NAŘÍZENÍ KOMISE V PŘENESENÉ PRAVOMOCI (EU) č. 241/2014
ze dne 7. ledna 2014,
kterým se doplňuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 575/2013, pokud jde o regulační technické normy pro kapitálové požadavky na instituce
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 575/2013 ze dne 26. června 2013 o obezřetnostních požadavcích na úvěrové instituce a investiční podniky a o změně nařízení (EU) č. 648/2012 (1), a zejména na čl. 26 odst. 4 třetí pododstavec, čl. 27 odst. 2 třetí pododstavec, čl. 28 odst. 5 třetí pododstavec, čl. 29 odst. 6 třetí pododstavec; čl. 32 odst. 2 třetí pododstavec, čl. 36 odst. 2 třetí pododstavec, čl. 41 odst. 2 třetí pododstavec, čl. 52 odst. 2 třetí pododstavec, čl. 76 odst. 4 třetí pododstavec, čl. 78 odst. 5 třetí pododstavec, čl. 79 odst. 2 třetí pododstavec, čl. 83 odst. 2 třetí pododstavec, čl. 481 odst. 6 a čl. 487 odst. 3 třetí pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Ustanovení tohoto nařízení spolu úzce souvisejí, jelikož se týkají složek požadavků na kapitál, které jsou uloženy institucím, a odpočtů takových složek od kapitálu při uplatňování nařízení (EU) č. 575/2013. Za účelem zajištění souladu mezi uvedenými ustanoveními, která by měla vstoupit v platnost současně, a usnadnění komplexního pohledu a jednoduchého přístupu k nim osobám, na něž se tyto povinnosti vztahují, je vhodné zařadit všechny regulační technické normy týkající se kapitálu vyžadované nařízením (EU) č. 575/2013 do jednoho nařízení.
(2)
K zajištění větší konvergence v Unii, pokud jde o způsob, jakým mají být předvídatelné dividendy odečteny od mezitímního zisku nebo od zisku ke konci roku, je nezbytné zavést hierarchii způsobů ohodnocení odpočtu: za prvé existence rozhodnutí příslušného subjektu o rozdělení výnosů, poté dividendová politika a za třetí poměr vyplacených dividend v minulosti.
(3)
Kromě obecných požadavků na kapitál, které jsou připojeny ke zvláštním požadavkům na kapitál vztahujícím se na tyto typy institucí nebo které jsou těmito zvláštními požadavky pozměněny, to vyžaduje upřesnění podmínek, podle nichž mohou příslušné orgány určit, že pro účely kapitálu se určitý typ podniku uznaného podle použitelného vnitrostátního práva považuje za vzájemnou instituci, družstvo, spořitelnu nebo podobnou instituci. To má snížit riziko, že by instituce mohla působit na základě zvláštního postavení vzájemné instituce, družstva, spořitelny nebo podobné instituce, na niž se mohou vztahovat zvláštní kapitálové požadavky, v případě, že dotyčná instituce nevykazuje společné znaky institucí sektoru družstevního bankovnictví v Unii.
(4)
V případě instituce uznané podle použitelného vnitrostátního práva za vzájemnou instituci, družstvo, spořitelnu nebo podobnou instituci je v některých případech vhodné rozlišovat mezi držiteli nástrojů zahrnovaných do kmenového kapitálu tier 1 instituce a členy takové instituce, jelikož členové obvykle musí držet kapitálové nástroje, aby měli nárok na dividendy a rovněž nárok na část zisků a rezerv.
(5)
Společným znakem družstva, spořitelny, vzájemné instituce nebo podobné instituce je obvykle provozování činnosti ve prospěch zákazníků a členů instituce a jako služby pro veřejnost. Hlavním cílem není vytvářet a vyplácet finanční zisk externím poskytovatelům kapitálu, jako v případě akcionářů akciových společností. Z tohoto důvodu se kapitálové nástroje používané těmito institucemi liší od kapitálových nástrojů vydávaných akciovými společnostmi, které v běžných situacích a v případě likvidace držitelům obvykle udělují přímý přístup k rezervám a ziskům a jsou převoditelné na třetí stranu.
(6)
Co se týká družstev, společným znakem je obvykle možnost členů z družstva vystoupit, a tudíž požádat o splacení kapitálových nástrojů zahrnovaných do kmenového kapitálu tier 1, které drží. To družstvu nebrání ve vydávání kvalifikovaných kapitálových nástrojů zahrnovaných do kmenového kapitálu tier 1, u nichž nemají držitelé možnost vrátit nástroje instituci, pokud tyto nástroje splňují ustanovení článku 29 nařízení (EU) č. 575/2013. Vydává-li instituce různé typy nástrojů podle článku 29 uvedeného nařízení, nemělo by dojít k tomu, že pouze některým těmto typům nástrojů by byly uděleny výsady, jež by se lišily od výsad stanovených v čl. 29 odst. 4 uvedeného nařízení.
(7)
Spořitelny jsou obvykle strukturovány jako nadace, která nemá žádného vlastníka kapitálu, to znamená nikoho, kdo se podílí na kapitálu a může mít prospěch ze zisků instituce. Jedním z hlavních znaků vzájemných institucí je to, že členové obvykle nepřispívají ke kapitálu instituce a za normální situace nemají prospěch z přímého rozdělení rezerv. To by těmto institucím nemělo bránit v tom, aby za účelem rozvoje své činnosti investorům nebo členům, kteří se mohou podílet na kapitálu a v běžných situacích a v případě likvidace mít do jisté míry prospěch z rezerv, vydávaly nástroje zahrnované do kmenového kapitálu tier 1.
(8)
Všechny existující instituce, které jsou zřízeny a uznány za vzájemné instituce, družstva, spořitelny nebo podobné instituce podle použitelného vnitrostátního práva přede dnem 31. prosince 2012, jsou pro účely části druhé nařízení (EU) č. 575/2013 za takové považovány i nadále bez ohledu na jejich právní formu, nepřestávají-li splňovat kritéria, na jejichž základě byly uznány za jeden z těchto subjektů podle použitelného vnitrostátního práva.
(9)
Při vymezení případů, které se budou u všech typů kapitálových nástrojů považovat za nepřímé financování, je praktičtější a komplexnější učinit tak stanovením charakteristik opačného pojmu, tj. přímého financování.
(10)
Za účelem uplatňování pravidel týkajících se kapitálu na vzájemné instituce, družstva, spořitelny a podobné instituce je nutné náležitě zohlednit zvláštnosti těchto institucí. Je třeba zavést pravidla, která mimo jiné zajistí, aby tyto instituce mohly případně omezit splacení svých kapitálových nástrojů. Je-li proto u těchto typů institucí podle použitelného vnitrostátního práva zakázáno odmítnout splacení nástrojů, je nezbytné, aby předpisy, kterými se nástroje řídí, instituci umožňovaly odložit jejich splacení a omezit objem, který má být splacen. Vzhledem k významu možnosti omezit nebo odložit splacení by měly mít příslušné orgány pravomoc omezit splacení družstevních podílů a instituce by měly jakékoli rozhodnutí o omezení splacení zdokumentovat.
(11)
Je třeba vymezit pojem „zisk z prodeje“, který souvisí s budoucím maržovým příjmem v rámci sekuritizace, sladit jej s mezinárodními postupy, jako jsou postupy stanovené Basilejským výborem pro bankovní dohled, a zajistit, aby žádný zrušitelný zisk z prodeje nebyl vzhledem ke své nestálosti zahrnut do kapitálu instituce.
(12)
Aby se zamezilo regulatorní arbitráži a zajistilo harmonizované uplatňování pravidel týkajících se kapitálových požadavků v Unii, je důležité zajistit jednotný přístup, pokud jde o odpočet určitých položek od kapitálu, jako jsou ztráty v běžném účetním roce, odložené daňové pohledávky závislé na budoucím zisku a aktiva penzijního fondu definovaných požitků.
(13)
V zájmu zajištění jednotného postupu v celé Unii, pokud jde o způsob hodnocení pobídek ke splacení nástrojů, je nezbytné stanovit popis případů, kdy je vytvořeno očekávání, že nástroj bude pravděpodobně splacen. Je rovněž nutné navrhnout pravidla vedoucí k včasné aktivaci mechanismů absorpce ztrát u hybridních nástrojů za účelem vyšší absorpce ztrát u těchto nástrojů v budoucnu. Jelikož nástroje vydávané jednotkami pro speciální účel poskytují z hlediska obezřetnosti menší jistotu než přímo vydané nástroje, musí být použití jednotek pro speciální účel v případě nepřímého vydávání kapitálu omezené a přesně ohraničené.
(14)
Je nutné vyvážit potřebu zajištění obezřetných výpočtů expozic institucí vůči nepřímým investicím do kapitálových nástrojů zahrnutých do indexů s potřebou zajistit, aby to pro instituce nepředstavovalo přílišnou zátěž.
(15)
Je nezbytné vymezit podrobný a komplexní postup pro udělování svolení příslušných orgánů ke snížení kapitálu. Splacení, snížení a zpětné odkoupení kapitálových nástrojů by nemělo být držitelům oznámeno dříve, než instituce získala předchozí svolení příslušného orgánu. Instituce by měly poskytnout podrobný seznam údajů, aby měl příslušný orgán před udělením svolení k dispozici všechny příslušné informace.
(16)
Dočasné výjimky z odpočtů od položek kapitálu jsou stanoveny s cílem případně umožnit použití plánů finanční pomoci. Doba trvání těchto výjimek by proto neměla přesáhnout dobu trvání plánů finanční pomoci.
(17)
Aby mohly být jednotky pro speciální účel zahrnuty do položek vedlejšího kapitálu tier 1 a kapitálu tier 2, měla by být aktiva jednotek pro speciální účel, která nejsou investována do kapitálových nástrojů vydaných institucemi, zanedbatelná a nevýznamná. K dosažení tohoto cíle by měl být objem takových aktiv omezen limitem vyjádřeným ve vztahu k průměrným celkovým aktivům jednotky pro speciální účel.
(18)
Přechodná ustanovení mají umožnit bezproblémový přechod na nový regulační rámec, proto je důležité, aby při uplatňování přechodných ustanovení týkajících se filtrů a odpočtů byly tyto přechodné postupy stanovené v nařízení (EU) č. 575/2013 uplatňovány jednotně, avšak způsobem, který přihlíží k původnímu výchozímu stavu vytvořenému vnitrostátními předpisy k provedení předchozího regulačního režimu Unie, který představují směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/48/ES (2) a 2006/49/ES (3).
(19)
Přebytečné nástroje zahrnované do kmenového kapitálu tier 1 nebo vedlejšího kapitálu tier 1 zachované podle přechodných ustanovení nařízení (EU) č. 575/2013 mohou být na základě těchto ustanovení zahrnuty do limitů pro zachované nástroje u nižších tříd kapitálu. To však nemůže změnit limity pro zachované nástroje u nižších tříd kapitálu, proto by případné zahrnutí do limitů pro zachování právních účinků u nižší třídy mělo být možné pouze tehdy, pokud v této nižší třídě existuje dostatečné rozpětí. Jelikož se jedná o přebytečné nástroje vyšší třídy, mělo by být u těchto nástrojů možné, aby byly později reklasifikovány na kapitál vyšší třídy.
(20)
Toto nařízení vychází z návrhů regulačních technických norem, které Komisi předložil Evropský orgán pro bankovnictví.
(21)
Evropský orgán pro bankovnictví uskutečnil otevřené veřejné konzultace o návrzích regulačních technických norem, z nichž toto nařízení vychází, analyzoval potenciální související náklady a přínosy a požádal o stanovisko skupinu subjektů působících v bankovnictví zřízenou podle článku 37 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1093/2010 (4).
(22)
Evropský orgán pro bankovnictví by měl provést přezkum uplatňování tohoto nařízení, a zejména pravidel pro stanovování postupů, jimiž se povoluje splacení nástrojů zahrnovaných do kmenového kapitálu tier 1, které vydaly vzájemné instituce, družstva, spořitelny nebo podobné instituce, a případně navrhnout změny.
(23)
Evropský orgán pro bankovnictví konzultoval Evropský orgán pro pojišťovnictví a zaměstnanecké penzijní pojištění ohledně zacházení s kapitálovými nástroji vydanými pojišťovnami a zajišťovnami ze třetích zemí a ohledně zacházení s kapitálovými nástroji vydanými podniky vyňatými z působnosti směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/138/ES (5) pro účely čl. 36 odst. 3 nařízení (EU) č. 575/2013,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
OBECNÁ USTANOVENÍ
Článek 1
Předmět
Toto nařízení stanoví pravidla týkající se:
a)
významu slova „předvídatelný“ při určování, zda byly od kapitálu odečteny předvídatelné výplaty nebo dividendy, podle čl. 26 odst. 4 nařízení (EU) č. 575/2013;
b)
podmínek, podle nichž mohou příslušné orgány určit, zda typ podniku uznaného podle použitelného vnitrostátního práva lze považovat za vzájemnou instituci, družstvo, spořitelnu nebo podobnou instituci, podle čl. 27 odst. 2 nařízení (EU) č. 575/2013;
c)
použitelných forem a povahy nepřímého financování kapitálových nástrojů podle čl. 28 odst. 5 nařízení (EU) č. 575/2013;
d)
povahy nezbytných omezení splacení nástrojů, pokud použitelné vnitrostátní právo instituci zakazuje splacení kapitálových nástrojů odmítnout, podle čl. 29 odst. 6 nařízení (EU) č. 575/2013;
e)
dalšího upřesnění pojmu „zisk z prodeje“ podle čl. 32 odst. 2 nařízení (EU) č. 575/2013;
f)
uplatnění odpočtů od položek kmenového kapitálu tier 1 a ostatních odpočtů od položek kmenového kapitálu tier 1, vedlejšího kapitálu tier 1 a kapitálu tier 2 podle čl. 36 odst. 2 nařízení (EU) č. 575/2013;
g)
kritérií, podle nichž příslušné orgány povolují institucím snížit výši aktiv penzijního fondu definovaných požitků, podle čl. 41 odst. 2 nařízení (EU) č. 575/2013;
h)
formy a povahy možných pobídek ke splacení nástrojů, povahy zvýšení účetní hodnoty nástroje zahrnovaného do vedlejšího kapitálu tier 1 po dočasném snížení účetní hodnoty jeho jistiny, postupů a načasování, pokud jde o rozhodné události, vlastnosti nástrojů, které by mohly bránit rekapitalizaci, a použití jednotek pro speciální účel, podle čl. 52 odst. 2 nařízení (EU) č. 575/2013;
i)
dostatečné konzervativnosti odhadů použitých jako alternativa k výpočtu podkladové expozice u nepřímých investic do kapitálových nástrojů zahrnutých do indexů podle čl. 76 odst. 4 nařízení (EU) č. 575/2013;
j)
některých podrobných podmínek, které musí být splněny před udělením svolení příslušných orgánů ke snížení kapitálu, a příslušného postupu podle čl. 78 odst. 5 nařízení (EU) č. 575/2013;
k)
podmínek pro dočasnou výjimku z odpočtů kapitálu podle čl. 79 odst. 2 nařízení (EU) č. 575/2013;
l)
typů aktiv, která mohou souviset s provozem jednotky pro speciální účel, a pojmů „zanedbatelný“ a „nevýznamný“ pro účely určení kvalifikovaného vedlejšího kapitálu tier 1 a kapitálu tier 2 vydaného jednotkou pro speciální účel podle čl. 83 odst. 2 nařízení (EU) č. 575/2013;
m)
podrobných podmínek pro úpravy kapitálu podle přechodných ustanovení v souladu s čl. 481 odst. 6 nařízení (EU) č. 575/2013;
n)
podmínek pro položky vyloučené ze zachování právních účinků v rámci položek kmenového kapitálu tier 1 nebo vedlejšího kapitálu tier 1 v ostatních složkách kapitálu podle čl. 487 odst. 3 nařízení (EU) č. 575/2013.
KAPITOLA II
SLOŽKY KAPITÁLU
ODDÍL 1
Položky a nástroje zahrnované do kmenového kapitálu tier 1
Pododdíl 1
Předvídatelné dividendy a výplaty
Článek 2
Význam pojmu „předvídatelný“ ve spojení „předvídatelná dividenda“ pro účely čl. 26 odst. 2 písm. b) nařízení (EU) č. 575/2013
1. Hodnota předvídatelných dividend, kterou mají instituce odečíst od mezitímního zisku nebo zisku ke konci roku, jak je stanoveno v čl. 26 odst. 2 nařízení (EU) č. 575/2013, se určí podle odstavců 2 až 4.
2. Pokud vedoucí orgán instituce oficiálně vydal nebo navrhl příslušnému subjektu instituce rozhodnutí týkající se výše dividend, které mají být vyplaceny, odečte se tato hodnota od příslušného mezitímního zisku nebo zisku ke konci roku.
3. Jsou-li vypláceny zálohy na dividendy, zbytková částka mezitímního zisku vyplývající z výpočtu stanoveného v odstavci 2, která má být připočítána ke kmenovému kapitálu tier 1, se s přihlédnutím k pravidlům uvedeným v odstavcích 2 a 4 sníží o hodnotu předvídatelných dividend, které mohou být podle očekávání vyplaceny ze zbytkového mezitímního zisku s konečnými dividendami za celý hospodářský rok.
