NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 251/2014
ze dne 26. února 2014
o definici, popisu, obchodní úpravě, označování a ochraně zeměpisných označení aromatizovaných vinných výrobků a o zrušení nařízení Rady (EHS) č. 1601/91
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 43 odst. 2 a článek 114 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
poté, co postoupily návrh legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
v souladu s řádným legislativním postupem (2),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení Rady (EHS) č. 1601/91 (3) a nařízení Komise (ES) č. 122/94 (4) se osvědčila při úpravě aromatizovaných vín, aromatizovaných vinných nápojů a aromatizovaných vinných koktejlů (dále jen „aromatizované vinné výrobky“). Avšak s ohledem na technologické inovace, vývoj trhu a měnící se očekávání spotřebitelů je nezbytné aktualizovat pravidla pro definici, popis, obchodní úpravu, označování a ochranu zeměpisných označení některých aromatizovaných vinných výrobků, přičemž se musí vzít v úvahu tradiční výrobní postupy.
(2)
V důsledku vstupu Lisabonské smlouvy v platnost jsou potřebné další změny, aby byly pravomoci svěřené Komisi podle nařízení (EHS) č. 1601/91 uvedeny do souladu s články 290 a 291 Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „Smlouva o fungování EU“). S ohledem na oblast působnosti těchto změn je vhodné zrušit nařízení (EHS) č. 1601/91 a nahradit jej tímto nařízením. Nařízení (ES) č. 122/94 zavádí pravidla pro aromatizaci a přidávání alkoholu použitelná na některé aromatizované vinné výrobky, která by proto měla být z důvodu přehlednosti začleněna do tohoto nařízení.
(3)
Na obchodní úpravu a označování aromatizovaných vinných výrobků se použije nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1169/2011 (5), není-li v tomto nařízení stanoveno jinak.
(4)
Aromatizované vinné výrobky jsou důležité pro spotřebitele, výrobce a zemědělské odvětví v Unii. Opatření platná pro aromatizované vinné výrobky by měla přispět k dosažení vysoké úrovně ochrany spotřebitele, zabránění klamavým praktikám a dosažení transparentnosti trhu a spravedlivé hospodářské soutěže. Tato opatření tak budou chránit dobrou pověst, které aromatizované vinné výrobky z Unie dosáhly na vnitřním i světovém trhu, protože budou nadále zohledňovat tradiční postupy používané při výrobě aromatizovaných vinných výrobků, ale i zvýšené požadavky na ochranu spotřebitele a informace. Rovněž by se mělo přihlížet k technologickým inovacím u výrobků, neboť tyto inovace přispívají ke zlepšení jejich jakosti, aniž by to mělo vliv na tradiční charakter dotyčných aromatizovaných vinných výrobků.
(5)
Výroba aromatizovaných vinných výrobků představuje důležité odbytiště pro zemědělské odvětví Unie, což by mělo být právním rámcem zřetelně vyjádřeno.
(6)
V zájmu spotřebitelů by se toto nařízení mělo vztahovat na všechny aromatizované vinné výrobky uváděné na trh Unie, ať už jsou vyrobeny v členských státech nebo ve třetích zemích. S cílem udržet a zlepšit dobrou pověst aromatizovaných vinných výrobků z Unie na světovém trhu by se pravidla stanovená v tomto nařízení měla vztahovat rovněž na aromatizované vinné výrobky vyrobené v Unii pro vývoz.
(7)
Pro zajištění přehlednosti a transparentnosti právních předpisů Unie týkajících se aromatizovaných vinných výrobků je nutné jasně vymezit výrobky, na které se uvedené právní předpisy vztahují, kritéria pro výrobu, popis, obchodní úpravu a označování aromatizovaných vinných výrobků, a zejména obchodní označení. Rovněž by měla být stanovena zvláštní pravidla týkající se dobrovolného údaje o provenienci, která doplní pravidla stanovená v nařízení (EU) č. 1169/2011. Stanovením těchto pravidel se upravují všechny fáze výrobního řetězce a spotřebitelé jsou chráněni a řádně informováni.
(8)
Vymezení aromatizovaných vinných výrobků by měla i nadále respektovat tradiční jakostní postupy, ale měla by být aktualizována a zlepšena s ohledem na technologický rozvoj.
(9)
Aromatizované vinné výrobky by se měly vyrábět v souladu s určitými pravidly a omezeními, která zaručí, že očekávání spotřebitelů, pokud jde o jakost a výrobní metody, budou splněna. Mají-li být mezinárodní normy v této oblasti dodrženy, měly by být stanoveny výrobní metody a Komise by měla zpravidla brát v úvahu standardy doporučené a zveřejněné Mezinárodní organizací pro révu a víno (OIV).
(10)
Na aromatizované vinné výrobky by se měly vztahovat nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1333/2008 (6) a nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1334/2008 (7).
(11)
Ethanol použitý při výrobě aromatizovaných vinných výrobků by kromě toho měl být výhradně zemědělského původu, aby tyto výrobky odpovídaly očekáváním spotřebitelů a byly v souladu s tradičními jakostními postupy. Tímto způsobem se rovněž zajistí odbytiště pro základní zemědělské produkty.
(12)
Vzhledem k významu a složitosti odvětví aromatizovaných vinných výrobků je třeba stanovit zvláštní pravidla pro popis a obchodní úpravu aromatizovaných vinných výrobků a doplnit ustanovení o označování stanovená v nařízení (EU) č. 1169/2011. Tato zvláštní pravidla by rovněž měla zabránit zneužívání obchodních označení aromatizovaných vinných výrobků v případě výrobků, které nesplňují požadavky stanovené v tomto nařízení.
(13)
S ohledem na usnadnění poskytování srozumitelnějších informací spotřebitelům by mělo být umožněno, nahradit obchodní označení stanovené v tomto nařízení vžitým názvem výrobku ve smyslu nařízení (EU) č. 1169/2011.
(14)
Nařízení Rady (ES) č. 834/2007 (8) se použije mimo jiné na zpracované zemědělské výrobky určené k použití jako potraviny, mezi něž patří i aromatizované vinné výrobky. Aromatizované vinné výrobky, které splňují požadavky stanovené v uvedeném nařízení a v aktech přijatých v souladu s ním, mohou být tedy uvedeny na trh jako ekologické aromatizované vinné výrobky.
(15)
Při uplatňování politiky jakosti v souladu se Smlouvou o fungování EU a v zájmu vysoké úrovně jakosti aromatizovaných vinných výrobků se zeměpisným označením by členské státy měly mít možnost přijmout přísnější pravidla než ta, která jsou stanovena v tomto nařízení a která se týkají výroby, popisu, obchodní úpravy a označování aromatizovaných vinných výrobků se zeměpisným označením vyrobených na jejich území, v rozsahu, v jakém jsou tato pravidla v souladu s právem Unie.
(16)
Vzhledem k tomu, že nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 110/2008 (9), nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1151/2012 (10) a ustanovení o zeměpisných označeních v nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1308/2013 (11) se nevztahují na aromatizované vinné výrobky, měla by být pro ochranu zeměpisných označení aromatizovaných vinných výrobků stanovena zvláštní pravidla. Zeměpisná označení by měla být použita pro identifikaci aromatizovaných vinných výrobků jako výrobků pocházejících z území určité země, určitého regionu nebo místa na tomto území, jestliže lze určitou jakost, pověst nebo jinou vlastnost aromatizovaných vinných výrobků v podstatě přičíst jeho zeměpisnému původu, a tato zeměpisná označení by měla být zapsána Komisí do rejstříku.
(17)
Toto nařízení by mělo stanovit postup pro zápis, soulad, změnu a případné zrušení zeměpisných označení Unie a třetích zemí.
(18)
Orgány členských států by měly být odpovědné za zajišťování souladu s tímto nařízením a měla by být přijata ustanovení, aby Komise tento soulad mohla sledovat a ověřovat jeho dodržování.
(19)
Za účelem doplnění nebo změn některých prvků tohoto nařízení, které nejsou podstatné, by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování EU, pokud jde o stanovení výrobních postupů pro aromatizované vinné výrobky; kritéria pro vymezení zeměpisných oblastí a pravidla, omezení a odchylky týkající se výroby ve vymezené zeměpisné oblasti; podmínky, za kterých mohou pro specifikace výrobku platit dodatečné požadavky; stanovení případů, kdy může jednotlivý výrobce požádat o ochranu zeměpisného označení a omezení, která platí pro druh žadatele, který může požádat o tuto ochranu; stanovení podmínek týkajících se žádosti o ochranu zeměpisného označení; přezkum prováděný Komisí a řízení o námitce a postupy pro změnu a zrušení zeměpisných označení; stanovení podmínek pro přeshraniční žádosti; stanovení dne podání žádosti a dne, od kterého je účinná ochrana a dne, od kterého je účinná její změna; stanovení podmínek týkajících se specifikace produktu, včetně podmínek, za nichž se změna považuje za menší a podmínek týkajících se žádostí o změnu specifikace výrobku chráněného zeměpisného označení, neobsahují-li žádnou změnu jednotného dokumentu a podmínek týkajících se schválení těchto změn; omezení týkající se chráněného názvu; povahu a druh oznamovaných informací při výměně informací mezi členskými státy a Komisí; způsoby oznamování; pravidla týkající se přístupových práv k informacím nebo dostupným informačním systémům a podmínky a způsob zveřejnění informací; Je obzvláště důležité, aby Komise během přípravných prací vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni. Při přípravě a vypracovávání aktů v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předány současně, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě.
(20)
Za účelem zajištění jednotných podmínek k provedení tohoto nařízení, pokud jde o metody analýzy pro určování složení aromatizovaných vinných výrobků; rozhodnutí o udělení ochrany zeměpisného označení a o zamítnutí žádostí o tuto ochranu, rozhodnutí o zrušení ochrany zeměpisného označení a o zrušení ochrany stávajících zeměpisných označení; rozhodnutí o schválení menší změny specifikací výrobku; informace o zeměpisném označení, které mají být obsaženy ve specifikaci výrobku; způsoby zpřístupnění rozhodnutí týkajících se ochrany nebo zamítnutí zeměpisných označení veřejnosti; podávání přeshraničních žádostí; kontroly a ověřování prováděné členskými státy; postup, včetně přípustnosti, pro přezkum žádostí o ochranu nebo o schválení změny zeměpisného označení a rovněž postupu, včetně přípustnosti, pro žádosti o námitku, zrušení nebo přeměnu a předkládání informací týkajících se stávajících chráněných zeměpisných označení; správní a fyzické kontroly prováděné členskými státy a Komisí a pravidla pro poskytování informací nezbytných pro uplatňování ustanovení o žádostech o výměnu informací mezi členskými státy a Komisí, včetně způsobů správy oznamovaných informací, jakož i pravidla týkající se obsahu, formy, časového rozvrhu, četnosti a lhůt oznámení a způsoby předávání nebo poskytování informací a dokumentů členským státům, příslušným orgánům třetích zemí nebo veřejnosti; by měly být Komisi svěřeny prováděcí pravomoci. Tyto prováděcí pravomoci by měly být vykonávány v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 (12).
(21)
Komise by měla prostřednictvím prováděcích aktů, aniž vzhledem ke zvláštnímu charakteru uvedených aktů uplatní nařízení (EU) č. 182/2011, zveřejnit jednotný dokument v Úředním věstníku Evropské unie, rozhodnout o tom, zda zamítne žádost o ochranu zeměpisného označení z důvodu nepřípustnosti, a vytvořit a vést rejstřík zeměpisných značení chráněných podle tohoto nařízení, včetně údajů o stávajících zeměpisných označeních v tomto rejstříku nebo jejich výmazu z rejstříku.
(22)
Při přechodu z pravidel stanovených nařízením (EHS) č. 1601/91 na pravidla stanovená v tomto nařízení by mohly vzniknout potíže, jimiž se toto nařízení nezabývá. Na Komisi by za tímto účelem měla být přenesena pravomoc přijmout nezbytná přechodná opatření.
(23)
K usnadnění hladkého přechodu z pravidel stanovených nařízením (EHS) č. 1601/91 na pravidla stanovená v tomto nařízení by měl být poskytnut dostatečný časový prostor a stanovena vhodná úprava. V každém případě by mělo být uvádění stávajících zásob na trh povoleno od okamžiku uplatňování tohoto nařízení až do vyčerpání těchto zásob.
(24)
Jelikož cílů tohoto nařízení, totiž stanovení pravidel pro definici, popis, obchodní úpravu a označování aromatizovaných vinných výrobků, jakož i ochranu zeměpisných označení aromatizovaných vinných výrobků, nemůže být dosaženo uspokojivě členskými státy, ale spíše jich, z důvodu jejich rozsahu a dopadů může být lépe dosaženo na úrovni Unie, smí Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je nezbytné pro dosažení těchto cílů,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
OBLAST PŮSOBNOSTI A DEFINICE
Článek 1
Předmět a oblast působnosti
1. Toto nařízení stanoví pravidla pro definici, popis, obchodní úpravu a označování aromatizovaných vinných výrobků, jakož i ochranu zeměpisných označení aromatizovaných vinných výrobků.
2. Na obchodní úpravu a označování aromatizovaných vinných výrobků se použije nařízení (EU) č. 1169/2011, není-li v tomto nařízení stanoveno jinak.
3. Toto nařízení se vztahuje na všechny aromatizované vinné výrobky uváděné na trh v Unii bez ohledu na to, jsou-li vyrobeny v členských státech nebo ve třetích zemích, jakož i na aromatizované vinné výrobky vyrobené v Unii pro vývoz.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se rozumí:
1)
„obchodním označením“ název kteréhokoli aromatizovaného vinného výrobku stanoveného v tomto nařízení;
2)
„popisem“ seznam specifických vlastností aromatizovaného vinného výrobku;
3)
„zeměpisným označením“ označení identifikující aromatizovaný vinný výrobek jako pocházející z oblasti, konkrétního místa nebo země, jestliže lze danou jakost, pověst nebo jinou vlastnost takového výrobku přičíst především jeho zeměpisnému původu.
