PROVÁDĚCÍ ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 17. prosince 2014
o uznání Japonska podle směrnice 2008/106/ES Evropského parlamentu a Rady, pokud jde o systémy výcviku a vydávání průkazů způsobilosti námořníkům
(oznámeno pod číslem C(2014) 9590)
(Text s významem pro EHP)
(2014/935/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2008/106/ES ze dne 19. listopadu 2008 o minimální úrovni výcviku námořníků (1), a zejména na čl. 19 odst. 3 uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Podle směrnice 2008/106/ES mohou členské státy rozhodnout, zda potvrdí odpovídající průkazy způsobilosti námořníků vydané třetími zeměmi za předpokladu, že dotčená třetí země je uznána Komisí. Uvedené třetí země musí splňovat všechny požadavky Úmluvy Mezinárodní námořní organizace (IMO) o normách výcviku, kvalifikace a strážní služby námořníků z roku 1978 (dále jen „úmluva STCW“) v pozměněném znění.
(2)
Dopisem ze dne 13. května 2005 Kyperská republika požádala o uznání Japonska. Na základě této žádosti Komise kontaktovala japonské orgány s cílem posoudit systémy výcviku a vydávání průkazů způsobilosti, aby ověřila, zda Japonsko splňuje všechny požadavky úmluvy STCW a zda byla přijata vhodná opatření k zabránění podvodům s průkazy způsobilosti. Bylo vysvětleno, že posouzení by vycházelo z výsledků vyšetřovací inspekce provedené odborníky z Evropské agentury pro námořní bezpečnost. Po dlouhých jednáních ohledně právního rámce Evropské unie japonské orgány přijaly inspekční cestu dopisem ze dne 8. března 2011. Komise poté přistoupila k posouzení systémů výcviku a vydávání průkazů způsobilosti v Japonsku, které vycházelo z výsledků inspekce provedené odborníky z Evropské agentury pro námořní bezpečnost v únoru 2012 a z odpovědi japonských orgánů ze dne 10. ledna 2014 na žádost ze dne 25. října 2012 o dobrovolný plán nápravných opatření.
(3)
Z posouzení nevyplynuly vážné obavy, nicméně odhalilo některé oblasti vyžadující pozornost. Zejména jde o to, že systém norem kvality námořní správy a námořních vzdělávacích a výcvikových institucí neuplatňoval některé postupy. Osnovy a praktický výcvik stanovené vnitrostátními normami nezajistily dosažení předepsaných norem způsobilosti pro kurzy „záchrany života“ a „požární ochrany“.
(4)
Japonské právní předpisy umožňovaly uchazeči o průkaz způsobilosti dokončit námořní službu na palubě lodí o nižší tonáži nebo hnacím výkonu, než je limit odpovídající průkazu, který má být vydán, nebo na palubě rybářských plavidel nebo lodí pobřežní stráže. S cílem zajistit, aby tento typ námořní služby odpovídal průkazu způsobilosti, o který bylo požádáno, a aby byly během námořní služby získány všechny odpovídající dovednosti, uplatnily správní orgány některá kritéria na uchazeče, kteří absolvovali 12 měsíců námořní služby v rámci schváleného výcvikového programu. Nicméně z analýzy dokumentace, kterou poskytly japonské orgány, vyplynulo, že tyto správní orgány nezajistily, aby tento typ námořní služby odpovídal požadovanému průkazu způsobilosti a aby uchazeči, kteří absolvovali 36 měsíců námořní služby, získali během této námořní služby všechny odpovídající dovednosti. Rovněž se ukázalo, že správní orgány nezajistily, aby tento typ námořní služby odpovídal požadovanému průkazu způsobilosti a aby bylo během této námořní služby nabyto všech odpovídajících dovedností v případě prodloužení či rozšíření platnosti průkazů způsobilosti pro všechny uchazeče.
