinila.
4. Šetřené režimy
(68)
Komise zaslala čínské vládě a vyvážejícím výrobcům zařazeným do vzorku dotazník a vyžádala si informace týkající se těchto režimů, v jejichž rámci byly údajně poskytovány subvence odvětví výroby solárního skla:
-
preferenční úvěry odvětví výroby solárního skla:
-
úvěrové linky a půjčky se zvýhodněnou úrokovou sazbou poskytnuté komerčními bankami ve státním vlastnictví a veřejnými rozvojovými bankami (12),
-
subvenční programy vývozních úvěrů,
-
vývozní záruky,
-
státem financované pojištění pro zelené technologie („Green express“),
-
finanční výhody z poskytnutí přístupu k offshore holdingovým společnostem,
-
splátky úvěru vládou;
-
grantové programy:
-
subvence „známých značek“ a programu „China World Top Brands“,
-
fondy pro vnější expanzi průmyslu v provincii Guandong;
-
dodání zboží nebo poskytnutí služeb vládou za cenu nižší než přiměřenou:
-
poskytování antimonu,
-
dodávání elektrické energie,
-
poskytování práv k užívání pozemků;
-
programy osvobození od přímých daní a jejich snížení:
-
programy osvobození od přímých daní nebo jejich snížení v rámci programu „Dva roky úplného a tři roky polovičního osvobození od daně“
-
snížení daně z příjmů pro podniky se zahraničními investicemi na základě zeměpisné polohy,
-
osvobození od daně a snížení daně z příjmů pro „produktivní podniky se zahraničními investicemi“,
-
snížení daně z příjmů pro podniky se zahraničními investicemi, které nakupují zařízení vyrobená v Číně,
-
zápočet daně u výzkumných a vývojových činností podniků se zahraničními investicemi,
-
preferenční daň z příjmů pro podniky se zahraničními investicemi, které jsou uznávány jako podniky využívající nejnovější a špičkové technologie,
-
snížení daní pro podniky působící v oblasti špičkových a nových technologií a zapojené v určených projektech,
-
preferenční politika, pokud jde o daně z příjmu pro podniky v severovýchodním regionu,
-
daňové programy v provincii Guandong,
-
osvobození od daně z dividend mezi způsobilými tuzemskými podniky,
-
programy týkající se nepřímých daní a dovozního cla:
-
osvobození od DPH při využívání dovezeného zařízení,
-
odpočty DPH pro podniky se zahraničními investicemi na nákup zařízení vyrobeného v Číně,
-
osvobození od DPH a od cla na nákupy fixních aktiv rámci programu na rozvoj zahraničního obchodu
-
jiné subvence a jiné subvenční programy (včetně programů správních orgánů na úrovni provincií, měst, obvodů nebo okresů).
5. Politika preferenčních úvěrů, jiné financování, záruky a pojištění
5.1 Zvýhodněné úvěry
a) Úvod
(69)
Komise zaslala čínské vládě dodatek, který měl být předán komerčním bankám ve státním vlastnictví, veřejným rozvojovým bankám a soukromým finančním institucím, které půjčily v průběhu období šetření finanční prostředky společnostem zařazeným do vzorku. Čínská vláda sdělila Komisi, že tak učinila, avšak zatím žádné odpovědi neobdržela. Jak bylo uvedeno výše, Komise proto oznámila čínské vládě, že kvůli této nedostatečné spolupráci použije článek 28 a k dosažení závěrů ohledně tohoto bodu využije dostupné údaje.
b) Právní základ
(70)
Preferenční úvěry v Číně upravují tyto právní předpisy: Zákon ČLR o komerčním bankovnictví (dále jen „zákon o bankovnictví“), obecná pravidla týkající se půjček vyhlášená Čínskou lidovou bankou dne 28. června 1996 a rozhodnutí č. 40 Státní rady, jak je uvedeno výše.
c) Zjištění, jež šetření přineslo
(71)
Předchozí antisubvenční šetření proti ČLR dospěla k závěru, že v bankovním systému v Číně převládají banky vlastněné státem nebo banky, ve kterých má stát vliv prostřednictvím držby akcií. Obojí se souhrnně označuje jako „komerční banky ve státním vlastnictví“. Komise rovněž zjistila, že komerční banky ve státním vlastnictví vykonávají vládní moc. Komise neshledala žádné důkazy, že se situace změnila. Jak je uvedeno ve 161. bodě odůvodnění nařízení o solárních panelech, které se týká posledního šetření v této záležitosti, pět největších komerčních bank ve státním vlastnictví (Agricultural Bank of China, Bank of China, China Construction Bank, Bank of Communications a ICBC) představuje více než 50 % bankovního sektoru z hlediska bilanční sumy.
(72)
Na základě využití dostupných údajů, včetně skutečností stanovených v nařízení o solárních panelech, platí i nadále závěr, že komerční banky ve státním vlastnictví jsou veřejnoprávní subjekty ve smyslu čl. 2 písm. b) základního nařízení, jak bylo podrobně uvedeno ve 158. až 168. bodě odůvodnění nařízení o solárních panelech.
(73)
Po poskytnutí informací čínská vláda zpochybnila tento závěr, přičemž uvedla, že Komise neuvedla důvody, proč považovala komerční banky ve státním vlastnictví za veřejnoprávní subjekty. Komise toto tvrzení odmítá, jelikož důvody, proč jsou komerční banky ve státním vlastnictví veřejnoprávními subjekty, jsou uvedeny ve 158. až 168. bodě odůvodnění nařízení o solárních panelech a čínská vláda neposkytla žádné informace, které by byly s uvedenými nejlepšími dostupnými údaji v rozporu. Zde je jejich shrnutí:
a)
komerční banky ve státním vlastnictví drží největší tržní podíl a jsou převládajícími aktéry na trhu v ČLR;
b)
z dostupných údajů vyplývá, že komerční banky ve státním vlastnictví podléhají vládnímu dozoru prostřednictvím vlastnictví a správní kontroly jejich obchodního chování, včetně mezí pro úrokové sazby, které mohou nabízet;
c)
zákon o bankovnictví a ostatní právní předpisy vyžadují, aby banky půjčovaly v souladu s potřebami národního hospodářství, poskytovaly úvěrovou pomoc podporovaným projektům a upřednostňovaly podniky působící v oblasti nových a špičkových technologií.
(74)
Závěry v těchto bodech odůvodnění jsou nedávné, jelikož byly zveřejněny až na konci roku 2013, a byly zveřejněny s plným vědomím změny, která v červenci 2013 nastala v oblasti politiky týkající se spodních hranic pro úrokové sazby v Číně.
(75)
Stejně jako v předchozích šetřeních se Komise pokusila ověřit úlohu, kterou sehrává čínská vláda a zejména centrální banka, Čínská lidová banka, na finančních trzích a v bankovním sektoru, pokud jde o poskytování úvěrů pro odvětví výroby solárního skla. Zatímco spolupráce ze strany čínské vlády a Čínské lidové banky byla obecně uspokojivá, Čínská lidová banka neposkytla úplné znění „oběžníku Čínské lidové banky o otázkách úpravy úrokových sazeb u vkladů a úvěrů“ (YinFa (2004) 251), který stanoví spodní hranice a stropy úrokových sazeb pro úvěry a vklady. Pro úvěry komerčních bank (komerční banky ve státním vlastnictví i soukromé komerční banky) a úvěry veřejných rozvojových bank oběžník pouze stanovuje spodní hranici. V případě preferenčních úvěrů a úvěrů, pro něž čínská vláda přijala zvláštní předpisy, oběžník stanoví, že se úrokové sazby nesmějí pohybovat směrem nahoru. Přesná horní mez pro uvedené úvěry se stanoví ve zvláštních předpisech.
(76)
V průběhu inspekce Komise na místě Čínská lidová banka uvedla, že zmíněný dokument nelze poskytnout, jelikož nebyl veřejně k dispozici na jejích internetových stránkách. Vyhledáváním na internetu však byla nalezena kopie oběžníku a jeho překlad do angličtiny, a to v balíčku dokumentů, které čínská vláda před několika lety poskytla australským orgánům. (13) Vzhledem k neexistenci úřední kopie přímo od čínské vlády považovala Komise tuto verzi za pravdivou a úplnou kopii dotčeného oběžníku.
(77)
Z oběžníku vyplývá, že Čínská lidová banka ovlivňovala stanovování úrokových sazeb pro úvěry, které v období šetření v ČLR poskytovaly komerční banky ve státním vlastnictví. Čínská vláda vysvětlila, že v červenci 2013 Čínská lidová banka zrušila jak spodní hranici, tak strop pro úrokové sazby úvěrů. Tato skutečnost byla vzata na vědomí, nicméně jelikož k ní došlo po konci období šetření, nemá vliv na zde uvedené závěry. V každém případě spodní hranice pro úrokové sazby, která byla běžná v průběhu období šetření, není jediným argumentem, proč Komise považuje komerční banky ve státním vlastnictví za veřejnoprávní subjekty. Bez ohledu na to závěry uvedené v 158. až 168. bodě odůvodnění nařízení o solárních panelech stále platí.
(78)
Po poskytnutí informací čínská vláda učinila několik připomínek týkajících se oběžníku „YinFa (2004) 251“, aniž by poskytla vysvětlení, proč úplné znění tohoto oběžníku nebylo Komisi poskytnuto a aniž by potvrdila, zda je znění, které bylo poskytnuto australským orgánům a které Komise nalezla, správné. Jak bylo dříve zjištěno v šetření týkajícím se solárních panelů, tento oběžník jasně stanoví pokyny Čínské lidové banky ohledně poskytování úvěrů určené bankám. Jak bylo uvedeno v předchozích šetřeních, obsah tohoto oběžníku je důležitý pro porozumění toho, jakou úlohu čínská vláda a Čínská lidová banka sehrávají ve směřování bank a poskytování úvěrů.
(79)
I nadále platí závěr Komise, který byl již uveden v nařízení o solárních panelech, totiž že zaprvé článek 34 zákona o bankovnictví ukládá bankám povinnost vykonávat svou úvěrovou činnost v souladu s potřebami národního hospodářství. Potřeby národního hospodářství jsou stanoveny v 12. pětiletém plánu.
(80)
Po poskytnutí informací čínská vláda zpochybnila výklad článku 34 zákona o bankovnictví ze strany Komise, přičemž uvedla, že „tato věta je nejednoznačná a nedává bankám žádný výslovný pokyn, aby jednaly určitým způsobem. Žádný dokument nepopisuje potřeby národního hospodářství, ať se jedná o 12. pětiletý plán nebo jiné nařízení/rozhodnutí“.
(81)
To se odlišuje od výkladu článku 34 ze strany čínské vlády v šetření týkajícím se solárních panelů, kde byl popsán jako „neutrální“. Komise s tímto posouzením ze strany čínské vlády nesouhlasí. Komise je toho názoru, že politiky týkající se národního hospodářství jsou stanovené v 12. pětiletém plánu a zvláštním plánu pro fotovoltaické odvětví a že finanční ústavy jsou vyzývány k poskytování úvěrů podporovaným odvětvím, jako je odvětví výroby solárního skla, a čínská vláda neprokázala, že tomu tak není.
(82)
Čínská vláda upozornila Komisi na jiné články zákona o bankovnictví, zejména na články 4, 5 a 7, které by měly zajistit, aby byly úvěry poskytovány bez zásahů a po příslušném posouzení. Komise uznává, že tyto články existují, avšak poznamenává, že čínská vláda, banky a také dotčené společnosti zařazené do vzorku nebyly schopny prokázat, že úvěry byly poskytnuty bez zásahů - vzhledem k preferenčním úvěrům pro odvětví výroby solárního skla - a s posouzením úvěru -, jelikož navzdory žádostem nebyly žádné úvěrové dohody ani posouzení rizik, včetně úvěrových ratingů, poskytnuty jako věcné důkazy, ani nebylo shledáno jejich spojení s jakýmkoli úvěrem poskytnutým jakémukoli vyvážejícímu výrobci zařazenému do vzorku.
(83)
Zadruhé se od bank vyžaduje, aby poskytovaly úvěrovou pomoc podporovaným odvětvím podle rozhodnutí č. 40 a č. 9, které mají právní sílu zákona. Čínská vláda potvrdila během kontroly na ministerstvu obchodu, že solární sklo je podporovaným odvětvím. To je v souladu s katalogem pokynů pro průmyslovou restrukturalizaci z roku 2011, který poskytla čínská vláda ve své odpovědi na dotazník, a v němž je solární sklo klasifikováno v podporované kategorii.
(84)
Rozhodnutí č. 40 stanoví instrukce pro všechny finanční instituce v podobě závazných pokynů ohledně propagace a pomoci týkající se podporovaných odvětví, přičemž odvětví výroby solárního skla je podporovaným odvětvím.
(85)
Po poskytnutí informací čínská vláda zpochybnila posouzení Komise, pokud jde o dopad rozhodnutí č. 40 a připojených nařízení, a rozhodnutí č. 9. Komise potvrzuje, že podle jejího posouzení jak rozhodnutí č. 40, tak připojená nařízení stanoví potřeny národního hospodářství. Stanoví strategii pro vládu a pro finanční sektor a zejména stanoví poskytování přímých úvěrů podporovaným odvětvím, jako je odvětví výroby solárního skla.
(86)
Čínská vláda byla požádána, aby objasnila právní status rozhodnutí Státní rady, jako je rozhodnutí č. 40. Ta však pouze odpověděla, že se jedná o nařízení vydané Státní radou, které není součástí čínských právních předpisů. Na podporu tohoto tvrzení však neposkytla žádné důkazy. Postoj, který čínská vláda zaujala, je v rozporu s veřejně dostupnými informacemi, které popisují Státní radu jako nejvyšší správní orgán, který má správní legislativní pravomoc. Podle těchto zdrojů jsou rozhodnutí Státní rady právně závaznými předpisy. (14) Na základě dostupných údajů Komise tedy zastává názor, že rozhodnutí č. 40 a prováděcí rozhodnutí připojená k uvedenému rozhodnutí, jako například rozhodnutí č. 9, jsou správní předpisy, a proto jsou součástí čínských právních předpisů.
(87)
Komise proto potvrzuje analýzu uvedenou ve 191. bodě odůvodnění nařízení o solárních panelech, v němž dospěla k závěru, rozhodnutí č. 40 a rozhodnutí č. 9 jsou právně závazná pro ostatní veřejnoprávní a hospodářské subjekty.
(88)
Komise rovněž zjišťovala, zda jsou soukromé banky v Číně pověřeny a/nebo řízeny čínskou vládou, aby výrobcům solárního skla nabízely preferenční úvěry ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu iv) základního nařízení.
(89)
Článek 34 zákona o bankovnictví je použitelný také pro soukromé banky v Číně. Čínská vláda a účastníci řízení nepředložili žádný důkaz, že závěr týkající se právní situace, jehož bylo dosaženo ve 174. bodě odůvodnění nařízení o solárních panelech, totiž že jim čínská vláda dává pokyny stejně jako bankám ve vlastnictví státu, přestává platit. Článek 34 zákona o bankovnictví stanoví, že je bankám nařízeno „vykonávat úvěrovou činnost v souladu s potřebami národního hospodářství a sociálního rozvoje a v duchu státní průmyslové politiky“ (15). Za těchto okolností, jak je uvedeno v 188. bodě odůvodnění nařízení o solárních panelech, o strategii komerčních bank ve státním vlastnictví i soukromých bank, pokud jde o poskytování úvěrů jak, rozhoduje čínská vláda.
(90)
Po poskytnutí informací čínská vláda zpochybnila závěr, že pověřuje nebo řídí soukromé banky v ČLR a napadla zejména váhu, jakou Komise přikládá článku 34 zákona o bankovnictví, přičemž uvedla, že „pokud jde o“„potřeby národního hospodářství“, lze je vykládat různě a výklad se evidentně liší v závislosti na osobě/subjektu, která/který uvedené ustanovení zkoumá“.
(91)
Je pozoruhodné, že čínská vláda vyjádřila nesouhlas s výkladem Komise, nicméně nepředložila vlastní výklad vlastního právního předpisu.
(92)
Komisi však postačí odkázat na zjištění z předchozích šetření a v tomto případě na dostupné údaje, aby zopakovala závěr, že potřeby národního hospodářství jsou stanoveny v plánech a nařízeních vydaných ČLR a že článek 34 vyžaduje, aby banky poskytovaly úvěry v souladu s těmito popisy národního hospodářství, což zahrnuje podporu výroby solárního skla.
(93)
Zjištění, že čínská vláda pověřuje a řídí soukromé banky, aby v souladu s článkem 34 zákona o bankovnictví poskytovaly úvěry podporovaným odvětvím, proto zůstává zachováno.
(94)
Komise proto dospěla k závěru, že v případě úvěrů poskytnutých komerčními bankami ve státním vlastnictví v ČLR se jedná o finanční příspěvek výrobcům solárního skla ve formě přímého převodu peněžních prostředků vládou ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) základního nařízení.
(95)
Stejné důkazy také ukazují, že komerční banky ve státním vlastnictví (jakož i soukromé banky) jsou pověřeny nebo řízeny vládou, což v důsledku znamená, že existuje finanční příspěvek stanovený v čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu iv) základního nařízení.
(96)
Pokud jde o specifičnost, Komise poznamenává, že čínská vláda nařizuje poskytovat preferenční úvěry omezenému počtu odvětví a že odvětví výroby solárního skla, jakožto součást fotovoltaického odvětví, je jedním z nich, jak je podrobně uvedeno v 172. bodě odůvodnění nařízení o solárních panelech. Čínská vláda zahrnula odvětví výroby solárního skla mezi „klíčová“ výrobní odvětví ve svém 12. pětiletém plánu. Rozhodnutí č. 40 uvádí, že čínská vláda aktivně podpoří rozvoj nových odvětví energetiky a urychlí rozvoj odvětví solární energie. Všem finančním institucím je dán pokyn, aby poskytly úvěrovou pomoc pouze podporovaným projektům, což je kategorie, do níž patří projekty týkající se solárního skla. Rozhodnutí rovněž slibuje provádění „dalších preferenčních politik na podporované projekty“.
(97)
Po poskytnutí informací čínská vláda zpochybnila zjištění o specifičnosti a zejména způsob, jakým Komise interpretovala 12. pětiletý plán, přičemž uvedla, že „nemá žádnou právní hodnotu a není závazným dokumentem“. Komise nesouhlasí s tímto prohlášením, a poznamenává, že čínská vláda uvedla v předchozích šetřeních stejná tvrzení, která rovněž nebyla přijata. 12. pětiletý plán uvádí, že byl „projednán a schválen Všečínským shromážděním lidových zástupců a má sílu zákona.“
(98)
Komise proto dospěla k závěru, že subvence v podobě preferenčních úvěrů nejsou poskytovány obecně, a jsou tudíž specifické ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení.
(99)
V míře, v níž jsou vládní půjčky nebo půjčky od soukromých subjektů pověřených nebo řízených vládou poskytovány za podmínek výhodnějších, než jaké by mohli jejich příjemci skutečně získat na trhu, je těmto poskytována výhoda.
(100)
Stejně jako v předchozích šetřeních se Komise pokusila ověřit posouzení úvěrového rizika vypracovaná bankami, které v průběhu období šetření půjčily finanční prostředky společnostem zařazeným do vzorku. Společnosti nepředložily žádné důkazy týkající se jejich úvěrového ratingu a banky při šetření nespolupracovaly. Komise proto neměla k dispozici žádný důkaz, že úvěry pro společnosti v odvětví výroby solárního skla byly založeny na posouzení rizik a že stanovená úroková sazba je výsledkem tohoto posouzení.
(101)
Vzhledem k tomu, že čínská vláda, vyvážející výrobci ani banky neposkytly žádné informace, Komise využila dostupných údajů ke stanovení, zda preferenční úvěry v ČLR ve skutečnosti přinesly výhody vyvážejícím výrobcům zařazeným do vzorku, kteří měly úvěry od bank v ČLR.
(102)
Komise, stejně jako v šetření týkajícím se solárních panelů, začala s úředně zveřejněnými úrokovými sazbami centrální banky z Čínské lidové banky pro úvěry v juan renminbi („CNY“). Průměrná úroková sazba za období šetření činila 6,26 %.
(103)
Komise poté upravila úrokovou sazbu Čínské lidové banky s ohledem na úvěrové riziko dotčených společností. Ty však neposkytly žádné nezávislé úvěrové ratingy ani podobné informace, které by Komisi umožnily výpočet úvěrového ratingu. Komise nicméně v předchozích šetřeních zjistila, že úvěrové ratingy čínských firem jsou narušené vládní podporou a že neexistují žádné důkazy o jakémkoli smysluplném posouzení rizika příjemců úvěrů. Komise proto použila stejnou metodiku jako v šetření týkajícím se solárních panelů a považovala všechny dotčené společnosti za společnosti s neinvestičním stupněm „BB“, jak je definuje úvěrová ratingová společnost Bloomberg.
(104)
Prémie u dluhopisů vydávaných společnostmi s ratingy BB proti dluhopisům vydávaným společnostmi s ratingy AAA (které má ČLR u dluhopisů), jak ji zaznamenala společnost Bloomberg, pak byla přičtena k průměrné úvěrové úrokové sazbě Čínské lidové banky v průběhu období šetření. Výsledkem byla referenční úroková sazba pro období šetření za úvěry poskytnuté společnostem zařazeným do vzorku v CNY, ve výši 10,37 %.
(105)
Srovnáním této referenční úrokové sazby se skutečnou úrokovou sazbou účtovanou během období šetření dotčeným společnostem Komise dospěla k závěru, že úvěry byly odvětví výroby solárního skla poskytnuty za podmínek, které jsou příznivější než tržní podmínky.
(106)
Po poskytnutí informací čínská vláda zpochybnila volbu referenční hodnoty ze strany Komise a závěry, které Komise učinila na základě srovnání referenční hodnoty a skutečně placeného úroku.
(107)
Srovnání mezi referenčním a skutečně zaplaceným úrokem jasně ukazuje, že vyvážející výrobci, kteří si půjčovali od čínských bank, v CNY, platili méně, než běžné komerční úrokové sazby pro společnosti v jejich finančním postavení.
(108)
Za druhé, Komise si byla vědoma toho, že Čínská lidová banka v červenci 2013 zrušila spodní hranici, a tuto skutečnost uvedla v informačním dokumentu. To však nic nemění na závěru, že čínská vláda zasahuje do chování bank v Číně, pokud jde o poskytování úvěrů, zejména prováděním rozhodnutí č. 40 a přiložených nařízení, a ustanovení článku 34 zákona o bankovnictví.
(109)
Za třetí Komise vypočítala referenční hodnotu pouze pro úvěry poskytnuté v CNY, jelikož vyvážející výrobci zařazení do vzorku neměli u čínských bank úvěry v EUR nebo USD.
(110)
Čínská vláda dále požadovala podrobnější informace o tom, proč Komise měla za to, že vyvážející výrobci zařazení do vzorku by měli mít úvěrový rating BB. Důvodem, proč byl zvolen rating BB, byla skutečnost, že Komise neobdržela žádné důkazy, že byl úvěrový rating vypočten pro kteréhokoli vyvážejícího výrobce zařazeného do vzorku z důvodu nespolupráce dotčených bank. Úvěrový rating BB navíc není nepříznivý úsudek a ve skutečnosti je pro společnosti zařazené do vzorku výhodný, jelikož je nejlepším neinvestičním stupněm na finančních trzích.
(111)
Podle článku 28 musela Komise využít nejlepších dostupných údajů, které byly převzaty ze závěrů nařízení o solárních panelech, kde byl pro společnosti zařazené do vzorku v uvedeném nařízení použit úvěrový rating BB. To bylo v tomto případě považováno za přiměřené a po poskytnutí informací nebyly obdrženy žádné důkazy, že by společnostem zařazeným do vzorku udělily dotčené banky jiný úvěrový rating.
d) Závěr
(112)
Na základě zjištění v rámci šetření dospěla Komise k závěru, že odvětví výroby solárního skla v Číně byly v průběhu období šetření poskytovány preferenční úvěry, a to jak ze strany bank ve vlastnictví státu, tak ze strany soukromých bank. Financování odvětví výroby solárního skla je subvencí ve smyslu základního nařízení, jelikož
a)
existuje finanční příspěvek vlády podle čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i);
b)
existuje pověření a řízení vládou podle čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu iv) a
c)
a je tím příjemci poskytnuta výhoda, jak vyžaduje čl. 3 odst. 2.
(113)
Vzhledem k existenci finančního příspěvku, výhodě vzniklé vyvážejícím výrobcům a specifičnosti by tato subvence měla být pokládána za napadnutelnou.
(114)
Po poskytnutí informací čínská vláda zpochybnila použití zjištění z předchozích šetření za účelem dosažení závěrů ohledně subvencování v tomto případě, a zejména tvrdila, že Komise příliš spoléhala na zjištění v nařízení o solárních panelech.
(115)
Toto tvrzení bylo odmítnuto. Jak již bylo poznamenáno výše, vzhledem k nespolupráci ze strany bank v ČLR byla Komise nucena použít ustanovení článku 28 a využít nejlepší dostupné údaje. Šetření v oblasti solárních panelů je nejnovější a obsahuje nejaktuálnější zjištění o subvencování v Číně. Solární panely nejsou stejný výrobek jako solární sklo, ale oba tyto výrobky se používají v témže novém energetické odvětví a vztahují se na ně tytéž plánovací dokumenty vlády. Vzhledem k tomu, že jiné informace nebyly k dispozici, je využití zjištění uvedených v nařízení o solárních panelech jakožto „nejlepších dostupných údajů“ vhodné. Čínská vláda dále tvrdila, že mezi šetřením týkajícím se solárních panelů a tímto šetřením došlo k významným změnám, zejména ke zrušení spodní hranice úrokových sazeb Čínskou lidovou bankou v červenci 2013. Toto tvrzení bylo odmítnuto, neboť závěry z šetření týkajícího se solárních panelů odkazují na uvedené období šetření, stejně jako toto šetření odkazuje na své vlastní období šetření. V obou případech se zrušení spodní hranice uskutečnilo po skončení období šetření, a proto nemá vliv na použití článku 28 a zjištění z šetření týkajícího se solárních panelů jakožto nejlepších dostupných údajů.
(116)
Všem společnostem zařazeným do vzorku, kromě jedné, poskytly úvěry komerční banky ve státním vlastnictví a soukromé banky. Jedna společnost byla financována výhradně prostřednictvím své offshore mateřské společnosti a žádné úvěry od bank se sídlem v ČLR nezískala.
(117)
Po poskytnutí informací jedna ze společností zařazených do vzorku zpochybnila závěr Komise, a uvedla, že ji Komise nepožádala, aby poskytla svůj nezávislý úvěrový rating. Komise však uvedenou společnost požádala, aby poskytla veškeré informace týkající se úvěrů, které získala, avšak společnost neposkytla nezávislý úvěrový rating. Pokud společnost tyto informace měla, pak je vzhledem k tvrzením uvedeným v podnětu a informacím požadovaným v dotazníku měla poskytnout. A zejména vzhledem k informacím v informačním dokumentu, pokud měla nezávislý úvěrový rating, měla jej poskytnout neprodleně. Tento argument se proto odmítá.
e) Výpočet výše subvence
(118)
Ustanovení čl. 6 písm. b) základního nařízení stanoví, že výhoda u preferenčních půjček by se měla vypočítat jako rozdíl mezi částkou zaplacených úroků a částkou, která by byla zaplacena za srovnatelnou obchodní půjčku, kterou by společnost mohla získat na trhu. Jak již bylo uvedeno, vzhledem k neexistenci smysluplného posouzení rizik Komise pro srovnatelné obchodní půjčky vytvořila tržní referenční hodnotu.
(119)
Výhoda byla vypočtena pro období šetření jako rozdíl mezi úroky skutečně placenými v průběhu období šetření a úrokem, který by byl zaplacen při použití referenční hodnoty.
(120)
Subvenční rozpětí vypočtená pro vyvážející výrobce zařazené do vzorku, založená na této metodice, jsou:
Preferenční půjčky
Název společnosti
Subvenční rozpětí
Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd
0 %
Zhejiang Hehe Photovoltaic Glass Technology Co., Ltd
6,2 %
Zhejiang Jiafu Glass Co., Ltd; Flat Solar Glass Group Co., Ltd; Shanghai Flat Glass Co., Ltd
2,5 %
Henan Yuhua New Material Co., Ltd
4,8 %
5.2 Další režimy preferenčních půjček
(121)
Vyvážející výrobci zařazení do vzorku nezískali v průběhu období šetření žádné výhody na základě subvenčních programů vývozních úvěrů, úvěrových linek, vývozních záruk, programu „Green Express“ nebo jako výhody prostřednictvím poskytnutí přístupu k offshore holdingovým společnostem.
6. Grantové programy
(122)
Společnosti zařazené do vzorku nezískaly v průběhu období šetření žádné výhody z programů „známé značky“ nebo „China World Top Brands“.
6.1 Zvláštní grantové programy a granty
a) Úvod
(123)
Společnosti zařazené do vzorku obdržely značné jednorázové granty od různých vládních orgánů na mnoha úrovních, v důsledku čehož získaly v průběhu období šetření výhodu. Tyto skutečnosti byly zjištěny v průběhu inspekcí dotčených společností a nebyly uvedeny v odpovědích na dotazník dotčených společností ani nebyly uvedeny v odpovědi čínské vlády na dotazník, jak bylo požadováno. Žadatel tvrdil, že výrobci solárního skla obdrželi uvedené jednorázové granty od orgánů správy provincie nebo místní samosprávy a že tyto granty přinesly výhodu, protože byly finanční prostředky obdrženy bez odpovídajícího zohlednění. (16) Oznámení o zahájení řízení rovněž stanoví, že „grantové programy“ jsou subvence používané na podporu odvětví výroby solárního skla.
b) Právní základ
(124)
Tyto granty společnostem poskytly orgány na úrovni provincií, měst, správních obvodů nebo okresů a všechny se zdály být specifické pro dotčené společnosti nebo specifické, pokud jde o umístění a druh výrobního odvětví. Úroveň právní podrobnosti pro příslušný zákon, na jehož základě byly tyto výhody uděleny, pokud pro ně vůbec nějaký právní základ existoval, obvykle nebyla Komisi sdělena, přestože byla Komisi často, ne však vždy, předána kopie dokumentu vydaného vládním orgánem, který udělení finančních prostředků doprovázel.
c) Zjištění, jež šetření přineslo
(125)
Jedna společnost zařazená do vzorku obdržela v průběhu období šetření granty od zóny hospodářského rozvoje, v níž se nacházela. Uvedené granty vypočítala zóna hospodářského rozvoje na úrovni 20 % veškerých daní, které společnost odvedla místním daňovým orgánům a které zahrnovaly mimo jiné daň z příjmu právnických osob, daň z užívání pozemků a daň z výnosů z dividend.
(126)
Další společnost zařazená do vzorku obdržela v období šetření velký grant od místní samosprávy na pokrytí poplatků potřebných k připojení společnosti k elektrické síti, které by jinak společnost musela zaplatit sama. Ten byl udělen společnosti „na podporu velkých společností sídlících v regionu“.
(127)
Další společnost zařazená do vzorku obdržela přímý grant ve výši 25 milionů CNY z fondu pro přizpůsobování průmyslu pro výrobu technicky vyspělého solárního skla Národní komise pro rozvoj a reformy. Tento přímý grant od státu byl obdržen v roce 2006 a uvedená společnost si jej rovnoměrně rozdělila po 10 % na následujících 10 let. Za výhodu v průběhu období šetření bylo tedy považováno 2,5 milionu CNY.
(128)
Tatáž společnost rovněž zaevidovala ve svém účetnictví za rok 2012 další granty od místních finančních úřadů a jiných vládních subjektů. Společnost uvedla, že většina těchto grantů nebyly ve skutečnosti přímé převody finančních prostředků od uvedených subjektů určené uvedené společnosti, nýbrž náhrady částek, které uvedená společnost předtím zaplatila vládě. Jelikož nebyl poskytnut žádný uspokojivý důkaz, nemůže Komise toto vysvětlení přijmout.
(129)
Jiná společnost zařazená do vzorku obdržela přímý grant ve výši 15 milionů CNY před obdobím šetření od místní vlády a tato společnost si jej rovnoměrně rozdělila po 10 % na následujících 10 let. Grant byl vyplacen společnosti na vývoj fotovoltaického odvětví (jež zahrnuje odvětví výroby solárního skla), urychlené vybudování pokročilé výrobní základny v místní průmyslové zóně a bezproblémové provádění velkých projektů.
(130)
Stejná společnost rovněž obdržela několik dalších grantů před obdobím šetření, a určitý podíl grantu si přidělila do období šetření. Společnost však neposkytla žádné podrobné údaje o povaze uvedených grantů a vhledem k tomu, že tyto informace nebyly k dispozici, byly k dosažení závěrů využity dostupné údaje. Komise dospěla k závěru, že vzhledem k tomu, že jiné dostupné údaje nebyly k dispozici, jsou uvedené granty specifické pro uvedenou společnost a že výše grantu přiděleného v období šetření by měla být považována za výhodu.
d) Závěr
(131)
Čínská vláda byla vyzvána, aby podala další informace a zahájila konzultace ohledně těchto grantů, což však odmítla. Na základě shromážděných důkazů ohledně obdržení těchto grantů společnostmi zařazenými do vzorku a vzhledem k tomu, že žádné jiné informace nebyly k dispozici, má Komise za to, že uvedené granty jsou subvencí ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu i) a čl. 3 odst. 2 základního nařízení, jelikož čínská vláda převedla finanční prostředky v podobě grantů výrobcům dotčeného výrobku, a že tím byla příjemci poskytnuta výhoda.
(132)
Tyto granty jsou rovněž specifické ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) a čl. 4 odst. 3 základního nařízení, jelikož se zdají být omezeny na některé společnosti nebo specifické projekty v určitých regionech a jsou udělovány ke splnění jednorázových požadavků společností zařazených do vzorku. Tyto granty nesplňují požadavky čl. 4 odst. 2 písm. b) základního nařízení týkající se nespecifičnosti, jelikož podmínky pro vznik nároku a skutečná výběrová kritéria pro podniky nejsou transparentní, nejsou objektivní a nepoužijí se automaticky. Kromě toho neexistují žádné důkazy, že uvedené granty patří do zastřešujícího subvenčního programu.
(133)
Po poskytnutí informací čínská vláda zpochybnila pravomoc Komise vyšetřovat uvedené granty a analýzu Komise týkající se částečných informací, které měla k dispozici. Komise však pečlivě analyzovala důvěrné obchodní informace poskytnuté dotčenými společnostmi, a pokud existují důkazy, že se jedná o výhodu a že grant je specifický, byla ve vztahu k uvedenému grantu uplatněna vyrovnávací opatření.
(134)
Ve všech případech společnosti poskytly informace ohledně výše grantu, a informace o tom, kdo grant poskytl, i když v některých případech neměla daná společnost žádný dokument, kterým by prokázala právní základ, z něhož subjekt udělující grant vycházel. Dotčené společnosti rovněž většinou tento příjem zaznamenávaly ve svém účetnictví jako „příjem ze subvencí“, přičemž toto účetnictví bylo ověřeno nezávislým auditem. Tato skutečnost byla považována za skutečný důkaz subvence, která přinesla napadnutelnou výhodu.
(135)
Jedna společnost zařazená do vzorku ze stejných důvodů rovněž zpochybnila pravomoc Komise vyšetřovat a vyrovnávat uvedené granty specifické pro jednotlivé společnosti. Ze stejných důvodů Komise odmítá jejich argument a opakuje svůj postoj, že má pravomoc vyšetřovat tyto granty a vyrovnávat je, pokud je to vhodné.
e) Výpočet výše subvence
(136)
Níže uvedená tabulka obsahuje výpočet výhody pro tyto výše uvedené granty, přičemž se za výhodu považuje částka obdržená v průběhu období šetření nebo zaúčtovaná v uvedeném období, pokud byla uvedená částka dotčenou společností odepisována.
Ostatní grantové programy
Název společnosti
Subvenční rozpětí
Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd
1,1 %
Zhejiang Hehe Photovoltaic Glass Technology Co., Ltd
2,9 %
Zhejiang Jiafu Glass Co., Ltd; Flat Solar Glass Group Co., Ltd; Shanghai Flat Glass Co., Ltd
1,1 %
Henan Yuhua New Material Co., Ltd
3,0 %
7. Programy osvobození od přímých daní a jejich snížení
7.1 Program „Dva roky úplného a tři roky polovičního osvobození od daně“ pro podniky se zahraničními investicemi
a) Úvod
(137)
Program „Dva roky úplného a tři roky polovičního osvobození od daně“ opravňuje podniky se zahraničními investicemi k tomu, aby první dva roky neplatily žádnou daň z příjmu právnických osob a tři následující roky platily pouze 12,5 % místo 25 %.
b) Právní základ
(138)
Právním základem tohoto programu je článek 8 zákona Čínské lidové republiky o dani z příjmů podniků se zahraničními investicemi a zahraničních podniků (dále jen „zákon o dani týkající se podniků se zahraničními investicemi“) a článek 72 prováděcích pravidel k zákonu Čínské lidové republiky o dani z příjmů podniků se zahraničními investicemi a zahraničních podniků. Podle čínské vlády byl tento program ukončen podle článku 57 zákona o dani z příjmů podniků z roku 2008 s přechodným obdobím do konce roku 2012. Uvedený zákon tedy objasňuje, že v rámci tohoto režimu bude existovat výhoda v daňovém roce 2012.
c) Zjištění, jež šetření přineslo
(139)
Uvedený režim „Dva roky úplného a tři roky polovičního osvobození od daně“ přinesl výhody podnikům v průběhu účetního roku 2012, načež byl podle čínské vlády uvedený režim zrušen.
(140)
Jedna ze společností zařazených do vzorku byla podnikem se zahraničním vlastníkem, který uvedený daňový režim využíval v průběhu období šetření. Uvedená společnost získala místo plné sazby ve výši 25 % sazbu daně z příjmu právnických osob ve výši 12,5 %, což bylo uvedeno v jejím přiznání k dani z příjmu právnických osob za rok 2012 a v její roční účetní závěrce.
(141)
Komise o těchto zjištěních informovala účastníky řízení a obdržela stanoviska čínské vlády, která uvedla, že podle oznámení o přechodu (17) budou všechny výhody z tohoto režimu ukončeny v roce 2012. Čínská vláda uvedla, že v případě, že budou uložena vyrovnávací cla, nelze je uložit v případě výhody získané z tohoto režimu jednou společností zařazenou do vzorku v průběhu období šetření. Uvedené tvrzení se přijímá, jelikož pro tuto společnost zařazenou do vzorku, za zvláštních okolností tohoto případu, nemá Komise důkazy o žádné trvající výhodě.
d) Závěr
(142)
Ačkoliv byl režim „Dva roky úplného a tři roky polovičního osvobození od daně“ v předchozích nařízeních vyrovnáván, Komise pro tuto jednu společnost zařazenou do vzorku neukládá clo na vyrovnání výhody zjištěné v průběhu období šetření, jelikož nemá žádné důkazy o tom, že pro tuto jednu společnost zařazenou do vzorku byl ke dni uložení cel v platnosti uvedený režim nebo jakákoli jeho varianta.
7.2 Podniky využívající nejnovější a špičkové technologie
a) Úvod
(143)
Na základě tohoto programu mohou společnosti, které jsou schopny prokázat splnění určitého souboru kritérií k získání statusu „podniku využívajícího nejnovější a špičkové technologie“, využívat sníženou sazbu u daně z příjmů právnických osob ve výši 15 % v porovnání s běžnou sazbou 25 %.
b) Právní základ
(144)
Právní základ tohoto programu je čl. 28 odst. 2 zákona o dani z příjmů podniků z roku 2008 (dále jen „zákon o dani z příjmů podniků“), společně se „správními opatřeními pro označení podniků využívajících nejnovější a špičkové technologie“ (Guo Ke Fa Huo [2008] No. 172) a článek 93 nařízení, kterými se provádí zákon o dani z příjmu podniků, společně s Oznámením státní daňové správy o otázkách úhrady daně z příjmů podniků působících v oblasti špičkových a nových technologií (Guo Shui Han [2008] č. 985).
c) Zjištění, jež šetření přineslo
(145)
Tento režim se použije pro podniky, které byly za podniky využívající nejnovější a špičkové technologie uznány čínskou vládou. Aby byly podniky pro tento režim způsobilé, musí mít základní nezávislá práva duševního vlastnictví a musí splňovat následující požadavky, které jsou stanoveny v uvedeném právním základě a shrnují se takto:
a)
jejich výroba je zahrnuta do oblasti působnosti výrobků v „odvětvích špičkových technologií s klíčovou státní podporou“;
b)
jejich celkové výdaje na výzkum a vývoj tvoří 3-6 % celkového příjmu z prodeje;
c)
jejich příjem z výrobků v oblasti špičkových a nových technologií činí více než 60 % celkového příjmu z prodeje;
d)
pracovníci zapojení do výzkumu a vývoje představují 10 % z celkového počtu zaměstnanců;
e)
ostatní požadavky stanovené „správními opatřeními pro podniky využívající špičkové a nové technologie z roku 2008“ jsou splněny.
(146)
Bylo zjištěno, že některé, nikoli však všechny, společnosti zařazené do vzorku tento režim využívají, a tedy platí daň z příjmu právnických osob pouze ve výši 15 % a nikoli 25 %. Tyto společnosti požádaly o status podniků využívajících nové a špičkové technologie a obdržely úřední oznámení, že splnily kritéria režimu, a proto byly způsobilé k tomu, aby svá přiznání k dani právnických osob vyplnily odpovídajícím způsobem.
d) Závěr
(147)
Stejně jako v 322. až 326. bodě odůvodnění šetření týkajícího se solárních panelů je Komise toho názoru, že tento režim je subvencí ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a čl. 3 odst. 2 základního nařízení, neboť existuje finanční příspěvek v podobě ušlých příjmů čínské vlády, čímž získávají dotčené společnosti výhodu. Výhoda pro příjemce se rovná daňové úspoře.
(148)
Tato subvence je specifická, jak je definováno v čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, jelikož je omezena na podniky, které získaly osvědčení podniků využívajících špičkové a nové technologie a splňujících všechny požadavky správních opatření z roku 2008. Společnosti zařazené do vzorku toto osvědčení získaly. Způsobilost není automatická a právní předpisy ani orgán poskytující subvenci nestanovily žádná objektivní kritéria.
(149)
Po poskytnutí informací čínská vláda zpochybnila závěry Komise, přičemž tvrdila, že kritéria způsobilosti byla objektivní a platila stejně pro všechny společnosti v ČLR. Komise nesouhlasí s výkladem zákonů a prováděcích opatření ze strany čínské vlády, ze kterých vyplývá, že je uvedený program omezen na některá odvětví a podniky podporované čínskou vládou na základě kritérií, které se nezdají být objektivní či neutrální, jako například, že je jejich výroba zahrnuta v rozsahu výrobků v „oblasti špičkových technologií s klíčovou státní podporou“.
(150)
Způsobilost rovněž není automatická, ale závisí na udělení osvědčení podniku působícímu v oblasti špičkových a nových technologií, které vydá příslušný orgán na základě vlastního uvážení.
(151)
Komise proto tuto subvenci považuje za napadnutelnou.
e) Výpočet výše subvence
(152)
Komise vypočítala výši napadnutelné subvence jako rozdíl mezi výší daně běžně placené v průběhu období šetření a výší daně, kterou v období šetření skutečně zaplatily dotčené společnosti.
Podniky využívající nejnovější a špičkové technologie
Název společnosti
Subvenční rozpětí
Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd
0 %
Zhejiang Hehe Photovoltaic Glass Technology Co., Ltd
0 %
Zhejiang Jiafu Glass Co., Ltd; Flat Solar Glass Group Co., Ltd; Shanghai Flat Glass Co., Ltd
0,4 %
Henan Yuhua New Material Co., Ltd
1,8 %
7.3 Osvobození od daně z výnosů z dividend mezi způsobilými tuzemskými podniky
a) Úvod
(153)
Podnět uváděl, že vyvážející výrobci solárního skla dostávali subvence z jiného režimu přímého osvobození od daně, totiž osvobození od daně z výnosů z dividend mezi způsobilými tuzemskými podniky (18). To spadá pod obecné subvenční praktiky osvobození od přímé daně z příjmu a/nebo jejího snížení, jak stanoví oznámení o zahájení řízení.
b) Právní základ
(154)
Právní základy těchto osvobození od daně z výnosů z dividend jsou články 25-26 zákona o dani z příjmu podniků a článek 83 nařízení, kterými se provádí zákon o dani z příjmu podniků.
c) Zjištění, jež šetření přineslo
(155)
Komise zjistila, že jedna společnost zařazená do vzorku získala osvobození od daně z výnosu z dividend mezi způsobilými tuzemskými podniky. Tato společnost požádala přímo místní finanční úřad o odečtení dividend získaných z kapitálových investic ze zdanitelného příjmu.
d) Závěr
(156)
Komise je toho názoru, že se jedná o subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a čl. 3 odst. 2 základního nařízení, neboť existuje finanční příspěvek v podobě ušlých příjmů čínské vlády, čímž získává dotčená společnost výhodu. Výhoda pro příjemce se rovná daňové úspoře.
