NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 236/2014
ze dne 11. března 2014,
kterým se stanoví společná pravidla a postupy pro provádění nástrojů Unie pro financování vnější činnosti
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 209 odst. 1 a čl. 212 odst. 2 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Výboru regionů (1),
v souladu s řádným legislativním postupem (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Evropská unie by měla přijmout společná pravidla a postupy pro provádění komplexního souboru nástrojů pro financování vnější činnosti zahrnujícího škálu politik souvisejících s touto činností. Těmito nástroji pro financování vnější činnosti na období 2014-2020 jsou: nástroj pro rozvojovou spolupráci, zřízený nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 233/2014 (3), evropský nástroj pro demokracii a lidská práva ve světě, zřízený nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 235/2014 (4) (dále jen „nástroj pro demokracii a lidská práva“), evropský nástroj sousedství, zřízený nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 232/2014 (5) (dále jen „nástroj sousedství“), nástroj přispívající ke stabilitě a míru, zřízený nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 230/2014 (6), nástroj předvstupní pomoci (NPP II), zřízený nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 231/2014 (7), a nástroj partnerství pro spolupráci se třetími zeměmi (dále jen „nástroj partnerství“), zřízený nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 234/2014 (8) (dále společně jen „nástroje“ a jednotlivě „nástroj“).
(2)
Společná pravidla a postupy by měly být v souladu s finančními pravidly o souhrnném rozpočtu Unie stanovenými v nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 966/2012 (9), včetně příslušných pravidel přijatých Komisí (10) k provedení uvedeného nařízení.
(3)
Nástroje obecně stanovují, že činnosti, které mají být financovány na jejich základě, by měly být předmětem víceletého orientačního programování, které vymezuje rámec, v němž by měla být přijímána rozhodnutí o financování v souladu s nařízením (EU, Euratom) č. 966/2012 a s postupy stanovenými v nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 (11).
(4)
Rozhodnutí o financování by měla mít podobu ročních nebo víceletých akčních programů a individuálních opatření, vyplývají-li z plánu stanoveného ve víceletém orientačním programování, podobu zvláštních opatření, jestliže to vyžadují nepředvídané a řádně odůvodněné potřeby nebo okolnosti, a podobu podpůrných opatření. Podpůrná opatření mohou být přijata jako součást ročních nebo víceletých akčních programů nebo mimo působnost orientačních programových dokumentů.
(5)
Rozhodnutí o financování by měla v příloze obsahovat popis každé akce, který upřesní její cíle, hlavní činnosti, očekávané výsledky, způsoby provádění, rozpočet a orientační harmonogram, veškerá související podpůrná opatření a opatření pro monitorování dosažených výsledků, a měla by být schválena v souladu s postupy stanovenými v nařízení (EU) č. 182/2011.
(6)
Tyto prováděcí předpisy by s ohledem na to, že mají povahu strategického programování nebo finančního plnění, a zejména že mají rozpočtové důsledky, měly být přijímány přezkumným postupem, s výjimkou individuálních a zvláštních opatření v mezích předem určených prahových hodnot. Je-li to nezbytné v závažných, naléhavých a řádně odůvodněných případech, v nichž je nutná rychlá reakce Unie, měla by Komise přijmout okamžitě použitelné prováděcí akty. V souladu s příslušnými ustanoveními nařízení (EU) č. 182/2011 by o nich měl být řádně informován Evropský parlament.
(7)
Pro provádění nástrojů v situacích, kdy je řízením operace pověřen finanční zprostředkovatel, by rozhodnutí Komise mělo zahrnovat především ustanovení týkající se sdílení rizik, transparentnosti, odměny zprostředkovatelům, kteří odpovídají za provádění, používání a opětovného využití finančních prostředků a možných zisků a povinností podávat zprávy a kontrolních mechanismů při zohlednění příslušných ustanovení nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012.
(8)
Unie by měla usilovat o co nejúčinnější využití dostupných zdrojů k optimalizaci dopadu své vnější činnosti. Toho by mělo být dosahováno soudržností a doplňkovostí nástrojů Unie pro vnější činnost, jakož i vytvářením synergie mezi nástroji a jejími dalšími politikami. To by dále mělo přinést vzájemné posílení programů navržených v rámci těchto nástrojů a tam, kde je to vhodné, využití finančních nástrojů s pákovým efektem.
(9)
Podle článku 21 Smlouvy o Evropské unii (dále jen „Smlouva o EU“) má činnost Unie na mezinárodní scéně spočívat na zásadách, které se uplatnily při jejím založení, jejím rozvoji a jejím rozšiřování a které hodlá podporovat v ostatním světě, tedy na zásadách demokracie, právního státu, univerzálnosti a nedělitelnosti lidských práv a základních svobod, úcty k lidské důstojnosti, na zásadách rovnosti a solidarity a na dodržování zásad Charty Organizace spojených národů a mezinárodního práva.
(10)
V souladu se závazky, které Unie přijala na 3. a 4. fóru na vysoké úrovni o účinnosti pomoci (Akkra 2008 a Pusan 2011), a s doporučením Výboru Organizace pro hospodářskou spolupráci a rozvoj pro rozvojovou pomoc (OECD-DAC) k poskytování oficiální rozvojové pomoci nejméně rozvinutým zemím a silně zadluženým chudým zemím by Komise měla podporu Unie uvolňovat v co největší míře, mimo jiné pro inovativní mechanismy financování, a podporovat účast subjektů z partnerských zemí na řízeních při zadávání veřejných zakázek.
(11)
V zájmu zviditelnění pomoci Unie u občanů přijímajících zemí a občanů Unie je třeba tam, kde je to vhodné, pomocí vhodných prostředků zajistit cílenou komunikaci a poskytování informací.
(12)
Vnější činnost Unie v rámci nástrojů by měla přispívat k jasným výsledkům (včetně výstupů, výsledků a dopadů) v zemích přijímajících vnější finanční pomoc Unie. Pokud je to možné a vhodné, měly by být výsledky vnější činnosti Unie a účinnost konkrétního nástroje sledovány a posuzovány pomocí předem vymezených, jasných a transparentních ukazatelů, které jsou případně vypracovány pro každou dotčenou zemi, jsou měřitelné a jsou přizpůsobeny zvláštním rysům a cílům dotčeného nástroje.
(13)
Finanční zájmy Unie by měly být chráněny prostřednictvím přiměřených opatření v celém výdajovém cyklu, včetně prevence, odhalování a vyšetřování nesrovnalostí, vymáhání ztracených, neoprávněně vyplacených nebo nesprávně použitých finančních prostředků, a případných sankcí. Tato opatření by měla být prováděna v souladu s platnými dohodami uzavřenými s mezinárodními organizacemi a třetími zeměmi.
(14)
Měla by být přijata ustanovení o způsobech financování, ochraně finančních zájmů Unie, pravidlech o státní příslušnosti a původu, hodnocení činností, podávání zpráv a přezkumu a o hodnocení nástrojů.
(15)
Aniž jsou dotčeny mechanismy spolupráce vytvořené s organizacemi občanské společnosti na všech úrovních v souladu s článkem 11 Smlouvy o EU, hrají významnou úlohu v souvislosti s vnější politikou Unie zúčastněné strany přijímajících zemí, včetně organizací občanské společnosti a místních orgánů. Během procesu provádění, zejména při přípravě, provádění, sledování a hodnocení opatření přijatých podle tohoto nařízení, je důležité je řádně konzultovat s cílem zajistit, aby v tomto procesu hrály smysluplnou úlohu, a řádně zohlednit jejich zvláštní rysy.
(16)
V souladu s článkem 208, čl. 209 odst. 3 a článkem 212 Smlouvy o fungování Evropské unie a za podmínek stanovených ve statutu Evropské investiční banky (EIB) a v rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 1080/2011/EU (12) přispívá EIB k provádění opatření nezbytných k plnění cílů rozvojových a jiných vnějších politik Unie a intervenuje v doplňkovosti s nástroji Unie pro vnější činnost. Měly by být využity příležitosti ke kombinování financování z prostředků EIB s rozpočtovými zdroji Unie. EIB je tam, kde je to vhodné, konzultována během programovacího procesu Unie.
(17)
Mezinárodní organizace a rozvojové agentury běžně spolupracují s neziskovými organizacemi jakožto prováděcími partnery a v řádně odůvodněných případech jim mohou svěřit úkoly plnění rozpočtu. Odchylně od čl. 58 odst. 1 písm. c) nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012 by mělo toto nařízení obsahovat ustanovení, která umožní svěřit tyto úkoly neziskovým organizacím za stejných podmínek, jaké platí pro Komisi.
(18)
S cílem posílit odpovědnost partnerských zemí za jejich rozvojové procesy a udržitelnost vnější pomoci a v souladu s mezinárodními závazky v oblasti účinnosti pomoci, které přijaly Unie a partnerské země, měla by Unie tam, kde je to s ohledem na povahu dotčených činností vhodné, podporovat využívání vlastních institucí, systémů a postupů partnerských zemí.
(19)
V souladu s Evropským konsensem o rozvoji a s mezinárodním programem zaměřeným na účinnost pomoci a jak bylo zdůrazněno v usnesení Evropského parlamentu ze dne 5. července 2011 o budoucnosti rozpočtové podpory EU ve prospěch rozvojových zemí, ve sdělení Komise ze dne 13. října 2011 s názvem „Zvýšení dopadu rozvojové politiky EU: Agenda pro změnu“ a v závěrech Rady ze dne 14. května 2012 o budoucím přístupu k rozpočtové podpoře EU poskytované třetím zemím, má být rozpočtová podpora využívána efektivně s cílem podpořit snižování chudoby a využívání systémů jednotlivých zemí, zvýšit předvídatelnost pomoci a posílit odpovědnost partnerských zemí za rozvojové politiky a reformy. Vyplácení prognózovaných rozpočtových tranší by mělo být podmíněno dosažením pokroku v plnění cílů dohodnutých s partnerskými zeměmi. V zemích, které jsou příjemci tohoto druhu finanční pomoci Unie, Unie podporuje rozvoj parlamentní kontroly, auditorských kapacit, transparentnosti a přístupu veřejnosti k informacím.
(20)
Činnost Unie, jejímž cílem je prosazovat zásady demokracie a posilovat demokratizaci, lze provádět mimo jiné prostřednictvím podpory organizací občanské společnosti a nezávislých institucí působících v této oblasti, jako je například Evropská nadace pro demokracii.
(21)
Jelikož cílů této směrnice nemůže být uspokojivě dosaženo na úrovni členských států, ale spíše jich, z důvodu rozsahu a účinků, může být lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje tato směrnice rámec toho, co je nezbytné pro dosažení tohoto cíle.
(22)
Je vhodné uvést dobu použitelnosti tohoto nařízení do souladu s dobou použitelnosti nařízení Rady (EU, Euratom) č. 1311/2013 (13). Proto by se toto nařízení mělo použít od 1. ledna 2014 do 31. prosince 2020,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
HLAVA I
PROVÁDĚNÍ
Článek 1
Předmět a zásady
1. Toto nařízení stanoví pravidla a podmínky pro poskytování finanční pomoci Unie na různé činnosti, včetně akčních programů a dalších opatření, v rámci těchto nástrojů pro financování vnější činnosti na období 2014-2020: nástroje pro rozvojovou spolupráci, evropského nástroje pro demokracii a lidská práva, evropského nástroje sousedství, nástroje přispívajícího ke stabilitě a míru, nástroje předvstupní pomoci (NPP II) a nástroje partnerství pro spolupráci se třetími zeměmi.
Pro účely tohoto nařízení pojem „země“ zahrnuje případně území a regiony.
2. Toto nařízení se nevztahuje na provádění činností, jejichž prostřednictvím je financován program Erasmus+ podle nařízení (EU) č. 233/2014, nařízení (EU) č. 232/2014, nařízení (EU) č. 231/2014 a nařízení (EU) č. 234/2014. Tyto činnosti se provádějí v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady č. 1288/2013 (14) na základě orientačních programových dokumentů uvedených v použitelném nástroji při zajištění souladu s uvedenými nařízeními.
3. Komise zajistí, aby jednotlivé činnosti byly prováděny v souladu s cíli použitelného nástroje a v souladu s účinnou ochranou finančních zájmů Unie. Finanční pomoc Unie poskytovaná na základě nástrojů musí být v souladu s pravidly a postupy stanovenými v nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012, které stanoví základní finanční a právní rámec pro jejich provádění.
4. Při uplatňování tohoto nařízení použije Komise nejúčinnější a nejefektivnější způsoby provádění. Pokud je to vzhledem k povaze činnosti možné a vhodné, Komise také upřednostní použití nejjednodušších postupů.
5. S ohledem na odstavec 4 Komise při uplatňování tohoto nařízení upřednostní využívání systémů partnerských zemí, kdykoliv je to vzhledem k povaze činnosti možné a vhodné.
6. Unie usiluje o podporu, rozvoj a upevnění zásad demokracie, právního státu a dodržování lidských práv a základních svobod, na nichž je založena, ve vhodných případech na základě dialogu a spolupráce s partnerskými zeměmi a regiony. Unie tyto zásady uplatňuje při provádění nástrojů.
Článek 2
Přijímání akčních programů, individuálních opatření a zvláštních opatření
1. Komise přijme roční akční programy případně vycházející z orientačních programových dokumentů uvedených v příslušném nástroji. Komise může také přijmout víceleté akční programy v souladu s čl. 6 odst. 3.
Akční programy stanoví pro každou činnost sledované cíle, očekávané výsledky a hlavní aktivity, způsoby provádění, rozpočet a orientační harmonogram, veškerá související podpůrná opatření a opatření pro monitorování dosažených výsledků.
Před přijetím nebo po přijetí ročních či víceletých akčních programů může být v případě potřeby přijata určitá akce jako individuální opatření.
V případě neočekávaných a řádně odůvodněných potřeb nebo okolností, jež nelze financovat z vhodnějších zdrojů, může Komise přijmout zvláštní opatření, která nejsou stanovena v orientačních programových dokumentech, včetně opatření k usnadnění přechodu od mimořádné pomoci k dlouhodobým rozvojovým operacím nebo opatření, jejichž cílem je lépe připravit obyvatelstvo na zvládání opakujících se krizí.
2. Akční programy, individuální opatření a zvláštní opatření stanovené v odstavci 1 tohoto článku se přijímají přezkumným postupem podle čl. 16 odst. 3.
3. Postup uvedený v odstavci 2 se nevyžaduje u:
a)
individuálních opatření, u nichž finanční pomoc Unie nepřesáhne 5 milionů EUR;
b)
zvláštních opatření, u nichž finanční pomoc Unie nepřesáhne 10 milionů EUR;
c)
technických změn akčních programů, individuálních opatření a zvláštních opatření. Technickými změnami se rozumějí takové změny, jako jsou:
i)
prodloužení prováděcího období,
ii)
přerozdělení prostředků mezi různé činnosti obsažené v ročním nebo víceletém akčním programu, nebo
iii)
zvýšení či snížení rozpočtu ročních nebo víceletých akčních programů anebo individuálních nebo zvláštních opatření nejvýše o 20 % původního rozpočtu a nejvýše o částku 10 milionů EUR,
pokud tyto změny nemají podstatný vliv na cíle dotčeného opatření.