KAPITOLA II
DEFINICE, POPIS, OBCHODNÍ ÚPRAVA A OZNAČENÍ AROMATIZOVANÝCH VINNÝCH VÝROBKŮ
Článek 3
Definice a klasifikace aromatizovaných vinných výrobků
1. Aromatizované vinné výrobky jsou výrobky získané z produktů v odvětví vína podle nařízení (EU) č. 1308/2013, které byly aromatizovány. Dělí se do těchto kategorií:
a)
aromatizovaná vína;
b)
aromatizované vinné nápoje;
c)
aromatizované vinné koktejly.
2. Aromatizované víno je nápoj:
a)
získaný z jednoho nebo více výrobků z révy vinné vymezených v části IV bodě 5 přílohy II a v části II bodech 1 a 3 až 9 přílohy VII nařízení (EU) č. 1308/2013, s výjimkou vína „Retsina“;
b)
v němž výrobky z révy vinné uvedené v písmenu a) představují alespoň 75 % celkového objemu;
c)
do něhož může být přidán alkohol;
d)
do něhož mohou být přidána barviva;
e)
do něhož může být přidán hroznový mošt, částečně zkvašený hroznový mošt nebo obojí;
f)
který může být přislazen;
g)
který má skutečný obsah alkoholu nejméně 14,5 % objemových, avšak méně než 22 % objemových a celkový obsah alkoholu nejméně 17,5 % objemových;
3. Aromatizovaný vinný nápoj je nápoj:
a)
získaný z jednoho nebo více výrobků z révy vinné vymezených v části II bodech 1, 2 a 4 až 9 přílohy VII nařízení (EU) č. 1308/2013, s výjimkou vín připravených s přidáním alkoholu a vína „Retsina“;
b)
v němž výrobky z révy vinné uvedené v písmenu a) představují alespoň 50 % celkového objemu;
c)
do něhož nebyl přidán žádný alkohol, není-li v příloze II uvedeno jinak;
d)
do něhož mohou být přidána barviva;
e)
do něhož může být přidán hroznový mošt, částečně zkvašený hroznový mošt nebo obojí;
f)
který může být přislazen;
g)
který má skutečný obsah alkoholu nejméně 4,5 % objemových, avšak méně než 14,5 % objemových.
4. Aromatizovaný vinný koktejl je nápoj:
a)
získaný z jednoho nebo více výrobků z révy vinné vymezených v části II bodech 1, 2 a 4 až 11 přílohy VII nařízení (EU) č. 1308/2013, s výjimkou vín připravených s přidáním alkoholu a vína „Retsina“;
b)
v němž výrobky z révy vinné uvedené v písmenu a) představují alespoň 50 % celkového objemu;
c)
do něhož nebyl přidán žádný alkohol;
d)
do něhož mohou být přidána barviva;
e)
který může být přislazen;
f)
který má skutečný obsah alkoholu více než 1,2 % objemových, avšak méně než 10 % objemových.
Článek 4
Výrobní postupy a metody analýzy pro aromatizované vinné výrobky
1. Aromatizované vinné výrobky musí být vyrobeny v souladu s požadavky, omezeními a popisy stanovenými v přílohách I a II.
2. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 33, pokud jde o stanovení povolených výrobních postupů pro získávání aromatizovaných vinných výrobků, přičemž zohlední očekávání spotřebitelů.
Při stanovení povolených výrobních postupů uvedených v prvním pododstavci zohlední Komise výrobní postupy doporučené a zveřejněné Mezinárodní organizací pro révu a víno (OIV).
3. Komise v případě potřeby přijme prostřednictvím prováděcích aktů metody analýzy pro určování složení aromatizovaných vinných výrobků. Tyto metody musí být založeny na příslušných metodách doporučených a zveřejněných Mezinárodní organizací pro révu a víno (OIV), pokud nejsou s ohledem na sledovaný cíl neúčinné nebo nevhodné. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 34 odst. 2.
Do přijetí těchto metod Komisí se použijí metody povolené dotyčným členským státem.
4. Na výrobky z vinné révy používané při výrobě aromatizovaných vinných výrobků se použijí enologické postupy a omezení stanovené v souladu s článkem 74, čl. 75 odst. 4 a článkem 80 nařízení (EU) č. 1308/2013.
Článek 5
Obchodní označení
1. Pro jakýkoliv aromatizovaný vinný výrobek uváděný na trh v Unii se použijí obchodní označení stanovená v příloze II, pokud tento výrobek splňuje požadavky na odpovídající obchodní označení stanovené v uvedené příloze. Tato obchodní označení mohou být nahrazena vžitým názvem výrobku ve smyslu čl. 2 odst. 2 písm. o) nařízení (EU) č. 1169/2011.
2. Jestliže aromatizované vinné výrobky splňují požadavky více než jednoho obchodního označení, je povoleno používání pouze jednoho z těchto obchodních označení, není-li v příloze II uvedeno jinak.
3. V popisu, obchodní úpravě nebo označení alkoholického nápoje, který nevyhovuje požadavkům stanoveným v tomto nařízení, nesmí být použito spojení slov nebo obratů, jako jsou „druh“, „typ“, „styl“, „značky“, „s příchutí“ nebo jakékoli jiné výrazy podobné jakémukoli obchodnímu označení.
4. Obchodní označení mohou být doplněna nebo nahrazena zeměpisným označením chráněným podle tohoto nařízení.
5. Aniž je dotčen článek 26, obchodní označení nesmějí být doplněna chráněnými označeními původu nebo chráněnými zeměpisnými označeními, na něž mají nárok vinné výrobky.
Článek 6
Další údaje u obchodního označení
1. Obchodní označení uvedená v článku 5 mohou být rovněž doplněna těmito údaji týkajícími se obsahu cukru v aromatizovaném vinném výrobku:
a) „extra suchý“: pro výrobky s obsahem cukru menším než 30 gramů na litr a u kategorie aromatizovaných vín a odchylně od čl. 3 odst. 2 písm. g) s minimálním celkovým obsahem alkoholu nejméně 15 % objemových;
b) „suchý“: pro výrobky s obsahem cukru menším než 50 gramů na litr a u kategorie aromatizovaných vín a odchylně od čl. 3 odst. 2 písm. g) s minimálním celkovým obsahem alkoholu nejméně 16 % objemových;
c) „polosuchý“: pro výrobky s obsahem cukru 50 až 90 gramů na litr;
d) „polosladký“: pro výrobky s obsahem cukru vyšším než 90 a menším než 130 gramů na litr;
e) „sladký“: pro výrobky s obsahem cukru 130 gramů na litr nebo vyšším.
Obsah cukru uvedený v prvním pododstavci písm. a) až e) je vyjádřen jako invertní cukr.
Údaje „polosladký“ a „sladký“ mohou být doprovázeny údajem o obsahu cukru vyjádřeném v gramech invertního cukru na litr.
2. Pokud je obchodní označení doplněno údajem „šumivý“ nebo je tento údaj jeho součástí, musí množství použitého šumivého vína činit nejméně 95 %.
3. Obchodní označení mohou být rovněž doplněna odkazem na hlavní použitou látku určenou k aromatizaci.
Článek 7
Údaj o provenienci
Je-li uvedena provenience aromatizovaných vinných výrobků, musí odpovídat místu, kde byl aromatizovaný vinný výrobek vyroben. Provenience musí být uvedena slovy „vyrobeno v (…)“ nebo vyjádřena rovnocenným výrazem s doplněním názvu odpovídajícího členského státu nebo třetí země.
Článek 8
Používání jazyka v obchodní úpravě a označování aromatizovaných vinných výrobků
1. Obchodní označení uvedená kurzívou v příloze II se na etiketě ani při obchodní úpravě aromatizovaných vinných výrobků nepřekládají.
Další údaje podle tohoto nařízení vyjádřené slovy se uvádějí alespoň v jednom nebo více úředních jazycích Unie.
2. Název zeměpisného označení chráněného podle tohoto nařízení se uvádí na etiketě v jazyce nebo jazycích, v němž je zapsáno, a to i tehdy, pokud se zeměpisným označením nahrazuje obchodní označení v souladu s čl. 5 odst. 4.
Píše-li se název zeměpisného označení chráněného podle tohoto nařízení jinou než latinskou abecedou, může se název rovněž uvést v jednom nebo více úředních jazycích Unie.
Článek 9
Přísnější pravidla stanovená členskými státy
Členské státy mohou v rámci uplatňování politiky jakosti aromatizovaných vinných výrobků se zeměpisným označením chráněným podle tohoto nařízení, které jsou vyrobeny na jejich území, nebo pro zavedení nových zeměpisných označení stanovit pro výrobu a popis přísnější pravidla než ta, která jsou uvedena v článku 4 a v přílohách I a II, pokud jsou slučitelná s právem Unie.
KAPITOLA III
ZEMĚPISNÁ OZNAČENÍ
Článek 10
Obsah žádostí o ochranu
1. Žádosti o ochranu názvů jako zeměpisných označení zahrnují formální část, ve které se uvádí:
a)
název, který se má chránit;
b)
jméno a adresa žadatele;
c)
specifikace výrobku uvedená v odstavci 2 a
d)
jednotný dokument shrnující specifikaci výrobku uvedenou v odstavci 2.
2. Aby byl výrobek způsobilý pro užívání zeměpisného označení chráněného podle tohoto nařízení, musí být v souladu s příslušnou specifikací výrobku, která obsahuje alespoň:
a)
název, který se má chránit;
b)
popis výrobku, zejména jeho základní analytické vlastnosti, jakož i uvedení jeho organoleptických vlastností;
c)
případně zvláštní výrobní postupy a specifikace i příslušná omezení pro výrobu výrobku;
d)
vymezení příslušné zeměpisné oblasti;
e)
podrobné údaje potvrzující souvislost uvedenou v čl. 2 odst. 3;
f)
příslušné požadavky stanovené v unijních nebo vnitrostátních prvních předpisech, anebo pokud tak stanoví členské státy, stanovené organizací, která spravuje chráněná zeměpisná označení, s přihlédnutím ke skutečnosti, že tyto požadavky musí být objektivní, nediskriminační a slučitelné s právem Unie;
g)
uvedení hlavní suroviny, z níž se aromatizovaný vinný výrobek získává;
h)
název a adresu orgánů nebo subjektů, které ověřují soulad s ustanoveními specifikace výrobku, a jejich konkrétní úkoly.
Článek 11
Žádost o ochranu týkající se zeměpisné oblasti ve třetí zemi
1. Pokud se žádost o ochranu týká zeměpisné oblasti ve třetí zemi, musí obsahovat kromě údajů stanovených v článku 10 údaje, které potvrzují, že daný název je chráněn v zemi původu.
2. Žádost o ochranu zašle Komisi žadatel buď přímo, nebo prostřednictvím příslušných orgánů dané třetí země.
3. Žádost o ochranu se podává v některém z úředních jazyků Unie nebo se k ní přiloží ověřený překlad do některého z úředních jazyků Unie.
Článek 12
Žadatelé
1. Žádost o ochranu zeměpisného označení může podat jakákoli dotčená skupina výrobců nebo ve výjimečných případech jednotlivý výrobce. Na žádosti o ochranu se mohou podílet i další dotčené osoby.
2. Výrobci mohou podat žádost o ochranu pouze na aromatizované vinné výrobky, které vyrábějí.
3. V případě názvu označujícího přeshraniční zeměpisnou oblast může být podána společná žádost o ochranu.
Článek 13
Předběžné vnitrostátní řízení
1. Žádosti o ochranu zeměpisného označení aromatizovaných vinných výrobků pocházejících z Unie podléhají předběžnému vnitrostátnímu postupu v souladu s odstavci 2 až 7 tohoto článku.
2. Žádost o ochranu se podává členskému státu, na jehož území má zeměpisné označení původ.
3. Členský stát posoudí, zda žádost o ochranu splňuje podmínky stanovené v této kapitole.
Členský stát v rámci vnitrostátního řízení zajistí vhodné zveřejnění žádosti o ochranu a stanoví alespoň dvouměsíční lhůtu ode dne zveřejnění, během níž může každá fyzická nebo právnická osoba s oprávněným zájmem, která má bydliště nebo je usazena na území tohoto členského státu, vznést proti navrhované ochraně námitku podáním řádně odůvodněného prohlášení danému členskému státu.
4. Pokud členský stát shledá, že zeměpisné označení nesplňuje příslušné požadavky nebo je obecně neslučitelné s právem Unie, žádost zamítne.
5. Pokud členský stát shledá, že příslušné požadavky jsou splněny:
a)
zveřejní jednotný dokument a specifikaci výrobku alespoň na internetu a
b)
postoupí Komisi žádost o ochranu obsahující tyto informace:
i)
jméno a adresu žadatele,
ii)
specifikaci výrobku uvedenou v čl. 10 odst. 2,
iii)
jednotný dokument uvedený v čl. 10 odst. 1 písm. d),
iv)
prohlášení členského státu, že žádost podaná žadatelem podle jeho názoru splňuje požadované podmínky, a
v)
odkaz na zveřejnění uvedené v písmenu a).
Informace uvedené v prvním pododstavci písm. b) se poskytují v některém z úředních jazyků Unie nebo se k nim přiloží ověřený překlad v některém z těchto jazyků.
6. Členské státy přijmou právní a správní předpisy nezbytné k dosažení souladu s tímto článkem do 28. března 2015.
7. Jestliže členský stát nemá vnitrostátní právní předpisy týkající se ochrany zeměpisných označení, může, ovšem pouze přechodně, udělit danému názvu ochranu podle této kapitoly na vnitrostátní úrovni. Tato ochrana je účinná ode dne, kdy byla Komisi podána žádost a její platnost končí dnem, kdy je podle této kapitoly přijato rozhodnutí o zápisu nebo o jeho zamítnutí.
Článek 14
Přezkum prováděný Komisí
1. Komise zveřejní den podání žádosti o ochranu.
2. Komise přezkoumá, zda žádost o ochranu podle čl. 13 odst. 5 splňuje podmínky stanovené v této kapitole.
3. Shledá-li Komise, že podmínky stanovené v této kapitole jsou splněny, zveřejní prostřednictvím prováděcích aktů přijatých bez ohledu na postup uvedený v čl. 34 odst. 2 jednotný dokument podle čl. 10 odst. 1 písm. d) a odkaz na zveřejnění specifikace výrobku podle čl. 13 odst. 5 písm. a) v Úředním věstníku Evropské unie.