(157)
V informačním dokumentu Komise uvedla, že je tento režim subvencí specifický ve smyslu čl. 4 odst. 2 písm. a) základního nařízení, jelikož právní předpisy omezují přístup k tomuto režimu na určité podniky, které sídlí v Čínské lidové republice a které investovaly do jiných tuzemských podniků.
(158)
Po poskytnutí informací čínská vláda tyto závěry zpochybnila, přičemž uvedla, že osvobození od daně z výnosů z dividend mezi způsobilými tuzemskými podniky nelze považovat za specifické, jelikož čl. 26 odst. 3 zákona o dani z příjmů podniků stanoví, že uvedené osvobození od daně z výnosů z dividend je k dispozici i jiným než tuzemským podnikům. Kromě toho čínská vláda uvádí, že kritéria způsobilosti jsou objektivní a vztahují se na všechny tuzemské podniky bez ohledu na odvětví, výrobek nebo zeměpisnou polohu.
(159)
Třebaže je pravdou, že zákon o dani z příjmů podniků předložený čínskou vládou v předchozím řízení ve svém čl. 26 odst. 3 stanoví, že uvedené osvobození od daně z výnosů z dividend je k dispozici i jiným než tuzemským podnikům, Komise je i nadále toho názoru, že je tento režim subvencí specifický. Článek 25 zákona o dani z příjmů podniků totiž potvrzuje, že toto osvobození od daně je vyhrazeno odvětvím a projektům, které podporuje stát. Přístup k tomuto režimu mají proto pouze podporovaná odvětví a projekty. Jak je vysvětleno v oddíle 5.1 písm. c), je odvětví výroby solárního skla podporovaným odvětvím.
e) Výpočet výše subvence
(160)
Komise vypočítala výši subvence jako rozdíl mezi výší daně běžně vybírané v průběhu období šetření a výší daně, kterou skutečně zaplatila dotčená společnost.
Režimy daně z výnosů z dividend
Název společnosti
Subvenční rozpětí
Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd
0 %
Zhejiang Hehe Photovoltaic Glass Technology Co., Ltd
0 %
Zhejiang Jiafu Glass Co., Ltd; Flat Solar Glass Group Co., Ltd; Shanghai Flat Glass Co., Ltd
5,8 %
Henan Yuhua New Material Co., Ltd
0 %
7.4 Jiné režimy osvobození od přímých daní a programy jejich snížení
a) Úvod
(161)
Kromě režimů posuzovaných v bodech 7.1-7.3 neshledala Komise žádné důkazy, že by společnostem zařazeným do vzorku byla poskytnuta výhoda prostřednictvím jiných režimů osvobození od přímých daní a programů jejich snížení uvedených výše v oddílu C bodě 4. Nicméně během svých kontrol Komise zjistila dva další režimy daně z příjmů právnických osob, které byly zahrnuty v účetnictví jedné ze společností zařazených do vzorku, konkrétně zápočet výdajů na výzkumné a vývojové činnosti a vracení daně z nemovitostí a daně z užívání pozemků. Ty také spadají pod „režimy osvobození od přímých daní a jejich snížení“ uvedené v oznámení o zahájení řízení, jakožto opatření, prostřednictvím kterých daňový orgán snížil placenou daň z příjmu právnických osob nebo vrátil daň z příjmu právnických osob, která již byla zaplacena. Zápočet daňových výdajů na výzkumné a vývojové činnosti je také spojen s „zápočtem daně u výzkumných a vývojových činností podniků se zahraničními investicemi“ uvedeným v oddílu C bodě 4.
b) Právní základ
(162)
Právním základem pro zápočet daňových výdajů na výzkumné a vývojové činnosti je článek 30 čínského zákona o dani z příjmů podniků.
(163)
Komisi nebyl sdělen konkrétní zákon pro vracení daně z nemovitostí a daně z užívání pozemků, nicméně byla Komisi poskytnuta kopie oběžníku vydaného správním orgánem provincie, který osvobození od daně doprovázel.
c) Zjištění, jež šetření přineslo
(164)
Komise zjistila, že jedné společnosti zařazené do vzorku byly započteny výdaje a vrácena daň z nemovitostí a daň z užívání pozemků. Dokument vydaný správním orgánem provincie omezuje vracení na podniky využívající špičkové a nové technologie.
d) Závěr
(165)
Pokud jde o zápočet výdajů na výzkumné a vývojové činnosti, Komise se domnívá, že je tento subvenční režim specifický, jelikož článek 30 je nutno vykládat společně s článkem 25 zákona o dani z příjmů podniků, v němž se uvádí, že toto osvobození od daně je vyhrazeno odvětvím a projektům, které podporuje stát. Přístup k tomuto režimu mají proto pouze podporovaná odvětví a projekty. Jak je vysvětleno v oddíle 5.1 písm. c), je odvětví výroby solárního skla podporovaným odvětvím.
(166)
Vrácení daně z nemovitostí a daně z užívání pozemků bylo specifické z hlediska umístění nebo druhu odvětví. Čínská vláda byla vyzvána, aby poskytla více informací o těchto daňových režimech v žádosti o další konzultace, což však odmítla. Komise proto postupovala na základě shromážděných důkazů, pokud jde o uplatňování uvedených režimů pro společnost zařazenou do vzorku, a také proto, že žádné další údaje nebyly k dispozici.
(167)
Po poskytnutí informací čínská vláda zpochybnila zjištění Komise, přičemž uvedla, že Komise neuvedla v informačním dokumentu žádné skutečné důkazy ohledně specifičnosti těchto režimů. Podrobné informace o specifičnosti těchto režimů byly poskytnuty pouze uvedené společnosti a od uvedené společnosti nebyla obdržena žádná stanoviska. Komise též uvedla další informace o specifičnosti uvedených režimů ve výše uvedených bodech odůvodnění.
(168)
Komise je toho názoru, že tyto režimy jsou subvence ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu ii) a čl. 3 odst. 2 základního nařízení, neboť existuje finanční příspěvek v podobě ušlých příjmů čínské vlády, čímž získává dotčená společnost výhodu. Výhoda pro příjemce se rovná daňové úspoře.
e) Výpočet výše subvence
(169)
Komise vypočítala výši subvence jako rozdíl mezi výší daně běžně vybírané v průběhu období šetření a výší daně, kterou skutečně zaplatila dotčená společnost.
Režimy daně z příjmu právnických osob
Název společnosti
Subvenční rozpětí
Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd
0 %
Zhejiang Hehe Photovoltaic Glass Technology Co., Ltd
0 %
Zhejiang Jiafu Glass Co., Ltd; Flat Solar Glass Group Co., Ltd; Shanghai Flat Glass Co., Ltd
0,7 %
Henan Yuhua New Material Co., Ltd
0 %
8. Programy nepřímých daní a dovozního cla
(170)
Komise nezjistila žádnou výhodu, kterou by získala jakákoli společnost zařazená do vzorku v rámci programů nepřímých daní a dovozního cla uvedených v oddílu C bodě 4.
9. Dodání zboží nebo poskytnutí služeb vládou za cenu nižší než přiměřenou
9.1 Poskytování antimonu, dodávání elektřiny
(171)
Nebyla zjištěna žádná výhoda spojená s nákupem antimonu nebo elektřiny, kterou by společnosti zařazené do vzorku získaly v průběhu období šetření.
9.2 Poskytování práv k užívání pozemků
a) Úvod
(172)
Jak je rovněž uvedeno v 354. až 370. bodu odůvodnění nařízení o solárních panelech, společnosti nemohou v ČLR přímo nakupovat pozemky, nýbrž pouze od místních orgánů kupují právo k užívání pozemků.
b) Právní základ
(173)
Zákon o správě půdy ČLR uvádí, že veškerá půda patří lidu a nelze ji kupovat či prodávat, ale stanoví podmínky, za kterých lze prodávat práva k užívání pozemků podnikům, a to na základě výzvy k podávání nabídek, cenových odhadů či dražby.
c) Zjištění, jež šetření přineslo
(174)
Systém dražby by v zásadě umožnil trhu posoudit cenu konkrétního práva k užívaní pozemků, a cena by tedy byla stanovena nezávisle. Nicméně v průběhu návštěvy Komise čínská vláda uvedla, že v každém případě stanoví spodní hranice cen pro každý stupeň pozemku (pozemky jsou ohodnoceny stupněm od 1 do 15 na základě kvality parcely), pod které nemůže cena práva k užívání pozemku klesnout.
(175)
Čínská vláda rovněž řídí nabídku pozemků tím, že stanoví kvótu, omezuje plochu, pro kterou lze prodávat práva k užívání pozemků pro průmyslové účely nebo pro účely bydlení, pro jednotlivé provincie a jednotlivé roky.
(176)
V každém případě, u žádného nákupu práva k užívání pozemku vyvážejícími výrobci zařazenými do vzorku Komise neshledala žádné důkazy dražebního procesu, který by nezávisle stanovil cenu práva k užívání pozemků. Společnost, která pozemky získala, buď nabídla vyvolávací cenu, nebo o 5 CNY za metr čtvereční více, než činila vyvolávací cena, a jelikož byla jediným zájemcem, právo k užívání pozemku získala.
(177)
Po poskytnutí informací čínská vláda zpochybnila zjištění Komise a prohlásila, že práva k užívání pozemků byla výrobním odvětvím v ČLR prodávána skutečným dražebním postupem.
(178)
Čínská vláda nejprve tvrdila, že existoval skutečný dražební systém, protože jediné, co vláda dělala, bylo, stejně jako u každého dražitele, stanovení vyvolávací ceny. Tento argument je odmítnut, jelikož dražba obvykle zahrnuje stanovení vyvolávací ceny nezávislým dražebníkem po nezávislém ocenění, k čemuž v tomto případě nedošlo, jelikož vlastník práva k užívání pozemků je rovněž dražebníkem.
(179)
Čínská vláda poté uvedla, že spodní hranice cen se obvykle používají k zajištění toho, aby konečná cena neklesla pod „základní tržní hodnotu“ práva k užívání pozemků. Žádný důkaz nebyl poskytnut na podporu tohoto argumentu, protože se jedná o argumentaci kruhem, jelikož částka zaplacená za právo k užívání pozemků (kterou vláda stanovila) má být tržní cena (na základě které se pak stanoví spodní hranice).
(180)
Čínská vláda pak uvedla, že skutečnost, že žádní další uchazeči se dražby neúčastnili, „nemůže být základem pro předpoklad, že právo k užívání pozemků nebylo ve skutečnosti vydraženo“. Závěr založený na tomto důkazu je ve skutečnosti přesně opačný. Čínská vláda, navzdory žádostem, neposkytla důkaz jediného práva k užívání pozemků, jehož cena by byla stanovena soutěžní dražbou, a proto je důsledkem tohoto postupu skutečnost, že vláda stanoví cenu a tuto cenu pak společnost zaplatí. Větší počet uchazečů sice nemusí být v každém jednotlivém případě absolutním požadavkem nezbytným pro zajištění existence tržního systému, avšak naprostá neexistence většího počtu uchazečů, která byly zjištěna v případě všech společností zařazených do vzorku, je jasným důkazem neexistence skutečných tržních cen.
(181)
V případě, kdy jedna společnost zařazená do vzorku zaplatila o 5 CNY za metr čtvereční více, než činila cena stanovena vládou, společnost Komisi sdělila, že jim příslušný orgán jednoduše sdělil, že tak mají učinit, aby vznikl dojem, že k dražbě došlo. Komise tudíž nemůže přijmout tuto skutečnost za skutečný důkaz, že v ČLR existuje trh pro prodej práv k užívání pozemků.
(182)
Ve skutečnosti tedy společnosti zařazené do vzorku zaplatily cenu stanovenou čínskou vládou. Jak též uvádí nařízení o solárních panelech (v 361. až 370. bodě odůvodnění), právo k užívání pozemků se poskytuje za cenu nižší než přiměřenou v porovnání s referenční tržní hodnotou, která je uvedena v písmeni e) níže.
d) Závěr
(183)
Komise dospěla k závěru, že poskytování práv k užívání pozemků čínskou vládou je proto nutno pokládat za subvenci ve smyslu čl. 3 odst. 1 písm. a) bodu iii) a čl. 3 odst. 2 základního nařízení v podobě dodání zboží, kterým získávají společnosti výhodu. Jelikož šetření neprokázalo existenci fungujícího trhu pro prodej práv k užívání pozemků v ČLR, použití vnější referenční hodnoty (viz písmeno e) níže) ukazuje, že částka, kterou vývozci zařazení do vzorku zaplatili za práva k užívání pozemků, je nižší než tržní sazba.
(184)
Subvence je specifická podle čl. 4 odst. 2 písm. a) a c) základního nařízení, protože rozhodnutí Státní rady č. 40 ukládá veřejným orgánům povinnost zajistit, aby byly pozemky poskytovány podporovaným odvětvím, k nimž patří i odvětví solárního skla. Článek 18 rozhodnutí č. 40 objasňuje, že odvětví, která jsou „omezená“, nebudou mít k právům k užívání pozemků přístup.
(185)
Situaci týkající se pozemků v ČLR rozebírá rovněž pracovní dokument MMF, který potvrzuje, že při poskytování práv k užívání pozemků čínským podnikům nejsou dodržovány tržní podmínky (19).
(186)
Čínská vláda zpochybnila zjištění o specifičnosti, přičemž uvedla, že omezení v rozhodnutí č. 40 nemohou být použita k prokázání specifického poskytnutí výhody. Tento argument se odmítá, jelikož se v důsledku rozhodnutí č. 40 poskytují práva k užívání pozemků podporovaným odvětvím. Výroba solárního skla je podporovaným odvětvím, a proto je poskytování práv k užívání pozemků pro výrobce solárního skla zahrnuto v ustanoveních rozhodnutí č. 40.
(187)
Jedna společnost zařazená do vzorku rovněž zpochybnila zjištění Komise, a uvedla, že v Číně existuje fungující trh s právy k užívání pozemků. Nicméně její posouzení postupu týkajícího se práv k užívání pozemků v Číně nevede k uvedenému závěru. Společnost nebyla stále schopna prokázat, že práva k užívání pozemků jsou nezávisle oceněna, že se prodávají prostřednictvím nezávislé dražby, že cena práva k užívání pozemků je výsledkem postupu podávání konkurenčních nabídek a že žádná cena není narušena podporou ze strany vlády.
(188)
Společnost zařazená do vzorku poté prohlásila, že navzdory skutečnosti, že Komise měla shledat, že trh funguje, a že tedy neexistují žádné subvence, Komise by měla porovnat cenu práva k užívání pozemku dané společnosti s referenční hodnotou, konkrétně s cenami práva k užívání pozemků v provincii, ve které se společnost nachází. Vzhledem k tomu, že Komise zjistila, že v uvedené provincii neexistuje žádná vhodná tržní referenční hodnota, byl tento argument odmítnut.
e) Výpočet subvenčního rozpětí
(189)
Výhodu tedy představuje rozdíl mezi cenou zaplacenou za právo k využívání pozemků a vhodnou vnější referenční hodnotou. Stejně jako v nařízení o solárních panelech je touto referenční hodnotou tržní cena za pozemky v samostatném celním územím Tchaj-wan, Penghu, Kinmen a Matsu (dále jen „Čínská Tchaj-pej“).
(190)
Po poskytnutí informací čínská vláda zpochybnila použití Čínské Tchaj-peje jako referenční hodnoty a požadovala další informace o tom, proč je Čínská Tchaj-pej vhodná. Jak bylo vysvětleno v 467. bodě odůvodnění nařízení o solárních panelech, Komise považuje Čínskou Tchaj-pej za vhodný referenční základ z těchto důvodů:
a)
srovnatelná úroveň hospodářského rozvoje, HDP a hospodářské struktury v Čínské Tchaj-peji a většině provincií a měst v ČLR, kde sídlí spolupracující vyvážející výrobci zařazení do vzorku;
b)
fyzická blízkost ČLR a Čínské Tchaj-peje;
c)
vysoký stupeň rozvoje průmyslové infrastruktury v Čínské Tchaj-peji i v mnoha provinciích v ČLR;
d)
silné hospodářské vazby a přeshraniční obchod mezi Čínskou Tchaj-pejí a ČLR;
e)
vysoká hustota obyvatelstva v mnoha provinciích ČLR a v Čínské Tchaj-peji;
f)
podobný typ pozemků a obchodních transakcí použitých pro stanovení relevantního referenčního základu Čínské Tchaj-peji a v ČLR a
g)
společné demografické, jazykové a kulturní charakteristiky Čínské Tchaj-peje a ČLR.
(191)
Vzhledem ke všem těmto faktorům dospěla Komise k závěru, že ceny práv k užívání pozemků v ČLR, pokud by na trhu převládaly tržní podmínky, by pro vyvážející výrobce zařazené do vzorku byly velmi podobné cenám pozemků v Čínské Tchaj-peji.
(192)
Jedna společnost uvedla, že pokud je třeba použít vnější referenční základ, pak by měl být vzat v úvahu HDP provincie, v níž se společnost nachází, a referenčním základem by měly být „současné ceny pozemků v Egyptě, Arménii, Guatemale, Kongu, Mongolsku nebo Indonésii“, jelikož tyto země mají „podobný stupeň rozvoje“. Tento argument byl odmítnut z těchto důvodů:
a)
úroveň hospodářského rozvoje není jediným výše uvedeným faktorem, proč je Čínská Tchaj-pej vhodným referenčním základem;
b)
společnost odkazovala na provincii, ve které se nachází, a ne na město, které má mnohem vyšší HDP na obyvatele než uvedená provincie, které je obklopuje, a
c)
nepředložila žádné argumenty jiné než HDP, proč by byl kterýkoli z jiných vnějších referenčních základů vhodnější než Čínská Tchaj-pej.
(193)
Další společnost zařazená do vzorku po poskytnutí informací uvedla, že Čínská Tchaj-pej není vhodná s ohledem na hospodářské podmínky v dané provincii, ve které se společnost nachází, nicméně nenavrhla žádné jiné řešení. Vzhledem k tomu, že jiné návrhy řešení referenční hodnoty nebyly předloženy, použití Čínské Tchaj-peje se potvrzuje.
(194)
Průměrné ceny pozemků v Čínské Tchaj-peji pro rok 2012 byly převzaty z odboru průmyslu ministerstva hospodářství a upraveny zpětně o inflaci a růst HDP za účelem stanovení referenční ceny pro pozemky v každém kalendářním roce. Vzhledem k tomu, že práva k užívání pozemků platí 50 let a odepisují se na tomto základě, výhoda v období šetření bude 1/50 rozdílu mezi referenční cenou a skutečně hrazenou cenou.
(195)
Subvenční sazba zjištěná pro poskytování pozemků za cenu nižší než přiměřenou je:
Poskytování půdy za cenu nižší než přiměřenou
Název společnosti
Subvenční rozpětí
Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd
2,1 %
Zhejiang Hehe Photovoltaic Glass Technology Co., Ltd
8,0 %
Zhejiang Jiafu Glass Co., Ltd; Flat Solar Glass Group Co., Ltd; Shanghai Flat Glass Co., Ltd
2,3 %
Henan Yuhua New Material Co., Ltd
7,1 %
10. Závěr ohledně subvencování
(196)
Komise vypočítala výše napadnutelných subvencí v souladu s ustanoveními základního nařízení u šetřených společností pro jednotlivé režimy, a sečtením těchto údajů vypočítala celkovou výši subvence pro celou společnost za období šetření.
(197)
Pro výpočet níže uvedených celkových subvenčních rozpětí Komise nejprve vypočítala procento subvencování, což je podíl výše subvence na celkovém obratu společnosti. Tato procentuální hodnota pak byla použita k výpočtu subvence přiřazené k vývozu dotčeného výrobku do Unie v období šetření.
(198)
Dále byla vypočítána výše subvence na metr čtvereční dotčeného výrobku vyváženého do Unie v průběhu období šetření a níže uvedená rozpětí byla vypočítána jako procento hodnoty CIF stejného dovozu na metr čtvereční.
(199)
Po poskytnutí informací čínská vláda uvedla, že Komise při zveřejňování subvenčních rozpětí v době poskytnutí informací nevzala v úvahu dumpingová rozpětí vypočítaná v souběžném antidumpingovém řízení a že Komise se při výpočtu cla, jež má být uloženo, zabývala pouze otázkou „dvojího započítání“.
(200)
Čínská vláda žádala, aby v případě zjištění, že subvencování způsobilo dumping, byla tato skutečnost zohledněna při výpočtech rozpětí, jakož i při výpočtech cla.
(201)
Jelikož v tomto případě jsou opatření omezena rozpětím újmy, takový zásah by skutečná uložená cla nezměnil. Komise proto nepovažovala za nezbytné zabývat se obsahem těchto tvrzení.
Název společnosti
Subvenční rozpětí
Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd
3,2 %
Zhejiang Hehe Photovoltaic Glass Technology Co., Ltd
17,1 %
Zhejiang Jiafu Glass Co., Ltd; Flat Solar Glass Group Co., Ltd; Shanghai Flat Glass Co., Ltd
12,8 %
Henan Yuhua New Material Co., Ltd
16,7 %
D. ÚJMA
1. Definice výrobního odvětví Unie a výroba v Unii
(202)
Po zahájení řízení se přihlásilo osm výrobců, kteří vyráběli v Unii obdobný výrobek v průběhu období šetření. Komisi není znám žádný jiný výrobce obdobného výrobku v Unii. Komise se proto domnívá, že těchto osm výrobců představuje výrobní odvětví Unie ve smyslu čl. 9 odst. 1 základního nařízení, a proto budou uvedení výrobci označováni jako „výrobní odvětví Unie“.
(203)
K určení celkové výroby v Unii během období šetření byly použity veškeré dostupné informace týkající se výrobního odvětví Unie, včetně informací poskytnutých žadatelem, makroekonomické údaje poskytnuté sdružením výrobního odvětví Unie (Glass for Europe) a odpovědi na dotazník od výrobců v Unii zařazených do vzorku. Údaje týkající se výrobců v Unii zařazených do vzorku byly porovnány s odpověďmi na dotazník. Na tomto základě bylo odhadnuto, že celková výroba v Unii činila během období šetření asi 21 734 000 metrů čtverečních.
(204)
Po poskytnutí informací si čínská vláda povšimla rozdílů mezi údaji uvedenými v informačním dokumentu a údaji obsaženými v podnětu, které se týkaly odvětví Unie. Dále uvedla, že to svědčí o neexistenci objektivních a věrohodných důkazů a zpochybňuje závěry, k nimž Komise dospěla.
(205)
Rozdíly mezi údaji uvedenými v podnětu a v informačním dokumentu zjištěné čínskou vládou jsou způsobeny tím, že všechny údaje týkající se výrobců v Unii zařazených do vzorku byly ověřeny na místě a v případě potřeby aktualizovány. Jelikož vzorek představuje 79 % celkového prodeje výrobního odvětví Unie na trhu Unie, Komise nemůže přijmout argument, že použité důkazy nebyly objektivním a věrohodným základem pro závěry, k nimž dospěla.
2. Určení příslušného trhu Unie
(206)
Výroba žádného výrobce v Unii zařazeného do vzorku nebyla určena pro vlastní spotřebu. Proto nebylo nutné provést zvláštní analýzu závislého prodeje.
3. Spotřeba v Unii
(207)
Spotřeba v Unii byla stanovena na základě objemu celkového prodeje všech výrobců v Unii na trhu Unie po odečtení jejich vývozu a přičtení dovozu z ČLR a z dalších třetích zemí. Stanovení spotřeby v Unii bylo založeno na údajích poskytnutých žadatelem a sdružením Glass for Europe, které byly pokud možno porovnány s odpověďmi na dotazník od výrobců v Unii zařazených do vzorku.
(208)
Spotřeba v Unii se vyvíjela takto:
Tabulka č. 1
Spotřeba v Unii (1 000 m2)
2009
2010
2011
Období šetření
Celková spotřeba v Unii
16 596
28 239
33 993
27 412
Index
100
170
205
165
Zdroj: Glass for Europe, žadatel a odpovědi výrobců v Unii na dotazník.
(209)
V posuzovaném období mezi roky 2009 a 2011 se celková spotřeba v Unii zvýšila o 65 %, ale v období šetření se oproti roku 2011 snížila. Spotřeba v roce 2012 však zůstala výrazně nad úrovní z roku 2009. Bylo to způsobeno především vyšší spotřebou konečných produktů, zejména solárních modulů (viz oddíl E bod 2.3).
4. Dovoz z dotčené země
4.1 Objem a podíl subvencovaného dovozu z dotčené země na trhu
(210)
Jelikož se solární sklo dováží do Unie pod kódem KN 7007 19 80 - Ostatní - Vrstvené bezpečnostní sklo, jež zahrnuje i jiné výrobky, které nejsou předmětem tohoto šetření, nemohly být k určení objemu dovozu a hodnoty použity údaje Eurostatu. Objem a hodnota dovozu vycházely z údajů, které poskytli žadatel a Glass for Europe. Subvencovaný dovoz z dotčené země do Unie se vyvíjel takto:
Tabulka č. 2
Objem dovozu (1 000 m2) a podíl na trhu
2009
2010
2011
Období šetření
Objem dovozu z ČLR (1 000 m2)
1 200
2 050
6 150
8 350
Index
100
171
513
696
Podíl na trhu
7,2 %
7,3 %
18,1 %
30,5 %
Index
100
100
250
421
Zdroj: Glass for Europe a podnět.
(211)
Objem subvencovaného dovozu dotčeného výrobku do Unie v posuzovaném období výrazně vzrostl o 596 %. To vedlo k významnému zvýšení tržního podíl dovozu dotčeného výrobku z ČLR na trhu Unie (zvýšení z 7,2 % na 30,5 %).
(212)
Spotřeba v Unii se rovněž zvýšila do roku 2012. V roce 2012, když se trh Unie zmenšil, dokázali čínští vyvážející výrobci přesto zvýšit svůj celkový objem dovozu.
(213)
Po poskytnutí informací čínská vláda tvrdila, že Komise použila značně přehnané údaje, zatímco čínské statistiky vývozu pravděpodobně vykázaly mnohem nižší vývoz v období šetření ve srovnání s objemem dovozu podle informačního dokumentu a požádala o vysvětlení, jak tyto objemy byly vypočteny.
(214)
Komise nejprve poznamenává, že vývozní statistiky předložené čínskou vládou - včetně všech druhů z tvrzeného skla - jsou více než 2,5krát nižší než statistiky Eurostatu pro celý kód KN ex 7007 19 80 pro rok 2012. V důsledku toho je nelze považovat za dostatečně spolehlivé.
(215)
Komise své výpočty založila na informacích, které poskytli žadatel a sdružení Glass for Europe. Tyto údaje jsou k dispozici v nedůvěrném spisu. Komise tyto informace porovnala s ověřenými údaji, které poskytli vyvážející výrobci zařazení do vzorku a ostatní spolupracující vyvážející výrobci. Jako je uvedeno v oddíle A bodě 3.3, spolupracující vyvážející výrobci zahrnovali téměř 100 % vykázaného vývozu solárního skla do Unie v průběhu roku 2012. Komise proto nemá důvod se domnívat, že informace, na nichž se její zjištění zakládá, jsou nesprávné. Kromě toho čínská vláda neposkytla na podporu svého tvrzení žádné důkazy.
4.2 Ceny subvencovaného dovozu z dotčené země a cenové podbízení
(216)
Průměrná cena subvencovaného dovozu z dotčené země do Unie se vyvíjela takto:
Tabulka č. 3
Dovozní ceny (EUR/m2)
2009
2010
2011
Období šetření
ČLR
6,02
6,10
4,96
4,38
Index
100
101
82
73
Zdroj: žadatel a odpovědi čínských vyvážejících výrobců na dotazník.
(217)
Průměrná dovozní cena dotčeného výrobku v posuzovaném období klesla. Průměrná dovozní cena poklesla o 27,2 % z 6,02 EUR/m2 v roce 2009 na 4,38 EUR/m2 v období šetření.
(218)
S cílem určit cenové podbízení během období šetření byly porovnány vážené průměrné prodejní ceny jednotlivých typů výrobku prodávaných výrobci v Unii zařazenými do vzorku, účtované odběratelům na trhu Unie, kteří nejsou ve spojení, a upravené na úroveň cen ze závodu s odpovídajícími váženými průměrnými cenami jednotlivých typů výrobku z dovozu čínských výrobců zařazených do vzorku, účtovaných prvnímu nezávislému odběrateli na trhu Unie, zjištěné na základě cen CIF s příslušnou úpravou směrem nahoru, tj. o náklady na celní odbavení, manipulaci a nakládku ve výši 0,40 EUR/m2 a dovozní clo 3 %. Tyto úpravy zvýšily cenu o 7 až 15 %, tj. o vážený průměr 11 %, v závislosti na kontrolním čísle výrobku.
(219)
Porovnání cen bylo provedeno podle typu výrobku u transakcí na stejné úrovni obchodní činnosti s náležitou úpravou, jak je uvedeno v bodě odůvodnění výše, a po odečtení rabatů a slev. Výsledkem porovnání vyjádřeném v procentech obratu výrobců v Unii zařazených do vzorku v období šetření bylo vážené průměrné rozpětí cenového podbízení na společnost mezi 10,6 % a 26,7 % cen výrobců v Unii zařazených do vzorku ze subvencovaného dovozu dotčeného výrobku.
5. Hospodářská situace výrobního odvětví Unie
(220)
V souladu s čl. 8 odst. 5 základního nařízení byly v rámci posouzení účinků subvencovaného dovozu na výrobní odvětví Unie posouzeny všechny hospodářské činitele a ukazatele, které v posuzovaném období ovlivňovaly stav výrobního odvětví Unie.
(221)
Jak je vysvětleno v oddílu A bodu 3.2, byl za účelem posouzení možné újmy způsobené výrobnímu odvětví Unie proveden výběr vzorku.
(222)
Pro účely analýzy újmy Komise rozlišovala mezi makroekonomickými a mikroekonomickými ukazateli újmy. Komise analyzovala makroekonomické ukazatele za posuzované období na základě údajů poskytnutých sdružením Glass for Europe a žadatelem a vztahujících se na všechny výrobce v Unii. Mikroekonomické ukazatele analyzovala Komise na základě odpovědí na dotazník, které zaslali výrobci v Unii zařazení do vzorku.
(223)
Za účelem tohoto šetření byly posouzeny tyto makroekonomické ukazatele: výroba, výrobní kapacita, využití kapacity, objem prodeje, podíl na trhu, růst, zaměstnanost, produktivita, velikost subvenčního rozpětí a překonání účinků dřívější subvence.
(224)
Rovněž byly posouzeny tyto mikroekonomické ukazatele: průměrné jednotkové ceny, jednotkové náklady, náklady práce, zásoby, ziskovost, peněžní tok, investice, návratnost investic a schopnost opatřit si kapitál.
(225)
Jeden vyvážející výrobce tvrdil, že Komise neprovedla analýzu újmy v souladu s čl. 8 odst. 1 a 4 základního nařízení, protože analýzu újmy provedla na základě dvou samostatných a údajně rozporuplných souborů údajů, a to makroekonomických a mikroekonomických ukazatelů újmy. Dále tvrdí, že údajná rozporuplnost analýzy založené na dvou souborech údajů vyvolává vážné pochybnosti o vhodnosti, spravedlivosti a objektivitě celkového obrazu o újmě.
(226)
Tentýž účastník citoval řadu předchozích šetření, kde orgány Unie údajně definovaly nejednotným způsobem různé soubory údajů jako makroekonomické nebo mikroekonomické údaje.
(227)
Komise nemůže toto tvrzení přijmout. Jedná se o metodiku, jež se používá v případech výběru vzorku za účelem analýzy situace ve výrobním odvětví unie a s ohledem na vývoj, který vykazuje nejen vzorek, nýbrž i výrobní odvětví Unie jako celek. Při analýze byly zohledněny všechny činitele uvedené v čl. 8 odst. 4 základního nařízení. Závěr o újmě je též vypracován na základě všech těchto činitelů. Analýza újmy byla tedy provedena v souladu s čl. 8 odst. 1 a 4 základního nařízení.
6. Makroekonomické ukazatele
6.1 Výroba, výrobní kapacita a využití kapacity
(228)
Celková výroba, výrobní kapacita a využití kapacity v Unii se v průběhu posuzovaného období vyvíjely takto:
Tabulka č. 4
Výroba, výrobní kapacita a využití kapacity
2009
2010
2011
Období šetření
Výrobní kapacita (1 000 m2)
39 000
44 611
48 511
54 615
Index 2009
100
114
124
140
objem výroby (1 000 m2)
17 540
29 245
31 245
21 734
Index
100
167
178
124
Využití kapacity
45 %
66 %
64 %
40 %
Index
100
146
143
88
Zdroj: žadatel a odpovědi výrobců v Unii na dotazník.
(229)
Výroba výrobního odvětví Unie se v posuzovaném období zvyšovala v souladu se spotřebou. Již na začátku posuzovaného období mělo výrobní odvětví Unie nadbytečnou výrobní kapacitu. V důsledku rychlého růstu spotřeby v Unii uvedená nadbytečná kapacita klesala do roku 2011, neboť výrobní kapacita v Unii sice rostla, nicméně pomaleji než spotřeba v Unii. Výrobní kapacita v roce 2012 dále rostla, avšak spotřeba v Unii klesala. Výroba rostla od roku 2009 do roku 2011 a poté v období šetření klesla o 30 %. V důsledku stávajících kapacit bylo výrobní odvětví Unie schopno rozšířit výrobu, aby vycházelo vstříc silnému růstu poptávky v Unii do roku 2011. V reakci na růst pozorovaný od roku 2009 do roku 2011 výrobní odvětví Unie zároveň přidalo další kapacitu, která začala vyrábět částečně až v období šetření. To vedlo k prudkému poklesu využití kapacity v období šetření ve srovnání s předchozími roky.
(230)
Ačkoli v posuzovaném období výrobní odvětví Unie rozšířilo svou kapacitu v reakci na zvýšenou spotřebu, úroveň výroby výrobního odvětví Unie narostla méně než spotřeba a využití kapacity po značném nárůstu v prvních třech letech posuzovaného období klesalo během období šetření, což se časově shodovalo s růstem podílu na trhu subvencovaného dovozu z dotčené země a nekalou soutěží, se kterou se setkávali hlavní odběratelé výrobního odvětví Unie v sektoru solárních panelů v důsledku čínského dumpingu a také zjištěného subvencování v uvedeném odvětví.
6.2 Objem prodeje a podíl na trhu
(231)
Objem prodeje výrobního odvětví Unie a jeho podíl na trhu se v průběhu posuzovaného období vyvíjel takto:
Tabulka č. 5
Objem prodeje a podíl na trhu
2009
2010
2011
Období šetření
Objem prodeje (1 000 m2)
14 696
25 303
26 556
18 039
Index
100
172
181
123
Podíl na trhu
88,6 %
89,6 %
78,1 %
65,8 %
Index
100
101
88
74
Zdroj: Glass for Europe, žadatel a odpovědi výrobců v Unii na dotazník.
(232)
Během posuzovaného období vzrostl objem prodeje výrobního odvětví Unie o 22,7 %. V souvislosti s růstem spotřeby v Unii o 65 % se to však projevilo poklesem podílu výrobního odvětví Unie na trhu z 88,6 % v roce 2009 na 65,8 % v období šetření, tj. poklesem o 25,7 % v posuzovaném období. Prodej výrobního odvětví Unie se zvýšil mnohem méně než subvencovaný dovoz z dotčené země. Z toho vyplývá, že výrobci v Unii nebyli s to plně využít rostoucí spotřeby, a jejich podíl na trhu se proto v průběhu posuzovaného období snížil.
6.3 Růst
(233)
Růst výrobního odvětví Unie se odráží v objemových ukazatelích, jako je výroba, prodej, a v jeho podílu na trhu ve srovnání s vývojem spotřeby. I přes vzrůst spotřeby během posuzovaného období nerostl podíl výrobců v Unii na trhu v souladu se spotřebou. Podíl výrobního odvětví Unie na trhu v posuzovaném období klesal. Ve stejném období se podíl dovozu z ČLR zvýšil o 321 %. Skutečnost, že výrobní odvětví Unie nemohlo růst v souladu s růstem trhu, měla celkový nepříznivý dopad na jeho hospodářskou situaci.
6.4 Zaměstnanost a produktivita
(234)
Zaměstnanost a produktivita se v průběhu posuzovaného období vyvíjely takto:
Tabulka 6
Zaměstnanost a produktivita
2009
2010
2011
Období šetření
Zaměstnanost - ekvivalent plného úvazku (FTE)
565
792
932
857
Index
100
140
165
152
Produktivita (1 000 m2/FTE)
31
37
34
25
Index
100
119
108
82
Zdroj: žadatel a odpovědi výrobců v Unii na dotazník.
(235)
Od roku 2009 do období šetření se zaměstnanost celkově zvýšila o 52 %. Ke zvýšení však došlo v období do roku 2011, kdy dosáhla nejvyšší hodnoty ve výši 932 plných úvazků (FTE) a následně poklesla na 857 FTE během období šetření. Produktivita se v letech 2010 a 2011 ve srovnání s rokem 2009 zvýšila pouze mírně. Částečně to bylo způsobeno tím, že výroba obdobného výrobku je vysoce automatizovaná a vyžaduje malý počet pracovních sil. V období šetření ovšem klesla o 24,4 % oproti roku 2011. Příčinou byl pokles výroby během stejného období o přibližně 30 %, což nepříznivě ovlivnilo míru využití kapacity.
(236)
Zaměstnanost tedy během období šetření poklesla, reagujíc tak na vývoj výroby obdobného výrobku v Unii během období šetření.
6.5 Velikost subvenčního rozpětí a překonání účinků dřívější subvence
(237)
Všechna subvenční rozpětí jsou podstatně vyšší než nepatrná. S ohledem na objem a ceny dovozu z dotčené země lze dopad skutečných subvenčních rozpětí tohoto rozměru na výrobní odvětví Unie považovat za podstatný.
(238)
Jelikož se jedná o první antisubvenční šetření ohledně dotčeného výrobku, není překonání účinků dřívější subvence pro toto posouzení relevantní.
7. Mikroekonomické ukazatele
(239)
Jak je uvedeno výše, mikroekonomické ukazatele byly analyzovány na základě odpovědí na dotazník, které poskytli výrobci v Unii zařazení do vzorku. Většina výrobců v Unii zařazených do vzorku učinila počáteční investice a zahájila výrobu obdobného výrobku v roce 2009. Ačkoli se většina výrobců v Unii zařazených do vzorku již obchodování se sklem věnovala dříve, musely všechny společnosti investovat do specializovaných zařízení pro solární sklo, která jsou zcela nezávislá na výrobě běžného skla, jelikož čistota skla a obsah železa ve skle se velmi liší, stejně jako jeho celková kvalita. Kromě toho musí být solární sklo tvrzeno, což se u obyčejného skla neprovádí. Dále se také na sklo nanáší povlak. Proto jsou všechny níže analyzované ukazatele výrazně ovlivněny touto počáteční fázi v roce 2009. Aby se ukázal vývoj bez rušivého vlivu počáteční fáze společností zařazených do vzorku, jsou i indexy prezentovány od roku 2010.
7.1 Ceny a faktory ovlivňující ceny
(240)
Průměrné prodejní ceny výrobců v Unii zařazených do vzorku účtované odběratelům v Unii, kteří nejsou ve spojení, se v posuzovaném období vyvíjely takto:
Tabulka č. 7
Průměrné prodejní ceny v Unii
2009
2010
2011
Období šetření
Průměrná prodejní jednotková cena na trhu Unie (EUR/m2)
10,64
9,07
8,91
8,20
Index 2009
100
85
84
77
Index 2010
117
100
98
90
Jednotkové výrobní náklady (EUR/m2)
13,13
8,38
8,44
9,34
Index 2009
100
64
64
71
Index 2010
157
100
101
112
Zdroj: odpovědi výrobců v Unii na dotazník.
(241)
Po celé posuzované období prodejní jednotkové ceny klesaly, ale pád cen byl nejvýraznější v období šetření, kdy se snížily o 7,9 % oproti roku 2011, o 9,5 % ve srovnání s rokem 2010 a o 23 % proti roku 2009. Pokles prodejních cen výrobců v Unii byl pomalejší než trend pozorovaný u prodejních cen dovážených výrobků z dotčené země. Například pokles čínských cen mezi roky 2011 a 2012 činil 11 %, zatímco ceny v Unii klesly během stejného období o 8 %.
(242)
Navzdory velkému rozdílu mezi průměrnou prodejní jednotkovou cenou výrobního odvětví Unie a cenou čínského dovozu (jak je vysvětleno v oddílu D bodě 4.2) bylo skutečné cenové podbízení v období šetření na základě porovnání jednotlivých typů výrobku mnohem menší, tj. mezi 10,6 % a 26,7 %. To je způsobeno tím, že ne všechny typy výrobku, které byly vyráběny výrobním odvětvím Unie, vyváželi čínští výrobci zařazení do vzorku.
(243)
Po poskytnutí informací čínská vláda tvrdila, že Komise nevzala při posuzování průměrných čínských cen v úvahu rozdíl mezi typy výrobku vyváženými čínskými vyvážejícími výrobci a typy výrobku prodávanými výrobci v Unii. Zmínka o tom, že mezi průměrnou prodejní cenou výrobního odvětví v Unii a průměrnou prodejní cenou čínských vyvážejících výrobců byl velký rozdíl, údajně vedla ke zkreslené prezentaci skutečností z důvodu rozdílu mezi prodejními cenami v Unii a čínskými dovozními cenami.
(244)
Jak je uvedeno výše, Komise provedla podrobné srovnání u jednotlivých typů výrobku pro účely cenového podbízení, což je nepopiratelně součástí analýzy újmy. Navíc jasně označila příčinu uvedených rozdílů - skutečnost, že ne všechny typy výrobku, které byly vyráběny výrobním odvětvím Unie, vyráběli čínští vyvážející výrobci. V důsledku toho nelze tvrdit, že Komise prezentovala skutečnosti zavádějícím a zkreslujícím způsobem.
(245)
Jednotkové výrobní náklady se mezi rokem 2011 a obdobím šetření zvýšily o více než 10 %, zatímco mezi roky 2010 a 2011 zůstaly relativně stabilní. Výrobní náklady obecně sledovaly trend prodejních cen mezi roky 2009 a 2011. Zvýšení jednotkových výrobních nákladů v roce 2012 bylo způsobeno snížením objemu výroby.
(246)
Čínská vláda rovněž tvrdila, že snížení průměrné jednotkové prodejní ceny během posuzovaného období bylo způsobeno mimo jiné zvýšením efektivity výroby. Zvýšení jednotkových výrobních nákladů v roce 2012 navíc pravděpodobně nebylo způsobeno snížením objemu výroby, ale zvýšením výrobní kapacity.
(247)
Zvýšení efektivity v období 2009-2011 vedlo ke snížení jednotkových výrobních nákladů, a tím přispělo ke snížení jednotkové prodejní ceny. Komise však zjistila, že v průběhu období šetření průměrná prodejní cena klesla výrazně pod úroveň průměrných jednotkových výrobních nákladů, a tudíž pokrývala pouze 88 % těchto nákladů. Zvýšení výrobní kapacity společností zařazených do vzorku nemohlo ve stejnou dobu způsobit zvýšení jejich jednotkových výrobních nákladů. Jejich výrobní kapacita se mezi roky 2011 a 2012 zvýšila pouze o 2,6 %, zatímco jejich průměrné jednotkové výrobní náklady se během stejného období zvýšily o 10,6 %. Tato tvrzení byla proto odmítnuta.
7.2 Náklady práce
(248)
Průměrné náklady práce výrobců v Unii zařazených do vzorku se v posuzovaném období vyvíjely takto:
Tabulka č. 8
Průměrné náklady práce na zaměstnance
2009
2010
2011
Období šetření
Průměrné náklady na zaměstnance (v EUR)
45 232
44 503
48 288
50 615
Index 2009
100
98
107
112
Index 2010
102
100
109
114
Zdroj: odpovědi výrobců v Unii na dotazník.
(249)
Mezi rokem 2009 a obdobím šetření průměrné náklady práce na zaměstnance průběžně vzrostly celkem o 12 %. Nicméně mezi rokem 2011 a obdobím šetření došlo ke značnému nárůstu, a to o 4,8 %. Celkový nárůst nákladů práce lze částečně vysvětlit náklady vynaloženými některými výrobci v Unii v souvislosti s nevyužitím kapacity závodů mezi rokem 2011 a obdobím šetření, jinak řečeno nutností platit zaměstnance bez ohledu na to, že ve skutečnosti nepracovali.
7.3 Zásoby
(250)
Úroveň zásob výrobců v Unii zařazených do vzorku se v posuzovaném období vyvíjela takto:
Tabulka č. 9
Zásoby
2009
2010
2011
Období šetření
Stav zásob na konci období (1 000 m2)
1 540
1 875
1 657
1 778
Index 2009
100
122
108
115
Index 2010
82
100
88
95
Zdroj: odpovědi výrobců v Unii na dotazník.
(251)
Mezi rokem 2011 a obdobím šetření se zásoby zvýšily o 7,3 % a mezi rokem 2009 a obdobím šetření vzrostly o 15 %, zatímco v období 2010-2011 meziročně klesly o 11,6 %.
