ROZHODNUTÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY č. 529/2013/EU
ze dne 21. května 2013
o pravidlech započítávání týkajících se emisí skleníkových plynů a jejich pohlcení v důsledku činností souvisejících s využíváním půdy, změnami ve využívání půdy a lesnictvím a o informacích o opatřeních týkajících se těchto činností
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 192 odst. 1 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
po konzultaci s Výborem regionů,
v souladu s řádným legislativním postupem (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Odvětví využívání půdy, změn ve využívání půdy a lesnictví (dále jen „odvětví LULUCF“) v Unii vykazuje čistý propad emisí a je odvětvím, které z ovzduší pohlcuje skleníkové plyny v množství, jež odpovídá významnému podílu celkových emisí skleníkových plynů Unie. Činnosti odvětví LULUCF způsobují antropogenní emise a pohlcování skleníkových plynů v důsledku změn množství uhlíku ukládaného ve vegetaci a půdě, jakož i emise jiných skleníkových plynů než CO2. Vyšší míra udržitelného využívání výrobků z vytěženého dřeva může podstatně snížit emise a posílit pohlcování skleníkových plynů z ovzduší. Emise a pohlcení skleníkových plynů způsobené odvětvím LULUCF se nezapočítávají do cílů Unie snížit emise skleníkových plynů do roku 2020 o 20 % podle rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 406/2009/ES ze dne 23. dubna 2009 o úsilí členských států snížit emise skleníkových plynů, aby byly splněny závazky Společenství v oblasti snížení emisí skleníkových plynů do roku 2020 (3), a podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2003/87/ES ze dne 13. října 2003 o vytvoření systému pro obchodování s povolenkami na emise skleníkových plynů ve Společenství (4), avšak zčásti se započítávají do kvantifikovaných závazků Unie omezení a snížení emisí podle čl. 3 odst. 3 Kjótského protokolu (dále jen „Kjótský protokol“) k Rámcové úmluvě Organizace spojených národů o změně klimatu (dále jen „UNFCCC“), který byl schválen rozhodnutím Rady 2002/358/ES (5).
(2)
Vzhledem k přechodu na konkurenceschopné nízkouhlíkové hospodářství, jenž má být završen v roce 2050, je třeba o veškerém využívání půdy uvažovat komplexně a zabývat se odvětvím LULUCF v rámci politiky Unie v oblasti klimatu.
(3)
Rozhodnutí č. 406/2009/ES vyžaduje, aby Komise posoudila podmínky, podle nichž budou emise skleníkových plynů a jejich pohlcování v souvislosti s odvětvím LULUCF začleněny do závazku Unie v oblasti snížení emisí skleníkových plynů, přičemž se zajistí trvalost a ekologická vyváženost příspěvku odvětví a zároveň důsledné monitorování a přesné započítávání příslušných emisí a pohlcení. Toto rozhodnutí by proto jako první krok mělo stanovit pravidla započítávání, která se použijí na emise a pohlcování skleníkových plynů v odvětví LULUCF, a přispět tak případně k tvorbě politik směřujících k zařazení odvětví LULUCF do závazku Unie v oblasti snižování emisí, a to s přihlédnutím k environmentálním podmínkám jednotlivých regionů Unie, mimo jiné i v zemích s vysokou mírou zalesnění. Aby se mezitím zachovaly a rozšířily zásoby uhlíku, mělo by toto rozhodnutí rovněž stanovit, že členské státy mají poskytovat informace o svých opatřeních v rámci odvětví LULUCF k omezení nebo snížení emisí a k zachování nebo zvýšení pohlcování v odvětví LULUCF.
(4)
Toto rozhodnutí by mělo stanovit povinnosti členských států, pokud jde o uplatňování uvedených pravidel započítávání a o poskytování informací o opatřeních členských států v odvětví LULUCF. Nemělo by stanovit žádné povinnosti v oblasti započítávání či podávání zpráv pro soukromé subjekty.
(5)
Rozhodnutí 16/CMP.1 konference smluvních stran jednající jako shromáždění smluvních stran Kjótského protokolu („rozhodnutí 16/CMP.1“), přijaté na 11. zasedání konference smluvních stran UNFCCC, které se konalo v Montrealu v prosinci roku 2005, a rozhodnutí 2/CMP.7 konference smluvních stran jednající jako shromáždění smluvních stran Kjótského protokolu, přijaté na 17. zasedání konference smluvních stran UNFCCC, které se konalo v Durbanu v prosinci roku 2011, stanovují pravidla započítávání pro odvětví LULUCF od druhého kontrolního období v rámci Kjótského protokolu. Toto rozhodnutí by mělo být zcela v souladu s uvedenými rozhodnutími, aby byla zajištěna soudržnost mezi vnitřními pravidly Unie a definicemi, podmínkami, pravidly a pokyny dohodnutými v rámci UNFCCC s cílem zabránit zdvojování zpráv podávaných členskými státy. Toto rozhodnutí by rovněž mělo zohlednit zvláštnosti odvětví LULUCF Unie a povinnosti, jimiž je vázána Unie jako samostatná smluvní strana UNFCCC a Kjótského protokolu.
(6)
Pravidla započítávání použitelná na odvětví LULUCF Unie by neměla způsobovat dodatečnou administrativní zátěž. Neměla by proto být stanovena povinnost zahrnout do zpráv podávaných v souladu s těmito pravidly informace, které nejsou vyžadovány podle rozhodnutí konference smluvních stran UNFCCC a shromáždění smluvních stran Kjótského protokolu.
(7)
Odvětví LULUCF může přispívat ke zmírňování změny klimatu několika způsoby, zejména snižováním emisí, jakož i zachováváním a posilováním propadů a zásob uhlíku. Pro účinnost opatření, jejichž hlavním cílem je zvýšit pohlcování uhlíku, mají zásadní význam dlouhodobá stabilita a adaptabilita zásobníků uhlíku.
(8)
Pravidla započítávání v rámci odvětví LULUCF by měla odrážet úsilí vynakládané v odvětví zemědělství a lesního hospodářství s cílem posílit přínos změn ve využití zdrojů půdy ke snížení emisí. Toto rozhodnutí by mělo stanovit pravidla započítávání závazná pro činnosti zalesňování, opětovného zalesňování, odlesňování a obhospodařování lesů, jakož i pro činnosti obhospodařování pastvin a obhospodařování orné půdy, s výhradou zvláštních ustanovení, která mají zlepšit systémy členských států pro podávání zpráv a započítávání během prvního období započítávání. Toto rozhodnutí by rovněž mělo stanovit pravidla započítávání, která se dobrovolně použijí na činnosti obnovy vegetace a odvodňování a zavodňování mokřadů. Za tímto účelem by Komise měla zjednodušit a zlepšit výstupy příslušných databází Unie (Eurostat - Lucas, Evropská agentura pro životní prostředí - databáze krajinného pokryvu Corine atd.), jež zpracovávají příslušné informace, a to s cílem pomáhat členským státům v plnění povinností započítávání, zejména pokud jde o obhospodařování orné půdy a obhospodařování pastvin, a případně i o dobrovolné započítávání týkající se činností obnovy vegetace a odvodňování a zavodňování mokřadů.
(9)
Pro zajištění ekologické vyváženosti pravidel započítávání vztahujících se na odvětví LULUCF Unie by tato pravidla měla být založena na zásadách započítávání stanovených v rozhodnutí 2/CMP.7, rozhodnutí 2/CMP.6 konference smluvních stran jednající jako shromáždění smluvních stran Kjótského protokolu, přijatých na 16. zasedání konference smluvních stran UNFCCC, které se konalo v Cancúnu v prosinci roku 2010, a rozhodnutí 16/CMP.1. Členské státy by měly vypracovat a vést své záznamy tak, aby byla zaručena přesnost, úplnost, konzistentnost, porovnatelnost a transparentnost příslušných informací použitých při odhadech emisí a pohlcování v odvětví LULUCF v souladu s přístupem stanoveným v pokynech Mezivládního panelu pro změnu klimatu (IPCC) pro národní inventury skleníkových plynů, mimo jiné v pokynech upravujících metodiku započítávání emisí jiných skleníkových plynů než CO2, přijatých v rámci UNFCCC.
(10)
Pravidla započítávání vycházející z rozhodnutí 2/CMP.7 a 16/CMP.1 neumožňují započítat substituční účinek užití výrobků ze dřeva vytěženého pro energetické a materiální účely, neboť by výsledkem bylo zdvojené započítávání. Toto užití však může významně přispět ke zmírňování změny klimatu, a informace o opatřeních v rámci odvětví LULUCF poskytované členskými státy tedy mohou zahrnovat opatření, jejichž účelem je nahradit materiály a zdroje energie produkující velké množství skleníkových plynů biomasou. Tímto způsobem by došlo k posílení soudržnosti politik.
(11)
S cílem zajistit pevný základ budoucí tvorby politik a optimalizace využívání půdy v Unii jsou zapotřebí příslušné investice. Aby se zajistilo, že těmto investicím bude možno připisovat priority podle klíčových kategorií, měly by členské státy mít zpočátku možnost vyjmout některé zásobníky uhlíku ze započítávání. V dlouhodobém horizontu by však mělo dojít k vyčerpávajícímu započítávání v rámci daného odvětví tak, aby byly zahrnuty všechny půdy, zásobníky a plyny.
(12)
Pravidla započítávání by měla zajistit, že záznamy přesně odrážejí člověkem vyvolané změny v emisích a pohlcování. V tomto ohledu by toto rozhodnutí mělo stanovit používání konkrétních metodik pro různé činnosti v odvětví LULUCF. Emise a pohlcování spojené se zalesňováním, opětovným zalesňováním a odlesňováním jsou výsledkem člověkem bezprostředně vyvolané přeměny půdy, a měly by proto být započteny v celém rozsahu. Na emise a pohlcení související s obhospodařováním pastvin, obhospodařováním orné půdy, obnovou vegetace nebo odvodňováním a zavodňováním mokřadů se pro účely výpočtu změn v emisích a pohlceních uplatní referenční rok. Avšak emise a pohlcení z obhospodařování lesů závisejí na řadě přírodních faktorů, na věkové struktuře lesů, jakož i na předchozích i stávajících postupech obhospodařování. Uplatnění referenčního roku neumožňuje zohlednit tyto aspekty a jejich cyklické důsledky pro emise a pohlcování či jejich meziroční variace. Příslušná pravidla započítávání pro výpočet změn v emisích a pohlceních by namísto toho měla stanovit použití referenčních úrovní, aby se vyloučily vlivy přírodních faktorů a faktorů spjatých se zvláštnostmi jednotlivých zemí. Referenční úrovně představují odhady ročních čistých emisí nebo pohlcení vyplývajících z obhospodařování lesů na území členského státu za roky zahrnuté v každém období započítávání a měly by být stanoveny transparentně v souladu s rozhodnutími 2/CMP.6 a 2/CMP.7. Referenční úrovně uvedené v tomto rozhodnutí by měly být totožné s referenčními úrovněmi schválenými v rámci procesů UNFCCC. Pokud má některý členský stát k dispozici lepší metodiku či údaje související se stanovením referenční úrovně, měl by takový členský stát provést příslušné technické opravy, aby byl zahrnut dopad přepočtů do započítávání pro obhospodařování lesů.
Pravidla započítávání by měla stanovit horní mezní hodnotu vztahující se na čistá pohlcení v případě obhospodařování lesů, která mohou být započtena. Dojde-li v rámci příslušných mezinárodních procesů k vývoji v oblasti pravidel započítávání pro lesnické činnosti, měla by být zvážena možnost aktualizace pravidel započítávání pro tyto činnosti podle tohoto rozhodnutí, aby byl s daným vývojem zajištěn soulad.
(13)
Pravidla započítávání by měla náležitě odrážet přínos ukládání skleníkových plynů do dřeva a dřevěných výrobků a měla by přispět k většímu využívání lesů jako zdroje v rámci udržitelného obhospodařování lesů a k většímu využívání výrobků ze dřeva.
(14)
Podle kapitoly 4.1.1 pokynů IPCC pro správnou praxi při využívání půdy, změny využívání půdy a lesnictví je správným postupem, pokud země kromě minimální zalesněné oblasti vymezí i minimální šířku použitou pro definici lesa a jednotek půdy, kde se provádí zalesňování, opětovné zalesňování a odlesňování. Měl by být zajištěn soulad mezi definicí použitou daným členským státem ve zprávách podávaných v rámci UNFCCC a Kjótského protokolu a tímto rozhodnutím.
(15)
Pravidla započítávání by měla zajistit, aby členské státy v záznamech přesně zaznamenaly změny v zásobníku výrobků z vytěženého dřeva, jakmile k nim dojde, s cílem vytvořit pobídky pro využívání výrobků z vytěženého dřeva s dlouhou životností. Funkce rozkladu prvního řádu použitelná na emise z výrobků z vytěženého dřeva by proto měla odpovídat rovnici 12.1 pokynů IPCC pro národní inventury skleníkových plynů z roku 2006 a příslušné hodnoty směrodatného poločasu rozkladu by měly vycházet z tabulky 3a.1.3 pokynů IPCC pro správnou praxi při využívání půdy, změny využívání půdy a lesnictví z roku 2003. Členské státy by měly mít možnost použít namísto toho metodiku a poločasy rozkladu specifické pro danou zemi, jsou-li v souladu s nejnovějšími přijatými pokyny IPCC.
(16)
Jelikož emise skleníkových plynů a pohlcování v důsledku zemědělských činností meziročně kolísají mnohem méně než emise a pohlcování z lesnických činností, členské státy by měly započítávat emise a pohlcování skleníkových plynů v důsledku činností obhospodařování orné půdy a pastvin k referenčnímu roku nebo období.
(17)
Odvodňování a zavodňování mokřadů zahrnuje emise z rašelinišť, která uchovávají velmi vysoká množství uhlíku. Emise z degradace a odvodňování rašelinišť odpovídají přibližně 5 % celosvětových emisí skleníkových plynů a v roce 2010 představovaly 3,5-4 % emisí Unie. Jakmile budou na mezinárodní úrovni dohodnuty příslušné pokyny IPCC, měla by Unie na mezinárodní úrovni usilovat v této otázce o pokrok, aby bylo možné dosáhnout dohody s orgány UNFCCC nebo Kjótského protokolu ohledně povinnosti vypracovat a vést roční záznamy o emisích a pohlceních emisí z činností spadajících do kategorií odvodňování a zavodňování mokřadů a aby bylo možné tuto povinnost začlenit do celosvětové dohody o klimatu, která má být uzavřena nejpozději v roce 2015.
(18)
Přírodní škodlivé činitele, jako jsou požáry, hmyzí škůdci nebo nákaza, extrémní povětrnostní jevy a škodlivé činitele geologického původu, nad nimiž nemají členské státy kontrolu a které ani podstatně neovlivňují, mohou v odvětví LULUCF vést k dočasným emisím skleníkových plynů nebo mohou způsobit reverzi předchozích pohlcení. Protože reverze může být způsobena rovněž rozhodnutími učiněnými v rámci obhospodařování, jako jsou rozhodnutí o těžbě nebo výsadbě stromů, mělo by toto rozhodnutí zajistit, aby byly člověkem vyvolané reverze pohlcení vždy přesně zaneseny do záznamů v odvětví LULUCF. Toto rozhodnutí by mělo členským státům dále poskytnout omezenou možnost vyloučit ze svých záznamů v odvětví LULUCF emise způsobené při zalesňování, opětovném zalesňování a obhospodařování lesů škodlivými činiteli, které jsou mimo jejich kontrolu, a to pomocí úrovní pozadí a rozpětí v souladu s rozhodnutím 2/CMP.7. Způsob, jakým členské státy uplatňují tato ustanovení, by však neměl vést k nepřiměřeně nízkému započítávání.
