PROVÁDĚCÍ ROZHODNUTÍ RADY
ze dne 7. listopadu 2014,
kterým se Estonské republice povoluje uplatňovat opatření odchylující se od čl. 26 odst. 1 písm. a) a článků 168 a 168a směrnice 2006/112/ES o společném systému daně z přidané hodnoty
(2014/797/EU)
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Rady 2006/112/ES ze dne 28. listopadu 2006 o společném systému daně z přidané hodnoty (1), a zejména na čl. 395 odst. 1 uvedené směrnice,
s ohledem na návrh Evropské komise,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Dopisem zaevidovaným Komisí dne 26. května 2014 požádalo Estonsko o povolení odchýlit se od ustanovení směrnice 2006/112/ES upravujících nárok na odpočet daně odvedené na vstupu, pokud jde o osobní automobily.
(2)
Dopisem ze dne 11. června 2014 Komise o žádosti Estonska informovala ostatní členské státy. Dopisem ze dne 12. června 2014 oznámila Komise Estonsku, že již má k dispozici veškeré informace, které považuje za nezbytné k posouzení žádosti.
(3)
Články 168 a 168a směrnice 2006/112/ES stanoví nárok osoby povinné k dani provést odpočet daně z přidané hodnoty (DPH) vyměřené za zboží dodané a služby poskytnuté pro účely jejích zdaněných plnění. Ustanovení čl. 26 odst. 1 písm. a) uvedené směrnice nařizuje osobám povinným k dani vyúčtovat DPH, pokud je obchodní majetek používán pro soukromou potřebu.
(4)
Často je velmi složité přesně určit, kdy se jedná o používání vozidel k soukromým účelům, a i v případech, kdy to možné je, je tento postup často náročný. S požadovaným povolením by u osobních automobilů, které nejsou užívány v plném rozsahu pro podnikání, měla být výše DPH z nákladů způsobilých k odpočtu stanovena, s určitými výjimkami, paušální procentní sazbou. Podle aktuálně dostupných informací mají estonské orgány za to, že opodstatněná je sazba ve výši 50 %. Zároveň by měl být s cílem zamezit dvojímu zdanění pozastaven požadavek na účtování DPH pro soukromé použití u osobních automobilů, které jsou předmětem omezení povoleného tímto rozhodnutím. Toto zjednodušující opatření odstraňuje potřebu vedení záznamů o používání služebních automobilů k soukromým účelům a zabraňuje daňovým únikům v důsledku nesprávného vedení záznamů.
(5)
Omezení nároku na odpočet daně vyplývající z požadovaného povolení by se mělo uplatnit na DPH zaplacenou při nákupu, leasingu, pořízení uvnitř Společenství a dovozu stanovených osobních automobilů a na výdaje s tím související, včetně nákupu pohonných hmot.
(6)
Požadované povolení by se mělo vztahovat pouze na osobní automobily s nejvyšší přípustnou hmotností nepřesahující 3 500 kilogramů a nejvýše osmi sedadly kromě sedadla řidiče. Jakékoli soukromé použití osobních automobilů nejvyšší přípustnou hmotností přesahující 3 500 kilogramů nebo s více než osmi sedadly kromě sedadla řidiče je zanedbatelné vzhledem k vlastnostem těchto automobilů povaze či typu podnikání, k němuž jsou využívány. Rovněž by měl být stanoven podrobný seznam kategorií osobních automobilů vyňatých z oblasti působnosti uvedeného povolení na základě jejich zvláštního použití.
(7)
Povolení by mělo být časově omezeno na období do 31. prosince 2017, aby bylo možné přezkoumat jeho nezbytnost a účelnost a poměr mezi obchodním a soukromým použitím, na němž je opatření založeno.
(8)
Pokud by se Estonsko domnívalo, že je nutné prodloužit platnost tohoto povolení na období po roce 2017, mělo by Komisi do 31. března 2017 předložit zprávu zahrnující přezkum uplatňovaného procentního podílu společně se žádostí o prodloužení platnosti.
(9)
Odchylující se opatření bude mít pouze zanedbatelný vliv na celkovou výši daňových příjmů vybranou na stupni konečné spotřeby a nebude mít žádný nepříznivý dopad na vlastní zdroje Unie vycházející z DPH,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Odchylně od článků 168 a 168a směrnice 2006/112/ES se Estonsku povoluje omezit nárok na odpočet daně z přidané hodnoty (DPH) u výdajů na osobní automobily, které se nepoužívají výhradně pro účely podnikání, na 50 %.