4. Předtím, než vedoucí orgán oficiálně vydá nebo navrhne příslušnému subjektu rozhodnutí týkající se výplaty dividend, se hodnota předvídatelných dividend, kterou mají instituce odečíst od mezitímního zisku nebo zisku ke konci roku, rovná hodnotě mezitímního zisku nebo zisku na konci roku vynásobené poměrem vyplacených dividend.
5. Poměr vyplacených dividend se určí na základě dividendové politiky schválené pro příslušné období vedoucím orgánem nebo jiným příslušným subjektem.
6. Obsahuje-li dividendová politika rozpětí vyplácení místo pevně stanovené hodnoty, použije se pro účely odstavce 2 horní mez tohoto rozpětí.
7. Pokud neexistuje schválená dividendová politika nebo pokud je podle názoru příslušného orgánu pravděpodobné, že instituce svou dividendovou politiku nepoužije nebo že tato politika nepředstavuje obezřetný základ pro určení výše odpočtu, je poměr vyplacených dividend založen na nejvyšší z těchto hodnot:
a)
průměrný poměr vyplacených dividend za tři roky předcházející zvažovanému roku;
b)
poměr vyplacených dividend v roce předcházejícím zvažovanému roku.
8. Příslušný orgán může povolit, aby instituce upravila výpočet poměru vyplacených dividend podle odst. 7 písm. a) a b) k vyloučení mimořádných dividend vyplacených v daném období.
9. Hodnota předvídatelných dividend, která má být odečtena, se stanoví s přihlédnutím k případným regulačním omezením týkajícím se rozdělování výnosů, zejména omezením stanoveným v souladu článkem 141 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2013/36/EU (6). Výše zisku po odpočtu předvídatelných výplat s výhradou těchto omezení může být zcela zahrnuta do kmenového kapitálu tier 1, je-li splněna podmínka stanovená v čl. 26 odst. 2 písm. a) nařízení (EU) č. 575/2013. Jsou-li použitelná takováto omezení, vycházejí předvídatelné dividendy, které mají být odečteny, z plánu zachování kapitálu schváleného příslušným orgánem podle článku 142 směrnice 2013/36/EU.
10. Hodnota předvídatelných dividend, které mají být vyplaceny ve formě, která nesnižuje výši kmenového kapitálu tier 1, například dividend ve formě akcí, tj. akcií vydaných z titulu dividend, se od mezitímního zisku nebo zisku ke konci roku, který má být zahrnut do kmenového kapitálu tier 1, neodečítá.
11. Dříve než příslušný orgán povolí, aby instituce zahrnula mezitímní zisk nebo zisk ke konci roku do kmenového kapitálu tier 1, přesvědčí se o tom, že byly provedeny veškeré nezbytné odpočty od mezitímního zisku nebo zisku ke konci roku a všechny odpočty související s předvídatelnými dividendami, a to buď na základě použitelného účetního rámce, nebo v rámci jiných úprav.
Článek 3
Význam pojmu „předvídatelný“ ve spojení „předvídatelná výplata“ pro účely čl. 26 odst. 2 písm. b) nařízení (EU) č. 575/2013
1. Hodnota předvídatelných výplat, která má být vzata v úvahu, zahrnuje:
a)
výši daní;
b)
hodnotu případných závazků nebo okolností vzniklých během souvisejícího účetního období, které pravděpodobně sníží zisk instituce a s ohledem na něž není příslušný orgán přesvědčen o tom, že byly provedeny všechny potřebné úpravy ocenění, jako jsou dodatečné úpravy ocenění podle článku 34 nařízení (EU) č. 575/2013, nebo vytvořeny rezervy.
2. Předvídatelné výplaty, které nebyly zohledněny ve výsledovce, jsou přiřazeny mezitímnímu období, během něhož vznikly, takže každé mezitímní období nese přiměřenou výši těchto výplat. Podstatné nebo neopakující se události jsou zohledněny v plném rozsahu a neprodleně v mezitímním období, v němž nastaly.
3. Dříve než příslušný orgán svolí, aby instituce zahrnula mezitímní zisk nebo zisk ke konci roku do kmenového kapitálu tier 1, se přesvědčí o tom, že byly provedeny veškeré nezbytné odpočty od mezitímního zisku nebo zisku ke konci roku a všechny odpočty související s předvídatelnými výplatami, a to buď na základě použitelného účetního rámce, nebo v rámci jiných úprav.
Pododdíl 2
Družstva, spořitelny, vzájemné instituce a podobné instituce
Článek 4
Typ podniku uznaného podle použitelného vnitrostátního práva za družstvo pro účely čl. 27 odst. 1 písm. a) bodu ii) nařízení (EU) č. 575/2013
1. Příslušné orgány mohou určit, že určitý typ podniku uznaného podle použitelného vnitrostátního práva lze pro účely části druhé nařízení (EU) č. 575/2013 považovat za družstvo, jsou-li splněny podmínky uvedené v odstavcích 2, 3 a 4.
2. Aby byla instituce považována pro účely odstavce 1 za družstvo, musí její právní postavení spadat do jedné z těchto kategorií:
a)
v Rakousku: instituce zaregistrované jako „eingetragene Genossenschaft (e.Gen.)“ nebo „registrierte Genossenschaft“ podle „Gesetz über Erwerbs- und Wirtschaftsgenossenschaften (GenG)“;
b)
v Belgii: instituce zaregistrované jako „société coopérative/coöperatieve vennootschap“ a schválené podle královské vyhlášky ze dne 8. ledna 1962, kterou se stanoví podmínky pro schvalování vnitrostátních seskupení družstev a družstev;
c)
na Kypru: instituce zaregistrované jako „Συνεργατικό Πιστωτικό Ίδρυμα ή ΣΠΙ“ zřízené podle zákona o družstvech z roku 1985;
d)
v České republice: instituce schválené jako „spořitelní a úvěrní družstvo“ podle „zákona upravujícího činnost spořitelních a úvěrních družstev“;
e)
v Dánsku: instituce zaregistrované jako „andelskasser“ nebo „sammenslutninger af andelskasser“ podle dánského zákona o finančních podnicích;
f)
ve Finsku: instituce zaregistrované jako jeden z těchto typů:
1)
„osuuspankki“ nebo „andelsbank“ podle „laki osuuspankeista ja muista osuuskuntamuotoisista luottolaitoksista“ nebo „lag om andelsbanker och andra kreditinstitut i andelslagsform“;
2)
„muu osuuskuntamuotoinen luottolaitos“ nebo „annat kreditinstitut i andelslagsform“ podle „laki osuuspankeista ja muista osuuskuntamuotoisista luottolaitoksista“ nebo „lag om andelsbanker och andra kreditinstitut i andelslagsform“;
3)
„keskusyhteisö“ nebo „centralinstitutet“ podle „laki talletuspankkien yhteenliittymästä“ nebo „lag om en sammanslutning av inlåningsbanker“;
g)
ve Francii: instituce zaregistrované jako „sociétés coopératives“ podle „Loi no47-1775 du 10 septembre 1947 portant statut de la coopération“ a schválené jako „banques mutualistes ou coopératives“ podle „Code monétaire et financier, partie législative, Livre V, titre Ier, chapitre II“;
h)
v Německu: instituce zaregistrované jako „eingetragene Genossenschaft (eG)“ podle „Gesetz betreffend die Erwerbs- und Wirtschaftsgenossenschaften (Genossenschaftsgesetz -GenG)“;
i)
v Řecku: instituce zaregistrované jako „Πιστωτικοί Συνεταιρισμοί“ podle zákona o družstvech 1667/1986, které působí jako úvěrové instituce a mohou být označeny jako „Συνεταιριστική Τράπεζα“ podle zákona o bankovnictví 3601/2007;
j)
v Maďarsku: instituce zaregistrované jako „Szövetkezeti hitelintézet“ podle zákona CXII o úvěrových institucích a finančních podnicích z roku 1996;
k)
v Itálii: instituce zaregistrované jako jeden z těchto typů:
1)
„Banche popolari“ uvedené v legislativním dekretu č. 385 ze dne 1. září 1993;
2)
„Banche di credito cooperativo“ uvedené v legislativním dekretu č. 385 ze dne 1. září 1993;
3)
„Banche di garanzia collettiva dei fidi“ uvedené v článku 13 legislativního nařízení č. 269 ze dne 30. září 2003 přeměněného na zákon č. 326 ze dne 24. listopadu 2003;
l)
v Lucembursku: instituce zaregistrované jako „Sociétés coopératives“ podle definice v oddíle VI zákona ze dne 10. srpna 1915 o obchodních společnostech;
m)
v Nizozemsku: instituce zaregistrované jako „coöperaties“ nebo „onderlinge waarborgmaatschappijen“ podle svazku 2 hlavy 3 Rechtspersonen občanského zákoníku („Burgerlijk wetboek“);
n)
v Polsku: instituce zaregistrované jako „bank spółdzielczy“ podle ustanovení „Prawo bankowe“;
o)
v Portugalsku: instituce zaregistrované jako „Caixa de Crédito Agrícola Mútuo“ nebo jako „Caixa Central de Crédito Agrícola Mútuo“ podle „Regime Jurídico do Crédito Agrícola Mútuo e das Cooperativas de Crédito Agrícola“ schváleného předpisem „Decreto-Lei n.o 24/91, de 11 de Janeiro“;
p)
v Rumunsku: instituce zaregistrované jako „Organizații cooperatiste de credit“ podle ustanovení mimořádného vládního nařízení č. 99/2006 o úvěrových institucích a kapitálové přiměřenosti, který byl se změnami a doplňky schválen zákonem č. 227/2007;
q)
ve Španělsku: instituce zaregistrované jako „Cooperativas de Crédito“ podle „Ley 13/1989, de 26 de mayo, de Cooperativas de Crédito“;
r)
ve Švédsku: instituce zaregistrované jako „Medlemsbank“ podle „Lag (1995:1570) om medlemsbanker“ nebo jako „Kreditmarknadsförening“ podle „Lag (2004:297) om bank- och finansieringsrörelse“;
s)
ve Spojeném království: instituce zaregistrované jako „cooperative societies“ podle „Industrial and Provident Societies Act 1965“ a podle „Industrial and Provident Societies Act (Northern Ireland) 1969“.
3. Co se týká kmenového kapitálu tier 1, aby byla instituce považována pro účely odstavce 1 za družstvo, může podle použitelného vnitrostátního práva nebo stanov společnosti na úrovni právního subjektu vydávat pouze kapitálové nástroje uvedené v článku 29 nařízení (EU) č. 575/2013.
4. Aby byla instituce považována pro účely odstavce 1 za družstvo, mohou být držitelé (kterými mohou být členové nebo nečlenové instituce) nástrojů zahrnovaných do kmenového kapitálu tier 1 podle odstavce 3 v případě, že podle použitelného vnitrostátního práva mohou odstoupit, rovněž oprávněni vrátit kapitálový nástroj instituci s výhradou omezení podle použitelného vnitrostátního práva, stanov společnosti, nařízení (EU) č. 575/2013 a tohoto nařízení. To instituci nebrání v tom, aby v souladu s použitelným vnitrostátním právem vydávala členům a nečlenům nástroje zahrnované do kmenového kapitálu tier 1, které jsou v souladu s článkem 29 nařízení (EU) č. 575/2013 a které neudělují právo na vrácení kapitálového nástroje instituci.
Článek 5
Typ podniku uznaného podle použitelného vnitrostátního práva za spořitelnu pro účely čl. 27 odst. 1 písm. a) bodu iii) nařízení (EU) č. 575/2013
1. Příslušné orgány mohou určit, že určitý typ podniku uznaného podle použitelného vnitrostátního práva lze pro účely části druhé nařízení (EU) č. 575/2013 považovat za spořitelnu, jsou-li splněny všechny podmínky uvedené v odstavcích 2, 3 a 4.
2. Aby byla instituce považována pro účely odstavce 1 za spořitelnu, musí její právní postavení spadat do jedné z těchto kategorií:
a)
v Rakousku: instituce zaregistrované jako „Sparkasse“ podle § 1 odst. 1 „Bundesgesetz über die Ordnung des Sparkassenwesens (Sparkassengesetz - SpG)“;
b)
v Dánsku: instituce zaregistrované jako „Sparekasser“ podle dánského zákona o finančních podnicích;
c)
ve Finsku: instituce zaregistrované jako „Säästöpankki“ nebo „Sparbank“ podle „Säästöpankkilaki“ nebo „Sparbankslag“;
d)
v Německu: instituce zaregistrované jako „Sparkasse“ následovně:
1)
„Sparkassengesetz für Baden-Württemberg (SpG)“;
2)
„Gesetz über die öffentlichen Sparkassen (Sparkassengesetz - SpkG) in Bayern“;
3)
„Gesetz über die Berliner Sparkasse und die Umwandlung der Landesbank Berlin - Girozentrale - in eine Aktiengesellschaft (Berliner Sparkassengesetz - SpkG)“;
4)
„Brandenburgisches Sparkassengesetz (BbgSpkG)“;
5)
„Sparkassengesetz für öffentlich-rechtliche Sparkassen im Lande Bremen (Bremisches Sparkassengesetz)“;
6)
„Hessisches Sparkassengesetz“;
7)
„Sparkassengesetz des Landes Mecklenburg-Vorpommern (SpkG)“;
8)
„Niedersächsisches Sparkassengesetz (NSpG)“;
9)
„Sparkassengesetz Nordrhein-Westfalen (Sparkassengesetz - SpkG)“;
10)
„Sparkassengesetz (SpkG) für Rheinland-Pfalz“;
11)
„Saarländisches Sparkassengesetz (SSpG)“;
12)
„Gesetz über die öffentlich-rechtlichen Kreditinstitute im Freistaat Sachsen und die Sachsen-Finanzgruppe“;
13)
„Sparkassengesetz des Landes Sachsen-Anhalt (SpkG-LSA)“;
14)
„Sparkassengesetz für das Land Schleswig-Holstein (Sparkassengesetz - SpkG)“;
15)
„Thüringer Sparkassengesetz (ThürSpkG)“;
e)
ve Španělsku: instituce zaregistrované jako „Cajas de Ahorros“ podle „Real Decreto-Ley 2532/1929, de 21 de noviembre, sobre Régimen del Ahorro Popular“;
f)
ve Švédsku: instituce zaregistrované jako „Sparbank“ podle „Sparbankslag (1987:619)“.
3. Co se týká kmenového kapitálu tier 1, aby byla instituce považována pro účely odstavce 1 za spořitelnu, může podle použitelného vnitrostátního práva nebo stanov společnosti na úrovni právního subjektu vydávat pouze nástroje uvedené v článku 29 nařízení (EU) č. 575/2013.
4. Aby byla instituce považována pro účely odstavce 1 za spořitelnu, nesmí být celková výše kapitálu, rezerv a mezitímního zisku nebo zisku ke konci roku podle použitelného vnitrostátního práva rozdělena držitelům nástrojů zahrnovaných do kmenového kapitálu tier 1. Tato podmínka se pokládá za splněnou i v případě, že instituce vydává nástroje zahrnované do kmenového kapitálu tier 1, které držitelům v běžných situacích přiznávají právo na část zisků a rezerv, je-li to přípustné podle použitelného vnitrostátního práva, pokud je tato část úměrná jejich příspěvku ke kapitálu a rezervám nebo v případě, že to připouští použitelné vnitrostátní právo podle jiné úpravy. Instituce může vydávat nástroje zahrnované do kmenového kapitálu tier 1, které v případě platební neschopnosti nebo likvidace instituce udělují držitelům právo na rezervy, které nemusí být úměrné jejich příspěvku ke kapitálu a rezervám, jsou-li splněny podmínky stanovené v čl. 29 odst. 4 a 5 nařízení (EU) č. 575/2013.
Článek 6
Typ podniku uznaného podle použitelného vnitrostátního práva za vzájemnou instituci pro účely čl. 27 odst. 1 písm. a)bodu i) nařízení (EU) č. 575/2013
1. Příslušné orgány mohou určit, že určitý typ podniku uznaného podle použitelného vnitrostátního práva lze pro účely části druhé nařízení (EU) č. 575/2013 považovat za vzájemnou instituci, jsou-li splněny všechny podmínky uvedené v odstavcích 2, 3 a 4.
2. Aby byla instituce považována pro účely odstavce 1 za vzájemnou instituci, musí její právní postavení spadat do jedné z těchto kategorií:
a)
v Dánsku: sdružení („Foreninger“) nebo fondy („Fonde“), vzniklé přeměnou pojišťoven („Forsikringsselskaber“), hypotečních úvěrových institucí („Realkreditinstitutter“), spořitelen („Sparekasser“), družstevních spořitelen („Andelskasser“) a přidružených podniků družstevních spořitelen („Sammenslutninger af andelskasser“) na společnosti s ručením omezeným, jak jsou vymezeny podle dánského zákona o finančních podnicích;
b)
v Irsku: instituce zaregistrované jako „building societies“ podle „Building Societies Act 1989“;
c)
ve Spojeném království: instituce zaregistrované jako „building societies“ podle „Building Societies Act 1986“; instituce zaregistrované jako „savings bank“ podle „Savings Bank (Scotland) Act 1819“.