(252)
Po poskytnutí informací čínská vláda tvrdila, že trendy týkající se zásob nejsou relevantní, jelikož jejich nárůst v absolutních a relativních hodnotách byl velmi nízký.
(253)
Vzhledem ke zjištěnému cenovému vývoji, není pro výrobce racionální udržovat velké zásoby, protože jejich hodnota rychle klesá. Proto by bylo možno očekávat, že výrobci v Unii budou udržovat omezené zásoby obdobného výrobku. Růst zásob obdobného výrobku mezi roky 2011 a obdobím šetření je proto sice omezeným, nicméně významným ukazatelem pro určení toho, zda byla výrobnímu odvětví Unie způsobena podstatná újma. Na vysoký objem zásob v absolutních hodnotách v roce 2010 je třeba nahlížet v kontextu prodeje, který byl v uvedeném roce mnohem větší v než v období šetření.
7.4 Ziskovost, peněžní tok, investice, návratnost investic a schopnost získávat kapitál
(254)
Ziskovost, peněžní tok, investice a návratnost investic výrobců v Unii zařazených do vzorku se v posuzovaném období vyvíjely takto:
Tabulka č. 10
Ziskovost, peněžní tok, investice a návratnost investic
2009
2010
2011
Období šetření
Ziskovost
-20,3 %
8,3 %
8,2 %
-14,5 %
Index 2009
100
241
240
129
Index 2010
- 244
100
99
- 174
Peněžní tok (v tis. EUR)
-21 550
29 574
33 425
6 200
Index 2009
100
337
355
229
Index 2010
-73
100
113
21
Investice (v tis. EUR)
46 087
18 230
7 633
10 712
Index 2009
100
40
17
23
Index 2010
253
100
42
59
Návratnost investic
-6,9 %
9,6 %
13,3 %
-11,5 %
Index 2009
100
339
393
66
Index 2010
-72
100
139
- 120
Zdroj: odpovědi výrobců v Unii na dotazník.
(255)
Ziskovost výrobců v Unii zařazených do vzorku byla stanovena tak, že čistý zisk z prodeje obdobného výrobku odběratelům v Unii, kteří nejsou ve spojení, před zdaněním, byl vyjádřen jako procentní podíl na obratu tohoto prodeje.
(256)
Jak je vysvětleno v oddílu D bodě 7, v roce 2009 zaznamenala většina výrobců v Unii zařazených do vzorku ztráty způsobené zejména tím, že v té době zahajovala výrobu obdobného výrobku. Již v roce 2010 však průměrný zisk činil 8,31 %. Následně ziskovost v roce 2011 mírně klesla, když se začal zvyšovat subvencovaný dovoz. A konečně, toto odvětví utrpělo značné ztráty během období šetření, zejména pokles o 276,6 % v porovnání s rokem 2011.
(257)
Vývoj čistého peněžního toku, což je schopnost výrobců v Unii zařazených do vzorku samofinancovat svoji činnost, zaznamenal mezi rokem 2011 a obdobím šetření výrazný propad o 81 %. Od roku 2010 postupně rostl a za posuzované období se celkově zvýšil.
(258)
Návratnost investic byla vyjádřena jako zisk v procentech vztažený k čisté účetní hodnotě investic.
(259)
Z tabulky 10 vyplývá, že po počáteční fázi v roce 2009, kdy výrobní odvětví značně investovalo do obdobného výrobku, investice v letech 2009 až 2011 postupně klesaly a poté se v období šetření zvýšily. V období šetření však investice zůstaly na nízké úrovni ve srovnání s rokem 2009. Investice učiněné v období šetření směřovaly hlavně do výzkumu a vývoje a do zlepšování a údržby výrobní technologie a výrobního procesu s cílem zlepšit efektivitu. Výrobní odvětví ve stejném období investovalo zejména do nových typů výrobku, které se z ČLR nedováží, a které jsou náročné na výzkum a inovace.
(260)
Naopak návratnost investic v letech 2009 až 2012 klesla o 34 %. Před obdobím šetření však neustále rostla, a to v letech 2009 až 2011 o 293 %, ale v období šetření klesla ve srovnání s rokem 2011 o 186 %. Propad v roce 2012 je logickým důsledkem skutečnosti, že výrobní odvětví Unie utrpělo v průběhu období šetření ztrátu.
(261)
Co se týče schopnosti opatřit si kapitál, byla zjištěna trvale klesající schopnost výrobního odvětví Unie vytvářet hotovost pro výrobu obdobného výrobku, a v důsledku toho zhoršování jeho finanční situace.
8. Závěr ohledně újmy
(262)
Analýza situace ve výrobním odvětví Unie odhalila u většiny ukazatelů újmy jednoznačně klesající vývoj. Díky celkově rostoucí spotřebě celková výroba v posuzovaném období vzrostla. Ačkoli se objem prodeje zvýšil, podíl výrobního odvětví Unie na trhu se v posuzovaném období v důsledku silnějšího růstu spotřeby během uvedeného období zmenšil. Průměrná prodejní cena během posuzovaného období prudce klesala, což mělo nepříznivý vliv na všechny ukazatele finanční výkonnosti, jako je ziskovost, peněžní tok, návratnost investic a schopnost opatřit si kapitál.
(263)
V posuzovaném období se zvýšil celkový objem prodeje výrobního odvětví Unie. Růst objemu prodeje výrobního odvětví Unie však byl doprovázen výrazným snížením průměrné prodejní ceny, jakož i zmenšením podílu výrobního odvětví Unie na trhu.
(264)
S ohledem na výše uvedené skutečnosti šetření zejména potvrdilo, že prodejní ceny výrobního odvětví Unie nedosahují ani výrobních nákladů v průběhu období šetření, což se nepříznivě projevuje na ziskovosti výrobního odvětví Unie, která během období šetření vykazovala výrazně záporné hodnoty.
(265)
Výrobní kapacita se však mezi rokem 2009 a obdobím šetření vyvíjela příznivě. Kromě toho, ačkoli investice mezi rokem 2009 a obdobím šetření klesly, od roku 2011 do období šetření se opět zvýšily. Jak je vysvětleno v oddíle D bodě 7.4, příčina je v tom, že společnosti zařazené do vzorku i nadále investovaly do obdobného výrobku a přitom se zaměřily mimo jiné na ty typy výrobku, které vyplňovaly mezery na trhu, kam se ještě nedostal vývoz těchto konkrétních typů výrobku z dotčené země, které byly náročné na výzkum a inovace. Zároveň je zřejmé, že výrobní odvětví Unie musí být rovněž schopno vyrábět a prodávat vysoké objemy více základních typů výrobku (které v současnosti soutěží se subvencovaným dovozem z ČLR), aby se tak více rozptýlily fixní náklady a mohlo být dosahováno úspor z rozsahu.
(266)
Po poskytnutí informací čínská vláda tvrdila, že v posouzení ze strany Komise je určitý rozpor, jelikož v něm bylo uvedeno, že se investice týkaly zejména výzkumu a vývoje, a zároveň se v něm tvrdí, že kapacita byla v období šetření navýšena v očekávání zvýšené poptávky. Tato tvrzení nejsou v rozporu, nýbrž se vzájemně doplňují - investice do nových typů výrobku v průběhu stejného období nutně vedou také ke zvýšení kapacity. Přestože se uvedené investice náklady výrobního odvětví Unie zvyšují, jsou navíc také důležitým ukazatelem toho, že odvětví činí vše, co je v jeho silách, aby zůstalo konkurenceschopné.
(267)
Proto lze dospět k závěru, že výrobnímu odvětví Unie během období šetření byla nejen způsobena podstatná újma, ale toto odvětví také aktivně hledalo způsoby, jak oslabit vliv subvencovaného dovozu dotčeného výrobku, a to vývojem inovovaných výrobků, jež se z dotčené země zatím nedovážejí.
(268)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem byl učiněn závěr, že výrobnímu odvětví Unie byla způsobena podstatná újmu ve smyslu čl. 8 odst. 5 základního nařízení.
E. PŘÍČINNÉ SOUVISLOSTI
(269)
V souladu s čl. 8 odst. 6 a 7 základního nařízení bylo zkoumáno, zda subvencovaný dovoz z dotčené země způsobil výrobnímu odvětví Unie újmu v takové míře, kterou lze považovat za podstatnou. Byly zkoumány i jiné známé činitele, které by mohly vedle subvencovaného dovozu současně způsobovat újmu výrobnímu odvětví Unie, aby se zajistilo, že případná újma způsobená těmito jinými činiteli nebude přičítána subvencovanému dovozu.
1. Účinek subvencovaného dovozu
(270)
Ze šetření vyplynulo, že subvencovaný dovoz v posuzovaném období vzrostl, přičemž se jeho objem zvýšil o 596 % a jeho podíl na trhu o 366 %. Je proto potvrzeno, že objem i podíl dovozu dotčeného výrobku na trhu během posuzovaného období výrazně vzrostl. Mezi nárůstem subvencovaného dovozu a ztrátou podílu výrobního odvětví Unie na trhu existuje zjevná časová souvislost. Jinak řečeno, dovoz rostl podstatně rychleji než trh Unie a výrobci v Unii ztráceli podíl na trhu v důsledku čínského subvencovaného dovozu. Šetření rovněž prokázalo, že - jak je uvedeno v oddílu D bodě 4.2 - ceny subvencovaného dovozu během období šetření byly nižší než ceny výrobního odvětví Unie.
(271)
Šetření ukázalo, že ceny subvencovaného dovozu se během posuzovaného období snížily o 27,2 %, což vedlo k ještě větším rozdílům mezi cenami výrobců v Unii a cenami vyvážejících výrobců. Výrobní odvětví Unie kvůli tomuto extrémnímu cenovému tlaku vyvinulo značné úsilí zaměřené na snížení výrobních nákladů. I přes toto úsilí však mimořádně nízká úroveň čínských dovozních cen donutila výrobní odvětví Unie k dalšímu snižování jeho prodejní ceny, a to až na neziskovou úroveň. Po počáteční fázi v roce 2009 výrobci v Unii dosáhli stabilní úrovně zisku v letech 2010 a 2011. V průběhu období šetření však výrobci v Unii zaznamenali značné ztráty.
(272)
Po poskytnutí informací několik účastníků řízení napadlo závěr Komise, že mezi podstatnou újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie a subvencovaným dovozem z ČLR je příčinná souvislost. Účastníci tvrdili, že mezi újmou a zvýšeným dovozem z dotčené země není žádná časová souvislost. Důvodem je skutečnost, že mezi roky 2009 a 2011 se čínský dovoz výrazně zvýšil. Kromě toho průměrná cena čínského dovozu v roce 2011 činila 4,96 EUR/m2, což je částka, která se blíží částce v roce 2012 (4,38 EUR/m2).
(273)
Titíž účastníci tvrdili, že závěr, že újma způsobená výrobnímu odvětví Unie by měla být přičítána čínskému dovozu v roce 2012, je v rozporu s jeho zjištěním, že čínský dovoz údajně neměl žádný nepříznivý dopad o rok dříve, přestože průměrná dovozní cena byla velmi podobná.
(274)
Účastníci také tvrdili, že časovou souvislost mezi způsobenou podstatnou újmou a subvencovaným čínským dovozem nelze posuzovat na základě celého posuzovaného období od roku 2009 do konce období šetření, bez ohledu na trendy, které nastaly během tohoto období.
(275)
Od počátku posuzovaného období do konce období šetření dovozy vzrostly o 596 %, přičemž jejich podíl na trhu se zvýšil o 321 %. V průběhu posuzovaného období klesla dovozní cena o 27,2 %.
(276)
Je pravdou, že ziskové rozpětí výrobního odvětví Unie v roce 2011 bylo jen mírně nižší než v roce 2010, a to navzdory vysokému růstu dovozu z ČLR již v roce 2011. V průběhu roku 2011 však spotřeba solárního skla v Unii výrazně vzrostla, konkrétně o 20,4 % mezi roky 2010 a 2011, zatímco dovoz z ČLR se během stejného období zvýšil o 150 %. V období šetření sice spotřeba skutečně klesla o něco více než 19 %, avšak objem čínského dovozu se dále zvýšil o více než 35 %. To jasně ukazuje časovou souvislost mezi podstatnou újmou, která byla způsobena výrobnímu odvětví Unie v období šetření, a silným růstem čínského subvencovaného dovozu. Rovněž je logické, že trvá určitou dobu, než některé nepříznivé účinky zvýšených subvencovaných dovozů (například ztrátu klientů, ztráty, snížení návratnosti investic a peněžního toku atd.) pocítí výrobci v Unii. Toto tvrzení se proto odmítá.
(277)
Komise také analyzovala trendy, které nastaly během posuzovaného období. Skutečnost, že v roce 2011 bylo výrobní odvětví Unie ještě ziskové, i když čínský dovoz vzrostl již v uvedeném roce, neovlivňuje závěr, že v období šetření existovala časová souvislost mezi újmou, která byla způsobena výrobnímu odvětví Unie, a pokračujícím růstem subvencovaného čínského dovozu.
(278)
Přestože spotřeba v období šetření poklesla o něco více než 19 %, čínští vyvážející výrobci v témže období:
a)
zvýšili svůj podíl na trhu e srovnání s rokem 2011 o 12,4 procentních bodů, zatímco podíl výrobního odvětví Unie na trhu se snížil o 12,3 procentních bodů;
b)
zvýšili objem čínského dovozu o více než 35 %, přičemž prodej výrobního odvětví Unie poklesl o 32 %, a
c)
dále snížili své již tak velmi nízké vývozní ceny o více než 10 % a jejich ceny byly až o 26,7 % nižší než ceny výrobního odvětví Unie, čímž přispívali ke ztrátám způsobeným výrobnímu odvětví Unie v období šetření.
(279)
Na základě výše uvedené analýzy dospěla Komise k závěru, že subvencovaný dovoz a značný nárůst jeho podílu na trhu za ceny, které se trvale podbízejí vůči cenám výrobního odvětví Unie, způsobil výrobnímu odvětví Unie podstatnou újmu.
2. Účinky jiných činitelů
2.1 Dovoz ze třetích zemí
(280)
Objem dovozu z dalších třetích zemí se během posuzovaného období vyvíjel takto:
Tabulka č. 11
Dovoz z třetích zemí (1 000 m2)
Třetí země
2009
2010
2011
Období šetření
Objem (m2)
700
886
1 287
1 023
Index
100
127
184
146
Podíl na trhu
4,2 %
3,1 %
3,8 %
3,7 %
Index
100
74
90
88
Průměrná cena v EUR/m2
10,50
10,09
9,60
8,40
Index
100
96
91
80
Zdroj: Glass for Europe a žadatel.
(281)
Objem dovozu z dalších třetích zemí v posuzovaném období vzrostl o 46 %, což je v souladu s nárůstem spotřeby v Unii. Jeho podíl na trhu se mírně snížil během období šetření ve srovnání s rokem 2011 (3,7 %), ale celkově zůstal během posuzovaného období stabilní. Druhým největším vývozcem po ČLR je Turecko následované Indií.
(282)
Z dostupných informací o dovozu ze všech třetích zemí vyplývá, že průměrná dovozní cena byla vyšší než průměrná čínská dovozní cena. Totéž platí i pro jednotkovou cenu za určité typy dotčeného výrobku. Na druhé straně byla průměrná dovozní cena třetích zemí podobná nebo vyšší než průměrná cena výrobního odvětví Unie.
(283)
S ohledem na celkové objemy dovozu z třetích zemí a jejich podíl na trhu a s ohledem na úroveň jejich cen, Komise dospěla k závěru, že dovoz ze třetích zemí nenarušil příčinnou souvislost mezi subvencovaným dovozem a újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie.
2.2 Vývozní výkonnost výrobního odvětví Unie
(284)
Objem vývozu výrobců v Unii zařazených do vzorku se v posuzovaném období vyvíjel takto:
Tabulka č. 12
Vývozní výkonnost výrobců v Unii zařazených do vzorku
2009
2010
2011
IP
Hodnota prodeje na vývoz (1 000 EUR)
19 313
19 814
27 419
7 001
Index
100
103
142
36
Objem prodeje na vývoz (1 000 m2)
1 460
1 713
2 708
760
Index
100
117
185
52
Průměrná cena v EUR/m2
13,22
11,56
10,12
9,21
Index
100
87
77
70
Zdroj: odpovědi výrobců v Unii na dotazník.
(285)
Prodej na vývoz výrobců v Unii zařazených do vzorku se v letech 2009 až 2011 zvýšil, ale v období šetření náhle klesl o 74 % z hlediska hodnoty a o 71,9 % z hlediska objemu. Na základě odpovědí čínských vývozců zařazených do vzorku se zdá, že to způsobily velmi nízké ceny čínského vývozu do zemí, kam především mířil vývoz výrobního odvětví Unie (zejména USA, Kanada).
(286)
Prodej na vývoz výrobců v Unii zařazených do vzorku tvořil 20 % objemu jejich celkového prodeje v roce 2009 (v zahajovací fázi), v roce 2010 to bylo 11 % a v nejlepším roce 2011 jen 14 %. V roce 2012 došlo k dalšímu poklesu na 5 %.
(287)
Pro výrobní odvětví Unie je hlavním trhem trh Unie, který je jedním z největších na světě, a nikoliv trhy třetích zemí. Skutečnost, že solární sklo je poměrně těžké a křehké, také způsobuje dodatečné náklady při dálkové přepravě (z důvodu rozbití a koroze). Šetření rovněž potvrdilo, že snížená vývozní výkonnost je především důsledkem soutěžení s levným čínským vývozem také na trzích třetích zemí. Proto Komise nemůže učinit závěr, že zhoršená vývozní výkonnost výrobců v Unii zařazených do vzorku narušuje příčinnou souvislost mezi subvencovaným dovozem a újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie.
(288)
Po poskytnutí informací někteří účastníci zpochybnili zjištění Komise, že pokles prodeje na vývoz výrobců v Unii zařazených do vzorku v průběhu období šetření byl s největší pravděpodobností způsoben velmi nízkými cenami čínského vývozu do hlavních míst určení vývozu Unie (zejména USA, Kanada). Domnívali se, že je tento závěr neodůvodněný, jelikož k čínskému vývozu docházelo také v roce 2011, a proto neexistuje žádný důvod, proč by se měl dopad projevit pouze v roce 2012. Byli rovněž toho názoru, že skutečným důvodem jejich nízkého prodeje na vývoz byla skutečnost, že výrobní odvětví Unie nebylo konkurenceschopné, a jakmile ceny na světových trzích poklesly, výrobní odvětví Unie si nedokázalo konkurenceschopnost udržet. V důsledku toho účastníci tvrdili, že k způsobené újmě dále přispěl pokles prodeje na vývoz výrobního odvětví Unie v průběhu období šetření.
(289)
Komise tato tvrzení odmítá, a to z následujících důvodů. Pro výrobní odvětví Unie je stále hlavním trhem trh Unie, nikoli trhy třetích zemí. Dodatečné náklady vynaložené při dálkové přepravě (z důvodu rozbití a koroze) lze kompenzovat pouze tehdy, pokud je úroveň cen ve třetích zemích dostatečně vysoká. Zdá se, že tomu tak není. Na základě informací, které má Komise k dispozici z odpovědí na dotazník vyvážejících výrobců zařazených do vzorku, byly ceny čínského vývozu do hlavních míst určení vývozu Unie skutečně velmi nízké a v porovnání s rokem 2011 v průběhu období šetření ještě více poklesly. Z toho vyplývá, že snížená vývozní výkonnost výrobního odvětví Unie je způsobena zejména stále nižšími ceny čínského vývozu na trzích třetích zemí, jak bylo potvrzeno v průběhu šetření.
(290)
Titíž účastníci rovněž tvrdili, že se šetření týkalo trhu Unie a neposuzovalo žádné údajné nekalé cenové praktiky na trzích třetích zemí.
(291)
Kromě toho zjištění ze strany orgánů EU, a to i za předpokladu, že byla správná, údajně připisovala subvencovanému dovozu do Unie újmu způsobenou jinými činiteli. Údajný levný nebo subvencovaný čínský vývoz do třetích zemí tedy nebyl subvencovaným dovozem do EU, a jako takový se považuje za jiný činitel, jehož poškozující účinky nelze připisovat subvencovanému dovozu.
(292)
Výše uvedené tvrzení Komise odmítá. Komise nešetřila, zda jsou ceny dovozu z ČLR do třetích zemí dumpingové a/nebo subvencované. Pouze na základě vývozních cen do třetích zemí, které předložili vyvážející výrobci zařazení do vzorku, stanovila, že se tyto ceny v posledních letech neustále snižují.
(293)
Ve stejném duchu Komise analyzovala snížení cen dovozu z ČLR do třetích zemí jako samostatný činitel a nepřipisovala jej subvencovanému dovozu do Unie. Tato skutečnost byla pouze použita jako možné vysvětlení snížení objemu vývozu Unie do jeho hlavních míst určení ve třetích zemích v souvislosti s tím, že uvedené trhy nejsou a nikdy nebyly hlavními trhy pro výrobní odvětví Unie. I v nejlepších letech 2010 a 2011 se více než 85 % prodeje výrobního odvětví Unie uskutečnilo na trhu Unie.
(294)
Proto Komise dospěla k závěru, že zhoršená vývozní výkonnost výrobců v Unii zařazených do vzorku nemůže narušit příčinnou souvislost mezi subvencovaným dovozem a újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie.
2.3 Vývoj spotřeby a kapacity
(295)
Jak bylo uvedeno v oddílu D bodě 3, mezi rokem 2009 a obdobím šetření vzrostla spotřeba v Unii o 65 %. Vrcholila v roce 2011, kdy vzrostla o 105 % v porovnání s rokem 2009. Výrobní odvětví Unie však z rostoucí spotřeby nemohlo plně těžit. Jeho celkový prodej se do roku 2011 významně zvyšoval, ale rostl pomaleji než trh. Poté v průběhu období šetření celkově klesal. V posuzovaném období totiž jeho podíl na trhu neustále klesal až o 25,7 % ve srovnání s rokem 2009 (-15,8 % oproti roku 2011). Naopak, čínský podíl na trhu i prodej výrazně vzrostl, i když se spotřeba mezi rokem 2011 a obdobím šetření snížila, mezi rokem 2011 a obdobím šetření dosáhl růst 68,4 % a celkově se za celé období zvýšil o 321 %. Během posuzovaného období došlo k nárůstu čínského dovozu o 596 %.
(296)
Vzhledem k tomu, že spotřeba v Unii v posuzovaném období rostla, její vývoj jen zesiluje příčinnou souvislost mezi rostoucím subvencovaným dovozem a újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie, ale není sama o sobě příčinou této újmy. Kromě toho i v období šetření, kdy spotřeba klesla, subvencovaný dovoz z ČLR dále zvýšil svůj podíl na trhu na úkor výrobního odvětví Unie.
(297)
Po poskytnutí informací několik účastníků tvrdilo, že újma způsobená výrobnímu odvětví Unie byla zapříčiněna poklesem spotřeby Unie. To je údajně jediný činitel, který zřejmě klesl poprvé v roce 2012 a se kterým může být přiměřeně spojována újma, zatímco čínský dovoz začal již v roce 2011, a to za ceny srovnatelné s cenami v roce 2012.
(298)
V roce 2012 spotřeba ve srovnání s předchozími roky opravdu poklesla. Analýza Komise však probíhá od počátku posuzovaného období v roce 2009 do konce období šetření a v tomto období se spotřeba v Unii zvýšila celkem o 65 %. Během posuzovaného období se podíl výrobního odvětví Unie na trhu neustále a značně snižoval, a to celkem o 25,7 %, zatímco podíl čínského dovozu na trhu se zvýšil o 321 %. Během posuzovaného období došlo k nárůstu čínského dovozu o 596 %.
(299)
Kromě toho byla spotřeba v Unii v období šetření stále na srovnatelné úrovni jako v roce 2010, zatímco, jak je uvedeno výše v tabulce 10, rok 2010 byl rokem, kdy výrobní odvětví Unie dosáhlo přiměřeného zisku. Proto nemohl pokles spotřeby v Unii v průběhu období šetření sám o sobě vést ke ztrátám způsobeným výrobnímu odvětví Unie v období šetření. Kromě toho podíl výrobního odvětví Unie na trhu mezi roky 2010 a 2012 klesl o 26,6 %, zatímco podíl čínského dovozu na trhu v průběhu téhož období vzrostl o 318 %. A dále, jestliže měl pokles spotřeby v průběhu období šetření výrobnímu odvětví Unie způsobit újmu, potom měl mít uvedený pokles také dopad na čínský dovoz. To se však zřejmě nestalo. Čínský dovoz v průběhu období šetření naopak výrazně vzrostl, a to jak z hlediska objemu, tak i co se týče podílu na trhu.
(300)
S ohledem na výše uvedené úvahy Komise toto tvrzení odmítá. Komise tudíž dospěla k závěru, že pokles spotřeby během období šetření nemohl narušit příčinnou souvislost mezi subvencovaným dovozem a újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie.
(301)
Pokud jde o výrobní kapacitu výrobního odvětví Unie, jak je uvedena výše v tabulce 4, její zvýšení jasně sledovalo trend ve zvyšování spotřeby v Unii do konce roku 2011. Šetření ukázalo, že hlavním důvodem ke zvýšení výrobní kapacity mezi rokem 2011 a obdobím šetření o 12,5 % byl vstup jedné společnosti na trh se solárním sklem. Výrobní kapacita všech ostatních společností na trhu v průběhu téhož období mírně klesla. V důsledku toho celkový trend ve vývoji kapacity výrobního odvětví Unie sledoval trend ve spotřebě v Unii. Komise se tedy domnívá, že vysoká výrobní kapacita výrobního odvětví Unie, která byla vysoká již na začátku posuzovaného období a zůstala vysoká v průběhu období šetření, nemohla narušit příčinnou souvislost mezi subvencovaným dovozem a podstatnou újmou, která byla způsobena výrobnímu odvětví Unie.
(302)
Po poskytnutí informací někteří účastníci tvrdili, že Komise nezohlednila údajnou nadměrnou kapacitu jako důležitou příčinou újmy. Během posuzovaného období zvýšení kapacity nebylo údajně odůvodněno zvýšením spotřeby, jelikož výrobní odvětví Unie má neustále velký rozdíl mezi výrobní kapacitou a spotřebou, což nebylo dle jejich názoru ekonomicky udržitelné. Dále tvrdili, že skutečnost, že mezi rokem 2011 a koncem období šetření vstoupil na trh nový subjekt, přispěla ke způsobené újmě, neboť zvýšila domácí konkurenci.
(303)
Smluvní strany také tvrdily, že snižující se spotřeba v Unii, zvyšující se výrobní kapacita ve spojení s poklesem prodeje na vývoz vedla k nízké míře využití kapacity. Důsledkem této nízké míry využití byly vysoké fixní náklady, které podle nich měly vážný dopad na unijní odvětví výroby solárního skla.
(304)
Komise poznamenává, že úroveň kapacity celého výrobního odvětví Unie byla v průběhu celého posuzovaného období neustále vyšší než celková spotřeba v Unii. To však nezabránilo společnostem ve výrobním odvětví Unie zařazeným do vzorku dosáhnout v průběhu dvou let před obdobím šetření zisku, zatímco významné ztráty ve výši -14,5 % zaznamenaly pouze v období šetření.
(305)
Kromě toho kapacita výrobců v Unii zařazených do vzorku vzrostla mezi lety 2010 a 2011 pouze o 4 % a mezi rokem 2011 a obdobím šetření o 2,6 %, což vedlo k mírnému celkové zvýšení mezi rokem 2010 a obdobím šetření o 6,7 %.
(306)
V důsledku toho, rozdílem mezi spotřebou a kapacitou, který existoval během celého posuzovaného období, přestože byl mírně vyšší v období šetření, nelze vysvětlit značné ztráty, které utrpěly společnosti zařazené do vzorku v období šetření. V důsledku toho Komise odmítá tvrzení, že úroveň kapacity výrobního odvětví Unie není ekonomicky udržitelná.
(307)
Pokud jde o tvrzení, že nový subjekt na trhu v roce 2012 přispěl k újmě způsobené výrobnímu odvětví Unie, Komise poznamenává, že tento nový subjekt, přestože zavedl vysokou kapacitu, měl velmi omezený objem výroby a prodeje, přibližně 2 % z celkového prodeje v EU v období šetření. V důsledku toho neměl jeho vstup téměř žádný dopad na výkonnost výrobního odvětví Unie jako celku, kromě výrazného zvýšení jeho kapacity a údajů o využití kapacity. Bez údajů týkajících se této společnosti by kapacita všech ostatních výrobců v Unii mezi lety 2011 a 2012 skutečně poklesla.
(308)
Vyšetřování rovněž nepotvrdilo, že na odvětví výroby solárního skla mají značný dopad fixní náklady. Ve skutečnosti se průměrné fixní náklady výrobců v Unii zařazených do vzorku v průběhu období šetření pohybovaly v rozmezí 25-35 % celkových nákladů. V předchozích letech 2010 a 2011 byl procentní podíl fixních nákladů mírně nižší, avšak stále ve stejném rozsahu. To jasně ukazuje, že vysoká kapacita v období šetření samozřejmě měla dopad na výrobní náklady, avšak její dopad nebyl významný a nemůže vysvětlovat vysoké ztráty v období šetření, zejména ve srovnání se zisky dosaženými v předchozích letech. Kromě toho míra využití kapacity výrobců v Unii zařazených do vzorku v porovnání s předchozími roky klesla, nicméně v období šetření byla stále na úrovni 65 %.
(309)
Komise se ve své analýze dále zohlednila, že instalovanou kapacitu je možné přizpůsobit pro výrobu jiných typů skla, které nepatří do oblasti působnosti tohoto šetření. Proto také Komise i z tohoto důvodu nesouhlasí s názorem účastníka řízení, že vysoká instalovaná kapacita je z ekonomického hlediska neudržitelná.
(310)
Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem Komise odmítá tvrzení předložená účastníky řízení a opakuje, že vývoj spotřeby, kapacity a využití kapacity v průběhu posuzovaného období, a to jak při oddělené, tak i kumulativní analýze, nejsou takové povahy, aby narušily příčinnou souvislost zjištěnou mezi podstatnou újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie a subvencovaným dovozem.
2.4 Vývoj v oblasti solárních modulů
(311)
Podle informací, které má Komise k dispozici (20), se přibližně 80-85 % solárního skla prodává výrobcům solárních modulů (krystalické křemíkové fotovoltaické moduly a fotovoltaické moduly s tenkým filmem) a přibližně 15-20 % se prodává výrobcům solárních fototermických kolektorů na ohřev vody. Proto mají trendy pozorované v odvětví solárních modulů významný dopad na spotřebu solárního skla.
(312)
Po poskytnutí informací dva účastníci tvrdili, že kromě vývoje spotřeby dotčeného výrobku byla újma způsobená výrobnímu odvětví Unie zapříčiněna také poklesem spotřeby solárních modulů a ztrátami, které toto výrobní odvětví utrpělo na konci roku 2011 a začátkem roku 2012. Dopad finančních potíží výrobců solárních panelů na trh se solárním sklem se údajně začal projevovat koncem roku 2011 a v roce 2012, a to v důsledku nezbytné časové prodlevy mezi těmito dvěma událostmi.
(313)
Ve stejném období, tj. 2009-2012, se spotřeba solárních modulů neustále zvyšovala, a ačkoli v roce 2012 došlo k poklesu, úroveň spotřeby zůstala o 221 % vyšší než v roce 2009 a o 44 % vyšší než v roce 2010 (21). Kromě toho bylo zjištěno, že i když poptávku po modulech v Unii původně vytvořily režimy finanční podpory, hlavně zaručené výkupní ceny, nelze dospět k závěru, že škrty v těchto cenách (na konci roku 2011 a na počátku roku 2012) narušily příčinnou souvislost mezi subvencovanými dovozy a újmou (22). Důvodem byla skutečnost, že poptávka po solárních modulech zůstala ve stejném období let 2009-2012 relativně vysoká.
(314)
Během posuzovaného období proto zůstala úroveň spotřeby solárních modulů, a v důsledku toho i poptávka po solárním skle, vysoká. Její mírný pokles v roce 2012 nemůže být sám o sobě považován za tak silný faktor, aby narušil zjištěnou příčinnou souvislost mezi subvencovaným dovozem z ČLR a podstatnou újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie.
(315)
Podobně, vzhledem k tomu, že poptávka po solárních modulech zůstala v období 2009-2012 poměrně vysoká a poptávka po solárním skle se ve stejném období zvýšila o 65 %, nelze dopad zhoršené finanční situace výrobců solárních modulů na konci roku 2011/začátkem roku 2012 na spotřebu solárního skla sám o sobě považovat za tak silný faktor, aby narušil zjištěnou příčinnou souvislost mezi subvencovaným dovozem solárního skla z ČLR a podstatnou újmou, která byla způsobena výrobnímu odvětví Unie.
(316)
S ohledem na výše uvedené skutečnosti Komise potvrzuje, že vývoj spotřeby solárních modulů nemůže být sám o sobě považován za tak silný faktor, aby narušil zjištěnou příčinnou souvislost mezi subvencovaným dovozem z ČLR a podstatnou újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie.
3. Závěr
(317)
Šetření prokázalo příčinnou souvislost mezi podstatnou újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie a subvencovaným dovozem z ČLR. Komise analyzovala další možné příčiny újmy, jako je dovoz z jiných třetích zemí, vývozní výkonnost výrobního odvětví Unie, změny struktury spotřeby a výrobní kapacity nebo tržní situaci některých uživatelů dotčeného výrobku. U žádné z nich, ať byla analyzována jednotlivě nebo souhrnně, nabylo zjištěno, že by mohla narušit zjištěnou příčinnou souvislost mezi subvencovaným dovozem z ČLR a podstatnou újmou způsobenou výrobnímu odvětví Unie.
(318)
Na základě výše uvedené analýzy, v jejímž rámci byly účinky všech známých činitelů na situaci výrobního odvětví Unie náležitě odlišeny a odděleny od účinků subvencovaného dovozu způsobujícího újmu, se vyvozuje závěr, že subvencovaný dovoz z dotčené země způsobil výrobnímu odvětví Unie podstatnou újmu ve smyslu čl. 8 odst. 6 základního nařízení.
(319)
Po období šetření několik výrobců solárního skla v Unii veřejně oznámilo ukončení výrobní činnosti, v důsledku čehož se značná provozní kapacita nevyhnutelně přesunula do nevyužité kapacity. To dále posiluje výše stanovenou příčinnou souvislost a prokazuje zničující účinek subvencovaného dovozu na výrobní odvětví Unie.
F. ZÁJEM UNIE
(320)
V souladu s článkem 31 základního nařízení Komise zkoumala, zda navzdory závěru o subvenci působící újmu nebylo v tomto případě jednoznačně v zájmu Unie přijímat opatření. Analýza zájmu Unie vycházela z posouzení všech různých relevantních zájmů, včetně zájmů výrobního odvětví Unie, dovozců, dodavatelů surovin a uživatelů dotčeného výrobku.
1. Zájem výrobního odvětví Unie
(321)
Výrobní odvětví Unie v období šetření přímo zaměstnávalo ve výrobě a prodeji obdobného výrobku přibližně 860 osob. Šetření prokázalo, že výrobnímu odvětví Unie byla v období šetření způsobena podstatná újma zapříčiněná subvencovaným dovozem z dotčené země. Někteří výrobci v Unii již byli nuceni uzavřít svá výrobní zařízení a někteří jiní se potýkali s platební neschopností (23). Pokud by opatření nebyla uložena, jeví se další zhoršení situace výrobního odvětví Unie jako velmi pravděpodobné.
(322)
Očekává se, že uložení antisubvenčních cel odstraní účinky subvence působící újmu, která spočívají v narušení obchodu, a obnoví účinnou hospodářskou soutěž na trhu Unie a výrobnímu odvětví Unie umožní přizpůsobit ceny obdobného výrobku tak, aby zohledňovaly výrobní náklady, což zlepší jeho ziskovost. Lze rovněž očekávat, že uložení opatření umožní výrobnímu odvětví Unie získat zpět alespoň část podílu na trhu, o nějž přišlo v průběhu posuzovaného období, což bude mít kladný dopad na jeho celkovou finanční situaci.
(323)
Výrobní odvětví Unie by navíc mělo mít lepší přístup ke kapitálu a mělo by být schopno dalších investic do výzkumu, vývoje a inovací na trhu se solárním sklem.
(324)
A konečně je pravděpodobné, že výrobci v Unii, kteří byli nuceni zastavit výrobu v důsledku tlaku čínského subvencovaného dovozu, by mohli znovu zahájit své podnikání. Celkově by podle tohoto scénáře byla zajištěna nejen stávající pracovní místa ve výrobním odvětví Unie, ale existovaly by i reálné vyhlídky na další rozšíření výroby a zvýšení zaměstnanosti.
(325)
Pokud by opatření přijata nebyla, lze očekávat, že dojde k další ztrátě podílu na trhu s dalším zhoršením ziskovosti výrobního odvětví Unie. To by bylo z krátkodobého až střednědobého hlediska neudržitelné. V důsledku toho by kromě velkého počtu výrobců v Unii, kteří byli již z trhu vytlačeni, mohla platební neschopnost hrozit také dalším výrobcům, což by v krátkodobém až střednědobém výhledu vedlo k pravděpodobnému zániku výrobního odvětví Unie s následným závažným dopadem na stávající pracovní místa.
(326)
Vyvozuje se proto závěr, že uložení antisubvenčních cel by bylo v zájmu výrobního odvětví Unie.
2. Zájem dovozců a obchodníků, kteří nejsou ve spojení
(327)
Hlavní předmět podnikání dvou spolupracujících dovozců tvořilo obchodování s dotčeným výrobkem. Oba diverzifikovali zdroje dotčeného výrobku, jinak řečeno. neodebírali jej jen z ČLR, ale také z Unie a z třetích zemí.
(328)
Bylo předloženo tvrzení, že přijetí opatření týkajících se dotčeného výrobku by nepříznivě ovlivnilo podnikatelskou činnost dovozců. Za prvé by uložení cel nevedlo k vyloučení veškerého dovozu z ČLR. Zadruhé, i když lze očekávat, že uložení opatření se může nepříznivě odrazit na finanční situaci dovozců dovážejících pouze nebo hlavně z ČLR, vzhledem k možnosti odebírat dotčený výrobek z třetích zemí lze předpokládat, že dovozci pružně změní zdroje svých dodávek, bude-li to nutné.
(329)
Vyvozuje se proto závěr, že uložení opatření na navržené úrovni může mít určitý nepříznivý dopad na situaci dovozců dotčeného výrobku, kteří nejsou ve spojení, ale i to, že jejich dopad zmírňuje skutečnost, že dovozci a obchodníci mohou využít jiné zdroje dodávek, jak z třetích zemí, tak z odvětví Unie, které má kapacitu zvýšit svou výrobu, a v každém případě uložená opatření nepřeváží nad pozitivním dopadem pro ostatní strany.
3. Zájem dodavatelů surovin
(330)
Při šetření nespolupracoval žádný dodavatel surovin. Jelikož nebyly dostupné údaje od těchto dodavatelů, nebyly k dispozici ani žádné důkazy o tom, že by uložení opatření bylo proti zájmu uvedených účastníků.
4. Zájem uživatelů
(331)
Všichni uživatelé, kteří odpověděli, jsou výrobci solárních modulů a/nebo fototermických kolektorů. Tři uživatelé se vyslovili pro uložení antisubvenčních cel s tím, že výrobní odvětví Unie vyrábí lepší solární sklo, které čínské společnosti nemohou vždy dodat. Tři další uživatelé byli naopak proti uložení antisubvenčních opatření. Tito uživatelé očekávají, že uložení antisubvenčních cel by mělo nepříznivý dopad na jejich obchodní činnost. Předpokládají, že nejsou schopni přenést zvýšení cen na konečného spotřebitele vzhledem k tíživé situaci, v níž se odvětví solárních modulů nachází.
(332)
Podle informací od uživatelů představuje solární sklo pouze asi 6-8 % celkových nákladů na solární moduly. Solární sklo tedy tvoří pouze omezenou část nákladů a konečné hodnoty fotovoltaických modulů. Kromě toho lze předpokládat, že pokud budou uložena antisubvenční cla na solární sklo dovážené z ČLR, dopad na celkové náklady solárních modulů by měl být nižší než 1 %. Je to způsobeno hlavně tím, že spolupracující uživatelé nakupují významné množství solárního skla od výrobců v Unii.
(333)
Možné zavedení antisubvenčních cel, ve srovnání s opačným scénářem bez uložení cel, proto sice pravděpodobně způsobí mírný nárůst cen vstupů pro solární moduly, neočekává se však, že bude mít závažný nepříznivý dopad na náklady a na konečné ceny solárních modulů od výrobního odvětví Unie.
(334)
Kromě toho někteří uživatelé již odebírají z jiných zdrojů dodávek, např. z Turecka a Indie, a ti by neměli být nepříznivě ovlivněni uložením antisubvenčních cel. Ostatní uživatelé se mohou také přeorientovat na jiné zdroje dodávek, a to buď z třetích zemí, nebo od výrobního odvětví Unie.
(335)
Vzhledem k výše uvedenému Komise odmítá námitky, které někteří uživatelé vznesli proti uložení opatření.
5. Aspekty hospodářské soutěže
(336)
Jeden dovozce tvrdil, že někteří výrobci v Unii jsou účastníky celosvětového kartelu výrobců plochého skla (které zahrnuje i solární sklo) a Evropská komise jim v roce 2007 uložila pokutu, a proto využívají antisubvenční nástroj k tomu, aby si od členů kartelu vynahradili ztráty, jež jim vznikly z pokut za kartel a ze ztráty podílu na trhu v Unii. Kromě toho, má-li být přístup na trh Unie omezen pomocí antisubvenčních cel, budou výrobci v Unii více motivováni k tomu, aby uzavřeli kartel nebo zahájili jiné jednání narušující hospodářskou soutěž v souvislosti s takovým zbožím, jako je bytové zařízení, kde mají v Unii jen slabou schopnost dosahovat pákového efektu.
(337)
Tato tvrzení by měla být odmítnuta. Za prvé, Komise konstatuje, že kartel přestal fungovat v roce 2007. Účinky kartelu v minulosti proto neměly žádný dopad na odvětví během posuzovaného období. Za druhé, žádný z výrobců zařazených do vzorku výrobců v Unii a žádný ze současných výrobců v Unii s nejvyšším objemem prodeje se na kartelu nepodílel. Zatřetí se neočekává, že eventuální uložení antisubvenčních cel bude mít dopad na soutěžní chování výrobního odvětví Unie, jelikož na jedné straně nedojde ke změně struktury trhu Unie, a na druhé straně mají podniky obecnou povinnost dodržovat platné předpisy Unie a vnitrostátní předpisy upravující hospodářskou soutěž bez ohledu na to, zda jsou cla uložena či nikoli.
(338)
Jeden dovozce vznesl rovněž námitku, že uložení cel by mělo nepříznivý dopad na trh s anitreflexním povlakem solárního skla v Unii. Tento trh, který daný dovozce definoval jako související trh, údajně ovládají výrobci v Unii a uložení opatření by posílilo jejich postavení na úkor konkurenčních dodavatelů antireflexního povlaku. Kromě toho bylo uvedeno, že dovozci mají potíže se získáváním zakázek od výrobců v Unii nebo s dodávkou takových zakázek v přiměřených lhůtách a za rozumné ceny.
(339)
Trh s antireflexním povlakem je součástí šetření, nikoli souvisejícím trhem. Šetřením bylo prokázáno, že výrobci v Unii v průběhu období šetření zůstali v tomto segmentu trhu stále konkurenceschopní navzdory relativně vyšším cenám, které si účtují z důvodu, že trh považuje jejich výrobky s povlakem za výrobky s kvalitativní výhodou. Nebyly však poskytnuty žádné důkazy o tom, že by výrobní odvětví Unie nebylo schopno uspokojit případnou vyšší poptávku po solárním skle s antireflexním povlakem. Tento argument by proto měl být odmítnut.
(340)
Pokud jde o tvrzení, že výrobci v Unii odmítali zakázky nebo včasné dodávky za rozumné ceny, je pouze na každém výrobci, jakou obchodní strategii si zvolí, pokud tento výrobce nebo výrobci nemají samostatně nebo společně dominantní postavení na relevantním trhu. Na trhu Unie existuje dostatečná hospodářská soutěž, aby bylo možno měnit a/nebo diverzifikovat dodavatele. Tento argument by proto také měl být odmítnut.
6. Závěr ohledně zájmu Unie
(341)
S ohledem na výše uvedené skutečnosti se vyvozuje závěr, že na základě posouzení všech různých zájmů jako celku, je v zájmu Unie uložit konečná opatření vůči dovozu solárního skla pocházejícího z ČLR.
G. VYROVNÁVACÍ OPATŘENÍ
(342)
Vzhledem k závěrům, pokud jde o subvencování, újmu, příčinné souvislosti a zájem Unie, by měla být zavedena konečná vyrovnávací opatření, aby se zabránilo působení další újmy výrobnímu odvětví Unie subvencovaným dovozem.