4. Shledá-li Komise, že podmínky stanovené v této kapitole nejsou splněny, rozhodne prostřednictvím prováděcích aktů o zamítnutí žádosti. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 34 odst. 2.
Článek 15
Řízení o námitce
Během dvou měsíců ode dne zveřejnění uvedeného v čl. 14 odst. 3 může každý členský stát nebo třetí země nebo každá fyzická nebo právnická osoba s oprávněným zájmem, která má bydliště nebo je usazena na území jiného členského státu než osoba podávající žádost o ochranu, nebo na území třetí země, vznést u Komise námitku proti navrhované ochraně podáním řádně odůvodněného prohlášení týkajícího se podmínek způsobilosti podle této kapitoly.
Fyzické nebo právnické osoby, které mají bydliště nebo jsou usazeny ve třetí zemi, podávají prohlášení buď přímo, nebo prostřednictvím orgánů příslušné třetí země ve lhůtě dvou měsíců uvedené v prvním pododstavci.
Článek 16
Rozhodnutí o ochraně
Komise rozhodne na základě informací, které má k dispozici, po ukončení řízení o námitce uvedeného v článku 15 prostřednictvím prováděcích aktů buď o udělení ochrany zeměpisnému označení, které splňuje podmínky stanovené v této kapitole a je slučitelné s právem Unie, nebo o zamítnutí žádosti, nejsou-li uvedené podmínky splněny. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 34 odst. 2.
Článek 17
Homonyma
1. Název, pro který byla podána žádost o ochranu a který je zcela nebo částečně homonymní s názvem již zapsaným podle tohoto nařízení, se zapíše s náležitým přihlédnutím k místnímu a tradičnímu používání a ke skutečnému riziku záměny.
2. Nesmí být zapsán homonymní název, který uvádí spotřebitele v omyl a vzbuzuje domněnku, že se jedná o výrobky pocházející z jiného území, a to ani v případě, že název svým zněním danému území, regionu nebo místu původu daných výrobků odpovídá.
3. Zapsaný homonymní název lze použít pouze tehdy, pokud je v praxi dostatečný rozdíl mezi homonymním názvem zapsaným později a názvem v rejstříku již zapsaným, a to s ohledem na potřebu zacházet s dotyčnými výrobci rovným způsobem a neuvádět spotřebitele v omyl.
Článek 18
Důvody zamítnutí ochrany
1. Názvy, které zdruhověly, nesmí být chráněny jako zeměpisné označení.
Pro účely této kapitoly se „názvem, který zdruhověl“ rozumí název aromatizovaného vinného výrobku, který přestože se váže k místu nebo regionu, kde byl tento výrobek původně vyráběn nebo uváděn na trh, se stal v Unii běžným názvem určitého aromatizovaného vinného výrobku.
Při určování, zda název zdruhověl, se přihlíží ke všem významným skutečnostem, zejména:
a)
ke stávající situaci v Unii, především v oblastech spotřeby;
b)
k příslušnému právu Unie nebo vnitrostátnímu právu.
2. Název nesmí být chráněn jako zeměpisné označení, pokud by vzhledem k pověsti ochranné známky a její proslulosti mohla ochrana uvést spotřebitele v omyl ohledně skutečné identity aromatizovaného vinného výrobku.
Článek 19
Vztah k ochranným známkám
1. Pokud je zeměpisné označení chráněno podle tohoto nařízení, zamítne se žádost o zápis ochranné známky, používané způsobem uvedeným v čl. 20 odst. 2, týkající se aromatizovaného vinného výrobku, pokud byla žádost o zápis ochranné známky podána po dni podání žádosti o ochranu zeměpisného označení Komisi a zeměpisné označení je následně chráněno.
Ochranné známky zapsané v rozporu s prvním pododstavcem se prohlásí za neplatné.
2. Aniž je dotčen čl. 17 odst. 2, může být ochranná známka používaná způsobem uvedeným v čl. 20 odst. 2, o niž bylo zažádáno, nebo která je zapsána nebo zavedena svým používáním, umožňují-li to příslušné právní předpisy, na území Unie přede dnem podání žádosti o ochranu zeměpisného označení Komisi, i nadále používána a obnovena bez ohledu na ochranu zeměpisného označení, pokud neexistují důvody k prohlášení ochranné známky za neplatnou nebo k jejímu zrušení podle směrnice Evropského parlamentu a Rady 2008/95/ES (13) nebo nařízení Rady (ES) č. 207/2009 (14).
V takovém případě se používání zeměpisného označení povolí společně s příslušnými ochrannými známkami.
Článek 20
Ochrana
1. Zeměpisná označení chráněná podle tohoto nařízení může použít každý hospodářský subjekt, který uvádí na trh aromatizovaný vinný výrobek, jenž byl vyroben v souladu s příslušnou specifikací výrobku.
2. Zeměpisná označení chráněná podle tohoto nařízení a aromatizované vinné výrobky s těmito chráněnými názvy v souladu se specifikací výrobku jsou chráněny proti:
a)
jakémukoli přímému či nepřímému obchodnímu použití chráněného názvu:
i)
u srovnatelného výrobku, který nevyhovuje specifikaci výrobku s chráněným názvem, nebo
ii)
pokud toto používání umožňuje těžit z dobré pověsti daného zeměpisného označení;
b)
jakémukoli zneužití, napodobení nebo připomenutí, a to i tehdy, je-li uveden skutečný původ výrobku nebo služby nebo je-li chráněný název přeložen, přepsán nebo transliterován či doprovázen výrazy jako „druh“„typ“, „způsob“, „jak se vyrábí v“, „napodobenina“, „chuť“, „jako“ nebo podobnými výrazy;
c)
jakémukoli jinému nepravdivému nebo zavádějícímu údaji o provenienci, původu, povaze nebo základních vlastnostech výrobku použitému na vnitřním nebo vnějším obalu, na reklamním materiálu nebo na dokladech týkajících se daného vinařského výrobku, jakož i proti použití přepravního obalu, který by mohl vyvolat mylný dojem, pokud jde o původ výrobku;
d)
všem ostatním praktikám, které by mohly spotřebitele uvést v omyl, pokud jde o skutečný původ výrobku.
3. Zeměpisná označení chráněná podle tohoto nařízení nesmějí v Unii zdruhovět ve smyslu čl. 18 odst. 1.
4. Členské státy přijmou vhodná správní opatření a učiní právní kroky k tomu, aby zabránily neoprávněnému používání uvedenému v odstavci 2 zeměpisných označení chráněných podle tohoto nařízení nebo toto používání zastavily.
Článek 21
Rejstřík
Komise prostřednictvím prováděcích aktů přijatých bez ohledu na postup podle v čl. 34 odst. 2, vytvoří a vede veřejně přístupný elektronický rejstřík zeměpisných označení aromatizovaných vinných výrobků, která jsou chráněna podle tohoto nařízení.
V rejstříku uvedeném v prvním pododstavci mohou být jako zeměpisná označení chráněná podle tohoto nařízení zapsána zeměpisná označení týkající se výrobků ze třetích zemí, která jsou chráněna v Unii na základě mezinárodní dohody, jíž je Unie smluvní stranou.
Článek 22
Určení příslušného orgánu
1. Členské státy určí příslušný orgán či orgány odpovědné za kontroly dodržování povinností stanovených touto kapitolou v souladu s kritérii stanovenými článkem 4 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 882/2004 (15).
2. Členské státy zajistí, aby mohl systém kontrol využívat každý hospodářský subjekt dodržující ustanovení této kapitoly.
3. Členské státy sdělí Komisi příslušný orgán nebo orgány uvedené v odstavci 1. Komise jejich názvy a adresy zveřejní a pravidelně je aktualizuje.
Článek 23
Ověření souladu se specifikacemi
1. V případě zeměpisných označení chráněných podle tohoto nařízení, která se vztahují k zeměpisným oblastem v Unii, zajišťují každoroční ověření souladu se specifikací výrobku během výroby a během úpravy nebo po úpravě aromatizovaných vinných výrobků:
a)
příslušný orgán nebo orgány uvedené v článku 22 nebo
b)
jeden nebo více kontrolních subjektů odpovědných za ověření ve smyslu čl. 2 druhého pododstavce bodu 5 nařízení (ES) č. 882/2004, které působí jako subjekty pro certifikaci výrobku v souladu s kritérii stanovenými v článku 5 uvedeného nařízení.
Náklady na toto ověření nesou hospodářské subjekty, jichž se týká.
2. V případě zeměpisných označení chráněných podle tohoto nařízení, která se vztahují k zeměpisným oblastem ve třetí zemi, zajišťují každoroční ověření souladu se specifikací výrobku během výroby a během úpravy nebo po úpravě aromatizovaných vinných výrobků:
a)
jeden nebo více orgánů veřejné správy určených třetí zemí nebo
b)
jeden nebo více subjektů pro certifikaci.
3. Subjekty uvedené v odst. 1 písm. b) a odst. 2 písm. b) musí splňovat požadavky stanovené normou EN ISO/IEC 17065:2012 (Posuzování shody - požadavky na subjekty certifikující výrobky, procesy a služby) a musí být podle této normy schváleny.
4. Ověřují-li orgán nebo orgány uvedené v odst. 1 písm. a) a odst. 2 písm. a) soulad se specifikací výrobku, musí poskytovat náležité záruky objektivity a nestrannosti a mít k dispozici kvalifikované pracovníky a zdroje nezbytné k plnění svých úkolů.
Článek 24
Změny specifikace výrobku
1. Žadatel, který splňuje podmínky stanovené v článku 12, může žádat o schválení změny specifikace výrobku zeměpisného označení chráněného podle tohoto nařízení, zejména za účelem zohlednění vývoje vědeckých a technických poznatků nebo nového vymezení zeměpisné oblasti uvedené v čl. 10 odst. 2 písm. d). V žádosti se uvedou požadované změny a jejich odůvodnění.
2. Pokud navrhovaná změna vyžaduje jednu nebo více změn v jednotném dokumentu podle čl. 10 odst. 1 písm. d), použijí se na žádost o změnu obdobně články 13 až 16. Jsou-li však navrhované změny pouze menšího rozsahu, Komise prostřednictvím prováděcích aktů rozhodne, zda schválí žádost bez ohledu na postup stanovený v čl. 14 odst. 2 a článku 15, a v případě schválení zveřejní údaje podle čl. 14 odst. 3. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 34 odst. 2.
Článek 25
Zrušení
Komise může z vlastního podnětu nebo na základě řádně odůvodněné žádosti členského státu, třetí země nebo fyzické či právnické osoby s oprávněným zájmem rozhodnout prostřednictvím prováděcích aktů o zrušení ochrany zeměpisného označení, pokud již není zajištěn soulad s příslušnou specifikací výrobku. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 34 odst. 2.
Články 13 až 16 se použijí obdobně.
Článek 26
Stávající zeměpisná označení
1. Zeměpisná označení aromatizovaných vinných výrobků uvedených v příloze II nařízení (EHS) č. 1601/91 a jakékoli zeměpisné označení předložené ke schválení v některém členském státě a tímto členským státem schválené do 27. března 2014 jsou automaticky chráněna jako zeměpisná označení podle tohoto nařízení. Komise prostřednictvím prováděcích aktů přijatých bez ohledu na postup podle čl. 34 odst. 2 tohoto nařízení zapíše tato zeměpisná označení do rejstříku stanoveného v článku 21 tohoto nařízení.
2. Členské státy v případě stávajících zeměpisných označení uvedených v odstavci 1 předají Komisi:
a)
formální část podle čl. 10 odst. 1;
b)
vnitrostátní rozhodnutí o schválení.
3. Stávající zeměpisná označení uvedená v odstavci 1, ke kterým nejsou do 28. března 2017 předloženy informace podle odstavce 2, ztrácejí ochranu podle tohoto nařízení. Komise učiní prostřednictvím prováděcích aktů přijatých bez ohledu na postup podle čl. 34 odst. 2 odpovídající formální kroky k výmazu těchto názvů z rejstříku uvedeného v článku 21.
4. Na stávající zeměpisná označení uvedená v odstavci 1 tohoto článku se nepoužije článek 25.
Komise může z vlastního podnětu do 28. března 2018 prostřednictvím prováděcích aktů rozhodnout o zrušení ochrany stávajících zeměpisných označení uvedených v odstavci 1 tohoto článku, pokud nejsou v souladu s čl. 2 bodem 3. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 34 odst. 2.
Článek 27
Poplatky
Členské státy mohou vybírat poplatek za účelem uhrazení nákladů, včetně nákladů vzniklých v rámci přezkumu žádostí o ochranu, prohlášení o námitkách, žádostí o změnu a o zrušení podle této kapitoly.
Článek 28
Přenesené pravomoci
1. Za účelem zohlednění specifických vlastností výroby ve vymezené zeměpisné oblasti je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 33, pokud jde o:
a)
kritéria pro vymezení zeměpisné oblasti a
b)
pravidla, omezení a odchylky týkající se výroby ve vymezené zeměpisné oblasti.
2. K zajištění jakosti a zpětné vysledovatelnosti výrobků je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 33 za účelem stanovení podmínek, za nichž může specifikace výrobku obsahovat dodatečné požadavky nad rámec požadavků uvedených v čl. 10 odst. 2 písm. f).
3. Za účelem zajištění práv nebo oprávněných zájmů výrobců nebo hospodářských subjektů je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 33, v nichž stanoví:
a)
případy, kdy může jednotlivý výrobce požádat o ochranu zeměpisného označení;
b)
omezení, pro určitý druh žadatele, který může požádat o ochranu zeměpisného označení;
c)
podmínky týkající se žádosti o ochranu zeměpisného označení, přezkumu prováděného Komisí, řízení o námitce a postupů pro změnu a zrušení zeměpisných označení;
d)
podmínky pro přeshraniční žádosti;
e)
stanoví den, kdy byla žádost podána;
f)
den, od kterého začíná ochrana;
g)
podmínky, za nichž se změna považuje za menší podle čl. 24 odst. 2;
h)
den, ke kterému změna vstoupí v platnost;
i)
podmínky týkající se žádostí o změnu specifikace výrobku zeměpisného označení chráněného podle tohoto nařízení, neobsahují-li žádnou změnu jednotného dokumentu uvedeného v čl. 10 odst. 1 písm. d).