Článek 2
Odchylně od čl. 26 odst. 1 písm. a) směrnice 2006/112/ES nepovažuje Estonsko použití osobního automobilu tvořícího součást majetku osoby povinné k dani pro soukromé účely za úplatné poskytnutí služby, pokud tento automobil podléhá omezení povolenému v článku 1 tohoto rozhodnutí.
Článek 3
Výdaje uvedené v článku 1 se týkají nákupu, leasingu, pořízení uvnitř Společenství a dovozu osobních automobilů, které se nepoužívají výhradně pro účely podnikání, jakož i výdajů s tím souvisejících, včetně nákupu pohonných hmot.
Článek 4
Toto rozhodnutí se vztahuje pouze na osobní automobily s nejvyšší přípustnou hmotností nepřesahující 3 500 kilogramů a nejvýše osmi sedadly kromě sedadla řidiče.
Článek 5
Články 1 a 2 se nevztahují na tyto kategorie osobních automobilů:
a)
automobily zakoupené pro účely dalšího prodeje, pronájmu či leasingu;
b)
automobily používané pro přepravu osob za úplatu, včetně taxislužby;
c)
automobily používané k výuce řízení motorových vozidel.
Článek 6
1. Toto rozhodnutí nabývá účinku dnem oznámení.
Použje se do dne 31. prosince 2017.
2. Případná žádost o prodloužení doby platnosti povolení stanoveného tímto rozhodnutím se předloží Komisi do 31. března 2017 společně se zprávou obsahující přezkum procentního podílu stanoveného v článku 1.
Článek 7
Toto rozhodnutí je určeno Estonské republice.
V Bruselu dne 7. listopadu 2014.
NEUVOSTON TÄYTÄNTÖÖNPANOPÄÄTÖS,
annettu 7 päivänä marraskuuta 2014,
Viron tasavallalle annettavasta luvasta ottaa käyttöön yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä annetun direktiivin 2006/112/EY 26 artiklan 1 kohdan a alakohdasta sekä 168 ja 168 a artiklasta poikkeava toimenpide
(2014/797/EU)
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä 28 päivänä marraskuuta 2006 annetun neuvoston direktiivin 2006/112/EY (1) ja erityisesti sen 395 artiklan 1 kohdan,
ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Viro on komission 26 päivänä toukokuuta 2014 saapuneeksi kirjaamalla kirjeellä pyytänyt lupaa poiketa niistä direktiivin 2006/112/EY säännöksistä, jotka koskevat oikeutta vähentää tuotantopanoksiin sisältyvä vero henkilöautojen osalta.
(2)
Komissio antoi Viron pyynnön tiedoksi muille jäsenvaltioille 11 päivänä kesäkuuta 2014 päivätyllä kirjeellä. Komissio ilmoitti Virolle 12 päivänä kesäkuuta 2014 päivätyllä kirjeellä saaneensa kaikki hakemuksen arviointia varten tarpeellisiksi katsomansa tiedot.
(3)
Direktiivin 2006/112/EY 168 ja 168 a artiklassa vahvistetaan verovelvollisen oikeus vähentää verovelvollisen verollisia liiketoimiaan varten vastaanottamien tavaroiden luovutuksista ja palvelujen suorituksista maksettu arvonlisävero. Mainitun direktiivin 26 artiklan 1 kohdan a alakohdassa vaaditaan verovelvollisia suorittamaan arvonlisäveroa, kun liikeomaisuutta otetaan muuhun kuin yrityskäyttöön.
(4)
Muuta käyttöä kuin yrityskäyttöä on usein erittäin vaikea määrittää tarkasti, ja silloinkin, kun se on mahdollista, määritysmenetelmää on usein hankala käyttää. Pyydetyn luvan mukaan arvonlisäveron määrä, joka voidaan vähentää myös muussa kuin pelkästään yrityskäytössä oleviin henkilöautoihin liittyvistä kustannuksista, olisi vahvistettava joitakin poikkeuksia lukuun ottamatta kiinteänä prosenttiosuutena. Viron viranomaiset katsovat, että käytettävissä olevien tietojen mukaan 50 prosenttia on perusteltu määrä. Jos henkilöautoihin on sovellettu tällä päätöksellä sallittua rajoitusta, niihin ei kaksinkertaisen verotuksen välttämiseksi saisi soveltaa samaan aikaan vaatimusta, jonka mukaan henkilöauton muusta kuin yrityskäytöstä on suoritettava arvonlisäveroa. Tämä yksinkertaistamistoimenpide poistaa tarpeen pitää kirjaa yritysautojen muusta kuin yrityskäytöstä ja estää veropetokset, jotka perustuvat virheelliseen kirjanpitoon.