Opatření přijatá podle tohoto odstavce se sdělují Evropskému parlamentu a členským státům prostřednictvím příslušného výboru podle článku 16 ve lhůtě jednoho měsíce od přijetí.
4. Odstavce 1, 2 a 3 týkající se akčních programů a individuálních opatření se nepoužijí pro přeshraniční spolupráci v rámci nástroje sousedství.
5. V závažných, naléhavých a řádně odůvodněných případech, jako jsou krize nebo bezprostřední ohrožení demokracie, právního státu, lidských práv nebo základních svobod, může Komise přijmout individuální nebo zvláštní opatření nebo změny stávajících akčních programů a opatření postupem podle čl. 16 odst. 4.
6. Na úrovni projektu se v souladu s platnými legislativními akty Unie, včetně směrnice Evropského parlamentu a Rady 2011/92/EU (15) a směrnice Rady 85/337/EHS (16), provede náležité prověření z hlediska životního prostředí, včetně dopadů na změnu klimatu a biologickou rozmanitost, a u projektů citlivých z hlediska životního prostředí, zejména v případě významné nové infrastruktury, se případně provede posouzení vlivu na životní prostředí (EIA). Tam, kde je to vhodné, se při provádění odvětvových programů použije strategické posuzování vlivů na životní prostředí. Zajistí se zapojení zúčastněných stran do posuzování vlivů na životní prostředí a přístup veřejnosti k výsledkům tohoto posuzování.
7. Při vypracovávání a provádění programů a projektů se řádně zohlední kritéria týkající se přístupu pro osoby se zdravotním postižením.
Článek 3
Podpůrná opatření
1. Financování Unií může pokrýt výdaje na provádění nástrojů a na dosažení jejich cílů, včetně administrativní podpory spojené s přípravnými, návaznými, monitorovacími, auditorskými a hodnotícími činnostmi přímo nezbytnými pro provádění, jakož i výdaje v delegacích Unie na administrativní podporu potřebnou k řízení operací financovaných v rámci nástrojů.
2. Za předpokladu, že činnosti uvedené v písmenech a), b) a c) se vztahují k obecným cílům použitelného nástroje prováděného prostřednictvím akcí, může financování Unií zahrnovat:
a)
studie, zasedání, poskytování informací, osvětu, odbornou přípravu, přípravu a výměnu zkušeností a osvědčených postupů, publikační činnost a veškeré další výdaje na správní nebo technickou pomoc nezbytnou pro řízení akcí;
b)
výzkumné činnosti a studie o příslušných otázkách a jejich šíření;
c)
výdaje spojené s poskytováním informačních a komunikačních činností, včetně rozvoje komunikačních strategií a korporátní komunikace týkající se politických priorit Unie.
3. Podpůrná opatření mohou být financována mimo působnost orientačních programových dokumentů. V případě potřeby přijme Komise podpůrná opatření přezkumným postupem podle čl. 16 odst. 3.
Přezkumný postup se nepoužije při přijímání podpůrných opatření, u nichž finanční pomoc Unie nepřevyšuje částku 10 milionů EUR.
Podpůrná opatření, u nichž finanční pomoc Unie nepřevyšuje částku 10 milionů EUR, se sdělují Evropskému parlamentu a členským státům prostřednictvím příslušného výboru podle článku 16 ve lhůtě jednoho měsíce od přijetí.
HLAVA II
USTANOVENÍ O ZPŮSOBECH FINANCOVÁNÍ
Článek 4
Obecná ustanovení o financování
1. Finanční pomoc Unie může být poskytována prostřednictvím druhů financování uvedených v nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012, a zejména:
a)
grantů;
b)
veřejných zakázek na služby, dodávky nebo stavební práce;
c)
obecné či odvětvové rozpočtové podpory;
d)
příspěvků do svěřeneckých fondů zřízených Komisí v souladu s článkem 187 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012;
e)
finančních nástrojů, jako jsou úvěry, záruky, vlastní či kvazivlastní kapitál, investice nebo účasti, a nástrojů pro sdílení rizik, pokud možno pod vedením EIB v souladu s jejím mandátem pro poskytování úvěr třetím zemím podle rozhodnutí č. 1080/2011/EU, některé mnohostranné evropské finanční instituce, jako je Evropská banka pro obnovu a rozvoj, nebo některé dvoustranné evropské finanční instituce, například dvoustranných rozvojových bank, případně ve spojení s dalšími granty z jiných zdrojů.
2. Obecná či odvětvová rozpočtová podpora Unie uvedená v odst. 1 písm. c) je založena na vzájemné odpovědnosti a společné oddanosti všeobecně platným hodnotám a jejím cílem je posílení smluvních partnerství mezi Unií a partnerskými zeměmi v zájmu prosazování demokracie, lidských práv a právního státu, podpory udržitelného a inkluzivního hospodářského růstu a vymýcení chudoby.
Jakékoli rozhodnutí o poskytnutí souhrnné či odvětvové rozpočtové podpory musí vycházet z politik rozpočtové podpory dohodnutých Unií, souboru jasných kritérií způsobilosti a důkladného posouzení rizik a přínosů.
Jedním z hlavních určujících faktorů pro takové rozhodnutí je posouzení závazků, výsledků a pokroku partnerských zemí, pokud jde o demokracii, lidská práva a právní stát. Obecná či odvětvová rozpočtová podpora uvedená v odst. 1 písm. c) je diferencována tak, aby lépe reagovala na politickou, hospodářskou a sociální situaci dané partnerské země, se zohledněním nestabilních situací.
Při poskytování obecné či odvětvové rozpočtové podpory Komise v souladu s článkem 186 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012 jasně vymezí podmínky tohoto poskytování, sleduje jejich plnění a podporuje rozvíjení možností parlamentní kontroly a auditu a zvyšování transparentnosti a přístupu veřejnosti k informacím. Vyplácení obecné či o odvětvové rozpočtové podpory je podmíněno uspokojivým pokrokem v dosahování cílů dohodnutých s dotčenou partnerskou zemí.
3. Veškeré subjekty pověřené prováděním finančních nástrojů podle odst. 1 písm. e) musí splňovat požadavky nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012 a jednat v souladu s cíli, standardy a politikami Unie i osvědčenými postupy týkajícími se využívání finančních prostředků Unie a podávání příslušných zpráv.
Pro účely provádění a podávání zpráv mohou být tyto finanční nástroje seskupeny do rozsáhlejších nástrojů (tzv. facilit).
Finanční pomoc Unie může být rovněž poskytována, v souladu s nařízením (EU, Euratom) č. 966/2012, formou příspěvků do mezinárodních, regionálních a vnitrostátních fondů, například těch, které byly založeny nebo jsou řízeny EIB, členskými státy nebo partnerskými zeměmi a regiony nebo mezinárodními organizacemi, s cílem získat pro společné financování více dárců, nebo do fondů zřízených jedním nebo více dárci za účelem společného provádění projektů.
4. Je-li to vhodné, je prosazován přístup finančních institucí Unie k finančním nástrojům zřízeným jinými organizacemi na základě vzájemnosti.
5. Při poskytování finanční pomoci Unie podle odstavce 1 přijme Komise případně veškerá nezbytná opatření, která zajistí zviditelnění finanční podpory Unie. Patří mezi ně i opatření, která pro příjemce finančních prostředků Unie stanovují požadavky ohledně zviditelnění této podpory, s výjimkou řádně odůvodněných případů. Komise odpovídá za sledování, zda příjemci tyto požadavky dodržují.
6. Veškeré příjmy vytvořené v rámci finančního nástroje se přidělí odpovídajícímu nástroji jako vnitřní účelově vázané příjmy. Komise jednou za pět let posoudí přínos stávajících finančních nástrojů k naplňování cílů Unie a jejich účinnost.
7. Finanční pomoc Unie provádí Komise podle nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012 přímo prostřednictvím útvarů Komise, delegací Unie a výkonných agentur, v rámci sdíleného řízení s členskými státy nebo nepřímo tak, že úkoly plnění rozpočtu pověří subjekty uvedené v nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012. Tyto subjekty zajistí soudržnost s vnější politikou Unie a mohou pověřit úkoly plnění rozpočtu jiné subjekty za stejných podmínek, jaké platí pro Komisi.
Svou povinnost podle čl. 60 odst. 5 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012 tyto subjekty plní jednou za rok. Pokud je vyžadován výrok auditora, předloží se do jednoho měsíce od předložení zprávy a prohlášení řídícího subjektu a je zohledněn v prohlášení o věrohodnosti podávaném Komisi.
Mezinárodní organizace uvedené v čl. 58 odst. 1 písm. c) bodě ii) nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012 a orgány členských států uvedené v čl. 58 odst. 1 písm. c) bodech v) a vi) nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012 pověřené Komisí mohou rovněž pověřit úkoly plnění rozpočtu neziskové organizace s odpovídající provozní a finanční kapacitou za stejných podmínek, jaké platí pro Komisi.
Subjekty splňující kritéria stanovená v čl. 60 odst. 2 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012 se považují za subjekty splňující kritéria pro výběr uvedená v článku 139 uvedeného nařízení.
8. Druhy financování uvedené v odstavci 1 tohoto článku a v čl. 6 odst. 1 a způsoby provádění uvedené v odstavci 3 tohoto článku jsou vybírány na základě své schopnosti dosáhnout specifických cílů akcí a výsledků, přičemž se zohledňují zejména náklady na kontroly, administrativní zátěž a očekávané riziko nesouladu. Co se týče grantů, je třeba zvážit použití jednorázových částek, paušálních sazeb a stupnice jednotkových nákladů.
9. Akce financované v rámci nástrojů mohou být prováděny souběžným nebo sdíleným spolufinancováním.
V případě souběžného spolufinancování je akce rozdělena do několika zřetelně odlišitelných dílčích složek, z nichž každou financuje jiný partner takovým způsobem, že konečné použití finančních prostředků lze vždy identifikovat.
V případě sdíleného spolufinancování sdílejí partneři celkové náklady na akci a zdroje se slučují takovým způsobem, že již není možné identifikovat zdroj finančních prostředků pro konkrétní činnost provedenou jako součást akce. V takovém případě musí být zveřejňování grantů a veřejných zakázek ex post, jak je stanoveno v článku 35 nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012, v souladu s případnými pravidly, kterými se řídí pověřený subjekt.
10. Při použití některého z druhů financování uvedených v odstavci 1 tohoto článku nebo čl. 6 odst. 1 může mít spolupráce mezi Unií a jejími partnery mimo jiné formu:
a)
třístranných dohod, jimiž Unie koordinuje s třetími zeměmi svou pomoc partnerské zemi nebo regionu;
b)
opatření administrativní spolupráce, jako jsou partnerství mezi veřejnými institucemi, místními orgány, vnitrostátními veřejnými subjekty nebo subjekty soukromého práva pověřenými výkonem veřejné služby v členském státě a subjekty partnerské země nebo regionu, jakož i opatření spolupráce se zapojením odborníků z veřejného sektoru členských států a jejich regionálních a místních orgánů;
c)
příspěvků na nezbytné náklady na zřízení a spravování partnerství veřejného a soukromého sektoru;
d)
programů na podporu odvětvových politik, kterými Unie poskytuje podporu odvětvovému programu partnerské země;
e)
v případě nástroje sousedství a nástroje předvstupní pomoci, příspěvků na náklady spojené s účastí dotčených zemí v programech Unie a v jejích agenturách;
f)
úrokových dotací;
g)
financování prostřednictvím grantů udělených agenturám Unie.
11. Při stanovování způsobů financování, druhu příspěvku, způsobu poskytnutí finančních prostředků a správních ustanovení pro řízení grantů zohlední Komise v rámci spolupráce se zúčastněnými stranami přijímajících zemí jejich zvláštní rysy, včetně potřeb a kontextu, s cílem oslovit co nejširší škálu těchto zúčastněných stran a reagovat na jejich potřeby. V souladu s nařízením (EU, Euratom) č. 966/2012 jsou podporovány specifické způsoby, jako jsou partnerské dohody, schvalování kaskádových grantů, přímé poskytnutí finančních prostředků nebo výzvy k předkládání návrhů s omezenou způsobilostí nebo poskytnutí jednorázových částek.
12. Při provádění podpory transformace a reformy v partnerských zemích Unie případně využívá a sdílí zkušenosti členských států a získané poznatky.
Článek 5
Daně, cla a poplatky
Na pomoc Unie se nevztahují zvláštní daně, cla ani poplatky a poskytnutí této pomoci nevede k jejich výběru.
Je-li to relevantní, musí být s třetími zeměmi sjednána příslušná ustanovení, aby bylo provádění činností finanční pomoci Unie osvobozeno od daní, cel a jiných poplatků. V opačném případě jsou takové daně, cla a poplatky způsobilé podle podmínek stanovených v nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012.
Článek 6
Zvláštní ustanovení o financování
1. Vedle druhů financování uvedených v čl. 4 odst. 1 tohoto nařízení může být finanční pomoc Unie v rámci těchto nástrojů poskytována v souladu s nařízením (EU, Euratom) č. 966/2012 rovněž prostřednictvím těchto druhů financování:
a)
v rámci nástroje pro rozvojovou spolupráci a nástroje sousedství - oddlužení v kontextu mezinárodně dohodnutých programů oddlužení;
b)
v rámci nástroje pro rozvojovou spolupráci a v rámci nástroje přispívajícího ke stabilitě a míru, ve výjimečných případech - odvětvových a obecných dovozních programů, které mohou mít podobu:
i)
odvětvových programů pro dovoz v naturáliích;
ii)
odvětvových dovozních programů poskytujících zahraniční měnu k financování dovozu v daném odvětví; nebo
iii)
obecných dovozních programů poskytujících zahraniční měnu k financování obecného dovozu širokého sortimentu výrobků;
c)
v rámci nástroje pro demokracii a lidská práva - přímého udělení:
i)
grantů nízké hodnoty pro obránce lidských práv k financování naléhavých ochranných opatření, případně bez potřeby spolufinancování;
ii)
grantů, případně bez potřeby spolufinancování, na financování akcí v nejobtížnějších podmínkách nebo situacích uvedených v čl. 2 odst. 4 nařízení (EU) č. 235/2014, pokud by zveřejnění výzvy k předkládání návrhů bylo nevhodné. Hodnota těchto grantů nepřesáhne 1 000 000 EUR a doba jejich trvání je až 18 měsíců, přičemž může být prodloužena o dalších dvanáct měsíců v případě objektivních a nečekaných překážek při jejich provádění;
iii)
grantů pro Úřad vysokého komisaře OSN pro lidská práva a pro Evropské meziuniverzitní centrum pro lidská práva a demokratizaci, jež nabízí evropský magisterský studijní program v oblasti lidských práv a demokratizace a postgraduální stipendijní program EU a OSN, a jeho síti partnerských univerzit umožňujících získání doktorského vzdělání v oblasti lidských práv, včetně stipendií pro studenty a obránce lidských práv ze třetích zemí.