4. Za účelem zajištění přiměřené ochrany je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článku 33, v nichž stanoví omezení týkající se chráněného názvu.
Článek 29
Prováděcí pravomoci
1. Komise může prostřednictvím prováděcích aktů přijmout veškerá nezbytná opatření související s touto kapitolou, pokud jde o:
a)
informace poskytované ve specifikaci výrobku, jde-li o souvislost uvedenou v čl. 2 bodu 3 mezi zeměpisnou oblastí a konečným výrobkem;
b)
způsoby zveřejňování rozhodnutí o ochraně nebo zamítnutí uvedených v článku 16;
c)
podávání přeshraničních žádostí;
d)
kontroly a ověření prováděná členskými státy, včetně testování.
Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 34 odst. 2.
2. Komise může prostřednictvím prováděcích aktů přijmout veškerá nezbytná opatření související s touto kapitolou a týkající se postupu, včetně přípustnosti, pro přezkum žádostí o ochranu nebo o schválení změny zeměpisného označení a rovněž postupu, včetně přípustnosti, pro žádosti o námitku, zrušení nebo přeměnu a předkládání informací týkajících se stávajících chráněných zeměpisných označení, zejména pokud jde o:
a)
vzory dokumentů a formát pro předávání;
b)
lhůty;
c)
podrobné údaje o skutečnostech, dokladech a dalších dokumentech předkládaných spolu s žádostí.
Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 34 odst. 2.
Článek 30
Nepřípustná žádost
V případě, že je žádost podaná podle této kapitoly považována za nepřípustnou, rozhodne Komise prostřednictvím prováděcích aktů přijatých bez ohledu na postup podle čl. 34 odst. 2 o zamítnutí žádosti jako nepřípustné.
KAPITOLA IV
OBECNÁ, PŘECHODNÁ A ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 31
Kontroly a ověření aromatizovaných vinných výrobků
1. Za kontroly aromatizovaných vinných výrobků jsou odpovědné členské státy. Přijmou veškerá opatření nezbytná k zajištění souladu s ustanoveními tohoto nařízení, a zejména určí orgán nebo orgány příslušné pro kontrolu dodržování povinností stanovených tímto nařízením v souladu s nařízením (ES) č. 882/2004.
2. Komise v případě potřeby přijme prostřednictvím prováděcích aktů pravidla pro správní a fyzické kontroly prováděné členskými státy týkající se plnění povinností vyplývajících z uplatňování tohoto nařízení.
Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 34 odst. 2.
Článek 32
Výměna informací
1. Členské státy a Komise si navzájem oznámí veškeré informace nezbytné pro uplatňování tohoto nařízení a pro dodržování mezinárodních závazků týkajících se aromatizovaných vinných výrobků. Tyto informace mohou být v případě potřeby předány nebo zpřístupněny příslušným orgánům třetích zemí a mohou být zveřejněny.
2. Aby byla oznámení uvedená v odstavci 1 rychlá, účinná, přesná a nákladově efektivní, je Komisi svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 33, v nichž stanoví:
a)
povahu a druh oznamovaných informací;
b)
způsoby oznamování;
c)
pravidla týkající se přístupových práv k informacím nebo dostupným informačním systémům;
d)
podmínky a způsob zveřejnění informací.
3. Komise prostřednictvím prováděcích aktů stanoví:
a)
pravidla pro poskytování informací nezbytných k uplatňování tohoto článku;
b)
způsoby správy oznamovaných informací a pravidla týkající se obsahu, formy, časového rozvrhu, četnosti a lhůt oznámení;
c)
způsoby předávání nebo poskytování informací a dokumentů členským státům, příslušným orgánům třetích zemí nebo veřejnosti.
Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 34 odst. 2.
Článek 33
Výkon přenesené pravomoci
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je svěřena Komisi za podmínek stanovených v tomto článku.
2. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedená v čl. 4 odst. 2, článku 28, čl. 32 odst. 2 a čl. 36 odst. 1 je Komisi svěřena na dobu pěti let ode dne 27. března 2014. Komise vypracuje zprávu o přenesené pravomoci nejpozději devět měsíců před koncem tohoto pětiletého období. Přenesení pravomoci se automaticky prodlužuje o stejně dlouhá období, pokud Evropský parlament nebo Rada nevysloví proti tomuto prodloužení námitku nejpozději tři měsíce před koncem každého z těchto období.
3. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomoci uvedené v čl. 4 odst. 2, článku 28, čl. 32 odst. 2 a čl. 36 odst. 1 kdykoli zrušit. Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomoci v něm blíže určené. Nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.
4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
5. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle čl. 4 odst. 2, článku 28, čl. 32 odst. 2 a čl. 36 odst. 1 vstoupí v platnost pouze pokud proti němu Evropský parlament nebo Rada nevysloví námitky ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty informují Komisi o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.
Článek 34
Postup projednávání ve výboru
1. Komisi je nápomocen Výbor pro aromatizované vinné výrobky. Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011.
2. Odkazuje-li se na tento odstavec, použije se článek 5 nařízení (EU) č. 182/2011.
Nevydá-li výbor v případě prováděcích aktů uvedených čl. 4 odst. 3 prvním pododstavci a v čl. 29 odst. 1 písm. b) žádné stanovisko, Komise navrhovaný prováděcí akt nepřijme a použije se čl. 5 odst. 4 třetí pododstavec nařízení (EU) č. 182/2011.
Článek 35
Zrušení
Nařízení (EHS) č. 1601/91 se zrušuje s účinkem od 28. března 2015.
Odkazy na zrušené nařízení se považují za odkazy na toto nařízení v souladu se srovnávací tabulkou uvedenou v příloze III tohoto nařízení.
Článek 36
Přechodná opatření
1. Za účelem usnadnění přechodu z pravidel stanovených nařízením (EHS) č. 1601/1991 na pravidla stanovená tímto nařízením je Komisi v souladu s článkem 33 svěřena pravomoc přijímat případně akty v přenesené pravomoci týkající se přijetí opatření pozměňujících toto nařízení či opatření odchylujících se od něj, která zůstanou v platnosti do 28. března 2018.
2. Aromatizované vinné výrobky, které nesplňují požadavky tohoto nařízení, avšak byly vyrobeny v souladu s nařízením (EHS) č. 1601/1991 před 27. březnem 2014, mohou být uváděny na trh až do vyčerpání zásob.
3. Aromatizované vinné výrobky, které splňují požadavky článků 1 až 6 a článku 9 tohoto nařízení, které byly vyrobeny před 27. březnem 2014, mohou být uváděny na trh až do vyčerpání zásob, jsou-li v souladu s nařízením (EHS) 1601/1991, pokud jde o všechny aspekty neupravené v článcích 1 až 6 a článku 9 tohoto nařízení.
Článek 37
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost sedmým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Použije se od 28. března 2015. Čl. 36 odst. 1 a 3 se však použijí od 27. března 2014.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
Ve Štrasburku dne 26. února 2014.
EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS (EU) N:o 251/2014,
annettu 26 päivänä helmikuuta 2014,
maustettujen viinituotteiden määritelmästä, kuvauksesta, esittelystä, merkinnöistä ja maantieteellisten merkintöjen suojasta sekä neuvoston asetuksen (ETY) N:o 1601/91 kumoamisesta
EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka
ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 43 artiklan 2 kohdan ja 114 artiklan,
ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
sen jälkeen kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille,
ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (1),
noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä (2),
sekä katsovat seuraavaa:
(1)
Maustettujen viinien, maustettujen viinipohjaisten juomien ja maustettujen viinistä valmistettujen juomasekoitusten, jäljempänä ’maustetut viinituotteet’, alaa on onnistuneesti säännelty neuvoston asetuksella (ETY) N:o 1601/91 (3) ja komission asetuksella (EY) N:o 122/94 (4). Teknisten innovaatioiden, markkinakehityksen ja kuluttajien muuttuvien odotusten perusteella on kuitenkin tarpeen päivittää tiettyjen maustettujen viinituotteiden määritelmään, kuvaukseen, esittelyyn, merkintöihin ja maantieteellisten merkintöjen suojaan sovellettavat säännöt ottaen samalla huomioon perinteiset valmistusmenetelmät.
(2)
Lissabonin sopimuksen voimaantulon vuoksi tarvitaan lisämuutoksia asetuksen (ETY) N:o 1601/91 nojalla komissiolle annettujen valtuuksien mukauttamiseksi Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 290 ja 291 artiklaan. Muutosten laajuuden vuoksi on aiheellista kumota asetus (ETY) N:o 1601/91 ja korvata se tällä asetuksella. Asetuksella (EY) N:o 122/94 otettiin käyttöön aromiaineiden käyttöä ja alkoholin lisäämistä tiettyihin maustettuihin viinituotteisiin koskevat säännöt, ja selkeyden vuoksi nämä säännöt olisi sisällytettävä tähän asetukseen.
(3)
Maustettujen viinituotteiden esittelyyn ja merkintöihin sovelletaan Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusta (EU) N:o 1169/2011 (5), jollei tässä asetuksessa toisin säädetä.
(4)
Maustetut viinituotteet ovat tärkeitä unionin kuluttajille, tuottajille ja maatalousalalle. Maustettuihin viinituotteisiin sovellettavilla toimenpiteillä olisi pyrittävä parantamaan kuluttajansuojaa, estämään vilpilliset käytänteet ja edistämään markkinoiden avoimuutta ja tervettä kilpailua. Toimenpiteillä turvataan unionin maustettujen viinituotteiden maine, jonka ne ovat saavuttaneet sisämarkkinoilla ja maailmanmarkkinoilla, ottamalla jatkossakin huomioon maustettujen viinituotteiden tuotannon perinteiset käytännöt ja lisääntynyt kuluttajansuojan ja tiedotuksen tarve. Tekniset innovaatiot olisi myös otettava huomioon sellaisten tuotteiden osalta, joiden laatua voidaan parantaa tällaisilla innovaatioilla vaikuttamatta asianomaisten maustettujen viinituotteiden perinteisiin ominaispiirteisiin.
(5)
Maustettujen viinituotteiden tuotanto on unionin maataloudelle tärkeä markkina-alue, mitä olisi korostettava sääntelykehyksellä.
(6)
Kuluttajien edun huomioon ottamiseksi tätä asetusta olisi sovellettava kaikkiin unionissa markkinoille saatettuihin maustettuihin viinituotteisiin riippumatta siitä, onko ne tuotettu jäsenvaltioissa vai kolmansissa maissa. Unionin maustettujen viinituotteiden maineen säilyttämiseksi ja parantamiseksi maailmanmarkkinoilla tässä asetuksessa säädettyjä sääntöjä olisi sovellettava myös maustettuihin viinituotteisiin, joita tuotetaan unionissa vientiä varten.
(7)
Maustettuja viinituotteita koskevan unionin oikeuden selkeyden ja avoimuuden varmistamiseksi on tarpeen määritellä selkeästi kyseisen oikeuden soveltamisalaan kuuluvat tuotteet, maustettujen viinituotteiden valmistusta, kuvausta, esittelyä ja merkintöjä koskevat perusteet ja erityisesti myyntinimitys. Olisi myös annettava vapaaehtoista lähtöisyysmerkintää koskevat erityissäännöt, jotka täydentävät asetuksessa (EU) N:o 1169/2011 säädettyjä sääntöjä. Tällaisilla säännöillä voidaan säännellä tuotantoketjun kaikkia vaiheita ja suojella kuluttajia sekä tiedottaa heille asianmukaisesti.
(8)
Maustettujen viinituotteiden määritelmien olisi edelleen oltava perinteisten laatukäytäntöjen mukaisia, mutta ne olisi päivitettävä ja niitä olisi parannettava teknisen kehityksen perusteella.
(9)
Maustettujen viinituotteiden tuotannossa olisi noudatettava tiettyjä sääntöjä ja rajoituksia, joilla taataan, että laatua ja valmistusmenetelmiä koskevat kuluttajien odotukset täyttyvät. Kansainvälisten standardien täyttämiseksi valmistusmenetelmät olisi vakiinnutettava, ja komission olisi pääsääntöisesti otettava huomioon Kansainvälisen viinijärjestön suosittelemat ja julkaisemat standardit.
(10)
Maustettuihin viinituotteisiin olisi sovellettava Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusta (EY) N:o 1333/2008 (6) ja Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusta (EY) N:o 1334/2008 (7).
(11)
Kuluttajien odotusten täyttämiseksi ja perinteisten laatukäytäntöjen noudattamiseksi maustettujen viinituotteiden valmistuksessa käytettävän etyylialkoholin olisi myös oltava peräisin yksinomaan maataloudesta. Näin myös varmistetaan markkinat maatalouden perustuotteille.
(12)
Maustettujen viinituotteiden alan tärkeyden ja monimutkaisuuden vuoksi on aiheellista säätää maustettujen viinituotteiden kuvausta ja esittelyä koskevat erityissäännöt, jotka täydentävät merkintöjä koskevia asetuksen (EU) N:o 1169/2011 säännöksiä. Näillä erityissäännöillä olisi myös estettävä maustettujen viinituotteiden myyntinimitysten väärinkäyttö sellaisten tuotteiden osalta, jotka eivät täytä tässä asetuksessa säädettyjä vaatimuksia.
(13)
Jotta kuluttajien olisi helpompi ymmärtää annettuja tietoja, olisi oltava mahdollista täydentää tässä asetuksessa säädettyjä myyntinimityksiä asetuksessa (EU) N:o 1169/2011 tarkoitetulla tuotteen tavanomaisella nimellä.