(19)
Pravidla podávání zpráv o emisích skleníkových plynů a podávání dalších informací, které se vztahují ke změně klimatu, včetně informací o odvětví LULUCF, spadají do působnosti nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 525/2013 ze dne 21. května 2013 o mechanismu monitorování a vykazování emisí skleníkových plynů a podávání dalších informací na úrovni členských států a Unie vztahujících se ke změně klimatu (6), a proto se toto rozhodnutí na ně nevztahuje. Členské státy by měly dodržovat uvedená pravidla pro monitorování a podávání zpráv, pokud jde o jejich povinnosti započítávání stanovené v tomto rozhodnutí.
(20)
Sestavování záznamů v odvětví LULUCF na ročním základě by způsobovalo, že by tyto záznamy byly nepřesné a nespolehlivé v důsledku meziročního kolísání emisí a pohlcování, časté potřeby přepočítat některé oznámené údaje a dlouhé doby potřebné k tomu, aby změněné postupy obhospodařování v zemědělství a lesnictví měly dopad na množství uhlíku uloženého ve vegetaci a půdě. Toto rozhodnutí by proto mělo stanovit započítávání na základě delšího období.
(21)
Členské státy by měly poskytnout informace o svých stávajících i budoucích opatřeních v rámci odvětví LULUCF, kterými se stanoví opatření vhodná na vnitrostátní úrovni, jimiž se omezí nebo sníží emise a zachová se nebo zvýší pohlcování v odvětví LULUCF. Uvedené informace by měly obsahovat jisté prvky vymezené tímto rozhodnutím. Na podporu osvědčených postupů a součinnosti s dalšími politikami a opatřeními souvisejícími s lesnictvím a zemědělstvím by měl být kromě toho v příloze tohoto rozhodnutí stanoven orientační seznam opatření, která mohou být do poskytovaných informací rovněž zahrnuta. Za účelem usnadnění výměny srovnatelných informací může Komise vydat pokyny.
(22)
Členské státy během přípravy či provádění svých opatření v rámci odvětví LULUCF případně mohou posoudit, zda neexistují příležitosti pro podporu investic do zemědělství.
(23)
Na Komisi by měla být přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování Evropské unie s cílem aktualizovat definice uvedené v tomto rozhodnutí v souladu se změnami definic přijatými orgány UNFCCC nebo Kjótského protokolu nebo orgány v rámci dohod z nich vycházejících či na ně navazujících; změnit přílohu I, doplnit nebo změnit období započítávání, aby bylo zajištěno, že tato období odpovídají příslušným obdobím přijatým orgány UNFCCC nebo Kjótského protokolu nebo orgány v rámci dohod z nich vycházejících či na ně navazujících a že jsou v souladu s obdobími započítávání přijatými orgány UNFCCC nebo Kjótského protokolu nebo orgány v rámci dohod z nich vycházejících či na ně navazujících, jež se uplatňují na závazky Unie týkající se snižování emisí v jiných odvětvích; změnit přílohu II v zájmu aktualizace referenčních úrovní v souladu s ustanoveními stanovenými v tomto rozhodnutí; pozměnit informace uvedené v příloze III v souladu se změnami definic přijatými orgány UNFCCC nebo Kjótského protokolu nebo orgány v rámci dohod z nich vycházejících či na ně navazujících; změnit přílohu V v souladu se změnami definic přijatými orgány UNFCCC nebo Kjótského protokolu nebo orgány v rámci dohod z nich vycházejících či na ně navazujících a pozměnit požadavky na informace týkající se pravidel započítávání v případě přírodních škodlivých činitelů stanovených v tomto rozhodnutí za účelem zohlednění změn aktů přijatých orgány UNFCCC nebo Kjótského protokolu. Je obzvláště důležité, aby Komise v rámci přípravné činnosti vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni. Při přípravě a vypracovávání aktů v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předány současně, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě.
(24)
Jelikož cílů tohoto opatření, totiž stanovení pravidel započítávání použitelných na emise a pohlcení v důsledku činností v oblasti LULUCF a poskytování informací týkajících se činností LULUCF členskými státy, nemůže být uspokojivě dosaženo pouze na úrovni členských států vzhledem k jejich podstatě, a proto jich může být z důvodu rozsahu a účinků opatření lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. Unie by přitom měla zohlednit pravomoci členských států, pokud jde o politiku v oblasti lesnictví. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto rozhodnutí rámec toho, co je nezbytné pro dosažení těchto cílů,
PŘIJALY TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Předmět a oblast působnosti
Toto rozhodnutí stanoví pravidla započítávání, která se použijí na emise a pohlcení skleníkových plynů v důsledku činností v odvětví využívání půdy, změn ve využívání půdy a lesnictví (dále jen „odvětví LULUCF“), a to jako první krok k případnému zařazení těchto činností do závazku Unie v oblasti snižování emisí. Nestanoví žádné povinnosti v oblasti započítávání či podávání zpráv pro soukromé subjekty. Stanoví povinnost pro členské státy poskytovat informace o svých opatřeních v rámci odvětví LULUCF k omezení nebo snížení emisí a k zachování nebo zvýšení pohlcování.
Článek 2
Definice
1. Pro účely tohoto rozhodnutí se rozumí:
a)
„emisemi“ antropogenní emise skleníkových plynů do ovzduší ze zdrojů;
b)
„pohlcením“ antropogenní pohlcení skleníkových plynů z ovzduší pomocí propadů;
c)
„zalesňováním“ člověkem bezprostředně vyvolaná přeměna půdy, která nejméně po dobu 50 let nebyla lesem, na les, a to výsadbou, síjí nebo člověkem zajištěnou podporou zdrojů přirozené obnovy, v případě, že se přeměna uskutečnila po 31. prosinci 1989;
d)
„opětovným zalesňováním“ každá člověkem bezprostředně vyvolaná přeměna půdy, která není lesem, na les, a to výsadbou, síjí nebo člověkem zajištěnou podporou zdrojů přirozené obnovy, přičemž se jedná o půdu, jež byla lesem, avšak před 1. lednem 1990 lesem být přestala a byla znovu přeměněna na les v období po 31. prosinci 1989;
e)
„odlesňováním“ člověkem bezprostředně vyvolaná přeměna lesa na půdu, která není lesem, a to v případě, že se přeměna uskutečnila po 31. prosinci 1989;
f)
„obhospodařováním lesů“ každá činnost vyplývající ze systému postupů uplatnitelných na les, která ovlivňuje ekologické, hospodářské nebo sociální funkce lesa;
g)
„obhospodařováním orné půdy“ každá činnost vyplývající ze systému postupů uplatnitelných na půdu, na níž se pěstují zemědělské plodiny, a na půdu, která je vyňata z produkce nebo dočasně není používána pro rostlinnou výrobu;
h)
„obhospodařováním pastvin“ každá činnost vyplývající ze systému postupů uplatnitelných na půdu využívanou pro živočišnou výrobu a zaměřená na kontrolu nebo ovlivňování množství a druhu produkované vegetace a hospodářských zvířat;
i)
„obnovou vegetace“ každá člověkem bezprostředně vyvolaná činnost zaměřená na zvýšení zásoby uhlíku šířením vegetace v lokalitě, jejíž minimální plocha činí 0,05 hektaru, pokud tato činnost nepředstavuje zalesňování nebo opětovné zalesňování;
j)
„zásobou uhlíku“ objem uhlíku ukládaného v zásobníku uhlíku;
k)
„odvodňováním a zavodňováním mokřadů“ každá činnost vyplývající ze systému odvodňování nebo zavodňování půdy, jež byla odvodněna či zavodněna po 31. prosinci 1989, jejíž minimální plocha činí 1 hektar a na níž se nachází organická půda, pokud tato činnost nepředstavuje jednu z ostatních činností, pro něž se podle čl. 3 odst. 1, 2 a 3 vypracují a vedou záznamy, a pokud k odvodnění došlo v důsledku člověkem bezprostředně vyvolaného snížení hladiny podzemní vody a k zavodnění došlo částečnou nebo úplnou reverzí člověkem bezprostředně vyvolaného odvodnění;
l)
„zdrojem“ každý proces, činnost nebo mechanismus, při kterých se do atmosféry uvolňuje skleníkový plyn, aerosol či prekurzor skleníkového plynu;
m)
„propadem“ každý proces, činnost nebo mechanismus, při kterých se z atmosféry pohlcuje skleníkový plyn, aerosol či prekurzor skleníkového plynu;
n)
„zásobníkem uhlíku“ celek nebo část biogeochemického útvaru nebo systému na území členského státu, v němž se ukládá uhlík, jakýkoli prekurzor skleníkového plynu obsahující uhlík nebo jakýkoli skleníkový plyn obsahující uhlík;
o)
„prekurzorem skleníkového plynu“ chemická sloučenina, jež vstupuje do chemických reakcí, kterými vznikají skleníkové plyny uvedené v čl. 3 odst. 4;
p)
„výrobkem z vytěženého dřeva“ každý výrobek pocházející z těžby dřeva, který opustil místo, kde k těžbě dřeva dochází;
q)
„lesem“ území definované minimálními hodnotami pro velikost plochy, korunový zápoj stromů nebo odpovídající stupeň zakmenění porostu a pro potenciální výšku stromu v dospělosti na místě růstu, jak jsou pro každý členský stát stanoveny v příloze V. Les zahrnuje oblasti se stromy včetně skupin rostoucích semenáčů nebo výsadby, které dosud nedosáhly minimálních hodnot pro korunový zápoj stromů, odpovídajícího stupně zakmenění porostu nebo uvedené minimální výšky, jak je upřesněno v příloze V, včetně jakékoli plochy, která obvykle tvoří součást zalesněné oblasti, ale na které dočasně v důsledku zásahu člověka, například těžby, nebo z přírodních příčin žádné stromy nejsou, ale u níž se očekává návrat k lesnímu porostu;
r)
„korunovým zápojem“ ta poměrná část stanovené oblasti, která je pokryta vertikální projekcí ploch vymezených obvodem korun stromů, vyjádřená jako procentní podíl;
s)
„stupněm zakmenění porostu“ hustota osazení stojících a rostoucích stromů na půdě pokryté lesním porostem, měřená v souladu s metodikou stanovenou členským státem;
t)
„přírodními škodlivými činiteli“ všechny události nebo faktory jiného než antropogenního původu, jež způsobují značný objem emisí v lesích a nad jejichž výskytem v lesích nemá daný členský stát kontrolu, za předpokladu, že členský stát není objektivně schopen významně omezit vliv těchto událostí nebo faktorů na emise, a to ani poté, co k jejich výskytu došlo;
u)
„úrovní pozadí“ průměrné emise způsobené přírodními škodlivými činiteli v konkrétním období po odstranění krajních statistických hodnot, vypočítané podle čl. 9 odst. 2;
v)
„poločasem rozkladu“ počet let, jenž je zapotřebí k tomu, aby se množství uhlíku uloženého v kategorii výrobků z vytěženého dřeva snížilo na polovinu své původní hodnoty;
w)
„okamžitou oxidací“ metoda započítávání, která předpokládá, že k uvolnění celkového množství uhlíku uloženého ve výrobcích z vytěženého dřeva do atmosféry dochází v době těžby;
x)
„nahodilou těžbou“ každá těžební činnost spočívající v zajištění dřeva, které lze stále alespoň částečně využít, z oblastí zasažených působením přírodních škodlivých činitelů.
2. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 12 za účelem změny definic uvedených v odstavci 1 tohoto článku s cílem zajistit soulad těchto definic s veškerými změnami příslušných definic přijatými orgány UNFCCC nebo Kjótského protokolu nebo v rámci dohod z nich vycházejících či na ně navazujících.
3. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 12 s cílem změnit přílohu V pro účely aktualizace hodnot v této příloze uvedených v souladu se změnami definic ohledně aspektů vymezených v příloze V přijatými orgány UNFCCC nebo Kjótského protokolu nebo orgány v rámci dohod z nich vycházejících či na ně navazujících.
Článek 3
Povinnost vypracovat a vést záznamy v odvětví LULUCF
1. Pro každé období započítávání stanovené v příloze I členské státy vypracují a vedou záznamy, které přesně zachycují všechny emise a pohlcení v důsledku činností na jejich území, jež spadají do těchto kategorií:
a)
zalesňování;
b)
opětovné zalesňování;
c)
odlesňování;
d)
obhospodařování lesů.
2. Pro období započítávání, které začíná dnem 1. ledna 2021, a pro období následující členské státy vypracují a vedou roční záznamy, které přesně zachycují všechny emise a pohlcení v důsledku činností na jejich území, jež spadají do těchto kategorií činností:
a)
obhospodařování orné půdy;
b)
obhospodařování pastvin.
Pokud jde o roční záznamy emisí a pohlcení v důsledku obhospodařování orné půdy a obhospodařování pastvin, na období započítávání od 1. ledna 2013 do 31. prosince 2020 se uplatní následující ustanovení:
a)
V letech 2016 až 2018 členské státy předloží do 15. března každého roku Komisi zprávu o uplatňovaných i vyvíjených systémech odhadů emisí a pohlcení v důsledku obhospodařování orné půdy a obhospodařování pastvin. Členské státy by ve zprávě měly vysvětlit soulad těchto systémů s metodikou IPCC a s požadavky UNFCCC na předkládání zpráv o emisích a pohlcování skleníkových plynů.
b)
V období do 1. ledna 2022 členské státy do 15. března každého roku vypracují a předloží Komisi počáteční, předběžné a nezávazné roční odhady emisí a pohlcení v důsledku obhospodařování orné půdy a obhospodařování pastvin, a to za případného využití metodiky IPCC. Členské státy by měly použít přinejmenším metodiku popsanou v příslušných pokynech IPCC jako úroveň 1. Členské státy se vybízejí, aby uvedené odhady použily pro vymezení klíčových kategorií a aby vypracovaly klíčové metodiky úrovně 2 a 3, specifické pro každou zemi pro stanovení spolehlivých a přesných odhadů emisí a pohlcení.
c)
Členské státy nejpozději dne 15. března 2022 předloží své konečné roční odhady pro započítávání týkající se obhospodařování orné půdy a obhospodařování pastvin.
d)
Členský stát může požádat o prodloužení lhůty stanovené v písmenu c), pokud konečné odhady pro započítávání týkající se obhospodařování orné půdy a obhospodařování pastvin nelze ve lhůtě stanovené v tomto odstavci řádně provést přinejmenším z jednoho z následujících důvodů:
i)
požadované započítání lze uskutečnit pouze ve fázích, jež lhůtu přesahují, a to z důvodů technické proveditelnosti,
ii)
završení započítání v dané lhůtě by bylo nepřiměřeně nákladné.
Členské státy, které si přejí využít odchylku, předloží Komisi odůvodněnou žádost do 15. ledna 2021.