(5)
Správní orgány požadovaly po uchazečích, kteří absolvovali schválenou 12měsíční námořní službu v rámci výcvikového programu, dokončení schváleného vzdělávání, pokud měli zájem požádat o vydání průkazu způsobilosti na provozní úrovni. Ukázalo se však, že správní orgány dokončení schváleného vzdělávání před požádáním o vydání průkazu způsobilosti na provozní úrovni nepožadovaly po uchazečích, kteří absolvovali námořní službu v délce 36 měsíců.
(6)
Dopisem ze dne 5. června 2014 Komise vyzvala japonské orgány, aby poskytly nezbytné objasnění týkající se otázek, které vyvstaly v rámci posouzení na základě příslušné dokumentace. Dne 4. srpna 2014 japonské orgány předložily svou odpověď.
(7)
V uvedené odpovědi japonské orgány poskytly dokumenty dokládající, že na všechny chybějící postupy se nyní vztahuje systém norem kvality. Kromě toho byly vypracovány nové právní předpisy a modernizována zařízení, takže již uplatňují chybějící normy týkající se kurzů „záchrany života“ a „požární ochrany“.
(8)
Co se týče ověření toho, že v případě uchazečů, kteří absolvovali 36 měsíců námořní služby, a těch, kteří požádali o prodloužení či rozšíření platnosti průkazů způsobilosti, námořní služba odpovídá požadovanému průkazu způsobilosti a že je při ní nabyto všech odpovídajících dovedností, japonské orgány uvedly, že uplatňují kritéria pro udělení průkazů způsobilosti a prodloužení a rozšíření jeho platnosti ve vztahu k rozměru lodě, plavební oblasti a vykonávané funkci. Poskytnutými informacemi však nebylo toto uplatňování dostatečně prokázáno.
(9)
Pokud jde o dokončení schváleného vzdělání uchazečů, kteří požádali o vydání průkazu způsobilosti na provozní úrovni a absolvovali námořní službu v délce 36 měsíců, japonské orgány uvedly, že splňují příslušné požadavky úmluvy STCW. Poskytnutými informacemi však nebylo splnění požadavků dostatečně prokázáno.
(10)
I když odůvodnění, pokud jde o poslední dva body, nerozptylují zcela obavy, které byly vyjádřeny v průběhu posuzování, o celkové úrovni dodržování požadavků úmluvy STCW na výcvik a vydávání průkazů způsobilosti námořníků ze strany Japonska není pochyb.
(11)
Konečné výsledky posouzení prokazují, že Japonsko splňuje požadavky úmluvy STCW a že přijalo vhodná opatření k zabránění podvodům s průkazy způsobilosti.
(12)
Členským státům byla předána zpráva o výsledcích posouzení.
(13)
Opatření stanovené tímto rozhodnutím je v souladu se stanoviskem Výboru pro námořní bezpečnost a zabránění znečištění z lodí,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Pro účely článku 19 směrnice 2008/106/ES se Japonsko uznává, pokud jde o systémy výcviku a vydávání průkazů způsobilosti námořníkům.
Článek 2
Toto rozhodnutí je určeno členským státům.
V Bruselu dne 17. prosince 2014.
KOMISSION TÄYTÄNTÖÖNPANOPÄÄTÖS,
annettu 17 päivänä joulukuuta 2014,
Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2008/106/EY mukaisesta Japanin tunnustamisesta merenkulkijoiden koulutus- ja pätevyyskirjajärjestelmien osalta
(tiedoksiannettu numerolla C(2014) 9590)
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
(2014/935/EU)
EUROOPAN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon merenkulkijoiden vähimmäiskoulutuksesta 19 päivänä marraskuuta 2008 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2008/106/EY (1), ja erityisesti sen 19 artiklan 3 kohdan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Direktiivin 2008/106/EY mukaan jäsenvaltiot voivat päättää kelpuuttaa kolmansien maiden myöntämät merenkulkijoiden pätevyyskirjat edellyttäen, että komissio on tunnustanut kyseisen kolmannen maan. Tällaisten kolmansien maiden on täytettävä kaikki vaatimukset, jotka sisältyvät Kansainvälisen merenkulkujärjestön (IMO) kansainväliseen merenkulkijoiden koulutusta, pätevyyskirjoja ja vahdinpitoa koskevaan vuoden 1978 yleissopimukseen (STCW-yleissopimus), sellaisena kuin se on muutettuna.