(14)
Neuvoston asetusta (EY) N:o 834/2007 (8) sovelletaan muun muassa elintarvikkeina käytettäviin jalostettuihin maataloustuotteisiin, joihin myös maustetut viinituotteet luetaan. Näin ollen maustetut viinituotteet, jotka täyttävät mainitussa asetuksessa ja sen nojalla annetuissa säädöksissä säädetyt vaatimukset, voidaan saattaa markkinoille luonnonmukaisesti tuotettuina maustettuina viinituotteina.
(15)
Soveltaessaan laatupolitiikkaa ja maantieteellisellä merkinnällä varustettujen maustettujen viinituotteiden korkean laatutason mahdollistamiseksi jäsenvaltioiden olisi voitava antaa tässä asetuksessa säädettyjä sääntöjä tiukempia sääntöjä, jotka koskevat niiden alueella tuotettujen maantieteellisellä merkinnällä varustettujen maustettujen viinituotteiden valmistusta, kuvausta, esittelyä ja merkintöjä, edellyttäen että tällaiset säännöt ovat unionin oikeuden mukaisia.
(16)
Koska Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusta (EY) N:o 110/2008 (9), Euroopan parlamentin ja neuvoston asetusta (EU) N:o 1151/2012 (10) sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1308/2013 (11) säännöksiä maantieteellisistä merkinnöistä ei sovelleta maustettuihin viinituotteisiin, olisi säädettävä maustettujen viinituotteiden maantieteellisten merkintöjen suojaa koskevat erityissäännöt. Maantieteellisiä merkintöjä olisi käytettävä osoittamaan, että maustettu viinituote on peräisin jonkin maan tietyltä alueelta tai tietyltä seudulta taikka paikkakunnalta tuolla alueella, jos maustetun viinituotteen tunnettu laatu, maine tai muu ominaisuus liittyy olennaisella tavalla sen maantieteelliseen alkuperään, ja komission olisi kirjattava tällaiset maantieteelliset merkinnät rekisteriin.
(17)
Tässä asetuksessa olisi säädettävä menettelystä kolmansien maiden ja unionin maantieteellisten merkintöjen rekisteröimiseksi, noudattamiseksi, muuttamiseksi ja mahdolliseksi peruuttamiseksi.
(18)
Jäsenvaltioiden viranomaisten olisi vastattava sen varmistamisesta, että tätä asetusta noudatetaan, ja olisi vahvistettava järjestelyt, jotta komissio voi valvoa ja todentaa, että sitä noudatetaan.
(19)
Tämän asetuksen tiettyjen muiden kuin keskeisten osien täydentämiseksi tai muuttamiseksi komissiolle olisi siirrettävä valta hyväksyä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 290 artiklan mukaisesti säädösvallan siirron nojalla annettavia delegoituja säädöksiä, jotka koskevat maustettujen viinituotteiden valmistusmenetelmien vahvistamista; perusteita maantieteellisten alueiden rajaamiseksi ja tällaisilla alueilla tapahtuvaan tuotantoon liittyviä sääntöjä, rajoituksia ja poikkeuksia; ehtoja, joiden mukaisesti tuotteen eritelmään voi sisältyä lisävaatimuksia; sellaisten tapausten määrittämistä, joissa yksittäinen tuottaja voi hakea suojaa maantieteelliselle merkinnälle, ja rajoituksia, jotka koskevat hakijatyyppejä, jotka voivat hakea tällaista suojaa; sellaisten edellytysten vahvistamista, joita on noudatettava maantieteellisen merkinnän suojahakemuksen, komission suorittaman tutkimisen, vastaväitemenettelyn sekä maantieteellisten merkintöjen muuttamista ja peruuttamista koskevien menettelyjen osalta; rajat ylittävää suojaa koskeviin hakemuksiin sovellettavien edellytysten vahvistamista; sellaisen päivämäärän asettamista, johon mennessä hakemus tai pyyntö on jätettävä, josta alkaen suoja on voimassa tai josta alkaen suojan muutos on voimassa; sellaisten edellytysten vahvistamista, jotka liittyvät tuote-eritelmän muutoshakemuksiin, mukaan lukien edellytykset, joiden mukaisesti muutosta on pidettävä vähäisenä ja jotka liittyvät sellaisiin muutosta koskeviin hakemuksiin tai sellaisten muutosten hyväksymiseen, joista ei seuraa muutosta yhtenäiseen asiakirjaan; suojattua nimitystä koskevia rajoituksia; niiden tietojen luonnetta ja tyyppiä, jotka on toimitettava jäsenvaltioiden ja komission välisessä tiedonvaihdossa, tietojen toimitusmenetelmiä, sääntöjä, jotka koskevat oikeutta päästä tietoihin tai saataville asetettavia tietojärjestelmiä sekä tietojen julkaisemistapoja. On erityisen tärkeää, että komissio asiaa valmistellessaan toteuttaa asianmukaiset kuulemiset, myös asiantuntijatasolla. Komission olisi delegoituja säädöksiä valmistellessaan ja laatiessaan varmistettava, että asianomaiset asiakirjat toimitetaan Euroopan parlamentille ja neuvostolle yhtäaikaisesti, hyvissä ajoin ja asianmukaisesti.
(20)
Komissiolle olisi siirrettävä täytäntöönpanovaltaa, jotta voidaan varmistaa tämän asetuksen yhdenmukainen täytäntöönpano siltä osin kuin kyse on maustettujen viinituotteiden koostumuksen määrittämismenetelmistä; päätöksistä maantieteellisten merkintöjen suojan myöntämisestä tai tällaista suojaa koskevan hakemuksen hylkäämisestä; päätöksistä peruuttaa maantieteellisten merkintöjen tai olemassa olevien maantieteellisten merkintöjen suoja; päätöksistä hyväksyä tuote-eritelmien vähäistä muuttamista koskeva hakemus; tuote-eritelmässä ilmoitettavista tiedoista maantieteellisen merkinnän määritelmän osalta; keinoista saattaa maantieteellisten merkintöjen suojaa tai sen hylkäämistä koskevat päätökset yleisön saataville; rajat ylittävää suojaa koskevien hakemusten jättämiseen liittyvistä säännöistä; jäsenvaltioiden suorittamista tarkistuksista ja todentamisista; maantieteellisen merkinnän suojahakemusten tutkimista tai muutosten hyväksymistä koskevasta menettelystä, tutkittavaksi ottamisen edellytykset mukaan luettuina, sekä vastaväitteisiin, peruuttamis- ja muuttamispyyntöihin liittyvästä menettelystä, tutkittavaksi ottamisen edellytykset mukaan luettuina, ja olemassa oleviin suojattuihin maantieteellisiin merkintöihin liittyvien tietojen toimittamisesta; jäsenvaltioiden toteuttamista hallinnollisista ja fyysisistä tarkastuksista; sekä säännöistä, jotka koskevat tarvittavien tietojen toimittamista jäsenvaltioiden ja komission välistä tiedonvaihtoa koskevan säännöksen soveltamiseksi, myös järjestelyjä toimitettavien tietojen hallinnoimiseksi, sekä säännöistä, jotka koskevat tiedonantojen sisältöä, muotoa, aikataulua, toimittamistiheyttä ja määräaikoja tai järjestelyjä, jotka koskevat tietojen ja asiakirjojen toimittamista tai saattamista jäsenvaltioiden, kolmansien maiden toimivaltaisten viranomaisten tai yleisön saataville. Tätä täytäntöönpanovaltaa olisi käytettävä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 182/2011 (12) mukaisesti.
(21)
Komission olisi täytäntöönpanosäädöksillä ja, näiden säädösten erityisluonne huomioon ottaen, soveltamatta asetusta (EU) N:o 182/2011 julkaistava yhtenäinen asiakirja Euroopan unionin virallisessa lehdessä, päätettävä, hylätäänkö maantieteellisen merkinnän suojaa koskeva hakemus sillä perusteella, että sitä ei voida ottaa käsiteltäväksi, sekä perustettava ja pidettävä yllä tämän asetuksen mukaisesti maantieteellisistä merkinnöistä rekisteriä, mukaan lukien olemassa olevien maantieteellisten merkintöjen kirjaaminen mainittuun rekisteriin tai niiden poistaminen rekisteristä.
(22)
Siirryttäessä asetuksessa (ETY) N:o 1601/91 säädettyjen sääntöjen soveltamisesta tässä asetuksessa säädettyjen sääntöjen soveltamiseen voi ilmetä vaikeuksia, joita ei käsitellä tässä asetuksessa. Tätä tarkoitusta varten komissiolle olisi siirrettävä valta toteuttaa tarvittavat siirtymätoimenpiteet.
(23)
Olisi varattava riittävästi aikaa ja asianmukaiset järjestelyt, jotta helpotetaan sujuvaa siirtymistä asetuksessa (ETY) N:o 1601/91 säädetyistä säännöistä tässä asetuksessa säädettyihin sääntöihin. Olemassa olevien varastojen kaupan pitäminen olisi joka tapauksessa sallittava tämän asetuksen soveltamisen aloittamisen jälkeen näiden varastojen loppumiseen saakka.
(24)
Jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla saavuttaa tämän asetuksen tavoitteita, joita ovat sääntöjen vahvistaminen maustettujen viinituotteiden määritelmästä, kuvauksesta, esittelystä ja merkinnöistä sekä maustettuja viinituotteita koskevien maantieteellisten merkintöjen suojasta, vaan ne voidaan toiminnan laajuuden ja vaikutusten vuoksi saavuttaa paremmin unionin tasolla. Sen vuoksi unioni voi toteuttaa toimenpiteitä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Mainitussa artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä asetuksessa ei ylitetä sitä, mikä on tarpeen näiden tavoitteiden saavuttamiseksi,
OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN ASETUKSEN:
I LUKU
SOVELTAMISALA JA MÄÄRITELMÄT
1 artikla
Kohde ja soveltamisala
1. Tässä asetuksessa vahvistetaan maustettujen viinituotteiden määritelmää, kuvausta, esittelyä, merkintöjä ja maantieteellisten merkintöjen suojaa koskevat säännöt.
2. Maustettujen viinituotteiden esittelyyn ja merkintöihin sovelletaan asetusta (EU) N:o 1169/2011, jollei tässä asetuksessa toisin säädetä.
3. Tätä asetusta sovelletaan kaikkiin unionissa markkinoille saatettaviin maustettuihin viinituotteisiin riippumatta siitä, onko ne tuotettu jäsenvaltioissa vai kolmansissa maissa, ja unionissa tuotettuihin vientiin tarkoitettuihin maustettuihin viinituotteisiin.
2 artikla
Määritelmät
Tässä asetuksessa tarkoitetaan
1)
’myyntinimityksellä’ minkä tahansa tässä asetuksessa säädetyn maustetun viinituotteen nimeä;
2)
’kuvauksella’ luetteloa maustetun viinituotteen erityisistä ominaisuuksista;
3)
’maantieteellisellä merkinnällä’ merkintää, joka osoittaa maustetun viinituotteen olevan peräisin tietyltä alueelta taikka määrätystä paikasta tai maasta, jos kyseisen tuotteen laatu, maine tai muu ominaisuus liittyy olennaisella tavalla sen maantieteelliseen alkuperään.
II LUKU
MAUSTETTUJEN VIINITUOTTEIDEN MÄÄRITELMÄ, KUVAUS, ESITTELY JA MERKINNÄT
3 artikla
Maustettujen viinituotteiden määritelmä ja luokittelu
1. Maustetut viinituotteet ovat asetuksessa (EU) N:o 1308/2013 tarkoitetuista viinialan tuotteista saatuja tuotteita, jotka on maustettu. Ne jaetaan seuraaviin luokkiin:
a)
maustetut viinit,
b)
maustetut viinipohjaiset juomat,
c)
maustetut viinistä valmistetut juomasekoitukset.
2. Maustettu viini on juoma,
a)
joka on saatu yhdestä tai useammasta asetuksen (EU) N:o 1308/2013 liitteessä II olevan IV osan 5 kohdassa ja liitteessä VII olevissa 1 ja 3-9 kohdassa määritellystä rypäletuotteesta, lukuun ottamatta retsina-viiniä,
b)
jossa a alakohdassa tarkoitettujen rypäletuotteiden osuus on vähintään 75 prosenttia kokonaistilavuudesta,
c)
johon voi olla lisätty alkoholia,
d)
johon voi olla lisätty väriaineita,
e)
johon voi olla lisätty rypäleen puristemehua, osittain käynyttä rypäleen puristemehua tai molempia,
f)
joka voi olla makeutettu,
g)
jonka todellinen alkoholipitoisuus on vähintään 14,5 mutta alle 22 tilavuusprosenttia ja kokonaisalkoholipitoisuus vähintään 17,5 tilavuusprosenttia.
3. Maustettu viinipohjainen juoma on juoma,
a)
joka on saatu yhdestä tai useammasta asetuksen (EU) N:o 1308/2013 liitteessä VII olevissa 1, 2 ja 4-9 kohdassa määritellystä rypäletuotteesta lukuun ottamatta viinejä, jotka on valmistettu alkoholia lisäämällä, ja retsina-viiniä,
b)
jossa a alakohdassa tarkoitettujen rypäletuotteiden osuus on vähintään 50 prosenttia kokonaistilavuudesta,
c)
johon ei ole lisätty alkoholia, ellei liitteessä II toisin mainita,
d)
johon voi olla lisätty väriaineita,
e)
johon voi olla lisätty rypäleen puristemehua, osittain käynyttä rypäleen puristemehua tai molempia,
f)
joka voi olla makeutettu,
g)
jonka todellinen alkoholipitoisuus on vähintään 4,5 mutta alle 14,5 tilavuusprosenttia.
4. Maustetusta viinistä valmistettu juomasekoitus on juoma,
a)
joka on saatu yhdestä tai useammasta asetuksen (EU) N:o 1308/2013 liitteessä VII olevissa 1, 2 ja 4-11 kohdassa määritellystä rypäletuotteesta lukuun ottamatta viinejä, jotka on valmistettu alkoholia lisäämällä, ja retsina-viiniä,
b)
jossa a alakohdassa tarkoitettujen rypäletuotteiden osuus on vähintään 50 prosenttia kokonaistilavuudesta,
c)
johon ei ole lisätty alkoholia,
d)
johon voi olla lisätty väriaineita,
e)
joka voi olla makeutettu,
f)
jonka todellinen alkoholipitoisuus on yli 1,2 mutta alle 10 tilavuusprosenttia.