2. Programy přeshraniční spolupráce se v rámci nástroje sousedství a nástroje předvstupní pomoci provádějí zejména prostřednictvím sdíleného řízení s členskými státy nebo nepřímého řízení s třetími zeměmi nebo mezinárodními organizacemi. Podrobná pravidla se stanoví v prováděcích aktech přijatých na základě nařízení (EU) č. 232/2014 a nařízení (EU) č. 231/2014.
3. Komise může přijmout víceleté akční programy:
a)
na dobu až tří let v případě opakujících se akcí a
b)
na dobu až sedmi let v rámci nástroje předvstupní pomoci.
Pokud jsou učiněny víceleté závazky, zahrnují ustanovení o tom, že pro roky následující po počátečním roce vykázání závazku jsou závazky orientační a závisejí na budoucích ročních rozpočtech Unie.
4. Rozpočtové závazky na akce v rámci nástroje sousedství a nástroje předvstupní pomoci, jejichž rozsah přesahuje jeden rok, mohou být rozloženy do ročních splátek po dobu několika let.
V takových případech, nestanoví-li příslušná pravidla jinak, Komise automaticky zruší kteroukoli část rozpočtového závazku na program, která do 31. prosince pátého roku po roce, v němž byl rozpočtový závazek přijat, nebyla použita k předběžnému financování ani k provedení průběžných plateb nebo u níž pověřený subjekt nepředložil certifikovaný výkaz výdajů ani žádost o platbu.
5. Pravidla upravující přeshraniční spolupráci v rámci nástroje předvstupní pomoci, která je prováděna prostřednictvím sdíleného řízení s členskými státy, musí být v souladu s pravidly obsaženými v nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1303/2013 (17) a nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1299/2013 (18).
Článek 7
Ochrana finančních zájmů Unie
1. Komise přijme vhodná opatření s cílem která zajistit, aby byly při provádění činností financovaných podle tohoto nařízení finanční zájmy Unie chráněny prevencí podvodů, korupce a jiného protiprávního jednání účinnými kontrolami, a jsou-li zjištěny nesrovnalosti, zpětným získáním nebo navrácením neoprávněně vyplacených částek a případně účinnými, přiměřenými a odrazujícími správními a finančními sankcemi.
2. Komise nebo její zástupci a Účetní dvůr mají pravomoc provádět kontrolu veškerých dokladů i kontrolu na místě nebo v případě mezinárodních organizací ověřování v souladu s dohodami, které s nimi byly uzavřeny, u všech příjemců grantů, dodavatelů a subdodavatelů, kteří obdrželi finanční prostředky Unie podle tohoto nařízení.
3. Evropský úřad pro boj proti podvodům (dále jen „OLAF“) může provádět vyšetřování, včetně kontrol a inspekcí na místě, v souladu s ustanoveními a postupy stanovenými v nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU, Euratom) č. 883/2013 (19) a v nařízení Rady (Euratom, ES) č. 2185/96 (20) s cílem zjistit, zda v souvislosti s grantovou dohodou, rozhodnutím o grantu nebo smlouvou financovanou v rámci tohoto nařízení nedošlo k podvodu, korupci nebo jinému protiprávnímu jednání ohrožujícímu finanční zájmy Unie.
4. Aniž jsou dotčeny odstavce 1, 2 a 3, musí dohody o spolupráci se třetími zeměmi a mezinárodními organizacemi, smlouvy, grantové dohody a rozhodnutí o grantu, které vyplývají z provádění tohoto nařízení, obsahovat ustanovení, která výslovně zmocňují Komisi, Účetní dvůr a OLAF k provádění auditů, kontrol a inspekcí na místě v souladu s jejich pravomocemi.
HLAVA III
PRAVIDLA O STÁTNÍ PŘÍSLUŠNOSTI A PŮVODU POUŽITELNÁ PRO ZADÁVÁNÍ VEŘEJNÝCH ZAKÁZEK, UDĚLOVÁNÍ GRANTŮ A JINÁ ZADÁVACÍ ŘÍZENÍ
Článek 8
Společná pravidla
1. Účast na zadávání veřejných zakázek a na udělování grantů a na jiných zadávacích řízeních, jejichž předmětem jsou činnosti financované podle tohoto nařízení ve prospěch třetích stran, je otevřena všem fyzickým osobám, jež jsou státními příslušníky způsobilé země, která je pro účely použitelného nástroje vymezena v této hlavě, právnickým osobám skutečně usazeným ve způsobilé zemi a mezinárodním organizacím.
Právnické osoby mohou zahrnovat i organizace občanské společnosti, jako jsou nevládní neziskové organizace a nezávislé politické nadace, komunitní organizace a neziskové agentury, instituce a organizace v soukromém sektoru a jejich sítě na místní, celostátní, regionální a mezinárodní úrovni.
2. V případě akcí sdíleně spolufinancovaných s partnerem nebo jiným dárcem nebo prováděných prostřednictvím některého členského státu v rámci sdíleného řízení nebo prostřednictvím svěřenského fondu vytvořeného Komisí jsou způsobilé rovněž země, které jsou způsobilé podle pravidel dotčeného partnera, jiného dárce nebo členského státu, nebo podle zřizovacího aktu svěřenského fondu.
V případě činností prováděných prostřednictvím jednoho z pověřených subjektů v rámci nepřímého řízení v kategorii uvedené v čl. 58 odst. 1 písm. c) bodech ii) až viii) nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012 jsou způsobilé rovněž země, které jsou způsobilé podle pravidel dotčeného subjektu.
3. V případě akcí financovaných jedním z nástrojů a kromě toho i jiným nástrojem Unie pro vnější činnost, včetně Evropského rozvojového fondu, jsou země, které byly určeny v rámci některého z těchto nástrojů, považovány za způsobilé pro účely těchto akcí.
V případě akcí globální, regionální nebo přeshraniční povahy financovaných jedním z nástrojů mohou být země, území a regiony, na něž se tato akce vztahuje, považovány za způsobilé pro účely této akce.
4. Všechny dodávky zakoupené na základě veřejné zakázky nebo v souladu s grantovou dohodou, které jsou financovány podle tohoto nařízení, musí pocházet ze způsobilé země. Mohou však pocházet z jakékoli země, pokud je částka nákupu dodávek pod finančním limitem pro použití soutěžního jednacího řízení. Pro účely tohoto nařízení se „původem“ rozumí původ ve smyslu článků 23 a 24 nařízení Rady (EHS) č. 2913/92 (21) a jiných legislativních aktů Unie týkajících se nepreferenčního původu.
5. Pravidla podle této hlavy se nevztahují na fyzické osoby ani jim nekladou omezení týkající se státní příslušnosti, pokud jsou tyto osoby zaměstnány způsobilým dodavatelem či subdodavatelem nebo jsou s ním jinak smluvně vázány.
6. V zájmu podpory místních kapacit, trhů a nákupů jsou v případě, že nařízení (EU, Euratom) č. 966/2012 umožňuje zadání na základě jediné nabídky, upřednostňováni místní a regionální dodavatelé. Ve všech ostatních případech musí být účast místních a regionálních dodavatelů podporována v souladu s příslušnými ustanoveními uvedeného nařízení.
7. Způsobilost podle této hlavy může být omezena s ohledem na státní příslušnost, zeměpisnou polohu nebo povahu žadatelů, jestliže taková omezení vyžaduje zvláštní povaha a cíle akce a jsou-li to nezbytná pro její účinné provádění. Tato omezení se mohou vztahovat zejména na účast na zadávacích řízeních v případě činností v rámci přeshraniční spolupráce.
8. Fyzické a právnické osoby, které získaly smlouvu o zakázce, musí dodržovat platné právní předpisy v oblasti ochrany životního prostředí, včetně mnohostranných dohod o životním prostředí, jakož i mezinárodně sjednané základní pracovní normy. (22)
Článek 9
Způsobilost podle nástroje pro rozvojovou spolupráci, nástroje sousedství a nástroje partnerství
1. Pro financování v rámci nástroje pro rozvojovou spolupráci, nástroje sousedství a nástroje partnerství jsou způsobilí uchazeči, žadatelé a zájemci z těchto zemí:
a)
členských států, příjemců uvedených v příloze I nařízení (EU) č. 231/2014 a smluvních stran Evropského hospodářského prostoru;
b)
pokud jde o nástroj sousedství, partnerských zemí, na které se tento nástroj vztahuje, a Ruské federace, pokud příslušný postup probíhá v rámci programů spolupráce mezi více zeměmi a v rámci programů přeshraniční spolupráce, kterých se Ruská federace účastní;
c)
rozvojových zemí a území, jak jsou uvedeny na seznamu příjemců oficiální rozvojové pomoci vypracovaném OECD-DAC, které nejsou členy skupiny G-20, a zámořských zemí a území, na které se vztahuje rozhodnutí Rady 2001/822/ES (23);
d)
rozvojových zemí, jak jsou uvedeny na seznamu příjemců oficiální rozvojové pomoci vypracovaném OECD-DAC, které jsou členy skupiny zemí G-20, a dalších zemí a území, pokud jsou příjemci akce financované Unií v rámci nástrojů podle tohoto článku;
e)
zemí, pro které Komise stanoví přístup k vnější pomoci na základě vzájemnosti. Přístup na základě vzájemnosti na omezenou dobu alespoň jednoho roku může být udělen, přizná-li země způsobilost za stejných podmínek subjektům z Unie a ze zemí způsobilých v rámci nástrojů, na něž se vztahuje tento článek. Komise rozhodne o přístupu na základě vzájemnosti a o délce jeho trvání poradním postupem podle čl. 16 odst. 2 a po konzultaci s dotčenou přijímající zemí nebo zeměmi; a
f)
členské země OECD v případě smluv prováděných v některé z nejméně rozvinutých zemí nebo silně zadlužených chudých zemí, jak jsou uvedeny na seznamu příjemců oficiální rozvojové pomoci vypracovaném OECD-DAC.
2. Uchazeči, žadatelé a zájemci z nezpůsobilých zemí nebo dodávky, jejichž původ nesplňuje podmínky způsobilosti, mohou být Komisí přijati za způsobilé v případě:
a)
zemí, které mají tradiční hospodářské, obchodní nebo zeměpisné vazby se sousedními přijímacími zeměmi, nebo
b)
naléhavosti nebo nedostupnosti výrobků a služeb na trzích dotyčných zemí nebo v jiných řádně odůvodněných případech, ve kterých by použití pravidel způsobilosti znemožňovalo nebo výrazně ztěžovalo realizaci projektu, programu nebo akce.
3. Pro činnosti prováděné v rámci sdíleného řízení je příslušný členský stát, který Komise pověřila úkoly plnění, oprávněn přijmout jménem Komise za způsobilé uchazeče, žadatele a zájemce z nezpůsobilých zemí podle odstavce 2 tohoto článku nebo zboží, jehož původ nesplňuje podmínky způsobilosti podle čl. 8 odst. 4.
Článek 10
Způsobilost podle nástroje předvstupní pomoci
1. Pro financování v rámci nástroje předvstupní pomoci jsou způsobilí uchazeči, žadatelé a zájemci z těchto zemí:
a)
členských států, příjemců uvedených v příloze I nařízení (EU) č. 231/2014, smluvních stran Dohody o Evropském hospodářském prostoru a partnerských zemí, na něž se vztahuje nástroj sousedství, a
b)
zemí, pro které Komise stanoví přístup k vnější pomoci na základě vzájemnosti za podmínek uvedených v čl. 9 odst. 1 písm. e).
2. Uchazeči, žadatelé a zájemci z nezpůsobilých zemí nebo zboží, jehož původ nesplňuje podmínky způsobilosti, mohou být Komisí přijati za způsobilé v případě naléhavosti nebo nedostupnosti výrobků a služeb na trzích dotyčných zemí nebo v jiných řádně odůvodněných případech, ve kterých by použití pravidel způsobilosti znemožňovalo nebo výrazně ztěžovalo realizaci projektu, programu nebo akce.
3. Pro činnosti prováděné v rámci sdíleného řízení je příslušný členský stát, který Komise pověřila úkoly plnění, oprávněn přijmout jménem Komise za způsobilé uchazeče, žadatele a zájemce z nezpůsobilých zemí podle odstavce 2 tohoto článku nebo zboží, jehož původ nesplňuje podmínky způsobilosti podle čl. 8 odst. 4.
Článek 11
Způsobilost podle nástroje pro demokracii a lidská práva a nástroje přispívajícího ke stabilitě a míru
1. Aniž jsou dotčena omezení vyplývající z povahy a cílů akce, jak je stanoveno v čl. 8 odst. 7, nevztahují se na účast na zadávání zakázek nebo udělování grantů ani na přijímání odborníků v rámci nástroje pro demokracii a lidská práva a nástroje přispívajícího ke stabilitě a míru žádná omezení.
2. Pro financování v rámci nástroje pro demokracii a lidská práva jsou v souladu s čl. 4 odst. 1, 2 a 3 a čl. 6 odst. 1 písm. c) způsobilí tito aktéři a subjekty:
a)
organizace občanské společnosti, včetně nevládních neziskových organizací a nezávislých politických nadací, komunitní organizace a neziskové agentury, instituce a organizace v soukromém sektoru a jejich sítě na místní, celostátní, regionální a mezinárodní úrovni;
b)
neziskové agentury, instituce a organizace ve veřejném sektoru a jejich sítě na místní, celostátní, regionální a mezinárodní úrovni;
c)
vnitrostátní, regionální a mezinárodní parlamentní orgány, pokud je to nutné pro dosažení cílů nástroje pro demokracii a lidská práva a pokud nemůže být navrhované opatření financováno z jiného nástroje;
d)
mezinárodní a regionální mezivládní organizace;
e)
fyzické osoby, subjekty bez právní subjektivity a ve výjimečných a řádně odůvodněných případech jiné subjekty nebo aktéři, kteří nejsou uvedeni v tomto odstavci, pokud je to nutné pro dosažení cílů tohoto nástroje.
Článek 12
Monitorování a hodnocení činností
1. Komise pravidelně monitoruje své akce a posuzuje pokrok v plnění očekávaných výsledků, včetně výstupů a výsledků. Komise rovněž vyhodnocuje dopad a účinnost svých odvětvových politik a činností a účinnost programování, případně pomocí nezávislých externích hodnocení. Návrhy Evropského parlamentu a Rady na nezávislá externí hodnocení musí být řádně zohledněny. Hodnocení se zakládají na zásadách osvědčených postupů OECD-DAC a jsou prováděna s cílem zjistit, zda jsou plněny specifické cíle, v příslušných případech s přihlédnutím k zásadě rovnosti žen a mužů, a navrhnout doporučení pro zlepšení budoucích operací. Tato hodnocení se provádějí na základě předem vymezených, jasných a transparentních ukazatelů, které jsou případně vypracovány pro každou dotčenou zemi a jsou měřitelné.