3. Co se týká kmenového kapitálu tier 1, aby byla instituce považována pro účely odstavce 1 za vzájemnou instituci, může podle použitelného vnitrostátního práva nebo stanov společnosti na úrovni právního subjektu vydávat pouze kapitálové nástroje uvedené v článku 29 nařízení (EU) č. 575/2013.
4. Aby byla instituce považována pro účely odstavce 1 za vzájemnou instituci, musí celkový nebo částečný objem kapitálu a rezerv vlastnit členové instituce, kteří za normální situace nemají prospěch z přímého rozdělení rezerv, zejména prostřednictvím výplaty dividend. Tyto podmínky se považují za splněné i v případě, že instituce vydává nástroje zahrnované do kmenového kapitálu tier 1, které udělují právo na zisk a rezervy, je-li to přípustné podle použitelného vnitrostátního práva.
Článek 7
Typ podniku uznaného podle použitelného vnitrostátního práva za podobnou instituci pro účely čl. 27 odst. 1 písm. a) bodu iv) nařízení (EU) č. 575/2013
1. Příslušné orgány mohou určit, že určitý typ podniku uznaného podle použitelného vnitrostátního práva lze pro účely části druhé nařízení (EU) č. 575/2013 považovat za instituci podobnou družstvům, vzájemným institucím a spořitelnám, jsou-li splněny všechny podmínky uvedené v odstavcích 2, 3 a 4.
2. Aby byla instituce považována pro účely odstavce 1 za instituci podobnou družstvům, vzájemným institucím a spořitelnám, musí její právní postavení spadat do jedné z těchto kategorií:
a)
v Rakousku: „Pfandbriefstelle der österreichischen Landes-Hypothekenbanken“ podle „Bundesgesetz über die Pfandbriefstelle der österreichischen Landes-Hypothekenbanken (Pfandbriefstelle-Gesetz - PfBrStG)“;
b)
ve Finsku: instituce zaregistrované jako „Hypoteekkiyhdistys“ nebo „Hypoteksförening“ podle „Laki hypoteekkiyhdistyksistä“ nebo „Lag om hypoteksföreningar“.
3. Co se týká kmenového kapitálu tier 1, aby byla instituce považována pro účely odstavce 1 za instituci podobnou družstvům, vzájemným institucím a spořitelnám, může podle vnitrostátního použitelného práva nebo stanov společnosti na úrovni právního subjektu vydávat pouze kapitálové nástroje uvedené v článku 29 nařízení (EU) č. 575/2013.
4. Aby byla instituce považována pro účely odstavce 1 za instituci podobnou družstvům, vzájemným institucím a spořitelnám, musí být splněna rovněž jedna či několik těchto podmínek:
a)
pokud držitelé (kteří mohou být členy nebo nečleny instituce) nástrojů zahrnovaných do kmenového kapitálu tier 1 podle odstavce 3 mohou podle použitelného vnitrostátního práva odstoupit, mohou být rovněž oprávněni vrátit kapitálový nástroj instituci, avšak pouze s výhradou omezení uvedených v použitelném vnitrostátním právu, stanovách společnosti a nařízení (EU) č. 575/2013 a tomto nařízení. To instituci nebrání v tom, aby podle použitelného vnitrostátního práva vydávala členům a nečlenům nástroje zahrnované do kmenového kapitálu tier 1, které jsou v souladu s článkem 29 nařízení (EU) č. 575/2013 a které neudělují právo na vrácení kapitálového nástroje instituci;
b)
celková výše kapitálu, rezerv a mezitímního zisku nebo zisku na konci roku nesmí být podle použitelného vnitrostátního práva rozdělena držitelům nástrojů zahrnovaných do kmenového kapitálu tier 1. Tato podmínka se pokládá za splněnou i v případě, že instituce vydává nástroje zahrnované do kmenového kapitálu tier 1, které v běžných situacích udělují držitelům právo na část zisku a rezerv, je-li to přípustné podle použitelných právních předpisů, pokud je tato část úměrná jejich příspěvku ke kapitálu a rezervám nebo v případě, je-li to přípustné podle použitelného vnitrostátního práva podle jiné úpravy. Instituce může vydávat nástroje zahrnované do kmenového kapitálu tier 1, které v případě platební neschopnosti nebo likvidace udělují držitelům právo na rezervy, které nemusí být úměrné příspěvku ke kapitálu a rezervám, jsou-li splněny podmínky stanovené v čl. 29 odst. 4 a 5 nařízení (EU) č. 575/2013;
c)
celkový nebo částečný objem kapitálu a rezerv vlastní členové instituce, kteří za běžných okolností nemají prospěch z přímého rozdělení rezerv, zejména prostřednictvím výplaty dividend.
Pododdíl 3
Nepřímé financování
Článek 8
Nepřímé financování kapitálových nástrojů pro účely čl. 28 odst. 1 písm. b), čl. 52 odst. 1 písm. c) a čl. 63 písm. c) nařízení (EU) č. 575/2013
1. Za nepřímé financování kapitálových nástrojů podle čl. 28 odst. 1 písm. b), čl. 52 odst. 1 písm. c) a čl. 63 písm. c) nařízení (EU) č. 575/2013 se považuje financování, které není přímé.
2. Pro účely odstavce 1 se přímé financování týká situací, kdy instituce poskytla investorovi půjčku nebo jiné financování v jakékoli formě, které jsou použity k nákupu jejích kapitálových nástrojů.
3. Přímé financování zahrnuje rovněž financování pro jiné účely než nákup kapitálových nástrojů instituce poskytnuté fyzické nebo právnické osobě, která má kvalifikovanou účast v úvěrové instituci, jak je uvedeno v čl. 4 bodě 36 nařízení (EU) č. 575/2013, nebo která se považuje za spřízněnou stranu ve smyslu definic uvedených v odstavci 9 mezinárodního účetního standardu 24 o zveřejnění spřízněných stran, používaného v Unii podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1606/2002 (7), s přihlédnutím k dodatečným pokynům stanoveným příslušným orgánem, není-li instituce schopna prokázat všechny tyto skutečnosti:
a)
transakce se uskuteční za podobných podmínek jako jiné transakce se třetími stranami;
b)
při platbě úroků a splacení financování není fyzická nebo právnická osoba či spřízněná strana závislá na rozdělení výnosů nebo na prodeji držených kapitálových nástrojů.
Článek 9
Použitelné formy a povaha nepřímého financování kapitálových nástrojů pro účely čl. 28 odst. 1 písm. b), čl. 52 odst. 1 písm. c) a čl. 63 písm. c) nařízení (EU) č. 575/2013
1. Použitelné formy a povaha nepřímého financování nákupu kapitálových nástrojů instituce zahrnují:
a)
financování nákupu kapitálových nástrojů instituce investorem (při vydání nebo posléze) ze strany subjektů, nad nimiž instituce vykonává přímou nebo nepřímou kontrolu, nebo subjektů zahrnutých do:
1)
účetní nebo obezřetnostní konsolidace instituce;
2)
konsolidované rozvahy nebo rozšířeného souhrnného výpočtu, je-li rovnocenný konsolidované účetní závěrce, jak je uvedeno v čl. 49 odst. 3 písm. a) bodu iv) nařízení (EU) č. 575/2013, jež sestavuje institucionální systém ochrany nebo síť institucí přidružených k ústřednímu subjektu, které nejsou organizovány jako skupina, do níž instituce náleží;
3)
oblasti působnosti doplňkového dozoru nad institucí v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2002/87/ES (8) o doplňkovém dozoru nad úvěrovými institucemi, pojišťovnami a investičními podniky ve finančním konglomerátu;
b)
financování nákupu kapitálových nástrojů instituce investorem (při vydání nebo posléze) ze strany externích subjektů, které jsou chráněny zárukou nebo použitím úvěrového derivátu nebo jsou určitým způsobem zajištěny, takže úvěrové riziko je přeneseno na instituci nebo na jiné subjekty, nad nimiž instituce vykonává přímou nebo nepřímou kontrolu, nebo na subjekty zahrnuté do:
1)
účetní nebo obezřetnostní konsolidace instituce;
2)
konsolidované rozvahy nebo rozšířeného souhrnného výpočtu, je-li rovnocenný konsolidované účetní závěrce, jak je uvedeno v čl. 49 odst. 3 písm. a) bodu iv) nařízení (EU) č. 575/2013, jež sestavuje institucionální systém ochrany nebo síť institucí přidružených k ústřednímu subjektu, které nejsou organizovány jako skupina, do níž instituce náleží;
3)
oblasti působnosti doplňkového dozoru nad institucí v souladu se směrnicí 2002/87/ES;
c)
financování poskytnuté dlužníkovi, který financování předá konečnému investorovi za účelem nákupu kapitálových nástrojů instituce v době vydání nebo posléze.
2. Aby bylo financování považováno pro účely odstavce 1 za nepřímé financování, musí být případně splněny rovněž tyto podmínky:
a)
investor není zahrnut do:
1)
účetní nebo obezřetnostní konsolidace instituce;
2)
konsolidované rozvahy nebo rozšířeného souhrnného výpočtu, je-li rovnocenný konsolidované účetní závěrce, jak je uvedeno v čl. 49 odst. 3 písm. a) bodu iv) nařízení (EU) č. 575/2013, jež sestavuje institucionální systém ochrany nebo síť institucí přidružených k ústřednímu subjektu, které nejsou organizovány jako skupina, do níž instituce náleží. Za tímto účelem se má za to, že investor je zahrnut do rozšířeného souhrnného výpočtu, je-li příslušný kapitálový nástroj předmětem konsolidace nebo rozšířeného souhrnného výpočtu v souladu s čl. 49 odst. 3 písm. a) bodem iv) nařízení (EU) č. 575/2013 takovým způsobem, že je vyloučeno vícenásobné použití položek kapitálu a tvorba kapitálu mezi členy institucionálního systému ochrany. Jestliže příslušné orgány neudělily povolení podle čl. 49 odst. 3 nařízení (EU) č. 575/2013, považuje se tato podmínka za splněnou, pokud subjekty uvedené v odst. 1 písm. a) i instituce jsou členy téhož institucionálního systému ochrany a dotyčné subjekty odečtou financování poskytnuté na nákup kapitálových nástrojů instituce podle čl. 36 odst. 1 písm. f) až i), čl. 56 písm. a) až d) případně čl. 66 písm. a) až d) nařízení (EU) č. 575/2013;
3)
oblasti působnosti doplňkového dozoru nad institucí v souladu se směrnicí 2002/87/ES;
b)
externí subjekt není zahrnut do:
1)
účetní nebo obezřetnostní konsolidace instituce;
2)
konsolidované rozvahy nebo rozšířeného souhrnného výpočtu, je-li rovnocenný konsolidované účetní závěrce, jak je uvedeno v čl. 49 odst. 3 písm. a) bodu iv) nařízení (EU) č. 575/2013, jež sestavuje institucionální systém ochrany nebo síť institucí přidružených k ústřednímu subjektu, které nejsou organizovány jako skupina, do níž instituce náleží;
3)
oblasti působnosti doplňkového dozoru nad institucí v souladu se směrnicí 2002/87/ES.
3. Při zjišťování, zda nákup kapitálového nástroje zahrnuje přímé nebo nepřímé financování podle článku 8, se sníží posuzovaná částka o individuálně posouzenou opravnou položku pro snížení hodnoty, která byla použita.
4. Aby se zamezilo kvalifikaci jako přímého nebo nepřímého financování podle článku 8 v případě, jsou-li půjčka nebo jiná forma financování či záruky poskytnuty fyzické nebo právnické osobě s kvalifikovanou účastí v úvěrové instituci nebo osobě, která se považuje za spřízněnou stranu, jak je uvedeno v odstavci 3, instituce trvale zajišťuje, aby neposkytla půjčku nebo jinou formu financování či záruky za účelem přímého či nepřímého upsání kapitálových nástrojů instituce. Jsou-li půjčka nebo jiná forma financování či záruky poskytnuty jinému typu stran, instituce provádí tuto kontrolu na základě nejlepšího úsilí.
5. Co se týká vzájemných institucí, družstev a podobných institucí, má-li zákazník podle vnitrostátního práva nebo stanov společnosti povinnost upsat kapitálové nástroje, aby získal půjčku, nepovažuje se tato půjčka za přímé nebo nepřímé financování, jsou-li splněny všechny tyto podmínky:
a)
příslušný orgán považuje výši úpisu za nepodstatnou;
b)
účelem půjčky není nákup kapitálových nástrojů instituce poskytující půjčku;
c)
upsání jednoho nebo více kapitálových nástrojů instituce je nezbytné, aby se příjemce půjčky stal členem vzájemné instituce, družstva nebo podobné instituce.
Pododdíl 4
Omezení splacení kapitálových nástrojů
Článek 10
Omezení splacení kapitálových nástrojů vydaných vzájemnými institucemi, spořitelnami, družstvy a podobnými institucemi pro účely čl. 29 odst. 2 písm. b) nařízení (EU) č. 575/2013 a čl. 78 odst. 3 nařízení (EU) č. 575/2013
1. Instituce může vydávat nástroje zahrnované do kmenového kapitálu tier 1 s možností splacení pouze tehdy, stanoví-li tuto možnost použitelné vnitrostátní právo.
2. Možnost instituce omezit splacení podle ustanovení, kterými se řídí kapitálové nástroje, jak je uvedeno v čl. 29 odst. 2 písm. b) a čl. 78 odst. 3 nařízení (EU) č. 575/2013, zahrnuje jak právo odložit splacení, tak právo omezit objem, který má být splacen. Instituce může odložit splacení nebo omezit objem, který má být splacen, na neomezenou dobu v souladu s odstavcem 3.
3. Rozsah omezení týkajících se splacení, která jsou obsažena v ustanoveních, kterými se nástroje řídí, stanoví instituce kdykoli na základě obezřetnostního stavu instituce s přihlédnutím mimo jiné k těmto skutečnostem:
a)
celkové finanční a likvidní situaci a platební schopnosti instituce;
b)
výši kmenového kapitálu tier 1, kapitálu tier 1 a celkového kapitálu v porovnání s celkovým objemem rizikové expozice vypočteným podle požadavků stanovených v čl. 92 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) č. 575/2013, zvláštních kapitálových požadavků uvedených v čl. 104 odst. 1 písm. a) směrnice 2013/36/EU a požadavku kombinovaných kapitálových rezerv vymezeného v čl. 128 bodě 6 uvedené směrnice.
Článek 11
Omezení splacení kapitálových nástrojů vydaných vzájemnými institucemi, spořitelnami, družstvy a podobnými institucemi pro účely čl. 29 odst. 2 písm. b) nařízení (EU) č. 575/2013 a čl. 78 odst. 3 nařízení (EU) č. 575/2013
1. Omezení splacení zahrnutá do smluvních nebo právních ustanovení, kterými se nástroje řídí, příslušnému orgánu nebrání v tom, aby splacení nástrojů odpovídajícím způsobem dále omezil, jak je stanoveno v článku 78 nařízení (EU) č. 575/2013.
2. Příslušné orgány posoudí základ pro omezení splacení zahrnutý ve smluvních a právních ustanoveních, kterými se nástroj řídí. Příslušné orgány instituce požádají, aby změnily příslušná smluvní ustanovení, nejsou-li přesvědčeny o vhodnosti základu pro omezení. Pokud se vzhledem k neexistenci smluvních ustanovení nástroje řídí pouze vnitrostátním právem, umožňují právní předpisy instituci omezit splacení, jak je uvedeno v čl. 10 odst. 1 až 3, aby se nástroje mohly považovat za kmenový kapitál tier 1.
3. Každé rozhodnutí o omezení splacení je interně zdokumentováno a instituce je písemně oznámí příslušnému orgánu, včetně důvodů pro odmítnutí splacení částečně nebo v plném rozsahu či jeho odložení, a to na základě kritérií stanovených v odstavci 3.
4. Je-li v témže období přijato několik rozhodnutí o omezení splacení, může instituce tato rozhodnutí zdokumentovat v jednom souboru dokumentů.
ODDÍL 2
Obezřetnostní filtry
Článek 12
Pojem „zisk z prodeje“ pro účely čl. 32 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) č. 575/2013
1. Pojem „zisk z prodeje“ uvedený v čl. 32 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) č. 575/2013 znamená uznaný zisk z prodeje náležející instituci, který je zaznamenán jako zvýšení jakékoli složky kapitálu a který souvisí s budoucím maržovým příjmem vyplývajícím z prodeje sekuritizovaných aktiv, jsou-li odstraněna z rozvahy instituce v rámci sekuritizace.
2. Uznaný zisk z prodeje se určí jako rozdíl mezi hodnotami uvedenými v písmenu a) a b), které jsou stanoveny podle příslušného účetního rámce:
a)
čistá hodnota přijatých aktiv včetně případných nových získaných aktiv minus jiná postoupená aktiva nebo nové převzaté závazky;
b)
účetní hodnota sekuritizovaných aktiv nebo odúčtované části.
3. Uznaný zisk z prodeje, který souvisí s budoucím maržovým příjmem, v tomto kontextu odkazuje na očekávané budoucí „nadměrné rozpětí“, jak je definováno v článku 242 nařízení (EU) č. 575/2013.
ODDÍL 3
Odpočty od položek kmenového kapitálu tier 1
Článek 13
Odpočet ztrát běžného účetního roku pro účely čl. 36 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) č. 575/2013
1. Za účelem výpočtu kmenového kapitálu tier 1 během roku a bez ohledu na to, zda instituce provádí účetní závěrku na konci každého mezitímního období, sestaví instituce svou výsledovku a odečte případné výsledné ztráty od položek kmenového kapitálu tier 1.