4 artikla
Maustettujen viinituotteiden valmistusmenetelmät ja määritysmenetelmät
1. Maustetut viinituotteet on valmistettava liitteissä I ja II säädettyjen vaatimusten, rajoitusten ja kuvausten mukaisesti.
2. Siirretään komissiolle valta antaa 33 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä, joissa vahvistetaan maustettujen viinituotteiden sallitut valmistusmenetelmät, kuluttajien odotukset huomioon ottaen.
Ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettuja sallittuja valmistusmenetelmiä vahvistaessaan komissio ottaa huomioon Kansainvälisen viinijärjestön suosittelemat ja julkaisemat valmistusmenetelmät.
3. Komissio vahvistaa tarvittaessa täytäntöönpanosäädöksillä maustettujen viinituotteiden koostumuksen määrittämiseksi käytettävät menetelmät. Kyseisten menetelmien on perustuttava Kansainvälisen viinijärjestön suosittelemiin ja julkaisemiin asiaankuuluviin menetelmiin, paitsi jos ne olisivat tehottomia tai epätarkoituksenmukaisia tavoiteltuun päämäärään nähden. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 34 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.
Siihen asti, kun komissio vahvistaa menetelmät, on käytettävä asianomaisen jäsenvaltion sallimia menetelmiä.
4. Asetuksen (EU) N:o 1308/2013 74 artiklan, 75 artiklan 4 kohdan ja 80 artiklan mukaisesti vahvistettuja viininvalmistusmenetelmiä ja rajoituksia sovelletaan maustettujen viinituotteiden valmistuksessa käytettyihin rypäletuotteisiin.
5 artikla
Myyntinimitykset
1. Liitteessä II vahvistettuja myyntinimityksiä käytetään jokaisesta unionissa markkinoille saatettavasta maustetusta viinituotteesta edellyttäen, että se täyttää mainitussa liitteessä säädetyt vastaavaa myyntinimitystä koskevat vaatimukset. Myyntinimityksiä voidaan täydentää asetuksen (EU) N:o 1169/2011 2 artiklan 2 kohdan o alakohdassa määritellyllä tavanomaisella nimellä.
2. Jos maustettu viinituote täyttää useamman kuin yhden myyntinimityksen vaatimukset, on sallittua käyttää ainoastaan yhtä näistä myyntinimityksistä, jollei liitteessä II toisin säädetä.
3. Alkoholijuomaa, joka ei täytä tässä asetuksessa säädettyjä vaatimuksia, ei saa kuvata, esitellä eikä merkitä sellaisilla liitesanoilla tai ilmaisuilla kuin ”kaltainen”, ”tyyppinen”, ”tyylinen”, ”tapaan valmistettu”, ”makuinen” eikä millään muulla jotakin myyntinimitystä muistuttavalla ilmaisulla.
4. Myyntinimitykseen voidaan lisätä tämän asetuksen mukaisesti suojattu maantieteellinen merkintä tai se voidaan korvata tällaisella merkinnällä.
5. Myyntinimityksiin ei saa lisätä viinituotteiden suojattuja alkuperänimityksiä tai suojattuja maantieteellisiä merkintöjä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 26 artiklan soveltamista.
6 artikla
Myyntinimityksiä täydentävät tiedot
1. Edellä 5 artiklassa tarkoitettuihin myyntinimityksiin voidaan myös lisätä seuraavat, maustettujen viinituotteiden sokeripitoisuutta koskevat ilmaisut:
a)
”erittäin kuiva”, kun tuotteiden sokeripitoisuus on alle 30 grammaa litrassa ja maustettujen viinien luokan osalta, 3 artiklan 2 kohdan g alakohdasta poiketen, kokonaisalkoholipitoisuus on vähintään 15 tilavuusprosenttia;
b)
”kuiva”, kun tuotteiden sokeripitoisuus on alle 50 grammaa litrassa ja maustettujen viinien luokan osalta, 3 artiklan 2 kohdan g alakohdasta poiketen, kokonaisalkoholipitoisuus on vähintään 16 tilavuusprosenttia;
c)
”puolikuiva”, kun tuotteiden sokeripitoisuus on vähintään 50 mutta alle 90 grammaa litrassa;
d)
”puolimakea”, kun tuotteiden sokeripitoisuus on vähintään 90 mutta alle 130 grammaa litrassa;
e)
”makea”, kun tuotteiden sokeripitoisuus on 130 grammaa litrassa tai enemmän.
Ensimmäisen alakohdan a-e alakohdassa mainittu sokeripitoisuus ilmoitetaan inverttisokerina.
Ilmaisujen ”puolimakea” ja ”makea” lisäksi voidaan merkitä sokeripitoisuus ilmoittamalla sokerimäärä grammoina inverttisokeria litrassa.
2. Kun myyntinimitykseen lisätään tai kun se sisältää ilmaisun ”kuohuva”, käytetyn kuohuviinin määrän on oltava vähintään 95 prosenttia.
3. Myyntinimityksiin voidaan myös lisätä viittaus käytettyyn pääaromiaineeseen.
7 artikla
Lähtöisyysmerkintä
Kun maustettujen viinituotteiden lähtöpaikka ilmoitetaan, sen on vastattava paikkaa, jossa maustettu viinituote valmistetaan. Lähtöpaikka on ilmoitettava maininnalla ”valmistettu (…)” tai samaa tarkoittavalla ilmaisulla, johon on lisätty asianomaisen jäsenvaltion tai kolmannen maan nimi.
8 artikla
Maustettujen viinituotteiden esittelyssä ja merkinnöissä käytetty kieli
1. Liitteessä II esitettyjä kursivoituja myyntinimityksiä ei saa kääntää maustettujen viinituotteiden merkinöissä tai esittelyssä.
Tässä asetuksessa säädetyt lisätiedot, jotka ilmaistaan sanoina, on merkittävä ainakin yhdellä unionin virallisella kielellä.
2. Tämän asetuksen mukaisesti suojatun maantieteellisen merkinnän nimi on merkittävä tuotteeseen kielellä tai kielillä, joilla se on rekisteröity, vaikka maantieteellinen merkintä korvaisi myyntinimityksen 5 artiklan 4 kohdan mukaisesti.
Kun tämän asetuksen mukaisesti suojatun maantieteellisen merkinnän nimi on kirjoitettu muilla kuin latinalaisilla aakkosilla, se voidaan myös merkitä yhdellä tai useammalla unionin virallisella kielellä.
9 artikla
Jäsenvaltion päättämät tiukemmat säännöt
Soveltaessaan laatupolitiikkaa alueellaan tuotettuihin maustettuihin viinituotteisiin, joilla on tämän asetuksen mukaisesti suojattu maantieteellinen merkintä, tai uusien maantieteellisten merkintöjen ottamiseksi käyttöön jäsenvaltiot voivat vahvistaa 4 artiklassa ja liitteissä I ja II tarkoitettuja valmistusta ja kuvausta koskevia sääntöjä tiukempia sääntöjä, sikäli kuin ne ovat yhteensopivia unionin oikeuden kanssa.
III LUKU
MAANTIETEELLISET MERKINNÄT
10 artikla
Suojahakemusten sisältö
1. Hakemuksen, jolla haetaan nimelle suojaa maantieteellisenä merkintänä, on sisällettävä tekninen asiakirja, jossa on
a)
suojattava nimi,
b)
hakijan nimi ja osoite,
c)
2 kohdassa tarkoitettu tuote-eritelmä; ja
d)
yhtenäinen asiakirja, jossa esitetään yhteenveto 2 kohdassa tarkoitetusta tuote-eritelmästä.
2. Voidakseen saada suojan tämän asetuksen mukaisesti suojattuna maantieteellisenä merkintänä tuotteen on vastattava asianomaista tuote-eritelmää, johon on sisällyttävä ainakin seuraavat tiedot:
a)
suojattava nimi;
b)
tuotteen kuvaus ja erityisesti sen tärkeimmät analyyttiset ominaisuudet sekä ilmoitus sen aistinvaraisista ominaisuuksista;
c)
tarvittaessa erityiset valmistusmenetelmät ja -eritelmät sekä tuotteen valmistusta koskevat rajoitukset;
d)
asianomaisen maantieteellisen alueen rajaus;
e)
tiedot 2 artiklan 3 alakohdassa tarkoitetusta yhteydestä;
f)
unionin oikeudessa tai kansallisessa oikeudessa vahvistetut vaatimukset tai, jos jäsenvaltiot niin säätävät, suojattua maantieteellistä merkintää hallinnoivan organisaation vahvistamat vaatimukset, ottaen huomioon, että vaatimusten on oltava puolueettomia ja syrjimättömiä sekä unionin oikeuden mukaisia;
g)
pääraaka-aine, josta maustettu viinituote on valmistettu;
h)
tuote-eritelmää koskevien säännösten noudattamisen tarkistamisesta huolehtivien viranomaisten tai laitosten nimet, osoitteet ja erityistehtävät.
11 artikla
Suojan hakeminen kolmannessa maassa sijaitsevalle maantieteelliselle alueelle
1. Jos suojahakemus koskee kolmannessa maassa sijaitsevaa maantieteellistä aluetta, sen on sisällettävä 10 artiklassa säädetyt tiedot sekä todiste siitä, että kyseinen nimitys on suojattu sen alkuperämaassa.
2. Suojahakemus on toimitettava komissiolle siten, että hakija toimittaa sen suoraan tai kyseisen kolmannen maan viranomaisten välityksellä.
3. Suojahakemus on tehtävä jollakin unionin virallisista kielistä tai sen mukana on oltava virallinen käännös jollekin kyseisistä kielistä.
12 artikla
Hakijat
1. Maantieteellisen merkinnän suojahakemuksen voi jättää tuottajaryhmä tai poikkeustapauksissa yksittäinen tuottaja. Muut osapuolet, joita asia koskee, voivat olla osallisina suojahakemuksessa.
2. Tuottajat voivat jättää suojahakemuksen ainoastaan tuottamansa maustetun viinituotteen suojaamiseksi.
3. Jos nimi tarkoittaa rajat ylittävää maantieteellistä aluetta, voidaan jättää yhteinen suojahakemus.
13 artikla
Alustava kansallinen menettely
1. Hakemuksiin, jotka koskevat maantieteellisen merkinnän suojaa unionista peräisin oleville maustetuille viinituotteille, sovelletaan tämän artiklan 2-7 kohdan mukaista alustavaa kansallista menettelyä.
2. Suojahakemus on jätettävä siinä jäsenvaltiossa, jonka alueelta maantieteellinen merkintä on peräisin.
3. Jäsenvaltion on tutkittava suojahakemus sen tarkistamiseksi, onko se tässä luvussa vahvistettujen edellytysten mukainen.
Jäsenvaltion on toteutettava kansallinen menettely suojahakemuksen julkaisemiseksi asianmukaisesti ja vahvistettava julkaisemista seuraava, vähintään kahden kuukauden pituinen ajanjakso, jonka aikana kaikki luonnolliset henkilöt tai oikeushenkilöt, joiden oikeutettua etua asia koskee ja jotka asuvat kyseisessä jäsenvaltiossa tai ovat sijoittautuneet kyseiseen jäsenvaltioon, voivat vastustaa ehdotettua suojaa toimittamalla jäsenvaltiolle asianmukaisesti perustellun lausuman.
4. Jos jäsenvaltio katsoo, ettei maantieteellinen merkintä ole asiaankuuluvien vaatimusten mukainen tai että se on ristiriidassa unionin oikeuden kanssa yleisesti, sen on hylättävä hakemus.
5. Jos jäsenvaltio katsoo asiaankuuluvien vaatimusten täyttyvän, sen on
a)
julkaistava yhtenäinen asiakirja ja tuote-eritelmä ainakin internetissä; ja
b)
toimitettava komissiolle suojahakemus, joka sisältää seuraavat tiedot:
i)
hakijan nimi ja osoite;
ii)
10 artiklan 2 kohdassa tarkoitettu tuote-eritelmä;
iii)
10 artiklan 1 kohdan d alakohdassa tarkoitettu yhtenäinen asiakirja;
iv)
jäsenvaltion ilmoitus siitä, että se katsoo hakijan jättämän hakemuksen olevan vaadittujen edellytysten mukainen; ja
v)
viittaus a alakohdassa tarkoitettuun julkaisemiseen.
Ensimmäisen alakohdan b alakohdassa tarkoitetut tiedot on toimitettava jollakin unionin virallisista kielistä tai niiden mukana on oltava virallinen käännös jollekin kyseisistä kielistä.
6. Jäsenvaltioiden on saatettava voimaan tämän artiklan noudattamisen edellyttämät lait, asetukset tai hallinnolliset määräykset viimeistään 28 päivänä maaliskuuta 2015.
7. Jos jäsenvaltiolla ei ole maantieteellisten merkintöjen suojaa koskevaa kansallista lainsäädäntöä, se voi myöntää tämän luvun mukaisesti nimelle kansallisen tason suojan ainoastaan väliaikaisesti. Tällainen suoja tulee voimaan päivänä, jona hakemus jätetään komissiolle, ja lakkaa sinä päivänä, jona tehdään päätös tämän luvun mukaisesta rekisteröinnistä tai hakemuksen hylkäämisestä.
14 artikla
Komission suorittama hakemuksen tutkiminen
1. Komissio julkaisee suojahakemuksen jättöpäivän.
2. Komissio tutkii, ovatko 13 artiklan 5 kohdassa tarkoitetut suojahakemukset tämän luvun edellytysten mukaisia.
3. Jos komissio katsoo, että tämän luvun edellytykset täyttyvät, se julkaisee täytäntöönpanosäädöksillä, jotka se hyväksyy soveltamatta 34 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä, Euroopan unionin virallisessa lehdessä 10 artiklan 1 kohdan d alakohdassa tarkoitetun yhtenäisen asiakirjan ja 13 artiklan 5 kohdan a alakohdassa tarkoitetun viittauksen tuote-eritelmän julkaisemiseen.