2. Komise zasílá své hodnotící zprávy Evropskému parlamentu, Radě a členským státům prostřednictvím příslušného výboru uvedeného v článku 16. Konkrétní hodnocení mohou být na žádost členských států projednána v uvedeném výboru. Výsledky se zohledňují při sestavování programů a přidělování zdrojů.
3. Komise zapojí ve vhodném rozsahu všechny příslušné zúčastněné strany do fáze hodnocení pomoci poskytnuté Unií podle tohoto nařízení a může tam, kde je to vhodné, usilovat o provedení společných hodnocení s členskými státy a rozvojovými partnery.
4. Zpráva uvedená v článku 13 vyjádří hlavní získané poznatky a reakce na doporučení z hodnocení provedených v předchozích letech.
HLAVA IV
DALŠÍ SPOLEČNÁ USTANOVENÍ
Článek 13
Výroční zpráva
1. Komise posuzuje pokrok dosažený při provádění opatření vnější finanční pomoci Unie přijatých v rámci vnější činnosti a počínaje rokem 2015 předkládá Evropskému parlamentu a Radě výroční zprávu o plnění cílů jednotlivých nařízení prostřednictvím ukazatelů, jimiž se měří dosažené výsledky a účinnost dotčeného nástroje. Tato zpráva se předkládá rovněž Evropskému hospodářskému a sociálnímu výboru a Výboru regionů.
2. Výroční zpráva obsahuje informace týkající se předchozího roku, pokud jde o financovaná opatření, o výsledky monitorování a hodnocení, o zapojení příslušných partnerů a o provádění rozpočtových závazků a prostředků na platby rozčleněné podle jednotlivých zemí, regionů a odvětví spolupráce. Posoudí se v ní výsledky finanční pomoci Unie, pokud možno za použití konkrétních a měřitelných ukazatelů její úlohy při dosahování cílů daných nástrojů. U rozvojové spolupráce posoudí zpráva, je-li to možné a relevantní, i dodržování zásad účinnosti pomoci, a to i u inovativních finančních nástrojů.
3. Výroční zpráva vypracovaná v roce 2021 musí obsahovat souhrnné informace z výročních zpráv týkajících se let 2014-2020 o veškerém financování, které se řídí tímto nařízením, včetně vnějších účelově vázaných příjmů a příspěvků do svěřenských fondů, včetně rozčlenění výdajů podle přijímajících zemí, využití finančních nástrojů, závazků a plateb.
Článek 14
Výdaje na opatření v oblasti změny klimatu a biologické rozmanitosti
Odhad celkových ročních výdajů na opatření v oblasti změny klimatu a biologické rozmanitosti se provádí na základě přijatých orientačních programových dokumentů. Finanční prostředky přidělené v rámci nástrojů podléhají systému každoročního sledování založeného, aniž je vyloučeno použití dostupných přesnějších metod, na metodologii OECD („značky Rio“), která je začleněna do stávající metodiky řízení výkonnosti programů Unie, aby bylo možné vyčíslit výdaje vztahující se k opatřením v oblasti změny klimatu a biologické rozmanitosti na úrovni akčních programů a k individuálním a zvláštním opatřením uvedeným v čl. 2 odst. 1 a zanesené do hodnocení a výroční zprávy.
Článek 15
Zapojení zúčastněných stran z přijímajících zemí
Pokud to je možné a vhodné, Komise zajistí, aby příslušné zúčastněné strany přijímajících zemí, včetně organizací občanské společnosti a místních orgánů, byly v procesu provádění řádně konzultovány a měly včas přístup k příslušným informacím, jež jim umožní plnit v tomto procesu smysluplnou úlohu.
HLAVA V
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 16
Postup projednávání ve výboru
1. Komisi jsou nápomocny výbory zřízené nástroji. Tyto výbory jsou výbory ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 4 nařízení (EU) č. 182/2011.
Má-li být stanovisko výboru získáno písemným postupem, je tento postup ukončen bez výsledku, pokud o tom ve lhůtě stanovené pro vydání stanoviska rozhodne předseda výboru nebo pokud o to požádá prostá většina členů výboru.
3. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 5 nařízení (EU) č. 182/2011.
Má-li být stanovisko výboru získáno písemným postupem, je tento postup ukončen bez výsledku, pokud o tom ve lhůtě stanovené pro vydání stanoviska rozhodne předseda výboru nebo pokud o to požádá prostá většina členů výboru.
4. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 8 nařízení (EU) č. 182/2011 ve spojení s článkem 5 uvedeného nařízení.
Přijaté rozhodnutí zůstává v platnosti po dobu trvání přijatého nebo pozměněného dokumentu, akčního programu nebo opatření.
5. Jednání výboru o otázkách týkajících se EIB se účastní její pozorovatel.
Článek 17
Přezkum v polovině období a hodnocení nástrojů
1. Nejpozději 31. prosince 2017 předloží Komise zprávu o přezkumu v polovině období o provádění jednotlivých nástrojů a tohoto nařízení. Vztahuje se na období od 1. ledna 2014 do 30. června 2017 a zaměří se na plnění cílů jednotlivých nástrojů prostřednictvím ukazatelů, jimiž se měří dosažené výsledky a účinnost nástrojů.
S cílem splnění cílů jednotlivých nástrojů se zpráva rovněž zabývá přidanou hodnotou jednotlivých nástrojů, možnostmi zjednodušení, vnitřní a vnější soudržností, včetně doplňkovosti a synergie nástrojů, otázkou, zda jsou všechny cíle i nadále relevantní a jakým způsobem opatření přispívají k soudržnosti vnější činnosti Unie a případně k prosazování priorit Unie v oblasti inteligentního a udržitelného růstu podporujícího začlenění. Zpráva zohlední veškerá zjištění a závěry o dlouhodobém dopadu nástrojů. Rovněž bude obsahovat informaci o pákovém efektu finančních prostředků, jehož dosáhly fondy jednotlivých finančních nástrojů.
Konkrétním účelem zprávy je zdokonalit provádění pomoci Unie. Obsahuje informace týkající se rozhodnutí o obnovení, úpravě či pozastavení druhů činností prováděných v rámci nástrojů.
Zpráva rovněž obsahuje souhrnné informace z příslušných výročních zpráv o veškerém financování, které se řídí tímto nařízením, včetně vnějších účelově vázaných příjmů a příspěvků do svěřenských fondů Unie, obsahující rozčlenění výdajů podle přijímajících zemí, využití finančních nástrojů, závazků a plateb.
Komise vypracuje závěrečnou hodnotící zprávu o období 2014-2020 v rámci přezkumu v polovině období týkajícího se příštího finančního období.
2. Zpráva o přezkumu v polovině období uvedená v odstavci 1 prvním pododstavci se předkládá Evropskému parlamentu a Radě a případně je doplněna o legislativní návrhy, které zavedou potřebné úpravy nástrojů a tohoto nařízení.
3. Jako základ pro posouzení toho, do jaké míry bylo dosaženo stanovených cílů, se použijí hodnoty ukazatelů k 1. lednu 2014.
4. Komise v souladu s mezinárodními závazky týkajícími se účinnosti pomoci požaduje od partnerských zemí, aby jí poskytly veškeré údaje a informace nezbytné k tomu, aby dotčená opatření bylo možné monitorovat a hodnotit.
5. Dlouhodobé výsledky a dopady a udržitelnost účinků nástrojů se hodnotí v souladu s pravidly a postupy pro monitorování, hodnocení a podávání zpráv použitelnými v dané době.
Článek 18
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se ode dne 1. ledna 2014 do dne 31. prosince 2020.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Ve Štrasburku dne 11. března 2014.
EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS (EU) N:o 236/2014,
annettu 11 päivänä maaliskuuta 2014,
unionin ulkoisen toiminnan rahoitusvälineiden täytäntöönpanoa koskevista yhteisistä säännöistä ja menettelyistä
EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka
ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 209 artiklan 1 kohdan ja 212 artiklan 2 kohdan,
ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
sen jälkeen, kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille,
ottavat huomioon alueiden komitean lausunnon (1),
noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä (2),
sekä katsovat seuraavaa:
(1)
Euroopan unionin olisi hyväksyttävä ulkoisen toiminnan rahoitusvälineiden kokonaisuus, joka kattaa joukon tällaiseen toimintaan liittyviä politiikkoja, jotka edellyttävät erityisiä yhteisiä sääntöjä ja menettelyjä niiden täytäntöönpanoa varten. Nämä ulkoisen toiminnan rahoitusvälineet 2014 alkavalle ja 2020 päättyvälle kaudelle ovat: Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) N:o 233/2014 (3) perustettu kehitysyhteistyön rahoitusväline (Development Cooperation Instrument, DCI), Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) N:o 235/2014 (4) perustettu demokratian ja ihmisoikeuksien edistämistä koskeva eurooppalainen rahoitusväline (European Instrument for Democracy and Human Rights, EIDHR), Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) N:o 232/2014 (5) perustettu Euroopan naapuruusväline (European Neighbourhood Instrument, ENI), Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) N:o 230/2014 (6) perustettu vakautta ja rauhaa edistävä väline (Instrument contributing to Stability and Peace), Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) N:o 231/2014 (7) perustettu liittymistä valmisteleva tukiväline (IPA II) (Instrument for Pre-Accession Assistance, IPA II) sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) N:o 234/2014 (8) perustettu kumppanuusväline kolmansien maiden kanssa tehtävää yhteistyötä varten, jäljempänä yhdessä ‘välineet’ ja yksittäisinä ‘väline’.
(2)
Yhteisten sääntöjen ja menettelyjen olisi oltava yhteensopivia niiden unionin yleiseen talousarvioon sovellettavien varainhoitosääntöjen kanssa, jotka on säädetty Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU, Euratom) N:o 966/2012 (9), mukaan lukien komission hyväksymät mainitun asetuksen soveltamissäännöt (10).
(3)
Välineissä säädetään yleensä, että niiden perusteella rahoitettaviin toimiin olisi sovellettava suuntaa-antavaa monivuotista ohjelmasuunnittelua, jonka puitteissa olisi hyväksyttävä rahoituspäätöksiä asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 mukaisesti ja noudattaen Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 182/2011 (11) mukaisia menettelyjä.
(4)
Rahoituspäätökset olisi annettava vuotuisten tai monivuotisten toimintaohjelmien ja yksittäisten toimenpiteiden muodossa silloin, kun noudatetaan suuntaa-antavaa monivuotista ohjelmasuunnittelua, erityistoimenpiteiden muodossa, jos ennakoimattomat ja asianmukaisesti perustellut tarpeet tai olosuhteet sitä edellyttävät, ja tukitoimenpiteiden muodossa. Tukitoimenpiteitä voidaan hyväksyä joko vuotuisen tai monivuotisen toimintaohjelman osana tai suuntaa-antavien ohjelmasuunnitteluasiakirjojen ulkopuolella.
(5)
Rahoituspäätöksien olisi sisällettävä liite, joka sisältää kunkin toimen kuvauksen, josta käyvät ilmi sen tavoitteet, tärkeimmät toiminnot, toivotut tulokset, täytäntöönpanomenetelmät, talousarvio ja alustava aikataulu, mahdolliset liitännäiset tukitoimet sekä edistymisen seurantajärjestelyt, ja ne olisi hyväksyttävä asetuksessa (EU) N:o 182/2011 säädettyjen menettelyjen mukaisesti.
(6)
Täytäntöönpanosäädösten hyväksymiseen olisi, kynnysarvoltaan ennalta määriteltyjä yksittäisiä ja erityistoimenpiteitä alittavia lukuun ottamatta, käytettävä tarkastelumenettelyä ottaen huomioon se, ovatko kyseiset säädökset luonteeltaan toiminnan suunnittelua vai rahoituksen toteutusta, ja varsinkin niiden talousarviovaikutukset. Komission olisi kuitenkin hyväksyttävä välittömästi sovellettavia täytäntöönpanosäädöksiä, kun tämä on tarpeen asianmukaisesti perustelluissa erittäin kiireellisissä tapauksissa, joissa unionin on voitava toimia nopeasti. Euroopan parlamentille olisi ilmoitettava tästä asianmukaisesti asetuksen (EU) N:o 182/2011 asianomaisia säännöksiä noudattaen.
(7)
Jos välineiden täytäntöönpanoon liittyvän toimen hallinnointi on annettu tehtäväksi rahoituksen välittäjälle, komission päätökseen olisi sisällyttävä varsinkin riskinjakoa, avoimuutta, täytäntöönpanosta vastaavan välittäjän palkkiota, varojen ja mahdollisen tuoton käyttöä ja uudelleenkäyttöä sekä raportointivelvollisuutta ja valvontamekanismeja koskevia säännöksiä siten, että otetaan huomioon asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 asiaa koskevat säännökset.
(8)
Unionin olisi pyrittävä hyödyntämään käytettävissä olevia resursseja mahdollisimman tehokkaasti optimoidakseen ulkoisen toimintansa vaikutukset. Tähän olisi päästävä unionin ulkoisen toiminnan välineiden keskinäisellä johdonmukaisuudella ja täydentävyydellä sekä luomalla yhteisvaikutuksia välineiden ja unionin muiden politiikkojen välillä. Tällä tavoin olisi määrä päästä siihen, että välineisiin perustuvat ohjelmat vahvistavat toisiaan ja että tarvittaessa käytetään vipuvaikutuksen omaavia rahoitusvälineitä.
(9)
Unionin toimintaa kansainvälisellä tasolla on Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 21 artiklassa mukaisesti ohjattava sen perustamisen, kehittämisen ja laajentumisen johtoajatuksena olevilla periaatteilla, joita unioni pyrkii edistämään myös muualla maailmassa ja jotka ovat demokratia, oikeusvaltio, ihmisoikeuksien ja perusvapauksien yleismaailmallisuus ja jakamattomuus, ihmisarvon kunnioittaminen, tasa-arvon periaate, yhteisvastuu sekä Yhdistyneiden kansakuntien peruskirjan periaatteiden ja kansainvälisen oikeuden noudattaminen.
(10)
Noudattaen niitä sitoumuksia, jotka unioni antoi avun tuloksellisuutta käsitelleillä kolmannella ja neljännellä korkean tason foorumilla (Accra 2008 ja Busan 2011), sekä vähiten kehittyneille maille ja voimakkaasti velkaantuneille köyhille maille annettavan julkisen kehitysavun (official development assistance, ODA) sidonnaisuuksien purkamista koskevan Taloudellisen yhteistyön ja kehityksen järjestön OECD:n kehitysapukomitean, jäljempänä ‘OECD-DAC’, suosituksen mukaisesti komission olisi purettava unionin avun sidonnaisuudet niin pitkälle kuin on mahdollista, mukaan lukien innovatiivisten rahoitusmekanismien osalta, ja edistettävä kumppanimaiden yhteisöjen osallistumista hankintamenettelyihin.