Shledá-li Komise, že je žádost opodstatněná, povolí odchylku na období nepřesahující délku tří kalendářních let počínaje dnem 15. března 2022. V opačném případě žádost zamítne a své rozhodnutí odůvodní.
V nezbytných případech může Komise požádat, aby jí v konkrétně udané lhůtě přiměřené délky byly předloženy doplňující informace.
Odchylka se považuje za povolenou, pokud do šesti měsíců od obdržení původní žádosti členského státu nebo od obdržení vyžádaných doplňujících informací Komise nevznese námitky.
3. Pro každé období započítávání stanovené v příloze I mohou členské státy rovněž vypracovat a vést záznamy, které přesně zachycují emise a pohlcení v důsledku obnovy vegetace, odvodňování a zavodňování mokřadů.
4. Záznamy uvedené v odstavcích 1, 2 a 3 se vztahují na emise a pohlcení těchto skleníkových plynů:
a)
oxid uhličitý (CO2);
b)
methan (CH4);
c)
oxid dusný (N2O).
5. Členské státy zahrnou do svých záznamů konkrétní činnost podle odstavce 1, 2 a 3, pokud jsou záznamy sestaveny a vedeny v souladu s tímto rozhodnutím, a to ode dne, kdy byla zahájena, nebo od 1. ledna 2013, podle toho, co nastane později.
Článek 4
Obecná pravidla započítávání
1. Členské státy ve svých záznamech uvedených v čl. 3 odst. 1, 2 a 3 označí emise kladným znaménkem (+) a pohlcení záporným znaménkem (-).
2. Členské státy vypracují a vedou své záznamy tak, aby byla zaručena přesnost, úplnost, konzistentnost, srovnatelnost a transparentnost příslušných informací použitých při odhadech emisí a pohlcení v souvislosti s činnostmi uvedenými v čl. 3 odst. 1, 2 a 3.
3. Emise a pohlcení v důsledku jakékoli činnosti, která spadá do více než jedné kategorie uvedené v čl. 3 odst. 1, 2 a 3, se započítají pouze do jedné kategorie, aby se zabránilo zdvojenému započítání.
4. Členské státy na základě transparentních a ověřitelných údajů určí území, na němž se činnost spadající do kategorie uvedené v čl. 3 odst. 1, 2 a 3 provádí. Členské státy zajistí, aby v záznamu příslušné kategorie bylo možné všechna tato území identifikovat.
5. Členské státy zahrnou do svých záznamů podle čl. 3 odst. 1, 2 a 3 všechny změny zásob uhlíku v těchto zásobnících uhlíku:
a)
nadzemní biomasa;
b)
podzemní biomasa;
c)
odpad;
d)
mrtvá dřevní hmota;
e)
organický uhlík v půdě;
f)
výrobky z vytěženého dřeva.
Členské státy však mohou rozhodnout, že do svých záznamů nezahrnou změny zásob uhlíku v případě zásobníků uhlíku uvedených v prvním pododstavci písm. a) až e), pokud zásobník uhlíku není zdrojem. Členské státy mají za to, že zásobník uhlíku není zdrojem, pouze prokazují-li to transparentní a ověřitelné údaje.
6. Členské státy uzavřou záznamy uvedené v čl. 3 odst. 1, 2 a 3 na konci každého období započítávání stanoveného v příloze I, s tím, že v těchto záznamech uvedou bilanci celkových čistých emisí a pohlcení v průběhu příslušného období započítávání.
7. Členské státy vedou úplné a přesné záznamy o všech údajích použitých ke splnění svých povinností podle tohoto rozhodnutí, a to alespoň po dobu platnosti tohoto rozhodnutí.
8. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 12, jimiž změní přílohu I s cílem vložit nebo změnit období započítávání, aby bylo zajištěno, že tato období započítávání odpovídají příslušným obdobím přijatým orgány UNFCCC nebo Kjótského protokolu nebo orgány v rámci dohod z nich vycházejících či na ně navazujících a že jsou v souladu s obdobími započítávání přijatými orgány UNFCCC nebo Kjótského protokolu nebo orgány v rámci dohod z nich vycházejících či na ně navazujících, jež se uplatňují na závazky Unie týkající se snižování emisí v jiných odvětvích.
Článek 5
Pravidla započítávání pro zalesňování, opětovné zalesňování a odlesňování
1. V záznamech týkajících se zalesňování a opětovného zalesňování členské státy zohlední emise a pohlcení pocházející pouze z činností probíhajících na půdě, na které nebyl lesní porost ke dni 31. prosince 1989. Členské státy mohou emise ze zalesňování a opětovného zalesňování zohlednit v jediném záznamu.
2. Členské státy ve svých záznamech zohlední čisté emise a pohlcení v důsledku činností zalesňování, opětovného zalesňování a odlesňování, a to jako celkové emise a pohlcení pro každý rok v příslušném období započítávání, na základě transparentních a ověřitelných údajů.
3. Členské státy vedou záznamy o emisích a pohlceních z půdy, jež byla v záznamech vykázána podle čl. 4 odst. 4 v rámci kategorie činnosti zalesňování, opětovného zalesňování nebo odlesňování, i pokud se tato činnost již na uvedené půdě neprovádí.
4. Při výpočtech týkajících se činností zalesňování, opětovného zalesňování a odlesňování určí každý členský stát plochu lesa za použití stejné jednotky prostorového posouzení podle přílohy V.
Článek 6
Pravidla započítávání pro obhospodařování lesů
1. Členské státy započítají emise a pohlcení z činnosti obhospodařování lesů, přičemž výpočet se provede odečtením hodnoty získané vynásobením počtu let v daném období započítávání jejich referenční úrovní uvedenou v příloze II od emisí a pohlcení v každém období započítávání uvedeném v příloze I.
2. Pokud je výsledek výpočtu uvedeného v odstavci 1 za období započítávání záporný, započítají členské státy v kategorii obhospodařování lesů celkové emise a pohlcení odpovídající maximálně 3,5 % emisí členského státu v jeho referenčním roce nebo referenčním období podle přílohy VI, které tento členský stát předložil UNFCCC v odpovídající zprávě přijaté podle příslušných rozhodnutí CMP o referenčním roce nebo referenčním období pro druhé kontrolní období v rámci Kjótského protokolu, a to kromě emisí a pohlcení z činností uvedených v čl. 3 odst. 1, 2 a 3, vynásobených počtem let v daném období započítávání.
3. Členské státy zajistí, aby metody výpočtu, které uplatňují na záznamy v případě činností souvisejících s obhospodařováním lesů, byly v souladu s dodatkem II rozhodnutí 2/CMP.6 a s metodami výpočtu použitými pro vymezení jejich referenčních úrovní uvedených v příloze II, a to přinejmenším s ohledem na tyto aspekty:
a)
zásobníky uhlíku a skleníkové plyny;
b)
obhospodařovaná plocha lesů;
c)
výrobky z vytěženého dřeva;
d)
přírodní škodlivé činitele.
4. Nejpozději rok před koncem každého období započítávání sdělí členské státy Komisi revidované referenční úrovně. Tyto referenční úrovně jsou shodné s referenčními úrovněmi stanovenými v aktech schválených orgány UNFCCC nebo Kjótského protokolu, a pokud takové akty nejsou k dispozici, referenční úrovně se vypočítají v souladu s postupem a metodikou, jež jsou vymezeny v příslušných rozhodnutích přijatých orgány UNFCCC nebo Kjótského protokolu nebo v rámci dohod z nich vycházejících či na ně navazujících.
5. Pokud se příslušná ustanovení rozhodnutí 2/CMP.6 nebo 2/CMP.7 změní, sdělí členské státy Komisi nejpozději šest měsíců po přijetí těchto změn revidované referenční úrovně, které tyto změny zohledňují.
6. Pokud členský stát získá lepší metodiku týkající se údajů používaných pro stanovení referenční úrovně podle přílohy II nebo zlepší-li se výrazně kvalita údajů, kterými členský stát disponuje, dotyčný členský stát provede patřičné technické opravy, jimiž bude do započítávání pro obhospodařování lesů dopad přepočtů zahrnut. Tyto technické opravy jsou shodné s jakýmikoli takovými opravami schválenými v rámci procesu přezkumu UNFCCC v souladu s rozhodnutím 2/CMP.7. Dotčený členský stát sdělí dané opravy Komisi nejpozději jako součást údajů předkládaných podle čl. 7 odst. 1 písm. d) zení č. 525/2013.
7. Pro účely odstavců 4, 5 a 6 uvedou členské státy výši ročních emisí v důsledku přírodních škodlivých činitelů, které byly do jejich revidovaných referenčních úrovní zahrnuty, a způsob, jakým tuto výši odhadly.
8. Komise kontroluje informace týkající se revidovaných referenčních úrovní podle odstavců 4 a 5 a technických oprav podle odstavce 6, aby byla zajištěna konzistentnost informací, jež členské státy zaslaly UNFCCC, a informací, jež členské státy předložily Komisi.
9. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 12 za účelem aktualizace referenčních úrovní v příloze II, pokud některý členský stát svou referenční úroveň změní podle odstavců 4 a 5, a poté, co to bylo schváleno prostřednictvím procesů UNFCCC.
10. Členské státy do svých záznamů pro obhospodařování lesů promítnou dopad jakékoli změny přílohy II pro celé příslušné období započítávání.
Článek 7
Pravidla započítávání pro výrobky z vytěženého dřeva
1. Každý členský stát ve svých záznamech podle čl. 3 odst. 1, 2 a 3 zohlední emise a pohlcení v důsledku změn v zásobníku výrobků z vytěženého dřeva, včetně emisí z výrobků z vytěženého dřeva, jež byly z jeho lesů pohlceny před 1. lednem 2013. Emise z výrobků z vytěženého dřeva, které již byly započteny podle Kjótského protokolu během období 2008-2012 na základě okamžité oxidace, se nezohlední.
2. Na základě výpočtů v souladu s funkcí rozkladu prvního řádu a s využitím výchozích hodnot poločasu rozkladu podle přílohy III členské státy ve svých záznamech podle čl. 3 odst. 1, 2 a 3 týkajících se výrobků z vytěženého dřeva zohlední emise a pohlcení plynoucí ze změn v zásobníku výrobků z vytěženého dřeva spadajících do následujících kategorií:
a)
papír;
b)
dřevěné desky;
c)
řezivo.
Tyto kategorie mohou členské státy doplnit informacemi o kůře, jsou-li dostupné údaje transparentní a ověřitelné. Členské státy mohou rovněž použít podkategorie kterékoli z uvedených kategorií, jež jsou specifické pro danou zemi. Členské státy mohou místo metodiky a výchozích hodnot poločasu rozkladu uvedených v příloze III použít metodiku a hodnoty poločasu rozkladu specifické pro jednotlivé země za předpokladu, že členský stát tuto metodiku a hodnoty stanoví na základě transparentních a ověřitelných údajů a že použité metody jsou přinejmenším stejně podrobné a přesné jako metody uvedené v příloze III.
V případě vyvážených výrobků z vytěženého dřeva se údaji specifickými pro danou zemi rozumějí hodnoty poločasu rozkladu specifické pro danou zemi a využití výrobků z vytěženého dřeva v dovážející zemi.
Na výrobky z vytěženého dřeva uvedené na trh v Unii členské státy nepoužijí hodnoty poločasu rozkladu specifické pro danou zemi, které se odchylují od hodnot, jež použil dovážející členský stát ve svých záznamech podle čl. 3 odst. 1, 2 a 3.
Výrobky z vytěženého dřeva získané v důsledku odlesňování se započítají na základě okamžité oxidace.
3. Pokud členské státy zanesou do svých záznamů podle čl. 3 odst. 1, 2 a 3 emise oxidu uhličitého (CO2) z výrobků z vytěženého dřeva na skládkách pevného odpadu, započtení se provede na základě okamžité oxidace.
4. Pokud členské státy zanesou do svých záznamů emise z výrobků z vytěženého dřeva, které byly vytěženy pro energetické účely, učiní tak rovněž na základě okamžité oxidace.
Výhradně pro informační účely mohou členské státy do předkládaných údajů zahrnout údaje o poměrném množství dřeva použitého pro energetické účely, jež bylo dovezeno ze zemí mimo Unii, a země původu tohoto dřeva.
5. Dovážející členský stát nezapočítá dovážené výrobky z vytěženého dřeva, a to bez ohledu na jejich původ. Členské státy tudíž do svých záznamů zanesou emise a pohlcení z výrobků z vytěženého dřeva pouze v případě, že tyto emise a pohlcení pocházejí z výrobků z vytěženého dřeva, které byly přemístěny z půdy zahrnuté do jejich záznamů podle čl. 3 odst. 1, 2 a 3.
6. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 12 s cílem revidovat informace vymezené v příloze III, aby byly zohledněny změny aktů přijatých orgány UNFCCC nebo Kjótského protokolu nebo orgány v rámci dohod z nich vycházejících či na ně navazujících.
Článek 8
Pravidla započítávání pro obhospodařování orné půdy, obhospodařování pastvin, obnovu vegetace, odvodňování a zavodňování mokřadů
1. Ve svých záznamech týkajících se obhospodařování orné půdy a obhospodařování pastvin každý členský stát zohlední emise a pohlcení z příslušných činností, přičemž výpočet se provede odečtením hodnoty získané vynásobením počtu let v daném období započítávání emisemi a pohlcením plynoucími z daných činností v uvedeném členském státu v jeho referenčním roce podle přílohy VI od emisí a pohlcení v každém období započítávání uvedeném v příloze I.
2. Jestliže členský stát rozhodne, že vypracuje a povede záznamy pro obnovu vegetace nebo odvodňování a zavodňování mokřadů, použije metodu výpočtu uvedenou v odstavci 1.
Článek 9
Pravidla započítávání pro přírodní škodlivé činitele
1. Jsou-li splněny podmínky stanovené v odstavcích 2 a 5 tohoto článku, mohou členské státy z výpočtů, které se týkají jejich povinností započítávání podle čl. 3 odst. 1 písm. a), b) a d), vyloučit jiné než antropogenní emise skleníkových plynů ze zdrojů, které vznikly v důsledku přírodních škodlivých činitelů.
2. Pokud členské státy uplatňují odstavec 1 tohoto článku, vypočítají podle metodiky vymezené v příloze VII úroveň pozadí pro každou z činností uvedených v čl. 3 odst. 1 písm. a), b) a d). Úroveň pozadí v čl. 3 odst. 1 písm. a) a b) je společná. Členské státy mohou alternativně uplatnit transparentní a srovnatelnou metodiku specifickou pro danou zemi, k čemuž použijí konzistentní a zpočátku úplnou časovou řadu údajů, a to i pro období 1990-2009.
3. Každoročně nebo na konci příslušného období započítávání mohou členské státy ze svých záznamů pro odvětví LULUCF vyloučit jiné než antropogenní emise skleníkových plynů ze zdrojů, jež překračují úroveň pozadí vypočítanou v souladu s odstavcem 2, pokud:
a)
emise v konkrétním roce období započítávání překračují úroveň pozadí s připočtením rozpětí. Je-li úroveň pozadí vypočtena v souladu s metodou stanovenou v příloze VII, rovná se rozpětí dvojnásobku směrodatné odchylky časové řady použité pro výpočet úrovně pozadí. Je-li úroveň pozadí vypočtena za použití metodiky specifické pro danou zemi, členské státy popíšou způsob stanovení rozpětí v případech, kdy je toto rozpětí zapotřebí. U každé použité metodiky je nutné se v průběhu období započítávání vyhnout očekávání čistých kreditů;
b)
jsou splněny požadavky na informace podle odstavce 5 a informace jsou členskými státy předány.