(2)
Kyproksen tasavalta pyysi 13 päivänä toukokuuta 2005 päivätyllä kirjeellä tunnustamisen myöntämistä Japanille. Tämän pyynnön vuoksi komissio otti yhteyttä Japanin viranomaisiin tehdäkseen arvioinnin Japanin koulutus- ja pätevyyskirjajärjestelmästä, jotta voitaisiin varmentaa, täyttääkö Japani kaikki STCW-yleissopimuksen vaatimukset ja onko asianmukaiset toimenpiteet toteutettu pätevyyskirjoihin liittyvien petosten torjumiseksi. Arvioinnin ilmoitettiin pohjautuvan tuloksiin, jotka saataisiin Euroopan meriturvallisuusviraston tekemästä tosiseikkojen tarkastamisesta. Euroopan unionin oikeudellisesta kehyksestä käytyjen pitkien keskustelujen jälkeen, Japanin viranomaiset suostuivat tarkastuskäyntiin 8 päivänä maaliskuuta 2011 päivätyllä kirjeellä. Tämän jälkeen komissio teki Japanin koulutus- ja pätevyyskirjajärjestelmästä arvioinnin, joka pohjautui Euroopan meriturvallisuusviraston asiantuntijoiden helmikuussa 2012 tekemän tarkastuksen tuloksiin sekä 10 päivänä tammikuuta 2014 päivättyyn vastaukseen, jonka Japanin viranomaiset antoivat vapaaehtoista korjaussuunnitelmaa koskevaan 25 päivänä lokakuuta 2012 päivättyyn pyyntöön.
(3)
Arvioinnissa ei käynyt ilmi vakavia puutteita, vaikka siinä havaittiinkin joitakin kohtia, joihin oli syytä kiinnittää huomiota. Erityisesti merenkulkuviraston ja merenkulkualan oppilaitosten laadunvarmistusjärjestelmä ei kattanut eräitä prosesseja. Kansallisissa vaatimuksissa vahvistetuilla koulutusohjelmilla ja käytännön koulutuksella ei myöskään voitu varmistaa, että eräät hengenpelastusvälineitä ja palonsammutusta koskeville kursseille määrätyt pätevyysvaatimukset täyttyvät.
(4)
Japanin lainsäädännössä annettiin pätevyyskirjan hakijoille mahdollisuus suorittaa meripalvelu sellaisilla aluksilla, joiden tonnisto tai koneteho on alle asianomaisen pätevyyskirjan edellyttämien rajojen, taikka kalastusaluksilla tai rannikkovartioaluksilla. Merenkulkuvirasto sovelsi tiettyjä arviointiperusteita sellaisiin hakijoihin, jotka olivat suorittaneet 12 kuukauden meripalvelun hyväksytyn koulutusohjelman osana, varmistaakseen, että tämäntyyppinen meripalvelu oli soveltuva haettavan pätevyyskirjan kannalta ja että kaikki asiaankuuluva pätevyys oli hankittu meripalvelun aikana. Japanin viranomaisten toimittaman asiakirja-aineiston analysointi osoitti kuitenkin, ettei merenkulkuvirasto varmistanut 36 kuukauden meripalvelun suorittaneiden hakijoiden osalta, oliko tämäntyyppinen meripalvelu soveltuva haettavan pätevyyskirjan kannalta ja oliko kaikki asiaankuuluva pätevyys hankittu meripalvelun aikana. Kävi myös ilmi, ettei merenkulkuvirasto varmistanut, oliko tämäntyyppinen meripalvelu soveltuva haettavan pätevyyskirjan kannalta ja oliko kaikki asiaankuuluva pätevyys hankittu meripalvelun aikana silloin, kun hakijoiden pätevyyskirjoja uusittiin tai pätevyystasoa korotettiin.