(11)
Jotta voidaan varmistaa unionin avun näkyvyys edunsaajamaiden ja unionin kansalaisten keskuudessa, olisi tarvittaessa huolehdittava kohdennetusta viestinnästä ja tiedotuksesta tarkoituksenmukaisin keinoin.
(12)
Välineiden mukaisesti toteutetulla unionin ulkoisella toiminnalla olisi edistettävä selkeitä tuloksia (jotka kattavat tuotokset, tulokset ja vaikutukset) maissa, jotka saavat unionin ulkoista rahoitusapua. Unionin ulkoisen toiminnan tuloksia ja tietyn välineen tehokkuutta olisi aina kun se on mahdollista ja asianmukaista seurattava ja arvioitava ennalta määritetyillä, selkeillä, avoimilla sekä tarvittaessa maakohtaisilla ja mitattavissa olevilla sekä kyseessä olevan välineen erityispiirteisiin ja tavoitteisiin mukautetuilla indikaattoreilla.
(13)
Unionin taloudellisia etuja olisi menojen hallinnoinnin kaikissa vaiheissa suojattava oikeasuhteisin toimenpitein, joihin kuuluvat sääntöjenvastaisuuksien ehkäiseminen, havaitseminen ja tutkiminen sekä hukattujen, aiheettomasti maksettujen tai virheellisesti käytettyjen varojen takaisinperintä ja tarvittaessa seuraamukset. Nämä toimenpiteet olisi toteutettava kansainvälisten järjestöjen ja kolmansien maiden kanssa tehtyjen, asiassa sovellettavien sopimusten mukaisesti.
(14)
Olisi annettava säännöksiä rahoituksen menetelmistä, unionin taloudellisten etujen suojaamisesta, kansalaisuutta ja alkuperää koskevista säännöistä, toimien arvioinnista, raportoinnista ja uudelleentarkastelusta sekä välineiden arvioinnista.
(15)
Edunsaajamaiden sidosryhmillä, kansalaisjärjestöt ja paikallisviranomaiset mukaan luettuina, on keskeinen asema unionin ulkoisessa politiikassa, sanotun kuitenkaan vaikuttamatta Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 11 artiklan mukaisesti kansalaisjärjestöjen kanssa kaikilla tasoilla laadittuihin yhteistyömekanismeihin. Niiden asianmukainen kuuleminen on tärkeää täytäntöönpanovaiheen ja erityisesti tämän asetuksen nojalla toteutettujen toimenpiteiden valmistelun, täytäntöönpanon, seurannan ja arvioinnin aikana sen varmistamiseksi, että ne osallistuvat täytäntöönpanoon merkityksellisellä tavalla ja että niiden erityispiirteet otetaan asianmukaisesti huomioon.
(16)
Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 208 artiklan, 209 artiklan 3 kohdan ja 212 artiklan mukaisesti sekä Euroopan investointipankin, jäljempänä ‘EIP’, perussäännössä määrättyjä ja Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksessä N:o 1080/2011 (12) säädettyjä edellytyksiä noudattaen EIP osallistuu unionin kehityspolitiikan ja muiden ulkoisten politiikkojen tavoitteiden saavuttamiseksi tarvittavien toimenpiteiden täytäntöönpanoon siten, että sen toimet täydentävät unionin ulkoisen toiminnan välineitä. Olisi hyödynnettävä mahdollisuuksia yhdistää EIP:n tarjoamaa rahoitusta unionin budjettivaroihin. EIP:tä kuullaan tarvittaessa unionin ohjelmasuunnittelussa.
(17)
Kansainväliset järjestöt ja kehitysalan järjestöt tekevät jatkuvasti yhteistyötä täytäntöönpanokumppaneina toimivien voittoa tavoittelemattomien järjestöjen kanssa, ja ne voivat joutua asianmukaisesti perustelluissa tapauksissa antamaan niiden hoidettaviksi talousarvion toteuttamiseen liittyviä tehtäviä. Asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 58 artiklan 1 kohdan c alakohdasta poiketen tässä asetuksessa olisi säädettävä siitä, että tällaiset tehtävät voidaan antaa voittoa tavoittelemattomien järjestöjen hoidettaviksi komissioon sovellettavia edellytyksiä vastaavin edellytyksin.
(18)
Jotta tehostetaan kumppanimaiden omistajuutta niiden kehitysprosesseissa ja lujitetaan ulkoisen avun kestävyyttä unionin ja kumppanimaiden kansainvälisen avun tuloksellisuudesta antamien sitoumusten mukaisesti, unionin olisi edistettävä, kyseessä olevan toimen luonne tarvittaessa huomioon ottaen, kumppanimaiden omien instituutioiden, järjestelmien ja menettelyjen käyttöä.
(19)
Kehityspolitiikkaa koskevan eurooppalaisen konsensuksen ja kansainvälisen avun tuloksellisuutta koskevan ohjelman mukaisesti sekä kehitysmaille annettavan EU:n budjettituen tulevaisuudesta 5 päivänä heinäkuuta 2011 annetussa Euroopan parlamentin päätöslauselmassa, 13 päivänä lokakuuta 2011 annetussa komission tiedonannossa ”EU:n kehitysyhteistyöpolitiikan vaikutuksen lisääminen: muutossuunnitelma” sekä 14 päivänä toukokuuta 2012 annetuissa neuvoston päätelmissä ”Kolmansille maille annettavaa EU:n budjettitukea koskeva uusi lähestymistapa”, esiin tuoduin tavoin budjettitukea on määrä käyttää tehokkaasti köyhyyden vähentämisen ja maan omien järjestelmien käytön tukemiseen, avun ennakoitavuuden parantamiseen ja kumppanimaiden omistajuuden vahvistamiseen kehityspolitiikassa ja uudistuksissa. Ennakoitujen budjettituen maksuosuuksien maksamisen ehtona olisi oltava edistyminen kumppanimaiden kanssa sovittujen tavoitteiden saavuttamisessa. Tämän tyyppistä unionin rahoitusapua saavissa maissa unioni tukee parlamentaarisen valvonnan ja tilintarkastusvalmiuksien, avoimuuden ja tietojen julkisen saatavuuden kehittämistä.
(20)
Demokratian periaatteen edistämiseen ja demokratiakehityksen vahvistamiseen tähtääviä unionin toimia voidaan panna täytäntöön muun muassa tukemalla tällä alalla toimivia siviiliyhteiskunnan organisaatioita ja riippumattomia laitoksia, esimerkiksi eurooppalaista demokratiarahastoa.
(21)
Jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla saavuttaa tämän asetuksen tavoitteita, vaan ne voidaan toiminnan laajuuden ja vaikutusten vuoksi saavuttaa paremmin unionin tasolla. Sen vuoksi unioni voi toteuttaa toimenpiteitä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Mainitussa artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä asetuksessa ei ylitetä sitä, mikä on tarpeen näiden tavoitteiden saavuttamiseksi.
(22)
On tarkoituksenmukaista yhdenmukaistaa tämän asetuksen soveltamisaika Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU, Euratom) N:o 1311/2013 (13) soveltamisajan kanssa. Sen vuoksi tätä asetusta olisi sovellettava 1 päivästä tammikuuta 2014 alkaen 31 päivään joulukuuta 2020,
OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN ASETUKSEN:
I OSASTO
TÄYTÄNTÖÖNPANO
1 artikla
Kohde ja periaatteet
1. Tällä asetuksella annetaan säännöt ja ehdot, jotka koskevat unionin seuraavien ulkoisen toiminnan välineiden mukaisesti 2014 alkavalla ja 2020 päättyvällä kaudella antamaa rahoitusapua toimille, toimintaohjelmat ja muut toimenpiteet mukaan lukien, myönnettävään unionin rahoitusapuun: kehitysyhteistyön rahoitusväline (Development Cooperation Instrument, DCI), demokratian ja ihmisoikeuksien edistämistä koskeva rahoitusväline (European Instrument for Democracy and Human Rights Worldwide, EIDHR), Euroopan naapuruusväline (European Neighbourhood Instrument, ENI), vakautta ja rauhaa edistävä väline (Instrument contributing to Stability and Peace), liittymistä valmisteleva tukiväline (Instrument for Pre-AcessionAssistance, IPA II) ja kumppanuusväline kolmansien maiden kanssa tehtävää yhteistyötä varten, jäljempänä yhdessä ‘välineet’ ja yksittäisinä ‘väline’.
Tätä asetusta sovellettaessa ilmaisu ‘maat’ käsittää tapauksen mukaan myös alueita.
2. Tätä asetusta ei sovelleta asetuksen (EU) N:o 233/2014, asetuksen (EU) N:o 232/2014, asetuksen (EU) N:o 231/2014 ja asetuksen (EU) N:o 234/2014 mukaisesti Erasmus+ -ohjelman annettavaa rahoitusta varten toteutettavien toimien täytäntöönpanoon. Nämä toimet toteutetaan Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1288/2013 (14) mukaisesti ja sovellettavassa välineessä tarkoitettujen suuntaa-antavien ohjelmasuunnitteluasiakirjojen perusteella, samalla kun varmistetaan, että toimet ovat kyseisten asetusten mukaisia.
3. Komissio varmistaa, että toimet toteutetaan sovellettavan välineen tavoitteiden mukaisesti ja unionin taloudellisia etuja tehokkaasti suojaten. Välineiden nojalla myönnettävän unionin rahoitusavun on oltava asetuksessa (EU, Euratom) N:o 966/2012 annettujen sääntöjen ja menettelyjen mukaista, koska mainitussa asetuksessa annetaan välineiden täytäntöönpanon rahoituksellinen ja oikeudellinen peruskehys.
4. Komissio käyttää tätä asetusta soveltaessaan vaikuttavimpia ja tehokkaimpia täytäntöönpanomenetelmiä. Lisäksi komissio suosii yksinkertaisimpia menettelyjä aina kun se on mahdollista ja toimen luonteen kannalta tarkoituksenmukaista.
5. Edellä olevan 4 kohdan huomioon ottaen komissio suosii tämän asetuksen soveltamisessa kumppanimaiden järjestelmien käyttämistä aina kun se on mahdollista ja toimen luonteen kannalta tarkoituksenmukaista.
6. Unioni pyrkii edistämään, kehittämään ja vakiinnuttamaan sen perustana olevien, demokratian, oikeusvaltion sekä ihmisoikeuksien ja perusvapauksien kunnioittamisen periaatteita tarvittaessa vuoropuhelulla ja yhteistyöllä kumppanimaiden ja -alueiden kanssa. Unioni sisällyttää nämä periaatteet välineiden täytäntöönpanoon.
2 artikla
Toimintaohjelmien, yksittäisten toimenpiteiden ja erityistoimenpiteiden hyväksyminen
1. Komissio hyväksyy vuotuisia toimintaohjelmia, tarvittaessa asianomaisessa välineessä tarkoitettujen suuntaa-antavien ohjelmasuunnitteluasiakirjojen perusteella. Komissio voi myös hyväksyä monivuotisia toimintaohjelmia 6 artiklan 3 kohdan mukaisesti.
Toimintaohjelmissa yksilöidään kunkin toimen osalta tavoitteet, toivotut tulokset ja tärkeimmät toiminnot, täytäntöönpanomenetelmät, talousarvio ja alustava aikataulu, mahdolliset liitännäiset tukitoimet sekä edistymisen seurantajärjestelyt.
Toimi voidaan tarvittaessa hyväksyä erillisenä toimenpiteenä ennen vuotuisen tai monivuotisen toimintaohjelman hyväksymistä tai sen jälkeen.
Komissio voi hyväksyä erityistoimenpiteitä, jotka eivät sisälly suuntaa-antaviin ohjelmasuunnitteluasiakirjoihin, kun on kyse ennakoimattomista ja asianmukaisesti perustelluista tarpeista tai olosuhteista ja kun rahoitusta ei voida saada sopivammista lähteistä, myös toimenpiteitä, joilla helpotetaan siirtymistä hätäavusta pitkän aikavälin kehitysyhteistyötoimiin, tai toimenpiteitä, joilla parannetaan väestön valmiuksia selviytyä toistuvista kriiseistä.
2. Tämän artiklan 1 kohdassa tarkoitetut toimintaohjelmat sekä yksittäiset ja erityistoimenpiteet hyväksytään 16 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.
3. Edellä 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä ei tarvitse noudattaa seuraavissa tapauksissa:
a)
yksittäiset toimenpiteet, joiden osalta unionin rahoitusapu ei ole yli 5 miljoonaa euroa;
b)
erityistoimenpiteet, joiden osalta unionin rahoitusapu ei ole yli 10 miljoonaa euroa;
c)
toimintaohjelmien, yksittäisten toimenpiteiden ja erityistoimenpiteiden tekniset muutokset. Tekniset muutokset ovat mukautuksia, kuten
i)
täytäntöönpanokauden jatkaminen,
ii)
varojen kohdentaminen uudelleen vuotuiseen tai monivuotiseen toimintaohjelmaan sisältyvien toimien välillä, tai
iii)
vuotuisten tai monivuotisten toimintaohjelmien taikka yksittäisten toimenpiteiden tai erityistoimenpiteiden talousarvion korottaminen tai supistaminen enintään 20 prosentilla niiden alkuperäisestä talousarviosta, ylittämättä kuitenkaan 10 miljoonan euron määrää,
edellyttäen, että tällaiset muutokset eivät merkittävällä tavalla vaikuta asianomaisen toimenpiteen tavoitteisiin.
Tämän kohdan nojalla hyväksytyistä toimenpiteistä on ilmoitettava Euroopan parlamentille ja jäsenvaltioille 16 artiklassa tarkoitetun asiaankuuluvan komitean välityksellä kuukauden kuluessa niiden hyväksymisestä.
4. Toimintaohjelmiin ja yksittäisiin toimenpiteisiin liittyviä 1, 2 ja 3 kohtaa ei sovelleta ENI:stä rahoitettavaan rajatylittävään yhteistyöhön.
5. Asianmukaisesti perustelluista erittäin kiireellisistä syistä, jollaisia ovat esimerkiksi kriisit sekä tilanteet, joissa demokratia, oikeusvaltio, ihmisoikeudet tai perusvapaudet ovat välittömästi uhattuina, komissio voi 16 artiklan 4 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen hyväksyä yksittäisiä tai erityistoimenpiteitä tai muutoksia voimassa oleviin toimintaohjelmiin ja toimenpiteisiin.
6. Asianmukainen ympäristönäkökohtien tarkastelu, mukaan lukien ilmastonmuutos ja vaikutukset biologiseen monimuotoisuuteen, tehdään hanketasolla sovellettavien unionin säädösten mukaisesti, mukaan lukien Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2011/92/EU (15) sekä neuvoston direktiivi 85/337/ETY (16), ja siihen sisältyy ympäristön kannalta herkissä hankkeissa tarvittaessa tehtävä ympäristövaikutusten arviointi (YVA), etenkin kun on kyse uudesta mittavasta infrastruktuurista. Alakohtaisten ohjelmien täytäntöönpanossa käytetään tarvittaessa strategisia ympäristöarviointeja. Asianomaisten sidosryhmien osallistuminen ympäristöarviointeihin ja tällaisten arviointien tulosten julkinen saatavuus on varmistettava.