4. Každý členský stát, který v konkrétním roce období započítávání vyloučí jiné než antropogenní emise skleníkových plynů ze zdrojů, které vznikly v důsledku přírodních škodlivých činitelů:
a)
po zbytek období započítávání vyloučí ze započítávání všechna následná pohlcení pro půdy zasažené přírodními škodlivými činiteli a půdy, kde došlo k emisím podle odstavce 3;
b)
nevyloučí emise plynoucí z činností těžby a nahodilé těžby, které na dané půdě proběhly po výskytu přírodních škodlivých činitelů;
c)
nevyloučí emise plynoucí z řízeného vypalování, které na dané půdě proběhlo v příslušném konkrétním roce období započítávání;
d)
nevyloučí emise v případě půdy, jež byla podrobena odlesňování po výskytu přírodních škodlivých činitelů.
5. Členské státy mohou vyloučit jiné než antropogenní emise skleníkových plynů ze zdrojů, které vznikly v důsledku přírodních škodlivých činitelů, pouze v případě, že poskytnou transparentní informace prokazující:
a)
že jsou identifikovány veškeré půdní plochy zasažené přírodními škodlivými činiteli v příslušném konkrétním vykazovaném roce, včetně jejich geografické polohy, roku a druhů přírodních škodlivých činitelů;
b)
že po zbytek příslušného období započítávání na půdě, jež byla zasažena přírodními škodlivými činiteli a v jejímž případě byly emise ze započítávání vyloučeny, neproběhlo odlesňování;
c)
které ověřitelné metody a kritéria budou použity pro identifikaci odlesnění na takové půdě v nadcházejících letech období započítávání;
d)
pokud je to možné, která opatření členský stát podnikl s cílem řídit nebo kontrolovat dopad dotyčných přírodních škodlivých činitelů;
e)
pokud je to možné, která opatření členský stát podnikl v zájmu sanace půdy zasažené dotyčnými přírodními škodlivými činiteli.
6. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 12 za účelem revize požadavků na informace uvedených v odstavci 5 tohoto článku za účelem zohlednění revizí aktů přijatých orgány UNFCCC nebo Kjótského protokolu.
Článek 10
Informace o opatřeních v rámci odvětví LULUCF
1. Nejpozději 18 měsíců po začátku každého období započítávání uvedeného v příloze I členské státy vypracují a předají Komisi informace o svých stávajících i budoucích opatřeních v rámci odvětví LULUCF v zájmu omezení nebo snížení emisí a zachování nebo zvýšení pohlcování vzniklých v důsledku činností uvedených v čl. 3 odst. 1, 2 a 3 tohoto rozhodnutí, a to v samostatném dokumentu nebo jako jasně rozpoznatelnou součást svých vnitrostátních strategií nízkouhlíkového rozvoje, uvedených v článku 4 nařízení (EU) č. 525/2013, nebo jiných vnitrostátních strategií či plánů, jež s odvětvím LULUCF souvisejí. Členské státy zajistí, aby byla konzultována široká škála zúčastněných stran. Pokud členský stát tyto informace předloží jako součást svých strategií nízkouhlíkového rozvoje podle nařízení (EU) č. 525/2013, použije se příslušný harmonogram vymezený v uvedeném nařízení.
Informace o opatřeních v rámci odvětví LULUCF se vztahují na dobu trvání příslušného období započítávání uvedeného v příloze I.
2. Členské státy zahrnou do svých informací o opatřeních v rámci odvětví LULUCF přinejmenším následující informace, týkající se každé z činností uvedených v čl. 3 odst. 1, 2 a 3:
a)
popis minulých trendů emisí a pohlcování, pokud možno včetně historických trendů, lze-li je v dostatečné míře rekonstruovat;
b)
projekce emisí a pohlcování za období započítávání;
c)
analýzu potenciálu omezení nebo snížení emisí a zachování nebo zvýšení pohlcení;
d)
seznam nejvhodnějších opatření s ohledem na vnitrostátní podmínky, která členský stát plánuje nebo která mají být prováděna v zájmu čerpání potenciálu zmírňování změny klimatu, jenž byl eventuálně zjištěn analýzou podle písmene c); tento seznam případně, avšak nikoli výlučně, zahrnuje orientační opatření uvedená v příloze IV;
e)
stávající a připravované politiky k provádění opatření uvedených v písmenu d), včetně kvantitativního či kvalitativního popisu očekávaného účinku těchto opatření na emise a pohlcování, se zřetelem na další politiky a opatření, jež s odvětvím LULUCF souvisejí;
f)
orientační harmonogramy přijetí a provádění opatření uvedených v písmenu d).
3. V zájmu usnadnění výměny informací může Komise vydat pokyny a poskytnout členským státům technickou pomoc.
Komise může za konzultace s členskými státy vypracovat shrnutí svých zjištění týkajících se informací všech členských států o opatřeních v rámci odvětví LULUCF s cílem usnadnit mezi členskými státy výměnu poznatků a osvědčených postupů.
4. Do dne odpovídajícího polovině každého období započítávání a na konci každého období započítávání uvedeného v příloze I členské státy předloží Komisi zprávu, v níž popíšou pokrok v provádění svých opatření v rámci odvětví LULUCF.
Komise může na základě zpráv uvedených v prvním pododstavci vydat souhrnnou zprávu.
Informace o svých opatřeních v rámci odvětví LULUCF a zprávy uvedené v prvním pododstavci členské státy do tří měsíců od jejich předložení Komisi zpřístupní veřejnosti.
Článek 11
Přezkum
Pravidla započítávání stanovená v tomto rozhodnutí podrobí Komise přezkumu v souladu s příslušnými rozhodnutími přijatými orgány UNFCCC nebo Kjótského protokolu nebo v souladu s jinými právními předpisy Unie, nebo neexistují-li taková rozhodnutí, do 30. června 2017, přičemž případně předloží návrh Evropskému parlamentu a Radě.
Článek 12
Výkon přenesené pravomoci
1. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci za podmínek stanovených v tomto článku.
2. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedená v čl. 2 odst. 2, čl. 2 odst. 3, čl. 4 odst. 8, čl. 6 odst. 9, čl. 7 odst. 6 a čl. 9 odst. 6 se Komisi svěřuje na období osmi let ode dne 8. července 2013. Nejpozději devět měsíců před uplynutím tohoto osmiletého období předloží Komise zprávu o přenesení pravomoci. Přenesení pravomocí se automaticky prodlužuje o stejně dlouhá období, pokud Evropský parlament nebo Rada nevysloví proti tomuto prodloužení námitku nejpozději tři měsíce před koncem každého z těchto období.
3. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedené v čl. 2 odst. 2, čl. 2 odst. 3, čl. 4 odst. 8, čl. 6 odst. 9, čl. 7 odst. 6 a čl. 9 odst. 6 kdykoli zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomoci v něm blíže určené. Rozhodnutí nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie, nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.
4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
5. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle čl. 2 odst. 2, čl. 2 odst. 3, čl. 4 odst. 8, čl. 6 odst. 9, čl. 7 odst. 6 a čl. 9 odst. 6 vstoupí v platnost, pouze pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada nevysloví námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty informují Komisi o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.
Článek 13
Vstup v platnost
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 14
Toto rozhodnutí je určeno členským státům.
Ve Štrasburku dne 21. května 2013.
EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON PÄÄTÖS N:o 529/2013/EU,
annettu 21 päivänä toukokuuta 2013,
maankäyttöön, maankäytön muutokseen ja metsätalouteen liittyvistä toimista peräisin olevia kasvihuonekaasujen päästöjä ja poistumia koskevista tilinpitosäännöistä ja toimiin liittyviä toimenpiteitä koskevasta tiedosta
EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka
ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 192 artiklan 1 kohdan,
ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
sen jälkeen kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille,
ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (1),
ovat kuulleet alueiden komiteaa,
noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä (2),
sekä katsovat seuraavaa:
(1)
Maankäyttöä, maankäytön muutosta ja metsätaloutta, jäljempänä ’LULUCF’, koskeva sektori unionissa on nettonielu, joka sitoo ilmakehästä kasvihuonekaasuja määrän, joka vastaa merkittävää osaa unionin kasvihuonekaasujen kokonaispäästöistä. LULUCF-toimista aiheutuu ihmisen toiminnasta aiheutuvia kasvihuonekaasujen päästöjä ja poistumia kasvillisuuteen ja maaperään varastoituneen hiilen määrän muutosten seurauksena, samoin kuin muiden kasvihuonekaasujen kuin hiilidioksidin päästöjä. Puutuotteiden lisääntynyt kestävä käyttö voi vähentää päästöjä huomattavasti ja tehostaa kasvihuonekaasujen poistumia ilmakehästä. LULUCF-sektorilta peräisin olevia kasvihuonekaasujen päästöjä ja poistumia ei lasketa mukaan unionin 20 prosentin kasvihuonekaasupäästöjen vähentämistavoitteisiin, jotka on asetettu vuodeksi 2020 jäsenvaltioiden pyrkimyksistä vähentää kasvihuonekaasupäästöjään yhteisön kasvihuonekaasupäästöjen vähentämissitoumusten täyttämiseksi vuoteen 2020 mennessä 23 päivänä huhtikuuta 2009 tehdyllä Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksellä N:o 406/2009/EY (3) ja kasvihuonekaasujen päästöoikeuksien kaupan järjestelmän toteuttamisesta yhteisössä 13 päivänä lokakuuta 2003 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 2003/87/EY (4), vaikka ne otetaan osittain huomioon neuvoston päätöksellä 2002/358/EY (5) hyväksytyn ilmastonmuutosta koskevan Yhdistyneiden Kansakuntien puitesopimuksen, jäljempänä ’UNFCCC’, Kioton pöytäkirjan, jäljempänä ’Kioton pöytäkirja’, 3 artiklan 3 kohdan mukaisissa unionin päästöjen määrällisissä rajoitus- ja vähennyssitoumuksissa.
(2)
Siirryttäessä kilpailukykyiseen vähähiiliseen talouteen vuonna 2050 kaikkea maankäyttöä olisi tarkasteltava kokonaisvaltaisesti ja LULUCF-sektoria olisi käsiteltävä unionin ilmastopolitiikassa.
(3)
Päätöksessä N:o 406/2009/EY komissiota vaaditaan arvioimaan sääntöjä, joiden mukaisesti kasvihuonekaasujen päästöt ja poistumat, jotka johtuvat LULUCF-sektoriin liittyvistä toimista, sisällytetään unionin kasvihuonekaasupäästöjen vähentämissitoumukseen, samalla varmistaen kyseisen sektorin osuuden pysyvyys ja ympäristötavoitteiden tinkimättömyys sekä mahdollistaen asianomaisten päästöjen ja poistumien täsmällinen seuranta ja tilinpito. Tässä päätöksessä olisi sen vuoksi ensimmäisenä askeleena vahvistettava LULUCF-sektorin kasvihuonekaasujen päästöihin ja poistumiin sovellettavat tilinpitosäännöt ja edistettävä tällä tavoin toimintapolitiikkaa LULUCF-sektorin sisällyttämiseksi soveltuvin osin unionin päästöjen vähentämissitoumukseen ottaen samalla huomioon ympäristöolosuhteet unionin eri alueilla, mukaan lukien muun muassa runsasmetsäiset maat. Jotta hiilivarantojen säilyttäminen ja lisääminen voidaan tällä välin varmistaa, tässä päätöksessä olisi säädettävä myös tiedoista, joita jäsenvaltioiden olisi toimitettava LULUCF-toimistaan LULUCF-sektorilta peräisin olevien päästöjen rajoittamiseksi tai vähentämiseksi sekä poistumien ylläpitämiseksi tai lisäämiseksi.
(4)
Tässä päätöksessä olisi säädettävä jäsenvaltioiden niistä velvollisuuksista, jotka koskevat kyseisten tilinpitosääntöjen täytäntöönpanoa ja tietojen antamista LULUCF-toimista. Päätöksessä ei pitäisi säätää yksityisten osapuolten tilinpito- tai raportointivelvollisuuksista.
(5)
Kioton pöytäkirjan osapuolten kokouksena toimivan osapuolten konferenssin päätöksessä 16/CMP.1, joka on tehty Montrealissa joulukuussa 2005 kokoontuneiden UNFCCC:n osapuolten 11. konferenssissa, ja Kioton pöytäkirjan osapuolten kokouksena toimivan osapuolten konferenssin päätöksessä 2/CMP.7, joka on tehty Durbanissa joulukuussa 2011 kokoontuneiden UNFCCC:n osapuolten 17. konferenssissa, vahvistetaan LULUCF-sektorin tilinpitosäännöt toisesta Kioton pöytäkirjan mukaisesta velvoitekaudesta alkaen. Tämän päätöksen olisi oltava täysin yhdenmukainen kyseisten päätösten kanssa, jotta voidaan varmistaa johdonmukaisuus unionin sisäisten sääntöjen ja UNFCCC:n puitteissa sovittujen määritelmien, menettelyjen, sääntöjen ja ohjeiden välillä kansallisen raportoinnin päällekkäisyyksien välttämiseksi. Tässä päätöksessä olisi myös otettava huomioon unionin LULUCF-sektorin erityispiirteet ja unionista erillisenä UNFCCC:n ja Kioton pöytäkirjan osapuolena johtuvat velvoitteet.
(6)
Unionin LULUCF-sektoriin sovellettavien tilinpitosääntöjen ei tulisi aiheuttaa ylimääräistä hallinnollista kuormitusta. Siten ei pitäisi olla pakollista sisällyttää sääntöjen mukaan laadittuihin raportteihin tietoja, joita ei UNFCCC:n osapuolten konferenssin päätösten ja Kioton pöytäkirjan osapuolten kokouksen päätösten nojalla vaadita.
(7)
LULUCF-sektori voi myötävaikuttaa ilmastonmuutoksen hillitsemiseen monin tavoin, erityisesti vähentämällä päästöjä sekä ylläpitämällä ja lisäämällä nieluja ja hiilivarantoja. Jotta erityisesti hiilen sitoutumisen lisäämiseen tähtäävät toimenpiteet olisivat tehokkaita, on oleellista, että hiilivarastot ovat pitkällä aikavälillä vakaita ja sopeutumiskykyisiä.