2. Pro účely sestavení výsledovky instituce podle odstavce 1 se příjmy a výdaje stanoví stejným postupem a na základě stejných účetních standardů jako při účetní závěrce na konci roku. Příjmy a výdaje jsou odhadnuty obezřetně a jsou přiřazeny mezitímnímu období, v němž vznikly, takže každé mezitímní období nese přiměřenou výši očekávaných ročních příjmů a výdajů. Podstatné a neopakující se události jsou zohledněny v plném rozsahu a neprodleně v mezitímním období, v němž nastaly.
3. Jsou-li ztráty běžného účetního roku již odečteny od položek kmenového kapitálu tier 1 v důsledku mezitímní účetní závěrky nebo účetní závěrky na konci roku, není odpočet zapotřebí. Pro účely tohoto článku se účetní závěrkou rozumí stanovení zisku a ztrát po uzavření mezitímního nebo ročního účetnictví v souladu s účetním rámcem, který se na instituci vztahuje podle nařízení (ES) č. 1606/2002 o uplatňování mezinárodních účetních standardů a směrnice Rady 86/635/EHS (9) o ročních účetních závěrkách a konsolidovaných účetních závěrkách bank a ostatních finančních institucí.
4. Odstavce 1 až 3 se použijí stejně na zisky a ztráty zahrnuté do kumulovaného ostatního úplného výsledku hospodaření.
Článek 14
Odpočty odložených daňových pohledávek závislých na budoucím zisku pro účely čl. 36 odst. 1 písm. c) nařízení (EU) č. 575/2013
1. Odpočty odložených daňových pohledávek závislých na budoucím zisku podle čl. 36 odst. 1 písm. c) nařízení (EU) č. 575/2013 se provádějí podle odstavců 2 a 3.
2. Vyrovnání mezi odloženými daňovými pohledávkami a odloženými daňovými závazky se provádí pro každý subjekt podléhající dani zvlášť. Související odložené daňové závazky jsou omezeny na závazky, které vyplývají z daňových předpisů téže jurisdikce jako odložené daňové pohledávky. Při výpočtu odložených daňových pohledávek a závazků na konsolidované úrovni zahrnuje subjekt podléhající dani jakýkoli počet subjektů, které jsou podle použitelného vnitrostátního práva členy stejné daňové skupiny, daňové konsolidace, daňové jednotky nebo konsolidovaného daňového přiznání.
3. Výše souvisejících odložených daňových závazků, které jsou způsobilé pro započtení oproti odloženým daňovým pohledávkám závislým na budoucím zisku, se rovná rozdílu mezi hodnotou uvedenou v písmenu a) a b):
a)
hodnota odložených daňových závazků uznaných podle použitelného účetního rámce;
b)
hodnota souvisejících odložených daňových závazků z nehmotných aktiv a z aktiv penzijního fondu definovaných požitků.
Článek 15
Odpočet aktiv penzijního fondu definovaných požitků pro účely čl. 36 odst. 1 písm. e) nařízení (EU) č. 575/2013 a čl. 41odst. 1 písm. b) nařízení (EU) č. 575/2013
1. Příslušný orgán udělí předchozí svolení uvedené v čl. 41 odst. 1 písm. b) nařízení (EU) č. 575/2013 pouze tehdy, pokud neomezená možnost používat příslušná aktiva penzijního fondu definovaných požitků znamená okamžitý a neomezený přístup k aktivům, není-li například použití aktiv nijak omezeno a s ohledem na tato aktiva neexistují žádné pohledávky třetích stran.
2. Neomezený přístup k aktivům bude pravděpodobně existovat, nemusí-li si instituce při každém přístupu k přebytečným finančním prostředkům v plánu vyžádat a obdržet výslovný souhlas od správce penzijních fondů nebo příjemců penzijních dávek.
Článek 16
Odpočty předvídatelných daňových plateb pro účely čl. 36 odst. 1 písm. l) a čl. 56 písm. f) nařízení (EU) č. 575/2013
1. Pod podmínkou, že instituce používá účetní rámec a účetní metody, které umožňují úplné uznání splatných a odložených daňových závazků souvisejících s transakcemi a jinými událostmi vykázanými v rozvaze nebo výsledovce, může instituce mít za to, že předvídatelné daňové platby již byly zohledněny. Příslušný orgán se přesvědčí, že byly provedeny veškeré potřebné odpočty, a to buď podle použitelných účetních standardů, nebo v rámci jiných úprav.
2. Pokud instituce vypočítává svůj kmenový kapitál tier 1 na základě finančních výkazů sestavených podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1606/2002, má se za to, že podmínka uvedená v odstavci 1 je splněna.
3. Není-li podmínka uvedená v odstavci 1 splněna, sníží instituce položky kmenového kapitálu tier 1 o odhadovanou výši splatných a odložených daňových plateb, které nebyly dosud vykázány v rozvaze a výsledovce a které souvisejí s transakcemi a jinými událostmi vykázanými v rozvaze nebo výsledovce. Odhadovaná výše splatných a odložených daňových plateb se stanoví pomocí přístupu, který je rovnocenný přístupu podle nařízení (ES) č. 1606/2002. Odhadovanou výši odložených daňových plateb nelze odečíst od odložených daňových pohledávek, které nejsou vykázány ve finančních výkazech.
ODDÍL 4
Ostatní odpočty od položek kmenového kapitálu tier 1, vedlejšího kapitálu tier 1 a kapitálu tier 2
Článek 17
Ostatní odpočty u kapitálových nástrojů finančních institucí pro účely čl. 36 odst. 3 nařízení (EU) č. 575/2013
1. Investice do kapitálových nástrojů finančních institucí definovaných v čl. 4 bodě 26 nařízení (EU) č. 575/2013 se odečítají podle těchto výpočtů:
a)
všechny nástroje považované za kapitál podle práva obchodních společností použitelného na finanční instituci, která je vydala, a v případě, že se na finanční instituci vztahují požadavky týkající se platební schopnosti, nástroje, které jsou zahrnuty do regulatorního kapitálu nejvyšší kvality bez jakýchkoli omezení, se odečítají od kmenového kapitálu tier 1;
b)
všechny nástroje, které se považují za kapitál podle práva obchodních společností použitelného na emitenta, a v případě, že se na finanční instituci nevztahují požadavky týkající se platební schopnosti, nástroje, které jsou věčné, absorbují první a proporcionálně největší podíl vzniklých ztrát, v případě platební neschopnosti nebo likvidace instituce se řadí za všechny ostatní pohledávky a nemají přednostní nebo předem stanovené rozdělování výnosů, se odečítají od položek kmenového kapitálu tier 1;
c)
veškeré podřízené nástroje absorbující ztráty v běžných situacích, včetně rozhodnutí o zrušení výplaty kuponů, se odečítají od vedlejšího kapitálu tier 1. Pokud objem těchto podřízených nástrojů překročí výši vedlejšího kapitálu tier 1, odečte se převyšující částka od kmenového kapitálu tier 1;
d)
jakékoli jiné podřízené nástroje se odečítají od kapitálu tier 2. Pokud objem těchto podřízených nástrojů překročí výši kapitálu tier 2, odečte se převyšující částka od vedlejšího kapitálu tier 1. Pokud výše vedlejšího kapitálu tier 1 nepostačuje, odečte se zbývající částka od kmenového kapitálu tier 1;
e)
jakékoli jiné nástroje zahrnované do kapitálu finanční instituce podle příslušného použitelného obezřetnostního rámce nebo jakékoli jiné nástroje, u nichž instituce nemůže prokázat, že platí podmínky uvedené v písmenech a), b), c) nebo d), se odečítají od kmenového kapitálu tier 1.
2. V případech uvedených v odstavci 3 použijí instituce odpočty stanovené v nařízení (EU) č. 575/2013 na investice do kapitálových nástrojů podle přístupu uplatnění odpovídajících odpočtů. Pro účely tohoto odstavce se přístupem uplatnění odpovídajících odpočtů rozumí přístup, který uplatňuje odpočet na stejnou složku kapitálu, za kterou by se kapitál považoval v případě, že by jej vydala samotná instituce.
3. Odpočty uvedené v odstavci 1 se nepoužijí v těchto případech:
a)
je-li finanční instituce povolena a kontrolována příslušným orgánem a podléhá-li obezřetnostním požadavkům, které jsou rovnocenné požadavkům uplatňovaným na instituce podle nařízení (EU) č. 575/2013. Tento přístup se použije na finanční instituce ze třetích zemí pouze v případě, bylo-li provedeno posouzení rovnocennosti obezřetnostního režimu dotyčné třetí země podle uvedeného nařízení a byl-li vyvozen závěr, že obezřetnostní režim dotyčné třetí země je přinejmenším rovnocenný režimu uplatňovanému v Unii;
b)
je-li finanční instituce institucí elektronických peněz ve smyslu článku 2 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/110/ES (10) a nevyužívá-li volitelných výjimek podle článku 9 uvedené směrnice;
c)
je-li finanční instituce platební institucí ve smyslu článku 4 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2007/64/ES (11) a nevyužívá-li výjimku podle článku 26 uvedené směrnice;
d)
je-li finanční instituce správcem alternativních investičních fondů ve smyslu článku 4 směrnice Evropského parlamentu a Rady 2011/61/EU (12) nebo správcovskou společností ve smyslu čl. 2 odst. 1 písm. b) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2009/65/ES (13).
Článek 18
Kapitálové nástroje pojišťoven a zajišťoven ze třetích zemí pro účely čl. 36 odst. 3 nařízení (EU) č. 575/2013
1. Investice do kapitálových nástrojů pojišťoven a zajišťoven ze třetích zemí, které podléhají režimu platební schopnosti, jenž byl ohodnocen jako režim, který není rovnocenný režimu stanovenému v hlavě I kapitole VI směrnice 2009/138/ES, podle postupu stanoveného v článku 227 uvedené směrnice, nebo režimu, který nebyl posouzen, se odečítají takto:
a)
všechny nástroje, které se považují za kapitál podle práva obchodních společností použitelného na pojišťovny a zajišťovny ze třetích zemí, které je vydaly, a které jsou zahrnuty do regulatorního kapitálu nejvyšší kvality bez jakýchkoli omezení podle režimu dotyčné třetí země, se odečítají od kmenového kapitálu tier 1;
b)
veškeré podřízené nástroje absorbující ztráty v běžných situacích, včetně rozhodnutí o zrušení výplaty kuponů, se odečítají od vedlejšího kapitálu tier 1. Pokud objem těchto podřízených nástrojů překročí výši vedlejšího kapitálu tier 1, odečte se převyšující částka od kmenového kapitálu tier 1;
c)
jakékoli jiné podřízené nástroje se odečítají od kapitálu tier 2. Pokud objem těchto podřízených nástrojů překročí výši kapitálu tier 2, odečte se převyšující částka od vedlejšího kapitálu tier 1. Překračuje-li tato převyšující částka výši vedlejšího kapitálu tier 1, odečte se zbývající částka od kmenového kapitálu tier 1;
d)
v případě pojišťoven a zajišťoven ze třetích zemí, které podléhají obezřetnostním požadavkům týkajícím se platební schopnosti, se jakékoli jiné nástroje zahrnované do kapitálu pojišťoven a zajišťoven ze třetích zemí podle příslušného použitelného režimu platební schopnosti nebo jakékoli jiné nástroje, u nichž instituce nemůže prokázat, že platí podmínky stanovené v písmenech a), b) nebo c), odečítají od kmenového kapitálu tier 1.
2. Pokud byl režim platební schopnosti dotyčné třetí země včetně pravidel týkajících se kapitálu ohodnocen jako režim, který je rovnocenný režimu stanovenému v hlavě I kapitole VI směrnice 2009/138/ES, podle postupu stanoveného v článku 227 uvedené směrnice, zachází se s investicemi do kapitálových nástrojů pojišťoven nebo zajišťoven ze třetích zemí jako s investicemi do kapitálových nástrojů pojišťoven nebo zajišťoven povolených podle článku 14 směrnice 2009/138/ES.
3. V případech stanovených v odstavci 2 tohoto článku použijí instituce odpočty podle čl. 44 písm. b), čl. 58 písm. b) případně čl. 68 písm. b) nařízení (EU) č. 575/2013 na kapitálové investice do položek kapitálu pojišťovny.
Článek 19
Kapitálové nástroje podniků vyňatých z působnosti směrnice 2009/138/ES pro účely čl. 36 odst. 3 nařízení (EU) č. 575/2013
Investice do kapitálových nástrojů podniků vyňatých z působnosti směrnice 2009/138/ES v souladu s článkem 4 uvedené směrnice se odečítají takto:
a)
všechny nástroje, které se považují za kapitál podle práva obchodních společností použitelného na podnik, který je vydal, a které jsou zahrnuty do regulatorního kapitálu nejvyšší kvality bez jakýchkoli omezení, se odečítají od kmenového kapitálu tier 1;
b)
veškeré podřízené nástroje absorbující ztráty v běžných situacích, včetně rozhodnutí o zrušení výplaty kuponů se odečítají od vedlejšího kapitálu tier 1. Pokud objem těchto podřízených nástrojů překročí výši vedlejšího kapitálu tier 1, odečte se převyšující částka od kmenového kapitálu tier 1;
c)
jakékoli jiné podřízené nástroje se odečítají od kapitálu tier 2. Pokud objem těchto podřízených nástrojů překročí výši kapitálu tier 2, odečte se převyšující částka od vedlejšího kapitálu tier 1. Překračuje-li tato převyšující částka výši vedlejšího kapitálu tier 1, odečte se zbývající částka od kmenového kapitálu tier 1;
d)
jakékoli jiné nástroje zahrnované do kapitálu podniku podle příslušného použitelného režimu platební schopnosti nebo jakékoli jiné nástroje, u nichž nemůže instituce prokázat, že platí podmínky stanovené v písmenech a), b) nebo c), se odečítají od kmenového kapitálu tier 1.
KAPITOLA III
VEDLEJŠÍ KAPITÁL TIER 1
ODDÍL 1
Forma a povaha možných pobídek ke splacení nástrojů
Článek 20
Forma a povaha možných pobídek ke splacení nástrojů pro účely čl. 52 odst. 1 písm. g) a čl. 63 písm. h) nařízení (EU) č. 575/2013
1. Pobídkami ke splacení nástrojů se rozumí veškeré vlastnosti, které ke dni vydání vedou k očekávání, že kapitálový nástroj bude pravděpodobně splacen.
2. Pobídky uvedené v odstavci 1 zahrnují tyto formy:
a)
kupní opce spojená se zvýšením úvěrového rozpětí nástroje, není-li opce uplatněna;
b)
kupní opce spojená s požadavkem na konverzi nástroje nebo možností investora konvertovat nástroj na nástroj zahrnovaný do kmenového kapitálu tier 1, není-li opce uplatněna;
c)
kupní opce spojená se změnou referenční sazby, pokud je úvěrové rozpětí oproti druhé referenční sazbě vyšší než první platba po odečtení swapové sazby;
d)
kupní opce spojená se zvýšením hodnoty při splacení v budoucnu;
e)
možnost opětovného uvedení na trh se zvýšením úvěrového rozpětí nástroje nebo změnou referenční sazby, je-li úvěrové rozpětí oproti druhé referenční sazbě vyšší než první platba po odečtení swapové sazby, pokud není nástroj opětovně uveden na trh;
f)
uvedení nástroje na trh způsobem, který investorům naznačuje, že nástroj bude vypovězen.
ODDÍL 2
Konverze nebo snížení účetní hodnoty jistiny
Článek 21
Povaha zvýšení účetní hodnoty jistiny po snížení účetní hodnoty pro účely čl. 52 odst. 1 písm. n) a odst. 2 písm. c) bodu ii) nařízení (EU) č. 575/2013
1. Snížení účetní hodnoty jistiny se použije poměrně na všechny držitele nástrojů zahrnovaných do vedlejšího kapitálu tier 1, které zahrnují podobný mechanismus snížení účetní hodnoty a totožnou spouštěcí úroveň.
2. Aby se snížení účetní hodnoty pokládalo za dočasné, musí být splněny všechny tyto podmínky:
a)
případné rozdělení výnosů splatné po snížení účetní hodnoty vychází ze snížené hodnoty jistiny;
b)
zvýšení účetní hodnoty vychází ze zisku poté, co instituce přijala oficiální rozhodnutí potvrzující konečný zisk;
c)
případné zvýšení účetní hodnoty nástroje nebo výplata kuponů ze snížené hodnoty jistiny se provedou zcela dle vlastního uvážení instituce s výhradou omezení vyplývajících z písmen d) až f) a instituce nemá povinnost provést nebo urychlit účetní zvýšení hodnoty za určitých okolností;
d)
zvýšení účetní hodnoty se provádí poměrně u podobných nástrojů zahrnovaných do vedlejšího kapitálu tier 1, na něž se vztahovalo snížení účetní hodnoty;
e)
maximální hodnota, která bude přiřazena součtu zvýšené účetní hodnoty nástroje společně s výplatou kuponů ze snížené hodnoty jistiny, se rovná zisku instituce vynásobenému hodnotou získanou vydělením hodnoty stanovené v bodě 1 hodnotou určenou v bodě 2:
1)
celková nominální hodnota všech nástrojů zahrnovaných do vedlejšího kapitálu tier 1 instituce před snížením účetní hodnoty, na něž se vztahovalo snížení hodnoty;
2)
celkový kapitál tier 1 instituce;
f)
se součtem zvýšených účetních hodnot a výplat kuponů ze snížené hodnoty jistiny se zachází jako s platbou, která vede k snížení kmenového kapitálu tier 1, a tento součet podléhá společně s jiným rozdělením výnosů z nástrojů zahrnovaných do kmenového kapitálu tier 1 omezením týkajícím se nejvyšší rozdělitelné částky podle čl. 141 odst. 2 směrnice 2013/36/EU provedené do vnitrostátního právního nebo správního předpisu.