1. Úroveň pro odstranění újmy
(343)
Ke stanovení výše těchto opatření byla vzata v úvahu zjištěná subvenční rozpětí a výše cla nezbytná pro odstranění újmy, která byla způsobena výrobcům v Unii, aniž by přitom bylo překročeno zjištěné subvenční rozpětí.
(344)
Při výpočtu výše cla nezbytného k odstranění účinků subvencování působícího újmu se mělo za to, že by případná opatření měla výrobnímu odvětví Unie umožnit pokrýt výrobní náklady a dosáhnout zisku před zdaněním, kterého může přiměřeně dosáhnout toto výrobní odvětví u prodeje obdobného výrobku v Unii za běžných podmínek hospodářské soutěže, tedy bez subvencovaného dovozu.
(345)
Za přiměřené minimum, kterého by mohlo výrobní odvětví Unie pravděpodobně dosáhnout, pokud by neexistoval subvencovaný dovoz působící újmu, lze považovat ziskové rozpětí 8,3 % z obratu. Toto ziskové rozpětí vychází z průměrného zisku dosahovaného výrobci v Unii zařazenými do vzorku v roce 2010, kdy dovoz dotčeného výrobku byl ještě malý, a proto zatím nemohl narušit běžné podmínky hospodářské soutěže.
(346)
Na tomto základě byla vypočtena také cena obdobného výrobku nepůsobící újmu výrobnímu odvětví Unie. Cena nepůsobící újmu byla získána připočtením výše uvedeného ziskového rozpětí 8,3 % k výrobním nákladům výrobců v Unii zařazených do vzorku během období šetření.
(347)
Nezbytné zvýšení ceny pak bylo určeno na základě porovnání vážené průměrné dovozní ceny spolupracujících vyvážejících výrobců v ČLR zařazených do vzorku, jež byla stanovena pro účely výpočtů v souvislosti s cenovým podbízením, náležitě upravené o náklady na dovoz a celní poplatky, s váženou průměrnou cenou obdobného výrobku prodávaného výrobci z Unie zařazenými do vzorku na trhu Unie v období šetření nepůsobící újmu. Veškeré rozdíly, jež byly výsledkem tohoto srovnání, pak byly vyjádřeny jako procento vážené průměrné hodnoty CIF dovozu.
(348)
Po poskytnutí informací jeden účastník zpochybnil ziskové rozpětí použité jako cílový zisk. Uvedl, že Komise měla zohlednit všechny ostatní činitele které ovlivnily ziskovost v období šetření. Tvrdil, že přiměřený cílový zisk nemůže být vyšší než 5 %.
(349)
Komise tato tvrzení z následujících důvodů odmítá. Použitý výpočet cílového zisku není založen na odhadu, ale na skutečném zisku, jehož dosáhlo výrobní odvětví Unie před narušením hospodářské soutěže způsobeným čínským subvencovaným dovozem. Komise to považuje za přiměřený zisk a rovněž vzala v úvahu, že se situace na trhu neodlišuje výrazně od období šetření, ponecháme-li stranou dopady čínského subvencovaného dovozu. Prohlášení účastníka v tomto ohledu, že spotřeba v roce 2010 byla mnohem vyšší než v roce 2012, je věcně nesprávné. Jak je uvedeno v oddíle E bodě 2.3, spotřeba v roce 2010 byla na podobné úrovni jako v roce 2012. V roce 2010 také výrobní odvětví Unie s ohledem na očekávaný silný růst poptávky zvyšovalo kapacitu, což nepříznivě ovlivnilo jeho zisk v uvedeném roce. Navrhovaný cílový zisk ve výši 5 % je dále neodůvodněný, jelikož není založen na žádných údajích nebo skutečných výpočtech, a proto se zamítá.
2. Opatření
(350)
Vzhledem k výše uvedenému a v souladu s článkem 15 základního nařízení by mělo být uloženo konečné vyrovnávací clo na dovoz solárního skla pocházejícího z ČLR, a to na úrovni nižší z hodnot zjištěného subvenčního rozpětí a rozpětí újmy podle pravidla nižšího cla. V tomto případě by v souladu s tímto pravidlem měla být celní sazba stanovena na úrovni zjištěných subvenčních rozpětí.
(351)
Vzhledem k vysoké úrovni spolupráce vyvážejících výrobců z ČLR bylo clo pro „všechny ostatní společnosti“ stanoveno na úrovni nejvyššího cla, jež má být uloženo společnostem, které byly buď zařazeny do vzorku, nebo během šetření spolupracovaly. Clo pro všechny ostatní společnosti bude použito na společnosti, které v rámci šetření nespolupracovaly.
(352)
Pro spolupracující čínské společnosti nezařazené do vzorku, které jsou uvedeny v příloze, je konečná celní sazba stanovena jako vážený průměr sazeb pro společnosti zařazené do vzorku.
(353)
Na základě výše uvedených skutečností se sazby, podle nichž se tato cla ukládají, stanovují takto:
Název společnosti
Subvenční rozpětí
Rozpětí újmy
Vyrovnávací clo
Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd
3,2 %
39,3 %
3,2 %
Zhejiang Hehe Photovoltaic Glass Technology Co., Ltd
17,1 %
26,2 %
17,1 %
Zhejiang Jiafu Glass Co., Ltd; Flat Solar Glass Group Co., Ltd; Shanghai Flat Glass Co., Ltd
12,8 %
42,1 %
12,8 %
Henan Yuhua New Material Co., Ltd
16,7 %
17,1 %
16,7 %
Ostatní spolupracující společnosti uvedené v příloze I
12,4 %
33,2 %
12,4 %
Všechny ostatní společnosti
17,1 %
42,1 %
17,1 %
(354)
Výše uvedená vyrovnávací opatření se stanoví ve formě valorických cel, což znamená v poměru k hodnotě dovozu.
(355)
Individuální sazby vyrovnávacího cla pro společnosti uvedené v tomto nařízení byly stanoveny na základě zjištění tohoto šetření. Proto odrážejí situaci zjištěnou v průběhu šetření, pokud jde o uvedené společnosti vybrané do vzorku, přičemž pro spolupracující společnosti nevybrané do vzorku se použijí průměrné celní sazby.
(356)
Uvedené celní sazby se tedy (na rozdíl od celostátního cla platného pro „všechny ostatní společnosti“) vztahují výlučně na dovoz výrobků pocházejících z dotčené země a vyrobených těmito společnostmi, a tedy konkrétními uvedenými právnickými osobami. Na dovážené výrobky vyrobené jakoukoli jinou společností, která není jmenovitě uvedena v článku 1, včetně subjektů ve spojení se společnostmi konkrétně uvedenými, se tyto sazby nevztahují a tyto výrobky podléhají celní sazbě platné pro „všechny ostatní společnosti“.
(357)
Každou žádost o použití individuální vyrovnávací celní sazby pro jednotlivé společnosti (například poté, co se změnil název subjektu, nebo po vytvoření nových výrobních nebo obchodních subjektů) je třeba předložit Komisi spolu se všemi příslušnými informacemi, zejména pokud jde o jakékoli změny v činnostech společnosti spojených s výrobou, domácím prodejem a prodejem na vývoz, např. v souvislosti se změnou názvu nebo změnou týkající se výrobních a obchodních subjektů. Je-li to na místě, nařízení se poté pozmění tak, že se aktualizuje seznam společností využívajících individuální celní sazby.
(358)
Aby bylo zajištěno řádné vymáhání vyrovnávacího cla, neměla by se zbytková celní sazba vztahovat jen na nespolupracující vyvážející výrobce, ale rovněž na výrobce, kteří v období šetření neuskutečnili žádný vývoz do Unie, kromě těch, kteří při šetření spolupracovali.
(359)
Po poskytnutí informací žadatel tvrdil, že valorická antidumpingová a vyrovnávací cla jsou neúčinná a požádal Komisi o uložení opatření v podobě minimální dovozní ceny. Minimální dovozní cenu navíc navrhlo i několik uživatelů. Důvody předložené účastníky řízení a příčiny, proč Komise tyto žádosti zamítla, jsou uvedeny v 144. až 168. bodě prováděcího nařízení Komise (EU) č. 470/2014 (24) (dále jen „konečné antidumpingové nařízení“).
(360)
Po poskytnutí informací nabídli tři vyvážející výrobci zařazení do vzorku a společnost Henan Yuhua cenové závazky ve formě minimálních dovozních cel. Komise navržené závazky zamítla z důvodů uvedených ve 172. až 179. bodě odůvodnění nařízení o uložení konečného antidumpingového cla.
(361)
Opatření tohoto nařízení jsou v souladu se stanoviskem výboru zřízeného podle čl. 25 odst. 1 základního nařízení,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
1. Ukládá se konečné vyrovnávací clo na dovoz solárního skla složeného z tvrzeného plochého sodnovápenatého skla s obsahem železa menším než 300 ppm, solární propustností větší než 88 % (měřeno podle AM1,5 300-2 500 nm), protitepelnou odolností až do 250 °C (měřeno dle EN 12150), odolností proti teplotním šokům Δ 150 K (měřeno podle normy EN 12150) a minimální mechanickou pevností 90 N/mm2 nebo vyšší (měřeno podle normy EN 1288-3) v současnosti kódu KN ex 7007 19 80 pocházejícího z Čínské lidové republiky. Solární sklo s povlakem (jednostranným nebo oboustranným) spadá pod kód TARIC 7007198019 a solární sklo bez povlaku spadá pod kód TARIC 7007198011.
2. Sazby vyrovnávacího cla použitelné na čistou cenu s dodáním na hranice Unie před proclením pro výrobek popsaný v odstavci 1 a vyrobený společnostmi uvedenými v tabulce se stanoví takto:
Společnost
Vyrovnávací clo
Doplňkový kód TARIC
Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd
3,2 %
B943
Zhejiang Hehe Photovoltaic Glass Technology Co., Ltd
17,1 %
B944
Zhejiang Jiafu Glass Co., Ltd; Flat Solar Glass Group Co., Ltd; Shanghai Flat Glass Co., Ltd
12,8 %
B945
Henan Yuhua New Material Co., Ltd
16,7 %
B946
Ostatní spolupracující společnosti uvedené v příloze I
12,4 %
Všechny ostatní společnosti
17,1 %
B999
3. Uplatnění individuálních sazeb vyrovnávacího cla stanovených pro společnosti uvedené v odstavci 2 je podmíněno předložením platné obchodní faktury, která musí splňovat požadavky stanovené v příloze II, celním orgánům členských států. V případě nepředložení takové faktury se použije celní sazba vztahující se na „všechny ostatní společnosti“.
4. Není-li stanoveno jinak, použijí se platné celní předpisy.
Článek 2
Pokud případný nový vyvážející výrobce v Čínské lidové republice poskytne Komisi dostatečné důkazy o tom, že:
-
v průběhu období šetření (od 1. ledna 2012 do 31. prosince 2012) nevyvážel do Unie výrobek popsaný v čl. 1 odst. 1,
-
není ve spojení s žádným vývozcem nebo výrobcem v Čínské lidové republice, na které se vztahují opatření uložená tímto nařízením,
-
po skončení období šetření, na němž jsou založena tato opatření, buď vyvezl dotčený výrobek do Unie, nebo uzavřel neodvolatelný smluvní závazek vyvézt značné množství dotčeného výrobku do Unie,
ustanovení čl. 1 odst. 2 mohou být změněna zařazením nového vyvážejícího výrobce mezi spolupracující společnosti nezařazené do vzorku, na něž se tudíž vztahuje vážená průměrná celní sazba ve výši 12,4 %.
Článek 3
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 13. května 2014.
KOMISSION TÄYTÄNTÖÖNPANOASETUS (EU) N:o 471/2014,
annettu 13 päivänä toukokuuta 2014,
lopullisten tasoitustullien käyttöönotosta Kiinan kansantasavallasta peräisin olevan aurinkopaneeleissa käytettävän lasin tuonnissa
EUROOPAN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuetulta tuonnilta suojautumisesta 11 päivänä kesäkuuta 2009 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 597/2009 (1) ja erityisesti sen 15 artiklan,
sekä katsoo seuraavaa:
A. MENETTELY
1. Vireillepano
(1)
Euroopan komissio, jäljempänä ’komissio’, ilmoitti 27 päivänä huhtikuuta 2013Euroopan unionin virallisessa lehdessä julkaistulla ilmoituksella (2), jäljempänä ’vireillepanoilmoitus’, tukien vastaisen menettelyn vireillepanosta Kiinan kansantasavallasta, jäljempänä ’Kiina’, peräisin olevan aurinkopaneeleissa käytettävän lasin tuonnissa Euroopan unioniin.
(2)
Komissio pani menettelyn vireille, kun EU ProSun Glass, jäljempänä ’valituksen tekijä’, esitti 14 päivänä maaliskuuta 2013 valituksen sellaisten tuottajien puolesta, joiden tuotanto muodostaa yli 25 prosenttia aurinkopaneeleissa käytettävän lasin kokonaistuotannosta unionissa. Valituksessa esitettiin alustava näyttö aurinkopaneeleissa käytettävän lasin tuetusta tuonnista ja siitä aiheutuneesta merkittävästä vahingosta, ja komissio piti sitä riittävänä tutkimuksen vireillepanoa varten.
(3)
Ennen menettelyn vireillepanoa komissio ilmoitti asetuksen (EY) N:o 597/2009, jäljempänä ’perusasetus’, 10 artiklan 7 kohdan mukaisesti Kiinan viranomaisille saaneensa asianmukaisesti asiakirjanäytöllä vahvistetun valituksen, jossa väitetään, että Kiinasta peräisin olevan aurinkopaneeleissa käytettävän lasin tuettu tuonti aiheuttaa merkittävää vahinkoa unionin tuotannonalalle. Komissio kehotti Kiinan viranomaisia aloittamaan neuvottelut valituksessa esitetyn tilanteen selvittämiseksi ja molemminpuolisesti tyydyttävään ratkaisuun pääsemiseksi.
(4)
Kiinan viranomaiset hyväksyivät neuvottelutarjouksen, minkä jälkeen neuvotteluja käytiin. Neuvottelujen aikana ei päästy molempia osapuolia tyydyttävään ratkaisuun. Komissio otti kuitenkin asianmukaisesti huomioon Kiinan viranomaisten esittämät huomiot valituksessa luetelluista tukijärjestelmistä. Kiinan viranomaisilta saatiin kannanottoja neuvottelujen jälkeen.
2. Rinnakkainen polkumyyntimenettely
(5)
Komissio ilmoitti 28 päivänä helmikuuta 2013Euroopan unionin virallisessa lehdessä julkaistulla ilmoituksella (3) polkumyynnin vastaisen menettelyn vireillepanosta Kiinasta peräisin olevan aurinkopaneeleissa käytettävän lasin tuonnissa unioniin
(6)
Komissio otti 27 päivänä marraskuuta 2013 komission asetuksella (EU) N:o 1205/2013 (4) käyttöön väliaikaisen polkumyyntitullin Kiinasta peräisin olevan aurinkopaneeleissa käytettävän lasin tuonnissa.
(7)
Tässä tukien vastaisessa ja rinnakkaisessa polkumyynnin vastaisessa tutkimuksessa tehdyt vahinkoanalyysit perustuvat samaan unionin tuotannonalan määritelmään, samoihin edustaviin unionin tuottajiin sekä samaan tutkimusajanjaksoon ja johtivat täysin samanlaisiin päätelmiin, ellei toisin mainita. Tätä pidettiin asianmukaisena, jotta voitiin järkeistää vahinkoanalyysin tekeminen ja tehdä johdonmukaiset päätelmät molemmissa menettelyissä. Tästä syystä kummassa tahansa menettelyssä esitetyt vahinkoa koskevat huomautukset otettiin huomioon molemmissa menettelyissä.
3. Menettelyn osapuolet
(8)
Komissio ilmoitti virallisesti tutkimuksen vireillepanosta valituksen tekijöille, muille tiedossa oleville unionin tuottajille, tiedossa oleville vientiä harjoittaville tuottajille Kiinassa, tiedossa oleville tuojille ja niille tavarantoimittajille, jakelijoille, käyttäjille ja järjestöille, joita asian tiedettiin koskevan, sekä Kiinan viranomaisille. Vireillepanoilmoituksessa kehotettiin kaikkia asianomaisia osapuolia, joita tutkimus koskee, ilmoittautumaan komissiolle.
(9)
Asianomaisille osapuolille annettiin tilaisuus esittää näkökantansa kirjallisesti ja pyytää saada tulla kuulluiksi vireillepanoilmoituksessa asetetussa määräajassa.
(10)
Valituksen tekijät, vientiä harjoittavat tuottajat Kiinassa, tuojat sekä Kiinan viranomaiset esittivät näkökantansa. Kaikkia niitä asianomaisia osapuolia kuultiin, jotka olivat sitä pyytäneet ja osoittaneet, että niiden kuulemiseen oli olemassa erityisiä syitä.
3.1 Otanta
(11)
Komissio ilmoitti vireillepanoilmoituksessa, että se saattaa rajoittaa tutkittavien vientiä harjoittavien kiinalaisten tuottajien, etuyhteydettömien tuojien ja unionin tuojien määrän kohtuulliseksi valitsemalla otoksen perusasetuksen 27 artiklan mukaisesti.
3.2 Unionin tuottajia koskeva otanta
(12)
Komissio valitsi kahdeksasta ilmoittautuneesta tuottajasta viiden yrityksen otoksen samankaltaisen tuotteen suurimman edustavan myyntimäärän perusteella tutkimusajanjaksolla.
(13)
Tarkastuskäyntien jälkeen komissio päätti poistaa viiden yrityksen otoksesta yhden yrityksen, koska sen ei havaittu edustavan unionin tuotannonalaa, sillä se oli kahdeksasta ilmoittautuneesta tuottajasta ainoa, joka oli käynnistysvaiheessa. Sen vuoksi komissio piti vaarana, että jos se sisällytetään otokseen, vahinkoindikaattorit, erityisesti kannattavuus, eivät ehkä anna oikeudenmukaista kuvaa unionin tuotannonalan tilanteesta.
(14)
Lopulliseen otokseen sisältyi siis neljä unionin tuottajaa. Niiden osuus unionin tuotannonalan myynnistä unionin markkinoilla tutkimusajanjaksolla oli 79 prosenttia. Otoksen katsottiin siis edustavan unionin tuotannonalaa.
(15)
Kolme unionin tuottajaa pyysi perusasetuksen 29 artiklan perusteella, että niiden identiteetti pidetään luottamuksellisena. Ne väittivät, että niiden identiteetin paljastaminen voisi johtaa niiden liiketoimintaan kohdistuviin merkittäviin haitallisiin vaikutuksiin. Komissio tarkasteli esitettyjä perusteita ja hyväksyi pyynnön. Kun otetaan huomioon tuottajien vähäinen määrä unionissa, muita nimiä ei paljastettu päätelmien ilmoittamista koskevassa asiakirjassa, koska niiden perusteella nimettömänä pysymistä pyytäneiden yritysten tunnistaminen olisi mahdollista.
(16)
Yrityksen Interfloat Corporation/GMB Glasmanufaktur Brandenburg GmbH, jäljempänä ’GMB/IF’, identiteetti oli jo kuitenkin julkisesti tiedossa, koska se ilmoitti olevansa yksi valitusta tukevista yrityksistä. Sen vuoksi yritys nimettiin päätelmien ilmoittamista koskevassa asiakirjassa.
(17)
Päätelmien ilmoittamisen jälkeen antamiensa huomautusten ei-luottamuksellisessa versiossa valituksen tekijä nimesi myös kolme unionin tuottajaa, jotka olivat lopettaneet liiketoimintansa (Guardian, AGC ja Centrosolar Glass) ja neljännen yrityksen, joka oli vähentänyt tuotantoaan merkittävästi (Saint Gobain).
3.3 Kiinalaisia vientiä harjoittavia tuottajia koskeva otanta
(18)
Vireillepanoilmoituksessa pyydettiin kaikkia kiinalaisia vientiä harjoittavia tuottajia ilmoittautumaan komissiolle ja toimittamaan vireillepanoilmoituksessa esitetyt tiedot määräajassa.
(19)
Yhdeksän vientiä harjoittavaa tuottajaa tai vientiä harjoittavien tuottajien ryhmää toimitti pyydetyt tiedot ja suostui osallistumaan otokseen. Yhteistyössä toimineiden yritysten osuus aurinkopaneeleissa käytettävän lasin ilmoitetusta viennistä unioniin vuonna 2012 oli lähes 100 prosenttia.
(20)
Komissio valitsi perusasetuksen 27 artiklan mukaisesti vientiä harjoittavista tuottajista tai vientiä harjoittavien tuottajien ryhmistä neljä otokseen, joka perustui tarkasteltavana olevan tuotteen viennin suurimpaan edustavaan määrään, joka voitiin kohtuudella tutkia käytettävissä olevassa ajassa. Valitun otoksen osuus tarkasteltavana olevan tuotteen kokonaisviennistä unioniin tutkimusajanjaksolla oli 76 prosenttia.
(21)
Komissio ilmoitti perusasetuksen 27 artiklan 2 kohdan mukaisesti kaikille asianomaisille osapuolille valitusta otoksesta ja pyysi niitä esittämään huomautuksia. Huomautuksia ei esitetty.
3.4 Yksilöllinen tarkastelu
(22)
Yksikään kiinalainen vientiä harjoittava tuottaja ei pyytänyt perusasetuksen 27 artiklan 3 kohdan mukaista yksilöllistä tarkastelua.
3.5 Etuyhteydettömiä tuojia ja käyttäjiä koskeva otanta
(23)
Neljä etuyhteydetöntä tuojaa vastasi vireillepanoilmoituksen liitteenä olevaan otantalomakkeeseen, ja tuojilta saatiin kaksi ja käyttäjiltä 12 vastausta kyselylomakkeeseen. Yhteistyössä toimineiden tuojien vähäisen määrän vuoksi otanta ei ollut tarpeen.
4. Kyselylomakevastaukset ja tarkastuskäynnit
(24)
Kyselylomakkeet lähetettiin Kiinan viranomaisille ja otokseen valituille vientiä harjoittaville tuottajille, otokseen valituille unionin tuottajille sekä kaikille tuojille ja käyttäjille, jotka olivat ilmoittautuneet. Kiinan viranomaisille lähetettiin kyselylomakkeen lisäksi liite, joka niitä pyydettiin toimittamaan Kiinan valtio-omisteisille liikepankeille, jotka olivat lainanneet varoja otokseen valituille yrityksille tutkimusajanjaksolla. Kiinan viranomaiset totesivat lähettäneensä liitteen kyseisille pankeille mutteivät olleet saanet yhtään vastausta.
(25)
Kyselylomakevastauksia saatiin neljältä otokseen valitulta kiinalaiselta vientiä harjoittavalta tuottajalta, kaikilta otokseen valituilta unionin tuottajilta, kahdelta etuyhteydettömältä unionin tuojalta ja 12 käyttäjältä.
(26)
Komissio hankki ja tarkasti kaikki asianomaisten osapuolten toimittamat tiedot, joita se piti tarpeellisina tuetun tuonnin, siitä johtuvan vahingon ja unionin edun lopullista määrittämistä varten. Tarkastuskäyntejä suoritettiin seuraavasti:
a)
Vientiä harjoittavat tuottajat Kiinassa:
-
Zhejiang Jiafu Glass Co., Ltd Flat Solar Glass Group Co. Ltd Shanghai Flat Glass Co., Ltd Zhejiang Hehe Photovoltaic Glass Technology Co., Ltd., jäljempänä ’Flat Solar Group’
-
Henan Yuhua Photovoltaic New Material Co., Ltd
-
Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd., jäljempänä ’Xinyi PV’
b)
Kiinan viranomaiset:
-
Kauppaministeriö, Beijing
-
Kiinan pankkisäätelykomissio, Beijing
c)
Unionin tuottajat:
-
GMB/IF, Saksa
-
[luottamuksellinen]
-
[luottamuksellinen]
-
[luottamuksellinen]
-
[luottamuksellinen]
d)
Etuyhteydettömät tuojat
-
Vetrad NV, Alankomaat
e)
Käyttäjät:
-
Sunerg Solar SRL, Italia
-
Viessmann Faulquemont SAS, Ranska
(27)
Kaikille asianomaisille osapuolille ilmoitettiin päätelmistä asiakirjalla, joka sisälsi ne olennaiset tosiasiat ja huomiot, joiden perusteella komissio aikoi ottaa käyttöön tasoitustullin Kiinan kansantasavallasta peräisin olevan aurinkopaneeleissa käytettävän lasin tuonnissa. Kaikille osapuolille ilmoitettiin määräajasta, jonka kuluessa ne voivat esittää huomautuksia päätelmistä.
(28)
Kaikkia asianomaisten osapuolten toimittamia huomautuksia tarkasteltiin ja ne otettiin soveltuvin osin huomioon.
(29)
Kiinan viranomaiset väittivät, että asiakirja, jolla päätelmistä ilmoitettiin, ei täyttänyt tukia ja tasoitustulleja koskevan WTO:n sopimuksen 22.3 ja 22.5 artiklassa asetettuja vaatimuksia, koska siinä ei esitetty riittävän yksityiskohtaisesti tutkivan viranomaisen havaintoja ja päätelmiä. Kiinan viranomaiset eivät kuitenkaan antaneet mitään täsmällisiä esimerkkejä näistä väitetyistä puutteista. Tarkasteltuaan asiakirjaa huolellisesti komissio katsoo, että asiakirjassa on riittävästi tietoja, jotta Kiinan viranomaiset pystyvät harjoittamaan puolustautumisoikeuttaan.
(30)
Asiakirjassa ei voitu antaa tiettyjä tietoja, jotka olivat liiketoiminnan kannalta luottamuksellisia, ja ne ilmoitettiin vain asianomaisille otokseen valituille vientiä harjoittaville tuottajille. Otokseen valituille vientiä harjoittaville tuottajille lähetettiin erikseen luottamuksellinen asiakirja, jossa esitettiin laskelmia ja tietoja kustakin tasoitustoimenpiteiden käyttöönoton mahdollistavasta järjestelmästä ja etuudesta, ja niille annettiin 25 päivää aikaa esittää huomautuksia.
5. Tutkimusajanjakso
(31)
Tukia ja vahinkoa koskeva tutkimus kattoi 1 päivän tammikuuta 2012 ja 31 päivän joulukuuta 2012 välisen ajanjakson, jäljempänä ’tutkimusajanjakso’. Vahingon määrittämisen kannalta merkittävien kehityssuuntausten tarkastelu kattoi 1 päivän tammikuuta 2009 ja tutkimusajanjakson päättymisen välisen ajan, jäljempänä ’tarkastelujakso’.
B. TARKASTELTAVANA OLEVA TUOTE JA SAMANKALTAINEN TUOTE
1. Tarkasteltavana oleva tuote
(32)
Tutkimuksen kohteena oleva tuote on aurinkopaneeleissa käytettävä lasi, joka on karkaistua tasomaista soodakalkkilasia, jonka rautapitoisuus on alle 300 ppm, aurinkoenergian läpäisyaste yli 88 % (mitattuna olosuhteissa AM1,5 300-2 500 nm), lämmönkestävyys 250 °C (mitattuna EN 12150 -standardin mukaan), lämpöshokinkestävyys Δ 150 K (mitattuna EN 12150 -standardin mukaan) ja jonka mekaaninen lujuus on vähintään 90 N/mm2 (mitattuna EN 1288-3 -standardin mukaan), jäljempänä ’tarkasteltavana oleva tuote’ ja yleisesti ’aurinkopaneeleissa käytettävä lasi’ tai ’aurinkopaneelilasi’. Tarkasteltavana oleva tuote kuuluu tällä hetkellä CN-koodiin ex 7007 19 80.
2. Samankaltainen tuote
(33)
Tutkimuksessa kävi ilmi, että tarkasteltavana olevalla tuotteella, Kiinan kotimarkkinoilla tuotetulla ja myydyllä tuotteella sekä unionin tuotannonalan unionissa tuottamalla ja myymällä tuotteella on samat fyysiset, kemialliset ja tekniset perusominaisuudet ja käyttötarkoitukset. Tämän vuoksi näitä tuotteita pidetään perusasetuksen 2 artiklan c alakohdassa tarkoitettuina samankaltaisina tuotteina.
3. Soveltamisalaan kuuluvat tuotteet
(34)
Yksi etuyhteydetön tuoja pyysi kasvihuoneiden rakentamiseen käytettävän puutarhalasin jättämistä tutkimuksen soveltamisalan ulkopuolelle sillä perusteella, että kasvihuoneen rakenne edellyttää monia erikokoisia lasilevyjä, kun taas aurinkopaneeleissa käytettävää lasia tuotetaan vain tietyn kokoisena. Lisäksi tuoja toimitti todistuksen, jonka mukaan osa sen tuonnista muodostui lasista, jonka rautapitoisuus on yli 300 ppm. Näin ollen kyseinen tuonti ei kuulu tuotteen määritelmän piiriin. Sen muusta tuonnista komissio katsoo, että kokoeroista huolimatta kyseisiä lasilevyjä voidaan käyttää myös aurinkopaneelilasina. Tullin kiertämiseksi tuojat voisivat esimerkiksi tilata suurempia lasilevyjä kuin ne tarvitsevat ja leikata lasin pienemmäksi vasta unionissa. Sen vuoksi puutarhalasi, jonka rautapitoisuus on alle 300 ppm, on osa tarkasteltavana olevaa tuotetta.
(35)
Eräs toinen etuyhteydetön tuoja väitti, että sen tuomalla huonekalulasilla (jota käytetään mm. lasihyllyihin, paneelitäytteisiin, pöytätasoihin, liukuoviin ja kattopaneelituotteisiin) on samat tai hyvin samanlaiset tekniset ominaisuudet kuin aurinkopaneeleihin käytettävällä lasilla, mutta pyysi sen jättämistä tutkimuksen soveltamisalan ulkopuolelle, koska sillä on eri käyttötarkoitukset.
(36)
Toimitetun näytön perusteella vaikuttaa kuitenkin siltä, että suurimmalla osalla kyseisen etuyhteydettömän tuojan tuomasta lasista ei ole kaikkia aurinkopaneeleissa käytettävän lasin teknisiä ominaisuuksia, jotka kuvataan edellä. Tuodun lasin kuudessa lajissa rautapitoisuus on paljon korkeampi kuin 300 ppm, kun taas yhdessä lajissa rautapitoisuus on alle 300 ppm mutta sen aurinkoenergian läpäisyaste on merkittävästi alempi kuin 88 prosenttia, joka on vähimmäisvaatimus, jotta tuote voidaan määritellä aurinkopaneeleissa käytettäväksi lasiksi.
(37)
Tuoja väitti, että vaikka kyseiset lasilajit eivät täytäkään yhtä aurinkopaneeleissa käytettävän lasin teknisistä ominaisuuksista, jotka kuvataan edellä, ne ovat aurinkopaneeleissa käytettävän lasin ensisijaisen luokittelun mukaisia eli karkaistua tasomaista soodakalkkilasia. Komissio on kuitenkin sitä mieltä, että vain ne lasilajit, jotka täyttävät kaikki aurinkopaneeleissa käytettävän lasin tekniset ominaisuudet, kuuluvat tutkimuksen soveltamisalaan. Näin ollen mitkään kyseisen tuojan tuomat edellä mainitut lasilajit eivät kuulu tämän tutkimuksen soveltamisalaan.
(38)
Oikeusvarmuuden vuoksi olisi selvennettävä, että kaikentyyppiset puutarha- ja huonekalulasit, jotka täyttävät 32 kappaleessa esitetyt tekniset ominaisuudet, kuuluvat tarkasteltavana olevan tuotteen määritelmän piiriin, koska niitä voidaan käyttää aurinkopaneeleissa käytettävänä lasina.
(39)
Päätelmien ilmoittamisen jälkeen sama tuoja väitti, että koska aurinkopaneelilasia, jota voi käyttää myös huonekalulasina, ei jätetty soveltamisalan ulkopuolelle, tästä aiheutuu hallinnollista rasitetta ja viivästyksiä yrityksille. Tämä johtuu väitteen mukaan siitä, että yritysten on lähetettävä unionin tulliviranomaisille testiraportit aina, kun tulliviranomaiset haluavat tietää, sovelletaanko tuotuihin tavaroihin toimenpiteitä.
(40)
Komissio katsoo, että näitä lasilajeja ei pitäisi jättää pois tutkimuksen soveltamisalasta, koska aurinkopaneeleissa käytettävää lasia voidaan käyttää puutarha- ja huonekalulasina. Jotta voidaan varmistaa unionin tuotannonalan riittävä suoja tuetun tuonnin vahingollisilta vaikutuksilta, olisi vältettävä porsaanreikiä, jotka mahdollistavat toimenpiteiden kiertämisen. Riittävän suojan positiiviset vaikutukset ovat suuremmat kuin hallinnollisen lisärasitteen negatiivinen vaikutus, josta kyseinen tuoja väitteen mukaan kärsii.
(41)
Sama tuoja väitti myös, että float-lasi olisi jätettävä tuotteen määritelmän ulkopuolelle, koska sen tuotantoprosessi on erilainen kuin valssatun lasin, jota tuoja pitää ainoana aurinkopaneeleissa käytettävän lasin lajina. Tuoja totesi, että float-lasista valmistettuja kodinsisustustuotteita ei voida käyttää aurinkopaneeleissa käyttävänä lasina, minkä vuoksi ne olisi jätettävä tutkimuksen soveltamisalan ulkopuolelle. Float-lasia ei voida kuitenkaan jättää tutkimuksen soveltamisalan ulkopuolelle, koska se täyttää kaikki edelle esitetyt tekniset ominaisuudet. Asianomaisten osapuolten tutkimuksen aikana toimittamista luottamuksellisista asiakirjoista kävi ilmi, että float-lasia voidaan käyttää aurinkopaneelilasina ja sekä unionin tuotannonala että kiinalaiset viejät tuottavat sitä. Internetissä julkisesti saatavilla olevat tiedot vahvistavat tämän. (5) Sen vuoksi float-lasi kuuluu tutkimuksen soveltamisalaan.
C. TUKI
1. Johdanto
(42)
Valituksen tekijä väitti, että Kiina tukee aurinkopaneeleissa käytettävää lasia tuottavaa teollisuuttaan. Valituksessa on alustavaa näyttöä useista tukikäytännöistä, joita sisältyy sekä lainsäädäntöön että useisiin politiikka- ja suunnitteluasiakirjoihin, jotka ovat valtiontuen perustana tällä sektorilla.
(43)
Komissio tutki ja analysoi valituksessa mainitut asiakirjat sekä Kiinan viranomaisten ja otokseen valittujen vientiä harjoittavien tuottajien tutkimuksen aikana toimittamat lisäasiakirjat ja havaitsi, että monista näistä asiakirjoista itse asiassa kävi ilmi, että aurinkopaneelilasin tuotannonala saa etuuskohtelua monilla aloilla Kiinassa.
(44)
Kiinan viranomaiset ovat sisällyttäneet aurinkopaneelilasin tuotannonalan keskeisten tuotannonalojen joukkoon 12. viisivuotissuunnitelmassa. (6) Kiinan viranomaiset ovat myös julkaisseet ”Aurinkosähköalan 12. viisivuotissuunnitelman”, jossa vahvistetaan, että lasi on aurinkosähköteollisuudelle keskeinen liitännäismateriaali, jota on tuotettava kotimaassa. Suunnitelmassa vaaditaan, että valtio tukee tuotannonalan kehittämistä ja teknistä innovointia ja houkuttelee varoja tuotannonalalle.
(45)
Päätelmien ilmoittamisen jälkeen Kiinan viranomaiset kiistivät komission sitaatin 12. viisivuotissuunnitelmasta aurinkopaneeleissa käytettävän lasin osalta. Tämä hylättiin, koska suunnitelmassa nimenomaisesti mainitaan aurinkopaneeleissa käytettävä lasi (luku 9, sarake 6, ”Tuotantoteollisuuden kehittämisen avainalat”). 12. viisivuotissuunnitelmassa esitetään selvästi suunnitelman kattamalle kaudelle Kiinan viranomaisten prioriteetit, josta yksi on aurinkopaneeleissa käytettävän lasin valmistus.
(46)
Päätelmien ilmoittamisen jälkeen Kiinan viranomaiset kiistivät 12. viisivuotissuunnitelmaa koskevan komission tulkinnan aurinkosähköteollisuuden osalta ja totesivat, ettei se tue komission päätelmiä. Tämä kiistäminen kuitenkin hylättiin, koska se on selvästi ristiriidassa muista Kiinan ministeriöistä saatujen tietojen kanssa. Kiinan viranomaisten tiloihin tehdyn tarkastuskäynnin aikana teollisuus- ja tietotekniikkaministeriössä selitettiin, että aurinkopaneeleissa käytettävä lasi kuuluu tämän suunnitelman piiriin, jossa keskitytään voimakkaasti laadun parantamiseen, koska hyvälaatuinen aurinkopaneelilasi on keskeisen tärkeä aurinkosähköteollisuuden edistämiseksi.
(47)
Innovoinnin ja uusien materiaalien merkitys otetaan huomioon 12. viisivuotisessa teollisen teknologian innovointiohjelmassa (7), jolla on tarkoitus panna täytäntöön viisivuotissuunnitelma ja tieteen ja teknologian pitkän aikavälin kehittämissuunnitelma (8). Siinä keskitytään voimakkaasti teknologiseen innovointiin, johon sisältyy uusien materiaalien kehittäminen. Samassa yhteydessä viitataan myös nimenomaisesti aurinkopaneeleissa käytettävään lasiin.
(48)
Päätelmien ilmoittamisen jälkeen Kiinan viranomaiset kiistivät komission päätelmät, ja totesivat, ettei aurinkopaneeleissa käytettävää lasia mainita kummassakaan asiakirjassa. Komissio huomauttaa, että molempien asiakirjojen tarkoituksena on tarjota erityistukea huipputeknologian yrityksille; asiaa käsiteltiin neuvoston täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 1239/2013 (9), jäljempänä ’aurinkopaneeliasetus’, johdanto-osan 401 ja 402 kappaleessa, joissa Kiinan viranomaiset esittivät samat väitteet. Molemmilla asiakirjoilla pannaan täytäntöön 12. viisivuotissuunnitelma ja aurinkosähköteollisuutta koskeva suunnitelma ja avustetaan uuden ja huipputeknologian alan yrityksiä, joihin kuuluu monia aurinkopaneeleissa käyttävän lasin valmistajia.
(49)
Valtioneuvoston päätöksessä nro 40 teollisuuden rakennemuutosten edistämistä koskevien tilapäisten määräysten täytäntöönpanosta (johon yhdessä sen liitteenä olevien teollisuuden rakennemuutosten edistämistä koskevien tilapäisten määräysten kanssa viitataan nimityksellä ’päätös nro 40’) todetaan, että Kiinan viranomaiset tukevat aktiivisesti uuden energiateollisuuden kehittämistä ja vauhdittavat aurinkoenergian kehittämistä (10), ohjeistetaan kaikkia rahoituslaitoksia antamaan luottotukea vain kannustetuille hankkeille (joihin aurinkopaneeleissa käytettävään lasiin liittyvät hankkeet kuuluvat) ja luvataan kannustettuja hankkeita koskevan muun etuuskohtelupolitiikan täytäntöönpanoa (11).
(50)
Päätelmien ilmoittamisen jälkeen Kiinan viranomaiset kiistivät komission tulkinnan teollisuuden rakennemuutosten edistämistä koskevien tilapäisten määräysten sekä 5 §:n että 17 §:n osalta. Kiinan viranomaiset totesivat, että 5 §:ssä ei mainita aurinkopaneeleissa käytettävää lasia. Siinä kuitenkin mainitaan aurinkoenergian edistäminen, mikä edellyttää aurinkopaneeleissa käytettävää lasia, minkä vuoksi komissio katsoo, että aurinkopaneeleissa käytettävä lasi kuuluu tilapäisten määräysten piiriin.
(51)
Tämän jälkeen Kiinan viranomaiset kiistivät komission tulkinnan 17 §:n osalta; vaikka siinä todetaan, että vain kannustettujen tuotannonalojen olisi saatava luottotukea, siinä kuitenkin määrätään, että tämä olisi tehtävä luottoperiaatteiden eikä etuuskohtelun perusteella.
(52)
Otokseen valittujen yritysten tutkimuksessa tai Kiinan viranomaisten tiloihin tehdyn tarkastuskäynnin aikana ei havaittu mitään näyttöä määräyksen noudattamisesta. Kyseiset pankit eivät tehneet tutkimuksessa yhteistyötä, jotta määräyksen noudattamista olisi voitu tutkia tai se olisi voitu varmentaa. Tutkimuksessa kävi itse asiassa ilmi, että tietyt yritykset hyötyivät etuuskohteluun perustuvasta luotonannosta. Sen vuoksi komissio hylkää Kiinan viranomaisten väitteen, jonka mukaan luotonanto aurinkopaneeleissa käytettävän lasin tuotannonalalle tapahtui luottoperiaatteiden mukaisesti. Keskeistä on edelleen, että kaikkien rahoituslaitosten on annettava luottoa kannustetuille tuotannonaloille, joihin aurinkopaneeleissa käytettävän lasin valmistus kuuluu, ja että kyseistä tukea annetaan tosiasiallisesti etuuskohteluun perustuvin ehdoin.
(53)
Kansallinen kehitys- ja uudistuskomissio antoi vuonna 2011 valtioneuvostolle suosituksen päätökseen nro 40 sisältyvän ohjelman tarkistamiseksi. Valtioneuvosto antoi päätöksen nro 9 teollisuuden rakennemuutoksia koskevan ohjeistavan luettelon hyväksymisestä ja täytäntöönpanosta, jäljempänä ’päätös nro 9’. Asiakirjassa kannustetaan aktiivisesti Kiinan viranomaisia ja julkisia virastoja ohjaamaan asiaan liittyvän teollisuuden kehitystä, jotta voidaan optimoida teollisen rakenteen ajan tasalle saattaminen. Päätöksen nro 9 12(2) kohdassa mainitaan erityisesti aurinkoenergiateollisuudelle suunnatun ultrakirkkaan float-lasin tuotannon kannustaminen.
(54)
Kiinan viranomaisten hyväksymässä tieteen ja teknologian kehittämistä koskevassa keskipitkän ja pitkän aikavälin kansallisessa suunnitelmassa (2006-2020) luvataan asettaa etusijalle politiikan rahoitus, kannustaa rahoituslaitoksia myöntämään etuuskohtelun mukaista luottotukea suurille kansallisille tieteellisille ja teknologisille teollistamishankkeille, kannustaa rahoituslaitoksia parantamaan ja vahvistamaan rahoituspalveluja huipputeknologiayrityksille sekä panna täytäntöön veroetuuspolitiikkaa huipputeknologiayritysten kehittämiseksi.
(55)
Aurinkopaneeleissa käytettävän lasin tuotanto kuuluu huipputeknologian yrityksen kuvaukseen, mitä osoittaa uuden ja huipputeknologian statuksen saaneiden valmistajien lukumäärä, ja kyseessä on uusi tuotannonala sekä Kiinassa että unionissa. Tässä yhteydessä komissio haluaa myös tuoda esiin, että yksi otokseen valituista yrityksistä sai kansalliselta kehitys- ja uudistuskomissiolta erityisavustuksen palkinnoksi innovaatioista aurinkopaneeleissa käytettävän lasin alalla, mikä osoittaa selvästi Kiinan viranomaisten kiinnostuksen tähän huipputeknologian sektoriin.
(56)
Valituksen tekijä väitti, että väitetyt tuet koostuvat C jakson 2 kohdassa luetelluista järjestelmistä. Tarkastettuaan otokseen valitut yritykset Kiinassa ja käytyään Kiinan viranomaisten tiloissa komissio analysoi näitä järjestelmä, joista otokseen valitut yritykset saivat etuutta tutkimusajanjakson aikana.
2. Muut yksilöidyt tukijärjestelmät
(57)
Otokseen valittujen yritysten sisäisten asiakirjojen analyysissä tuli tarkastuskäynnillä esiin provinssi-, kaupunki-, maakunta- tai aluetason viranomaisten myöntämiä tukia. Näitä tukia ei ollut erityisesti lueteltu valituksessa. Komission käytettävissä olevien tietojen perusteella on epäselvää, ovatko nämä tilapäisiä tukia vai paikallisia tukiohjelmia. Järjestelmien paikallinen luonne tarkoittaa kuitenkin sitä, että valituksen tekijöiden ei voitu kohtuudella olettaa tietävän näiden tukien yksityiskohtia, minkä vuoksi niitä ei mainita suoraan valituksessa.
(58)
Komissio pyysi lisäkuulemista Kiinan viranomaisten kanssa näistä muista tuista, jotka ovat yritys- tai paikkakuntakohtaisia, jotka kävivät ilmi otokseen valittujen yritysten asiakirjoista tarkastuskäynnillä ja joita ei ollut lueteltu valituksessa. Komissio tarjosi mahdollisuutta kuulemiseen varmistaakseen oikeudenmukaisen menettelyn tutkimuksen aikana. Kiinan viranomaiset kieltäytyvät tarjouksesta ja väittivät, että se ei ole tukia ja tasoitustulleja koskevan WTO:n sopimuksen mukainen.