(8)
LULUCF:n tilinpitosääntöjen olisi kuvastettava maa- ja metsätalousaloilla toteutettuja toimia, joilla pyritään lisäämään maavarojen käyttöön tehtyjen muutosten vaikutusta päästöjen vähentämiseen. Tässä päätöksessä olisi säädettävä tilinpitosäännöistä, joita on pakko soveltaa metsittämistä, uudelleenmetsittämistä, metsänhävitystä ja metsänhoitoa koskeviin toimiin sekä laidunmaan hoitoa ja viljelymaan hoitoa koskeviin toimiin; noudattaen erityissäännöksiä, joiden tarkoituksena on jäsenvaltioiden raportointi- ja tilinpitojärjestelmien parantaminen ensimmäisellä tilinpitokaudella. Tässä päätöksessä olisi säädettävä myös tilinpitosäännöistä, joita voidaan vapaaehtoisesti soveltaa kasvillisuuden palauttamista sekä kosteikkojen kuivatusta ja uudelleenvettämistä koskeviin toimiin. Tätä varten komission olisi virtaviivaistettava ja parannettava asiaan liittyviä tietoja käsittelevien unionin tietokantojen (Eurostat-Lucas, EEA- Corine Land Cover jne.) tuotosta tarkoituksena avustaa jäsenvaltioita saavuttamaan tilinpitovelvoitteensa, erityisesti koskien viljelymaan ja laidunmaan hoitoa ja tarvittaessa kasvillisuuden palauttamista sekä kosteikkojen kuivatusta ja uudelleenvettämistä koskevaa vapaaehtoista tilinpitoa.
(9)
Unionin LULUCF-sektorilla sovellettavien tilinpitosääntöjen ympäristövaikutusten toteutumisen varmistamiseksi näiden sääntöjen olisi perustuttava Kioton pöytäkirjan osapuolten kokouksena toimivan osapuolten konferenssin päätöksessä 2/CMP.7, päätöksessä 2/CMP.6, joka on tehty Cancunissa joulukuussa 2010 kokoontuneiden UNFCCC:n osapuolten kuudennessatoista konferenssissa, ja päätöksessä 16/CMP.1 vahvistettuihin tilinpidon periaatteisiin. Jäsenvaltioiden olisi laadittava ja ylläpidettävä tilejä niin, että LULUCF-sektorilta peräisin olevien päästöjen ja poistumien arvioinnissa käytettävät tiedot ovat tarkat, kattavat, johdonmukaiset, vertailtavat ja läpinäkyvät hallitustenvälisen ilmastonmuutospaneelin (Intergovernmental Panel on Climate Change), jäljempänä ’IPCC’, antamien asiaankuuluvien kansallisia kasvihuonekaasuinventaarioita koskevien ohjeiden mukaisesti, mukaan lukien ohjeet, jotka koskevat UNFCCC:n puitteissa hyväksyttyjä, muiden kasvihuonekaasujen kuin hiilidioksidin päästöjä koskevia tilinpitomenetelmiä.
(10)
Päätöksiin 2/CMP.7 ja 16/CMP.1 perustuvat tilinpitosäännöt eivät mahdollista tilinpitoa puutuotteiden energia- ja materiaalitarkoituksiin käytön substituutiovaikutuksesta, koska se johtaisi kaksinkertaiseen tilinpitoon. Tällainen käyttö voi kuitenkin merkittävästi edistää ilmastonmuutoksen hillitsemistä, ja sen vuoksi jäsenvaltioiden toimittamat LULUCF-toimia koskevat tiedot voivat sisältää toimenpiteitä, joilla eniten kasvihuonekaasuja tuottavia materiaaleja ja energian raaka-aineita korvataan biomassalla. Se lisäisi politiikan yhdenmukaisuutta.
(11)
Tulevan politiikan vakauden turvaamiseksi ja maankäytön optimoimiseksi unionissa tarvitaan asianmukaisia investointeja. Sen varmistamiseksi, että nämä investoinnit tehdään ensisijaisesti tärkeimpiin kategorioihin, jäsenvaltioiden olisi alussa voitava jättää tietyt hiilivarastot tilinpidon ulkopuolelle. Pitkällä aikavälillä olisi kuitenkin siirryttävä kohti kokonaisvaltaisempaa sektoritilinpitoa, johon kuuluisivat kaikki maa-alueet, varastot ja kaasut.
(12)
Tilinpitosäännöissä olisi varmistettava, että tileissä annetaan oikea kuva ihmisen toiminnasta johtuvista muutoksista päästöissä ja poistumissa. Siltä osin tässä päätöksessä olisi säädettävä erityisten menetelmien käytöstä eri LULUCF-toimien yhteydessä. Metsittämiseen, uudelleenmetsittämiseen ja metsänhävitykseen liittyvät päästöt ja poistumat ovat seurausta välittömästä ihmisen toiminnasta johtuvasta maan muuttamisesta, minkä vuoksi ne olisi otettava mukaan tilinpitoon kokonaisuudessaan. Laidunmaan hoitoon, viljelymaan hoitoon, kasvillisuuden palauttamiseen ja kosteikkojen kuivatukseen ja uudelleenvettämiseen liittyvät päästöt ja poistumat otetaan kaikki huomioon käyttämällä perusvuotta päästöjen ja poistumien muutosten laskemisessa. Metsänhoidosta peräisin olevat päästöt ja poistumat riippuvat kuitenkin erilaisista luonnonolosuhteista, ikärakenteesta sekä aiemmin käytetyistä ja nykyisistä hoitokäytännöistä. Perusvuoden käyttö ei tee mahdolliseksi tuoda esiin näitä tekijöitä eikä niistä johtuvia syklisiä vaikutuksia päästöihin ja poistumiin tai niiden vuosittaista vaihtelua. Päästöjen ja poistumien muutosten laskemista koskevissa tilinpitosäännöissä olisi sen sijaan edellytettävä vertailutasojen käyttöä luonnon ja maakohtaisista ominaispiirteistä johtuvien vaikutusten jättämiseksi tilinpidon ulkopuolelle. Vertailutasot ovat arvioita vuotuisista nettopäästöistä tai -poistumista, jotka aiheutuvat jäsenvaltion alueella kuhunkin tilinpitokauteen sisältyvien vuosien aikana harjoitetusta metsänhoidosta, ja ne olisi vahvistettava läpinäkyvästi päätösten 2/CMP.6 ja 2/CMP.7 mukaisesti. Vertailutasojen, joihin tässä päätöksessä viitataan, tulisi olla samat kuin UNFCCC-menettelyissä hyväksytyt tasot. Jos jokin jäsenvaltio saa käyttöönsä vertailutasojen laadintaan liittyvien menetelmien tai tietojen parannuksia, kyseisen jäsenvaltion olisi tehtävä asianmukaiset tekniset korjaukset sisällyttääkseen uudelleenlaskentojen vaikutuksen metsänhoitoa koskevaan tilinpitoon.
Tilinpitosäännöissä olisi säädettävä yläraja sellaisille metsänhoitoon liittyville nettopoistumille, jotka voidaan merkitä tileihin. Jos asiaa koskevien kansainvälisten prosessien yhteydessä tapahtuu kehitystä metsätalouden toimenpiteiden tilinpitosäännöissä, olisi harkittava tähän päätökseen sisältyvien metsätalouden toimenpiteiden tilinpitosääntöjen saattamista ajan tasalle johdonmukaisuuden varmistamiseksi kyseisen kehityksen kanssa.
(13)
Tilinpitosäännöissä olisi otettava asianmukaisella tavalla huomioon ne myönteiset vaikutukset, joita kasvihuonekaasujen varastoinnilla puuhun ja puutuotteisiin on, ja niiden olisi edistettävä metsien suurempaa käyttöä varantona kestävän metsänhoidon puitteissa sekä puutuotteiden käytön lisääntymistä.
(14)
IPCC:n maankäyttöä, maankäytön muutosta ja metsätaloutta koskevien hyvien käytänteiden ohjeiden 4.1.1 luvun mukaisesti hyvä toimintatapa on, että maat määrittelevät metsän vähimmäispinta-alan lisäksi vähimmäisleveyden, jota ne käyttävät määrittelemään metsän ja metsittämisessä, uudelleenmetsittämisessä ja metsän hävittämisessä käytetyn maayksikön. Olisi varmistettava johdonmukaisuus kunkin jäsenvaltion UNFCCC:n ja Kioton pöytäkirjan mukaisessa raportoinnissa sekä tämän päätöksen mukaisessa raportoinnissa käyttämän määritelmän välillä.
(15)
Tilinpitosäännöillä olisi varmistettava, että jäsenvaltiot ilmoittavat tileissä tarkasti muutokset puutuotteiden määrässä sinä ajankohtana, jona ne tapahtuvat, kannustaakseen sellaisten puutuotteiden käyttöä, joilla on pitkä elinkaari. Ensimmäisen kertaluvun hajoamismenetelmän, jota sovelletaan puutuotteista aiheutuviin päästöihin, olisi sen vuoksi vastattava IPCC:n antamissa kansallisten kasvihuonekaasumäärien laskemista koskevissa ohjeissa olevaa yhtälöä 12.1, ja asianomaisten puoliintumisajan oletusarvojen olisi perustuttava IPCC:n vuonna 2006 antamissa maankäyttöä, maankäytön muutosta ja metsätaloutta koskevissa hyvien käytänteiden ohjeissa olevaan taulukkoon 3a.1.3. Jäsenvaltioilla olisi kuitenkin oltava mahdollisuus käyttää maakohtaisia menetelmiä ja puoliintumisaikoja, edellyttäen, että ne ovat viimeksi hyväksyttyjen IPCC:n ohjeiden mukaisia.
(16)
Koska maataloustoimista aiheutuvien kasvihuonekaasujen päästöjen ja poistumien vuosittaiset vaihtelut ovat paljon pienemmät kuin metsätaloustoimien yhteydessä, jäsenvaltioiden olisi laskettava viljelymaan hoitoon ja laidunmaan hoitoon liittyvistä toimista aiheutuvat kasvihuonekaasujen päästöt ja poistumat suhteessa perusvuoteensa tai kauteensa.
(17)
Kosteikkojen kuivatus ja uudelleenvettäminen kattavat päästöjä soilta, jotka varastoivat erittäin suuria määriä hiiltä. Soiden muuttaminen ja kuivattaminen vastaa noin viittä prosenttia maailman kasvihuonekaasupäästöistä, ja niiden osuus unionin päästöistä vuonna 2010 oli 3,5 ja 4 prosentin välillä. Näin ollen heti kun kansainvälisesti on sovittu asiaa koskevista IPCC:n ohjeista, unionin olisi pyrittävä viemään asiaa eteenpäin kansainvälisellä tasolla, jotta UNFCCC:n tai Kioton pöytäkirjan elimissä päästäisiin sopimukseen velvoitteesta laatia ja ylläpitää vuotuisia tilejä kosteikkojen kuivatuksen ja uudelleenvettämisen kategorioihin kuuluvista toimista peräisin olevista päästöistä ja poistumista ja jotta tämä velvoite sisällytettäisiin viimeistään vuonna 2015 tehtävään maailmanlaajuiseen ilmastosopimukseen.
(18)
Luonnontuhot, kuten maastopalot, hyönteis- ja tautituhot, äärimmäiset sääilmiöt ja geologiset häiriöt, jotka eivät ole jäsenvaltion hallittavissa ja joihin jäsenvaltio ei voi ratkaisevasti vaikuttaa, voivat LULUCF-sektorilla johtaa tilapäisiin kasvihuonekaasupäästöihin tai aiheuttaa sen, että aiemmat poistumat häviävät. Koska häviäminen voi olla seurausta myös hoitopäätöksistä, kuten puunkorjuuta tai -istutusta koskevista päätöksistä, tässä päätöksessä olisi varmistettava, että ihmisen toiminnasta johtuvat poistumien häviämiset otetaan aina tarkoin huomioon LULUCF-tileissä. Tässä päätöksessä olisi lisäksi annettava jäsenvaltioille rajallinen mahdollisuus jättää LULUCF-tiliensä ulkopuolelle sellaisista häiriöistä metsittämisessä, uudelleenmetsittämisessä ja metsänhoidossa aiheutuvat päästöt, joihin ne eivät voi vaikuttaa, ja käyttää taustatasoja ja marginaaleja päätöksen 2/CMP.7 mukaisesti. Tapa, jolla jäsenvaltiot soveltavat kyseisiä säännöksiä, ei saisi kuitenkaan johtaa siihen, että päästöt kirjataan aiheettomasti liian pieniksi.
(19)
Kasvihuonekaasupäästöjen ja muiden ilmastonmuutokseen liittyvien tietojen, LULUCF-sektorin tiedot mukaan lukien, raportointia koskevat säännöt kuuluvat järjestelmästä kasvihuonekaasupäästöjen seuraamiseksi ja raportoimiseksi sekä muista ilmastonmuutosta koskevista tiedoista raportoimiseksi kansallisella ja unionin tasolla 21 päivänä toukokuuta 2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 525/2013 (6) soveltamisalaan, joten niitä ei käsitellä tässä päätöksessä. Jäsenvaltioiden olisi noudatettava kyseisiä seurantaa ja raportointia koskevia sääntöjä tässä päätöksessä asetettujen tilinpitovelvoitteidensa osalta.
(20)
LULUCF-tilien päättäminen vuosittain tekisi tileistä epätarkkoja ja epäluotettavia, sillä päästöt ja poistumat vaihtelevat vuosittain, eräät raportoidut tiedot edellyttävät useasti uudelleenlaskentoja ja maa- ja metsätalouden muuttuneiden hoitokäytäntöjen vaikutus kasvillisuuteen ja maaperään varastoituneen hiilen määrään näkyy vasta pitkän ajan kuluttua. Tässä päätöksessä olisi sen vuoksi säädettävä pidemmän kauden perusteella tehtävästä tilinpidosta.
(21)
Jäsenvaltioiden olisi annettava tietoja nykyisistä ja tulevista LULUCF-toimistaan ja toteutettava kansallisesti soveltuvia toimenpiteitä, joiden tavoitteena on rajoittaa tai vähentää päästöjä sekä ylläpitää tai lisätä poistumia LULUCF-sektorilta. Näiden tietojen olisi sisällettävä tietyt tässä päätöksessä määritetyt tiedot. Lisäksi tämän päätöksen liitteessä olisi parhaiden toimintatapojen edistämiseksi ja synergioiden luomiseksi muiden metsä- ja maatalouteen liittyvien politiikkojen ja toimenpiteiden kanssa vahvistettava ohjeellinen luettelo toimenpiteistä, joita voi myös kuulua kyseisiin tietoihin. Komissio voi antaa ohjeita vertailukelpoisten tietojen vaihdon helpottamiseksi.
(22)
LULUCF-toimien laatimisen tai toteuttamisen yhteydessä jäsenvaltiot voivat tarvittaessa tarkastella mahdollisuuksia edistää investointeja maatalouden alalla.