(5)
Lisäksi merenkulkuvirasto vaati hakijoita, joiden hyväksyttyyn koulutusohjelmaan kuuluu 12 kuukauden meripalvelun suorittaminen, suorittamaan hyväksytyn koulutuksen ennen kuin he voivat hakea operatiivisen tason pätevyyskirjaa. Merenkulkuvirasto ei kuitenkaan vaatinut 36 kuukauden meripalvelun suorittaneita hakijoita saattamaan hyväksyttyä koulutusta päätökseen ennen kuin he voivat hakea operatiivisen tason pätevyyskirjaa.
(6)
Komissio pyysi 5 päivänä kesäkuuta 2014 päivätyllä kirjeellä Japanin viranomaisia toimittamaan tarvittavat selvennykset arvioinnissa esille tulleisiin kysymyksiin ja asiaankuuluvan asiakirja-aineiston. Japanin viranomaiset toimittivat vastauksensa 4 päivänä elokuuta 2014.
(7)
Vastauksessaan Japanin viranomaiset toimittivat asiakirja-aineistoa osoittaakseen, että laadunvarmistusjärjestelmät kattavat nyt kaikki puuttuvat prosessit. Viranomaiset ovat myös luonnostelleet uutta lainsäädäntöä ja parantaneet kurssitilansa siten, että kaikki hengenpelastusvälineitä ja palonsammutusta koskeville kursseille määrätyt pätevyysvaatimukset täyttyvät.
(8)
Mitä tulee merenkulkuviraston varmennukseen siitä, onko meripalvelu soveltuva haettavan pätevyyskirjan kannalta ja saavatko 36 kuukauden meripalvelun suorittaneet hakijat ja pätevyysasiakirjojensa uusimista tai pätevyystason korottamista pyytäneet hakijat kaiken asiaankuuluvan pätevyyden meripalvelun aikana, Japanin viranomaiset totesivat, että niiden soveltamat pätevyyskirjoja, uusimista ja pätevyystason korottamista koskevat arviointiperusteet ovat sidoksissa aluksen kokoon, navigointialueeseen ja kapasiteettiin. Tällaisten arviointiperusteiden soveltaminen ei kuitenkaan käynyt riittävällä tavalla ilmi toimitetuista tiedoista.
(9)
Mitä tulee 36 kuukauden meripalvelun suorittaneiden operatiivisen tason pätevyyskirjan hakijoiden hyväksytyn koulutuksen suorittamiseen, Japanin viranomaiset totesivat, että koulutus täyttää STCW-yleissopimuksen asiaankuuluvat vaatimukset. Tämä ei kuitenkaan käynyt riittävällä tavalla ilmi toimitetuista tiedoista.
(10)
Vaikka näihin kahteen kysymykseen toimitetut perustelut eivät kokonaan poistaneet arvioinnissa esille otettuja huolenaiheita, Japanin tiedetään yleisesti ottaen noudattavan merenkulkijoiden koulutusta ja pätevyyskirjoja koskevia STCW-yleissopimuksen vaatimuksia.
(11)
Arvioinnin lopulliset tulokset osoittavat, että Japani noudattaa STCW-yleissopimuksen vaatimuksia ja että se on toteuttanut asianmukaiset toimenpiteet pätevyyskirjaan liittyvien petosten torjumiseksi.
(12)
Jäsenvaltioille toimitettiin raportti arvioinnin tuloksista.
(13)
Tässä päätöksessä säädetyt toimenpiteet ovat meriturvallisuutta ja alusten aiheuttaman pilaantumisen ehkäisemistä käsittelevän komitean lausunnon mukaiset,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
Direktiivin 2008/106/EY 19 artiklan soveltamiseksi Japani tunnustetaan merenkulkijoiden koulutus- ja pätevyyskirjajärjestelmien osalta.
2 artikla
Tämä päätös on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.
Tehty Brysselissä 17 päivänä joulukuuta 2014.