3. Pro účely odst. 2 písm. e) se výpočet provádí k okamžiku zvýšení účetní hodnoty.
Článek 22
Postupy a načasování, pokud jde o určení, že došlo k rozhodné události, pro účely čl. 52 odst. 1 písm. n) nařízení (EU) č. 575/2013
1. Pokud instituce zjistila, že poměr kmenového kapitálu tier 1 klesl pod úroveň, která vede ke konverzi nebo k snížení hodnoty nástroje na úrovni uplatňování požadavků stanovených v části první hlavě II nařízení (EU) č. 575/2013, vedoucí orgán nebo jiný příslušný subjekt instituce neprodleně rozhodne o tom, že došlo k rozhodné události, a existuje neodvolatelný závazek týkající se snížení hodnoty nástroje nebo jeho konverze.
2. Objem nástrojů, které mají být odepsány nebo konvertovány, se určí co nejdříve, nejdéle však do jednoho měsíce od okamžiku, kdy je rozhodnuto, že došlo k rozhodné události podle odstavce 1.
3. Příslušný orgán může požádat o zkrácení maximální lhůty v délce jednoho měsíce uvedené v odstavci 2 v případech, kdy usuzuje, že existuje dostatečná jistota, pokud jde o objem nástrojů, které mají být konvertovány nebo odepsány, nebo v případech, kdy má za to, že je nezbytná okamžitá konverze nebo snížení hodnoty.
4. Je-li podle ustanovení, jimiž se řídí nástroj zahrnovaný do vedlejšího kapitálu tier 1, zapotřebí nezávislý přezkum objemu nástrojů, které mají být odepsány nebo konvertovány, nebo pokud příslušný orgán požaduje nezávislý přezkum za účelem určení objemu nástrojů, které mají být odepsány nebo konvertovány, vedoucí orgán nebo jiný příslušný subjekt instituce zajistí, aby byl tento přezkum proveden neprodleně. Takový nezávislý přezkum je dokončen co nejdříve a nesmí instituci bránit v tom, aby provedla snížení hodnoty nebo konverzi nástroje zahrnovaného do vedlejšího kapitálu tier 1 a splnila požadavky uvedené v odstavcích 2 a 3.
ODDÍL 3
Vlastnosti nástrojů, které by mohly bránit rekapitalizaci
Článek 23
Vlastnosti nástrojů, které by mohly bránit rekapitalizaci, pro účely čl. 52 odst. 1 písm. o) nařízení (EU) č. 575/2013
K vlastnostem, které by mohly bránit rekapitalizaci instituce, patří ustanovení, která vyžadují, aby se instituce vyrovnala se stávajícími držiteli kapitálových nástrojů, je-li vydán nový kapitálový nástroj.
ODDÍL 4
Použití jednotek pro speciální účel k nepřímé emisi kapitálových nástrojů
Článek 24
Použití jednotek pro speciální účel k nepřímé emisi kapitálových nástrojů pro účely čl. 52 odst. 1 písm. p) a čl. 63 písm. n) nařízení (EU) č. 575/2013
1. Pokud instituce nebo subjekt zahrnutý do konsolidace podle části první hlavy II kapitoly 2 nařízení (EU) č. 575/2013 vydává kapitálový nástroj, který je upsán jednotkou pro speciální účel, nesmí být tento kapitálový nástroj na úrovni instituce nebo výše zmíněného subjektu uznán jako kapitál vyšší kvality, než je nejnižší kvalita kapitálu vydaného jednotce pro speciální účel a kapitálu vydaného třetím stranám jednotkou pro speciální účel. Takový požadavek se vztahuje na konsolidovanou, subkonsolidovanou a individuální úroveň uplatňování obezřetnostních požadavků.
2. Práva držitelů nástrojů vydaných jednotkou pro speciální účel nejsou příznivější než v případě, že by nástroj vydala přímo instituce nebo subjekt zahrnutý do konsolidace podle části první hlavy II kapitoly 2 nařízení (EU) č. 575/2013.
KAPITOLA IV
OBECNÉ POŽADAVKY
ODDÍL 1
Nepřímé kapitálové investice do kapitálových nástrojů zahrnutých do indexů
Článek 25
Požadovaná míra konzervativnosti odhadů použitých jako alternativa při výpočtu podkladové expozice pro účely čl. 76 odst. 2 nařízení (EU) č. 575/2013
1. Odhad je dostatečně konzervativní, je-li splněna některá z těchto podmínek:
a)
pokud investiční oprávnění indexu stanoví, že kapitálový nástroj subjektu finančního sektoru, který je součástí indexu, nemůže překročit maximální procentní podíl indexu, použije instituce tento procentní podíl jako odhad hodnoty kapitálových investic, které se odečítají od položek kmenového kapitálu tier 1, vedlejšího kapitálu tier 1 nebo případně kapitálu tier 2 v souladu s čl. 17 odst. 2 nebo od kmenového kapitálu tier 1 v případech, kdy instituce nemůže určit přesnou povahu kapitálové investice;
b)
pokud není instituce schopna stanovit maximální procentní podíl uvedený v písmenu a) a index zahrnuje kapitálové nástroje subjektů finančního sektoru (jak dokládá jeho investiční oprávnění nebo jiné příslušné informace), odečte instituce hodnotu investic do kapitálových nástrojů zahrnutých do indexů v plném rozsahu od položek kmenového kapitálu tier 1, vedlejšího kapitálu tier 1 nebo případně kapitálu tier 2 v souladu s čl. 17 odst. 2 nebo od kmenového kapitálu tier 1 v případech, kdy instituce nemůže určit přesnou povahu kapitálové investice.
2. Pro účely odstavce 1 platí toto:
a)
nepřímou kapitálovou investici do kapitálových nástrojů zahrnutých do indexů představuje část indexu investovaná do nástrojů zahrnovaných do kmenového kapitálu tier 1, vedlejšího kapitálu tier 1 a kapitálu tier 2 subjektů finančního sektoru obsažených v indexu;
b)
index zahrnuje mimo jiné indexové fondy, akciové nebo dluhopisové indexy či jakýkoli jiný systém, v němž je podkladovým nástrojem kapitálový nástroj vydaný subjektem finančního sektoru.
Článek 26
Význam spojení „provozně nepřiměřeně náročné“ v čl. 76 odst. 3 nařízení (EU) č. 575/2013
1. Pro účely čl. 76 odst. 3 nařízení (EU) č. 575/2013 se spojením „provozně nepřiměřeně náročné“ rozumí situace, kdy příslušné orgány usoudí, že přístupy se zohledněním uplatňované průběžně na kapitálové investice do subjektů finančního sektoru nejsou opodstatněné. Při posuzování povahy provozně nepřiměřeně náročných situací vezmou příslušné orgány v úvahu nízkou míru významnosti a krátkou dobu držení těchto pozic. Krátká doba držení vyžaduje doložení silné likvidity indexu ze strany instituce.
2. Pro účely odstavce 1 se má za to, že pozice má nízkou míru významnosti, jsou-li splněny všechny tyto podmínky:
a)
individuální čistá expozice vznikající z investic do kapitálových nástrojů zahrnutých do indexů určená před případným uplatněním přístupu se zohledněním nepřesahuje 2 % položek kmenového kapitálu tier 1, jak je vypočteno v čl. 46 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) č. 575/2013;
b)
celková čistá expozice vznikající z investic do kapitálových nástrojů zahrnutých do indexů určená před případným uplatněním přístupu se zohledněním nepřesahuje 5 % položek kmenového kapitálu tier 1, jak je vypočteno v čl. 46 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) č. 575/2013;
c)
součet celkové čisté expozice vznikající z investic do kapitálových nástrojů zahrnutých do indexů určené před případným uplatněním přístupu se zohledněním a jakýchkoli jiných kapitálových investic, které mají být odečteny podle čl. 36 odst. 1 písm. h) nařízení (EU) č. 575/2013, nepřesahuje 10 % položek kmenového kapitálu tier 1, jak je vypočteno v čl. 46 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) č. 575/2013.
ODDÍL 2
Svolení příslušných orgánů ke snížení kapitálu
Článek 27
Význam spojení „udržitelné z hlediska ekonomických možností instituce“ pro účely čl. 78 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) č. 575/2013
Spojením „udržitelné z hlediska ekonomických možností instituce“ podle čl. 78 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) č. 575/2013 se rozumí, že po nahrazení nástrojů kapitálovými nástroji stejné nebo vyšší kvality je ziskovost instituce podle hodnocení příslušného orgánu i nadále přiměřená nebo k tomuto datu ani v dohledné budoucnosti nedojde k žádným negativním změnám ziskovosti. Hodnocení příslušného orgánu přihlíží k ziskovosti instituce v krizových situacích.
Článek 28
Postup a požadavky na údaje v případě žádosti instituce o svolení k provedení splacení, snížení nebo zpětného odkoupení nástrojů pro účely článku 77 nařízení (EU) č. 575/2013
1. Splacení, snížení nebo zpětné odkoupení kapitálových nástrojů nesmí být držitelům nástrojů oznámeno dříve, než instituce získala předchozí svolení příslušného orgánu.
2. Pokud se předpokládá, že ke splacení, snížení nebo zpětnému odkoupení nástrojů dojde s dostatečnou jistotou, a jakmile bylo získáno předchozí svolení příslušného orgánu, odečte instituce odpovídající hodnoty nástrojů, které mají být splaceny, sníženy nebo zpětně odkoupeny, od příslušných položek kapitálu před uskutečněním tohoto splacení, snížení nebo zpětného odkoupení. Má se za to, že dostatečná jistota existuje zejména tehdy, pokud instituce veřejně oznámila svůj záměr týkající se splacení, snížení nebo zpětného odkoupení kapitálového nástroje.
3. Odstavce 1 a 2 se použijí na konsolidované, subkonsolidované případně individuální úrovni uplatňování obezřetnostních požadavků.
Článek 29
Podání žádosti instituce o svolení k provedení splacení, snížení nebo zpětného odkoupení nástrojů pro účely článku 77 a článku 78 nařízení (EU) č. 575/2013 a přiměřenost omezení splacení pro účely čl. 78 odst. 3 nařízení (EU) č. 575/2013
1. Instituce podá příslušnému orgánu žádost před snížením nebo zpětným odkoupením nástrojů zahrnovaných do kmenového kapitálu tier 1 nebo před vypovězením, splacením nebo zpětným odkoupením nástrojů zahrnovaných do vedlejšího kapitálu tier 1 nebo kapitálu tier 2.
2. Žádost může zahrnovat plán na provedení kroků uvedených v článku 77 nařízení (EU) č. 575/2013 u několika kapitálových nástrojů během omezeného časového období.
3. V případě zpětného odkoupení nástrojů zahrnovaných do kmenového kapitálu tier 1, nástrojů zahrnovaných do vedlejšího kapitálu tier 1 nebo nástrojů zahrnovaných do kapitálu tier 2 pro účely tvorby trhu mohou příslušné orgány předem udělit svolení v souladu s kritérii stanovenými v článku 78 nařízení (EU) č. 575/2013 k provedení kroků uvedených v článku 77 uvedeného nařízení s ohledem na určitý předem stanovený objem.
a)
V případě nástrojů zahrnovaných do kmenového kapitálu tier 1 tento objem nepřesáhne nižší z těchto hodnot:
1)
3 % hodnoty příslušné emise;
2)
10 % hodnoty, o kterou kmenový kapitál tier 1 překračuje součet požadavků na kmenový kapitál tier 1 podle článku 92 nařízení (EU) č. 575/2013, zvláštních kapitálových požadavků uvedených v čl. 104 odst. 1 písm. a) směrnice 2013/36/EU a požadavku kombinovaných kapitálových rezerv vymezeného v čl. 128 bodě 6 uvedené směrnice.
b)
V případě nástroje zahrnovaného do vedlejšího kapitálu tier 1 nebo nástrojů zahrnovaných do kapitálu tier 2 tento předem stanovený objem nepřesáhne nižší z těchto hodnot:
1)
10 % hodnoty příslušné emise;
2)
nebo 3 % celkové hodnoty nesplacených nástrojů zahrnovaných do vedlejšího kapitálu tier 1 nebo případně nástrojů zahrnovaných do kapitálu tier 2.
4. Příslušné orgány mohou předem udělit svolení k provedení kroků uvedených v článku 77 nařízení (EU) č. 575/2013 rovněž v případě, jsou-li související kapitálové nástroje převedeny na zaměstnance instituce jako součást jejich odměny. Instituce informují příslušné orgány o pořízení kapitálových nástrojů za tímto účelem a odečtou tyto nástroje od kapitálu podle přístupu uplatnění odpovídajících odpočtů za období, kdy jsou v držení instituce. Odpočet na odpovídajícím základě se nevyžaduje, jsou-li výdaje související s jakýmkoli krokem podle tohoto odstavce zahrnuty do kapitálu v důsledku mezitímní účetní závěrky nebo účetní závěrky na konci roku.
5. Příslušný orgán může předem udělit svolení v souladu s kritérii stanovenými v článku 78 nařízení (EU) č. 575/2013 k provedení kroků uvedených v článku 77 uvedeného nařízení s ohledem na určitý předem stanovený objem, je-li hodnota kapitálových nástrojů, které mají být vypovězeny, splaceny nebo zpětně odkoupeny, nepodstatná ve vztahu k nesplacenému objemu odpovídající emise po provedení vypovězení, splacení nebo zpětného odkoupení.
6. Odstavce 1 až 5 se použijí na konsolidované, subkonsolidované případně individuální úrovni uplatňování obezřetnostních požadavků.
Článek 30
Obsah žádosti, kterou má instituce podat pro účely článku 77 nařízení (EU) č. 575/2013
1. K žádosti uvedené v článku 29 jsou připojeny tyto informace:
a)
náležité vysvětlení důvodu pro provedení jednoho z kroků uvedených v čl. 29 odst. 1;
b)
informace o kapitálových požadavcích a kapitálových rezervách pro nejméně tříleté období, včetně výše a složení kapitálu před provedením daného kroku a posléze a dopadu daného kroku na regulační požadavky;
c)
dopad nahrazení kapitálového nástroje podle čl. 78 odst. 1 písm. a) nařízení (EU) č. 575/2013 na ziskovost instituce;
d)
hodnocení rizik, kterým instituce je nebo může být vystavena, a toho, zda výše kapitálu zajišťuje náležité pokrytí těchto rizik, včetně zátěžových testů týkajících se hlavních rizik, které dokládají potenciální ztráty v rámci různých scénářů;
e)
jakékoli jiné informace, které příslušný orgán považuje za nezbytné pro posouzení toho, zda je vhodné udělit svolení podle článku 78 nařízení (EU) č. 575/2013.
2. Příslušný orgán upustí od poskytnutí některých informací uvedených v odstavci 2, pokud se přesvědčí o tom, že tyto informace již má k dispozici.
3. Odstavce 1 a 2 se použijí na konsolidované, subkonsolidované případně individuální úrovni uplatňování obezřetnostních požadavků.
Článek 31
Lhůty pro podání žádosti institucí a vyřízení žádosti příslušným orgánem pro účely článku 77 nařízení (EU) č. 575/2013
1. Instituce předá úplnou žádost a informace uvedené v článcích 29 a 30 příslušnému orgánu nejméně tři měsíce přede dnem, k němuž bude držitelům nástrojů oznámen jeden z kroků uvedených v článku 77 nařízení (EU) č. 575/2013.
2. Příslušné orgány mohou institucím po posouzení v každém jednotlivém případě a ve výjimečných případech povolit, aby žádost uvedenou v odstavci 1 předložily v kratší než tříměsíční lhůtě.
3. Příslušný orgán vyřídí žádost ve lhůtě uvedené v odstavci 1, nebo ve lhůtě uvedené v odstavci 2. Příslušné orgány vezmou v úvahu nové informace, které obdrží během tohoto období, pokud jsou tyto informace k dispozici a pokud je pokládají za podstatné. Příslušné orgány přikročí k vyřizování žádosti až poté, co se přesvědčily, že od instituce obdržely informace požadované v článku 28.
Článek 32
Žádosti o svolení k provedení splacení, snížení nebo zpětného odkoupení podané vzájemnými institucemi, družstvy, spořitelnami nebo podobnými institucemi pro účely článku 77 nařízení (EU) č. 575/2013
1. Co se týká splacení nástrojů zahrnovaných do kmenového kapitálu tier 1 vzájemných institucí, družstev, spořitelen nebo podobných institucí, žádost uvedená v čl. 29 odst. 1, 2 a 6 a informace uvedené v čl. 30 odst. 1 musí být příslušnému orgánu předloženy ve stejné lhůtě, jako je lhůta, kterou příslušný orgán instituce používá při přezkumu splacení nástrojů.