(59)
Komissio katsoo, että nämä muut tuet liittyvät tiiviisti valituksessa ja vireillepanoilmoituksessa esiin tuotuihin toimenpiteisiin ja käytäntöihin eli niihin liittyy samanlaisia taloudellisia tukia ja etuuksia tarkasteltavana olevan tuotteen osalta, minkä vuoksi ne kuuluvat ”tutkimuksen kohteena olevaa tukikäytäntöä tai -käytäntöjä” koskevaan määritelmään, joka tukia ja tasoitustulleja koskevan sopimuksen 22 artiklan 2 kohdan iii alakohdan mukaan on täsmennettävä vireillepanoilmoituksessa. Vireillepanoilmoituksessa mainittujen järjestelmien luettelo ei ole kattava, mikä käy ilmi 3 kohdan sanamuodosta ”Tuet koostuvat muun muassa seuraavista”. Sen vuoksi komissio päätteli, että nämä lisätuet kuuluvat menettelyn soveltamisalaan.
(60)
Päätelmien ilmoittamisen jälkeen Kiinan viranomaiset kiistivät tukia ja tasoitustulleja koskevaan sopimukseen liittyvän komission tulkinnan ja katsoivat, että komissiolla ei ollut oikeusperustaa, joka mahdollistaisi tasoitustoimenpiteiden käyttöönoton yhdelle otokseen valitulle vientiä harjoittavalle tuottajalle annetun erityisen tuen osalta, vaikka tuki liittyisikin suoraan valituksen tekijöiden yksilöimään tukikäytäntöön. Komissio ei ole samaa mieltä tukia ja tasoitustulleja koskevaan sopimukseen liittyvästä Kiinan viranomaisten tulkinnasta. Jos valituksen tekijät ovat yksilöineet tukikäytännön ja samassa tukikäytännössä havaitaan - kansallisista järjestelmistä saatujen esimerkkien mukaisesti - paikallisia etuuksia, komissio katsoo, että sillä on oikeus ottaa tasoitustoimenpiteet käyttöön mahdollisten todettujen etuuksien osalta. Tämä pätee etenkin silloin, kun todetun etuuden toimintatapa, luonne ja vaikutukset ovat samat kuin muissa järjestelmissä, jotka on jo yksilöity valituksessa ja vireillepanoilmoituksessa.
3. Yhteistyöstä kieltäytyminen ja saatavilla olevien tietojen käyttö
(61)
Komissio ilmoitti 18 päivänä joulukuuta 2013 Kiinan viranomaisille, että se harkitsee käytettävissä olevien tietojen käyttämistä, koska valtio-omisteiset liikepankit eivät vastanneet Kiinan viranomaisten niille toimittamaan liitteeseen.
(62)
Kiinan viranomaiset vastasivat 26 päivänä joulukuuta 2013 ja olivat eri mieltä ehdotetusta 28 artiklan soveltamisesta ”väitetysti valtion omistuksessa oleviin pankkeihin” mutteivät kiistäneet sitä tosiseikkaa, että pankit eivät olleet vastanneet kyselyyn. Kiinan viranomaiset eivät myöskään kiistäneet sitä tosiseikkaa, että nämä pankit ovat valtio-omisteisia. Sen vuoksi komissiolla ei ollut muuta vaihtoehtoa kuin käyttää parhaita käytettävissä olevia tietoja niiden tietojen osalta, jotka valtio-omisteisten pankkien oli tarkoitus toimittaa.
(63)
Päätelmien ilmoittamisen jälkeen Kiinan viranomaiset vastustivat sitä, että 28 artiklaa käytettäisiin korvaamaan tiedot, joita pyydettiin valtio-omisteisille pankeille lähetetyllä liitteellä. Komissio ei kiistä sitä, että Kiinan viranomaiset toimittivat tietoja tässä tutkimuksessa, ja komissio analysoi nämä tiedot ja otti ne huomioon tarpeen mukaan. Koska Kiinan viranomaiset, valtio-omisteiset pankit tai yritykset eivät kuitenkaan voineet toimittaa tietoja esimerkiksi luottokelpoisuudesta, komission oli käytettävä perusasetuksen 28 artiklan mukaisesti käytettävissä olevia tietoja.
(64)
Muiden tukien osalta, joita ei erikseen mainita vireillepanoilmoituksessa viittaamalla tiettyyn ohjelmaan ja jotka todettiin tarkastuskäynneillä otokseen valittujen vientiä harjoittavien tuottajien tiloihin, komissio on käyttänyt kaikkea saatavilla olevaa näyttöä päätelmien tekemiseen. Todetut tuet kuuluivat vireillepanoilmoituksessa kuvatun tyyppisten toimenpiteiden ja käytäntöjen piiriin, ja komissio tarjosi Kiinan viranomaisille mahdollisuutta näitä tukia koskevaan kuulemiseen, mutta tätä tarjousta ei hyödynnetty. Komissio katsoo, että tuet liittyvät tiiviisti valituksessa ja vireillepanoilmoituksessa väitetyn tyyppisiin toimenpiteisiin ja käytäntöihin.
(65)
Päätelmien ilmoittamisen jälkeen Kiinan viranomaiset kiistivät komission päätelmät, jotka koskivat otokseen valittujen yritysten tarkastuksen aikana todettuja tukia ja tukijärjestelmiä koskevia muita seikkoja. Komissio haluaa selventää, että se ei soveltanut 28 artiklaa näissä tapauksissa. Jos osapuolet toimivat yhteistyössä mutta tietoja - esimerkiksi täsmällistä oikeusperustaa erään yksittäisen tukimaksun osalta - ei yksinkertaisesti voitu toimittaa, käytettiin asianomaisen yrityksen antamaa näyttöä, kun tehtiin päätelmä siitä, oliko kyseessä tasoitustoimenpiteiden käyttöönoton mahdollistava tuki.
(66)
Kiinan viranomaiset väittivät myös, että komissio ei antanut riittävästi tietoa ilmoittaessaan päätelmistä, kun se käytti perusasetuksen 28 artiklan mukaisesti käytettävissä olevia tietoja. Tässä väitteessä itse asiassa viitataan samaa tukea koskeneen aiemman tutkimuksen päätelmien käyttöön. Tällaisessa tapauksessa komissio on viitannut täsmällisesti kyseisen asetuksen johdanto-osan kappaleisiin ja esittänyt tiivistettynä todetut väitteet.
(67)
Kiinan viranomaiset totesivat, että päätelmien ilmoittamista koskevassa asiakirjassa ei kuvata kovin yksityiskohtaisesti varsinkaan kertaluonteisia tukia, joita otokseen valittujen yritysten todettiin saaneen. Tämä on tehty tietoisesti otokseen valittujen yritysten komissiolle toimittamien liiketoimintaa koskevien sellaisten luottamuksellisten tietojen suojaamiseksi, joista ei voitu tehdä ei-luottamuksellista tiivistelmää. Kullekin otokseen valitulle vientiä harjoittavalle tuottajalle toimitettiin erikseen täydellinen luottamuksellinen ilmoitusasiakirja. Jos otokseen valittu vientiä harjoittava tuottaja toimitti oikeusperustan, tämä todettiin yritykselle toimitetussa ilmoitusasiakirjassa. Kun Kiinan viranomaisille tarjottiin mahdollisuutta näitä tukia koskevaan kuulemiseen, sille annettiin mahdollisuus myös toimittaa asiaankuuluvia lisätietoja, mitä se ei tehnyt.
4. Tutkitut järjestelmät
(68)
Komissio lähetti kyselylomakkeet Kiinan viranomaisille ja otokseen valituille vientiä harjoittaville tuottajille ja pyysi tietoja seuraavista järjestelmistä, joista väitetysti myönnetään tukia aurinkopaneeleissa käytettävää lasia tuottavalle teollisuudelle:
-
edulliset lainajärjestelyt aurinkopaneeleissa käytettävää lasia tuottavalle teollisuudelle:
-
valtio-omisteisten pankkien ja julkisten kehityspankkien (12) myöntämät luottolimiitit ja matalakorkoiset lainat
-
vientiluottojen tukiohjelmat
-
vientitakaukset
-
valtion rahoittama vakuutus vihreälle teknologialle (”Green Express”)
-
rahoitusetuudet, jotka tarjotaan sallimalla markkinoille pääsy ulkomaisille holdingyhtiöille
-
lainojen takaisinmaksu valtion toimesta
-
avustusohjelmat:
-
Famous Brands- ja China World Top Brands -tuet
-
varat Guangdong-maakunnan teollisuuden laajentamista varten
-
valtion tarjoamat tavarat ja palvelut riittämättömänä pidettävää vastiketta vastaan:
-
antimonin tarjoaminen
-
sähkön tarjoaminen
-
maankäyttöoikeuksien tarjoaminen
-
välittömiä veroja koskevat vapautus- ja helpotusohjelmat:
-
tuloveroja koskevat vapautukset ja helpotukset kahden vapaan ja kolmen puolittain vapaan vuoden ohjelmassa
-
tuloveroja koskevat helpotukset ulkomaisrahoitteisille yrityksille, jäljempänä ’FIE-yritykset’, maantieteellisen sijainnin perusteella
-
paikalliset tuloveroja koskevat vapautukset ja helpotukset ”tuottaville FIE-yrityksille”
-
tuloveroja koskevat helpotukset FIE-yrityksille Kiinassa valmistettujen laitteiden ostosta
-
verovähennykset tutkimus- ja kehitystoiminnasta FIE-yrityksille
-
etuuskohteluun perustuva yritysten tuloverotus FIE-yrityksille, jotka tunnustetaan uuden ja huipputeknologian alan yrityksiksi
-
verovähennykset uuden ja huipputeknologian alan yrityksille, jotka osallistuvat nimettyihin hankkeisiin
-
maan koillisosassa sijaitseviin yrityksiin kohdistuva etuuskohteluun perustuva tuloverotus
-
Guangdong-provinssin vero-ohjelmat
-
osinkojen vapautus valintakelpoisten kotimaisten yritysten välillä
-
välillisiä veroja ja tuontitariffeja koskevat ohjelmat:
-
vapautukset alv:sta maahantuotujen laitteiden käyttöä varten
-
alv-hyvitykset Kiinassa valmistettuja laitteita ostaville FIE-yrityksille
-
Käyttöpääoman ostoista annettavat alv- ja tariffivapautukset Foreign Trade Development -ohjelman nojalla
-
muut tuet ja tukiohjelmat (mukaan luettuna provinssi-, kaupunki-, maakunta- tai aluetason viranomaisten ohjelmat).
5. Etuuskohtelun mukaiset lainajärjestelyt, muu rahoitus, takuut ja vakuudet
5.1 Etuuskohtelun mukaiset lainat
a) Johdanto
(69)
Komissio lähetti Kiinan viranomaisille liitteen toimitettavaksi valtio-omisteisille pankeille, julkisille kehityspankeille ja yksityisomistuksessa oleville rahoituslaitoksille, jotka lainasivat rahaa otokseen valituille yrityksille tutkimusajanjaksolla. Kiinan viranomaiset ilmoittivat komissiolle, että ne olivat toimittaneet kyselylomakkeet mutteivät olleet saaneet vastauksia. Sen vuoksi komissio ilmoitti Kiinan viranomaisille, kuten edellä todettiin, että yhteistyöstä kieltäytymisen vuoksi komissio soveltaa 28 artiklaa ja tekee asiasta päätelmänsä käytettävissä olevien tietojen perusteella.
b) Oikeusperusta
(70)
Seuraavat Kiinan säännökset koskevat etuuskohtelun mukaista lainanantoa: Liikepankkeja koskeva Kiinan laki, jäljempänä ’pankkilaki’, lainoja koskevat yleiset säännöt, jotka Kiinan keskuspankki on pannut täytäntöön 28 päivänä kesäkuuta 1996, ja edellä mainittu valtioneuvoston päätös nro 40.
c) Tutkimuksen havainnot
(71)
Aiemmissa Kiinaa koskevissa tukien vastaisissa tutkimuksissa on päätelty, että Kiinan pankkijärjestelmässä ovat hallitsevina valtio-omisteiset pankit tai pankit, joissa valtiolla on määräysvallan tuova omistusosuus osakkeista. Molempiin pankkityyppeihin viitataan nimityksellä ’valtio-omisteiset liikepankit’. Komissio havaitsi myös, että valtio-omisteiset liikepankit harjoittavat viranomaisten toimivaltaa. Komissio ei saanut mitään näyttöä siitä, että tilanne olisi muuttunut. Kuten aurinkopaneeliasetuksen - joka on alalla tehty tuorein tutkimus - johdanto-osan 161 kappaleessa todettiin, viiden suurimman valtio-omisteisen liikepankin (Agricultural Bank of China, Bank of China, China Construction Bank, Bank of Communications ja ICBC) osuus pankkisektorista on yli 50 prosenttia, jos tarkastellaan taseen loppusummaa.
(72)
Käytettävissä olevien tietojen, mukaan luettuna aurinkopaneeliasetuksessa vahvistetut tiedot, perusteella päätelmänä on edelleen, että valtio-omisteiset liikepankit ovat perusasetuksen 2 artiklan b alakohdassa tarkoitettuja julkisia elimiä, kuten aurinkopaneeliasetuksen johdanto-osan 158-168 kappaleessa todettiin.
(73)
Päätelmien ilmoittamisen jälkeen Kiinan viranomaiset kiistivät tämän päätelmän ja totesivat, että komissio ei ollut esittänyt syitä, joiden vuoksi se piti valtio-omisteisia liikepankkeja julkisina eliminä. Komissio hylkää tämän väitteen, koska syyt siihen, miksi valtio-omisteisia pankkeja pidetään julkisina eliminä, esitetään aurinkopaneeliasetuksen johdanto-osan 158-168 kappaleessa, eivätkä Kiinan viranomaiset toimittaneet mitään tietoja, jotka kumoaisivat käytettävissä olevat tiedot. Yhteenvetona voidaan todeta seuraavaa:
a)
Valtio-omisteisilla pankeilla on suurin markkinaosuus, ja ne ovat Kiinan markkinoiden suurimpia toimijoita.
b)
Käytettävissä olevien tietojen perusteella valtio valvoo valtio-omisteisia liikepankkeja: se on omistaja ja valvoo hallinnollisesti pankkien kaupallista toimintaa rajoittamalla esimerkiksi korkoprosentteja, joita pankit voivat tarjota.
c)
Pankkilaki ja muut lait ja asetukset edellyttävät pankkien antavan lainoja kansallisen talouden tarpeiden perusteella, antavan luottotukea kannustetuille hankkeille ja asettavan etusijalle uuden ja huipputeknologian alan yritykset.
(74)
Näissä kappaleissa esitetyt päätelmät ovat tuoreita, koska ne julkaistiin vuoden 2013 lopulla täysin tietoisena muutoksista, joita Kiinassa tehtiin heinäkuussa 2013 korkoprosenttien alarajoja koskevaan politiikkaan.
(75)
Aiempien tutkimusten tavoin komissio pyrki todentamaan Kiinan viranomaisten ja etenkin keskuspankin roolin rahoitusmarkkinoilla ja pankkisektorilla aurinkopaneeleissa käytettävän lasin tuotannonalalle myönnettyjen lainojen osalta. Kiinan viranomaiset ja keskuspankki toimivat yleisesti ottaen tyydyttävästi yhteistyössä, mutta keskuspankki ei toimittanut täydellistä tekstiä lainojen ja talletusten korkoprosenttien sääntelyä koskevasta yleiskirjeestä (YinFa (2004) 251), jossa vahvistetaan laina- ja talletuskorkojen ala- ja ylärajat. Yleiskirjeessä vahvistetaan liikepankkien (sekä valtion että yksityisessä omistuksessa olevien liikepankkien) luotonannolle ja julkisten kehityspankkien luotonannolle vain alaraja. Etuuskohtelun mukaisista lainoista ja lainoista, joista Kiinan viranomaiset ovat antaneet erityissääntöjä, yleiskirjeessä todetaan, että korot eivät saa kellua ylöspäin. Täsmällinen yläraja asetetaan näihin lainoihin sovellettavissa erityissäännöissä.
(76)
Komission tarkastuskäynnin aikana keskuspankki totesi, että asiakirjaa ei voitu toimittaa, koska se ei ollut julkisesti saatavilla sen verkkosivulla. Internet-haussa yleiskirjeestä kuitenkin löytyi kopio ja englanninkielinen käännös asiakirjapaketista, jotka Kiinan viranomaiset olivat toimittaneet Australian viranomaisille joitakin vuosia sitten. (13) Koska Kiinan viranomaisilta ei saatu suoraan virallista kopiota, komissio pitää tätä versiota kyseisen yleiskirjeen oikeana ja täydellisenä kopiona.
(77)
Yleiskirjeen mukaan keskuspankki vaikutti valtio-omisteisten liikepankkien Kiinassa tutkimusajanjakson aikana myöntämien lainojen korkoprosenttien asettamiseen. Kiinan viranomaiset selittivät, että keskuspankki poisti heinäkuussa 2013 lainankorkoihin sovellettavat ala- ja ylärajat. Tämä otettiin huomioon, mutta koska tämä tapahtui tutkimusajanjakson päätyttyä, se ei vaikuta tehtäviin päätelmiin. Alaraja, jota sovellettiin korkoprosentteihin tutkimusajanjaksolla, ei kuitenkaan ole ainoa tekijä, jonka perusteella komissio pitää valtio-omisteisia liikepankkeja julkisina eliminä. Aurinkopaneeliasetuksen johdanto-osan 158-168 kappaleessa esitetyt päätelmät pätevät edelleen.
(78)
Päätelmien ilmoittamisen jälkeen Kiinan viranomaiset esittivät useita huomautuksia YinFa (2004) 251 -yleiskirjeestä antamatta selitystä sille, miksi kirjettä ei toimitettu täydellisenä komissiolle, ja vahvistamatta, oliko komission löytämä Australian viranomaisille toimitettu teksti paikkansapitävä. Kuten aurinkopaneeleita koskevassa tutkimuksessa todettiin aiemmin, yleiskirjeessä annetaan selvästi keskuspankin ohjeet pankeille lainanannosta. Yleiskirjeen sisältö on tärkeä, jotta voidaan ymmärtää Kiinan viranomaisten ja keskuspankin rooli pankkien ja lainanannon johdossa, kuten aiemmassa tutkimuksessa todettiin.
(79)
Komission päätelmänä on edelleen, kuten aurinkopaneeliasetuksessakin, että pankkilain 34 §:n mukaisesti pankkien on harjoitettava lainanantotoimintaansa Kiinassa kansallisen talouden tarpeiden mukaisesti. Kansallisen talouden tarpeet esitetään 12. viisivuotissuunnitelmassa.
(80)
Päätelmien ilmoittamisen jälkeen Kiinan viranomaiset kiistivät pankkilain 34 §:ää koskevan komission tulkinnan ja totesivat, että virke ei ole yksiselitteinen eikä siinä ohjeisteta täsmällisesti pankkeja toimimaan tietyllä tavalla. Niiden mukaan myöskään kansallisen talouden tarpeita ei kuvata missään asiakirjassa, ei 12. viisivuotissuunnitelmassa eikä muussakaan asetuksessa tai päätöksessä.
(81)
Tämä eroaa tulkinnasta, jonka Kiinan viranomaiset antoivat 34 §:stä aurinkopaneelitutkimuksessa, jossa ne kuvasivat sitä neutraaliksi. Komissio ei ole samaa mieltä Kiinan viranomaisten arvioinnin kanssa. Komissio katsoo, että - eivätkä Kiinan viranomaiset ole osoittaneet muuta - kansallista taloutta koskeva politiikka esitetään 12. viisivuotissuunnitelmassa ja aurinkosähköteollisuutta koskevassa erityissuunnitelmassa ja että rahoituslaitoksia rohkaistaan antamaan lainoja kannustetuille tuotannonaloille, jollainen aurinkopaneeleissa käytettävää lasia valmistava ala on.
(82)
Kiinan viranomaiset ovat kiinnittäneet komission huomion pankkilain muihin pykäliin, etenkin 4, 5 ja 7 §:ään, joiden mukaan on varmistettava, että lainat annetaan ilman asiaan puuttumista ja luottokelpoisuusluokituksen tekemisen jälkeen. Komissio myöntää, että nämä pykälät ovat olemassa, mutta huomauttaa, että Kiinan viranomaiset, pankit ja otokseen valitut yritykset eivät kyenneet osoittamaan, että lainat myönnettiin ilman asiaan puuttumista - ottaen huomioon etuuskohteluun perustuvat lainat aurinkopaneelilasiteollisuudelle - ja että luottokelpoisuusluokitus tehtiin, koska pyynnöistä huolimatta lainasopimuksia tai riskinarviointeja, luottoluokitukset mukaan luettuna, ei toimitettu todisteeksi, tai niiden ei havaittu liittyvän mihinkään luottoon, joka oli annettu otokseen valituille vientiä harjoittaville tuottajille.
(83)
Pankkien on myös tarjottava luottotukea kannustetuille tuotannonaloille päätöksen nro 40 ja päätöksen nro 9 mukaisesti, joilla on lainvoima. Kiinan viranomaiset vahvistivat kauppaministeriön tarkastuksen aikana, että aurinkopaneeleissa käytettävän lasin tuotannonala on kannustettu tuotannonala. Tässä noudatetaan rakennemuutoksia koskevaa ohjeistavaa luetteloa (2011), jonka Kiinan viranomaiset toimittivat kyselylomakevastauksessaan ja jossa luokitellaan aurinkopaneeleissa käyttävä lasi kannustettavaan luokkaan.
(84)
Päätöksessä nro 40 ohjeistetaan kaikkia rahoituslaitoksia sitovilla ohjeilla, jotka koskevat kannustettujen tuotannonalojen edistämistä ja tukemista, ja aurinkopaneeleissa käytettävän lasin tuotannonala on siis kannustettu tuotannonala.
(85)
Päätelmien ilmoittamisen jälkeen Kiinan viranomaiset kiistivät komission arvioinnin päätöksen nro 40 ja siihen liittyvien asetusten sekä päätöksen nro 9 vaikutuksesta. Komissio toistaa arviointinsa, joka mukaan päätöksessä nro 40 ja siihen liittyvissä asetuksissa esitetään kansallisen talouden tarpeet. Niissä esitetään strategia valtion ja rahoitussektorin toimintaa varten ja etenkin rahoituslaitosten sellaista suoraa lainanantoa varten, joka suuntautuu kannustetuille tuotannonaloille, kuten aurinkopaneeleissa käytettävää lasia valmistavalle alalle.
(86)
Kiinan viranomaisia pyydettiin selventämään, mikä valtioneuvoston päätösten, kuten päätöksen nro 40, oikeudellinen asema on. Niiden ainoa vastaus oli, että kyseessä on valtioneuvoston antama asetus, joka ei ole osa Kiinan lainsäädäntöä. Ne eivät kuitenkaan toimittaneet mitään näyttöä väitteensä tueksi. Kiinan viranomaisten omaksuma kanta on ristiriidassa julkisesti saatavilla olevien tietojen kanssa, joiden mukaan valtioneuvosto on korkein hallinnollinen viranomainen, jolla on hallinnollinen lainsäädäntövalta. Näiden tietolähteiden mukaan valtioneuvoston päätökset ovat oikeudellisesti sitovia. (14) Sen vuoksi komissio katsoo käytettävissä olevien tietojen perusteella, että päätös nro 40 ja siihen liittyvät täytäntöönpanopäätökset, kuten päätös nro 9, ovat hallinnollisia määräyksiä ja näin ollen osa Kiinan lainsäädäntöä.
(87)
Näin ollen komissio vahvistaa aurinkopaneeliasetuksen johdanto-osan 191 kappaleessa esitetyn analyysin, jossa päätellään, että päätös nro 40 ja päätös nro 9 sitovat oikeudellisesti muita julkisia elimiä ja talouden toimijoita.
(88)
Komissio analysoi myös, valtuuttavatko ja/tai määräävätkö Kiinan viranomaiset kiinalaiset yksityisomistuksessa olevat pankit myöntämään etuuskohtelun mukaisia lainoja aurinkopaneeleissa käytettävän lasin tuottajille perusasetuksen 3 artiklan 1 alakohdan a alakohdan iv alakohdassa tarkoitetulla tavalla.
(89)
Pankkilain 34 §:ää sovelletaan myös yksityisomistuksessa oleviin pankkeihin Kiinassa. Kiinan viranomaiset ja asianomaiset osapuolet eivät ole toimittaneet mitään näyttöä siitä, että aurinkopaneeliasetuksen johdanto-osan 174 kappaleessa tehdyt päätelmät oikeudellisesta tilanteesta eli siitä, että Kiinan viranomaiset ohjeistavat yksityisomistuksessa olevia pankkeja samalla tavoin kuin valtion omistuksessa olevia, eivät pätisi edelleen. Pankkilain 34 §:n mukaan pankkeja ohjeistetaan harjoittamaan luotonantotoimintaansa kansallisen talouden ja sosiaalisen kehityksen tarpeiden ja valtion teollisuuspolitiikan mukaisesti. (15) Näin ollen sekä valtio-omisteisten liikepankkien että yksityisomistuksessa olevien pankkien luotonantostrategiasta päättävät Kiinan viranomaiset, kuten aurinkopaneeliasetuksen johdanto-osan 188 kappaleessa todettiin.
(90)
Päätelmien ilmoittamisen jälkeen Kiinan viranomaiset kiistivät päätelmän, jonka mukaan ne valtuuttavat ja/tai määräävät yksityisomistuksessa olevia pankkeja Kiinassa, ja kiistivät erityisesti painoarvon, jonka komissio oli antanut pankkilain 34 §:lle; niiden mukaan ”kansallisen talouden tarpeiden mukaisuus” on tulkinnanvaraista ja riippuu pykälää soveltavasta henkilöstä/elimestä.
(91)
On huomattava, että Kiinan viranomaiset kiistivät kyllä komission tulkinnan mutteivät esittäneet omaa tulkintaansa oman maansa laista.
(92)
Komission tarvitsee kuitenkin vain viitata aiempien tutkimusten päätelmiin ja tässä asiassa käytettävissä oleviin tietoihin voidakseen vahvistaa päätelmän, jonka mukaan kansallisen talouden tarpeet esitetään Kiinan antamissa suunnitelmissa ja asetuksissa ja 34 §:ssä edellytetään pankkien antavan lainoja näiden kansallista taloutta koskevien kuvausten mukaisesti, esimerkiksi kannustavan aurinkopaneeleissa käytettävän lasin tuotantoa.
(93)
Päätelmäksi siis jää, että Kiinan viranomaiset valtuuttavat ja määräävät yksityisomistuksessa olevia pankkeja antamaan lainoja kannustetuille tuotannonaloille pankkilain 34 §:n mukaisesti.
(94)
Sen vuoksi komissio päättelee, että valtio-omisteisten liikepankkien Kiinassa tarjoamien lainojen tapauksessa kyseessä on taloudellinen tuki aurinkopaneeleissa käytettävän lasin tuottajille viranomaisten suorittaman varojen suoran siirron muodossa perusasetuksen 3 artiklan 1 alakohdan a alakohdan i alakohdan mukaisesti.
(95)
Sama näyttö osoittaa myös, että viranomaiset valtuuttavat tai määräävät valtio-omisteisia pankkeja (samoin kuin yksityisomistuksessa olevia pankkeja), mikä tarkoittaa sitä, että kyse on taloudellisesta tuesta perusasetuksen 3 artiklan 1 alakohdan a alakohdan iv alakohdassa tarkoitetulla tavalla.
(96)
Tuen erityisyyden osalta komissio katsoo, että Kiinan viranomaiset suuntaavat etuuskohtelun mukaista lainanantoa vain joillekin tuotannonaloille, joista aurinkopaneeleissa käytettävän lasin tuotannonala on yksi, kuten aurinkopaneeliasetuksen johdanto-osan 172 kappaleessa esitettiin yksityiskohtaisesti. Kiinan viranomaiset ovat sisällyttäneet aurinkopaneelilasiteollisuuden keskeisten tuotannonalojen joukkoon 12. viisivuotissuunnitelmassa. Päätöksen nro 40 mukaan Kiinan viranomaiset tukevat aktiivisesti uutta energia koskevien tuotannonalojen kehittämistä ja vauhdittavat aurinkoenergian kehittämistä. Kaikkia rahoituslaitoksia ohjeistetaan antamaan luottotukea vain kannustetuille hankkeille, joihin aurinkopaneeleissa käytettävään lasiin liittyvät hankkeet kuuluvat. Päätöksessä myös luvataan kannustettuja hankkeita koskevan muun etuuskohtelupolitiikan täytäntöönpanoa.
(97)
Päätelmien ilmoittamisen jälkeen Kiinan viranomaiset kiistivät tuen erityisyyttä koskevan päätelmän ja etenkin 12. viisivuotissuunnitelmaa koskevan komission tulkinnan toteamalla, että asiakirjalla ei ole mitään oikeudellista arvoa, koska se ei ole sitova. Komissio ei ole tästä samaa mieltä ja huomauttaa, että Kiinan viranomaiset esittivät aiemmissa tutkimuksissa samat väitteet, joita ei silloinkaan hyväksytty. 12. viisivuotissuunnitelmassa todetaan, että ”suunnitelmaa on käsitelty ja se on hyväksytty Kiinan kansantasavallan kansankongressissa, ja sillä on lainvoima”.
(98)
Sen vuoksi komissio päättelee, että tuet etuuskohtelun mukaisten lainajärjestelyjen muodossa eivät ole yleisesti saatavilla eli ne ovat erityisiä perusasetuksen 4 artiklan 2 kohdan a alakohdan mukaisesti.
(99)
Kyse on etuudesta, koska valtion lainoja tai viranomaisten valtuuttamilta tai määräämiltä yksityisiltä tahoilta saatuja lainoja on myönnetty markkinaehtoja suotuisammin ehdoin.
(100)
Aiemman tutkimuksen tavoin komissio pyrki todentamaan otokseen valituille yrityksille tutkimusajanjaksolla rahaa lainanneiden pankkien toteuttamat luottoriskien arvioinnit. Yritykset eivät toimittaneet mitään näyttöä luottokelpoisuusluokituksestaan eivätkä pankit toimineet yhteistyössä tutkimuksessa. Sen vuoksi komissiolla ei ollut mitään näyttöä siitä, että aurinkopaneeleissa käytettävää lasia tuottavien yritysten lainat olisivat perustuneet riskinarviointiin ja että korkoprosentti olisi asetettu tällaisen arvioinnin perusteella.
(101)
Koska Kiinan viranomaiset, vientiä harjoittavat tuottajat tai pankit eivät toimittaneet mitään tietoja, komissio käytti käytettävissä olevia tietoja vahvistaakseen, koituiko etuuskohtelun mukaisesta lainanannosta etuutta otokseen valituille vientiä harjoittaville tuottajille, jotka saivat lainoja kiinalaisilta pankeilta.
(102)
Komissio aloitti - kuten aurinkopaneelitutkimuksessakin - tutkimalla virallisesti julkaistuja Kiinan keskuspankin korkoprosentteja lainoissa, jotka on myönnetty Kiinan juaneissa (renminbi). Keskimääräinen korkoprosentti tutkimusajanjaksolla oli 6,26.
(103)
Tämän jälkeen komissio mukautti Kiinan keskuspankin korkoprosenttia kyseisten yritysten luottoriskin huomioon ottamiseksi. Ne eivät kuitenkaan toimittaneet riippumattomia luottokelpoisuusluokituksia tai vastaavia tietoja, joiden perusteella komissio olisi voinut laskea luottoluokituksen. Komissio on joka tapauksessa vahvistanut aiemmissa tutkimuksissa, että kiinalaisten yritysten luottoluokitukset vääristyvät valtion tuen vuoksi eikä lainansaajien merkityksellisistä riskinarvioinneista ole mitään näyttöä. Sen vuoksi komission oli turvauduttava samaan menetelmään kuin aurinkopaneelitutkimuksessa ja katsottava, että kaikki asianomaiset yritykset kuuluvat luokkaan BB (sijoituskelvoton) Bloombergin luottoluokituksen mukaisesti.
(104)
Sellaisten yritysten, joilla on BB-luokitus, liikkeelle laskemien velkakirjojen preemiota verrattiin sellaisten yritysten, joilla on AAA-luokitus (joka Kiinalla on velkakirjoissaan), liikkeelle laskemien velkakirjojen preemioon, ja erotus lisättiin sitten Kiinan keskuspankin keskimääräiseen antolainauskorkoon tutkimusajanjaksolla. Tulokseksi saatiin otokseen valittujen yritysten juan-määräisten lainojen viitekorko, joka oli 10,37 prosenttia tutkimusajanjaksolla.
(105)
Vertaamalla tätä viitekorkoa tutkimusajanjaksolla asianomaisilta yrityksiltä tosiasiallisesti veloitettuun korkoon komissio päätteli, että aurinkopaneeleissa käytettävän lasin tuotannonalalle annetaan lainoja alle markkinaehtojen.
(106)
Päätelmien ilmoittamisen jälkeen Kiinan viranomaiset kiistivät komission viitekoron valinnan ja päätelmät, jotka komissio teki viitekoron ja tosiasiallisesti maksetun koron vertaamisesta.
(107)
Viitekoron ja tosiasiallisesti maksetun koron vertailu osoittaa selvästi, että otokseen valitut vientiä harjoittavat tuottajat, jotka saivat kiinalaisilta pankeilta juan-määräisiä lainoja, maksoivat alempaa korkoa kuin tavanomainen kaupallinen korko, jota sovelletaan samassa taloudellisessa asemassa oleviin yrityksiin.
(108)
Komissio oli tietoinen siitä, että keskuspankki poisti lainankorkoihin sovellettavat alarajat heinäkuussa 2013, ja mainitsi tämän ilmoitusasiakirjassa. Tämä ei kuitenkaan muuta sitä päätelmää, että Kiinan viranomaiset puuttuvat pankkien luotonantokäyttäytymiseen Kiinassa, etenkin soveltamalla päätöstä nro 40 ja siihen liittyviä asetuksia sekä pankkilain 34 §:ää.
(109)
Komissio laski juan-määräisiä lainoja koskevan viitekoron vain siksi, että otokseen valituilla vientiä harjoittavilla tuottajilla ei ollut euro- tai dollarimääräisiä lainoja kiinalaisista pankeista.
(110)
Kiinan viranomaiset pyysivät myös lisätietoja siitä, miksi komissio katsoi, että otokseen valittujen vientiä harjoittavien tuottajien luottoluokitus olisi BB. Tämä luottoluokitus valittiin, koska komissio ei saanut pankkien yhteistyön puutteen vuoksi mitään näyttöä siitä, että millekään otokseen valitulle vientiä harjoittavalle tuottajalle olisi laskettu luottoluokitusta. BB-luottoluokituksesta ei ole mitään kielteisiä vaikutuksia, vaan se itse asiassa on otokseen valittujen yritysten kannalta suotuisa, koska se on paras sijoituskelvoton luokka rahoitusmarkkinoilla.
(111)
Perusasetuksen 28 artiklan nojalla komission oli turvauduttava käytettävissä oleviin tietoihin, jotka saatiin aurinkopaneeliasetuksen päätelmistä, joissa käytettiin BB-luottoluokitusta siinä otokseen kuuluneiden yritysten osalta. Tätä pidettiin kohtuullisena tässä tapauksessa, eikä päätelmien ilmoittamisen jälkeen saatu mitään näyttöä siitä, että asianomaiset pankit olisivat antaneet otokseen valituille yrityksille eri luottoluokituksen.
d) Päätelmät
(112)
Tutkimuksen tulosten perusteella komissio päättelee, että aurinkopaneeleissa käytettävän lasin tuotannonala Kiinassa sai tutkimusajanjaksolla etuutta etuuskohteluun perustuvista lainoista sekä valtio-omisteisista että yksityisesti omistetuista pankeista. Aurinkopaneeleissa käytettävän lasin tuotannonalan rahoituksessa on kyse perusasetuksessa tarkoitetusta tuesta, koska
a)
se on valtion antamaa taloudellista tukea 3 artiklan 1 alakohdan a alakohdan i alakohdan mukaisesti
b)
viranomaisten harjoittavat valtuuttamista tai määräämistä 3 artiklan 1 alakohdan a alakohdan iv alakohdan mukaisesti
c)
joten siitä koituu etuutta 3 artiklan 2 alakohdan mukaisesti.
(113)
Kun otetaan huomioon taloudellisen tuen olemassaolo, vientiä harjoittaville tuottajille koituva etuus ja tuen erityisyys, tukea olisi pidettävä tasoitustoimenpiteet mahdollistavana.
(114)
Päätelmien ilmoittamisen jälkeen Kiinan viranomaiset vastustivat tukea koskevien päätelmien tekemistä aiemmassa tutkimuksessa tehtyjen havaintojen perusteella ja väittivät erityisesti, että komissio luotti liikaa aurinkopaneeliasetuksessa tehtyihin päätelmiin.
(115)
Tämä väite hylättiin. Kuten aiemmin on todettu, koska pankit eivät toimineet yhteistyössä Kiinassa, komission oli turvauduttava perusasetuksen 28 artiklaan ja käytettävissä oleviin tietoihin. Aurinkopaneelitutkimus on alalla tuorein, ja se sisältää ajantasaisimmat tiedot tuista Kiinassa. Aurinkopaneelit eivät ole sama tuote kuin aurinkopaneeleissa käytettävä lasi, mutta ne kuuluvat molemmat samaan uuden energian sektoriin ja valtion samojen suunnitteluasiakirjojen piiriin. Muiden tietojen puutteessa aurinkopaneelitutkimuksen tulosten käyttö parhaina käytettävissä olevina tietoina on sen vuoksi asianmukaista. Kiinan viranomaiset väittivät myös, että aurinkopaneelitutkimuksen ja tämän tutkimuksen välillä on tapahtunut merkittäviä muutoksia, etenkin keskuspankin poistama korkojen alaraja heinäkuussa 2013. Väite hylättiin, koska aurinkopaneeleja koskevan tutkimuksen päätelmissä viitataan kyseisen tutkimuksen tutkimusajanjaksoon samoin kuin tässä tutkimuksessa viitataan sen omaan tutkimusajanjaksoon. Molemmissa tapauksissa alarajan poistaminen tapahtui tutkimusajanjaksojen päättymisen jälkeen, minkä vuoksi se ei vaikuta 28 artiklan soveltamiseen eikä aurinkopaneelitutkimuksen päätelmien käyttöön parhaina käytettävissä olevina tietoina.
(116)
Yhtä lukuun ottamatta kaikki otokseen valitut yritykset saivat lainoja sekä valtio-omisteisilta että yksityisiltä pankeilta. Yhden yrityksen rahoitus tuli yksinomaan sen ulkomaiselta emoyhtiöltä, eivätkä Kiinaan sijoittautuneet pankit antaneet sille mitään luottoja.
(117)
Päätelmien ilmoittamisen jälkeen yksi otokseen valittu yritys kiisti komission päätelmän ja väitti, että komissio ei pyytänyt yritystä toimittamaan riippumatonta luottoluokitusta. Komissio kuitenkin pyysi yritystä toimittamaan kaikki tiedot, jotka liittyvät sen saamiin lainoihin, mutta yritys ei toimittanut riippumatonta luottoluokitusta. Jos yrityksellä oli tällaisia tietoja, sen olisi pitänyt toimittaa ne, kun otetaan huomioon valituksessa esitetyt väitteet ja kyselylomakkeessa pyydetyt tiedot. Jos yrityksellä oli riippumaton luottoluokitus, sen olisi pitänyt toimittaa sitä koskevat tiedot välittömästi, erityisesti kun otetaan huomioon ilmoitusasiakirjassa esitetyt tiedot. Sen vuoksi tämä väite hylätään.
e) Tuen määrän laskeminen
(118)
Perusasetuksen 6 artiklan b alakohdan mukaan tällaisista etuuskohteluun perustuvista lainoista koituneeksi etuudeksi katsotaan niistä maksettujen korkojen määrän ja vastaavasta kaupallisesta lainasta, jonka yritys voisi saada markkinoilta, maksettavien korkojen määrän erotus. Kuten edellä todettiin, komissio vahvisti markkinaviitearvon vastaaviin kaupallisiin lainoihin nähden, koska merkityksellisiä riskinarviointeja ei ollut saatavilla.
(119)
Etuus laskettiin tutkimusajanjaksolla tosiasiallisesti maksetun koron ja viitearvon mukaisen koron välisenä erotuksena.
(120)
Otokseen valituille vientiä harjoittaville tuottajille tällä menetelmällä lasketut tukimarginaalit ovat seuraavat:
Etuuskohtelun mukaiset lainat
Yrityksen nimi
Tukimarginaali
Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd
0 %
Zhejiang Hehe Photovoltaic Glass Technology Co., Ltd
6,2 %
Zhejiang Jiafu Glass Co., Ltd Flat Solar Glass Group Co. Ltd Shanghai Flat Glass Co., Ltd
2,5 %
Henan Yuhua New Material Co., Ltd
4,8 %
5.2 Muut etuuskohteluun perustuvat lainajärjestelyt
(121)
Otokseen valitut vientiä harjoittavat tuottajat eivät saaneet tutkimusajanjaksolla etuuksia seuraavista järjestelmistä: vientiluottojen tukiohjelmat, luottolimiitit, vientitakuut, Green Express -ohjelma ja etuudet, jotka tarjotaan sallimalla markkinoille pääsy ulkomaisille holdingyhtiöille.
6. Avustusohjelmat
(122)
Otokseen valitut yritykset eivät saaneet etuuksia Famous Brands- ja China World Top Brands -ohjemista tutkimusajanjaksolla.
6.1 Erityiset avustusohjelmat ja avustukset
a) Johdanto
(123)
Otokseen valitut yritykset saivat eri viranomaisilta eri hallintotasoilla merkittäviä kertaluonteisia avustuksia, minkä tuloksena ne saivat etuutta tutkimusajanjaksolla. Nämä avustukset kävivät ilmi asianomaisten yritysten tarkastuskäynnin yhteydessä, eikä niitä ilmoitettu asianomaisten yritysten kyselylomakevastauksissa eikä Kiinan viranomaisten kyselylomakevastauksissa pyydetyllä tavalla. Valituksen tekijä väitti, että aurinkopaneeleissa käytettävän lasin tuottajat saivat näitä kertaluonteisia avustuksia provinssi- ja paikallistason viranomaistahoilta ja että näistä koitui etuutta, koska rahat saatiin ilman asianmukaista harkintaa. (16) Vireillepanoilmoituksessa todetaan myös, että avustusohjelmat ovat tukikäytäntö, jolla tuetaan aurinkopaneeleissa käytettävän lasin tuottajia.
b) Oikeusperusta
(124)
Avustuksia antoivat yrityksille keskus-, provinssi-, kaupunki-, maakunta- tai aluetason viranomaiset, ja vaikuttaa siltä, että kaikki avustukset on erityisesti suunnattu asianomaisille yrityksille tai ne ovat erityisiä sijainnin tai tuotannonalan tyypin perusteella. Tarkkaa lainsäädäntöä, jonka perusteella nämä etuudet myönnettiin - jos niille edes oli mitään oikeusperustaa - ei yleensä ilmoitettu, vaikkakin komissiolle toimitettiin usein, joskaan ei aina, kopio jonkin viranomaisen antamasta asiakirjasta, joka oli avustuksen liitteenä.
c) Tutkimuksen havainnot
(125)
Yksi otokseen valittu yritys sai avustuksia tutkimusajanjaksolla siltä talouskehitysalueelta (Economic Development Zone), johon se oli sijoittautunut. Talouskehitysalue laski nämä avustukset 20 prosentin tasolla kaikista yrityksen paikallisille veroviranomaisille maksamista veroista, esimerkiksi yritysten tuloverosta, maankäyttöverosta sekä osinkotuloverosta.
(126)
Toinen otokseen valittu yritys sai tutkimusajanjaksolla suuren avustuksen paikallisviranomaisilta kattaakseen maksut, jotka yrityksen on maksettava sähköverkkoon liittämisestä ja jotka sen muutoin olisi pitänyt maksaa itse. Avustus myönnettiin yritykselle ”alueelle sijoittautuneiden suurten yritysten tukemiseksi”.
(127)
Eräs toinen otokseen valittu yritys sai 25 miljoonan juanin suuruisen suoran avustuksen kansallisen kehitys- ja uudistuskomission teollista rakennemuutosta tukevasta rahastosta aurinkopaneeleissa käytettävän lasin huipputeknologian alan tuotantoon. Tämä suora avustus viranomaisilta saatiin vuonna 2006, ja yritys jakoi sen 10 prosentin suuruisiin eriin seuraaviksi 10 vuodeksi. Näin ollen tutkimusajanjaksolla etuutta saatiin 2,5 miljoonaa juania.
(128)
Sama yritys oli myös kirjannut tileilleen vuonna 2012 muita avustuksia paikalliselta verotoimistolta ja muilta viranomaistahoilta. Yritys totesi, että suurin osa näistä avustuksista ei ollut suoraa rahansiirtoa näiltä elimiltä yritykselle vaan palautuksia yrityksen aiemmin viranomaisille maksamista summista. Komissio ei voi hyväksyä tätä selitystä, koska tyydyttävää näyttöä ei toimitettu.