(23)
Komissiolle olisi siirrettävä valta hyväksyä delegoituja säädöksiä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 290 artiklan mukaisesti tässä päätöksessä säädettyjen määritelmien päivittämiseksi UNFCCC:n tai Kioton pöytäkirjan taikka niistä johtuvien tai niitä seuraavien sopimusten elinten määritelmiin tekemien muutosten mukaisesti, liitteen I muuttamiseksi tilinpitokausien lisäämiseksi tai muuttamiseksi sen varmistamiseksi, että ne vastaavat UNFCCC:n tai Kioton pöytäkirjan taikka niistä johtuvien tai niitä seuraavien sopimusten elinten hyväksymiä kausia ja ovat johdonmukaiset UNFCCC:n tai Kioton pöytäkirjan taikka niistä johtuvien tai niitä seuraavien sopimusten elinten hyväksymien sellaisten tilinpitokausien kanssa, joita sovelletaan unionin päästövähennyssitoumuksiin muilla sektoreilla, liitteen II muuttamiseksi päivitetyin vertailutasoin tässä päätöksessä säädettyjen säännösten mukaisesti, liitteessä III määritettyjen tietojen tarkistamiseksi UNFCCC:n tai Kioton pöytäkirjan taikka niistä johtuvien tai niitä seuraavien sopimusten elinten määritelmiin tekemien muutosten mukaisesti, liitteen V muuttamiseksi UNFCCC:n tai Kioton pöytäkirjan taikka niistä johtuvien tai niitä seuraavien sopimusten mukaisten elinten määritelmiin tekemien muutosten mukaisesti ja tässä päätöksessä säädettyjä luonnontuhoihin liittyviä tilinpitosääntöjä koskevien tiedonantovaatimusten tarkistamiseksi vastaamaan UNFCCC:n tai Kioton pöytäkirjan elinten säädöksiin tekemiä tarkistuksia. On erityisen tärkeää, että komissio asiaa valmistellessaan toteuttaa asianmukaiset kuulemiset, myös asiantuntijatasolla. Komission olisi delegoituja säädöksiä valmistellessaan ja laatiessaan varmistettava, että asiaankuuluvat asiakirjat toimitetaan Euroopan parlamentille ja neuvostolle samanaikaisesti, hyvissä ajoin ja asianmukaisesti.
(24)
Jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla saavuttaa tämän päätöksen tavoitteita, joita ovat LULUCF-toimista peräisin oleviin päästöihin ja poistumiin soveltuvien tilinpitosääntöjen asettaminen ja tietojen antaminen LULUCF-toimista, kyseisten tavoitteiden luonteesta johtuen, vaan ne voidaan toiminnan laajuuden ja vaikutusten vuoksi saavuttaa paremmin unionin tasolla, joten unioni voi hyväksyä toimenpiteitä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Näin toimiessaan unionin olisi kunnioitettava jäsenvaltioiden toimivaltaa metsäpolitiikan alalla. Mainitussa artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä päätöksessä ei ylitetä sitä, mikä on näiden tavoitteiden saavuttamiseksi tarpeen,
OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
Kohde ja soveltamisala
Tässä päätöksessä vahvistetaan maankäytön, maankäytön muutoksen ja metsätalouden, jäljempänä ’LULUCF’, toimista aiheutuviin kasvihuonekaasujen päästöihin ja poistumiin sovellettavat tilinpitosäännöt ensimmäisenä vaiheena kohti näiden toimien sisällyttämistä unionin päästöjen vähentämissitoumukseen, milloin se on tarkoituksenmukaista. Siinä ei säädetä yksityisten osapuolten tilinpito- tai raportointivelvollisuuksista. Siinä säädetään, että jäsenvaltioiden on annettava tietoja LULUCF-toimistaan, joiden tavoitteena on rajoittaa tai vähentää päästöjä sekä ylläpitää tai lisätä poistumia.
2 artikla
Määritelmät
1. Tässä päätöksessä sovelletaan seuraavia määritelmiä:
a)
’päästöillä’ tarkoitetaan kasvihuonekaasujen lähteistä ilmakehään syntyviä ihmisen toiminnasta aiheutuvia kasvihuonekaasujen päästöjä;
b)
’poistumilla’ tarkoitetaan nielujen aikaansaamia ihmisen toiminnasta aiheutuvia kasvihuonekaasujen poistumia ilmakehästä;
c)
’metsittämisellä’ tarkoitetaan välittömästä ihmisen toiminnasta aiheutuvaa sellaisen maa-alueen muuttamista metsäksi, joka ei ole ollut metsää vähintään 50 vuoteen, istuttamalla, kylvämällä ja/tai ihmisen toiminnalla edistämällä luontaisia siemenlähteitä, jos kyseinen muuttaminen on tapahtunut 31 päivän joulukuuta 1989 jälkeen;
d)
’uudelleenmetsittämisellä’ tarkoitetaan mitä tahansa välittömästä ihmisen toiminnasta aiheutuvaa muun maa-alueen kuin metsän muuttamista metsäksi istuttamalla, kylvämällä ja/tai ihmisen toiminnalla edistämällä luontaisia siemenlähteitä, ja joka rajoittuu metsänä olleeseen maa-alueeseen, joka ei ollut metsää enää 1 päivänä tammikuuta 1990 ja joka on muutettu uudelleen metsäksi 31 päivän joulukuuta 1989 jälkeisellä ajalla;
e)
’metsänhävityksellä’ tarkoitetaan välittömästä ihmisen toiminnasta aiheutuvaa metsän muuttamista muuksi kuin metsäksi, jos kyseinen muuttaminen on tapahtunut 31 päivän joulukuuta 1989 jälkeen;
f)
’metsänhoidolla’ tarkoitetaan mitä tahansa toimintaa, joka on osa metsän hoitokäytäntöjä ja joka vaikuttaa metsän ekologisiin, taloudellisiin tai yhteiskunnallisiin tehtäviin;
g)
’viljelymaan hoidolla’ tarkoitetaan mitä tahansa toimintaa, joka on osa sellaisen maan hoitokäytäntöjä, jolla kasvatetaan viljelykasveja tai joka on kesannoitu tai jota ei tilapäisesti käytetä kasvintuotantoon;
h)
’laidunmaan hoidolla’ tarkoitetaan mitä tahansa toimintaa, joka on osa kotieläintuotantoon käytettävän maan hoitokäytäntöjä ja jonka tavoitteena on säännellä tuotettujen kasvien ja kotieläinten määrää ja tyyppiä tai muuten vaikuttaa niihin;
i)
’kasvillisuuden palauttamisella’ tarkoitetaan mitä tahansa välitöntä ihmisen toimintaa, jonka tavoitteena on lisätä minkä tahansa vähintään 0,05 hehtaarin suuruisen alueen hiilivarantoa kasvillisuuden lisäämisen avulla, jos kyseinen toiminta ei ole metsittämistä tai uudelleenmetsittämistä;
j)
’hiilivarannolla’ tarkoitetaan hiilen massaa jossakin hiilivarastossa;
k)
’kosteikkojen kuivatuksella ja uudelleenvettämisellä’ tarkoitetaan mitä tahansa toimintaa sellaisen vähintään yhden hehtaarin suuruisen alueen kuivattamiseksi tai uudelleenvettämiseksi, jonka maa-aines on eloperäistä ja jolla kuivattaminen ja/tai uudelleenvettäminen on tehty 31 päivän joulukuuta 1989 jälkeen, edellyttäen, ettei kyseinen toiminta ole mitään muuta toimintaa, jonka osalta laaditaan ja ylläpidetään tilejä 3 artiklan 1, 2 ja 3 kohdan mukaisesti, ja jolla kuivatus on ihmisen välittömästi aiheuttamaa vedenpinnan alenemista maassa ja uudelleenvettäminen on välittömästä ihmisen toiminnasta aiheutuva kuivatukselle osittain tai kokonaan vastakkainen toimenpide;
l)
’lähteellä’ tarkoitetaan mitä tahansa prosessia, toimintaa tai mekanismia, joka vapauttaa kasvihuonekaasua, aerosolia tai kasvihuonekaasun esiastetta ilmakehään;
m)
’nielulla’ tarkoitetaan mitä tahansa prosessia, toimintaa tai mekanismia, joka sitoo ilmakehästä kasvihuonekaasua, aerosolia tai kasvihuonekaasun esiastetta;
n)
’hiilivarastolla’ tarkoitetaan jonkin jäsenvaltion alueella olevaa sellaista biogeokemiallista ilmiötä tai järjestelmää taikka näiden osaa, johon varastoituu hiiltä, hiiltä sisältävän kasvihuonekaasun esiastetta tai hiiltä sisältävää kasvihuonekaasua;
o)
’kasvihuonekaasun esiasteella’ tarkoitetaan sellaista kemiallista yhdistettä, joka osallistuu mitä tahansa 3 artiklan 4 kohdassa luetelluista kasvihuonekaasuista tuottaviin kemiallisiin reaktioihin;
p)
’puutuotteella’ tarkoitetaan mitä tahansa puunkorjuusta saatua tuotetta, joka on poistettu puunkorjuualueelta;
q)
’metsällä’ tarkoitetaan maa-aluetta, jonka pinta-alalle, puuston latvuspeittävyydelle tai vastaavalle puuston tiheydelle ja potentiaaliselle puun täysikasvuisena kasvupaikassaan saavuttamalle korkeudelle on määritelty vähimmäisarvot, kuten liitteessä V määritetään kunkin jäsenvaltion osalta. Se sisältää puustoiset alueet, mukaan lukien luontaiset nuoret puuryhmät, tai viljelymetsiköt, joiden puiden latvuspeittävyys tai vastaava tiheys tai liitteessä V määritelty puun vähimmäiskorkeus ei vielä yllä edellä mainittuihin vähimmäisarvoihin, mukaan lukien sellaiset tavallisesti metsäalueen osan muodostavat alueet, joilla ihmisen toiminnan, esimerkiksi puunkorjuun, seurauksena tai luonnollisista syistä ei tilapäisesti ole puustoa mutta joiden on määrä palautua metsäksi;
r)
’latvuspeittävyydellä’ tarkoitetaan puiden latvustojen ulkoreunan pystysuoran projektion peittämän alueen suhteellista osuutta tietystä alueesta prosentteina ilmaistuna;
s)
’tiheydellä’ tarkoitetaan metsässä olevien kasvavien pystypuiden tiheyttä mitattuna jäsenvaltion vahvistaman menetelmän mukaisesti;
t)
’luonnontuhoilla’ tarkoitetaan mitä tahansa muusta kuin ihmisen toiminnasta aiheutuvia tapahtumia tai olosuhteita, jotka aiheuttavat metsissä merkittäviä päästöjä ja joiden esiintymiseen asianomainen jäsenvaltio ei voi vaikuttaa, edellyttäen, ettei kyseinen jäsenvaltio pysty objektiivisesti arvioiden merkittävästi rajoittamaan näiden tapahtumien tai olosuhteiden vaikutuksia päästöihin niiden esiintymisen jälkeenkään;
u)
’taustatasolla’ tarkoitetaan 9 artiklan 2 kohdan mukaisesti laskettuja luonnontuhojen tiettynä ajanjaksona aiheuttamia keskimääräisiä päästöjä, lukuun ottamatta tilastollisesti poikkeavia arvoja;
v)
’puoliintumisajalla’ tarkoitetaan niiden vuosien lukumäärää, joiden kuluessa tiettyyn puutuotteiden kategoriaan varastoituneen hiilen määrä vähenee puoleen alkuperäisestä arvostaan;
w)
’välittömällä hajoamisella’ tarkoitetaan tilinpitomenetelmää, jossa oletetaan, että puutuotteisiin varastoituneen hiilen määrä vapautuu kokonaisuudessaan ilmakehään korjuuajankohtana;
x)
’pelastushakkuulla’ tarkoitetaan mitä tahansa puunkorjuutoimintaa, joka koostuu luonnontuhojen vaurioittamilla mailla olevan sellaisen puun talteenotosta, jota voidaan edelleen käyttää ainakin osittain.
2. Siirretään komissiolle valta antaa delegoituja säädöksiä 12 artiklan mukaisesti tämän artiklan 1 kohdan määritelmien muuttamiseksi, jotta varmistetaan johdonmukaisuus kyseisten määritelmien ja UNFCCC:n tai Kioton pöytäkirjan taikka niistä johtuvien tai niitä seuraavien sopimusten mukaisten elinten asiaa koskeviin määritelmiin tekemien muutosten välillä.
3. Siirretään komissiolle valta antaa delegoituja säädöksiä 12 artiklan mukaisesti liitteen V muuttamiseksi siinä lueteltujen arvojen päivittämiseksi niiden muutosten mukaisesti, joita UNFCCC:n tai Kioton pöytäkirjan taikka niistä johtuvien tai niitä seuraavien sopimusten mukaiset elimet ovat tehneet määritelmiin liitteessä V määritettyjen seikkojen osalta.
3 artikla
Velvollisuus laatia ja ylläpitää LULUCF-tilejä
1. Jäsenvaltioiden on laadittava ja ylläpidettävä jokaiselta liitteessä I määritellyltä tilinpitokaudelta tilejä, joista ilmenevät tarkoin kaikki niiden alueella harjoitetusta, seuraaviin kategorioihin kuuluvasta toiminnasta aiheutuneet päästöt ja poistumat:
a)
metsittäminen;
b)
uudelleenmetsittäminen;
c)
metsänhävitys;
d)
metsänhoito.
2. Jäsenvaltioiden on 1 päivänä tammikuuta 2021 alkavalta tilinpitokaudelta ja siitä eteenpäin laadittava ja ylläpidettävä vuosittaisia tilejä, joista ilmenevät tarkoin kaikki niiden alueella harjoitetusta, seuraaviin kategorioihin kuuluvasta toiminnasta aiheutuneet päästöt ja poistumat:
a)
viljelymaan hoito;
b)
laidunmaan hoito.
Viljelymaan hoidosta ja laidunmaan hoidosta aiheutuvia päästöjä ja poistumia koskeviin vuosittaisiin tileihin sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 201331 päivään joulukuuta 2020 ulottuvalla tilinpitokaudella seuraavaa:
a)
Vuodesta 2016 vuoteen 2018 jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle kunkin vuoden 15 päivään maaliskuuta mennessä sekä käytössä että kehitteillä olevista järjestelmistä viljelymaan hoidosta ja laidunmaan hoidosta aiheutuvien päästöjen ja poistumien arvioimiseksi. Jäsenvaltioiden tulisi antaa selvitys siitä, missä määrin järjestelmät ovat kasvihuonekaasujen päästöjä ja poistumia koskevien IPCC:n menetelmien ja UNFCCC:n raportointivaatimusten mukaisia.
b)
Jäsenvaltioiden on ennen 1 päivää tammikuuta 2022 laadittava ja toimitettava komissiolle kunkin vuoden maaliskuun 15 päivään mennessä alustavat ja suuntaa-antavat vuosittaiset ennakkoarviot viljelymaan ja laidunmaan hoidosta aiheutuvista päästöistä ja poistumista käyttäen tarvittaessa IPCC:n menetelmiä. Jäsenvaltioiden olisi vähintään käytettävä asiaa koskevissa IPCC:n ohjeissa määriteltyä Tier 1 -menetelmää. Jäsenvaltioita kannustetaan hyödyntämään näitä arvioita avainluokkien tunnistamisessa ja maakohtaisten Tier 2- ja 3 -menetelmien kehittämisessä päästöjen ja poistumien selkeää ja tarkkaa arvioimista varten.
c)
Jäsenvaltioiden on viimeistään 15 päivänä maaliskuuta 2022 toimitettava lopulliset vuosittaiset arvionsa viljelymaan hoitoa ja laidunmaan hoitoa koskevasta tilinpidosta.
d)
Jäsenvaltio voi pyytää poikkeusta c alakohdassa säädetyn määräajan pidentämiseksi, jos lopullisia arvioita viljelymaan hoitoa ja laidunmaan hoitoa koskevasta tilinpidosta ei voida kohtuuden puitteissa laatia tässä kohdassa mainitun aikataulun puitteissa vähintään yhden alla esitetyn perusteen vuoksi:
i)
vaadittavaa tilinpitoa ei voida saada aikaan teknisen toteuttamiskelpoisuuden vuoksi muutoin kuin vaiheittain ja niin, että määräaika ylitetään;
ii)
tilinpidon loppuunsaattaminen määräajassa olisi suhteettoman kallista.