2. Příslušné orgány mohou předem udělit svolení k provedení kroku uvedeného v článku 77 nařízení (EU) č. 575/2013 s ohledem na určitý předem stanovený objem nástrojů, které mají být splaceny, snížený o hodnotu úpisu nových nástrojů zahrnovaných do kmenového kapitálu tier 1 v období jednoho roku. Takový předem stanovený objem může činit až 2 % kmenového kapitálu tier 1, pokud se příslušné orgány přesvědčí o tom, že tento krok neohrozí stávající ani budoucí platební schopnost instituce.
ODDÍL 3
Dočasná výjimka z odpočtů od kapitálu
Článek 33
Dočasná výjimka z odpočtů od kapitálu pro účely čl. 79 odst. 1 nařízení (EU) č. 575/2013
1. Doba trvání dočasné výjimky nesmí překročit časový rámec stanovený v plánu finanční pomoci. Taková výjimka nesmí být udělena na dobu delší než pět let.
2. Výjimka se použije pouze ve vztahu k novým kapitálovým investicím do nástrojů subjektu finančního sektoru, kterého se finanční pomoc týká.
3. Pro účely udělení dočasné výjimky z odpočtů od kapitálu může příslušný orgán pokládat dočasné kapitálové investice podle čl. 79 odst. 1 nařízení (EU) č. 575/2013 za finanční pomoc určenou k reorganizaci a záchraně daného subjektu finančního sektoru, je-li pomoc poskytnuta podle plánu a schválena příslušným orgánem a pokud jsou v plánu jednoznačně uvedeny jednotlivé fáze, časový harmonogram a cíle a je v něm upřesněn vzájemný vztah mezi dočasnými kapitálovými investicemi a finanční pomocí.
KAPITOLA V
MENŠINOVÉ PODÍLY A NÁSTROJE ZAHRNOVANÉ DO VEDLEJŠÍHO KAPITÁLU TIER 1 A KAPITÁLU TIER 2 VYDANÉ DCEŘINÝMI PODNIKY
Článek 34
Typ aktiv, která mohou souviset s provozem jednotek pro speciální účel, a význam pojmů „zanedbatelný“ a „nevýznamný“ s ohledem na kvalifikovaný vedlejší kapitál tier 1 a kapitál tier 2 vydaný jednotkami pro speciální účel pro účely čl. 83 odst. 1 nařízení (EU) č. 575/2013
1. Aktiva jednotky pro speciální účel se považují za zanedbatelná a nevýznamná, jsou-li splněny obě tyto podmínky:
a)
aktiva jednotky pro speciální účel, která netvoří investice do kapitálu dceřiného podniku, jsou omezena na peněžní aktiva určená na výplatu kuponů a splacení kapitálových nástrojů, které nabyly splatnosti;
b)
objem jiných aktiv jednotky pro speciální účel, než jsou aktiva uvedená v písmenu a), není vyšší než 0,5 % průměrných celkových aktiv jednotky pro speciální účel v posledních třech letech.
2. Pro účely odst. 1 písm. b) může příslušný orgán instituci povolit používání vyššího procentního podílu, jsou-li splněny obě tyto podmínky:
a)
vyšší procentní podíl je nezbytný k pokrytí výhradně provozních nákladů jednotky pro speciální účel;
b)
odpovídající nominální hodnota nepřekročí 500 000 EUR.
KAPITOLA VI
UPŘESNĚNÍ PŘECHODNÝCH USTANOVENÍ NAŘÍZENÍ (EU) Č. 575/2013 VE VZTAHU KE KAPITÁLU
Článek 35
Dodatečné filtry a odpočty pro účely čl. 481 odst. 1 nařízení (EU) č. 575/2013
1. Úpravy položek kmenového kapitálu tier 1, položek vedlejšího kapitálu tier 1 a položek kapitálu tier 2 podle článku 481 nařízení (EU) č. 575/2013 se použijí v souladu s odstavci 2 až 7.
2. Pokud podle opatření k provedení směrnice 2006/48/ES a směrnice 2006/49/ES tyto odpočty a filtry vyplývají z položek kapitálu podle čl. 57 písm. a), b) a c) směrnice 2006/48/ES, provede se úprava položek kmenového kapitálu tier 1.
3. V ostatních případech, na něž se nevztahuje odstavec 1 a kdy byly podle opatření k provedení směrnice 2006/48/ES a směrnice 2006/49/ES tyto odpočty a filtry použity na celkový objem položek uvedených v čl. 57 písm. a) až ca) směrnice 2006/48/ES s přihlédnutím k článku 154 uvedené směrnice, se provede úprava položek vedlejšího kapitálu tier 1.
4. Je-li hodnota položek vedlejšího kapitálu tier 1 nižší než související úprava, provede se zbytková úprava u položek kmenového kapitálu tier 1.
5. V případech, na něž se nevztahuje odstavec 1 a 2 a kdy byly podle opatření k provedení směrnice 2006/48/ES a směrnice 2006/49/ES tyto odpočty a filtry použity na položky kapitálu uvedené v čl. 57 písm. d) až h) nebo celkový kapitál podle směrnice 2006/48/ES a směrnice 2006/49/ES, se provede úprava položek kapitálu tier 2.
6. Je-li hodnota položek kapitálu tier 2 nižší než související úprava, provede se zbytková úprava u položek vedlejšího kapitálu tier 1.
7. Je-li hodnota položek kapitálu tier 2 a vedlejšího kapitálu tier 1 nižší než související úprava, provede se zbytková úprava u položek kmenového kapitálu tier 1.
Článek 36
Položky vyloučené ze zachování právních účinků kapitálových nástrojů, které nepředstavují státní podporu, v rámci položek kmenového kapitálu tier 1 nebo vedlejšího kapitálu tier 1 v ostatních složkách kapitálu pro účely čl. 487 odst. 1a 2 nařízení (EU) č. 575/2013
1. Je-li v období od 1. ledna 2013 do 31. prosince 2021 kapitálovým nástrojům přiznáno zacházení uvedené v čl. 487 odst. 1 a 2 nařízení (EU) č. 575/2013, lze s dotyčnými nástroji zacházet tímto způsobem zcela, nebo částečně. Toto zacházení nemá žádný účinek na výpočet limitu podle čl. 486 odst. 4 nařízení (EU) č. 575/2013.
2. S kapitálovými nástroji uvedenými v odstavci 1 lze opět zacházet jako s položkami uvedenými v čl. 484 odst. 3 nařízení (EU) č. 575/2013, pokud představují položky uvedené v čl. 484 odst. 3 zmíněného nařízení a pokud jejich hodnota již nepřekračuje použitelné procentní podíly stanovené v čl. 486 odst. 2 uvedeného nařízení.
3. S kapitálovými nástroji uvedenými v odstavci 1 lze opět zacházet jako s položkami uvedenými v čl. 484 odst. 4, pokud představují položky uvedené v čl. 484 odst. 3 nebo odst. 4 nařízení (EU) č. 575/2013 a pokud jejich hodnota již nepřekračuje použitelné procentní podíly stanovené v čl. 486 odst. 3 zmíněného nařízení.
Článek 37
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 7. ledna 2014.
KOMISSION DELEGOITU ASETUS (EU) N:o 241/2014,
annettu 7 päivänä tammikuuta 2014,
Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 575/2013 täydentämisestä teknisillä sääntelystandardeilla laitoksia koskevien omien varojen vaatimusten alalla
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
EUROOPAN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon luottolaitosten ja sijoituspalveluyritysten vakavaraisuusvaatimuksista ja asetuksen (EU) N:o 648/2012 muuttamisesta 26 päivänä kesäkuuta 2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 575/2013 (1) ja erityisesti sen 26 artiklan 4 kohdan kolmannen alakohdan, 27 artiklan 2 kohdan kolmannen alakohdan, 28 artiklan 5 kohdan kolmannen alakohdan, 29 artiklan 6 kohdan kolmannen alakohdan, 32 artiklan 2 kohdan kolmannen alakohdan, 36 artiklan 2 kohdan kolmannen alakohdan, 41 artiklan 2 kohdan kolmannen alakohdan, 52 artiklan 2 kohdan kolmannen alakohdan, 76 artiklan 4 kohdan kolmannen alakohdan, 78 artiklan 5 kohdan kolmannen alakohdan, 79 artiklan 2 kohdan kolmannen alakohdan, 83 artiklan 2 kohdan kolmannen alakohdan, 481 artiklan 6 kohdan kolmannen alakohdan ja 487 artiklan 3 kohdan kolmannen alakohdan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Tämän asetuksen säännökset liittyvät läheisesti toisiinsa, sillä ne viittaavat laitoksia koskeviin omien varojen vaatimuksiin ja näistä samoista omista varoista tehtäviin vähennyksiin asetuksen (EU) N:o 575/2013 soveltamiseksi. Jotta varmistettaisiin niiden säännösten yhtenäisyys, joiden olisi tultava voimaan samanaikaisesti, ja tarjottaisiin velvoitteiden alaisille henkilöille mahdollisuus muodostaa kattava kuva velvoitteista ja päästä helposti tutustumaan niihin, olisi hyvä sisällyttää kaikki asetuksessa (EU) N:o 575/2013 vaaditut omia varoja koskevat tekniset täytäntöönpanostandardit samaan asetukseen.
(2)
Niiden tapojen lähentämiseksi unionissa, joilla ennakoitavissa olevat osingot vähennetään kesken tilikauden tai tilikauden päätteeksi kertyneistä voitoista, vähentämisen arviointitavat on tarpeen asettaa hierarkkiseen järjestykseen: ensimmäisenä on asianomaisen elimen voitonjakopäätös, sen jälkeen osinkopolitiikka ja kolmantena aiemmin sovellettu osinkoprosentti.
(3)
Omia varoja koskevat yleiset vaatimukset täydennettyinä tai muutettuina erityisillä vaatimuksilla, jotka koskevat tällaisten laitosten omia varoja, ja niiden lisäksi annetut tarkemmat perusteet luovat kehyksen, jonka mukaisesti toimivaltaiset viranomaiset voivat määritellä, hyväksytäänkö sovellettavassa kansallisessa lainsäädännössä tunnustettu yritystyyppi keskinäiseksi yhtiöksi, osuuskunnaksi, säästöpankiksi tai vastaavaksi laitokseksi omien varojen näkökulmasta; tätä kehystä tarvitaan, jotta voitaisiin vähentää sitä riskiä, että laitos voi toimia keskinäisenä yhtiönä, osuuskuntana, säästöpankkina tai vastaavana laitoksena, johon voidaan soveltaa erityisiä omia varoja koskevia vaatimuksia, vaikka siltä puuttuisi ominaisuuksia, jotka ovat yhteisiä kaikille unionin osuuspankkialan laitoksille.
(4)
Sovellettavassa kansallisessa lainsäädännössä keskinäiseksi yhtiöksi, osuuskunnaksi, säästöpankiksi tai vastaavaksi laitokseksi tunnustetun laitoksen osalta on joissakin tilanteissa tarpeen tehdä ero laitoksen ydinpääomainstrumenttien (CET1) haltijoiden ja laitoksen jäsenten välillä, sillä kyseisen laitoksen jäsenten on yleensä omistettava pääomainstrumentteja ollakseen oikeutettuja osinkoihin sekä osaan voitoista ja rahastoista.
(5)
Keskinäisten yhtiöiden, osuuskuntien, säästöpankkien tai vastaavien laitosten yhteisenä piirteenä on yleensä se, että ne harjoittavat liiketoimintaa asiakkaiden ja laitoksen jäsenten hyödyksi sekä palveluna yleisölle. Ensisijaisena tavoitteena ei ole voiton tuottaminen ja maksaminen ulkoisille pääoman tarjoajille, kuten osakeyhtiöiden osakkaille. Tästä syystä näiden laitosten käyttämät pääomainstrumentit ovat erilaisia kuin osakeyhtiöiden liikkeeseenlaskemat pääomainstrumentit, joiden haltijoilla on yleensä mahdollisuus hyötyä rahastoista ja voitoista, kun laitos on toiminnassa ja kun se on selvitystilassa, ja jotka voidaan siirtää kolmannelle osapuolelle.
(6)
Osuuskuntien yhteisenä piirteenä on yleensä jäsenten mahdollisuus erota ja siten vaatia hallussaan olevien ydinpääomainstrumenttien (CET1) takaisinlunastusta. Tämä ei estä osuuskuntaa laskemasta liikkeeseen ehdot täyttäviä ydinpääomainstrumentteja (CET1), joita niiden haltijat eivät voi palauttaa laitokselle, kunhan nämä instrumentit täyttävät asetuksen (EU) N:o 575/2013 29 artiklan ehdot. Jos laitos laskee liikkeeseen erilaisia kyseisen asetuksen 29 artiklan mukaisia instrumentteja, vain osaan näistä instrumenttilajeista liitettävien oikeuksien on rajoituttava yksinomaan kyseisen asetuksen 29 artiklan 4 kohdassa mainittuihin oikeuksiin.
(7)
Säästöpankit muistuttavat yleensä rakenteeltaan säätiöitä, joissa kukaan ei omista pääomaa toisin sanoen kukaan ei voi hyötyä laitoksen voitoista. Yksi keskinäisten yhtiöiden tärkeimmistä ominaisuuksista on se, että jäsenet eivät yleensä osallistu laitoksen pääomaan eivätkä tavallisesti hyödy rahastojen suorasta voitonjaosta. Näiden laitosten pitäisi kuitenkin liiketoimintansa kehittämiseksi voida laskea liikkeeseen ydinpääomainstrumentteja (CET1) sijoittajille tai jäsenille, jotka haluavat osallistua pääomaan ja hyötyä jossakin määrin rahastoista, kun laitos on toiminnassa ja kun se on selvitystilassa.
(8)
Kaikki olemassa olevat laitokset, jotka on perustettu ja tunnustettu sovellettavassa kansallisessa lainsäädännössä keskinäisiksi yhtiöiksi, osuuskunniksi, säästöpankeiksi tai vastaaviksi laitoksiksi ennen 31 päivää joulukuuta 2012, luokitellaan jatkossakin sellaisiksi asetuksen (EU) N:o 575/2013 toista osaa sovellettaessa niiden oikeudellisesta muodosta riippumatta, kunhan ne täyttävät edelleen perusteet, joiden nojalla ne on tunnustettu sovellettavassa kansallisessa lainsäädännössä joksikin edellä mainituista yhteisöistä.
(9)
On käytännöllisempää ja kattavampaa määritellä tilanteet, jotka voidaan katsoa kaikenlaisten pääomainstrumenttien epäsuoraksi rahoitukseksi, täsmentämällä päinvastaisen käsitteen, eli suoran rahoituksen, ominaispiirteet.
(10)
Keskinäisten yhtiöiden, osuuskuntien, säästöpankkien ja vastaavien laitosten ominaispiirteet on otettava asianmukaisesti huomioon, jotta omia varoja koskevia sääntöjä voidaan soveltaa näihin laitoksiin. Tarvitaan säännöt, joilla varmistetaan muun muassa, että tällaiset laitokset voivat tarvittaessa rajoittaa pääomainstrumenttiensa lunastusta. Näin ollen jos tällaiset laitokset eivät sovellettavan kansallisen lainsäädännön mukaan saa kieltäytyä lunastamasta instrumentteja, instrumentteja koskevissa säännöksissä on ehdottomasti annettava laitoksille mahdollisuus lykätä niiden lunastamista ja rajoittaa lunastettavaa määrää. Lisäksi, kun otetaan huomioon, kuinka tärkeä on mahdollisuus lykätä tai rajoittaa lunastamista, toimivaltaisten viranomaisten olisi voitava rajoittaa osuuskunnan osuuksien lunastamista ja laitosten dokumentoitava kaikki lunastamisen rajoittamista koskevat päätökset.
(11)
Tulevaan marginaalituloon arvopaperistamisen yhteydessä liittyvän myyntivoiton käsite on määriteltävä ja sen käsittelyä on yhtenäistettävä kansainvälisten, kuten Baselin pankkivalvontakomitean määrittelemien, käytäntöjen kanssa; lisäksi on varmistettava, ettei laitoksen omiin varoihin sisällytetä mitään peruutettavissa olevaa myyntivoittoa, jolta puuttuu pysyvyys.
(12)
Sääntelyn katvealueiden hyväksikäytön välttämiseksi ja pääomavaatimuksia koskevien sääntöjen yhdenmukaisen soveltamisen turvaamiseksi unionissa on tärkeää varmistaa, että tiettyjen erien, kuten kuluvan tilikauden tappioiden, tulevista veronalaisista voitoista riippuvien laskennallisten verosaamisten ja etuuspohjaisen eläkerahaston varojen, vähentämisessä omista varoista noudatetaan yhtenäistä menetelmää.
(13)
Sen varmistamiseksi, että lunastamiskannustimia arvioidaan unionissa yhdenmukaisesti, on tarpeen kuvata tapauksia, joissa voidaan odottaa, että instrumentti todennäköisesti lunastetaan. Lisäksi tarvitaan sääntöjä, joilla turvataan hybridi-instrumenttien tappioiden kattamismekanismien nopea käyttöönotto siten, että näiden instrumenttien tappionsietokyky kasvaa. Kun otetaan huomioon, että erillisyhtiöiden liikkeeseenlaskemien instrumenttien varmuus on vakavaraisuuden näkökulmasta heikompi kuin suoraan liikkeeseenlaskettujen instrumenttien, on erillisyhtiöiden käyttöä omien varojen välillisessä liikkeeseenlaskussa rajoitettava ja säänneltävä tarkasti.