4. Jos komissio katsoo, että tässä luvussa säädetyt edellytykset eivät täyty, se päättää täytäntöönpanosäädöksillä hylätä hakemuksen. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 34 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.
15 artikla
Vastaväitemenettely
Kahden kuukauden kuluessa 14 artiklan 3 kohdassa säädetystä julkaisupäivästä kaikki jäsenvaltiot, kolmannet maat, luonnolliset henkilöt tai oikeushenkilöt, joiden oikeutettua etua asia koskee ja jotka asuvat muussa jäsenvaltiossa tai ovat sijoittautuneet muuhun jäsenvaltioon kuin siihen, jossa suojaa on haettu, taikka jotka asuvat kolmannessa maassa tai ovat sijoittautuneet kolmanteen maahan, voivat vastustaa ehdotettua suojaa toimittamalla komissiolle tässä luvussa säädettyihin kelpoisuusedellytyksiin liittyvän, asianmukaisesti perustellun lausuman.
Kolmannessa maassa asuvien luonnollisten henkilöiden ja kolmanteen maahan sijoittautuneiden oikeushenkilöiden on toimitettava lausuma joko suoraan tai kyseisen kolmannen maan viranomaisten välityksellä ensimmäisessä kohdassa tarkoitetussa kahden kuukauden määräajassa.
16 artikla
Suojapäätös
Niiden tietojen perusteella, jotka komissiolla on käytettävissään 15 artiklassa tarkoitetun vastaväitemenettelyn päätyttyä, komissio täytäntöönpanosäädöksillä joko myöntää suojan maantieteelliselle merkinnälle, joka on tässä luvussa säädettyjen edellytysten ja unionin oikeuden mukainen, tai hylkää hakemuksen, jos mainitut edellytykset eivät täyty. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 34 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.
17 artikla
Homonyymit
1. Tämän asetuksen mukaisesti jo rekisteröidyn nimen kanssa kokonaan tai osittain homonyymisen nimen, josta on jätetty suojahakemus, rekisteröinnissä on otettava asianmukaisesti huomioon paikalliset ja perinteiset käytännöt sekä sekaannusten riski.
2. Homonyymistä nimeä, joka saa kuluttajan virheellisesti uskomaan, että tuotteet ovat peräisin joltain muulta alueelta, ei saa rekisteröidä, vaikka nimi olisikin oikea sen alueen tai paikan osalta, mistä kyseiset tuotteet ovat peräisin.
3. Rekisteröidyn homonyymisen nimen käyttö on sallittua edellyttäen, että myöhemmin rekisteröidyn homonyymisen nimen ja rekisterissä jo olevan nimen välillä on käytännössä riittävä ero, jotta voidaan varmistaa kyseisten tuottajien tasavertainen kohtelu ja se, että kuluttajaa ei johdeta harhaan.
18 artikla
Suojan epäämisperusteet
1. Nimiä, joista on tullut yleisnimiä, ei saa suojata maantieteellisenä merkintänä.
Tässä luvussa ’nimellä, josta on tullut yleisnimi’, tarkoitetaan maustetun viinituotteen nimeä, josta on unionissa tullut maustetun viinituotteen yleinen nimi, vaikka se viittaakin paikkaan tai alueeseen, jossa kyseistä tuotetta alun perin valmistettiin tai jossa se alun perin saatettiin markkinoille.
Sen määrittämiseksi, onko nimestä tullut yleisnimi, on otettava huomioon kaikki asiaankuuluvat tekijät ja erityisesti
a)
tilanne unionissa ja erityisesti alueilla, joilla tuotetta käytetään;
b)
asiaa koskeva unionin oikeus tai kansallinen oikeus.
2. Nimeä ei saa suojata maantieteellisenä merkintänä, jos suoja saattaa johtaa kuluttajaa harhaan maustetun viinituotteen tunnistamisessa tavaramerkin maineen ja tunnettuuden vuoksi.
19 artikla
Suhde tavaramerkkeihin
1. Jos maantieteellinen merkintä on suojattu tämän asetuksen mukaisesti, jonkin 20 artiklan 2 kohdassa tarkoitetulla tavalla käytetyn ja maustettuun viinituotteeseen liittyvän tavaramerkin rekisteröintihakemus on hylättävä, jos tavaramerkin rekisteröintihakemus on tehty sen päivän jälkeen, jona maantieteellisen merkinnän suojahakemus on toimitettu komissiolle, ja maantieteellinen merkintä on suojattu.
Ensimmäisen alakohdan vastaisesti rekisteröidyt tavaramerkit on mitätöitävä.
2. Sellaisen tavaramerkin käyttöä, jota käytetään 20 artiklan 2 kohdassa tarkoitetulla tavalla ja jota koskeva rekisteröintihakemus on tehty tai joka on rekisteröity tai jota koskeva oikeus on saatu asiaa koskevan lainsäädännön mukaisesti unionin alueella tapahtuneella käytöllä ennen maantieteellisen merkinnän suojahakemuksen jättämistä komissiolle, voidaan jatkaa ja se voidaan uusia maantieteellisen merkinnän suojaamisesta huolimatta, jos Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2008/95/EY (13) tai neuvoston asetuksessa (EY) N:o 207/2009 (14) säädettyjä tavaramerkin mitättömyys- tai menettämisperusteita ei ole olemassa, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 17 artiklan 2 kohdan soveltamista.
Tällöin maantieteellisen merkinnän käyttö on sallittua samanaikaisesti asianomaisten tavaramerkkien kanssa.
20 artikla
Suoja
1. Tämän asetuksen mukaisesti suojattuja maantieteellisiä merkintöjä saa käyttää kuka tahansa toimija, joka pitää kaupan asianomaisen tuote-eritelmän mukaisesti tuotettua maustettua viinituotetta.
2. Tämän asetuksen mukaisesti suojatut maantieteelliset merkinnät sekä kyseisiä suojattuja nimiä käyttävät, asianomaisen tuote-eritelmän mukaisesti tuotetut maustetut viinituotteet suojataan
a)
suojatun nimen suoralta tai välilliseltä kaupalliselta käytöltä
i)
vastaavissa tuotteissa, jotka eivät ole suojattua nimeä koskevan tuote-eritelmän mukaisia; tai
ii)
siltä osin kuin nimen käytöllä hyödynnetään maantieteellisen merkinnän mainetta;
b)
väärinkäytöltä, jäljittelyltä tai mielleyhtymiltä, vaikka tuotteen tai palvelun oikea alkuperä on merkitty tai vaikka suojattu nimi on käännetty, litteroitu tai translitteroitu tai siihen on liitetty sellainen ilmaisu kuten ”laatu”, ”tyyppi”, ”menetelmä”, ”tuotettu kuten”, ”jäljitelmä”, ”makuinen”, ”kaltainen” tai muu samankaltainen ilmaisu;
c)
muilta vääriltä tai harhaanjohtavilta merkinnöiltä, jotka koskevat tuotteen lähtöpaikkaa, alkuperää, tuotteen luonnetta tai olennaisia ominaisuuksia, jotka on merkitty sisä- tai ulkopakkaukseen, mainoksiin tai asianomaiseen viinituotteeseen liittyviin asiakirjoihin, sekä tuotteen pakkaamiselta tavalla, joka on omiaan antamaan väärän kuvan sen alkuperästä;
d)
muilta käytännöiltä, jotka saattaisivat johtaa kuluttajaa harhaan tuotteen todellisen alkuperän suhteen.
3. Tämän asetuksen mukaisesti suojatuista maantieteellisistä merkinnöistä ei saa tulla unionissa yleisnimiä 18 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla.
4. Jäsenvaltioiden on toteutettava asianmukaiset hallinnolliset ja oikeudelliset toimenpiteet, joilla estetään tai lopetetaan 2 kohdassa tarkoitettu tämän asetuksen mukaisesti suojattujen maantieteellisten merkintöjen laiton käyttö.
21 artikla
Rekisteri
Komissio perustaa täytäntöönpanosäädöksillä, jotka se on hyväksyy soveltamatta 34 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä, maustettujen viinituotteiden tämän asetuksen mukaisesti suojattujen maantieteellisten merkintöjen sähköisen rekisterin ja pitää yllä tätä rekisteriä, joka on yleisölle avoin.
Ensimmäisessä kohdassa tarkoitettuun rekisteriin voidaan ottaa tämän asetuksen mukaisesti suojattuina maantieteellisinä merkintöinä sellaisiin kolmansien maiden tuotteisiin liitettyjä maantieteellisiä merkintöjä, jotka on suojattu unionissa sellaisen kansainvälisen sopimuksen nojalla, jonka sopimuspuoli unioni on.
22 artikla
Toimivaltaisen viranomaisen nimeäminen
1. Jäsenvaltion on nimettävä yksi tai useampi toimivaltainen viranomainen, joka vastaa tässä luvussa säädettyjä velvollisuuksia koskevista tarkastuksista Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 882/2004 (15) 4 artiklassa vahvistettujen perusteiden mukaisesti.
2. Jäsenvaltion on varmistettava, että tätä lukua noudattavilla toimijoilla on oikeus kuulua tarkastusjärjestelmän piiriin.
3. Jäsenvaltion on annettava komissiolle tiedoksi 1 kohdassa tarkoitettu toimivaltainen viranomainen tai tarkoitetut toimivaltaiset viranomaiset. Komissio julkistaa niiden nimet ja osoitteet ja päivittää niitä säännöllisesti.
23 artikla
Eritelmien noudattamisen tarkastaminen
1. Unionissa sijaitsevaan maantieteelliseen alueeseen liittyvien tämän asetuksen mukaisesti suojattujen maantieteellisten merkintöjen osalta tuote-eritelmien noudattamisen tarkastamisesta vuosittain huolehtii maustetun viinituotteen valmistuksen aikana sekä kauppakunnostuksen aikana tai sen jälkeen
a)
22 artiklassa tarkoitettu yksi tai useampi toimivaltainen viranomainen; tai
b)
yksi tai useampi asetuksen (EY) N:o 882/2004 2 artiklan toisen kohdan 5 alakohdassa tarkoitettu tarkastuksista vastaava valvontaelin, joka toimii tuotteita sertifioivana elimenä kyseisen asetuksen 5 artiklassa asetettujen vaatimusten mukaisesti.
Tällaisesta tarkastuksesta aiheutuvista kustannuksista vastaa tarkastuksen kohteena oleva toimija.
2. Jossakin kolmannessa maassa sijaitsevaan maantieteelliseen alueeseen liittyvien tämän asetuksen mukaisesti suojattujen maantieteellisten merkintöjen osalta tuote-eritelmien noudattamisen tarkastamisesta vuosittain huolehtii maustetun viinituotteen valmistuksen aikana sekä kauppakunnostuksen aikana tai sen jälkeen
a)
yksi tai useampi kolmannen maan nimeämä viranomainen; tai
b)
yksi tai useampi sertifioiva elin.
3. Edellä 1 kohdan b alakohdassa ja 2 kohdan b alakohdassa tarkoitettujen elinten on noudatettava standardia EN ISO/IEC 17065:2012 (Vaatimustenmukaisuuden arviointi. Vaatimukset tuotteita, prosesseja ja palveluita sertifioiville elimille) ja oltava niiden mukaisesti hyväksyttyjä.
4. Kun 1 kohdan a alakohdassa ja 2 kohdan a alakohdassa tarkoitettu viranomainen tarkastaa tai tarkoitetut viranomaiset tarkastavat tuote-eritelmien noudattamisen, niiden on annettava riittävät takeet objektiivisuudesta ja puolueettomuudesta ja niillä on oltava käytettävissään tehtäviensä hoitamiseen tarvittava asiantunteva henkilöstö ja voimavarat.
24 artikla
Tuote-eritelmän muutokset
1. Hakija, joka täyttää 12 artiklan edellytykset, voi pyytää tämän asetuksen mukaisesti suojatun maantieteellisen merkinnän tuote-eritelmän muutoksen hyväksymistä erityisesti tieteellisen ja teknisen tietämyksen kehityksen perusteella tai 10 artiklan 2 kohdan d alakohdassa tarkoitetun maantieteellisen alueen rajauksen tarkistamiseksi. Hakemuksessa on kuvattava ja perusteltava pyydetyt muutokset.
2. Jos ehdotetusta muutoksesta seuraa yksi tai useampi muutos 10 artiklan 1 kohdan d alakohdassa tarkoitettuun yhtenäiseen asiakirjaan, muutoshakemukseen sovelletaan soveltuvin osin 13-16 artiklaa. Jos ehdotettu muutos kuitenkin on vähäinen, komissio päättää täytäntöönpanosäädöksillä, noudattamatta 14 artiklan 2 kohdassa ja 15 artiklassa säädettyä menettelyä, hyväksyykö se hakemuksen, ja jos muutoshakemus hyväksytään, komissio julkaisee 14 artiklan 3 kohdassa tarkoitetut tiedot. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 34 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.
25 artikla
Peruuttaminen
Komissio voi omasta aloitteestaan tai jäsenvaltion, kolmannen maan, luonnollisen henkilön tai oikeushenkilön, jonka oikeutettua etua asia koskee, asianmukaisesti perustellusta pyynnöstä päättää peruuttaa täytäntöönpanosäädöksillä maantieteellisen merkinnän suojan, jos asianomaisen tuote-eritelmän edellytysten täyttymistä ei enää voida varmistaa. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 34 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.
Edellä olevia 13-16 artiklaa sovelletaan soveltuvin osin.
26 artikla
Olemassa olevat maantieteelliset merkinnät
1. Asetuksen (ETY) N:o 1601/91 liitteessä II luetellut maustettujen viinituotteiden maantieteelliset merkinnät ja kaikki jäsenvaltiolle toimitetut maantieteelliset merkinnät, jotka asianomainen jäsenvaltio on hyväksynyt ennen 27 päivää maaliskuuta 2014, ovat automaattisesti suojattuja maantieteellisinä merkintöinä tämän asetuksen mukaisesti. Komissio kirjaa ne täytäntöönpanosäädöksillä, jotka se hyväksyy soveltamatta tämän asetuksen 34 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä, tämän asetuksen 21 artiklassa säädettyyn rekisteriin.