Jäsenvaltion, joka haluaa käyttää poikkeusta, on toimitettava poikkeusta koskeva pyyntö perusteluineen komissiolle viimeistään 15 päivänä tammikuuta 2021.
Jos komissio pitää pyyntöä oikeutettuna, se myöntää poikkeuksen enintään kolmeksi kalenterivuodeksi 15 päivästä maaliskuuta 2022 alkaen. Muussa tapauksessa se epää pyynnön perustellulla päätöksellä.
Komissio voi tarvittaessa pyytää toimittamaan lisätietoja kohtuullisen ja määritellyn määräajan puitteissa.
Poikkeusta koskeva pyyntö katsotaan hyväksytyksi, jos komissio ei ole vastustanut pyyntöä kuuden kuukauden kuluessa jäsenvaltion alkuperäisen pyynnön tai pyydettyjen lisätietojen vastaanottamisesta.
3. Jäsenvaltiot voivat myös laatia ja ylläpitää jokaiselta liitteessä I määritellyltä tilinpitokaudelta tilejä, joista ilmenevät tarkoin kasvillisuuden palauttamisesta sekä kosteikkojen kuivatuksesta ja uudelleenvettämisestä aiheutuneet päästöt ja poistumat.
4. Edellä 1, 2 ja 3 kohdassa tarkoitetuissa tileissä on ilmoitettava seuraavien kasvihuonekaasujen päästöt ja poistumat:
a)
hiilidioksidi (CO2);
b)
metaani (CH4);
c)
dityppioksidi (N2O).
5. Jäsenvaltioiden on, siltä osin kuin tilejä on tämän päätöksen mukaisesti laadittu ja ylläpidetty, merkittävä 1, 2 ja 3 kohdassa tarkoitettu tietty toiminta tileihinsä kyseisen toiminnan aloittamisesta tai 1 päivästä tammikuuta 2013 alkaen, sen mukaan, kumpi ajankohta on myöhäisempi.
4 artikla
Yleiset tilinpitosäännöt
1. Jäsenvaltioiden on 3 artiklan 1, 2 ja 3 kohdassa tarkoitetuissa tileissään ilmoitettava päästöt plusmerkillä (+) ja poistumat miinusmerkillä (-).
2. Laatiessaan ja ylläpitäessään tilejään jäsenvaltioiden on varmistettava asiaankuuluvien tietojen tarkkuus, kattavuus, johdonmukaisuus, vertailtavuus ja läpinäkyvyys, kun ne arvioivat 3 artiklan 1, 2 ja 3 kohdassa tarkoitettuihin toimintoihin liittyviä päästöjä ja poistumia.
3. Useampaan kuin yhteen 3 artiklan 1, 2 ja 3 kohdassa tarkoitettuun kategoriaan kuuluvasta toiminnasta aiheutuvat päästöt ja poistumat on otettava huomioon vain yhdessä kategoriassa päällekkäisen tilinpidon välttämiseksi.
4. Jäsenvaltioiden on avointen ja todennettavien tietojen perusteella määriteltävä maa-alueet, joilla 3 artiklan 1, 2 ja 3 kohdassa tarkoitettuun kategoriaan kuuluvaa toimintaa harjoitetaan. Niiden on varmistettava, että kaikki tällaiset maa-alueet ovat yksilöitävissä asianomaiseen kategoriaan kuuluvissa tileissä.
5. Jäsenvaltioiden on merkittävä 3 artiklan 1, 2 ja 3 kohdassa tarkoitettuihin tileihinsä kaikki seuraavissa hiilivarastoissa olevan hiilivarannon muutokset:
a)
maanpäällinen biomassa;
b)
maanalainen biomassa;
c)
karike;
d)
kuollut puuaines;
e)
maaperän orgaaninen hiili;
f)
puutuotteet.
Jäsenvaltiot voivat kuitenkin päättää olla merkitsemättä tileihinsä ensimmäisen alakohdan a-e alakohdassa lueteltujen hiilivarastojen sisältämien hiilivarantojen muutoksia, jos hiilivarasto ei ole lähde. Jäsenvaltiot voivat katsoa, että hiilivarasto ei ole lähde ainoastaan silloin, kun tämä voidaan osoittaa läpinäkyvien ja todennettavien tietojen perusteella.
6. Jäsenvaltioiden on saatettava 3 artiklan 1, 2 ja 3 kohdassa tarkoitetut tilinsä päätökseen kunkin liitteessä I luetellun tilinpitokauden lopussa määrittämällä kyseisiin tileihin asianomaisella tilinpitokaudella merkittyjen kokonaisnettopäästöjen ja kokonaisnettopoistumien tase.
7. Jäsenvaltioiden on vähintään niin kauan, kuin tämä päätös on voimassa, pidettävä kattavaa ja tarkkaa koostetta kaikista tiedoista, joita ne ovat käyttäneet tämän päätöksen mukaisten velvollisuuksiensa täyttämiseksi.
8. Siirretään komissiolle valta antaa delegoituja säädöksiä 12 artiklan mukaisesti liitteen I muuttamiseksi lisäämällä tai muuttamalla tilinpitokausia sen varmistamiseksi, että ne vastaavat UNFCCC:n tai Kioton pöytäkirjan taikka niistä johtuvien tai niitä seuraavien sopimusten elinten hyväksymiä vastaavia kausia ja ovat johdonmukaiset UNFCCC:n tai Kioton pöytäkirjan taikka niistä johtuvien tai niitä seuraavien sopimusten elinten hyväksymien sellaisten tilinpitokausien kanssa, joita sovelletaan unionin päästövähennyssitoumuksiin muilla sektoreilla.
5 artikla
Metsittämistä, uudelleenmetsittämistä ja metsänhävitystä koskevat tilinpitosäännöt
1. Jäsenvaltioiden on metsittämiseen ja uudelleenmetsittämiseen liittyviin tileihin merkittävä vain sellaisilla maa-alueilla toteutetuista toimista aiheutuvat päästöt ja poistumat, jotka eivät olleet metsää 31 päivänä joulukuuta 1989. Jäsenvaltiot voivat ilmoittaa metsittämisestä ja uudelleenmetsittämisestä aiheutuvat päästöt yhdellä tilillä.
2. Jäsenvaltioiden on merkittävä tileihinsä metsittämisestä, uudelleenmetsittämisestä ja metsänhävityksestä aiheutuvat nettopäästöt ja -poistumat asianomaisen tilinpitokauden kattaman kunkin vuoden kokonaispäästöiksi ja -poistumiksi läpinäkyvien ja todennettavien tietojen perusteella.
3. Jäsenvaltioiden on ylläpidettävä tilejä sellaisilta maa-alueilta peräisin olevista päästöistä ja poistumista, jotka on määritelty 4 artiklan 4 kohdan mukaisesti metsittämisen, uudelleenmetsittämisen tai metsänhävityksen toiminnan kategoriaan, vaikkei tällaista toimintaa enää harjoitettaisi kyseisillä maa-alueilla.
4. Kunkin jäsenvaltion on määritettävä metsän pinta-ala toimenpiteiden metsittäminen, uudelleenmetsittäminen ja metsänhävitys laskentaan käyttäen samaa spatiaalista arviointiyksikköä kuin on määritelty liitteessä V.
6 artikla
Metsänhoitoa koskevat tilinpitosäännöt
1. Jäsenvaltioiden on pidettävä tiliä metsänhoitotoimista aiheutuvista päästöistä ja poistumista, jotka lasketaan kunkin liitteessä I täsmennetyn tilinpitokauden päästöinä ja poistumina, joista vähennetään arvo, joka saadaan kertomalla kyseisen tilinpitokauden vuosien määrä liitteessä II määritetyllä vertailutasolla.
2. Jos 1 kohdassa tarkoitetun laskelman tulos on jonkin tilinpitokauden osalta negatiivinen, jäsenvaltioiden on sisällytettävä metsänhoitoa koskeviin tileihinsä kokonaispäästöt ja -poistumat, jotka vastaavat enintään 3,5:tä prosenttia jäsenvaltion liitteessä VI määritetyn perusvuoden tai -kauden päästöistä, jotka on ilmoitettu UNFCCC:lle kyseisen jäsenvaltion vastaavassa raportissa, joka on hyväksytty Kioton pöytäkirjan mukaisen toisen velvoitekauden perusvuotta tai -kautta koskevien, asiaankuuluvien CMP-päätösten mukaisesti, 3 artiklan 1, 2 ja 3 kohdassa tarkoitetuista toimista johtuvia päästöjä ja poistumia lukuun ottamatta, kerrottuna kyseisen tilinpitokauden kattamien vuosien määrällä.
3. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että laskentamenetelmät, joita ne soveltavat metsänhoitotoimia koskevissa tileissään, ovat päätöksen 2/CMP.6 lisäyksen II mukaisia ja yhdenmukaisia liitteessä II määritettyjen vertailutasojen laskentaan sovellettavien laskentamenetelmien kanssa vähintään seuraavien seikkojen osalta:
a)
hiilivarastot ja kasvihuonekaasut;
b)
metsänhoidon piiriin kuuluva alue;
c)
puutuotteet;
d)
luonnontuhot.
4. Jäsenvaltioiden on viimeistään vuotta ennen kunkin tilinpitokauden päättymistä ilmoitettava komissiolle tarkistetut vertailutasot. Vertailutasojen on oltava identtiset UNFCCC:n tai Kioton pöytäkirjan elinten hyväksymissä säädöksissä määritettyjen vertailutasojen kanssa tai, jos tällaisia säädöksiä ei ole annettu, vertailutasot on laskettava UNFCCC:n tai Kioton pöytäkirjan taikka niistä johtuvien tai niitä seuraavien sopimusten elinten hyväksymissä asiaankuuluvissa päätöksissä määrättyjen prosessien tai menetelmien mukaisesti.
5. Jos asiaan liittyviä päätösten 2/CMP.6 tai 2/CMP.7 säännöksiä muutetaan, jäsenvaltioiden on ilmoitettava komissiolle tarkistetut vertailutasot, joissa kyseiset muutokset on otettu huomioon, viimeistään kuuden kuukauden kuluttua kyseisten muutosten hyväksymisestä.
6. Jos jäsenvaltion saataville tulee aiempaa parempia menetelmiä, jotka liittyvät liitteessä II määritetyn vertailutason vahvistamiseksi käytettäviin tietoihin, tai jos jäsenvaltion käytettävissä olevien tietojen laatu paranee merkittävästi, asianomaisen jäsenvaltion on tehtävä asianmukaiset tekniset korjaukset sisällyttääkseen uudelleenlaskentojen vaikutuksen metsänhoitoa koskevaan tilinpitoon. Kyseisten teknisten korjausten on vastattava päätöksen 2/CMP.7 säännösten mukaisesti UNFCCC:n tarkastusmenettelyn puitteissa hyväksyttyjä korjauksia. Asianomaisen jäsenvaltion on ilmoitettava kyseiset korjaukset komissiolle viimeistään osana asetuksen (EU) N:o 525/2013 7 artiklan 1 kohdan d alakohdan mukaista tietojen toimittamista.
7. Edellä 4, 5 ja 6 kohdan soveltamiseksi jäsenvaltioiden on määritettävä niiden tarkistettuihin vertailutasoihin sisällytettyjen luonnontuhoista aiheutuneiden vuotuisten päästöjen määrä ja tapa, jolla ne arvioivat kyseisen määrän.
8. Komissio tarkistaa 4 ja 5 kohdassa tarkoitettuja tarkistettuja vertailutasoja ja 6 kohdassa tarkoitettuja teknisiä korjauksia koskevat tiedot UNFCCC:lle lähetettyjen ja jäsenvaltioiden komissiolle toimittamien tietojen yhtenevyyden varmistamiseksi.
9. Siirretään komissiolle valta antaa delegoituja säädöksiä 12 artiklan mukaisesti liitteessä II vahvistettujen vertailutasojen päivittämiseksi, kun jäsenvaltio muuttaa vertailutasoaan 4 ja 5 kohdan mukaisesti ja kun se on hyväksytty UNFCCC-menettelyissä.
10. Jäsenvaltioiden on otettava metsänhoitoa koskevissa tileissään huomioon kaikkien liitteeseen II tehtyjen muutosten vaikutus koko kyseiseen tilinpitokauteen.
7 artikla
Puutuotteita koskevat tilinpitosäännöt
1. Kunkin jäsenvaltion on 3 artiklan 1, 2 ja 3 kohdan mukaisiin tileihinsä merkittävä päästöt ja poistumat, jotka aiheutuvat puutuotteiden määrän muutoksista, mukaan lukien sellaisista puutuotteista aiheutuvat päästöt, jotka on poistettu sen metsistä ennen 1 päivää tammikuuta 2013. Puutuotteista aiheutuvat päästöt, jotka on Kioton pöytäkirjan mukaisesti jo otettu mukaan tilinpitoon kaudella 2008-2012 välittömän hajoamismenetelmän perusteella, jätetään tilinpidon ulkopuolelle.
2. Jäsenvaltioiden on puutuotteita koskeviin 3 artiklan 1, 2 ja 3 kohdan mukaisiin tileihinsä merkittävä päästöt ja poistumat, jotka aiheutuvat muutoksista seuraaviin luokkiin kuuluvien puutuotteiden määrässä, käyttäen liitteessä III määritettyjä ensimmäisen kertaluvun hajoamismenetelmää ja puoliintumisajan oletusarvoja:
a)
paperi;
b)
puulevyt;
c)
sahatavara.
Jäsenvaltiot voivat täydentää näitä luokkia kuorta koskevilla tiedoilla edellyttäen, että käytettävissä oleva tieto on läpinäkyvää ja todennettavissa. Jäsenvaltiot voivat myös käyttää minkä tahansa kyseisen luokan maakohtaisia alaluokkia. Jäsenvaltiot voivat käyttää maakohtaisia menetelmiä ja puoliintumisaikoja liitteessä III määritettyjen menetelmien ja puoliintumisaikojen oletusarvojen sijasta edellyttäen, että kyseiset menetelmät ja puoliintumisajat määritellään läpinäkyvien ja todennettavien tietojen perusteella ja että käytetyt menetelmät ovat vähintään yhtä yksityiskohtaiset ja tarkat kuin liitteessä III määritetyt.
Puutuotteiden vientituotteiden osalta maakohtaiset tiedot viittaavat maakohtaisiin puoliintumisaikoihin ja puutuotteiden käyttöön tuontimaassa.
Jäsenvaltiot eivät saa käyttää unionin markkinoille saatettujen puutuotteiden osalta maakohtaisia puoliintumisaikoja, jotka poikkeavat tuontijäsenvaltion 3 artiklan 1, 2 ja 3 kohdan mukaisesti tileissään käyttämistä puoliintumisajoista.
Metsänhävityksestä peräisin olevat puutuotteet on merkittävä tilinpitoon välittömän hajoamismenetelmän perusteella.