(129)
Eräs muu otokseen valittu yritys sai ennen tutkimusajanjaksoa paikallisviranomaisilta 15 miljoonan juanin suuruisen suoran avustuksen, jonka se jakoi 10 prosentin suuruisiin eriin seuraaviksi 10 vuodeksi. Avustus maksettiin yritykselle aurinkoenergiateollisuuden (johon aurinkopaneeleissa käytettävien lasien tuotanto kuuluu) kehittämistä, paikallisen teollisuusalueen edistyneen tuotantopohjan nopeaa rakentamista ja suurhankkeiden jouhevaa toteuttamista varten.
(130)
Sama yritys sai myös useita muita avustuksia ennen tutkimusajanjaksoa ja jakoi osan avustuksesta tutkimusajanjaksolle. Yritys ei kuitenkaan antanut tietoja näiden avustusten tarkasta luonteesta, ja päätelmä on tehty käytettävissä olevien tietojen perusteella, koska muita tietoja ei ollut saatavilla. Koska muita tietoja ei ollut saatavilla, komissio päätteli, että nämä avustukset on suunnattu erityisesti tälle yritykselle ja että tutkimusajanjaksolle ositettua avustusta olisi pidettävä etuutena.
d) Päätelmät
(131)
Kiinan viranomaisia kehotettiin antamaan lisätietoja ja osallistumaan näitä avustuksia koskeviin kuulemisiin, mutta ne kieltäytyivät tästä. Otokseen valittujen yritysten saamista avustuksista kerätyn näytön perusteella ja muiden tietojen puuttuessa komissio katsoo, että nämä avustukset ovat perusasetuksen 3 artiklan 1 alakohdan a alakohdan i alakohdassa ja 3 artiklan 2 alakohdassa tarkoitettua tukea, ja koska varoja siirrettiin Kiinan viranomaisilta avustusten muodossa tarkasteltavana olevan tuotteen tuottajille, kyseessä on etuus.
(132)
Avustukset ovat myös erityisiä perusasetuksen 4 artiklan 2 kohdan a alakohdan ja 4 artiklan 3 kohdan mukaisesti, koska vaikuttaa siltä, että ne on suunnattu vain tiettyihin yrityksiin tai erityishankkeisiin tietyillä alueilla ja myönnetty vastaamaan otokseen valittujen yritysten kertaluonteisiin tarpeisiin. Avustukset eivät täytä perusasetuksen 4 artiklan 2 kohdan b alakohdan ei-erityisyyttä koskevia vaatimuksia, koska yritysten avustuskelpoisuusedellytykset ja varsinaiset kriteerit, joiden perustella yritykset valitaan, eivät ole avoimia, objektiivisia eikä niitä sovelleta automaattisesti. Ei ole myöskään mitään näyttöä siitä, että avustukset kuuluisivat johonkin laajempaan tukiohjelmaan.
(133)
Päätelmien ilmoittamisen jälkeen Kiinan viranomaiset kiistivät komission valtuudet tutkia näitä avustuksia ja sen tekemän analyysin käytettävissä olevien osittaisten tietojen perusteella. Komissio on kuitenkin analysoinut huolellisesti liiketoimintaa koskevat luottamukselliset tiedot, jotka asianomaiset yritykset sille toimittivat, ja jos on näyttöä siitä, että kyseessä on etuus ja että tuki on erityistä, sitä on pidetty tasoitustoimenpiteiden alaisena.
(134)
Yritykset toimittivat kaikissa tapauksissa tietoa avustuksen määrästä ja siitä, mistä avustus saatiin, vaikkakaan kaikissa tapauksissa yrityksellä ei ollut asiakirjaa, joka olisi osoittanut oikeusperustan, jonka nojalla avustus oli myönnetty. Asianomaiset yritykset myös useimmiten kirjasivat tämän tulon kohtaan ”tukitulot” kirjanpitoonsa, jonka tarkastivat riippumattomat tilintarkastajat. Tätä on pidetty positiivisena näyttönä tuesta, josta koitui tasoitustullin käyttöönoton mahdollistava etuus.
(135)
Myös yksi otokseen valittu yritys kiisti samasta syystä komission valtuudet tutkia ja pitää tasoitustoimenpiteiden alaisena näitä yrityskohtaisia avustuksia. Komissio hylkää sen väitteen samasta syystä ja toistaa kantansa, jonka mukaan sillä on valtuudet tutkia näitä avustuksia ja todeta ne tasoitustullin käyttöönoton mahdollistaviksi tarpeen mukaan.
e) Tuen määrän laskeminen
(136)
Jäljempänä olevassa taulukossa esitetään näistä edellä mainituista avustuksista saatua etuutta koskevat laskelmat; etuutena pidetään summaa, joka saatiin tutkimusajanjaksolla tai joka varattiin tutkimusajanjaksolle, kun asianomainen yritys teki summaa koskevan poiston.
Muut avustusohjelmat
Yrityksen nimi
Tukimarginaali
Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd
1,1 %
Zhejiang Hehe Photovoltaic Glass Technology Co., Ltd
2,9 %
Zhejiang Jiafu Glass Co., Ltd Flat Solar Glass Group Co. Ltd Shanghai Flat Glass Co., Ltd
1,1 %
Henan Yuhua New Material Co., Ltd
3,0 %
7. Välittömiä veroja koskevat vapautus- ja helpotusohjelmat
7.1 Kahden vapaan ja kolmen puolittain vapaan vuoden ohjelma ulkomaisrahoitteisille yrityksille
a) Johdanto
(137)
Kahden vapaan ja kolmen puolittain vapaan vuoden ohjelma antaa ulkomaisrahoitteisille yrityksille (nk. FIE-yritykset) oikeuden olla maksamatta yritystuloveroa kahdelta ensimmäiseltä vuodelta ja maksaa vain 12,5 prosenttia 25 prosentin sijaan seuraavien kolmen vuoden aikana.
b) Oikeusperusta
(138)
Ohjelman oikeusperusta on FIE-yrityksiä ja ulkomaisia yrityksiä koskevan Kiinan kansantasavallan tuloverolain, jäljempänä ’FIE-verolaki’, 8 § ja FIE-yrityksiä ja ulkomaisia yrityksiä koskevan Kiinan kansantasavallan tuloverolain täytäntöönpanosääntöjen 72 §. Kiinan viranomaisten mukaan ohjelma lakkautettiin vuonna 2008 annetun yritystuloverolain 57 §:llä niin, että siirtymäkausi kestää vuoden 2012 loppuun asti. Lain perusteella on näin ollen selvää, että järjestelmästä on koitunut etuutta verovuotena 2012.
c) Tutkimuksen havainnot
(139)
Kahden vapaan ja kolmen puolittain vapaan vuoden järjestelystä koitui etuutta yrityksille varainhoitovuonna 2012, jonka jälkeen se Kiinan viranomaisten mukaan lakkautettiin.
(140)
Yksi otokseen valituista yrityksistä oli ulkomaalaisomistuksessa ja käytti tätä verojärjestelyä tutkimusajanjaksolla. Sen yritysveroaste oli 12,5 prosenttia eikä täysi 25 prosenttia, minkä se ilmoitti vuoden 2012 yritysveroilmoituksessaan ja tilinpäätöksessään.
(141)
Komissio ilmoitti nämä havainnot asianomaisille osapuolille ja sai huomautuksia Kiinan viranomaisilta, jotka totesivat, että siirtymäkautta koskevan ilmoituksen (17) mukaan kaikki etuudet tästä järjestelmästä loppuvat vuonna 2012. Kiinan viranomaiset katsoivat sen vuoksi, että jos käyttöön otetaan tasoitustulleja, yhden otokseen valitun yrityksen tästä järjestelmästä tutkimusajanjaksolla saaman etuuden ei pitäisi olla tasoitustullin alainen. Väite hyväksytään, koska komissiolla ei ollut kyseisen otokseen valitun yrityksen osalta tähän tapaukseen liittyvien olosuhteiden vuoksi mitään näyttöä etuuden mahdollisesta jatkumisesta.
d) Päätelmät
(142)
Vaikka kahden vapaan ja kolmen puolittain vapaan vuoden järjestelmä on ollut aiemmissa asetuksissa tasoitustoimenpiteiden käyttöönoton mahdollistava, komissio ei ota tämän yhden otokseen valitun yrityksen osalta käyttöön tasoitustullia tutkimusajanjaksolla todetun etuuden osalta, koska komissiolla ei ole näyttöä siitä, että järjestelmä tai jokin sen muunnos olisi tämän yrityksen osalta voimassa päivänä, jona tullit otetaan käyttöön.
7.2 Uuden ja huipputeknologian alan yritykset
a) Johdanto
(143)
Ohjelmassa yritykset, jotka voivat osoittaa täyttävänsä tietyt kriteerit, voidaan tunnustaa uuden ja huipputeknologian alan yrityksiksi, joiden yritystulovero alennetaan 15 prosenttiin normaalin 25 prosentin sijaan.
b) Oikeusperusta
(144)
Ohjelman oikeusperustana ovat vuoden 2008 yritystuloverolain 28 §:n 2 momentti sekä uuden ja huipputeknologian alan yritysten määrittelyä koskevat hallinnolliset toimenpiteet (Guo Ke Fa Huo [2008] No. 172), yritystuloverolain täytäntöönpanosääntöjen 93 § ja valtion verohallinnon ilmoitus uuden ja huipputeknologian alan yritysten yritystuloveron maksuun liittyvistä seikoista (Guo Shui Han [2008] nro 985).
c) Tutkimuksen havainnot
(145)
Järjestelmää sovelletaan Kiinan viranomaisten tunnustamiin uuden ja huipputeknologian alan yrityksiin. Jotta yritys voi saada tukea järjestelmästä, sillä on oltava keskeistä henkistä omaisuutta ja sen on täytettävä oikeusperustassa asetetut seuraavat vaatimukset:
a)
sen tuotteet kuuluvat keskeistä valtion tukea saavien huipputeknologian alan tuotteiden piiriin;
b)
sen T&K-kustannukset yhteensä muodostavat 3-6 prosenttia kokonaismyyntitulosta;
c)
sen tulot uuden ja huipputeknologian tuotteista muodostavat yli 60 prosenttia kokonaismyyntitulosta;
d)
sen T&K-toimintaan osallistuva henkilöstö muodostaa 10 prosenttia koko henkilöstöstä;
e)
muut uuden ja huipputeknologian alan yrityksiä koskevissa vuoden 2008 hallinnollisissa toimenpiteissä asetetut vaatimukset täyttyvät.
(146)
Joidenkin - muttei kaikkien - otokseen valituista yrityksistä havaittiin käyttävän tätä järjestelmää, minkä vuoksi ne maksoivat yritystuloveroa vain 15 prosenttia normaalin 25 prosentin sijaan. Nämä yritykset olivat hakeneet uuden ja huipputeknologian alan yrityksen asemaa ja saaneet virallisen ilmoituksen, että ne täyttivät järjestelmän kriteerit, minkä vuoksi niillä oli oikeus tehdä yritysveroilmoituksensa tämän mukaisesti.
d) Päätelmät
(147)
Komissio katsoo aiemman tutkimuksen tavoin (ks. aurinkopaneeliasetuksen johdanto-osan 322-326 kappale), että järjestelmässä on kyse perusasetuksen 3 artiklan 1 alakohdan a alakohdan ii alakohdan ja 3 artiklan 2 alakohdan mukaisesta tuesta, koska asianomaisille yrityksille koituu etuutta valtion menettämien tulojen muodossa. Edunsaajien saama etuus on sama kuin tämän ohjelman kautta saatu verosäästö.
(148)
Tuki on erityistä perusasetuksen 4 artiklan 2 kohdan a alakohdan mukaisesti, koska se on rajoitettu yrityksiin, joilla on uuden ja huipputeknologian alan yrityksen todistus ja jotka täyttävät kaikki vuoden 2008 hallinnollisten toimenpiteiden vaatimukset. Asianomaiset otokseen valitut yritykset saivat tällaisen todistuksen. Tukikelpoisuus ei ole automaattinen, eikä objektiivisia kriteereitä vahvisteta lainsäädännössä tai myöntävien viranomaisten asiakirjoissa.
(149)
Päätelmien ilmoittamisen jälkeen Kiinan viranomaiset kiistivät komission päätelmät ja väittivät edelleen, että tukikelpoisuuskriteerit olivat objektiivisia ja niitä sovellettiin yhdenmukaisesti kaikkiin yrityksiin Kiinassa. Komissio ei hyväksy Kiinan viranomaisten tulkintaa laeista ja täytäntöönpanotoimenpiteistä, joista käy ilmi, että ohjelma on rajattu tiettyihin sektoreihin ja yrityksiin, joita Kiinan viranomaiset tukevat sellaisten kriteerien perusteella, jotka eivät vaikuta olevan objektiivisia eivätkä neutraaleita, esimerkiksi niiden tuotteiden on kuuluttava keskeistä valtion tukea saavien huipputeknologian alan tuotteiden piiriin.
(150)
Tukikelpoisuus ei ole myöskään automaattinen vaan riippuu uuden ja huipputeknologian alan yrityksen todistuksesta, jonka toimivaltaiset viranomaiset myöntävät harkinnanvaraisesti.
(151)
Sen vuoksi komissio katsoo, että tuki on tasoitustullin käyttöönoton mahdollistava.
e) Tuen määrän laskeminen
(152)
Komissio laski tasoitustullin käyttöönottoon mahdollistavan tuen määrän asianomaisten yritysten tutkimusajanjaksolla normaalisti maksettavaksi tulevan veron määrän ja niiden tutkimusajanjaksolla tosiasiallisesti maksaman veron määrän erotuksen perusteella.
Uuden ja huipputeknologian alan yritykset
Yrityksen nimi
Tukimarginaali
Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd
0 %
Zhejiang Hehe Photovoltaic Glass Technology Co., Ltd
0 %
Zhejiang Jiafu Glass Co., Ltd Flat Solar Glass Group Co. Ltd Shanghai Flat Glass Co., Ltd
0,4 %
Henan Yuhua New Material Co., Ltd
1,8 %
7.3 Osinkojen verovapautus valintakelpoisten kotimaisten yritysten välillä
a) Johdanto
(153)
Valituksessa väitettiin, että aurinkopaneeleissa käytettävän lasin vientiä harjoittavat tuottajat saivat tukea toisestakin välittömiä veroja koskevasta vapautusjärjestelmästä (osinkojen verovapautus valintakelpoisten kotimaisten yritysten välillä) (18). Järjestelmä kuuluu yleisten välittömien tuloverojen vapautus- ja/tai helpotusjärjestelmien mukaisiin tukikäytäntöihin, kuten vireillepanoilmoituksessa esitettiin.
b) Oikeusperusta
(154)
Osinkotulojen verovapautuksen oikeusperustana ovat yritystuloverolain 25-26 § ja yritystuloverolain täytäntöönpanosääntöjen 83 §.
c) Tutkimuksen havainnot
(155)
Komissio havaitsi, että yksi otokseen valittu yritys sai vapautuksen osinkotuloveroista valintakelpoisten kotimaisten yritysten välillä. Kyseinen yritys haki suoraan paikallisesta verotoimistosta pääomasijoituksista saatujen osinkotulojen vähennystä verotettavasta tulosta.
d) Päätelmät
(156)
Komissio katsoo, että järjestelmässä on kyse perusasetuksen 3 artiklan 1 alakohdan a alakohdan ii alakohdan ja 3 artiklan 2 alakohdan mukaisesta tuesta, koska asianomaiselle yritykselle koituu etuutta valtion menettämien tulojen muodossa. Edunsaajan saama etuus on sama kuin tämän ohjelman kautta saatu verosäästö.
(157)
Komissio totesi päätelmien ilmoittamista koskevassa asiakirjassa, että tukijärjestelmä on perusasetuksen 4 artiklan 2 kohdan a alakohdan mukaisesti erityinen, koska lainsäädännössä rajataan järjestelmään pääsy yrityksiin, joiden kotipaikka on Kiinan kansantasavallassa ja jotka ovat tehneet sijoituksia muihin kotimaisiin yrityksiin.
(158)
Päätelmien ilmoittamisen jälkeen Kiinan viranomaiset kiistivät nämä päätelmät ja totesivat, että osinkojen verovapautusta valintakelpoisten kotimaisten yritysten välillä ei voida pitää erityisenä, koska yritystuloverolain 26 §:n 3 momentin mukaan tällaisen osinkotulojen verovapautuksen voivat saada myös muut kuin kotimaiset yritykset. Lisäksi Kiinan viranomaiset totesivat, että tukikelpoisuuskriteerit ovat objektiiviset ja niitä sovelletaan kaikkiin kotimaisiin yrityksiin tuotannonalasta, tuotteesta tai maantieteellisestä sijainnista riippumatta.
(159)
On kyllä totta, että Kiinan viranomaisten esittämän yritystuloverolain 26 §:n 3 momentin mukaan tällaisen osinkotulojen verovapautuksen voivat saada myös muut kuin kotimaiset yritykset, mutta komissio on edelleen sitä mieltä, että tämä tukijärjestelmä on erityinen. Yritystuloverolain 25 §:ssä vahvistetaan, että verovapautus on varattu valtion kannustamille tuotannonaloille ja hankkeille. Näin ollen järjestelmää voivat hyödyntää vain kannustetut tuotannonalat ja hankkeet. Aurinkopaneeleissa käytettävää lasia tuottava ala on tällainen kannustettu tuotannonala (ks. edellä 5.1 kohdan c alakohta).
e) Tuen määrän laskeminen
(160)
Komissio laski tuen määrän asianomaisen yrityksen tutkimusajanjaksolla normaalisti maksettavaksi tulevan veron määrän ja sen tutkimusajanjaksolla tosiasiallisesti maksaman veron määrän erotuksen perusteella.
Osinkotuloverojärjestelmät
Yrityksen nimi
Tukimarginaali
Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd
0 %
Zhejiang Hehe Photovoltaic Glass Technology Co., Ltd
0 %
Zhejiang Jiafu Glass Co., Ltd Flat Solar Glass Group Co. Ltd Shanghai Flat Glass Co., Ltd
5,8 %
Henan Yuhua New Material Co., Ltd
0 %
7.4 Muut välittömiä veroja koskevat vapautus- ja helpotusjärjestelmät
a) Johdanto
(161)
Lukuun ottamatta 7.1-7.3 kohdassa arvioituja järjestelmiä komissio ei löytänyt mitään näyttöä etuuksista, joita otokseen valituille yrityksille olisi koitunut muista välittömiä veroja koskevista vapautusjärjestelmistä ja helpotusohjelmista, jotka luetellaan C jakson 4 kohdassa. Tutkimustensa aikana komissio löysi kuitenkin kaksi muuta yritysverojärjestelmää, jotka sisältyivät yhden otokseen valitun yrityksen kirjanpitoon, nimittäin T&K-menojen vähennykset ja kiinteistö- ja maankäyttöveron palautukset. Myös nämä ovat välittömiä veroja koskevia vapautus- ja helpotusjärjestelmiä vireillepanoilmoituksen mukaisesti, koska veroviranomaiset ovat alentaneet maksettavan yritystuloveron määrää tai palauttaneet jo maksetun yritystuloveron. T&K-menojen verovähennykset liittyvät myös tutkimus- ja kehitystoiminnasta FIE-yrityksille myönnettävien verovähennysten järjestelmään (ks. C jakson 4 kohta).
b) Oikeusperusta
(162)
T&K-menojen verovähennysten oikeusperusta on Kiinan yritystuloverolain 30 §.
(163)
Kiinteistö- ja maankäyttöveron palautuksiin liittyvää täsmällistä lakia, jonka nojalla etuudet myönnetään, ei ilmoitettu, vaikkakin komissiolle annettiin kopio provinssitason viranomaisten yleiskirjeestä, joka oli vapautuksen liitteenä.
c) Tutkimuksen havainnot
(164)
Komissio havaitsi, että yksi otokseen valittu yritys sai T&K-menojen verovähennyksiä ja kiinteistö- ja maankäyttöveron palautuksia. Provinssitason viranomaisten antamassa asiakirjassa rajataan palautukset hiljattain perustetuille uuden ja huipputeknologian alan yrityksille.
d) Päätelmät
(165)
T&K-menojen verovähennysten osalta komissio katsoo, että tukijärjestelmä on erityinen, kun otetaan huomioon, että yritystuloverolain 30 §:ää on tarkasteltava yhdessä sen 25 §:n kanssa, jonka mukaan kyseinen verovapautus on varattu valtion kannustamille tuotannonaloille ja hankkeille. Näin ollen järjestelmää voivat hyödyntää vain kannustetut tuotannonalat ja hankkeet. Aurinkopaneeleissa käytettävää lasia tuottava ala on tällainen kannustettu tuotannonala (ks. edellä 5.1 kohdan c alakohta).
(166)
Kiinteistö- ja maankäyttöveron palautukset ovat erityisiä tuotannonalan sijainnin ja tyypin mukaan. Kiinan viranomaisilta pyydettiin lisätietoja näistä verojärjestelmistä lisäkuulemisia koskevassa pyynnössä, mutta ne kieltäytyivät tästä. Koska muita tietoja ei ollut saatavilla, komission oli käytettävä perustana kerättyä näyttöä näiden järjestelmien soveltamisesta otokseen valittuun yritykseen.
(167)
Päätelmien ilmoittamisen jälkeen Kiinan viranomaiset kiistivät komission havainnot ja totesivat, että komissio ei ollut esittänyt mitään asiaa tukevaa näyttöä näiden järjestelmien erityisyydestä ilmoitusasiakirjassa. Päätelmät, jotka sisälsivät yksityiskohtaista tietoa näiden järjestelmien erityisyydestä, ilmoitettiin vain kyseiselle yritykselle, eikä siltä saatu mitään huomautuksia. Komissio on myös antanut lisätietoa näiden järjestelmien erityisyydestä edeltävissä kappaleissa.
(168)
Komissio katsoo, että näissä järjestelmissä on kyse perusasetuksen 3 artiklan 1 alakohdan a alakohdan ii alakohdan ja 3 artiklan 2 alakohdan mukaisesta tuesta, koska asianomaiselle yritykselle koituu etuutta valtion menettämien tulojen muodossa. Edunsaajan saama etuus on sama kuin tämän ohjelman kautta saatu verosäästö.
e) Tuen määrän laskeminen
(169)
Komissio laski tuen määrän asianomaisen yrityksen tutkimusajanjaksolla normaalisti maksettavaksi tulevan veron määrän ja sen tutkimusajanjaksolla tosiasiallisesti maksaman veron määrän erotuksen perusteella.
Yritysverojärjestelmät
Yrityksen nimi
Tukimarginaali
Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd
0 %
Zhejiang Hehe Photovoltaic Glass Technology Co., Ltd
0 %
Zhejiang Jiafu Glass Co., Ltd Flat Solar Glass Group Co. Ltd Shanghai Flat Glass Co., Ltd
0,7 %
Henan Yuhua New Material Co., Ltd
0 %
8. Välillisiä veroja ja tuontitariffeja koskevat ohjelmat
(170)
Komissio ei havainnut, että millekään otokseen valitulle yritykselle olisi koitunut etuutta C jakson 4 kohdassa luetelluista välillisiä veroja ja tuontitariffeja koskevista ohjelmista.
9. Valtion tarjoamat tavarat ja palvelut riittämättömänä pidettävää vastiketta vastaan
9.1 Antimonin tarjoaminen, sähkön tarjoaminen
(171)
Otokseen valittujen yritysten suorittamiin antimonin tai sähkön ostoihin ei havaittu liittyneen etuuksia tutkimusajanjaksolla.
9.2 Maankäyttöoikeuksien tarjoaminen
a) Johdanto
(172)
Kuten aurinkopaneeliasetuksen johdanto-osan 354-370 kappaleessakin todettiin, yritykset eivät voi ostaa Kiinassa maata suoraan vaan vain maankäyttöoikeuksia paikallisviranomaisilta.
b) Oikeusperusta
(173)
Kiinan maanhallintalaissa todetaan, että kaikki maa kuuluu kansalle eikä sitä voida ostaa tai myydä, mutta siinä asetetaan ehdot, joiden mukaisesti maankäyttöoikeuksia voidaan myydä yrityksille tarjouskilpailun, hintanoteerauksen tai huutokaupan perusteella.
c) Tutkimuksen havainnot
(174)
Periaatteessa huutokauppajärjestelmässä tietyn maankäyttöoikeuden hinta määräytyy markkinoiden mukaisesti ja näin ollen riippumattomasti. Kiinan viranomaiset kuitenkin totesivat komission tarkastuskäynnillä, että viranomaiset asettavat joka tapauksessa kullekin maaluokalle (luokkia on 1-15 maa-alueen laadun perusteella) vähimmäishinnan, jonka alle hinta ei voi pudota.
(175)
Kiinan viranomaiset valvovat myös maan tarjontaa rajoittamalla kiintiöillä maa-alan, jonka maankäyttöoikeudet voidaan myydä teollisuus- tai asuinkäyttöön provinssi- ja vuosikohtaisesti.
(176)
Otokseen valittujen vientiä harjoittavien tuottajien ostamien maankäyttöoikeuksien osalta komissio ei havainnut mitään näyttöä huutokauppamenettelystä, jossa maankäyttöoikeuksien hinta olisi määräytynyt riippumattomasti. Yritys, jolle oikeudet myönnettiin, oli ainoa tarjoaja, ja se joko tarjosi lähtöhinnan tai 5 juania/m2 enemmän kuin lähtöhinta ja sai näin maankäyttöoikeuden.
(177)
Päätelmien ilmoittamisen jälkeen Kiinan viranomaiset kiistivät komission havainnot ja totesivat, että kun maankäyttöoikeuksia myydään yrityksille Kiinassa, kyseessä on todellinen huutokauppamenettely.
(178)
Ensin Kiinan viranomaiset väittivät, että kyseessä on todellinen huutokauppamenettely, koska valtio puuttuu asiaan vain vahvistamalla lähtöhinnan, kuten mikä tahansa huutokaupanpitäjä. Väite hylätään, koska yleensä huutokaupassa lähtöhinnan vahvistaa riippumaton huutokaupanpitäjä riippumattoman arvioinnin jälkeen; näin ei kuitenkaan ollut tässä tapauksessa, koska maankäyttöoikeuksien omistaja on myös huutokaupanpitäjä.
(179)
Tämän jälkeen Kiinan viranomaiset totesivat, että vähimmäishinta asetetaan sen varmistamiseksi, että loppuhinta ei putoa maankäyttöoikeuksien perusmarkkina-arvon alle. Tämän väitteen tueksi ei esitetty mitään näyttöä, ja väite itsessään on kehäpäätelmä, koska maankäyttöoikeuksista maksetun rahamäärän (jonka valtio on vahvistanut) on tarkoitus olla markkinahinta (johon vähimmäishinta sitten perustuu).
(180)
Kiinan viranomaiset totesivat tämän jälkeen, että vaikka huutokaupassa ei ollut muita tarjoajia, sitä ei voida pitää perustana olettamukselle, että maankäyttöoikeuksia ei tosiasiallisesti huutokaupattu. Näytön perusteella tehtävät päätelmät ovat itse asiassa täysin päinvastaiset. Pyynnöistä huolimatta Kiinan viranomaiset eivät toimittaneet näyttöä yhdestäkään maankäyttöoikeudesta, joka olisi hinnoiteltu kilpailuun perustuvassa huutokaupassa, minkä vuoksi menettelyn vaikutus on se, että valtio asettaa hinnan, jonka yritys maksaa. Vaikka joka tapauksessa ei ehdottomasti edellytettäisikään useampia tarjoajia, jotta voitaisiin vahvistaa markkinapohjaisen järjestelmän olemassaolo, useampien tarjoajien täydellinen puute, mikä oli tilanne kaikkien otokseen valittujen yritysten osalta, on vankka osoitus siitä, että kyseessä eivät ole todelliset markkinahinnat.
(181)
Tapauksessa, jossa yksi otokseen valittu yritys maksoi 5 juania neliömetriä kohti yli valtion asettaman hinnan, yritys totesi komissiolle, että toimivaltainen viranomainen on käskenyt yrityksen tehdä niin, jotta näyttäisi siltä, että oikeudet on huutokaupattu. Sen vuoksi komissio ei voi pitää tätä seikkaa asiaa tukevana näyttönä siitä, että Kiinassa on maankäyttöoikeuksien markkinat.
(182)
Otokseen valitut yritykset maksoivat itse asiassa tästä syystä Kiinan viranomaisten asettaman hinnan. Kuten myös aurinkopaneeliasetuksen johdanto-osan 361-370 kappaleessa todetaan, maankäyttöoikeudet tarjotaan riittämättömänä pidettävää vastiketta vastaan markkinaviitearvoon verrattuna, joka esitetään jäljempänä e alakohdassa.
d) Päätelmät
(183)
Komissio päättelee, että Kiinan viranomaisten tarjoamia maankäyttöoikeuksia olisi pidettävä perusasetuksen 3 artiklan 1 alakohdan a alakohdan iii alakohdan ja 3 artiklan 2 alakohdan mukaisesti tukena hyödykkeiden tarjoamisen muodossa, josta on koitunut etuutta vastaanottaville yrityksille. Koska tutkimuksessa ei saatu näyttöä toimivista maankäyttöoikeuksien markkinoista Kiinassa, käytettiin ulkoista viitearvoa (ks. e alakohta jäljempänä), joka osoittaa, että otokseen valittujen viejien maankäyttöoikeuksista maksamat summat ovat alle markkinahintojen.
(184)
Tuki on erityistä perusasetuksen 4 artiklan 2 kohdan a ja c alakohdan mukaisesti, koska valtioneuvoston päätöksessä nro 40 vaaditaan, että viranomaisten on varmistettava maan tarjoaminen kannustetuille tuotannonaloille, joihin aurinkopaneeleissa käytettävän lasin tuotannonala kuuluu. Päätöksen nro 40 18 §:ssä todetaan selvästi, että ”rajoitetut” tuotannonalat eivät voi saada maankäyttöoikeuksia.
(185)
Kiinan maankäyttötilannetta käsitellään myös Kansainvälisen valuuttarahaston IMF:n asiakirjassa, jossa vahvistetaan, että maankäyttöoikeuksien tarjoamisessa kiinalaisille yrityksille ei oteta huomioon markkinaolosuhteita. (19)
(186)
Kiinan viranomaiset kiistivät erityisyyttä koskevat havainnot ja totesivat, että päätöksessä nro 40 esitettyjä rajoituksia ei voida käyttää todistamaan etuuden myöntämiseen liittyvää erityisyyttä. Väite hylätään, koska päätöksen nro 40 vaikutuksena on se, että maankäyttöoikeuksia myönnetään kannustetuille tuotannonaloille. Aurinkopaneeleissa käytettävän lasin tuotanto on kannustettu tuotannonala, minkä vuoksi tämän lasin valmistajien maankäyttöoikeuksia koskevat määräykset kuuluvat päätöksen nro 40 määräyksiin.
(187)
Myös yksi otokseen valittu yritys kiisti komission päätelmät ja totesi, että Kiinassa on maankäyttöoikeuksien toimivat markkinat. Yrityksen arviointi maankäyttöoikeuksiin liittyvästä prosessista Kiinassa ei kuitenkaan tukenut tätä päätelmää. Se ei edelleenkään kyennyt osoittamaan, että maankäyttöoikeuksien arvo arvioidaan riippumattomasti, että ne myydään riippumattomassa huutokaupassa, että oikeuksien hinnat määräytyvät markkinoilla kilpailuun perustuvan tarjousmenettelyn perusteella ja että valtion tuki ei vääristä hintoja.
(188)
Tämän jälkeen otokseen valittu yritys totesi, että siitä huolimatta, että komission olisi pitänyt todeta, että markkinat ovat toimivat eikä tukea esiinny, komission pitäisi verrata yrityksen maankäyttöoikeuksien arvoa viitearvoon eli maankäyttöoikeuksien hintaan siinä provinssissa, jossa yritys sijaitsee. Koska komissio vahvisti, että kyseisessä provinssissa ei ole asianmukaista markkinaviitearvoa, väite hylättiin.
e) Tukimarginaalin laskeminen
(189)
Etuuden määrä on maankäyttöoikeuksista maksetun hinnan ja asianmukaisen ulkoisen viitearvon välinen erotus. Ulkoinen viitearvo - samoin kuin aurinkopaneeliasetuksessa - on maan markkinahinta Taiwanin saaren sekä Peskadorien, Quemoyn ja Matsun saarten erillisellä tullialueella, jäljempänä ’Taiwan’.
(190)
Päätelmien ilmoittamisen jälkeen Kiinan viranomaiset vastustivat Taiwanin käyttämistä viitearvon määrittämiseen ja pyysivät lisätietoja sen soveltuvuudesta. Kuten aurinkopaneeliasetuksen 467 kappaleessa selitettiin, komissio pitää Taiwania soveltuvana ulkoisena viitearvona seuraavista syistä:
a)
talouskehityksen, BKT:n ja taloudellisen rakenteen vastaava taso Taiwanissa ja suurimmassa osassa niistä Kiinan maakunnista ja kaupungeista, joissa yhteistyössä toimineet vientiä harjoittavat tuottajat ovat sijoittautuneina,
b)
Kiinan ja Taiwanin fyysinen läheisyys,
c)
teollisen infrastruktuurin korkea taso sekä Taiwanissa että näissä Kiinan maakunnissa,
d)
tiiviit taloudelliset siteet ja rajat ylittävä kauppa Taiwanin ja Kiinan välillä,
e)
samanlainen korkea väestöntiheys kyseisissä Kiinan maakunnissa ja Taiwanissa,
f)
viitearvon muodostamiseen käytetyn maan tyypin ja liiketoimien samanlaisuus Taiwanissa ja Kiinassa sekä
g)
Taiwanin ja Kiinan samanlaiset väestörakenteelliset sekä kielelliset ja kulttuurilliset piirteet.
(191)
Ottaen kaikki nämä tekijät huomioon komissio päätteli, että maankäyttöoikeudet Kiinassa markkinaolosuhteiden vallitessa olisivat otokseen valittujen vientiä harjoittavien tuottajien osalta hyvin samanlaiset kuin maan hinnat Taiwanissa.
(192)
Yksi otokseen valittu yritys ehdotti, että jos käytetään ulkoista viitearvoa, olisi otettava huomioon sen provinssin BKT, jossa yritys sijaitsee, ja viitearvon olisi oltava maan hinta Egyptissä, Armeniassa, Guatemalassa, Kongossa, Mongoliassa tai Indonesiassa, koska näiden maiden kehityksen taso oli sama. Tämä väite hylätään seuraavista syistä.
a)
Talouskehityksen taso ei ole ainoa edellä lueteltu tekijä, jonka vuoksi Taiwan katsottiin soveltuvaksi vertailumaaksi,
b)
yritys viittasi provinssiin, jossa se sijaitsee, eikä kaupunkiin, jonka BKT asukasta kohden on paljon suurempi kuin sitä ympäröivän provinssin, ja
c)
yritys ei esittänyt BKT:n lisäksi muita väitteitä, joiden vuoksi jokin toinen ulkoinen viitearvo olisi soveltuvampi kuin Taiwanin.
(193)
Eräs toinen otokseen valittu yritys ehdotti päätelmien ilmoittamisen jälkeen, että Taiwanin käyttö ei sovellu sen provinssin taloudellisten olosuhteiden vuoksi, jossa yritys sijaitsee, muttei esittänyt vaihtoehtoa. Koska vaihtoehtoisia viitearvoja ei ehdotettu, Taiwanin käyttö vahvistetaan.
(194)
Keskimääräiset maanhinnat Taiwanissa vuonna 2012 saatiin Taiwanin talousministeriön teollisuusvirastolta, ja niitä mukautettiin inflaation ja BKT:n kasvun mukaisesti, jotta saatiin maan viitehinta kultakin kalenterivuodelta. Koska maankäyttöoikeudet ovat voimassa 50 vuotta ja niitä koskevat poistot tehdään tällä perusteella, etuus tutkimusajanjaksolla on 1/50 viitehinnan ja tosiasiallisesti maksetun hinnan erotuksesta.
(195)
Tukiprosentti maan tarjoamisesta riittämättömänä pidettävää vastiketta vastaan oli seuraava:
Maankäyttöoikeuksien tarjoaminen riittämättömänä pidettävää vastiketta vastaan
Yrityksen nimi
Tukimarginaali
Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd
2,1 %
Zhejiang Hehe Photovoltaic Glass Technology Co., Ltd
8,0 %
Zhejiang Jiafu Glass Co., Ltd Flat Solar Glass Group Co. Ltd Shanghai Flat Glass Co., Ltd
2,3 %
Henan Yuhua New Material Co., Ltd
7,1 %
10. Tukea koskevat päätelmät
(196)
Komissio on laskenut tasoitustullin käyttöönoton mahdollistavan tuen määrät perusasetuksen säännösten mukaisesti tutkimuksen kohteena olevien yritysten osalta järjestelmäkohtaisesti ja ynnännyt nämä luvut yhteen laskeakseen yrityksen kokonaistuen määrän tutkimusajanjaksolla.
(197)
Tukimarginaalien laskemiseksi komissio laski ensin tuen prosenttiosuuden eli tuen määrän suhteessa yrityksen kokonaisliikevaihtoon. Tätä prosenttiosuutta käytettiin sitten laskettaessa tukea suhteutettuna tarkasteltavana olevan tuotteen vientiin unioniin tutkimusajanjaksolla.
(198)
Tämän jälkeen laskettiin tuen määrä unioniin viedyn tarkasteltavana olevan tuotteen neliömetriä kohti tutkimusajanjaksolla, ja jäljempänä olevat marginaalit laskettiin prosentteina saman viennin CIF-arvosta neliömetriä kohti.
(199)
Päätelmien ilmoittamisen jälkeen Kiinan viranomaiset huomauttivat, että komissio ei ottanut huomioon rinnakkaisessa polkumyyntimenettelyssä laskettuja polkumyyntimarginaaleja julkaistessaan tukimarginaalit päätelmien ilmoittamisen yhteydessä ja että komissio käsitteli päällekkäisiin laskelmiin liittyvää kysymystä vain laskiessaan käyttöön otettavaa tullia.
(200)
Kiinan viranomaiset vaativat, että jos tuen havaittiin aiheuttavan polkumyyntiä, tämä olisi otettava huomioon sekä marginaalilaskelmissa että tullilaskelmissa.
(201)
Koska toimenpiteet tässä asiassa rajoittuvat vahinkomarginaaliin, tällainen menettely ei muuttaisi käyttöön otettavia tosiasiallisia tulleja. Sen vuoksi komissio ei pitänyt tarpeellisena käsitellä näitä vaatimuksia.
Yrityksen nimi
Tukimarginaali
Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd
3,2 %
Zhejiang Hehe Photovoltaic Glass Technology Co., Ltd
17,1 %
Zhejiang Jiafu Glass Co., Ltd Flat Solar Glass Group Co. Ltd Shanghai Flat Glass Co., Ltd
12,8 %
Henan Yuhua New Material Co., Ltd
16,7 %
D. VAHINKO
1. Unionin tuotannonalan ja unionin tuotannon määritelmä
(202)
Vireillepanoilmoituksen johdosta ilmoittautui kahdeksan tuottajaa, jotka tuottivat samankaltaista tuotetta unionissa tutkimusajanjaksolla. Komission tiedossa ei ole muita samankaltaisen tuotteen unionin tuottajia. Sen vuoksi komissio katsoo, että nämä kahdeksan tuottajaa muodostavat perusasetuksen 9 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun unionin tuotannonalan, ja niistä käytetään jäljempänä nimitystä ’unionin tuotannonala’.
(203)
Tutkimusajanjakson aikaisen unionin kokonaistuotannon määrittämiseksi käytettiin kaikkia unionin tuotannonalasta saatavilla olevia tietoja, myös valituksen tekijän toimittamia tietoja, unionin tuotannonalaa edustavan järjestön (Glass for Europe) toimittamia makrotaloudellisia tietoja ja otokseen valittujen unionin tuottajien kyselyvastauksia. Otokseen valittujen unionin tuottajien tiedot tarkistettiin vertaamalla niitä kyselylomakevastauksiin. Tällä perusteella unionin kokonaistuotannon arvioitiin olevan 21 734 000 neliömetriä tutkimusajanjaksolla.
(204)
Päätelmien ilmoittamisen jälkeen Kiinan viranomaiset huomauttivat ilmoitusasiakirjaan ja valitukseen sisältyvien unionin tuotannonalaa koskevien tietojen eroavaisuuksista. Ne väittivät myös, että tämä osoittaa objektiivisen ja luotettavan näytön puutetta ja asettaa komission päätelmät kyseenalaisiksi.
(205)
Kiinan viranomaisten esiin ottama ero valituksen ja ilmoitusasiakirjan tietojen välillä johtuu siitä, että kaikki otokseen valittuihin unionin tuottajiin liittyvät tiedot tarkastettiin paikan päällä tehdyllä tarkastuskäynnillä ja niitä päivitettiin tarpeen mukaan. Koska otokseen valittujen tuottajien osuus unionin tuotannonalan kokonaismyynnistä unionin markkinoilla on 79 prosenttia, komissio ei voi hyväksyä väitettä, että komission päätelmien perustana käytetty näyttö ei ollut objektiivista ja luotettavaa.
2. Unionin markkinoiden määrittäminen
(206)
Otokseen valittujen unionin tuottajien tuotantoa ei suunnattu lainkaan kytköskäyttöön. Sen vuoksi kytkösmarkkinamyynnistä ei ollut tarpeen tehdä erillistä analyysiä.
3. Unionin kulutus
(207)
Unionin kulutus määritettiin kaikkien unionin tuottajien unionin markkinoilla myymän kokonaismäärän perusteella lukuun ottamatta vientiä ja ottaen huomioon tuonti Kiinasta ja muista kolmansista maista. Unionin kulutus määritettiin valituksen tekijän ja Glass for Europen toimittamien tietojen perusteella, joita mahdollisuuksien mukaan verrattiin otokseen valittujen unionin tuottajien kyselylomakevastauksiin.
(208)
Unionin kulutus kehittyi seuraavasti:
Taulukko 1
Unionin kulutus (1 000 m2)
2009
2010
2011
Tutkimusajanjakso
Unionin kulutus yhteensä
16 596
28 239
33 993
27 412
Indeksi
100
170
205
165
Lähde: Glass for Europe, valituksen tekijä ja unionin tuottajien kyselylomakevastaukset
(209)
Tarkastelujaksolla unionin kokonaiskulutus kasvoi 65 prosenttia vuoden 2009 ja 2011 välillä mutta laski tutkimusajanjaksolla verrattuna vuoteen 2011. Kulutus vuonna 2012 oli merkittävästi yli vuoden 2009 tason. Tämä johtuu pääasiassa lopputuotteiden, etenkin aurinkosähkömoduulien, kulutuksen kasvusta (ks. E jakson 2.3 kohta).
4. Tuonti asianomaisesta maasta
4.1 Asianomaisesta maasta tulevan tuetun tuonnin määrä ja markkinaosuus
(210)
Unioniin tuodaan aurinkopaneeleissa käytettävää lasia CN-koodilla ”7007 19 80 - Muu - Laminoitu varmuuslasi”, johon kuuluu muitakin tuotteita, jotka eivät ole tämän tutkimuksen kohteena, joten Eurostatin tietoja ei voitu käyttää tuontimäärien ja -arvojen määrittämiseen. Tuontimäärät ja -arvot perustuivat valituksen tekijän ja Glass for Europe -järjestön toimittamiin tietoihin. Tuettu tuonti asianomaisesta maasta unioniin kehittyi seuraavasti:
Taulukko 2
Tuontimäärä (1 000 m2) ja markkinaosuus
2009
2010
2011
Tutkimusajanjakso
Kiinasta tulevan tuonnin määrä (1 000 m2)
1 200
2 050
6 150
8 350
Indeksi
100
171
513
696
Markkinaosuus
7,2 %
7,3 %
18,1 %
30,5 %
Indeksi
100
100
250
421
Lähde: Glass for Europe ja valitus
(211)
Tarkasteltavana olevan tuotteen tuetun tuonnin määrä unioniin kasvoi merkittävästi eli 596 prosentilla tarkastelujaksolla. Tämän johdosta Kiinasta unionin markkinoille tapahtuneen tarkasteltavana olevan tuotteen tuonnin markkinaosuus kasvoi merkittävästi (7,2 prosentista 30,5 prosenttiin).
(212)
Myös unionin kulutus kasvoi vuoteen 2012 asti. Vuonna 2012, jolloin unionin markkinat kutistuivat, kiinalaiset vientiä harjoittavat tuottajat pystyivät edelleen kasvattamaan tuonnin kokonaismäärää.
(213)
Päätelmien ilmoittamisen jälkeen Kiinan viranomaiset väittivät, että komissio oli käyttänyt erittäin paisuteltuja tietoja, koska Kiinan vientitilastojen mukaan vienti oli väitetysti paljon vähäisempää verrattuna ilmoitusasiakirjassa esitettyyn tuontimäärään, ja ne vaativat selitystä sille, miten nämä määrät oli laskettu.
(214)
Ensinnäkin komissio huomauttaa, että Kiinan viranomaisten toimittamissa vientitilastoissa - joihin sisältyvät kaikentyyppiset karkaistut lasit - määrät ovat yli 2,5 kertaa alemmat kuin Eurostatin tilastoissa CN-koodin ex 7007 19 80 osalta vuonna 2012. Tämän vuoksi komissio ei voi pitää näitä tilastoja riittävän luotettavina.