(14)
Olisi otettava tasapainoisesti huomioon tarve varmistaa vakavaraisuuden näkökulmasta asianmukaiset laskelmat, joilla lasketaan laitosten indeksiomistusosuuksista johtuviin välillisiin omistusosuuksiin liittyvät vastuut, ja tarve varmistaa, ettei tästä aiheudu liian raskasta taakkaa laitoksille.
(15)
Menettelyyn, jolla toimivaltaiset viranomaiset myöntävät valvontaviranomaisen luvan omien varojen vähentämiseen, tarvitaan yksityiskohtainen ja kattava prosessi. Omien varojen instrumenttien lunastuksia, vähennyksiä ja takaisinostoja ei saisi ilmoittaa haltijoille, ennen kuin laitos on saanut niihin etukäteisen luvan toimivaltaiselta viranomaiselta. Laitosten olisi laadittava yksityiskohtainen luettelo asiaan vaikuttavista tekijöistä, jotta toimivaltainen viranomainen saisi kaiken merkityksellisen tiedon, ennen kuin se päättää luvan myöntämisestä.
(16)
Omien varojen eristä tehtäviä vähennyksiä varten voidaan myöntää väliaikaisia poikkeuksia, jos mahdollisten rahoitustukiohjelmien toteuttaminen sitä edellyttää. Tällaisten poikkeusten kesto ei näin ollen saisi ylittää rahoitustukiohjelmien kestoa.
(17)
Jotta erillisyhtiöt voitaisiin sisällyttää ensisijaisen lisäpääoman (AT1) ja toissijaisen pääoman (T2) eriin, olisi erillisyhtiöiden varojen, joita ei ole sijoitettu laitosten liikkeeseenlaskemiin omien varojen instrumentteihin, oltava minimaalisia ja merkityksettömiä. Tämän saavuttamiseksi kyseiselle varojen määrälle olisi asetettava yläraja, joka ilmaistaan suhteessa erillisyhtiön taseen loppusummien keskiarvoon.
(18)
Siirtymäsäännöksillä on tarkoitus sujuvoittaa siirtymistä uuteen sääntelykehykseen, ja siksi suodattimia ja vähennyksiä koskevia siirtymäsäännöksiä sovellettaessa on tärkeää, että kyseistä asetuksessa (EU) N:o 575/2013 säädettyä siirtymäkauden kohtelua sovelletaan johdonmukaisesti mutta niin, että huomioon otetaan niiden kansallisten sääntöjen luoma alkuperäinen lähtökohta, joilla aiempi unionin sääntelyjärjestelmä, johon kuuluivat Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivit 2006/48/EY (2) ja 2006/49/EY (3), saatettiin osaksi kansallista lainsäädäntöä.
(19)
Ylimääräiset ydinpääoman (CET1) tai ensisijaisen lisäpääoman (AT1) instrumentit, jotka on asetuksen (EU) N:o 575/2013 siirtymäsäännösten nojalla vapautettu määräaikaisesti uusista säännöksistä, voidaan näiden säännösten nojalla sisällyttää määräaikaisesti vapautettuihin instrumentteihin sovellettavien rajojen puitteissa alempiin pääomaluokkiin. Tämä ei saa kuitenkaan vaikuttaa alemmissa luokissa säännöksistä määräaikaisesti vapautettujen instrumenttien rajoihin, joten sisällyttäminen on mahdollista vain, jos alemmissa luokissa on riittävästi tilaa. Koska kyseessä ovat korkeamman luokan ylimääräiset instrumentit, ne olisi voitava luokitella myöhemmin uudelleen korkeampaan pääomaluokkaan.
(20)
Tämä asetus perustuu Euroopan pankkiviranomaisen Euroopan komissiolle esittämään teknisten sääntelystandardien luonnokseen.
(21)
Euroopan pankkiviranomainen on järjestänyt avoimet julkiset kuulemiset teknisten sääntelystandardien luonnoksesta, johon tämä asetus perustuu, analysoinut siihen mahdollisesti liittyviä kustannuksia ja hyötyjä sekä pyytänyt lausunnon Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1093/2010 (4) 37 artiklan mukaisesti perustetulta pankkialan osallisryhmältä.
(22)
Euroopan pankkiviranomaisen olisi tarkasteltava tämän asetuksen soveltamista kiinnittäen erityistä huomiota niiden sääntöjen soveltamiseen, joissa vahvistetaan keskinäisten yhtiöiden, osuuskuntien, säästöpankkien tai vastaavien laitosten ydinpääomainstrumenttien (CET1) lunastusta koskevat hyväksymismenettelyt, ja ehdotettava tarvittaessa muutoksia.
(23)
Euroopan pankkiviranomainen on kuullut Euroopan vakuutus- ja lisäeläkeviranomaista kysymyksistä, jotka koskevat kolmannen maan vakuutus- ja jälleenvakuutusyritysten pääomainstrumenttien kohtelua sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/138/EY (5) soveltamisalan ulkopuolelle jäävien yritysten pääomainstrumenttien kohtelua direktiivin (EU) N:o 575/2013 36 artiklan 3 kohtaa sovellettaessa,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:
I LUKU
YLEISTÄ
1 artikla
Kohde
Tässä asetuksessa vahvistetaan säännöt, jotka koskevat seuraavia:
a)
”ennakoitavissa olevan” merkitys, kun määritetään, onko ennakoitavissa olevat kulut tai osingot vähennetty omista varoista, asetuksen (EU) N:o 575/2013 26 artiklan 4 kohdan mukaisesti;
b)
edellytykset, joiden mukaisesti toimivaltaiset viranomaiset voivat hyväksyä sovellettavassa kansallisessa lainsäädännössä tunnustetun yritystyypin keskinäiseksi yhtiöksi, osuuskunnaksi, säästöpankiksi tai vastaavaksi laitokseksi asetuksen (EU) N:o 575/2013 27 artiklan 2 kohdan mukaisesti;
c)
pääomainstrumenttien epäsuoran rahoituksen luonne ja siinä sovellettavat rahoitusmuodot asetuksen (EU) N:o 575/2013 28 artiklan 5 kohdan mukaisesti;
d)
sellaisten lunastamista koskevien rajoitusten luonne, joita tarvitaan, kun laitos sovellettavan kansallisen lainsäädännön mukaan ei saa kieltäytyä lunastamasta omien varojen instrumentteja, asetuksen (EU) N:o 575/2013 29 artiklan 6 kohdan mukaisesti;
e)
myyntivoiton käsitteen täsmentäminen asetuksen (EU) N:o 575/2013 32 artiklan 2 kohdan mukaisesti;
f)
ydinpääomaeristä (CET1) tehtävien vähennysten soveltaminen sekä muut ydinpääoman (CET1), ensisijaisen lisäpääoman (AT1) ja toissijaisen pääoman (T2) eriin liittyvät vähennykset asetuksen (EU) N:o 575/2013 36 artiklan 2 kohdan mukaisesti;
g)
perusteet, joilla toimivaltaisten viranomaisten on sallittava laitosten pienentää etuuspohjaisen eläkerahaston varojen määrää, asetuksen (EU) N:o 575/2013 41 artiklan 2 kohdan mukaisesti;
h)
lunastusta koskevien kannustimien muoto ja luonne, ensisijaisen lisäpääoman (AT1) instrumentin pääoman määrän kirjanpitoarvon korotuksen luonne pääoman määrän kirjanpitoarvon väliaikaisen alentamisen johdosta, laukaisevaan tapahtumaan liittyvät menettelyt ja ajoitus, instrumenttien ominaisuudet, jotka voivat estää laitoksen pääomapohjan vahvistamisen, sekä erillisyhtiöiden käyttö asetuksen (EU) N:o 575/2013 52 artiklan 2 kohdan mukaisesti;
i)
varovaisuus, jota on noudatettava arvioissa, joita käytetään vaihtoehtona suojattavan vastuun laskemiselle indeksiomistusosuuksista johtuvien välillisten omistusosuuksien yhteydessä, asetuksen (EU) N:o 575/2013 76 artiklan 4 kohdan mukaisesti;
j)
tietyt yksityiskohtaiset ehdot, joiden on täytyttävä, ennen kuin valvontaviranomaisen lupa omien varojen vähentämiseen voidaan myöntää, sekä tähän liittyvä prosessi, asetuksen (EU) N:o 575/2013 78 artiklan 5 kohdan mukaisesti;
k)
edellytykset, joilla väliaikainen poikkeus omista varoista tehtävistä vähennyksistä voidaan myöntää, asetuksen (EU) N:o 575/2013 79 artiklan 2 kohdan mukaisesti;
l)
erillisyhtiön toimintaan mahdollisesti liittyvien varojen lajit sekä käsitteet ”minimaalinen” ja ”merkityksetön” määritettäessä ehdot täyttävää erillisyhtiön liikkeeseenlaskemaa ensisijaista lisäpääomaa (AT1) ja toissijaista pääomaa (T2), asetuksen (EU) N:o 575/2013 83 artiklan 2 kohdan mukaisesti;
m)
yksityiskohtaiset edellytykset oikaisuille, joita omiin varoihin voidaan tehdä siirtymäsäännösten nojalla, asetuksen (EU) N:o 575/2013 481 artiklan 6 kohdan mukaisesti;
n)
edellytykset, jotka koskevat ydinpääomaerinä (CET1) tai ensisijaisen lisäpääoman (AT1) erinä määräaikaisen uusista säännöksistä vapauttamisen ulkopuolelle jäävien erien määräaikaista vapauttamista uusista säännöksistä omien varojen muina osatekijöinä, asetuksen (EU) N:o 575/2013 487 artiklan 3 kohdan mukaisesti.
II LUKU
OMIEN VAROJEN OSATEKIJÄT
1 JAKSO
Ydinpääoma (CET1) ja ydinpääomainstrumentit
1 alajakso
Ennakoitavissa olevat osingot ja kulut
2 artikla
”Ennakoitavissa olevan” merkitys ennakoitavissa olevan osingon yhteydessä asetuksen (EU) N:o 575/2013 26 artiklan 2 kohdan b alakohtaa sovellettaessa
1. Ennakoitavissa olevien osinkojen määrä, joka laitosten on vähennettävä kesken tilikauden tai tilikauden päätteeksi kertyneistä voitoista asetuksen (EU) N:o 575/2013 26 artiklan 2 kohdan mukaisesti, määritetään 2-4 kohdan mukaisesti.
2. Kun laitoksen ylin hallintoelin on virallisesti tehnyt päätöksen tai ehdottanut laitoksen asianomaiselle elimelle päätöstä, joka koskee jaettavien osinkojen määrää, tämä määrä on vähennettävä vastaavista kesken tilikauden tai tilikauden päätteeksi kertyneistä voitoista.
3. Jos laitos maksaa väliosinkoja, on 2 kohdassa vahvistetusta laskelmasta jäljelle jäävää kesken tilikauden kertyneiden voittojen määrää, joka lisätään ydinpääomaeriin (CET1), pienennettävä - 2 ja 4 kohdassa esitetyt säännöt huomioon ottaen - kaikkien niiden ennakoitavissa olevien osinkojen määrällä, jotka on oletettavasti tarkoitus maksaa kyseisestä jäljelle jäävästä kesken tilikauden kertyneestä voitosta koko liiketoimintavuoden lopullisten osinkojen kanssa.
4. Ennen kuin ylin hallintoelin on virallisesti tehnyt päätöksen tai ehdottanut laitoksen asianomaiselle elimelle päätöstä, joka koskee jaettavien osinkojen määrää, ennakoitavissa olevien osinkojen määrä, jonka laitokset vähentävät kesken tilikauden tai tilikauden päätteeksi kertyneistä voitoista, on oltava yhtä suuri kuin kesken tilikauden tai tilikauden päätteeksi kertyneiden voittojen määrä kerrottuna osinkoprosentilla.
5. Osinkoprosentti määritetään ylimmän hallintoelimen tai muun asianomaisen elimen kyseiseksi kaudeksi hyväksymän osinkopolitiikan perusteella.
6. Jos osinkopolitiikkaan kuuluu kiinteän arvon sijaan vaihteluväli, 2 kohtaa sovellettaessa käytetään tämän vaihteluvälin ylärajaa.
7. Jos laitoksella ei ole hyväksyttyä osinkopolitiikkaa tai jos toimivaltaisen viranomaisen mielestä on todennäköistä, että laitos ei sovella osinkopolitiikkaansa tai tämä politiikka ei muodosta vakaata perustaa vähennyksen määrän määrittämiselle, osinkoprosentti määräytyy seuraavista korkeamman mukaan:
a)
kyseistä tilikautta edeltäneiden kolmen vuoden osinkoprosenttien keskiarvo;
b)
kyseistä tilikautta edeltäneen vuoden osinkoprosentti.
8. Toimivaltainen viranomainen voi sallia laitoksen mukauttaa 7 kohdan a ja b alakohdassa kuvailtua osinkoprosentin laskelmaa siten, että siitä poistetaan kauden aikana maksetut poikkeukselliset osingot.
9. Vähennettävien ennakoitavissa olevien osinkojen määrän määrittämisessä on otettava huomioon kaikki voitonjakoon sovellettavat lainsäädännölliset rajoitukset, erityisesti rajoitukset, jotka on määritetty Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2013/36/EU (6) 141 artiklan mukaisesti. Voitot, joista on vähennetty kyseisten rajoitusten alaiset ennakoitavissa olevat kulut, voidaan sisällyttää kokonaisuudessaan ydinpääomaeriin (CET1), mikäli asetuksen (EU) N:o 575/2013 26 artiklan 2 kohdan a alakohdassa säädetty edellytys täyttyy. Jos edellä mainittuja rajoituksia sovelletaan, vähennettävien ennakoitavissa olevien osinkojen on perustuttava pääoman ylläpitämissuunnitelmaan, jonka toimivaltainen viranomainen on hyväksynyt direktiivin 2013/36/EU 142 artiklan mukaisesti.
10. Ydinpääomaeriin (CET1) sisällytettävistä kesken tilikauden tai tilikauden päätteeksi kertyneistä voitoista ei vähennetä ennakoitavissa olevia osinkoja, jotka maksetaan sellaisessa muodossa, joka ei pienennä ydinpääomaerien (CET1) määrää; tällaisia ovat esimerkiksi osinkojen sijaan annetut merkintäoikeudet.
11. Toimivaltaisen viranomaisen on oltava vakuuttunut siitä, että kaikki tarvittavat kesken tilikauden tai tilikauden päätteeksi kertyneistä voitoista tehtävät vähennykset ja kaikki ennakoitavissa oleviin osinkoihin liittyvät vähennykset on tehty joko sovellettavan tilinpäätössäännöstön mukaisesti tai mahdollisten muiden oikaisujen mukaisesti, ennen kuin se sallii laitoksen sisällyttää kesken tilikauden tai tilikauden päätteeksi kertyneet voitot ydinpääomaeriin (CET1).
3 artikla
”Ennakoitavissa olevan” merkitys ennakoitavissa olevan kulun yhteydessä asetuksen (EU) N:o 575/2013 26 artiklan 2 kohdan b alakohtaa sovellettaessa
1. Huomioon otettavaan ennakoitavissa olevien kulujen määrään on sisällyttävä seuraavat:
a)
verojen määrä;
b)
raportointikauden aikaiset velvoitteet tai olosuhteet, jotka todennäköisesti vähentävät laitoksen voittoja ja joiden osalta toimivaltainen viranomainen ei ole vakuuttunut siitä, että kaikki tarvittavat arvonoikaisut, kuten asetuksen (EU) N:o 575/2013 34 artiklan mukaiset muut arvonoikaisut, tai varaukset on tehty.
2. Ennakoitavissa olevat kulut, joita ei ole vielä otettu huomioon tuloslaskelmassa, on kohdennettava sille osavuosijaksolle, jolla ne ovat aiheutuneet, siten että jokaisella osavuosijaksolla on kohtuullinen määrä tällaisia kuluja. Olennaiset tai kertaluonteiset tapahtumat on otettava kokonaisuudessaan huomioon ilman viivettä sillä osavuosijaksolla, jolla ne tapahtuvat.
3. Toimivaltaisen viranomaisen on oltava vakuuttunut siitä, että kaikki tarvittavat kesken tilikauden tai tilikauden päätteeksi kertyneistä voitoista tehtävät vähennykset ja kaikki ennakoitavissa oleviin kuluihin liittyvät vähennykset on tehty joko sovellettavan tilinpäätössäännöstön mukaisesti tai mahdollisten muiden oikaisujen mukaisesti, ennen kuin se sallii laitoksen sisällyttää kesken tilikauden tai tilikauden päätteeksi kertyneet voitot ydinpääomaeriin (CET1).