7. Ohjelmien ja hankkeiden suunnittelussa ja täytäntöönpanossa on otettava asianmukaisesti huomioon perusteet, jotka koskevat niiden käytettävyyttä vammaisten henkilöiden kannalta.
3 artikla
Tukitoimenpiteet
1. Unionin rahoituksella voidaan kattaa välineiden täytäntöönpanosta ja niiden tavoitteiden saavuttamisesta aiheutuvia menoja, mihin sisältyvät täytäntöönpanon kannalta välttämättömiin valmistelu-, jatko-, seuranta-, tarkastus- ja arviointitoimiin liittyvä hallinnollinen tuki, sekä unionin edustustojen menot, jotka aiheutuvat välineillä rahoitettavien toimien hallinnoinnin edellyttämästä hallinnollisesta tuesta.
2. Edellyttäen, että a, b ja c alakohdassa luetellut toiminnot liittyvät toimilla täytäntöön pantavan sovellettavan välineen yleisiin tavoitteisiin, unionin rahoitus voi kattaa:
a)
selvityksistä, kokouksista, tiedotus- ja valistustoimista, koulutuksesta, valmistelusta, kokemusten ja parhaiden käytäntöjen vaihdosta, julkaisutoiminnasta ja muusta hallinnollisesta tai teknisestä avusta aiheutuvat menot, jotka ovat toimien hallinnoinnin kannalta välttämättömiä;
b)
menot, jotka aiheutuvat asiaankuuluvia kysymyksiä koskevista tutkimuksista ja selvityksistä ja niiden tulosten tunnetuksi tekemisestä;
c)
menot, jotka liittyvät tiedotus- ja viestintätoimiin, mukaan lukien viestintästrategioiden kehittäminen ja unionin poliittisia painopisteitä koskeva toimielinten viestintä.
3. Tukitoimenpiteille voidaan myöntää rahoitusta, vaikkeivät ne sisältyisi suuntaa-antaviin ohjelmasuunnitteluasiakirjoihin. Komissio hyväksyy tukitoimenpiteet tarvittaessa 16 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.
Tarkastelumenettelyä ei sovelleta niiden tukitoimenpiteiden hyväksymiseen, joiden osalta unionin rahoitusapu ei ole yli 10 miljoonaa euroa.
Niistä tukitoimenpiteistä, joiden osalta unionin rahoitusapu ei ole yli 10 miljoonaa euroa, on ilmoitettava Euroopan parlamentille ja jäsenvaltioille 16 artiklassa tarkoitetun asiaankuuluvan komitean välityksellä kuukauden kuluessa niiden hyväksymisestä.
II OSASTO
RAHOITUSTAPOJA KOSKEVAT SÄÄNNÖKSET
4 artikla
Rahoitusta koskevat yleiset säännökset
1. Unionin rahoitusapua voidaan myöntää asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 mukaisina rahoitustyyppeinä, joita ovat erityisesti:
a)
avustukset;
b)
palvelujen, tavaroiden ja rakennusurakoiden hankintasopimukset;
c)
yleinen tai alakohtainen budjettituki;
d)
rahoitusosuudet komission asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 187 artiklan mukaisesti perustamiin erityisrahastoihin;
e)
eri rahoitusvälineet, esimerkiksi lainat, vakuudet, oman pääoman ehtoinen tai luonteinen rahoitus, sijoitukset tai osakkuudet ja riskinjakorahoitusvälineet, jos mahdollista EIP:n - sen ulkoisen valtuutuksen mukaisesti siten kuin päätöksessä N:o 1080/2011/EU on säädetty - tai monenvälisen eurooppalaisen rahoituslaitoksen, kuten Euroopan jälleenrakennus- ja kehityspankin, tai kahdenvälisen eurooppalaisen rahoituslaitoksen, esimerkiksi kahdenvälisten kehityspankkien, johdolla, mahdollisesti yhdessä muista lähteistä saatavien lisäavustusten kanssa.
2. Edellä 1 kohdan c alakohdassa tarkoitettu yleinen tai alakohtainen budjettituki perustuu molemminpuoliseen vastuuvelvollisuuteen ja yhteiseen sitoutumiseen yleismaailmallisiin arvoihin, ja sen tavoitteena on vahvistaa unionin ja kumppanimaiden välisiä sopimusperusteisia kumppanuuksia demokratian, ihmisoikeuksien ja oikeusvaltioperiaatteen edistämiseksi, kestävän ja osallistavan talouskasvun tukemiseksi ja köyhyyden poistamiseksi.
Yleisen tai alakohtaisen budjettituen myöntämistä koskevien päätösten on perustuttava unionin hyväksymään budjettitukipolitiikkaan, selkeisiin tukikelpoisuusperusteisiin sekä riskien ja hyötyjen huolelliseen arviointiin
Eräs tällaisen päätöksen keskeinen tekijä on sen arviointi, miten sitoutuneita kumppanimaat ovat demokratian, ihmisoikeuksien ja oikeusvaltioperiaatteen toteuttamiseen, miten ne ovat niitä toteuttaneet ja miten ne ovat toteuttamisessa edenneet. Yleinen tai alakohtainen budjettituki on eriytettävä siten, että sillä vastataan paremmin kumppanimaan poliittiseen, taloudelliseen ja sosiaaliseen tilanteeseen, ottaen huomioon epävakaat tilanteet.
Myönnettäessä yleistä tai alakohtaista budjettitukea asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 186 artiklan mukaisesti, komissio määrittelee selkeästi avun ehdollisuuden ja seuraa sen noudattamista sekä tukee parlamentaarisen valvonnan ja tilintarkastusvalmiuksien kehittämistä sekä avoimuuden parantamista ja tietojen julkista saatavuutta. Yleisen tai alakohtaisen budjettituen maksun ehtona on tyydyttävä edistyminen kumppanimaan kanssa sovittujen tavoitteiden saavuttamisessa.
3. Yhteisöjen, joiden tehtäväksi on annettu 1 kohdan e alakohdassa tarkoitettujen rahoitusvälineiden täytäntöönpano, on täytettävä asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 vaatimukset ja noudatettava unionin tavoitteita, normeja ja politiikkoja sekä parhaita käytäntöjä, jotka koskevat unionin varojen käyttöä ja niistä raportointia.
Mainittuja rahoitusvälineitä voidaan ryhmitellä eri välineiksi täytäntöönpanoa ja raportointia varten.
Asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 mukaisesti unionin rahoitusapua voidaan antaa myös rahoitusosuuksina kansainvälisiin, alueellisiin tai kansallisiin rahastoihin, joita esimerkiksi EIP, jäsenvaltiot tai kumppanimaat ja -alueet tai kansainväliset järjestöt ovat perustaneet tai joita ne hallinnoivat, osarahoituksen saamiseksi useammalta tuenantajalta, taikka rahastoihin, joita yksi tai useampi tuenantaja on perustanut hankkeiden yhteistä täytäntöönpanoa varten.
4. Tarvittaessa edistetään unionin rahoituslaitosten vastavuoroista mahdollisuutta saada apua muiden järjestöjen perustamista rahoitusvälineistä.
5. Edellä 1 kohdassa tarkoitettua unionin rahoitusapua annettaessa komissio toteuttaa tarvittaessa kaikki aiheelliset toimenpiteet unionin rahoitusavun näkyvyyden varmistamiseksi. Näihin kuuluvat toimenpiteet, joilla asianmukaisesti perusteltuja tapauksia lukuun ottamatta asetetaan näkyvyyttä koskevia vaatimuksia unionin varojen saajille. Komissiolla on vastuu sen seurannasta, että saajat noudattavat näitä vaatimuksia.
6. Kaikki yhden rahoitusvälineen tuottamat tulot osoitetaan kyseiseen rahoitusvälineeseen käyttötarkoitukseensa sidottuina sisäisinä tuloina. Komissio tarkastelee joka viides vuosi olemassa olevien rahoitusvälineiden vaikutusta unionin tavoitteiden saavuttamiseen ja niiden tuloksellisuutta.
7. Unionin rahoitusavun täytäntöönpanosta vastaa asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 mukaisesti komissio joko suoraan, jolloin täytäntöönpanijoina ovat komission yksiköt, unionin edustustot ja toimeenpanovirastot hallinnoiden yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa, tai välillisesti antamalla talousarvion toteuttamiseen liittyviä tehtäviä asetuksessa (EU, Euratom) N:o 966/2012 luetelluille yhteisöille. Nämä yhteisöt varmistavat johdonmukaisuuden unionin ulkoisen toiminnan kanssa, ja ne voivat siirtää talousarvion toteuttamiseen liittyviä tehtäviä muille yhteisöille edellytyksin, jotka vastaavat komissioon sovellettavia.
Niiden on täytettävä asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 60 artiklan 5 kohdan mukainen velvollisuutensa vuosittain. Kun tilintarkastuslausumaa edellytetään, se on annettava kuukauden kuluessa kertomuksesta ja johdon vahvistuslausumasta ja se on otettava huomioon komission antamassa vakuutuksessa.
Ne asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 58 artiklan 1 kohdan c alakohdan ii alakohdassa tarkoitetut kansainväliset järjestöt ja mainitun asetuksen 58 artiklan 1 kohdan c alakohdan v ja vi alakohdassa tarkoitetut jäsenvaltioiden elimet, joille komissio on siirtänyt tehtäviä, voivat myös siirtää talousarvion toteuttamiseen liittyviä tehtäviä sellaisille voittoa tavoittelemattomille järjestöille, joilla on asianmukaiset operatiiviset ja rahoitusvalmiudet, edellytyksin, jotka vastaavat komissioon sovellettavia.
Asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 60 artiklan 2 kohdassa säädetyt perusteet täyttävien yhteisöjen katsotaan täyttävän mainitun asetuksen 139 artiklassa tarkoitetut valintaperusteet.
8. Tämän artiklan 1 kohdassa ja 6 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut rahoitusmuodot sekä tämän artiklan 3 kohdassa tarkoitetut täytäntöönpanomenetelmät valitaan sen perusteella, miten hyvin niillä voidaan saavuttaa toimien erityistavoitteet ja saada tuloksia, ottaen huomioon erityisesti tarkastuskustannukset, hallinnollinen rasitus ja arvioitu noudattamatta jättämisen riski. Avustusten osalta on harkittava kertasuoritusten, kiinteiden määrien ja yksikkökustannustaulukoiden käyttämistä.
9. Välineillä rahoitettavien toimien täytäntöönpanossa voidaan käyttää rinnakkaista tai yhdistettyä osarahoitusta.
Rinnakkaisessa osarahoituksessa toimi jaetaan helposti tunnistettavissa oleviin osiin, joista kutakin rahoittaa osarahoitukseen osallistuva eri kumppani siten, että rahoituksen lopullinen kohde on aina yksilöitävissä.
Yhdistetyssä osarahoituksessa toimen kokonaiskustannukset jaetaan osarahoitukseen osallistuvien kumppaneiden kesken ja varat yhdistetään siten, ettei toimen yksittäisten toimintojen rahoituslähde ole enää yksilöitävissä. Tällöin asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 35 artiklassa säädetyssä avustuksia ja hankintasopimuksia koskevien tietojen julkaisemisessa jälkikäteen on noudatettava valtuutettuun yhteisöön mahdollisesti sovellettavia sääntöjä.
10. Tämän artiklan 1 kohdassa tai 6 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua rahoitusmuotoa käytettäessä unioni ja sen kumppanit voivat tehdä yhteistyötä muun muassa seuraavin tavoin:
a)
kolmenväliset järjestelyt, joilla unioni koordinoi kumppanimaalle tai -alueelle antamaansa apua kolmansien maiden kanssa;
b)
hallinnolliset yhteistyötoimenpiteet, esimerkiksi jäsenvaltion ja kumppanimaan tai -alueen julkisten laitosten, paikallisviranomaisten, kansallisten julkisten elinten tai julkisen palvelun tehtäviä hoitavien yksityisoikeudellisten yhteisöjen välinen twinning-toiminta, sekä yhteistyötoimenpiteet, joihin osallistuu jäsenvaltioiden lähettämiä julkisen sektorin asiantuntijoita sekä jäsenvaltioiden alue- ja paikallisviranomaisia;
c)
osallistuminen kustannuksiin, joita aiheutuu julkisen ja yksityisen sektorin välisten kumppanuuksien perustamisesta ja hallinnoinnista;
d)
alakohtaisia politiikkoja tukevat ohjelmat, joilla unioni antaa tukea kumppanimaan sektoriohjelmalle;
e)
ENI:n ja IPA II:n osalta osallistuminen kustannuksiin, joita aiheutuu kyseisten maiden osallistumisesta unionin ohjelmiin ja sen virastojen toimintaan;
f)
korkotuet;
g)
rahoitus unionin virastoille annettavilla avustuksilla.
11. Työskennellessään edunsaajamaiden sidosryhmien kanssa komissio ottaa huomioon niiden erityispiirteet, mukaan lukien tarpeet ja toimintaympäristön, määrittäessään rahoitusta koskevat yksityiskohtaiset säännöt, rahoitusmuodon, myöntämisedellytykset ja avustusten hallinnointiin sovellettavat hallinnolliset säännökset, jotta saavutettaisiin mahdollisimman paljon tällaisia sidosryhmiä ja vastattaisiin mahdollisimman hyvin niiden tarpeisiin. Asetusta (EU, Euratom) N:o 966/2012 noudattaen edistetään erityisiä menettelytapoja, esimerkiksi kumppanuussopimuksia, luvan antamista avustusten myöntämiseen edelleen, suoraa myöntämistä tai ehdotuspyyntöjä, joiden tukikelpoisuutta on rajoitettu, tai kertasuorituksia.
12. Pannessaan täytäntöön tukeaan kumppanimaiden siirtymäprosessille ja uudistuksille unioni hyödyntää tarvittaessa jäsenvaltioiden hankkimaa kokemusta ja jakaa sitä.
5 artikla
Verot, tullit ja muut maksut
Unionin apu ei saa johtaa erityisten verojen, tullien tai muiden maksujen muodostumiseen tai niiden kantoon.
Kolmansien maiden kanssa neuvotellaan tarvittaessa asianmukaiset määräykset, joiden nojalla unionin rahoitusavun täytäntöönpanotoimet vapautetaan veroista, tulleista ja muista veronluonteisista maksuista. Muussa tapauksessa tällaiset verot, tullit ja muut maksut ovat tukikelpoisia asetuksessa (EU, Euratom) N:o 966/2012 säädetyin edellytyksin.