(215)
Komissio teki laskelmansa valituksen tekijän ja Glass for Europen toimittamien tietojen perusteella. Nämä tiedot löytyvät ei-luottamuksellisista asiakirjoista. Komissio tarkisti nämä tiedot vertaamalla niitä otokseen valittujen vientiä harjoittavien tuottajien ja muiden yhteistyössä toimineiden vientiä harjoittavien tuottajien toimittamiin tarkastettuihin tietoihin. Kuten A jakson 3.3 kohdassa mainittiin, yhteistyössä toimineiden vientiä harjoittavien tuottajien osuus aurinkopaneeleissa käytettävän lasin ilmoitetusta viennistä unioniin oli lähes 100 prosenttia vuonna 2012. Tämän vuoksi komissiolla ei ole mitään syytä uskoa, että tiedot, joihin sen päätelmät perustuvat, olisivat virheellisiä. Lisäksi Kiinan viranomaiset eivät toimittaneet mitään näyttöä väitteensä tueksi.
4.2 Asianomaisesta maasta tulevan tuetun tuonnin hinnat ja hinnan alittavuus
(216)
Asianomaisesta maasta unioniin tulevan tuetun tuonnin keskimääräiset hinnat kehittyivät seuraavasti:
Taulukko 3
Tuontihinnat (euroa/m2)
2009
2010
2011
Tutkimusajanjakso
Kiina
6,02
6,10
4,96
4,38
Indeksi
100
101
82
73
Lähde: valituksen tekijä ja kiinalaisten vientiä harjoittavien tuottajien kyselyvastaukset
(217)
Tarkasteltavana olevan tuotteen keskimääräinen tuontihinta putosi tarkastelujaksolla. Keskimääräinen tuontihinta vuoden 2009 ja tutkimusajanjakson välillä laski 27,2 prosenttia eli 6,02 eurosta/m2 4,38 euroon/m2.
(218)
Tutkimusajanjakson aikaisen hinnan alittavuuden määrittämiseksi verrattiin otokseen valittujen unionin tuottajien unionin markkinoilla etuyhteydettömiltä asiakkailta veloittamia tuotelajikohtaisia painotettuja keskimääräisiä myyntihintoja, jotka oli oikaistu noudettuna lähettäjältä -tasolle, vastaaviin otokseen valituilta kiinalaisilta tuottajilta tulevassa tuonnissa ensimmäiseltä riippumattomalta asiakkaalta unionin markkinoilla veloitettuihin tuotelajikohtaisiin painotettuihin keskimääräisiin hintoihin, jotka oli määritetty CIF-tasolla ja oikaistu asianmukaisesti ylöspäin (eli 0,40 euroa/m2) tulliselvitys-, käsittely- ja lastauskustannusten ja 3 prosentin tuontitullin huomioon ottamiseksi. Nämä oikaisut nostavat hintaa tuotevalvontakoodista riippuen 7-15 prosenttia (painotettu keskiarvo 11 prosenttia).
(219)
Hintavertailu tehtiin tuotelajikohtaisesti samassa kaupan portaassa tapahtuneiden liiketoimien osalta; hintoja on tarvittaessa oikaistu edeltävän kappaleen mukaisesti, kun niistä on ensin vähennetty alennukset ja hyvitykset. Vertailun tulos osoitti tarkasteltavana olevan tuotteen tuetun tuonnin painotetun keskimääräisen hinnan alittavuuden marginaalin yritystä kohti olevan 10,6-26,7 prosenttia ilmaistuna osuutena otokseen valittujen unionin tuottajien liikevaihdosta tutkimusajanjaksolla.
5. Unionin tuotannonalan taloudellinen tilanne
(220)
Tutkittaessa tuetun tuonnin vaikutusta unionin tuotannonalaan arvioitiin perusasetuksen 8 artiklan 5 kohdan mukaisesti kaikki taloudelliset tekijät ja indeksit, jotka vaikuttivat unionin tuotannonalan tilanteeseen tarkastelujaksolla.
(221)
Kuten edellä A jakson 3.2 kohdassa mainitaan, unionin tuotannonalan mahdollisesti kärsimän vahingon tutkimiseen käytettiin otantamenetelmää.
(222)
Vahinkoanalyysia varten komissio erotti toisistaan makro- ja mikrotaloudelliset vahinkoindikaattorit. Komissio arvioi makrotaloudelliset indikaattorit tarkastelujaksolta Glass for Europen ja valituksen tekijän toimittamien kaikkia unionin tuottajia koskevien tietojen pohjalta. Komissio analysoi mikrotaloudelliset indikaattorit otokseen valittujen unionin tuottajien kyselylomakevastausten perusteella.
(223)
Tätä tutkimusta varten arvioitiin seuraavia makrotaloudellisia indikaattoreita: tuotanto, tuotantokapasiteetti, kapasiteetin käyttöaste, myyntimäärä, markkinaosuus, kasvu, työllisyys, tuottavuus, tukimarginaalin merkittävyys ja toipuminen aiemman tuetun tuonnin vaikutuksista.
(224)
Siinä arvioitiin seuraavia mikrotaloudellisia indikaattoreita: keskimääräiset yksikköhinnat, yksikkökustannukset, työvoimakustannukset, varastot, kannattavuus, kassavirta, investoinnit, investointien tuotto ja pääoman saanti.
(225)
Yksi vientiä harjoittava tuottaja väitti, että komissio ei ollut tehnyt vahinkoanalyysia perusasetuksen 8 artiklan 1 ja 4 kohdan mukaisesti, koska se teki analyysin kahden erillisen ja väitetysti epäjohdonmukaisen tietojoukon eli makro- ja mikrotaloudellisten vahinkoindikaattoreiden perusteella. Lisäksi tuottajan mukaan kahden tietojoukkoon perustuvan analyysin väitetty epäjohdonmukaisuus herättää vakavia epäilyksiä koko vahinkoa koskevan kuvan asianmukaisuudesta, tasapuolisuudesta ja puolueettomuudesta.
(226)
Sama osapuoli siteerasi myös useita aiempia tutkimuksia, joissa unionin toimielimet väitetysti määrittelivät epäjohdonmukaisesti eri tiedot kuuluviksi joko makro- tai mikrotason tietoihin.
(227)
Komissio ei voi hyväksyä tätä väitettä. Tätä menetelmää sovelletaan otantatapauksissa, jotta voidaan analysoida unionin tuotannonalan tilanne ja ottaa huomioon otoksessa esiin tulevien suuntausten lisäksi myös koko unionin tuotannonalan tasolla esiin tulevat suuntaukset. Analyysissä tarkasteltiin kaikkia perusasetuksen 8 artiklan 4 kohdassa säädettyjä tekijöitä. Myös vahinkoa koskevat päätelmät on tehty näiden kaikkien tekijöiden perusteella. Näin ollen vahinkoanalyysi tehtiin perusasetuksen 8 artiklan 1 ja 4 kohdan mukaisesti.
6. Makrotaloudelliset indikaattorit
6.1 Tuotanto, tuotantokapasiteetti ja kapasiteetin käyttöaste
(228)
Unionin tuotanto, tuotantokapasiteetti ja kapasiteetin käyttöaste yhteensä kehittyivät seuraavasti tarkastelujaksolla:
Taulukko 4
Tuotanto, tuotantokapasiteetti ja kapasiteetin käyttöaste
2009
2010
2011
Tutkimusajanjakso
Tuotantokapasiteetti (1 000 m2)
39 000
44 611
48 511
54 615
Indeksi 2009
100
114
124
140
Tuotantomäärä (1 000 m2)
17 540
29 245
31 245
21 734
Indeksi
100
167
178
124
Kapasiteetin käyttöaste
45 %
66 %
64 %
40 %
Indeksi
100
146
143
88
Lähde: valituksen tekijä ja unionin tuottajien kyselyvastaukset
(229)
Unionin tuotannonalan tuotanto kasvoi tarkastelujaksolla kulutusta vastaavasti. Unionin tuotannonalalla oli jo tarkastelujakson alussa ylimääräistä tuotantokapasiteettia. Unionin kulutuksen nopean kasvun ansiosta ylimääräinen kapasiteetti kutistui vuoteen 2011 asti, kun unionin tuotantokapasiteetti - joka kyllä kasvoi - kasvoi hitaammin kuin unionin kulutus. Tuotantokapasiteetti jatkoi kasvua vuonna 2012, jolloin unionin kulutus puolestaan väheni. Tuotanto kasvoi vuodesta 2009 vuoteen 2011, minkä jälkeen se laski 30 prosenttia tutkimusajanjaksolla. Olemassa olevan kapasiteetin ansiosta unionin tuotannonala pystyi nopeasti lisäämään tuotantoa vastatakseen unionin kysynnän voimakkaaseen kasvuun vuoteen 2011 asti. Samalla unionin tuotannonala - vastauksena vuodesta 2009 vuoteen 2011 todettuun kasvuun - lisäsi kapasiteettiaan, joka tuli osittain tuotantoon vasta tutkimusajanjaksolla. Tämän johdosta kapasiteetin käyttöaste laski jyrkästi tutkimusajanjaksolla verrattuna aiempiin vuosiin.
(230)
Vaikka unionin tuotannonala kasvattikin tarkastelujaksolla kapasiteettiaan vastatakseen kulutuksen kasvuun, unionin tuotannonalan tuotantotasot kasvoivat hitaammin kuin kulutus, ja kapasiteetin käyttöaste - tarkastelujakson kolmen ensimmäisen vuoden merkittävän kasvun jälkeen - pieneni tutkimusajanjaksolla; tämä tapahtui samaan aikaan, kun asianomaisesta maasta tulevan tuetun tuonnin markkinaosuus kasvoi ja unionin tuotannonalan tärkeimmät asiakkaat joutuivat epäoikeudenmukaiseen kilpailutilanteeseen aurinkopaneelisektorilla Kiinasta polkumyynnillä ja tuetusti tulevan tuonnin johdosta.
6.2 Myyntimäärä ja markkinaosuus
(231)
Unionin tuotannonalan myyntimäärät ja markkinaosuus kehittyivät tarkastelujaksolla seuraavasti:
Taulukko 5
Myyntimäärä ja markkinaosuus
2009
2010
2011
Tutkimusajanjakso
Myyntimäärä (1 000 m2)
14 696
25 303
26 556
18 039
Indeksi
100
172
181
123
Markkinaosuus
88,6 %
89,6 %
78,1 %
65,8 %
Indeksi
100
101
88
74
Lähde: Glass for Europe, valituksen tekijä ja unionin tuottajien kyselylomakevastaukset
(232)
Unionin tuotannonalan myyntimäärä kasvoi tarkastelujaksolla 22,7 prosenttia. Kun kuitenkin otetaan huomioon unionin kulutuksen 65 prosentin kasvu, unionin tuotannonalan markkinaosuus laski 88,6 prosentista 65,8 prosenttiin vuoden 2009 ja tutkimusajanjakson välillä eli laskua oli huomattavat 25,7 prosenttia tarkastelujaksolla. Unionin tuotannonalan myynti kasvoi paljon vähemmän kuin tuettu tuonti asianomaisesta maasta. Tämän vuoksi unionin tuottajat eivät pystyneet täysimääräisesti hyödyntämään kasvavaa kulutusta, ja näin niiden markkinaosuus pieneni tarkastelujaksolla.
6.3 Kasvu
(233)
Unionin tuotannonalan kasvu tulee esiin määrällisissä eli tuotantoa, myyntiä ja markkinaosuutta kuvaavissa indikaattoreissa verrattuna kulutuksen kehitykseen. Vaikka kulutus kasvoi tarkastelujakson aikana, unionin tuottajien markkinaosuus ei kasvanut kulutuksen mukaisesti. Unionin tuotannonalan markkinaosuus supistui tarkastelujakson aikana. Samalla kaudella Kiinasta tulevan tuonnin markkinaosuus kasvoi 321 prosenttia. Se, että unionin tuotannonala ei pystynyt kasvamaan markkinoiden kasvun mukaisesti, vaikutti negatiivisesti sen taloudelliseen tilanteeseen.
6.4 Työllisyys ja tuottavuus
(234)
Työllisyys ja tuottavuus kehittyivät seuraavasti tarkastelujaksolla:
Taulukko 6
Työllisyys ja tuottavuus
2009
2010
2011
Tutkimusajanjakso
Työntekijät kokoaikaiseksi muutettuna (FTE)
565
792
932
857
Indeksi
100
140
165
152
Tuottavuus (1 000 m2/FTE)
31
37
34
25
Indeksi
100
119
108
82
Lähde: valituksen tekijä ja unionin tuottajien kyselyvastaukset
(235)
Työllisyys kasvoi kaiken kaikkiaan 52 prosenttia vuoden 2009 ja tutkimusajanjakson välillä. Kasvu kuitenkin tapahtui vuoteen 2011 mennessä, jolloin työllisyys oli huipussaan (932 kokoaikaista työntekijää), minkä jälkeen se laski 857 kokoaikaiseen työntekijään tutkimusajanjaksolla. Tuottavuus kasvoi vain hieman vuosina 2010 ja 2011 vuoteen 2009 verrattuna. Tämä johtuu osittain siitä, että samankaltaisen tuotteen tuotanto on erittäin automatisoitua ja vaatii vain vähän työntekijöitä. Tutkimusajanjaksolla se kuitenkin laski 24,4 prosenttia verrattuna vuoteen 2011. Tämä johtui siitä, että tuotanto laski samalla kaudella noin 30 prosenttia, mikä vaikutti negatiivisesti kapasiteetin käyttöasteeseen.
(236)
Näin ollen työllisyys laski tutkimusajanjaksolla ja vastasi samankaltaisen tuotteen unionin tuotannon suuntausta tutkimusajanjaksolla.
6.5 Tukimarginaalin suuruus ja toipuminen aiemmasta tuetusta tuonnista
(237)
Kaikki tukimarginaalit ovat merkittävästi vähimmäistasoa korkeammat. Kun otetaan huomioon asianomaisesta maasta tulevan tuonnin määrä ja hinnat, tosiasiallisten tukimarginaalien vaikutusta unionin tuotannonalaan voidaan pitää merkittävänä.
(238)
Koska kyseessä on ensimmäinen tarkasteltavana olevaa tuotetta koskeva tukien vastainen tutkimus, aiemmasta tuetusta tuonnista toipuminen ei ole relevanttia tässä arvioinnissa.
7. Mikrotaloudelliset indikaattorit
(239)
Kuten edellä todettiin, mikrotaloudellisia indikaattoreita analysoidaan otokseen valittujen unionin tuottajien toimittamien kyselylomakevastausten perusteella. Useimmat otokseen valitut unionin tuottajat tekivät alkuinvestointinsa ja aloittivat samankaltaisen tuotteen tuotannon vuonna 2009. Vaikka suurin osa otokseen valituista unionin tuottajista toimi lasisektorilla aiemminkin, kaikkien yritysten oli investoitava aurinkopaneeleihin käytettävän lasin tuotantolaitoksiin, jotka ovat täysin riippumattomia tavallisesta lasintuotannosta, koska lasin puhtaus ja rautapitoisuus ovat hyvin erilaiset samoin kuin yleinen laatu. Lisäksi lasi on temperoitava, toisin kuin tavallinen lasi. Lopuksi lisätään myös pinnoite. Näin ollen tämä käynnistysvaihe vaikutti merkittävästi kaikkiin jäljempänä analysoituihin indikaattoreihin. Jotta voitaisiin esittää suuntaukset ilman otokseen valittujen yritysten käynnistysvaiheen vääristävää vaikutusta, indeksit esitetään myös vuodelta 2010.
7.1 Hinnat ja niihin vaikuttavat tekijät
(240)
Otokseen valittujen unionin tuottajien keskimääräiset myyntihinnat etuyhteydettömille asiakkaille unionissa kehittyivät seuraavasti tarkastelujaksolla:
Taulukko 7
Keskimyyntihinta EU:ssa
2009
2010
2011
Tutkimusajanjakso
Keskimääräinen yksikkömyyntihinta unionin markkinoilla (euroa/m2)
10,64
9,07
8,91
8,20
Indeksi 2009
100
85
84
77
Indeksi 2010
117
100
98
90
Yksikkötuotantokustannukset (euroa/m2)
13,13
8,38
8,44
9,34
Indeksi 2009
100
64
64
71
Indeksi 2010
157
100
101
112
Lähde: unionin tuottajien kyselyvastaukset
(241)
Unionin myyntihinnat putosivat jatkuvasti tarkastelujaksolla, mutta hintojen lasku oli erityisen voimakasta tutkimusajanjaksolla, jolloin ne putosivat 7,9 prosenttia vuoteen 2011 nähden, 9,5 prosenttia vuoteen 2010 nähden ja 23 prosenttia vuoteen 2009 nähden. Unionin tuottajien myyntihintojen lasku oli hitaampaa kuin asianomaisesta maasta tuotujen tuotteiden myyntihinnoissa todettu suuntaus. Kiinan hinnat laskivat esimerkiksi vuosien 2011 ja 2012 välillä 11 prosenttia ja unionin hinnat putosivat 8 prosenttia samalla kaudella.
(242)
Unionin tuotannonalan keskimääräisten yksikkömyyntihintojen ja kiinalaisten tuontihintojen suuresta erosta (ks. D jakson 4.2 kohta) huolimatta tuotelajikohtaiseen vertailuun perustuva hintojen tosiasiallinen alittavuus oli kuitenkin paljon alempi eli 10,6-26,7 prosenttia tutkimusajanjaksolla. Tämä johtuu siitä, että otokseen valitut kiinalaiset vientiä harjoittavat tuottajat eivät vieneet kaikkia unionin tuotannonalan tuottamia tuotelajeja.
(243)
Päätelmien ilmoittamisen jälkeen Kiinan viranomaiset väittivät, että komissio ei ollut ottanut huomioon kiinalaisten vientiä harjoittavien tuottajien viemien tuotelajien ja unionin tuottajien myymien tuotelajien eroja arvioidessaan kiinalaisten tuotteiden keskimääräisiä hintoja. Sen tosiseikan mainitseminen, että unionin tuotannonalan ja kiinalaisten vientiä harjoittavien tuottajien keskimääräisen myyntihinnan välillä oli merkittävä ero, johti väitteen mukaan tosiseikkojen vääristyneeseen esittämiseen unionin myyntihintojen ja kiinalaisten tuontihintojen välisen eron vuoksi.
(244)
Kuten edellä todettiin, komissio teki tarkan tuotelajikohtaisen vertailun hinnan alittavuuden selvittämiseksi, mikä on kiistaton osa vahinkoanalyysiä. Se ilmoitti selvästi erojen syyn, joka oli se, että kiinalaiset vientiä harjoittavat tuottajat eivät tuottaneet kaikkia unionin tuotannonalan tuottamia tuotelajeja. Sen vuoksi ei voida väittää, että komissio esitti tosiseikat harhaanjohtavasti ja vääristellen.
(245)
Yksikkötuotantokustannukset kasvoivat yli 10 prosenttia vuoden 2011 ja tutkimusajanjakson välillä ja pysyivät suhteellisen vakaina vuosien 2010 ja 2011 välillä. Tuotantokustannukset noudattelivat yleisesti myyntihintojen suuntausta vuosien 2009 ja 2011 välillä. Yksikkötuotantokustannusten kasvu vuonna 2012 johtui tuotantomäärän laskusta.
(246)
Kiinan viranomaiset väittivät myös, että keskimääräisen yksikkömyyntihinnan lasku tarkastelujaksolla johtui muun muassa saavutetusta tuotannon tehostumisesta. Lisäksi yksikkötuotantokustannusten nousu vuonna 2012 ei väitetysti johtunut tuotantomäärän laskusta vaan tuotantokapasiteetin kasvusta.
(247)
Tehokkuuden paranemisesta vuosina 2009-2011 saadut hyödyt alensivat tosiaan yksikkötuotantokustannuksia ja vaikuttivat näin yksikkömyyntihinnan alenemiseen. Komissio kuitenkin vahvisti, että tutkimusajanjaksolla keskimääräinen myyntihinta laski huomattavasti alle keskimääräisten yksikkötuotantokustannusten ja kattoi niistä vain 88 prosenttia. Otokseen valittujen yritysten tuotantokapasiteetin kasvu ei olisi voinut aiheuttaa niiden yksikkötuotantokustannusten nousua. Niiden tuotantokapasiteetti kasvoi vain 2,6 prosenttia vuosien 2011 ja 2012 välillä, kun taas niiden keskimääräiset yksikkötuotantokustannukset kohosivat 10,6 prosenttia samalla kaudella. Näin ollen nämä väitteet hylätään.
7.2 Työvoimakustannukset
(248)
Otokseen valittujen unionin tuottajien keskimääräiset työvoimakustannukset kehittyivät seuraavasti tarkastelujaksolla:
Taulukko 8
Keskimääräiset työvoimakustannukset työntekijää kohti
2009
2010
2011
Tutkimusajanjakso
Keskimääräiset kustannukset työntekijää kohti (euroa)
45 232
44 503
48 288
50 615
Indeksi 2009
100
98
107
112
Indeksi 2010
102
100
109
114
Lähde: unionin tuottajien kyselyvastaukset
(249)
Keskimääräiset työvoimakustannukset työntekijää kohti kohosivat vuoden 2009 ja tutkimusajanjakson välillä jatkuvasti (yhteensä 12 prosenttia). Merkittävä 4,8 prosentin nousu tapahtui kuitenkin vuoden 2011 ja tutkimusajanjakson välillä. Työvoimakustannusten yleistä kasvua voidaan osittain selittää tehtaiden tyhjäkäynnistä vuoden 2011 ja tutkimusajanjakson välillä joillekin unionin tuottajille aiheutuneilla kustannuksilla; niiden oli maksettava työntekijöille vaikkeivät nämä todellisuudessa tehneet töitä.
7.3 Varastot
(250)
Otokseen valittujen unionin tuottajien varastot kehittyivät seuraavasti tarkastelujaksolla:
Taulukko 9
Varastot
2009
2010
2011
Tutkimusajanjakso
Loppuvarastot (1 000 m2)
1 540
1 875
1 657
1 778
Indeksi 2009
100
122
108
115
Indeksi 2010
82
100
88
95
Lähde: unionin tuottajien kyselyvastaukset
(251)
Varastot kasvoivat 7,3 prosenttia vuoden 2011 ja tutkimusajanjakson välillä ja 15 prosenttia vuoden 2009 ja tutkimusajanjakson välillä ja pienenivät sitten 11,6 prosenttia vuosien 2010 ja 2011 välillä.
(252)
Päätelmien ilmoittamisen jälkeen Kiinan viranomaiset väittivät, että varastoja koskevat suuntaukset eivät ole merkityksellisiä, koska niiden nousu absoluuttisesti ja suhteellisesti ilmaistuna oli erittäin vähäistä.
(253)
Hintakehitys huomioon ottaen tuottajan ei ole järkevää pitää suuria varastoja, koska niiden arvo pienenee nopeasti. Unionin tuottajien voitaisiin näin ollen odottaa pitävän samankaltaisen tuotteen varastot pieninä. Sen vuoksi samankaltaisen tuotteen varastojen kasvu vuoden 2011 ja tutkimusajanjakson välillä - vaikkakin se oli melko vähäistä - on merkityksellinen indikaattori määritettäessä, aiheutuiko unionin tuotannonalalle merkittävää vahinkoa. Varastojen suurta määrää (absoluuttisesti mitattuna) vuonna 2010 on tarkasteltava ottaen huomioon, että myynti kyseisenä vuonna oli paljon suurempaa kuin tutkimusajanjaksolla.
7.4 Kannattavuus, kassavirta, investoinnit, investointien tuotto ja pääoman saanti
(254)
Otokseen valittujen unionin tuottajien kannattavuus, kassavirta, investoinnit ja investointien tuotto kehittyivät seuraavasti tarkastelujaksolla:
Taulukko 10
Kannattavuus, kassavirta, investoinnit ja investointien tuotto
2009
2010
2011
Tutkimusajanjakso
Kannattavuus
-20,3 %
8,3 %
8,2 %
-14,5 %
Indeksi 2009
100
241
240
129
Indeksi 2010
- 244
100
99
- 174
Kassavirta (tuhatta euroa)
-21 550
29 574
33 425
6 200
Indeksi 2009
100
337
355
229
Indeksi 2010
-73
100
113
21
Investoinnit (tuhatta euroa)
46 087
18 230
7 633
10 712
Indeksi 2009
100
40
17
23
Indeksi 2010
253
100
42
59
Investointien tuotto
-6,9 %
9,6 %
13,3 %
-11,5 %
Indeksi 2009
100
339
393
66
Indeksi 2010
-72
100
139
- 120
Lähde: unionin tuottajien kyselyvastaukset
(255)
Otokseen valittujen unionin tuottajien kannattavuus määritettiin ilmaisemalla samankaltaisen tuotteen myynnistä etuyhteydettömille asiakkaille unionissa saatu nettovoitto ennen veroja prosentteina tämän myynnin liikevaihdosta.
(256)
Vuonna 2009 useimmille otokseen valituille unionin tuottajille aiheutui tappioita, jotka - kuten D jakson 7 kohdassa selitettiin - johtuivat pääasiassa siitä, että ne aloittivat samankaltaisen tuotteen tuotannon tuolloin. Vuonna 2010 keskimääräinen voitto oli jo 8,31 prosenttia. Kannattavuus laski tämän jälkeen hieman vuonna 2011, kun tuettu tuonti alkoi lisääntyä. Tuotannonalalle aiheutui merkittäviä tappioita tutkimusajanjaksolla eli pudotusta oli 276,6 prosenttia vuoteen 2011 verrattuna.
(257)
Nettokassavirta eli otokseen valittujen unionin tuottajien kyky rahoittaa itse toimintaansa putosi huomattavasti (81 prosenttia) vuoden 2011 ja tutkimusajanjakson välillä. Se lisääntyi vähitellen vuodesta 2010 ja kasvoi yleisesti ottaen tarkastelujaksolla.
(258)
Investointien tuotto ilmaistiin voittoprosenttina investointien nettokirjanpitoarvosta.
(259)
Taulukosta 10 käy ilmi, että vuoden 2009 käynnistysvaiheen jälkeen, jolloin tuotannonala teki suuria investointeja samankaltaiseen tuotteeseen, investoinnit vähenivät jatkuvasti vuosien 2009 ja 2011 välillä ja kasvoivat sitten tutkimusajanjaksolla. Investoinnit pysyivät kuitenkin alhaisella tasolla tutkimusajanjaksolla verrattuna vuoden 2009 tasoihin. Tutkimusajanjaksolla tehdyt investoinnit liittyivät lähinnä tutkimukseen ja kehittämiseen sekä tuotantoteknologian ja -prosessien parantamiseen ja ylläpitämiseen tehokkuuden parantamiseksi. Tuotannonala investoi tällä kaudella etenkin uusiin tuotelajeihin, joita ei tuoda Kiinasta ja jotka vaativat paljon tutkimusta ja innovointia.
(260)
Investointien tuotto sitä vastoin pieneni 34 prosenttia vuosien 2009 ja 2012 välillä. Se kuitenkin kasvoi jatkuvasti ennen tutkimusajanjaksoa eli se kasvoi 293 prosenttia vuosien 2009 ja 2011 välillä mutta putosi 186 prosenttia tutkimusajanjaksolla verrattuna vuoteen 2011. Vuonna 2012 tapahtunut pudotus on loogista seurausta siitä, että unionin tuotannonala oli tappiollinen tutkimusajanjaksolla.
(261)
Pääoman saannin osalta todettiin, että unionin tuotannonalan kyky kerryttää samankaltaisen tuotteen osalta käteisvaroja heikkeni jatkuvasti, minkä vuoksi unionin tuotannonalan taloudellinen tilanne huononi.
8. Vahinkoa koskevat päätelmät
(262)
Unionin tuotannonalan tilanteen analyysi osoittaa useimpien vahinkoindikaattoreiden selvästi heikkenevän suuntauksen. Yleisesti kasvavan kulutuksen yhteydessä kokonaistuotanto kasvoi tarkastelujaksolla. Vaikka myyntimäärä kasvoi, unionin tuotannonalan markkinaosuus kutistui tarkastelujaksolla, mikä johtui kulutuksen voimakkaammasta kasvusta kyseisellä jaksolla. Keskimääräiset myyntihinnat putosivat jyrkästi tarkastelujaksolla, mikä vaikutti negatiivisesti kaikkiin taloudellista suorituskykyä koskeviin indikaattoreihin, kuten kannattavuuteen, kassavirtaan, investointien tuottoon ja pääoman saamiseen.
(263)
Tarkastelujaksolla unionin tuotannonalan kokonaismyyntimäärä kasvoi. Unionin tuotannonalan myyntimäärän kasvuun liittyi kuitenkin keskimääräisten myyntihintojen sekä sen markkinaosuuden merkittävä lasku.
(264)
Edellä esitetyn perusteella tutkimuksessa vahvistettiin erityisesti, että unionin tuotannonalan myyntihinnat olivat alle tuotantokustannusten tutkimusajanjaksolla, millä on negatiivista vaikutusta unionin tuotannonalan kannattavuuteen, joka päätyikin merkittävästi negatiiviselle tasolle tutkimusajanjaksolla.
(265)
Tuotantokapasiteetti kehittyi kuitenkin positiivisesti vuoden 2009 ja tutkimusajanjakson välillä. Vaikka investoinnit vähenivät vuoden 2009 ja tutkimusajanjakson välillä, ne kasvoivat vuoden 2011 ja tutkimusajanjakson välillä. Tämä johtuu siitä, että kuten D jakson 7.4 kohdassa selitettiin, otokseen valitut yritykset jatkoivat investointeja samankaltaiseen tuotteeseen muun muassa keskittymällä tuotelajeihin markkinasektoreilla, joilla ei ole vielä näiden tuotelajien vientiä asianomaisesta maasta ja jotka edellyttävät paljon tutkimusta ja innovointia. Samalla on ilmeistä, että unionin tuotannonalan on myös pystyttävä tuottamaan ja myymään suuria määriä perustuotelajeja (jotka kilpailevat tällä hetkellä Kiinasta tulevan tuetun tuonnin kanssa), jotta ne voivat pienentää kiinteitä kustannuksia ja saavuttaa mittakaavaetuja.
(266)
Päätelmien ilmoittamisen jälkeen Kiinan viranomaiset väittivät, että komission arviointi on epäjohdonmukainen, koska siinä todetaan, että investoinnit tehtiin pääasiassa T&K-toimintaan mutta väitetään myös, että kapasiteettia lisättiin tutkimusajanjaksolla kysynnän kasvamista ennakoiden. Nämä seikat eivät ole epäjohdonmukaisia vaan toisiaan täydentäviä: investoinnit uusiin tuotelajeihin samalla kaudella johtavat väistämättä myös kapasiteetin kasvuun. Vaikka tällaiset investoinnit kasvattivatkin unionin tuotannonalan kustannuksia, ne ovat myös merkittävä indikaattori siitä, että tuotannonala tekee parhaansa pysyäkseen kilpailukykyisenä.
(267)
Näin ollen voidaan päätellä, että unionin tuotannonalalle aiheutui merkittävää vahinkoa tutkimusajanjaksolla mutta se myös aktiivisesti etsi tapoja vähentää altistumistaan tarkasteltavana olevan tuotteen tuetulle tuonnille kehittämällä innovatiivisia tuotteita, joita asianomaisesta maasta ei vielä tuoda.
(268)
Edellä esitetyn perusteella päätellään, että unionin tuotannonalalle on aiheutunut perusasetuksen 8 artiklan 5 kohdassa tarkoitettua merkittävää vahinkoa.
E. SYY-YHTEYS
(269)
Perusasetuksen 8 artiklan 6 ja 7 kohdan mukaisesti tutkittiin, oliko asianomaisesta maasta tuleva tuettu tuonti aiheuttanut unionin tuotannonalalle vahinkoa siinä määrin, että sitä voidaan pitää merkittävänä. Muita tuetun tuonnin ohella tiedossa olevia tekijöitä, jotka olisivat samaan aikaan voineet aiheuttaa vahinkoa unionin tuotannonalalle, tutkittiin sen varmistamiseksi, ettei niiden mahdollisesti aiheuttamaa vahinkoa olisi pidetty tuetusta tuonnista johtuvana.
1. Tuetun tuonnin vaikutukset
(270)
Tutkimuksessa kävi ilmi, että tuettu tuonti lisääntyi tarkastelujaksolla: sen määrä kasvoi 596 prosenttia ja markkinaosuus 366 prosenttia. Sen vuoksi vahvistetaan, että tarkasteltavana olevan tuotteen tuonnin sekä määrä että markkinaosuus lisääntyivät huomattavasti tarkastelujaksolla. Tuetun tuonnin lisääntymisen ja unionin tuotannonalan markkinaosuuden pienenemisen välillä oli olemassa selvä ajallinen yhteys. Toisin sanoen tuonti kasvoi paljon nopeammin kuin unionin markkinat, ja unionin tuottajat menettivät markkinaosuuttaan Kiinasta tulevalle tuetulle tuonnille. Tutkimuksessa vahvistettiin myös, että kuten D jakson 4.2 kohdassa mainittiin, tuettu tuonti alitti unionin tuotannonalan hinnat tutkimusajanjaksolla.
(271)
Tutkimuksessa kävi ilmi, että tuetun tuonnin hinnat laskivat 27,2 prosenttia tarkastelujaksolla, ja tämä johti vieläkin suurempiin eroihin unionin tuottajien hintojen ja vientiä harjoittavien tuottajien hintojen välillä. Vastatakseen tähän merkittävään hintapaineeseen unionin tuotannonala toteutti mittavia toimia pienentääkseen tuotantokustannuksiaan. Pyrkimyksistä huolimatta Kiinasta tulevan tuonnin poikkeuksellisen alhaiset hinnat pakottivat unionin tuotannonalan alentamaan myyntihintojaan kannattamattomalle tasolle. Vuoden 2009 käynnistysvaiheen jälkeen unionin tuottajat saavuttivat vakaan voittotason vuosina 2010 ja 2011. Tutkimusajanjaksolla unionin tuottajille kuitenkin aiheutui merkittäviä tappioita.
(272)
Päätelmien ilmoittamisen jälkeen useat asianomaiset osapuolet kiistivät komission päätelmän, jonka mukaan unionin tuotannonalalle aiheutuneen merkittävän vahingon ja Kiinasta tulevan tuetun tuonnin välillä on syy-yhteys. Ne väittivät, että vahingon ja asianomaisesta maasta tulevan tuonnin lisääntymisen välillä ei ole ajallista yhteyttä. Tämä johtuu siitä, että vuosien 2009 ja 2011 välillä Kiinasta tuleva tuonti lisääntyi merkittävästi. Lisäksi Kiinasta tulevan tuonnin keskimääräinen hinta vuonna 2011 oli 4,96 EUR/m2 eli lähes sama kuin vuonna 2012 (4,38 EUR/m2).
(273)
Samojen osapuolten mukaan päätelmä, jonka mukaan unionin tuotannonalalle aiheutunut vahinko johtui kiinalaisesta tuonnista vuonna 2012, on ristiriidassa komission sen havainnon kanssa, että kiinalaisella tuonnilla ei väitetysti ollut mitään negatiivista vaikutusta edeltävänä vuotena etenkään unionin tuotannonalan voittomarginaaliin, vaikka keskimääräinen tuontihinta olikin hyvin samanlainen.
(274)
Osapuolet väittivät myös, että aiheutuneen merkittävän vahingon ja kiinalaisen tuetun tuonnin välistä ajallista yhteyttä ei voida arvioida koko tarkastelujakson ajalta vuodesta 2009 tutkimusajanjakson loppuun asti ottamatta huomioon tällä kaudella havaittuja muita suuntauksia.
(275)
Tarkastelujakson alusta tutkimusajanjakson loppuun tuonti lisääntyi 596 prosenttia ja sen markkinaosuus kasvoi 321 prosenttia. Tuontihinnat laskivat 27,2 prosenttia tarkastelujaksolla.
(276)
On totta, että unionin tuotannonalan voittomarginaali vuonna 2011 oli vain hieman alempi kuin vuonna 2010 siitä huolimatta, että Kiinasta tulevan tuonnin määrä kasvoi voimakkaasti jo vuonna 2011. Aurinkopaneeleissa käytettävän lasin kulutus unionissa kasvoi kuitenkin merkittävästi vuonna 2011 eli 20,4 prosenttia vuosien 2010 ja 2011 välillä, kun taas Kiinasta tulevan tuonnin määrä kasvoi 150 prosenttia samalla kaudella. Tutkimusajanjaksolla kulutus kyllä putosi hieman enemmän kuin 19 prosenttia, mutta Kiinasta tulevan tuonnin määrä kasvoi edelleen yli 35 prosentilla. Tämä osoittaa selvästi, että unionin tuotannonalalle tutkimusajanjaksolla aiheutunut merkittävä vahinko ja Kiinasta tulevan tuetun tuonnin voimakas kasvu osuivat ajallisesti yhteen. On myös loogista, että kestää jonkin aikaa, ennen kuin kasvaneen tuetun tuonnin negatiiviset vaikutukset kohdistuvat unionin tuottajiin (esim. asiakkaiden menetys, tappiot, investointien tuoton ja kassavirran väheneminen). Sen vuoksi väite hylätään.
(277)
Komissio analysoi myös muita suuntauksia tarkastelujaksolla. Se, että unionin tuotannonala tosiaan oli kannattava vielä vuonna 2011, vaikka kiinalainen tuonti kasvoikin silloin jo voimakkaasti, ei vaikuta siihen päätelmään, että tutkimusajanjaksolla unionin tuotannonalalle aiheutunut merkittävä vahinko ja Kiinasta tulevan tuetun tuonnin jatkuva kasvu osuivat ajallisesti yhteen.
(278)
Kun tutkimusajanjaksolla kulutus putosi hieman enemmän kuin 19 prosenttia, kiinalaiset vientiä harjoittavat tuottajat
a)
kasvattivat markkinaosuuttaan 12,4 prosenttiyksikköä verrattuna vuoteen 2011, kun taas unionin tuotannonalan markkinaosuus putosi 12,3 prosenttiyksikköä;
b)
lisäsivät Kiinasta tulevan tuonnin määrää yli 35 prosenttia, kun taas unionin tuotannonalan myynti putosi 32 prosenttia; ja
c)
alensivat entisestään jo hyvin alhaisia vientihintojaan yli 10 prosenttia ja alittivat unionin tuotannonalan hinnat jopa 26,7 prosentilla ja vaikuttivat näin unionin tuotannonalalle tutkimusajanjaksolla aiheutuneisiin tappioihin.
(279)
Edellä esitetyn analyysin perusteella komissio päättelee, että tuetun tuonnin esiintyminen ja sen markkinaosuuden huomattava kasvu hinnoilla, joka alittavat jatkuvasti unionin tuotannonalan hinnat, ovat syynä unionin tuotannonalalle aiheutuneeseen merkittävään vahinkoon.
2. Muiden tekijöiden vaikutukset
2.1 Kolmansista maista tuleva tuonti
(280)
Muista kolmansista maista tulevan tuonnin määrä kehittyi seuraavasti tarkastelujaksolla:
Taulukko 11
Tuonti kolmansista maista (1 000 m2)
Kolmannet maat
2009
2010
2011
Tutkimusajanjakso
Määrä (m2)
700
886
1 287
1 023
Indeksi
100
127
184
146
Markkinaosuus
4,2 %
3,1 %
3,8 %
3,7 %
Indeksi
100
74
90
88
Keskimääräinen hinta (euroa/m2)
10,50
10,09
9,60
8,40
Indeksi
100
96
91
80
Lähde: Glass for Europe ja valitus
(281)
Muista kolmansista maista tulevan tuonnin määrä tarkastelujaksolla kasvoi 46 prosenttia noudatellen unionin kulutuksen kasvua. Niiden markkinaosuus pieneni hieman (3,7 %) tutkimusajanjaksolla verrattuna vuoteen 2011 mutta pysyi kaiken kaikkiaan vakaana tarkastelujaksolla. Kiinan jälkeen toiseksi suurin viejä on Turkki, jonka jälkeen tulee Intia.
(282)
Kaikista kolmansista maista tulevasta tuonnista saatavilla olevat tiedot osoittavat, että keskimääräinen tuontihinta oli korkeampi kuin Kiinasta tulevan tuonnin keskimääräinen hinta. Tämä koskee myös tarkasteltavana olevan tuotteen tiettyjen tuotelajien yksikköhintoja. Toisaalta kolmansista maista tulevan tuonnin hinnat olivat samanlaisia tai korkeampia kuin unionin tuotannonalan keskimääräiset hinnat.
(283)
Kun otetaan huomioon kolmansista maista tuleva vähäinen tuontimäärä ja tuonnin markkinaosuus sekä hintataso, komissio päättelee, että kolmansista maista tuleva tuonti ei poistanut syy-yhteyttä tuetun tuonnin ja unionin tuotannonalalle aiheutuneen vahingon väliltä.
2.2 Unionin tuotannonalan vientitoiminta
(284)
Otokseen valittujen unionin tuottajien vientimäärä kehittyi seuraavasti tarkastelujaksolla:
Taulukko 12
Otokseen valittujen unionin tuottajien vientitoiminta
2009
2010
2011
Tutkimusajanjakso
Vientimyynnin arvo (tuhatta euroa)
19 313
19 814
27 419
7 001
Indeksi
100
103
142
36
Vientimyynnin määrä (1 000 m2)
1 460
1 713
2 708
760
Indeksi
100
117
185
52
Keskimääräinen hinta (euroa/m2)
13,22
11,56
10,12
9,21
Indeksi
100
87
77
70
Lähde: unionin tuottajien kyselyvastaukset
(285)
Otokseen valittujen unionin tuottajien vientimyynti kasvoi vuosien 2009 ja 2011 välillä mutta putosi äkillisesti tutkimusajanjaksolla 74 prosenttia arvon ja 71,9 prosenttia määrän osalta. Otokseen valittujen kiinalaisten viejien vastausten perusteella vaikuttaa siltä, että tämä johtuu kiinalaisen viennin erittäin alhaisista hinnoista unionin tuotannonalan tärkeimmissä vientikohteissa (eli Yhdysvalloissa ja Kanadassa).
(286)
Otokseen valittujen unionin tuottajien vientimyynnin osuus niiden kokonaismyyntimäärästä vuonna 2009 (käynnistysvaiheessa) oli 20 prosenttia, vuonna 2010 11 prosenttia ja huippuvuonna 2011 vain 14 prosenttia. Vuonna 2012 osuus laski edelleen 5 prosenttiin.
(287)
Unionin markkinat, jotka ovat yhdet maailman suurimmista, ovat unionin tuotannonalan tärkeimmät markkinat, eivätkä kolmansien maiden markkinat. Koska aurinkopaneeleissa käytettävä lasi on suhteellisen raskasta ja särkyvää, mistä aiheutuu lisäkustannuksia kun sitä kuljetetaan pitkiä matkoja (särkymis- ja korroosiovaaran vuoksi). Tutkimuksessa vahvistettiin myös, että vientituloksen heikkeneminen johtuu pääasiassa kiinalaisen viennin alhaisten hintojen aiheuttamasta kilpailusta myös kolmansien maiden markkinoilla. Sen vuoksi komissio ei voi päätellä, että otokseen valittujen unionin tuottajien vientituloksen heikkeneminen olisi poistanut syy-yhteyden tuetun tuonnin ja unionin tuotannonalalle aiheutuneen vahingon väliltä.
(288)
Päätelmien ilmoittamisen jälkeen useat osapuolet kiistivät komission päätelmät, joiden mukaan otokseen valittujen unionin tuottajien vientimyynnin pudotus tutkimusajanjaksolla johtui todennäköisimmin kiinalaisen viennin erittäin alhaisista hinnoista unionin tuotannonalan tärkeimmissä vientikohteissa (eli Yhdysvalloissa ja Kanadassa). Ne pitivät päätelmää perusteettomana, koska markkinoilla esiintyi kiinalaista vientiä myös vuonna 2011, minkä vuoksi ei ole mitään syytä, miksi sillä olisi ollut vaikutusta vain vuonna 2012. Ne olivat myös sitä mieltä, että todellinen syy unionin tuotannonalan vähäiseen vientimyyntiin oli se, että tuotannonala ei ollut kilpailukykyinen, ja kun hinnat maailmanmarkkinoilla putosivat, unionin tuotannonala ei säilynyt kilpailukykyisenä. Osapuolet väittivät, että tämän vuoksi unionin tuotannonalan vientimyynnin väheneminen tutkimusajanjaksolla pahensi sille aiheutunutta vahinkoa.
(289)
Komissio hylkää väitteet seuraavista syistä. Unionin tuotannon pääasialliset markkinat ovat edelleen unionin markkinat eivätkä kolmansien maiden markkinat. Etäälle kuljetuksista syntyneet lisäkustannukset (särkymis- ja korroosiovaaran vuoksi) voidaan myös kompensoida vain, jos hintataso kolmansissa maissa on riittävän korkea. Tämä edellytys ei näytä täyttyvän. Otokseen valittujen vientiä harjoittavien tuottajien kyselylomakevastauksista saatujen komission käytettävissä olevien tietojen perusteella kiinalaisen viennin hinnat unionin tuotannonalan tärkeimpiin vientikohteisiin olivat erittäin alhaiset ja laskivat edelleen tutkimusajanjaksolla vuoteen 2011 verrattuna. Tämä osoittaa, että unionin tuotannonalan heikentynyt vientitulos johtuu pääasiassa kiinalaisen viennin yhä alemmista hinnoista, myös kolmansien maiden markkinoilla, kuten tutkimuksessa vahvistettiin.