2. Jäsenvaltioiden on toimitettava 1 kohdassa tarkoitettujen olemassa olevien maantieteellisten merkintöjen osalta komissiolle seuraavat tiedot:
a)
10 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut tekniset asiakirjat;
b)
kansalliset päätökset hyväksymisestä.
3. Edellä 1 kohdassa tarkoitetut olemassa olevat maantieteelliset merkinnät, joista ei toimiteta 2 kohdassa tarkoitettuja tietoja viimeistään 28 päivänä maaliskuuta 2017, menettävät tämän asetuksen mukaisen suojan. Komissio toteuttaa täytäntöönpanosäädöksillä, jotka se hyväksyy soveltamatta 34 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä, tarvittavat toimenpiteet asianomaisten nimitysten poistamiseksi 21 artiklassa säädetystä rekisteristä.
4. Edellä olevaa 25 artiklaa ei sovelleta tämän artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen olemassa olevien maantieteellisten merkintöjen osalta.
Komissio voi omasta aloitteestaan 28 päivään maaliskuuta 2018 saakka päättää täytäntöönpanosäädöksillä peruuttaa tämän artiklan 1 kohdassa tarkoitetun olemassa olevan maantieteellisen merkinnän suojan, jos se ei ole 2 artiklan 3 alakohdan mukainen. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 34 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.
27 artikla
Maksut
Jäsenvaltiot voivat periä maksun kulujensa kattamiseksi, mukaan lukien kulut, jotka ovat aiheutuneet tämän luvun mukaisista suojahakemusten tutkimisesta, vastaväitteistä sekä muuttamis- ja peruuttamispyynnöistä.
28 artikla
Siirretty säädösvalta
1. Rajatulla maantieteellisellä alueella tapahtuvan tuotannon erityispiirteiden huomioon ottamiseksi siirretään komissiolle valta antaa 33 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä, jotka koskevat
a)
maantieteellisen alueen rajaamista koskevia perusteita; ja
b)
rajatulla maantieteellisellä alueella tapahtuvaan tuotantoon liittyviä sääntöjä, rajoituksia ja poikkeuksia.
2. Tuotteiden laadun ja jäljitettävyyden varmistamiseksi siirretään komissiolle valta antaa 33 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä, joissa vahvistetaan edellytykset, joiden mukaisesti tuote-eritelmiin voi sisältyä 10 artiklan 2 kohdan f alakohdassa tarkoitettujen vaatimusten lisäksi muita vaatimuksia.
3. Tuottajien tai toimijoiden oikeuksien tai oikeutettujen etujen turvaamiseksi siirretään komissiolle valta antaa 33 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä, jotta
a)
määritetään tapaukset, joissa yksittäinen tuottaja voi hakea suojaa maantieteelliselle merkinnälle;
b)
määritetään rajoitukset, jotka koskevat hakijatyyppejä, jotka voivat hakea suojaa maantieteelliselle merkinnälle;
c)
vahvistetaan edellytykset, joita on noudatettava maantieteellisen merkinnän suojahakemuksen, komission tutkimisen, vastaväitemenettelyn sekä maantieteellisen merkinnän muuttamista ja peruuttamista koskevien menettelyjen osalta;
d)
vahvistetaan rajat ylittävää suojaa koskeviin hakemuksiin sovellettavat edellytykset;
e)
asetetaan päivämäärä, johon mennessä hakemus tai pyyntö on jätettävä;
f)
asetetaan päivämäärä, josta alkaen suoja on voimassa;
g)
vahvistetaan edellytykset, joiden mukaisesti muutosta on pidettävä 24 artiklan 2 kohdan mukaisesti vähäisenä;
h)
asetetaan päivämäärä, jona muutos tulee voimaan;
i)
vahvistetaan edellytykset, jotka liittyvät tämän asetuksen mukaisesti suojatun maantieteellisen merkinnän tuote-eritelmän muutoshakemukseen ja sen hyväksymiseen, kun tällaisista muutoksista ei seuraa mitään muutosta 10 artiklan 1 kohdan d alakohdassa tarkoitettuun yhtenäiseen asiakirjaan.
4. Asianmukaisen suojan varmistamiseksi siirretään komissiolle valta antaa 33 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä, jotka koskevat suojattua nimitystä koskevia rajoituksia.
29 artikla
Täytäntöönpanovalta
1. Komissio voi hyväksyä täytäntöönpanosäädöksillä kaikki tähän lukuun liittyvät tarvittavat toimenpiteet, jotka koskevat
a)
tuote-eritelmässä ilmoitettavia tietoja maantieteellisen alueen ja lopputuotteen välisestä 2 artiklan 3 alakohdassa tarkoitetusta yhteydestä;
b)
16 artiklassa tarkoitettujen suoja- tai hylkäyspäätösten julkistamistapoja;
c)
rajat ylittävää suojaa koskevan hakemuksen jättämistä;
d)
jäsenvaltioiden tekemiä tarkastuksia ja todentamisia, testaus mukaan luettuna.
Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 34 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.
2. Komissio voi hyväksyä täytäntöönpanosäädöksillä kaikki tähän lukuun liittyvät tarvittavat toimenpiteet, jotka koskevat maantieteellisen merkinnän suojahakemusten tutkimista tai muutosten hyväksymistä koskevaa menettelyä, tutkittavaksi ottamisen edellytykset mukaan luettuina, vastaväitteisiin, peruuttamis- ja muuttamispyyntöihin liittyvää menettelyä, tutkittavaksi ottamisen edellytykset mukaan luettuina, ja olemassa oleviin suojattuihin maantieteellisiin merkintöihin liittyvien tietojen toimittamista erityisesti seuraavien osalta:
a)
asiakirjojen mallit ja tiedonsiirtomuoto;
b)
määräajat;
c)
hakemuksen tai pyynnön mukana toimitettavat tosiseikat, todisteet ja todistusasiakirjat.
Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 34 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.
30 artikla
Hakemus tai pyyntö, jota ei voida ottaa tutkittavaksi
Jos tämän luvun mukaisesti toimitettua hakemusta tai pyyntöä ei katsota voitavan ottaa tutkittavaksi, komissio päättää täytäntöönpanosäädöksillä, jotka se hyväksyy 34 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä soveltamatta, jättää sen tutkimatta.
IV LUKU
YLEISET SÄÄNNÖKSET SEKÄ SIIRTYMÄ- JA LOPPUSÄÄNNÖKSET
31 artikla
Maustettuja viinituotteita koskevat tarkastukset ja todentamiset
1. Jäsenvaltiot vastaavat maustettuja viinituotteita koskevista tarkastuksista. Niiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet tämän asetuksen säännösten noudattamisen varmistamiseksi erityisesti nimeämällä toimivaltainen viranomainen tai toimivaltaiset viranomaiset, joka vastaa tai jotka vastaavat asetuksen (EY) N:o 882/2004 mukaisesti tässä asetuksessa säädettyjä velvollisuuksia koskevista tarkastuksista.
2. Komissio vahvistaa tarvittaessa täytäntöönpanosäädöksillä säännöt, jotka koskevat jäsenvaltioiden toteuttamia, tämän asetuksen soveltamisesta aiheutuvien velvollisuuksien noudattamiseen liittyviä hallinnollisia ja fyysisiä tarkastuksia.
Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 34 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.
32 artikla
Tietojenvaihto
1. Jäsenvaltiot ja komissio toimittavat toisilleen tämän asetuksen soveltamisen ja maustettuja viinituotteita koskevien kansainvälisten velvollisuuksien noudattamisen kannalta tarpeelliset tiedot. Nämä tiedot voidaan tapauksen mukaan toimittaa kolmansien maiden toimivaltaisille viranomaisille tai asettaa niiden saataville sekä julkistaa.
2. Jotta 1 kohdassa tarkoitettu tietojen toimittaminen olisi nopeaa, tehokasta, tarkkaa ja kustannustehokasta, komissiolle siirretään valta antaa 33 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä, joissa vahvistetaan
a)
toimitettavien tietojen luonne ja tyyppi;
b)
toimitusmenetelmät;
c)
säännöt, jotka koskevat oikeutta päästä tietoihin tai saataville asetettavia tietojärjestelmiä;
d)
tietojen julkaisemisedellytykset ja -tavat.
3. Komissio vahvistaa täytäntöönpanosäädöksillä
a)
säännöt, jotka koskevat tämän artiklan soveltamiseksi tarvittavien tietojen toimittamista;
b)
järjestelyt toimitettavien tietojen hallinnoimiseksi sekä säännöt, jotka koskevat tiedonantojen sisältöä, muotoa, aikataulua, toimittamistiheyttä ja määräaikoja;
c)
järjestelyt, jotka koskevat tietojen ja asiakirjojen toimittamista tai saattamista jäsenvaltioiden, kolmansien maiden toimivaltaisten viranomaisten tai yleisön saataville.
Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään 34 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenettelyä noudattaen.
33 artikla
Siirretyn säädösvallan käyttäminen
1. Komissiolle siirrettyä valtaa antaa delegoituja säädöksiä koskevat tässä artiklassa säädetyt edellytykset.
2. Siirretään komissiolle 27 päivästä maaliskuuta 2014 viiden vuoden ajaksi 4 artiklan 2 kohdassa, 28 artiklassa, 32 artiklan 2 kohdassa ja 36 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu valta antaa delegoituja säädöksiä. Komissio laatii siirrettyä säädösvaltaa koskevan kertomuksen viimeistään yhdeksän kuukautta ennen tämän viiden vuoden kauden päättymistä. Säädösvallan siirtoa jatketaan ilman eri toimenpiteitä samanpituisiksi kausiksi, jollei Euroopan parlamentti tai neuvosto vastusta tällaista jatkamista viimeistään kolme kuukautta ennen kunkin kauden päättymistä.
3. Euroopan parlamentti tai neuvosto voi milloin tahansa peruuttaa 4 artiklan 2 kohdassa, 28 artiklassa, 32 artiklan 2 kohdassa ja 36 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun säädösvallan siirron. Peruuttamispäätöksellä lopetetaan tuossa päätöksessä mainittu säädösvallan siirto. Peruuttaminen tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona sitä koskeva päätös julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä, tai jonakin myöhempänä, kyseisessä päätöksessä mainittuna päivänä. Päätös ei vaikuta jo voimassa olevien delegoitujen säädösten pätevyyteen.
4. Heti kun komissio on antanut delegoidun säädöksen, komissio antaa sen tiedoksi yhtäaikaisesti Euroopan parlamentille ja neuvostolle.
5. Tämän asetuksen 4 artiklan 2 kohdan, 28 artiklan, 32 artiklan 2 kohdan ja 36 artiklan 1 kohdan nojalla annettu delegoitu säädös tulee voimaan ainoastaan, jos Euroopan parlamentti tai neuvosto ei ole kahden kuukauden kuluessa siitä, kun asianomainen säädös on annettu tiedoksi Euroopan parlamentille ja neuvostolle, ilmaissut vastustavansa sitä tai jos sekä Euroopan parlamentti että neuvosto ovat ennen mainitun määräajan päättymistä ilmoittaneet komissiolle, että ne eivät vastusta säädöstä. Euroopan parlamentin tai neuvoston aloitteesta tätä määräaikaa jatketaan kahdella kuukaudella.
34 artikla
Komiteamenettely
1. Komissiota avustaa maustettujen viinituotteiden komitea. Tämä komitea on asetuksessa (EU) N:o 182/2011 tarkoitettu komitea.
2. Kun viitataan tähän kohtaan, sovelletaan asetuksen (EU) N:o 182/2011 5 artiklaa.
Jos komitea ei anna lausuntoa 4 artiklan 3 kohdan ensimmäisessä alakohdassa ja 29 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitettujen täytäntöönpanosäädösten osalta, komissio ei hyväksy ehdotusta täytäntöönpanosäädökseksi, ja sovelletaan asetuksen (EU) N:o 182/2011 5 artiklan 4 kohdan kolmatta alakohtaa.
35 artikla
Kumoaminen
Kumotaan asetus (ETY) N:o 1601/91 28 päivästä maaliskuuta 2015.
Viittauksia kumottuun asetukseen pidetään viittauksina tähän asetukseen tämän asetuksen liitteessä III olevan vastaavuustaulukon mukaisesti.
36 artikla
Siirtymätoimenpiteet
1. Jotta helpotettaisiin siirtymistä asetuksessa (ETY) N:o 1601/91 säädetyistä säännöistä tässä asetuksessa säädettyihin sääntöihin, komissiolle siirretään valta antaa tarvittaessa 33 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä, joissa vahvistetaan toimenpiteet tämän asetuksen muuttamiseksi tai siitä poikkeamiseksi ja jotka ovat voimassa 28 päivään maaliskuuta 2018 asti.
2. Maustettuja viinituotteita, jotka eivät täytä tämän asetuksen vaatimuksia mutta jotka on tuotettu asetuksen (ETY) N:o 1601/91 mukaisesti ennen 27 päivää maaliskuuta 2014, voidaan edelleen saattaa markkinoille varastojen loppumiseen asti.
3. Maustettuja viinituotteita, jotka täyttävät tämän asetuksen 1-6 artiklan ja 9 artiklan vaatimukset ja jotka on tuotettu ennen 27 päivää maaliskuuta 2014, voidaan saattaa markkinoille varaston loppumiseen asti edellyttäen, että tällaiset tuotteet ovat asetuksen (ETY) N:o 1601/91 mukaisia kaikilta niiltä osin, joita tämän asetuksen 1-6 ja 9 artiklassa ei säännellä.
37 artikla
Voimaantulo
Tämä asetus tulee voimaan seitsemäntenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Sitä sovelletaan 28 päivästä maaliskuuta 2015. Edellä olevan 36 artiklan 1 ja 3 kohtaa sovelletaan kuitenkin 27 päivästä maaliskuuta 2014.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Strasbourgissa 26 päivänä helmikuuta 2014.