6 artikla
Rahoitusta koskevat erityissäännökset
1. Tämän asetuksen 4 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen rahoitusmuotojen lisäksi seuraavien välineiden perusteella annettavaa unionin rahoitusapua voidaan asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 mukaisesti antaa myös seuraavissa muodoissa:
a)
DCI:n ja ENI:n osalta velkahelpotukset kansainvälisesti sovittujen velkahelpotusohjelmien puitteissa;
b)
DCI:n ja vakautta ja rauhaa edistävä välineen osalta poikkeustapauksissa alakohtaiset ja yleiset tuontiohjelmat, jotka voivat olla muodoltaan:
i)
alakohtaisia tuontiohjelmia luontoissuorituksina;
ii)
alakohtaisia tuontiohjelmia valuutta-apuna, jolla rahoitetaan kyseisen alan tuontia; tai
iii)
yleisiä tuontiohjelmia valuutta-apuna, jolla rahoitetaan monenlaisten tuotteiden yleistä tuontia;
c)
EIDHR:n osalta seuraavien myöntäminen suoraan:
i)
vähäiset avustukset ihmisoikeuksien puolustajille kiireellisten suojelutoimien rahoittamiseen, tarvittaessa ilman tarvetta osarahoitukseen;
ii)
avustukset, tarvittaessa ilman tarvetta osarahoitukseen, toimien rahoittamiseen asetuksen (EU) N:o 235/2014 2 artiklan 4 kohdassa tarkoitetuissa erittäin vaikeissa olosuhteissa tai tilanteissa, joissa ehdotuspyynnön julkaiseminen ei tule kyseeseen. Tällaiset avustukset voivat olla määrältään enintään 1 000 000 euroa ja kestoltaan enintään 18 kuukautta, mitä on mahdollista jatkaa 12 kuukaudella, jos niiden täytäntöönpanossa on objektiivisia ja odottamattomia esteitä;
iii)
avustukset YK:n ihmisoikeusvaltuutetun toimistolle; sekä ihmisoikeuksia ja demokratiakehitystä käsittelevälle Euroopan yliopistojen väliselle keskukselle, jossa on mahdollista suorittaa eurooppalainen ylempi korkeakoulututkinto ihmisoikeuksien ja demokratiakehityksen alalla tai osallistua EU:n ja YK:n apurahaohjelmaan, sekä keskukseen assosioituneelle yliopistojen verkostolle, jossa on mahdollista suorittaa ihmisoikeusalan jatkotutkintoja, mukaan lukien apurahat kolmansien maiden opiskelijoille ja ihmisoikeuksien puolustajille.
2. ENI:n ja IPA II:n osalta erityisesti rajatylittävän yhteistyön ohjelmien täytäntöönpanoa hallinnoidaan yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa tai välillisesti kolmansien maiden tai kansainvälisten järjestöjen kanssa hallinnoiden. Yksityiskohtaiset säännöt annetaan asetuksen (EU) N:o 232/2014 ja asetuksen (EU) N:o 231/2014 perusteella hyväksytyissä täytäntöönpanosäädöksissä.
3. Komissio voi hyväksyä monivuotisia toimintaohjelmia:
a)
toistuvien toimien osalta enintään kolmeksi vuodeksi;
b)
IPA II:n osalta enintään seitsemäksi vuodeksi.
Mahdollisten monivuotisten sitoumusten on sisällettävä määräykset siitä, että sitoumukset ovat muiden kuin ensimmäisen sitoumusvuoden osalta suuntaa-antavia ja riippuvat unionin tulevista vuotuisista talousarvioista.
4. ENI:n ja IPA II:n mukaisesti rahoitettavia, useamman kuin yhden vuoden aikana toteutettavia toimia koskevat talousarviositoumukset voidaan jakaa vuosieriin usean vuoden ajanjaksolle.
Tällaisissa tapauksissa ja jos sovellettavissa säännöissä ei muuta määrätä, komissio vapauttaa ilman eri toimenpiteitä ohjelman talousarviositoumuksen ne osat, joita ei ole käytetty ennakkomaksujen tai välimaksujen maksamiseen tai joiden osalta valtuutettu yhteisö ei ole toimittanut todennettua menoilmoitusta tai maksupyyntöä viimeistään talousarviositoumusvuotta seuraavan viidennen vuoden joulukuun 31 päivänä.
5. Sääntöjen, jotka koskevat IPA II:n mukaisesti tehtävää rajatylittävää yhteistyötä, jonka täytäntöönpanoa hallinnoidaan yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa, on oltava yhdenmukaisia Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) N:o 1303/2013 (17) ja Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) N:o 1299/2013 (18) olevien sääntöjen kanssa.
7 artikla
Unionin taloudellisten etujen suojaaminen
1. Komissio toteuttaa asianmukaiset toimenpiteet varmistaakseen, että tämän asetuksen nojalla rahoitettavia toimia toteutettaessa unionin taloudelliset edut suojataan petoksia, lahjontaa ja muuta laitonta toimintaa ehkäisevillä toimenpiteillä, tehokkailla tarkastuksilla ja, jos sääntöjenvastaisuuksia havaitaan, perimällä tai tarvittaessa palauttamalla aiheettomasti maksetut määrät takaisin sekä tarvittaessa käyttämällä tehokkaita, oikeasuhteisia ja varoittavia hallinnollisia ja taloudellisia seuraamuksia.
2. Komissiolla tai sen edustajilla ja tilintarkastustuomioistuimella on valtuudet tehdä kaikkien unionilta tämän asetuksen nojalla rahoitusta saaneiden edunsaajien, toimeksisaajien ja alihankkijoiden osalta asiakirjoihin perustuvia ja paikan päällä suoritettavia tarkastuksia tai, jos kyseessä ovat kansainväliset järjestöt, tarkistuksia niiden kanssa tehtyjen sopimusten mukaisesti.
3. Euroopan petostentorjuntavirasto (OLAF) voi Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU, Euratom) N:o 883/2013 (19) ja neuvoston asetuksessa (Euratom, EY) N:o 2185/96 (20) olevien säännösten ja niissä säädettyjen menettelyjen mukaisesti suorittaa tutkimuksia, mukaan lukien paikan päällä suoritettavat todentamiset ja tarkastukset, selvittääkseen, onko tämän asetuksen nojalla rahoitettuun avustussopimukseen tai avustuspäätökseen tai sopimukseen liittynyt unionin taloudellisia etuja vahingoittavia petoksia, lahjontaa tai muuta laitonta toimintaa.
4. Tämän asetuksen täytäntöönpanon johdosta kolmansien maiden kanssa ja kansainvälisten järjestöjen kanssa tehtyjen yhteistyösopimusten, sopimusten, avustussopimusten ja avustuspäätösten on sisällettävä määräyksiä, joilla komissiolle, tilintarkastustuomioistuimelle ja OLAFille annetaan nimenomaisesti valtuudet tehdä toimivaltansa puitteissa tällaisia tarkastuksia sekä paikan päällä suoritettavia todentamisia ja tarkastuksia, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 1, 2 ja 3 kohdan soveltamista.
III OSASTO
KANSALAISUUTTA JA ALKUPERÄÄ KOSKEVAT SÄÄNNÖT JULKISIA HANKINTA-, SEKÄ AVUSTUS- JA MUITA MENETTELYJÄ VARTEN
8 artikla
Yhteiset säännöt
1. Tämän asetuksen nojalla rahoitettaviin kolmansien osapuolten hyväksi toteutettaviin toimiin liittyviin hankinta-, sekä avustus- ja muihin menettelyihin voivat osallistua kaikki sellaiset luonnolliset henkilöt, jotka ovat tässä osastossa kunkin sovellettavan välineen osalta määritellyn tukikelpoisen maan kansalaisia, ja oikeushenkilöt, jotka ovat tosiasiallisesti sijoittautuneet tällaiseen maahan, sekä kansainväliset järjestöt.
Oikeushenkilöitä voivat olla myös kansalaisjärjestöt, kuten valtioista riippumattomat voittoa tavoittelemattomat järjestöt ja riippumattomat poliittiset säätiöt, yhteisöperustaiset järjestöt ja voittoa tavoittelemattomat yksityisen sektorin virastot, laitokset ja järjestöt sekä niiden verkostot paikallisella, kansallisella, alueellisella ja kansainvälisellä tasolla.
2. Kun on kyse toimista, jotka katetaan yhdistetyllä osarahoituksella jonkin kumppanin tai toisen tuenantajan kanssa tai jotka jäsenvaltio panee täytäntöön yhteistyössä hallinnoituina tai jotka pannaan täytäntöön komission perustaman unionin erityisrahaston kautta, tukikelpoisia ovat myös maat, jotka ovat kyseisen kumppanin, toisen tuenantajan tai jäsenvaltion sääntöjen mukaan tukikelpoisia tai jotka on määritetty erityisrahaston perussäädöksessä.
Kun on kyse toimista, jotka pannaan täytäntöön jonkin valtuutetun elimen välillisesti hallinnoimina asetuksen (EU, Euratom) N:o 966/2012 58 artiklan 1 kohdan c alakohdan ii-viii alakohdassa lueteltujen ryhmien puitteissa, tukikelpoisia ovat myös maat, jotka ovat kyseisen elimen sääntöjen mukaan tukikelpoisia.
3. Kun on kyse toimista, joita rahoitetaan tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvalla välineellä ja lisäksi jollain toisella unionin ulkoisen toiminnan välineellä, mukaan lukien Euroopan kehitysrahasto, tukikelpoisiksi katsotaan näiden toimien osalta missä tahansa kyseisissä välineissä nimetyt maat.
Kun on kyse luonteeltaan maailmanlaajuisista, alueellisista tai rajatylittävistä toimista, joita rahoitetaan jollain tämän asetuksen soveltamisalaan kuuluvalla välineellä, tukikelpoisiksi voidaan katsoa näiden toimien osalta asianomaisen välineen piiriin kuuluvat maat ja alueet.
4. Kaikkien tämän asetuksen nojalla rahoitetun hankinta- tai avustussopimuksen mukaisesti ostettujen tarvikkeiden on oltava peräisin tukikelpoisesta maasta. Ne voivat kuitenkin olla peräisin mistä tahansa maasta, jos ostettavien tarvikkeiden määrä ei ylitä kilpailuun perustuvan neuvottelumenettelyn käyttöä koskevaa kynnysarvoa. Tätä asetusta sovellettaessa käsite ‘alkuperä’ on se, joka on määritelty neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 (21) 23 ja 24 artiklassa ja muuta kuin etuuskohteluun oikeuttavaa alkuperää koskevissa muissa unionin säädöksissä.
5. Tämän osaston sääntöjä ei sovelleta luonnollisiin henkilöihin, jotka ovat tukikelpoisen toimeksisaajan tai tapauksen mukaan alihankkijan palveluksessa tai muussa oikeudellisessa sopimussuhteessa siihen, eikä niillä luoda kyseisten henkilöiden kansalaisuutta koskevia rajoituksia.
6. Paikallisen tuotantokyvyn sekä paikallisten markkinoiden ja hankintojen edistämiseksi paikalliset ja alueelliset toimeksisaajat asetetaan etusijalle, kun asetuksessa (EU, Euratom) N:o 966/2012 säädetään yhden ainoan tarjouksen perusteella tehtävästä hankinnasta. Kaikissa muissa tapauksissa paikallisten ja alueellisten toimeksisaajien osallistumista edistetään mainitun asetuksen asiaa koskevien säännösten mukaisesti.
7. Tässä osastossa määriteltyä tukikelpoisuutta voidaan rajoittaa hakijoiden kansalaisuuden, maantieteellisen sijainnin ja luonteen osalta, jos toimen erityisluonne, tavoitteet ja tehokas täytäntöönpano edellyttävät tällaisia rajoituksia. Tällaisia rajoituksia voidaan soveltaa erityisesti rajatylittäviin yhteistyötoimia koskeviin hankintamenettelyihin osallistumiseen.
8. Niiden luonnollisten henkilöiden ja oikeushenkilöiden, joiden kanssa on tehty sopimus, on noudatettava asiassa sovellettavaa ympäristölainsäädäntöä sekä monenvälisiä ympäristösopimuksia ja kansainvälisesti sovittuja työelämän perusnormeja (22).
9 artikla
Tukikelpoisuus DCI:n, ENI:n ja kolmansien maiden kanssa tehtävää yhteistyötä varten perustetun kumppanuusvälineen osalta
1. Seuraavien maiden tarjoajat, hakijat ja ehdokkaat voivat saada rahoitusta DCI:stä, ENI:stä ja kolmansien maiden kanssa tehtävää yhteistyötä varten perustetusta kumppanuusvälineestä:
a)
jäsenvaltiot, asetuksen (EU) N:o 231/2014 liitteessä I luetellut edunsaajat ja Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen sopimuspuolet;
b)
ENI:n osalta sen soveltamisalaan kuuluvat kumppanimaat sekä Venäjän federaatio silloin, kun asianomainen menettely liittyy useita maita kattavan ja rajatylittävän yhteistyön ohjelmiin, joihin ne osallistuvat;
c)
OECD-DAC:n julkaisemaan luetteloon julkisen kehitysavun saajista, jäljempänä ‘OECD-DAC:n luettelo’, sisältyvät kehitysmaat ja -alueet, jotka eivät ole G20-ryhmän jäseniä, sekä neuvoston päätöksen 2001/822/EY (23) soveltamisalaan kuuluvat merentakaiset maat ja alueet;
d)
OECD-DAC:n luetteloon sisältyvät kehitysmaat, jotka ovat G20-ryhmän jäseniä, sekä muut maat ja alueet silloin, kun ne ovat edunsaajia unionin tämän artiklan soveltamisalaan kuuluvien välineiden puitteissa rahoittamissa toimissa;
e)
maat, joille komissio on vahvistanut ulkoisen avun vastavuoroisen saantimahdollisuuden. Vastavuoroinen saantimahdollisuus voidaan myöntää vähintään vuoden pituiseksi määräajaksi edellyttäen, että asianomainen maa soveltaa samoja tukikelpoisuusehtoja unionin yhteisöihin ja sellaisten maiden yhteisöihin, jotka ovat tämän artiklan soveltamisalaan kuuluvien välineiden mukaan tukikelpoisia. Komissio päättää vastavuoroisesta avunsaantimahdollisuudesta ja sen kestosta 16 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua neuvoa-antavan menettelyä noudattaen ja asianomaista yhtä tai useampaa tuensaajamaata kuultuaan; ja
f)
OECD:n jäsenmaat, kun kyse OECD-DAC:n luetteloon sisältyvässä vähiten kehittyneessä maassa tai voimakkaasti velkaantuneessa köyhässä maassa täytäntöön pantavista sopimuksista.
2. Komissio voi hyväksyä tukikelpoisiksi muiden kuin tukikelpoisten maiden tarjoajia, hakijoita ja ehdokkaita sekä alkuperältään muita kuin tukikelpoisia tarvikkeita seuraavissa tapauksissa:
a)
mailla on pitkään jatkuneet taloudelliset, kaupalliset tai maantieteelliset kytkökset naapurimaina oleviin edunsaajamaihin; tai
b)
tapaukset, joissa tuotteita ja palveluja tarvitaan kiireellisesti tai joissa niitä ei ole saatavilla asianomaisten maiden markkinoilla, tai muut asianmukaisesti perustellut tapaukset, joissa hankkeen, ohjelman tai toimen toteuttaminen olisi tukikelpoisuussääntöjen soveltamisen takia mahdotonta tai kohtuuttoman vaikeaa.