(290)
Samat osapuolet väittivät myös, että tutkimus koski unionin markkinoita eikä siinä arvioitu väitettyä epätervettä hinnoittelua kolmansien maiden markkinoilla.
(291)
Lisäksi väitteen mukaan EU:n toimielinten päätelmissä - vaikka ne olisivatkin oikeita - katsottiin muiden tekijöiden aiheuttama vahinko unioniin suuntautuvan tuetun tuonnin aiheuttamaksi. Näin ollen väitetty matalin hinnoin tai tuetusti tapahtunut vienti Kiinasta kolmansiin maihin ei ollut tuettua tuontia EU:hun, ja sitä voidaan pitää muuna tekijänä, jonka vahingollisia vaikutuksia ei voida pitää tuetun tuonnin aiheuttamina.
(292)
Komissio hylkää tämän väitteen. Se ei tutkinut, tapahtuiko Kiinasta kolmansiin maihin suuntautunut vienti polkumyyntihinnoin ja/tai tuetuin hinnoin. Se vain vahvisti kolmansiin maihin suuntautuvan viennin hintojen - jotka saatiin otokseen valituilta vientiä harjoittavilta tuottajilta - perusteella, että hinnat ovat laskeneet koko ajan viime vuosina.
(293)
Samalla tavoin komissio analysoi Kiinasta kolmansiin maihin suuntautuvan viennin hinnan alenemista erillisenä tekijänä eikä katsonut sen johtuvan unioniin suuntautuvasta tuetusta tuonnista. Tätä seikkaa käytettiin vain mahdollisena selityksenä sille, miksi unionin tuotannonalan vienti sen tärkeimmille kolmansien maiden markkinoille väheni, kun otetaan huomioon, että nämä markkinat eivät olleet eivätkä ole koskaan olleetkaan unionin tuotannonalan päämarkkinat. Unionin tuotannonalan myynnistä yli 85 prosenttia tapahtui myös huippuvuosina 2010 ja 2011 unionin markkinoilla.
(294)
Sen vuoksi komissio päättelee, että otokseen valittujen unionin tuottajien vientituloksen heikkeneminen ei voi poistaa syy-yhteyttä tuetun tuonnin ja unionin tuotannonalalle aiheutuneen vahingon väliltä.
2.3 Kulutuksen ja kapasiteetin kehitys
(295)
Kuten D jakson 3 kohdassa mainittiin, unionin kulutus kasvoi vuoden 2009 ja tutkimusajanjakson välillä 65 prosenttia. Se oli huipussaan vuonna 2011, jolloin se kasvoi 105 prosenttia vuoteen 2009 verrattuna. Unionin tuotannonala ei kuitenkaan pystynyt hyödyntämään tätä kulutuksen kasvua täysin. Sen myynti kasvoi merkittävästi vuoteen 2011 asti, mutta kasvu oli hitaampaa kuin markkinoiden kasvu. Sen jälkeen myynti laski tutkimusajanjaksolla. Sen markkinaosuus pieneni jatkuvasti tarkastelujaksolla ja putosi 25,7 prosenttia tutkimusajanjaksolla verrattuna vuoteen 2009 (-15,8 prosenttia vuoteen 2011 verrattuna). Kiinan markkinaosuus ja myyntimäärä sitä vastoin kasvoivat huomattavasti silloinkin, kun kulutus väheni vuoden 2011 ja tutkimusajanjakson välillä, eli kasvua oli 68,4 prosenttia vuoden 2011 ja tutkimusajanjakson välillä ja kaiken kaikkiaan 321 prosenttia koko jaksolla. Kiinasta tuleva tuonti kasvoi tarkastelujaksolla 596 prosenttia.
(296)
Koska unionin kulutus kasvoi tarkastelujaksolla, sen kehitys vahvistaa syy-yhteyttä kasvaneen tuetun tuonnin ja unionin tuotannonalalle aiheutuneen vahingon välillä eikä itsessään ole syy unionin tuotannonalalle aiheutuneeseen vahinkoon. Lisäksi tutkimusajanjaksollakin, jolloin kulutus väheni, kiinalainen tuettu tuonti pystyi edelleen kasvattamaan markkinaosuuttaan unionin tuotannonalan vahingoksi.
(297)
Päätelmien ilmoittamisen jälkeen useat osapuolet väittivät, että unionin tuotannonalalle aiheutunut vahinko johtui unionin kulutuksen vähenemisestä. Tämä on väitteen mukaan ainoa tekijä, joka vaikutti vähenevän ensimmäistä kertaa vuonna 2012 ja johon vahinko voidaan kohtuudella yhdistää, kun taas Kiinasta tuleva tuonti alkoi jo vuonna 2011 hinnoilla, jotka vastasivat vuoden 2012 hintoja.
(298)
Vuonna 2012 kulutus tosiaan väheni verrattuna edeltäviin vuosiin. Komission analyysi kuitenkin kattaa kauden tarkastelujakson alusta vuonna 2009 tutkimusajanjakson päättymiseen asti, ja tällä kaudella unionin kulutus kasvoi kaikkiaan 65 prosenttia. Tarkastelujaksolla unionin tuotannonalan markkinaosuus väheni koko ajan merkittävästi eli 25,7 prosenttia, kun taas kiinalaisen tuonnin markkinaosuus kasvoi 321 prosenttia. Kiinalainen tuonti kasvoi tarkastelujaksolla 596 prosenttia.
(299)
Lisäksi unionin kulutus oli tutkimusajanjaksolla vielä vastaavalla tasolla kuin vuonna 2010, ja kuten taulukossa 10 esitetään, unionin tuotannonala sai kohtuullisen voiton vuonna 2010. Sen vuoksi unionin kulutuksen väheneminen tutkimusajanjaksolla ei itsessään voinut johtaa unionin tuotannonalalle tutkimusajanjaksolla aiheutuneisiin tappioihin. Lisäksi unionin tuotannonalan markkinaosuus pieneni 26,6 prosenttia vuosien 2010 ja 2012 välillä, kun taas kiinalaisen tuonnin markkinaosuus kasvoi 318 prosenttia samalla kaudella. Jos unionin tuotannonalalle aiheutunut vahinko olisi johtunut kulutuksen vähenemisestä tutkimusajanjaksolla, vähenemisen olisi pitänyt vaikuttaa myös kiinalaiseen tuontiin. Näin ei kuitenkaan selvästi ollut. Kiinalaisen tuonnin sekä määrä että markkinaosuus päinvastoin kasvoivat merkittävästi tutkimusajanjaksolla.
(300)
Edellä esitetyn perusteella komissio hylkää tämän väitteen. Sen vuoksi komissio päättelee, että kulutuksen väheneminen tutkimusajanjaksolla ei voinut poistaa syy-yhteyttä tuetun tuonnin ja unionin tuotannonalalle aiheutuneen vahingon väliltä.
(301)
Unionin tuotannonalan tuotantokapasiteetin kasvu (ks. taulukko 4) noudatteli selkeästi unionin kulutuksen kasvun suuntausta vuoden 2011 loppuun asti. Tutkimuksessa kävi ilmi, että pääsyynä tuotantokapasiteetin 12,5 prosentin kasvuun vuoden 2011 ja tutkimusajanjakson välillä oli yhden yrityksen tulo aurinkopaneeleissa käytettävän lasin markkinoille. Kaikkien muiden markkinoilla olevien yritysten tuotantokapasiteetti laski hieman samalla kaudella. Tämän vuoksi yleinen suuntaus unionin tuotannonalan kapasiteetin kehityksessä noudatteli yleisesti unionin kulutuksen kehitystä. Näin ollen komissio katsoo, että unionin tuotannonalan korkea tuotantokapasiteetti, joka oli korkea jo tarkastelujakson alussa ja pysyi korkeana tutkimusajanjakson aikana, ei voinut poistaa syy-yhteyttä tuetun tuonnin ja unionin tuotannonalalle aiheutuneen vahingon väliltä.
(302)
Päätelmien ilmoittamisen jälkeen useat osapuolet väittivät, että komissio oli jättänyt ottamatta huomioon väitetyn ylikapasiteetin vahingon merkittävänä syynä. Kapasiteetin kasvu tarkastelujaksolla ei ollut väitteen mukaan perusteltua kulutuksen kasvun perusteella, koska unionin tuotannonalan tuotantokapasiteetin ja kulutuksen välillä oli jatkuvasti valtava ero, mikä osapuolten mukaan ei ole taloudellisesti kannattavaa. Niiden mukaan vielä se, että markkinoille tuli uusi tuottaja vuoden 2011 ja tutkimusajanjakson päättymisen välillä, vaikutti aiheutuneeseen vahinkoon, koska se lisäsi kilpailua kotimarkkinoilla.
(303)
Osapuolet väittivät lisäksi, että unionin kulutuksen vähenemisen, tuotantokapasiteetin lisääntymisen ja vientimyynnin laskun tuloksena kapasiteetin käyttöaste oli alhainen. Tämä alhainen kapasiteetin käyttöaste aiheutti korkeat kiinteät kustannukset, jotka osapuolten mukaan vaikuttivat vakavasti aurinkopaneeleissa käytettävän lasin unionin tuotannonalaan.
(304)
Komissio huomauttaa, että unionin koko tuotannonalan kapasiteetti on jatkuvasti ollut korkeampi kuin unionin kokonaiskulutus koko tarkastelujakson ajan. Tämä ei kuitenkaan estänyt otokseen valittuja unionin tuotannonalan yrityksiä saamasta voittoa kahtena vuonna ennen tutkimusajanjaksoa, ja niille aiheutui merkittävä -14,5 prosentin tappio vasta tutkimusajanjaksolla.
(305)
Lisäksi otokseen valittujen unionin tuottajien kapasiteetti kasvoi vain 4 prosenttia vuosien 2010 ja 2011 välillä ja 2,6 prosenttia vuoden 2011 ja tutkimusajanjakson välillä niin, että vuoden 2010 ja tutkimusajanjakson välillä kasvua tapahtui yhteensä vain vaatimattomat 6,7 prosenttia.
(306)
Kulutuksen ja kapasiteetin välinen ero esiintyi näin ollen koko tarkastelujakson ajan eikä - vaikka se olikin hieman suurempi tutkimusajanjaksolla - voi selittää otokseen valittujen yritysten valtavia tappioita tutkimusajanjaksolla. Tämän vuoksi komissio hylkää väitteen, jonka mukaan unionin tuotannonalan kapasiteetti ei ole taloudellisesti kannattavalla tasolla.
(307)
Väitteestä, jonka mukaan vuonna 2012 markkinoille tullut uusi toimija vaikutti unionin tuotannonalalle aiheutuneeseen vahinkoon, komissio toteaa, että uuden toimijan, jolla kylläkin oli paljon käytössä olevaa kapasiteettia, tuotanto- ja myyntimäärä oli tutkimusajanjaksolla erittäin vähäinen, noin 2 prosenttia EU:n kokonaismyynnistä. Tämän vuoksi sen markkinoille tulolla ei juuri ollut vaikutusta unionin tuotannonalan tulokseen kokonaisuudessaan, paitsi että se paisutti merkittävästi unionin tuotannonalan kapasiteettia ja kapasiteetin käyttöastetta koskevia tietoja. Ilman tämän yrityksen tietoja kaikkien muiden unionin tuottajien kapasiteetti itse asiassa supistui vuosien 2011 ja 2012 välillä.
(308)
Tutkimuksessa ei myöskään vahvistettu, että kiinteät kustannukset vaikuttaisivat merkittävästi aurinkopaneeleissa käytettävää lasia tuottavaan alaan. Otokseen valittujen unionin tuottajien keskimääräiset kiinteät kustannukset olivat 25-35 prosenttia tuotannon kokonaiskustannuksista tutkimusajanjaksolla. Edeltävinä vuosina (2010 ja 2011) kiinteiden kustannusten prosenttiosuus oli hieman pienempi mutta edelleen samaa luokkaa. Tämä osoittaa selvästi, että tutkimusajanjakson korkealla kapasiteetilla oli ilmeinen vaikutus tuotantokustannuksiin, mutta vaikutus ei ollut merkittävä eikä voi selittää tutkimusajanjaksolla syntyneitä suuria tappioita etenkään verrattuna edeltävinä vuosina saatuihin voittoihin. Lisäksi otokseen valittujen unionin tuottajien kapasiteetin käyttöaste pieneni edeltäviin vuosiin verrattuna mutta oli edelleen 65 prosenttia tutkimusajanjaksolla.
(309)
Analyysissään komissio on ottanut huomioon myös sen, että käytössä olevaa kapasiteettia voidaan mukauttaa sellaisen muuntyyppisen lasin tuotantoon, joka ei kuulu tämän tutkimuksen piiriin. Myös tämän tekijän vuoksi komissio ei ole samaa mieltä asianomaisen osapuolen arviosta, jonka mukaan käytössä oleva suuri kapasiteetti ei ole taloudellisesti kannattavaa.
(310)
Edellä esitetyn perusteella komissio hylkää osapuolten esittämät väitteet ja toistaa, että kulutuksen, kapasiteetin ja kapasiteetin käyttöasteen kehitys tarkastelujaksolla - analysoituna sekä erikseen että kumulatiivisesti - ei ole sellaista, että se poistaisi syy-yhteyden unionin tuotannonalalle aiheutuneen merkittävän vahingon ja tuetun tuonnin väliltä.
2.4 Aurinkosähkömoduulien kehityssuuntaukset
(311)
Komission käytettävissä olevien tietojen (20) mukaan aurinkopaneeleissa käytettävän lasin myynnistä noin 80-85 prosenttia suuntautuu aurinkosähkömoduulien tuottajille (kiteisestä piistä valmistetut aurinkosähkömoduulit ja ohutkalvotekniikkaan perustuvat aurinkosähkömoduulit) ja noin 15-20 prosenttia lämmintä vettä tuottavien litteiden lämmönkeräinten tuottajille. Aurinkosähkömoduuleissa havaituilla suuntauksilla on näin ollen merkittävää vaikutusta aurinkopaneeleissa käytettävän lasin kulutukseen.
(312)
Päätelmien ilmoittamisen jälkeen kaksi osapuolta väitti, että unionin tuotannonalalle aiheutunut vahinko johtui tarkasteltavana olevan tuotteen kulutuksen kehityksen lisäksi myös aurinkosähkömoduulien kulutuksen vähenemisestä ja tuotannonalan kärsimistä tappioista vuoden 2011 lopussa ja vuoden 2012 alussa. Aurinkopaneelien tuottajien taloudellisen ahdingon vaikutus aurinkopaneeleissa käytettävän lasin markkinoilla alkoi väitteen mukaan näkyä vuoden 2011 lopulla ja vuonna 2012 näiden kahden seikan välisen välttämättömän viiveen vuoksi.
(313)
Aurinkosähkömoduulien kulutus kasvoi jatkuvasti samalla kaudella eli vuosina 2009-2012, ja vaikka kulutus laski vuonna 2012, sen taso pysyi 221 prosenttia korkeammalla kuin vuonna 2009 ja 44 prosenttia korkeammalla kuin vuonna 2010. (21) Lisäksi vahvistettiin, että vaikka moduulien kysynnän unionissa synnyttivät alun perin taloudellisen tuen järjestelmät, pääasiassa syöttötariffit, ei voida päätellä, että syöttötariffien leikkaukset (vuoden 2011 lopulla ja vuoden 2012 alussa) olisivat poistaneet syy-yhteyden tuetun tuonnin ja aiheutuneen vahingon väliltä. (22) Tämä johtuu siitä, että aurinkosähkömoduulien kysyntä pysyi suhteellisen korkeana samalla kaudella eli vuosina 2009-2012.
(314)
Tämän vuoksi aurinkosähkömoduulien kulutus ja näin myös aurinkopaneeleissa käytettävän lasin kysyntä pysyivät korkeana tarkastelujaksolla. Hienoista laskua vuonna 2012 ei voida pitää itsessään tekijänä, joka poistaisi Kiinasta tulevan tuetun tuonnin ja unionin tuotannonalalle aiheutuneen vahingon välille vahvistetun syy-yhteyden.
(315)
Koska aurinkosähkömoduulien kysyntä pysyi suhteellisen suurena kaudella 2009-2012 ja aurinkopaneeleissa käytettävän lasin kysyntä kasvoi 65 prosenttia samalla kaudella, vuoden 2011 lopulla/vuoden 2012 alussa tapahtuneen aurinkosähkömoduulien tuottajien taloudellisen tilanteen heikkenemisen vaikutusta aurinkopaneeleissa käytettävän lasin kulutukseen ei voida itsessään pitää tekijänä, joka poistaa syy-yhteyden Kiinasta tulevan aurinkopaneeleissa käytettävän lasin tuetun tuonnin ja unionin tuotannonalalle aiheutuneen merkittävän vahingon väliltä.
(316)
Edellä esitetyn perusteella komissio vahvistaa, että aurinkosähkömoduulien kulutuksen kehittymistä ei voida itsessään pitää tekijänä, joka poistaa syy-yhteyden Kiinasta tulevan aurinkopaneeleissa käytettävän lasin tuetun tuonnin ja unionin tuotannonalalle aiheutuneen merkittävän vahingon väliltä.
3. Päätelmät
(317)
Tutkimuksessa tuli esiin syy-yhteys unionin tuotannonalalle aiheutuneen merkittävän vahingon ja Kiinasta tulevan tuetun tuonnin välillä. Komissio tarkasteli vahingon muita mahdollisia syitä, kuten tuontia muista kolmansista maista, unionin tuotannonalan vientitulosta ja joidenkin tarkasteltavana olevan tuotteen käyttäjien kulutuksessa, tuotantokapasiteetissa tai markkinatilanteessa tapahtuneita muutoksia. Minkään niistä - erikseen tai yhdessä - ei havaittu olevan sellainen, että se poistaisi vahvistetun syy-yhteyden Kiinasta tulevan tuetun tuonnin ja unionin tuotannonalalle aiheutuneen vahingon väliltä.
(318)
Edellä esitetyn analyysin perusteella, jossa on asianmukaisesti erotettu toisistaan yhtäältä kaikkien tiedossa olevien tekijöiden vaikutukset unionin tuotannonalan tilanteeseen ja toisaalta tuetun tuonnin vahingolliset vaikutukset, päätellään näin ollen, että asianomaisesta maasta tuleva tuettu tuonti on aiheuttanut unionin tuotannonalalle perusasetuksen 8 artiklan 6 kohdassa tarkoitettua merkittävää vahinkoa.
(319)
Tutkimusajanjakson jälkeen useat aurinkopaneeleissa käytettävän lasin unionin tuottajat ovat julkisesti ilmoittaneet tuotantotoiminnan lopettamisesta, minkä vuoksi merkittävä toimintakapasiteetti on muuttunut käyttämättömäksi kapasiteetiksi. Tämä vahvistaa edelleen edellä esitettyä syy-yhteyttä ja osoittaa musertavan vaikutuksen, joka tuetulla tuonnilla on unionin tuotannonalaan.
F. UNIONIN ETU
(320)
Perusasetuksen 31 artiklan mukaisesti komissio tutki, olisiko vahingollista tuettua tuontia koskevista päätelmistä huolimatta selvästi unionin edun vastaista ottaa toimenpiteet käyttöön tässä tapauksessa. Unionin etua määritettäessä arvioitiin kaikki asiaan liittyvät etunäkökohdat, kuten unionin tuotannonalan sekä tarkasteltavana olevan tuotteen tuojien, raaka-ainetoimittajien ja käyttäjien edut.
1. Unionin tuotannonalan etu
(321)
Unionin tuotannonala työllisti suoraan noin 860 henkeä tutkimusajanjaksolla samankaltaisen tuotteen tuotannossa ja myynnissä. Tutkimuksessa vahvistettiin, että unionin tuotannonala on kärsinyt merkittävää vahinkoa asianomaisesta maasta tulevan tuetun tuonnin takia tutkimusajanjakson aikana. Joidenkin unionin tuottajien on jo täytynyt sulkea tuotantolaitoksensa, ja jotkin muut ovat joutuneet maksukyvyttömyystilanteeseen. (23) Jos toimenpiteitä ei oteta käyttöön, on erittäin todennäköistä, että unionin tuotannonalan taloudellinen tilanne heikkenee edelleen.
(322)
Tasoitustullien käyttöönoton odotetaan poistavan vahingollisen tuetun tuonnin kauppaa vääristävät vaikutukset ja palauttavan unionin markkinoille toimivat kilpailuedellytykset, jolloin unionin tuotannonala voi mukauttaa samankaltaisen tuotteen hinnat vastaamaan tuotantokustannuksia ja parantaa näin kannattavuuttaan. Voidaan myös olettaa, että toimenpiteiden käyttöönotto tarjoaisi unionin tuotannonalalle tilaisuuden saada takaisin ainakin osa tarkastelujaksolla menetetystä markkinaosuudesta, mikä parantaisi sen taloudellista tilannetta.
(323)
Unionin tuotannonalalla pitäisi lisäksi olla paremmat mahdollisuudet saada pääomaa ja tehdä lisäinvestointeja tutkimus- ja kehittämistoimintaan ja innovointiin aurinkopaneeleihin käytettävän lasin markkinoilla.
(324)
On myös todennäköistä, että unionin tuottajat, joiden oli lopetettava tuotanto kiinalaisen tuetun tuonnin aiheuttaman paineen vuoksi, voivat aloittaa liiketoimintansa uudelleen. Tässä skenaariossa turvattaisiin nykyiset työpaikat, minkä lisäksi se tarjoaisi kohtuulliset mahdollisuudet tuotannon lisälaajennuksiin ja työllisyyden kasvuun.
(325)
Jos toimenpiteitä ei oteta käyttöön, odotettavissa on markkinaosuuden lisämenetyksiä ja unionin tuotannonalan kannattavuuden heikkeneminen edelleen. Tämä olisi kestämätöntä lyhyellä ja keskipitkällä aikavälillä. Seurauksena olisi, että niiden useiden unionin tuottajien lisäksi, joiden on jo täytynyt poistua markkinoilta, muutkin tuottajat voisivat joutua maksukyvyttömyystilaan; lyhyellä/keskipitkällä aikavälillä tämä johtaisi todennäköisesti unionin tuotannonalan häviämiseen, millä olisi merkittävä vaikutus nykyisiin työpaikkoihin.
(326)
Sen vuoksi päätellään, että tasoitustoimenpiteiden käyttöönotto olisi unionin tuotannonalan edun mukaista.
2. Etuyhteydettömien tuojien ja kauppiaiden etu
(327)
Kahden yhteistyössä toimineen tuojan liiketoiminta muodostui pääasiassa tarkasteltavana olevan tuotteen kaupasta. Molemmat hankkivat tarkasteltavana olevaa tuotetta eri lähteistä eivätkä siis pelkästään Kiinasta vaan myös unionista ja kolmansista maista.
(328)
Väitettiin, että tarkasteltavana olevaa tuotetta koskevien toimenpiteiden käyttöönotto vaikuttaisi negatiivisesti tuojien liiketoimintaan. On otettava huomioon, että tullin käyttöönoton ei pitäisi johtaa kaiken Kiinasta tulevan tuonnin loppumiseen. Vaikka voidaankin odottaa, että toimenpiteiden käyttöönotolla saattaa olla negatiivisia vaikutuksia pelkästään tai pääasiassa Kiinasta tuovien tuojien taloudelliseen tilanteeseen, tuojien voidaan odottaa olevan joustavia ja vaihtavan hankintalähteitään tarpeen mukaan, kun otetaan huomioon mahdollisuus hankkia muista kolmansista maista.
(329)
Sen vuoksi päätellään, että ehdotetun tasoisten toimenpiteiden käyttöönotolla voi olla negatiivista vaikutusta tarkasteltavana olevan tuotteen etuyhteydettömiin tuojiin mutta että sen vaikutuksia lieventää se seikka, että tuojat ja kauppiaat voivat käyttää muita hankintalähteitä, kuten kolmansia maita ja unionin tuotannonalaa, jolla on kapasiteettia lisätä tuotantoaan, eivätkä nämä vaikutukset missään tapauksessa ole suuremmat kuin positiiviset vaikutukset muihin osapuoliin.
3. Raaka-ainetoimittajien etu
(330)
Tutkimuksessa ei toiminut yhteistyössä yhtään raaka-ainetoimittajaa. Koska näiltä toimittajilta ei saatu tietoja, ei ollut näyttöä siitä, että toimenpiteiden käyttöönotto olisi näiden osapuolten etujen vastaista.
4. Käyttäjien etu
(331)
Kaikki vastanneet käyttäjät ovat aurinkosähkömoduulien ja/tai lämpökeräinten tuottajia. Kolme käyttäjää kannatti tasoitustullien käyttöönottoa ja väitti, että unionin tuotannonala tuottaa parempilaatuista aurinkopaneeleissa käytettävää lasia, jota kiinalaiset yritykset eivät aina pysty toimittamaan. Kolme muuta käyttäjää sitä vastoin vastusti tasoitustoimenpiteiden käyttöönottoa. Ne katsoivat, että tasoitustullien käyttöönotolla olisi negatiivisia vaikutuksia niiden liiketoimintaan. Ne odottivat, että ne eivät pysty siirtämään hintojen nousua loppukuluttajien kannettavaksi aurinkosähkömoduuliteollisuuden heikon tilanteen vuoksi.
(332)
Käyttäjien toimittamien tietojen mukaan aurinkopaneeleissa käytettävän lasin osuus aurinkosähkömoduulien kokonaiskustannuksista on vain noin 6-8 prosenttia. Näin ollen aurinkopaneeleissa käytettävä lasi muodostaa vain vähäisen osan aurinkosähkömoduulien kustannuksista ja lopullisesta arvosta. Lisäksi voidaan arvioida, että jos Kiinasta peräisin olevan aurinkopaneeleissa käytettävän lasin tuonnissa otetaan käyttöön tasoitustullit, vaikutus aurinkosähkömoduulien kokonaiskustannuksiin olisi alle 1 prosentti. Tämä johtuu pääasiassa siitä, että yhteistyössä toimineet käyttäjät ostavat merkittäviä määriä aurinkopaneeleissa käytettävää lasia unionin tuottajilta.
(333)
Mahdollinen tasoitustullien käyttöönotto mitä todennäköisimmin nostaa hieman aurinkosähkömoduulien tuotantopanosten hintoja, mutta verrattuna tilanteeseen ilman tulleja, ei odoteta, että niillä olisi merkittävää negatiivista vaikutusta unionin aurinkosähkömoduuliteollisuuden kustannuksiin ja loppuhintoihin.
(334)
Lisäksi joillakin käyttäjillä on jo muita hankintalähteitä, kuten Turkki ja Intia, joihin tasoitustullien käyttöönotto ei vaikuta negatiivisesti. Muut käyttäjät voivat ryhtyä hankkimaan myös muista hankintalähteistä, joko kolmansista maista tai unionin tuotannonalalta.
(335)
Edellä esitetyn perusteella komissio hylkää joidenkin käyttäjien esittämät väitteet, joissa vastustettiin toimenpiteiden käyttöönottoa.
5. Kilpailunäkökohdat
(336)
Yksi tuoja väitti, että koska jotkin unionin tuottajat osallistuivat tasolasin (aurinkopaneeleissa käytettävä lasi on osa sitä) maailmanlaajuiseen kartelliin ja joutuivat vuonna 2007 maksamaan Euroopan komission määräämiä sakkoja, ne käyttävät tasoitustullia välineenä korvatakseen tappioita, joita niille aiheutui kartellisakoista ja markkinaosuuden menetyksestä unionissa. Jos lisäksi unionin markkinoille pääsyä rajoitetaan tasoitustulleilla, unionin tuottajilla on suurempi kannustin osallistua kartelliin tai muuhun kilpailun vastaiseen käytäntöön sellaisten tuotteiden, kuten kodinsisustustuotteiden osalta, joilla on vähäistä määrällistä vipuvaikutusta unionissa.
(337)
Nämä väitteet olisi hylättävä. Ensinnäkin kartellin toiminta lakkasi vuonna 2007. Sen vuoksi kartellin vaikutuksilla menneisyydessä ei ollut vaikutusta tuotannonalaan tarkastelujaksolla. Toiseksi kartelliin ei osallistunut yksikään otokseen valituista unionin tuottajista eikä yksikään nykyisistä unionin tuottajista, joiden myyntimäärä on suurin. Kolmanneksi tasoitustullien mahdollisen käyttöönoton ei odoteta vaikuttavan mitenkään unionin tuotannonalan kilpailukäyttäytymiseen, koska se ei muuta unionin markkinoiden rakennetta ja yrityksillä on yleinen velvollisuus noudattaa sovellettavia unionin ja kansallisia kilpailusääntöjä riippumatta siitä, otetaanko tulleja käyttöön vai ei.
(338)
Eräs tuoja väitti myös, että tullien käyttöönotolla olisi negatiivinen vaikutus aurinkopaneeleissa käytettävän lasin heijastusta vähentävien pinnoitteiden unionin markkinoihin. Unionin tuottajat hallitsevat väitteen mukaan näitä markkinoita, jotka tuoja yksilöi liitännäismarkkinoiksi, ja toimenpiteiden käyttöönotto vahvistaisi niiden asemaa heijastusta vähentävien pinnoitteiden kilpailevien toimittajien haitaksi. Lisäksi todettiin, että tuojilla oli vaikeuksia saada tilauksia unionin tuottajilta tai saada tällaiset tilaukset toimitettua kohtuullisessa ajassa ja kohtuullisin hinnoin.
(339)
Heijastusta vähentävien pinnoitteiden markkinat ovat osa tutkimusta eivätkä kyseessä ole liitännäismarkkinat. Tutkimuksessa kävi ilmi, että unionin tuottajat olivat tutkimusajanjaksolla edelleen - huolimatta veloittamistaan suhteellisen korkeista hinnoista - tällä markkinasektorilla kilpailukykyisiä, koska markkinoilla pidetään niiden pinnoitettuja tuotteita laadultaan parempina. Mitään näyttöä ei kuitenkaan toimitettu siitä, että unionin tuotannonala ei pystyisi vastaamaan heijastusta vähentävällä materiaalilla pinnoitetun aurinkopaneelilasin mahdollisesti kasvavaan kysyntään. Näin ollen väite olisi hylättävä.
(340)
Väitteistä, joiden mukaan unionin tuottajat ovat kieltäytyneet tekemästä tilauksia tai toimittamasta ajoissa kohtuuhinnoin, voidaan todeta, että kukin tuottaja voi täysin itsenäisesti päättää liiketoimintastrategiastaan, kunhan tuottaja tai tuottajat eivät hallitse yksin tai yhdessä markkinoita. Unionin markkinoilla on riittävästi kilpailua, jotta on mahdollista vaihtaa ja/tai käyttää monia eri tavarantoimittajia. Tämän vuoksi tämäkin väite olisi hylättävä.
6. Unionin etua koskevat päätelmät
(341)
Edellä esitetyn perusteella pääteltiin, että kun otetaan huomioon kaikki eri etunäkökohdat kokonaisuudessaan, unionin edun vuoksi on syytä ottaa käyttöön lopulliset toimenpiteet Kiinasta peräisin olevan aurinkopaneeleissa käytettävän lasin tuonnissa.
G. TASOITUSTOIMENPITEET
(342)
Tukea, vahinkoa, syy-yhteyttä ja unionin etua koskevat päätelmät huomioon ottaen olisi otettava käyttöön lopulliset tasoitustoimenpiteet, jotta tuettu tuonti ei pääsisi aiheuttamaan enempää vahinkoa unionin tuotannonalalle.
1. Vahingon korjaava taso
(343)
Näiden toimenpiteiden tasoa määritettäessä otettiin huomioon todetut tukimarginaalit ja unionin tuottajille aiheutuneen vahingon korjaamiseksi tarvittavan tullin määrä ylittämättä todettuja tukimarginaaleja.
(344)
Vahingollisen tuetun tuonnin vaikutukset poistavan tullin määrää laskettaessa katsottiin, että toimenpiteiden olisi oltava sellaisia, että unionin tuotannonala voisi niiden ansiosta kattaa tuotantokustannuksensa ja saada sellaisen myyntivoiton (ennen veroja), jonka tällainen tuotannonala voisi kohtuudella saada samankaltaisen tuotteen myynnistä unionissa tavanomaisissa kilpailuolosuhteissa eli ilman tuetun tuonnin vaikutusta.
(345)
Voittomarginaalia, joka edustaa 8,3 prosentin osuutta liikevaihdosta, voidaan pitää sellaisena sopivana vähimmäismääränä, jonka unionin tuotannonalan voitaisiin odottaa saavan ilman vahingollista tuettua tuontia. Voittomarginaali perustuu otokseen valittujen unionin tuottajien vuonna 2010 saamaan keskimääräiseen voittoon, kun tarkasteltavana olevan tuotteen tuonti oli vielä vähäistä eikä ollut vääristänyt vielä tavanomaisia kilpailuolosuhteita.
(346)
Tämän perusteella unionin tuotannonalalle laskettiin samankaltaisen tuotteen vahinkoa aiheuttamaton hinta. Vahinkoa aiheuttamaton hinta saatiin lisäämällä edellä mainittu 8,3 prosentin voittomarginaali otokseen valittujen unionin tuottajien tuotantokustannuksiin tutkimusajanjaksolla.
(347)
Tarvittava hinnankorotus määritettiin sitten vertaamalla otokseen valittujen yhteistyössä toimineiden kiinalaisten vientiä harjoittavien tuottajien painotettua keskimääräistä tuontihintaa, joka vahvistettiin hinnan alittavuutta koskevissa laskelmissa ja jota oikaistiin tuontikustannusten ja tullien huomioon ottamiseksi, ja otokseen valittujen unionin tuottajien unionin markkinoilla myymän samankaltaisen tuotteen painotettua keskimääräistä vahinkoa aiheuttamatonta hintaa tutkimusajanjaksolla. Vertailun tuloksena saatu hintaero ilmaistiin sitten prosentteina painotetusta keskimääräisestä CIF-tuontiarvosta.
(348)
Päätelmien ilmoittamisen jälkeen yksi osapuoli vastusti tavoitevoittona käytettyä voittomarginaalia. Se väitti, että komission pitäisi ottaa huomioon kaikki muutkin tekijät, jotka vaikuttivat kannattavuuteen tutkimusajanjaksolla. Sen mukaan kohtuullinen tavoitevoitto olisi enintään 5 prosenttia.
(349)
Komissio hylkää väitteen seuraavista syistä. Käytetty tavoitevoitto ei perustu arvioon vaan unionin tuotannonalan tosiasiallisesti saamaan voittoon ennen kiinalaisen tuetun tuonnin vääristämää kilpailua. Komissio pitää voittoa kohtuullisena ja on ottanut myös huomioon, että markkinatilanne ei ollut merkittävästi erilainen verrattuna tutkimusajanjaksoon, ellei kiinalaisen tuetun tuonnin vaikutusta oteta huomioon. Osapuolen väite, jonka mukaan kulutus vuonna 2010 oli paljon suurempi kuin vuonna 2012, on virheellinen. Kuten E jakson 2.3 kohdassa esitetään, kulutus vuonna 2010 oli samalla tasolla kuin vuonna 2012. Vuonna 2010 unionin tuotannonala lisäksi kasvatti kapasiteettiaan voidakseen vastata odotettuun kysynnän suureen kasvuun, ja tämä vaikutti negatiivisesti sen kannattavuuteen kyseisenä vuotena. Ehdotettu 5 prosentin tavoitevoitto on täysin mielivaltainen, koska se ei perustu mihinkään tietoihin eikä laskelmiin, minkä vuoksi se hylätään.
2. Toimet
(350)
Edellä esitetyn perusteella katsotaan, että Kiinasta peräisin olevan aurinkopaneeleissa käytettävän lasin tuonnissa olisi otettava käyttöön lopullinen tasoitustulli perusasetuksen 15 artiklan mukaisesti tuki- ja vahinkomarginaaleista alemman suuruisina, alhaisemman tullin säännön mukaisesti. Tässä tapauksessa tullin olisi oltava todettujen tukimarginaalien suuruinen.
(351)
Koska kiinalaisten vientiä harjoittavien tuottajien yhteistyöaste oli korkea, ”kaikkia muita yrityksiä” koskeva tulli asetettiin otokseen valittuihin tai tutkimuksessa yhteistyössä toimiviin yrityksiin sovellettavan korkeimman tullin tasolle. Kaikkien muiden yritysten tullia sovelletaan niihin yrityksiin, jotka eivät toimineet tutkimuksessa yhteistyössä.
(352)
Liitteessä lueteltujen yhteistyössä toimineiden mutta otoksen ulkopuolisten kiinalaisten yritysten lopullinen tulli on asetettu otokseen valittujen yritysten painotetun keskimääräisen tullin tasolle.
(353)
Edellä esitetyn perusteella kyseiset tullit otetaan käyttöön seuraavassa esitetyn suuruisina:
Yrityksen nimi
Tukimarginaali
Vahinkomarginaali
Tasoitustulli
Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd
3,2 %
39,3 %
3,2 %
Zhejiang Hehe Photovoltaic Glass Technology Co., Ltd
17,1 %
26,2 %
17,1 %
Zhejiang Jiafu Glass Co., Ltd Flat Solar Glass Group Co. Ltd Shanghai Flat Glass Co., Ltd
12,8 %
42,1 %
12,8 %
Henan Yuhua New Material Co., Ltd
16,7 %
17,1 %
16,7 %
Muut liitteessä I luetellut yhteistyössä toimivat yritykset
12,4 %
33,2 %
12,4 %
Kaikki muut yritykset
17,1 %
42,1 %
17,1 %
(354)
Edellä esitetyt tasoitustoimenpiteet vahvistetaan arvotullien muodossa eli suhteessa tuonnin arvoon.
(355)
Tässä asetuksessa vahvistetut yrityskohtaiset tasoitustullit määritettiin tämän tutkimuksen päätelmien perusteella. Näin ollen ne kuvastavat otokseen valittujen yritysten tilannetta tutkimuksen aikana, ja niiden osalta käyttöön otettujen tullien keskiarvoa sovelletaan yhteistyössä toimineisiin yrityksiin, joita ei valittu otokseen.
(356)
Kyseisiä tulleja voidaan siten soveltaa (toisin kuin koko maata koskevaa, ”kaikkiin muihin yrityksiin” sovellettavaa tullia) yksinomaan asianomaisesta maasta peräisin olevien, erikseen mainittujen yritysten eli tarkoin määrättyjen oikeussubjektien tuottamien tuotteiden tuontiin. Jos yritystä ei ole erikseen mainittu 1 artiklassa (mukaan lukien erikseen mainittuihin yrityksiin etuyhteydessä olevat yritykset), sen tuottamiin tuontituotteisiin ei voida soveltaa näitä tulleja, vaan niihin on sovellettava ”kaikkiin muihin yrityksiin” sovellettavaa tullia.
(357)
Kaikki näiden yksilöllisten tasoitustullien soveltamiseen liittyvät pyynnöt (esimerkiksi yrityksen nimenmuutoksen tai uusien tuotanto- tai myyntiyksiköiden perustamisen johdosta tehdyt pyynnöt) on toimitettava viipymättä komissiolle, ja mukaan on liitettävä kaikki asian kannalta oleelliset tiedot, erityisesti tiedot, jotka koskevat esimerkiksi kyseiseen nimenmuutokseen tai kyseisiin tuotanto- tai myyntiyksiköiden muutoksiin mahdollisesti liittyviä yrityksen tuotantotoiminnan sekä kotimarkkinamyynnin ja viennin muutoksia. Asetusta muutetaan tarvittaessa saattamalla yksilöllisten tullien soveltamisalaan kuuluvien yritysten luettelo ajan tasalle.
(358)
Tasoitustullin moitteettoman täytäntöönpanon varmistamiseksi jäännöstullia olisi sovellettava sekä yhteistyöstä kieltäytyneisiin vientiä harjoittaviin tuottajiin että niihin tuottajiin, jotka eivät harjoittaneet vientiä unioniin tutkimusajanjakson aikana, paitsi jos ne tekivät yhteistyötä tutkimuksessa.
(359)
Päätelmien ilmoittamisen jälkeen valituksen tekijä väitti, että polkumyynnin ja tukien vastaiset arvotullit eivät ole tehokkaita, ja pyysi komissiota ottamaan toimenpiteet käyttöön vähimmäistuontihinnan muodossa. Myös useat käyttäjät ehdottivat vähimmäistuontihinnan käyttöä. Osapuolten esittämät perusteet ja syyt, miksi komissio hylkäsi nämä pyynnöt, esitetään komission täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 470/2014 (24) johdanto-osan 144-168 kappaleessa, jäljempänä ’lopullinen polkumyyntiasetus’.
(360)
Päätelmien ilmoittamisen jälkeen kolme otokseen valittua vientiä harjoittavaa tuottajaa sekä Henan Yuhua tarjosivat hintasitoumuksia vähimmäistuontihintojen muodossa. Komissio hylkäsi ehdotetut sitoumukset lopullisen polkumyyntiasetuksen johdanto-osan 172-179 kappaleessa esitetyistä syistä.
(361)
Tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat perusasetuksen 25 artiklan 1 kohdalla perustetun komitean lausunnon mukaiset,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
1. Otetaan käyttöön lopullinen tasoitustulli tuotaessa Kiinasta peräisin olevaa aurinkopaneeleissa käytettävää lasia, joka on karkaistua tasomaista soodakalkkilasia, jonka rautapitoisuus on alle 300 ppm, aurinkoenergian läpäisyaste yli 88 % (mitattuna olosuhteissa AM1,5 300-2 500 nm), lämmönkestävyys 250 °C (mitattuna EN 12150 -standardin mukaan), lämpöshokinkestävyys Δ 150 K (mitattuna EN 12150 -standardin mukaan) ja jonka mekaaninen lujuus on vähintään 90 N/mm2 (mitattuna EN 1288-3 -standardin mukaan) ja joka luokitellaan tällä hetkellä CN-koodiin ex 7007 19 80. Aurinkopaneeleissa käytettävä pinnoitettu (yksipuolisesti tai kaksipuolisesti pinnoitettu) lasi kuuluu Taric-koodiin 7007198019 ja aurinkopaneeleissa käytettävä pinnoittamaton lasi kuuluu Taric-koodiin 7007198011.
2. Vapaasti unionin rajalla tullaamattomana -nettohintaan sovellettava tasoitustulli on taulukossa lueteltujen yritysten tuottaman 1 kohdassa kuvatun tuotteen osalta seuraava:
Yritys
Tasoitustulli
Taric-lisäkoodi
Xinyi PV Products (Anhui) Holdings Ltd
3,2 %
B943
Zhejiang Hehe Photovoltaic Glass Technology Co., Ltd
17,1 %
B944
Zhejiang Jiafu Glass Co., Ltd Flat Solar Glass Group Co. Ltd Shanghai Flat Glass Co., Ltd
12,8 %
B945
Henan Yuhua New Material Co., Ltd
16,7 %
B946
Muut liitteessä I luetellut yhteistyössä toimivat yritykset
12,4 %
Kaikki muut yritykset
17,1 %
B999
3. Edellä 2 kohdassa mainituille yrityksille määritetyn yksilöllisen tasoitustullin soveltaminen edellyttää, että jäsenvaltioiden tulliviranomaisille esitetään pätevä kauppalasku, joka täyttää liitteessä II säädetyt vaatimukset. Jos tällaista kauppalaskua ei esitetä, sovelletaan ”kaikkiin muihin yrityksiin” sovellettavaa tullia.
4. Jollei toisin säädetä, sovelletaan tulleja koskevia voimassa olevia säännöksiä ja määräyksiä.
2 artikla
Kun jokin uusi Kiinan kansantasavallassa toimiva vientiä harjoittava tuottaja toimittaa komissiolle riittävää näyttöä siitä, että:
-
se ei vienyt unioniin asetuksen 1 artiklan 1 kohdassa kuvattua tuotetta tutkimusajanjakson (1 päivästä tammikuuta 201231 päivään joulukuuta 2012) aikana,
-
se ei ole etuyhteydessä yhteenkään Kiinan kansantasavallassa toimivaan viejään tai tuottajaan, johon sovelletaan tällä asetuksella käyttöön otettuja toimenpiteitä,
-
se on tosiasiallisesti vienyt tarkasteltavana olevaa tuotetta unioniin toimenpiteiden perustana olevan tutkimusajanjakson jälkeen tai sillä on peruuttamaton sopimusvelvoite merkittävän tuotemäärän viemiseksi unioniin,
edellä olevaa 1 artiklan 2 kohtaa voidaan muuttaa lisäämällä uusi vientiä harjoittava tuottaja yhteistyössä toimineisiin mutta otoksen ulkopuolisiin yrityksiin, johon voidaan näin ollen soveltaa painotettua keskimääräistä 12,4 prosentin tullia.
3 artikla
Tämä asetus tulee voimaan seuraavana päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 13 päivänä toukokuuta 2014.