(5)
Pyydettyyn lupaan liittyvää vähennysoikeutta koskevaa rajoitusta olisi sovellettava arvonlisäveroon, joka on maksettu tiettyjen henkilöautojen ostamisen, vuokrauksen, yhteisöhankinnan ja tuonnin ja näihin liittyvien kustannusten perusteella, mukaan lukien polttoaineen ostaminen.
(6)
Pyydettyä lupaa olisi sovellettava ainoastaan sellaisiin henkilöautoihin, joiden suurin sallittu massa on 3 500 kilogrammaa ja joissa on enintään kahdeksan istuinta kuljettajan istuimen lisäksi. Sellaisten henkilöautojen, joiden massa ylittää 3 500 kilogrammaa tai joissa on enemmän kuin kahdeksan istuinta kuljettajan istuimen lisäksi, muu kuin yrityskäyttö on vähäistä näiden autojen erityispiirteiden tai sen yritystoiminnan tyypin vuoksi, johon niitä käytetään. Olisi laadittava yksityiskohtainen luettelo niiden henkilöautojen luokista, jotka jätetään luvan ulkopuolelle, ja joka perustuu niiden erityisiin käyttötarkoituksiin.
(7)
Luvan olisi oltava voimassa rajoitetun ajan 31 päivään joulukuuta 2017, jotta voidaan tarkastella uudelleen sen tarpeellisuutta ja tehokkuutta sekä prosenttiosuuden jakautumista yrityskäytön ja muun kuin yrityskäytön välillä.
(8)
Jos Viro katsoo, että luvan jatkaminen vielä vuoden 2017 jälkeen on tarpeen, sen olisi viimeistään 31 päivänä maaliskuuta 2017 toimitettava komissiolle kertomus, johon sisältyy sovelletun prosenttiosuuden arviointi, sekä luvan jatkamista koskeva pyyntö.
(9)
Poikkeuksella on vain vähäinen vaikutus lopullisessa kulutusvaiheessa kannettavan veron kokonaismäärään, eikä se vaikuta arvonlisäverosta saataviin unionin omiin varoihin,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
Poiketen siitä, mitä direktiivin 2006/112/EY 168 ja 168 a artiklassa säädetään, Virolle annetaan lupa rajoittaa 50 prosenttiin oikeus vähentää sellaisista henkilöautoista aiheutuvista kustannuksista maksettava arvonlisävero, jotka eivät ole yksinomaan yrityskäytössä.
2 artikla
Poiketen siitä, mitä direktiivin 2006/112/EY 26 artiklan 1 kohdan a alakohdassa säädetään, Viro ei saa käsitellä vastikkeellisina palveluina sellaisen henkilöauton muuta kuin yrityskäyttöä, joka kuuluu verovelvollisen yrityksen liikeomaisuuteen, jos kyseiseen autoon sovelletaan tämän päätöksen 1 artiklan mukaan luvallista rajoitusta.
3 artikla
Edellä 1 artiklassa tarkoitettuihin kustannuksiin sisältyvät sellaisten henkilöautojen ostaminen, vuokraus, yhteisöhankinta ja tuonti, jotka eivät ole pelkästään yrityskäytössä, sekä näihin autoihin liittyvät kustannukset, polttoaineen hankinta mukaan lukien.
4 artikla
Tätä päätöstä sovelletaan ainoastaan sellaisiin henkilöautoihin, joiden suurin sallittu massa on 3 500 kilogrammaa ja joissa on enintään kahdeksan istuinta kuljettajan istuimen lisäksi.
5 artikla
Edellä olevaa 1 ja 2 artiklaa ei sovelleta seuraaviin henkilöautoluokkiin:
a)
jälleenmyyntiä tai vuokrausta varten ostetut autot;
b)
vastikkeellisessa matkustajaliikenteessä käytettävät autot, mukaan lukien taksipalvelut;
c)
ajo-opetuksessa käytettävät autot.
6 artikla
1. Tämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se annetaan tiedoksi.
Tätä päätöstä sovelletaan 31 päivään joulukuuta 2017.
2. Tässä päätöksessä annetun luvan voimassaolon jatkamista koskeva hakemus on toimitettava komissiolle viimeistään 31 päivänä maaliskuuta 2017, ja siihen on liitettävä kertomus, joka sisältää arvioinnin 1 artiklassa vahvistetusta prosenttiosuudesta.
7 artikla
Tämä päätös on osoitettu Viron tasavallalle.
Tehty Brysselissä 7 päivänä marraskuuta 2014.