3. Yhteistyössä hallinnoitavien toimien osalta jäsenvaltio, jolle komissio on siirtänyt täytäntöönpanotehtäviä, voi hyväksyä komission puolesta tukikelpoisiksi tämän artiklan 2 kohdassa tarkoitettuja muiden kuin tukikelpoisten maiden tarjoajia, hakijoita ja ehdokkaita sekä 8 artiklan 4 kohdassa tarkoitettuja alkuperältään muita kuin tukikelpoisia hyödykkeitä.
10 artikla
IPA II:n mukainen tukikelpoisuus
1. Seuraavien maiden tarjoajat, hakijat ja ehdokkaat voivat saada rahoitusta IPA II:sta:
a)
jäsenvaltiot, asetuksen (EU) N:o 231/2014 liitteessä I luetellut edunsaajat, Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen sopimuspuolet ja ENI:n mukaiset kumppanimaat, sekä
b)
maat, joille komissio on vahvistanut ulkoisen avun vastavuoroisen saantimahdollisuuden 9 artiklan 1 kohdan e alakohdassa asetettujen edellytysten mukaisesti.
2. Komissio voi hyväksyä tukikelpoisiksi muiden kuin tukikelpoisten maiden tarjoajia, hakijoita ja ehdokkaita sekä alkuperältään muita kuin tukikelpoisia hyödykkeitä tapauksissa, joissa tuotteita ja palveluja tarvitaan kiireellisesti tai joissa niitä ei ole saatavilla asianomaisten maiden markkinoilla, tai muissa asianmukaisesti perustelluissa tapauksissa, joissa hankkeen, ohjelman tai toimen toteuttaminen olisi tukikelpoisuussääntöjen soveltamisen takia mahdotonta tai kohtuuttoman vaikeaa.
3. Yhteistyössä hallinnoitavien toimien osalta jäsenvaltio, jolle komissio on siirtänyt täytäntöönpanotehtäviä, voi hyväksyä komission puolesta tukikelpoisiksi tämän artiklan 2 kohdassa tarkoitettuja muiden kuin tukikelpoisten maiden tarjoajia, hakijoita ja ehdokkaita sekä 8 artiklan 4 kohdassa tarkoitettuja alkuperältään muita kuin tukikelpoisia hyödykkeitä.
11 artikla
EIDHR:n ja vakautta ja rauhaa edistävän välineen mukainen tukikelpoisuus
1. EIDHR:n ja vakautta ja rauhaa edistävän välineen osalta ei rajoiteta millään tavalla osallistumista hankintamenettelyihin tai avustusten myöntämismenettelyihin eikä asiantuntijoiden palvelukseen ottoa, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 8 artiklan 7 kohdassa säädettyjen, toimien luonteesta ja tavoitteista johtuvien rajoitusten soveltamista.
2. EIDHR:n osalta seuraaville elimille ja toimijoille voidaan myöntää 4 artiklan 1, 2 ja 3 kohdassa sekä 6 artiklan 1 kohdan c alakohdassa tarkoitettua rahoitusta:
a)
kansalaisjärjestöt, mukaan lukien valtioista riippumattomat voittoa tavoittelemattomat järjestöt ja riippumattomat poliittiset säätiöt, yhteisöperustaiset järjestöt ja voittoa tavoittelemattomat yksityisen sektorin virastot, laitokset ja järjestöt sekä niiden verkostot paikallisella, kansallisella, alueellisella ja kansainvälisellä tasolla;
b)
voittoa tavoittelemattomat julkisen sektorin virastot, laitokset, järjestöt ja verkostot paikallisella, kansallisella, alueellisella ja kansainvälisellä tasolla;
c)
kansalliset, alueelliset ja kansainväliset parlamentaariset elimet, kun tämä on EIDHR:n tavoitteiden saavuttamisen kannalta tarpeen ja ehdotettua toimenpidettä ei voida rahoittaa muusta välineestä;
d)
kansainväliset ja alueelliset hallitustenväliset järjestöt;
e)
luonnolliset henkilöt, yhteisöt, joilla ei ole oikeushenkilön asemaa, sekä poikkeuksellisissa ja asianmukaisesti perustelluissa tapauksissa muut elimet ja toimijat, joita ei ole lueteltu tässä kohdassa, kun se on EIDHR:n tavoitteiden saavuttamisen kannalta tarpeen.
12 artikla
Toimien seuranta ja arviointi
1. Komissio huolehtii toimiensa säännöllisestä seurannasta ja tarkastelee edistymistä toivottujen tulosten, tuotokset mukaan lukien, saavuttamisessa. Komissio myös arvioi alakohtaisten politiikkojensa ja toimiensa vaikuttavuutta ja tehokkuutta sekä ohjelmasuunnittelun tuloksellisuutta, tarvittaessa riippumattomien ulkoisten arviointien avulla. Riippumattomia ulkoisia arviointeja koskevat Euroopan parlamentin tai neuvoston ehdotukset otetaan asianmukaisesti huomioon. Arviointien on perustuttava OECD-DACn hyvien käytäntöjen periaatteisiin, ja niiden avulla olisi pyrittävä saamaan selville, onko asetetut erityistavoitteet saavutettu, ottaen tarvittaessa huomioon sukupuolten tasa-arvo. Niiden perusteella olisi lisäksi laadittava suosituksia tulevan toiminnan kehittämiseksi. Arvioinneissa käytetään ennalta määritettyjä, selkeitä ja avoimia indikaattoreita sekä tarvittaessa maakohtaisia ja mitattavissa olevia indikaattoreita.
2. Komissio toimittaa arviointikertomuksensa Euroopan parlamentille, neuvostolle ja jäsenvaltioille 16 artiklassa tarkoitetun asiaankuuluvan komitean välityksellä. Yksittäisistä arvioinneista voidaan keskustella kyseessä olevassa komiteassa jäsenvaltioiden pyynnöstä. Tuloksia hyödynnetään ohjelmien suunnittelussa ja resurssien suuntaamisessa.
3. Komissio ottaa tämän asetuksen nojalla myönnetyn unionin avun arviointivaiheeseen mukaan kaikki asiaankuuluvat sidosryhmät siinä määrin kuin se on tarkoituksenmukaista ja voi tarvittaessa pyrkiä tekemään yhteisiä arviointeja jäsenvaltioiden ja kehityskumppanien kanssa.
4. Jäljempänä 13 artiklassa mainitussa kertomuksessa on otettava huomioon tärkeimmät kokemukset ja aiempina vuosina suoritetuissa arvioinneissa esitettyjen suositusten jatkotoimet.
IV OSASTO
MUUT YHTEISET SÄÄNNÖKSET
13 artikla
Vuosikertomus
1. Komissio tarkastelee unionin ulkoisen rahoitusavun mukaisten toimenpiteiden täytäntöönpanon edistymistä ja toimittaa vuodesta 2015 alkaen Euroopan parlamentille ja neuvostolle vuosikertomuksen kunkin asetuksen tavoitteiden saavuttamisesta käyttäen indikaattoreita, joilla mitataan saavutettuja tuloksia ja asianomaisen välineen tehokkuutta. Tämä kertomus toimitetaan myös Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle.
2. Vuosikertomus sisältää edellistä vuotta koskevia tietoja rahoitetuista toimenpiteistä, seurannan ja arvioinnin tuloksista, kumppaneiden osallistumisesta sekä talousarviositoumusten ja maksumäärärahojen toteuttamisesta maittain, alueittain ja yhteistyöaloittain esitettyinä. Siinä arvioidaan unionin rahoitusavun tuloksia käyttäen mahdollisuuksien mukaan erityisiä mitattavissa olevia indikaattoreita sen mittaamiseen, miten tuella on voitu vaikuttaa välineiden tavoitteiden saavuttamiseen. Kun on kyse kehitysyhteistyöstä, kertomuksessa arvioidaan, aina kun se on mahdollista ja asianmukaista, avun tehokkuuden periaatteiden noudattamista, mukaan lukien innovatiivisten rahoitusvälineiden osalta.
3. Vuonna 2021 laadittavassa vuosikertomuksessa esitetään 2014 alkavaa ja 2020 päättyvää kautta koskevien vuosikertomusten konsolidoidut tiedot kaikesta tämän asetuksen mukaisesta rahoituksesta, mukaan lukien ulkoiset käyttötarkoitukseensa sidotut tulot ja rahoitusosuudet erityisrahastoihin, sekä eritellään menot edunsaajamaan, käytettyjen rahoitusvälineiden, sitoumusten ja maksujen mukaan.
14 artikla
Ilmastotoimiin ja luonnon monimuotoisuuteen liittyvät menot
Ilmastotoimiin ja luonnon monimuotoisuuteen liittyvistä kokonaismenoista tehdään vuotuinen arvio hyväksyttyjen suuntaa-antavien ohjelmasuunnitteluasiakirjojen perusteella. Välineiden puitteissa myönnettyyn rahoitukseen sovelletaan OECD:n menetelmiin (nk. Rion tunnusmerkit) perustuvaa, unionin ohjelmien tulosohjausmenetelmiin integroitua vuotuista seurantajärjestelmää, jolla kvantifioidaan ilmastotoimiin ja luonnon monimuotoisuuteen liittyvät menot 2 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen toimintaohjelmien sekä yksittäisten ja erityistoimenpiteiden tasolla ja jota käytetään arvioinneissa ja vuosikertomuksessa, sulkematta pois täsmällisempien menetelmien käyttöä, jos sellaisia on saatavilla.
15 artikla
Edunsaajamaiden sidosryhmien osallistuminen
Komissio varmistaa aina kun se on mahdollista ja asianmukaista, että edunsaajamaiden asiaankuuluvia sidosryhmiä, kansalaisjärjestöt ja paikallisviranomaiset mukaan luettuina, kuullaan tai on kuultu asianmukaisesti täytäntöönpanoprosessissa ja että niiden saatavilla ovat hyvissä ajoin asiaankuuluvat tiedot, joiden avulla ne voivat osallistua merkityksellisellä tavalla mainittuun prosessiin.
V OSASTO
LOPPUSÄÄNNÖKSET
16 artikla
Komiteamenettely
1. Komissiota avustavat välineillä perustetut komiteat. Nämä komiteat ovat asetuksessa (EU) N:o 182/2011 tarkoitettuja komiteoita.
2. Kun viitataan tähän kohtaan, sovelletaan asetuksen (EU) N:o 182/2011 4 artiklaa.
Kun komitean lausunto on tarkoitus hankkia kirjallista menettelyä noudattaen, tämä menettely päätetään tuloksettomana, jos komitean puheenjohtaja lausunnon antamiselle asetetussa määräajassa niin päättää tai komitean jäsenten yksinkertainen enemmistö sitä pyytää.
3. Kun viitataan tähän kohtaan, sovelletaan asetuksen (EU) N:o 182/2011 5 artiklaa.
Kun komitean lausunto on tarkoitus hankkia kirjallista menettelyä noudattaen, tämä menettely päätetään tuloksettomana, jos komitean puheenjohtaja lausunnon antamiselle asetetussa määräajassa niin päättää tai komitean jäsenten yksinkertainen enemmistö sitä pyytää.
4. Kun viitataan tähän kohtaan, sovelletaan asetuksen (EU) N:o 182/2011 8 artiklaa yhdessä sen 5 artiklan kanssa.
Annettu päätös pysyy voimassa hyväksytyn tai muutetun asiakirjan, toimintaohjelman tai toimenpiteen keston ajan.
5. EIP:tä edustava tarkkailija osallistuu komitean istuntoihin EIP:tä koskevien kysymysten osalta.
17 artikla
Välineiden väliarviointi ja arviointi
1. Komissio toimittaa viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2017 väliarviointikertomuksen kunkin välineen ja tämän asetuksen täytäntöönpanosta. Kertomus koskee 1 päivänä tammikuuta 2014 alkavaa ja 30 päivänä kesäkuuta 2017 päättyvää ajanjaksoa, ja siinä tarkastellaan kunkin välineen tavoitteiden saavuttamista käyttäen indikaattoreita, joilla mitataan saavutettuja tuloksia ja välineiden tehokkuutta.
Kertomuksessa tarkastellaan lisäksi kunkin välineen tavoitteiden saavuttamiseksi kunkin välineen lisäarvoa, yksinkertaistamismahdollisuuksia, sisäistä ja ulkoista johdonmukaisuutta, mukaan lukien välineiden täydentävyys ja yhteisvaikutukset, kaikkien tavoitteiden ajankohtaisuutta, sekä sitä, miten toimenpiteet edistävät unionin ulkoisen toiminnan johdonmukaisuutta ja tarvittaessa unionin älykkäälle, kestävälle ja osallistavalle kasvulle asettamia painopisteitä. Siinä otetaan huomioon välineiden pitkäkestoisia vaikutuksia koskevat havainnot ja päätelmät. Siihen sisältyy myös tietoja kullakin rahoitusvälineen varoilla saavutetusta tuen vipuvaikutuksesta.
Kertomuksen erityisenä tarkoituksena on parantaa unionin avun täytäntöönpanoa. Siihen sisältyy tietoja välineillä täytäntöön pantujen eri toimien jatkamista, muuttamista tai keskeyttämistä koskevia päätöksiä varten.
Kertomus sisältää myös asiaankuuluvien vuosikertomusten konsolidoidut tiedot kaikesta tämän asetuksen mukaisesta rahoituksesta, mukaan lukien ulkoiset käyttötarkoitukseensa sidotut tulot ja rahoitusosuudet erityisrahastoihin, ja siinä eritellään menot edunsaajamaan, käytettyjen rahoitusvälineiden, sitoumusten ja maksujen mukaan.
Komissio laatii lopullisen arviointikertomuksen 2014 alkavasta ja 2020 päättyvästä kaudesta seuraavan rahoituskauden väliarvioinnin yhteydessä.
2. Edellä 1 kohdan ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettu väliarviointikertomus toimitetaan Euroopan parlamentille ja neuvostolle mahdollisine lainsäädäntöehdotuksineen, joilla välineisiin ja tähän asetukseen tehdään tarvittavat muutokset.
3. Indikaattoreista käytetään 1 päivän tammikuuta 2014 arvoja arvioitaessa, missä määrin tavoitteet on saavutettu.
4. Komissio edellyttää, että kumppanimaat toimittavat avun tuloksellisuutta koskevien kansainvälisten sitoumusten mukaisesti kaikki tiedot, joita asianomaisten toimenpiteiden seuranta ja arviointi edellyttävät.
5. Välineiden pitkän aikavälin tuloksia ja vaikutuksia sekä vaikutusten kestävyyttä arvioidaan asianomaisena ajankohtana sovellettavien seurantaa, arviointia ja raportointia koskevien sääntöjen ja menettelyjen mukaisesti.
18 artikla
Voimaantulo
Tämä asetus tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Sitä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2014 alkaen 31 päivään joulukuuta 2020.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Strasbourgissa 11 päivänä maaliskuuta 2014.