3. Jos jäsenvaltiot merkitsevät 3 artiklan 1, 2 ja 3 kohdan mukaisiin tileihinsä hiilidioksidipäästöt (CO2), jotka ovat peräisin kiinteän jätteen käsittelypaikoissa olevista puutuotteista, tilinpidon on perustuttava välittömään hajoamiseen.
4. Jos jäsenvaltiot merkitsevät tileihinsä energiatarkoituksiin kerätyistä puutuotteista aiheutuvat päästöt, niiden on tehtävä myös se välittömän hajoamismenetelmän perusteella.
Jäsenvaltiot voivat, yksinomaan tiedotustarkoituksessa, ilmoittaa toimittamiensa tietojen yhteydessä tiedot unionin ulkopuolelta tuodun energiatarkoituksiin käytettävän puun osuudesta ja asianomaisen puun alkuperämaat.
5. Tuontijäsenvaltio ei pidä tiliä maahantuoduista puutuotteista, olipa niiden alkuperämaa mikä tahansa. Jäsenvaltioiden on näin ollen otettava puutuotteista aiheutuvat päästöt ja poistumat tileissään huomioon ainoastaan, jos kyseiset päästöt ja poistumat ovat peräisin puutuotteista, jotka on poistettu niiden tilinpitoon 3 artiklan 1, 2 ja 3 kohdan mukaisesti sisällytetyiltä maa-alueilta.
6. Siirretään komissiolle valta antaa delegoituja säädöksiä 12 artiklan mukaisesti liitteessä III määritettyjen tietojen tarkistamiseksi, jotta ne vastaisivat UNFCCC:n tai Kioton pöytäkirjan taikka niistä johtuvien tai niitä seuraavien sopimusten elinten säädöksiin tekemiä muutoksia.
8 artikla
Viljelymaan hoitoa, laidunmaan hoitoa, kasvillisuuden palauttamista sekä kosteikkojen kuivatusta ja uudelleenvettämistä koskevat tilinpitosäännöt
1. Kunkin jäsenvaltion on merkittävä viljelymaan ja laidunmaan hoitoa koskeviin tileihinsä näistä toimista aiheutuvat päästöt ja poistumat laskettuina kunkin liitteessä I määritetyn tilinpitokauden päästöinä ja poistumina, joista vähennetään arvo, joka saadaan kertomalla kyseisen tilinpitokauden kattamien vuosien määrä näistä toimista liitteessä VI määritettynä perusvuonna aiheutuneilla kyseisen jäsenvaltion päästöillä ja poistumilla.
2. Jos jäsenvaltio päättää laatia ja ylläpitää kasvillisuuden palauttamista ja/tai kosteikkojen kuivatusta ja uudelleenvettämistä koskevia tilejä, sen on sovellettava 1 kohdassa määritettyä laskentamenetelmää.
9 artikla
Luonnontuhoja koskevat tilinpitosäännöt
1. Jos tämän artiklan 2 ja 5 kohdassa asetetut edellytykset täyttyvät, jäsenvaltiot voivat jättää muusta kuin ihmisen toiminnasta aiheutuvat, luonnontuhoista johtuvat kasvihuonekaasupäästöt 3 artiklan 1 kohdan a, b ja d alakohdan mukaisia tilinpitovelvoitteitaan koskevien laskelmien ulkopuolelle.
2. Jos jäsenvaltiot soveltavat tämän artiklan 1 kohtaa, niiden on laskettava liitteessä VII määritetyn menetelmän mukaisesti taustataso kunkin 3 artiklan 1 kohdan a, b ja d alakohdassa tarkoitetun toiminnon osalta. Mainituilla 3 artiklan 1 kohdan a ja b alakohdilla on oltava yhteinen taustataso. Vaihtoehtoisesti jäsenvaltiot voivat soveltaa läpinäkyvää ja vertailukelpoista maakohtaista menetelmää, käyttäen yhtenäistä ja alun perin täydellistä tiedon aikasarjaa, joka kattaa myös vuodet 1990-2009.
3. Jäsenvaltiot voivat jättää LULUCF-tiliensä ulkopuolelle, joko vuosittain tai kunkin asianomaisen tilinpitokauden lopussa, lähteistä syntyvät muusta kuin ihmisen toiminnasta aiheutuvat kasvihuonekaasupäästöt, jotka ylittävät 2 kohdan mukaisesti lasketun taustatason, kun
a)
kyseiset päästöt ylittävät tiettynä tilinpitokauden vuonna taustatason lisättynä marginaalilla. Jos taustataso lasketaan liitteessä VII määritetyn menetelmän mukaisesti, kyseinen marginaali on yhtä suuri kuin taustatason laskemiseksi käytetyn aikasarjan keskihajonta kaksinkertaisena. Jos taustataso lasketaan käyttäen maakohtaista menetelmää, jäsenvaltioiden on kuvailtava tapa, jolla marginaali on vahvistettu, tapauksissa, joissa tällainen marginaali on tarpeen. Kaikissa käytettävissä menetelmissä on vältettävä oletusta nettohyödystä tilinpitokaudella;
b)
jäsenvaltiot noudattavat 5 kohdan tiedonantovaatimuksia ja raportoivat niiden mukaisesti.
4. Jokaisen jäsenvaltion, joka jättää tilien ulkopuolelle muusta kuin ihmisen toiminnasta aiheutuvat luonnontuhoista syntyvät kasvihuonekaasupäästöt tiettynä tilinpitokauden vuonna, on
a)
jätettävä tilinpitokauden loppuun asti tilinpidon ulkopuolelle kaikki myöhemmät poistumat luonnontuhojen vaurioittamilla maa-alueilla, joilla on syntynyt 3 kohdassa tarkoitettuja päästöjä;
b)
oltava jättämättä tilinpidon ulkopuolelle sellaisista puunkorjuu- ja pelastushakkuutoimista aiheutuneita päästöjä, joita kyseisillä maa-alueilla toteutettiin luonnontuhojen esiintymisen jälkeen;
c)
oltava jättämättä tilinpidon ulkopuolelle päästöjä, jotka aiheutuvat kyseisillä maa-alueilla asianomaisena tilinpitokauden vuonna toteutetusta kulotuksesta;
d)
oltava jättämättä tilinpidon ulkopuolelle päästöjä maa-alueilla, jotka olivat metsänhävityksen kohteena luonnontuhojen esiintymisen jälkeen.
5. Jäsenvaltiot voivat jättää tilinpidon ulkopuolelle muusta kuin ihmisen toiminnasta aiheutuvat luonnontuhoista johtuvat kasvihuonekaasupäästöt ainoastaan, jos ne toimittavat avoimet tiedot, joista käy ilmi,
a)
että kaikki luonnontuhojen asianomaisena raportointivuonna vaurioittamat maa-alueet on yksilöity, mukaan lukien niiden maantieteellinen sijainti, vuosi ja luonnontuhojen lajit;
b)
että luonnontuhojen vaurioittamilla maa-alueilla, joiden osalta päästöt jätettiin tilinpidon ulkopuolelle, ei ole toteutettu minkäänlaista metsänhävitystä asianomaisen tilinpitokauden loppuun mennessä;
c)
millaisia todennettavia menetelmiä ja perusteita käytetään kyseisillä maa-alueilla tehtävän metsänhävityksen määrittämiseksi tilinpitokauden myöhempinä vuosina;
d)
mikäli mahdollista, mitä toimenpiteitä jäsenvaltio toteutti kyseisten luonnontuhojen vaikutusten hallitsemiseksi tai torjumiseksi;
e)
mahdollisuuksien mukaan, mitä toimenpiteitä jäsenvaltio toteutti kyseisten luonnontuhojen vaurioittamien maa-alueiden kunnostamiseksi.
6. Siirretään komissiolle valta antaa delegoituja säädöksiä 12 artiklan mukaisesti tämän artiklan 5 kohdassa tarkoitettujen tiedonantovaatimusten tarkistamiseksi UNFCCC:n tai Kioton pöytäkirjan elinten säädöksiin tekemien tarkistusten huomioon ottamiseksi.
10 artikla
Tiedot LULUCF-toimista
1. Jäsenvaltioiden on viimeistään 18 kuukauden kuluttua kunkin liitteessä I määritetyn tilinpitokauden alkamisesta laadittava ja toimitettava komissiolle erillisenä asiakirjana tai selvästi tunnistettavana osana vähähiilistä kehitystä koskevia, asetuksen (EU) N:o 525/2013 4 artiklassa tarkoitettuja kansallisia vähähiilisiä strategioitaan tai muita LULUCF-sektoriin liittyviä kansallisia strategioita tai suunnitelmia, tiedot niiden nykyisistä ja tulevista LULUCF-toimista, joiden tavoitteena on rajoittaa tai vähentää päästöjä sekä ylläpitää tai lisätä poistumia, jotka aiheutuvat tämän päätöksen 3 artiklan 1, 2 ja 3 kohdassa tarkoitetuista toiminnoista. Jäsenvaltioiden on varmistettava, että laaja joukko sidosryhmiä tulee kuulluksi. Jos jäsenvaltio toimittaa tällaiset tiedot osana asetuksen (EU) N:o 525/2013 mukaisia vähähiilistä kehitystä koskevia strategioita, sovelletaan asianomaista, kyseisessä asetuksessa määritettyä aikataulua.
LULUCF-toimia koskevien tietojen on katettava liitteessä I määritetty asianomainen tilinpitokausi.
2. Jäsenvaltioiden on sisällytettävä LULUCF-toimia koskeviin tietoihinsa vähintään seuraavat tiedot, jotka koskevat kutakin 3 artiklan 1, 2 ja 3 kohdassa tarkoitettua toimintaa:
a)
kuvaus päästöjen ja poistumien aiemmista suuntauksista, mukaan lukien mahdollisuuksien mukaan järkevästi rekonstruoitavissa olevat historialliset kehityssuunnat;
b)
päästöjä ja poistumia koskevat ennusteet tilinpitokaudeksi;
c)
analyysi päästöjen rajoittamista tai vähentämistä sekä poistumien ylläpitämistä tai lisäämistä koskevista mahdollisuuksista;
d)
luettelo kansallisten olosuhteiden huomioimisen kannalta asianmukaisimmista toimenpiteistä, tarvittaessa muun muassa liitteessä IV määritetyt ohjeelliset toimenpiteet mukaan lukien, joita jäsenvaltio suunnittelee tai jotka on määrä panna täytäntöön hillitsemismahdollisuuksien hyödyntämiseksi, jos niitä on c alakohdassa tarkoitetun analyysin mukaisesti määritetty;
e)
nykyiset ja suunnitellut politiikat d alakohdassa tarkoitettujen toimenpiteiden täytäntöönpanemiseksi, mukaan lukien määrällinen tai laadullinen kuvaus kyseisten toimenpiteiden oletetusta vaikutuksesta päästöihin ja poistumiin, ottaen huomioon muut LULUCF-sektoriin liittyvät politiikat ja toimenpiteet;
f)
ohjeelliset aikataulut d alakohdassa tarkoitettujen toimenpiteiden hyväksymiseksi ja täytäntöönpanemiseksi.
3. Komissio voi tarjota jäsenvaltioille ohjausta ja teknistä apua tiedonvaihdon helpottamiseksi.
Komissio voi jäsenvaltioita kuullen yhdistää kaikkien jäsenvaltioiden LULUCF-toimia koskeviin tietoihin liittyvät havaintonsa helpottaakseen tiedon ja parhaiden käytäntöjen vaihtoa jäsenvaltioiden välillä.
4. Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle viimeistään kunkin tilinpitokauden puolivälissä ja kunkin liitteessä I määritetyn tilinpitokauden lopussa raportti, jossa kuvaillaan niiden LULUCF-toimien täytäntöönpanossa saavutettua edistystä.
Komissio voi julkaista yhteenvetokertomuksen ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettujen raporttien pohjalta.
Jäsenvaltioiden on saatettava LULUCF-toimiaan koskevat tiedot ja ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetut raportit yleisön saataville kolmen kuukauden kuluessa niiden toimittamisesta komissiolle.
11 artikla
Uudelleentarkastelu
Komissio tarkastelee tämän päätöksen tilinpitosääntöjä uudelleen UNFCCC:n tai Kioton pöytäkirjan elinten tekemien asiaankuuluvien päätösten tai muun unionin oikeuden mukaisesti tai, jos tällaisia päätöksiä ei ole tehty, viimeistään 30 päivänä kesäkuuta 2017, ja esittää tarvittaessa ehdotuksen Euroopan parlamentille ja neuvostolle.
12 artikla
Siirretyn säädösvallan käyttäminen
1. Siirretään komissiolle valta antaa delegoituja säädöksiä tässä artiklassa säädetyin edellytyksin.
2. Siirretään 2 artiklan 2 kohdassa, 2 artiklan 3 kohdassa, 4 artiklan 8 kohdassa, 6 artiklan 9 kohdassa, 7 artiklan 6 kohdassa ja 9 artiklan 6 kohdassa tarkoitettu valta antaa delegoituja säädöksiä komissiolle kahdeksan vuoden ajaksi 8 päivänä heinäkuuta 2013. Komissio laatii siirrettyä säädösvaltaa koskevan kertomuksen viimeistään yhdeksän kuukautta ennen kahdeksan vuoden pituisen kauden päättymistä. Säädösvallan siirtoa jatketaan ilman eri toimenpiteitä samanpituisiksi kausiksi, jollei Euroopan parlamentti tai neuvosto vastusta tällaista jatkamista viimeistään kolme kuukautta ennen kunkin kauden päättymistä.
3. Euroopan parlamentti tai neuvosto voi milloin tahansa peruuttaa 2 artiklan 2 kohdassa, 2 artiklan 3 kohdassa, 4 artiklan 8 kohdassa, 6 artiklan 9 kohdassa, 7 artiklan 6 kohdassa ja 9 artiklan 6 kohdassa tarkoitetun säädösvallan siirron. Peruuttamispäätöksellä lopetetaan päätöksessä mainittu säädösvallan siirto. Päätös tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä, tai jonakin myöhempänä, päätöksessä mainittuna päivänä. Päätös ei vaikuta jo voimassa olevien delegoitujen säädösten pätevyyteen.
4. Heti kun komissio on antanut delegoidun säädöksen, komissio antaa sen tiedoksi yhtäaikaisesti Euroopan parlamentille ja neuvostolle.
5. Edellä olevien 2 artiklan 2 kohdan, 2 artiklan 3 kohdan, 4 artiklan 8 kohdan, 6 artiklan 9 kohdan, 7 artiklan 6 kohdan ja 9 artiklan 6 kohdan nojalla annettu delegoitu säädös tulee voimaan ainoastaan, jos Euroopan parlamentti tai neuvosto ei kumpikaan ole kahden kuukauden kuluessa siitä, kun asianomainen säädös on annettu tiedoksi Euroopan parlamentille ja neuvostolle, ilmaissut vastustavansa sitä tai jos sekä Euroopan parlamentti että neuvosto ovat ennen mainitun määräajan päättymistä ilmoittaneet komissiolle, että ne eivät vastusta säädöstä. Euroopan parlamentin tai neuvoston aloitteesta tätä määräaikaa jatketaan kahdella kuukaudella.
13 artikla
Voimaantulo
Tämä päätös tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
14 artikla
Tämä päätös on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.
Tehty Strasbourgissa 21 päivänä toukokuuta 2013.