2 alajakso
Osuuskunnat, säästöpankit, keskinäiset yhtiöt ja vastaavat laitokset
4 artikla
Sovellettavassa kansallisessa lainsäädännössä osuuskunnaksi tunnustettu yritystyyppi asetuksen (EU) N:o 575/2013 27 artiklan 1 kohdan a alakohdan ii alakohtaa sovellettaessa
1. Toimivaltaiset viranomaiset voivat päättää, että sovellettavassa kansallisessa lainsäädännössä tunnustettu yritystyyppi hyväksytään osuuskunnaksi asetuksen (EU) N:o 575/2013 toista osaa sovellettaessa, kun kaikki 2, 3 ja 4 kohdassa säädetyt edellytykset täyttyvät.
2. Jotta laitos hyväksyttäisiin osuuskunnaksi 1 kohtaa sovellettaessa, sen oikeudellisen aseman on kuuluttava johonkin seuraavista ryhmistä:
a)
Itävallassa: laitokset, jotka on rekisteröity nimikkeellä ”eingetragene Genossenschaft (e.Gen.)” tai ”registrierte Genossenschaft” lain ”Gesetz über Erwerbs- und Wirtschaftsgenossenschaften (GenG)” nojalla;
b)
Belgiassa: laitokset, jotka on rekisteröity nimikkeellä ”société coopérative/coöperatieve vennootschap” ja hyväksytty kansallisten osuuskuntaryhmittymien ja osuuskuntien hyväksymisen edellytyksistä 8 päivänä tammikuuta 1962 annetun kuninkaan asetuksen nojalla;
c)
Kyproksessa: laitokset, jotka on rekisteröity nimikkeellä ”Συνεργατικό Πιστωτικό Ίδρυμα ή ΣΠΙ” ja perustettu osuuskunnista vuonna 1985 annettujen lakien nojalla;
d)
Tšekissä: laitokset, jotka on hyväksytty nimikkeellä ”spořitelní a úvěrní družstvo” lain ”zákon upravující činnost spořitelních a úvěrních družstev” nojalla;
e)
Tanskassa: laitokset, jotka on rekisteröity nimikkeellä ”andelskasser” tai ”sammenslutninger af andelskasser” rahoitusyrityksiä koskevan Tanskan lain nojalla;
f)
Suomessa: laitokset, jotka on rekisteröity jollakin seuraavista nimikkeistä:
1)
”osuuspankki” tai ”andelsbank” osuuspankeista ja muista osuuskuntamuotoisista luottolaitoksista annetun lain (lag om andelsbanker och andra kreditinstitut i andelslagsform) nojalla;
2)
”muu osuuskuntamuotoinen luottolaitos” tai ”annat kreditinstitut i andelslagsform” osuuspankeista ja muista osuuskuntamuotoisista luottolaitoksista annetun lain (lag om andelsbanker och andra kreditinstitut i andelslagsform) nojalla;
3)
”keskusyhteisö” tai ”centralinstitutet” talletuspankkien yhteenliittymästä annetun lain (lag om en sammanslutning av inlåningsbanker) nojalla;
g)
Ranskassa: laitokset, jotka on rekisteröity nimikkeellä ”sociétés coopératives” lain ”Loi no47-1775 du 10 septembre 1947 portant statut de la coopération” nojalla ja hyväksytty nimikkeellä ”banques mutualistes ou coopératives” säädöskokoelman ”Code monétaire et financier, partie législative, Livre V, titre Ier, chapitre II” nojalla;
h)
Saksassa: laitokset, jotka on rekisteröity nimikkeellä ”eingetragene Genossenschaft (eG)” lain ”Gesetz betreffend die Erwerbs- und Wirtschaftsgenossenschaften (Genossenschaftsgesetz - GenG)” nojalla;
i)
Kreikassa: laitokset, jotka on rekisteröity nimikkeellä ”Πιστωτικοί Συνεταιρισμοί” osuuskunnista annetun lain 1667/1986 nojalla, jotka toimivat luottolaitoksina ja joita voidaan kutsua nimellä ”Συνεταιριστική Τράπεζα” pankeista annetun lain 3601/2007 nojalla;
j)
Unkarissa: laitokset, jotka on rekisteröity nimikkeellä ”Szövetkezeti hitelintézet” luottolaitoksista ja rahoitusalan yrityksistä vuonna 1996 annetun lain CXII nojalla;
k)
Italiassa: laitokset, jotka on rekisteröity jollakin seuraavista nimikkeistä:
1)
”Banche popolari”1 päivänä syyskuuta 1993 annetussa asetuksessa nro 385 tarkoitetulla tavalla;
2)
”Banche di credito cooperativo”1 päivänä syyskuuta 1993 annetussa asetuksessa nro 385 tarkoitetulla tavalla;
3)
”Banche di garanzia collettiva dei fidi”30 päivänä syyskuuta 2003 annetun asetuksen nro 269, joka muutettiin 24 päivänä marraskuuta 2003 laiksi nro 326, 13 §:ssä tarkoitetulla tavalla;
l)
Luxemburgissa: laitokset, jotka on rekisteröity nimikkeellä ”Sociétés cooperatives”, sellaisena kuin se määritellään kaupallisista yhtiöistä 10 päivänä elokuuta 1915 annetun lain VI jaksossa;
m)
Alankomaissa: laitokset, jotka on rekisteröity nimikkeellä ”coöperaties” tai ”onderlinge waarborgmaatschappijen” lain ”Burgerlijk wetboek” 2 osan 3 osaston (Recthspersonen) nojalla;
n)
Puolassa: laitokset, jotka on rekisteröity nimikkeellä ”bank spółdzielczy” lain ”Prawo bankowe” säännösten nojalla;
o)
Portualissa: laitokset, jotka on rekisteröity nimikkeellä ”Caixa de Crédito Agrícola Mútuo” tai ”Caixa Central de Crédito Agrícola Mútuo” asetuksella ”Decreto-Lei n.o 24/91, de 11 de Janeiro” hyväksytyn lain ”Regime Jurídico do Crédito Agrícola Mútuo e das Cooperativas de Crédito Agrícola” nojalla;
p)
Romaniassa: laitokset, jotka on rekisteröity nimikkeellä ”Organizații cooperatiste de credit” hallituksen luottolaitoksista ja pääoman riittävyydestä antaman poikkeusasetuksen nro 99/2006, sellaisena kuin se on hyväksytty muutettuna ja täydennettynä lailla nro 227/2007, säännösten nojalla;
q)
Espanjassa: laitokset, jotka on rekisteröity nimikkeellä ”Cooperativas de Crédito” lain ”Ley 13/1989, de 26 de mayo, de Cooperativas de Crédito” nojalla;
r)
Ruotsissa: laitokset, jotka on rekisteröity nimikkeellä ”medlemsbank” lain ”lag (1995:1570) om medlemsbanker” nojalla tai nimikkeellä ”kreditmarknadsförening” lain ”lag (2004:297) om bank- och finansieringsrörelse” nojalla;
s)
Yhdistyneessä kuningaskunnassa: laitokset, jotka on rekisteröity nimikkeellä ”cooperative societies” lain ”Industrial and Provident Societies Act 1965” ja lain ”Industrial and Provident Societies Act (Northern Ireland) 1969” nojalla.
3. Ydinpääoman (CET1) osalta laitoksen hyväksyminen osuuskunnaksi 1 kohtaa sovellettaessa edellyttää, että laitos voi sovellettavan kansallisen lainsäädännön tai yhtiöjärjestyksen mukaan laskea liikkeeseen oikeushenkilön tasolla ainoastaan asetuksen (EU) N:o 575/2013 29 artiklassa tarkoitettuja pääomainstrumentteja.
4. Hyväksyminen osuuskunnaksi 1 kohtaa sovellettaessa edellyttää, että kun 3 kohdassa tarkoitettujen ydinpääomainstrumenttien (CET1) haltijat, jotka ovat tai eivät ole laitoksen jäseniä, voivat sovellettavan kansallisen lainsäädännön nojalla erota, heillä voi myös olla oikeus palauttaa pääomainstrumentti laitokselle, mutta ainoastaan sovellettavassa kansallisessa lainsäädännössä, yhtiöjärjestyksessä, asetuksessa (EU) N:o 575/2013 ja tässä asetuksessa asetetuin rajoituksin. Tämä ei estä laitosta laskemasta sovellettavan kansallisen lainsäädännön mukaisesti liikkeeseen jäsenilleen ja muille henkilöille ydinpääomainstrumentteja (CET1), jotka täyttävät asetuksen (EU) N:o 575/2013 29 artiklan ehdot ja joihin ei sisälly mahdollisuutta palauttaa pääomainstrumentti laitokselle.
5 artikla
Sovellettavassa kansallisessa lainsäädännössä säästöpankiksi tunnustettu yritystyyppi asetuksen (EU) N:o 575/2013 27 artiklan 1 kohdan a alakohdan iii alakohtaa sovellettaessa
1. Toimivaltaiset viranomaiset voivat päättää, että sovellettavassa kansallisessa lainsäädännössä tunnustettu yritystyyppi hyväksytään säästöpankiksi asetuksen (EU) N:o 575/2013 toista osaa sovellettaessa, kun kaikki 2, 3 ja 4 kohdassa säädetyt edellytykset täyttyvät.
2. Jotta laitos hyväksyttäisiin säästöpankiksi 1 kohtaa sovellettaessa, sen oikeudellisen aseman on kuuluttava johonkin seuraavista ryhmistä:
a)
Itävallassa: laitokset, jotka on rekisteröity nimikkeellä ”Sparkasse” lain ”Bundesgesetz über die Ordnung des Sparkassenwesens (Sparkassengesetz - SpG)” 1 kohdan 1 alakohdan nojalla;
b)
Tanskassa: laitokset, jotka on rekisteröity nimikkeellä ”Sparekasser” rahoitusyrityksiä koskevan Tanskan lain nojalla;
c)
Suomessa: laitokset, jotka on rekisteröity nimikkeellä ”säästöpankki” tai ”sparbank” säästöpankkilain (sparbankslag) nojalla;
d)
Saksassa: laitokset, jotka on rekisteröity nimikkeellä ”Sparkasse” jonkin seuraavan lain nojalla:
1)
”Sparkassengesetz für Baden-Württemberg (SpG)”;
2)
”Gesetz über die öffentlichen Sparkassen (Sparkassengesetz - SpkG) in Bayern”;
3)
”Gesetz über die Berliner Sparkasse und die Umwandlung der Landesbank Berlin - Girozentrale - in eine Aktiengesellschaft (Berliner Sparkassengesetz - SpkG)”;
4)
”Brandenburgisches Sparkassengesetz (BbgSpkG)”;
5)
”Sparkassengesetz für öffentlich-rechtliche Sparkassen im Lande Bremen (Bremisches Sparkassengesetz)”;
6)
”Hessisches Sparkassengesetz”;
7)
”Sparkassengesetz des Landes Mecklenburg-Vorpommern (SpkG)”;
8)
”Niedersächsisches Sparkassengesetz (NSpG)”;
9)
”Sparkassengesetz Nordrhein-Westfalen (Sparkassengesetz - SpkG)”;
10)
”Sparkassengesetz (SpkG) für Rheinland-Pfalz”;
11)
”Saarländisches Sparkassengesetz (SSpG)”;
12)
”Gesetz über die öffentlich-rechtlichen Kreditinstitute im Freistaat Sachsen und die Sachsen-Finanzgruppe”;
13)
”Sparkassengesetz des Landes Sachsen-Anhalt (SpkG-LSA)”;
14)
”Sparkassengesetz für das Land Schleswig-Holstein (Sparkassengesetz - SpkG)”;
15)
”Thüringer Sparkassengesetz (ThürSpkG)”;
e)
Espanjassa: laitokset, jotka on rekisteröity nimikkeellä ”Cajas de Ahorros” lain ”Real Decreto-Ley 2532/1929, de 21 de noviembre, sobre Régimen del Ahorro Popular” nojalla;
f)
Ruotsissa: laitokset, jotka on rekisteröity nimikkeellä ”sparbank” lain ”sparbankslag (1987:619)” nojalla.
3. Ydinpääoman (CET1) osalta laitoksen hyväksyminen säästöpankiksi 1 kohtaa sovellettaessa edellyttää, että laitos voi sovellettavan kansallisen lainsäädännön tai yhtiöjärjestyksen mukaan laskea liikkeeseen oikeushenkilön tasolla ainoastaan asetuksen (EU) N:o 575/2013 29 artiklassa tarkoitettuja pääomainstrumentteja.
4. Hyväksyminen säästöpankiksi 1 kohtaa sovellettaessa edellyttää, että pääoman, rahastojen sekä kesken tilikauden ja tilikauden päätteeksi kertyneiden voittojen summaa ei voida sovellettavan kansallisen lainsäädännön nojalla jakaa ydinpääomainstrumenttien (CET1) haltijoille. Tämän ehdon katsotaan täyttyvän myös silloin, kun laitos laskee liikkeeseen ydinpääomainstrumentteja (CET1), jotka antavat haltijoille toiminnan jatkuessa oikeuden osaan voitoista ja rahastoista, jos se sallitaan sovellettavassa kansallisessa lainsäädännössä, kunhan tämä osa on suhteutettu heidän osuuteensa pääomasta ja rahastoista, tai jos se sallitaan sovellettavassa kansallisessa lainsäädännössä, vaihtoehtoisen järjestelyn mukaisesti. Laitos voi laskea liikkeeseen ydinpääomainstrumentteja (CET1), jotka antavat haltijoille laitoksen maksukyvyttömyyden tai selvitystila- ja konkurssimenettelyn yhteydessä sellaisen oikeuden rahastoihin, jonka ei tarvitse olla suhteutettu osuuteen pääomasta ja rahastoista, kunhan asetuksen (EU) N:o 575/2013 29 artiklan 4 ja 5 kohdan ehdot täyttyvät.
6 artikla
Sovellettavassa kansallisessa lainsäädännössä keskinäiseksi yhtiöksi tunnustettu yritystyyppi asetuksen (EU) N:o 575/2013 27 artiklan 1 kohdan a alakohdan i alakohtaa sovellettaessa
1. Toimivaltaiset viranomaiset voivat päättää, että sovellettavassa kansallisessa lainsäädännössä tunnustettu yritystyyppi hyväksytään keskinäiseksi yhtiöksi asetuksen (EU) N:o 575/2013 toista osaa sovellettaessa, kun kaikki 2, 3 ja 4 kohdassa säädetyt edellytykset täyttyvät.
2. Jotta laitos hyväksyttäisiin keskinäiseksi yhtiöksi 1 kohtaa sovellettaessa, sen oikeudellisen aseman on kuuluttava johonkin seuraavista ryhmistä:
a)
Tanskassa: yhdistykset (”foreninger”) tai rahastot (”fonde”), jotka ovat syntyneet, kun vakuutusyhtiöitä (”forsikringsselskaber”), kiinnitysluottolaitoksia (”realkreditinstitutter”), säästöpankkeja (”sparekasser”), osuussäästöpankkeja (”andelskasser”) ja osuussäästöpankkien yhteenliittymiä (”sammenslutninger af andelskasser”) on muutettu osakeyhtiöiksi rahoitusyrityksiä koskevan Tanskan lain mukaisesti;
b)
Irlannissa: laitokset, jotka on rekisteröity nimikkeellä ”building societies” vuonna 1989 annetun lain ”Building Societies Act” nojalla;
c)
Yhdistyneessä kuningaskunnassa: laitokset, jotka on rekisteröity nimikkeellä ”building societies” lain ”Building Societies Act 1986” nojalla; laitokset, jotka on rekisteröity nimikkeellä ”savings bank” lain ”Savings Bank (Scotland) Act 1819” nojalla.
3. Ydinpääoman (CET1) osalta laitoksen hyväksyminen keskinäiseksi yhtiöksi 1 kohtaa sovellettaessa edellyttää, että laitos voi sovellettavan kansallisen lainsäädännön tai yhtiöjärjestyksen mukaan laskea liikkeeseen oikeushenkilön tasolla ainoastaan asetuksen (EU) N:o 575/2013 29 artiklassa tarkoitettuja pääomainstrumentteja.
4. Hyväksyminen keskinäiseksi yhtiöksi 1 kohtaa sovellettaessa edellyttää, että pääoman ja rahastojen summan kokonaismäärän tai osan siitä omistavat laitoksen jäsenet, jotka eivät tavallisesti hyödy rahastojen suorasta voitonjaosta, etenkään osinkojen maksun kautta. Näiden ehtojen katsotaan täyttyvän myös silloin, kun laitos laskee liikkeeseen ydinpääomainstrumentteja (CET1), jotka antavat oikeuden voittoihin ja rahastoihin, jos se sallitaan sovellettavassa kansallisessa lainsäädännössä.
7 artikla
Sovellettavassa kansallisessa lainsäädännössä vastaavaksi laitokseksi tunnustettu yritystyyppi asetuksen (EU) N:o 575/2013 27 artiklan 1 kohdan a alakohdan iv alakohtaa sovellettaessa
1. Toimivaltaiset viranomaiset voivat päättää, että sovellettavassa kansallisessa lainsäädännössä tunnustettu yritystyyppi hyväksytään osuuskuntia, keskinäisiä yhtiöitä ja säästöpankkeja vastaavaksi laitokseksi asetuksen (EU) N:o 575/2013 toista osaa sovellettaessa, kun kaikki 2, 3 ja 4 kohdassa säädetyt edellytykset täyttyvät.
2. Jotta laitos hyväksyttäisiin osuuskuntia, keskinäisiä yhtiöitä ja säästöpankkeja vastaavaksi laitokseksi 1 kohtaa sovellettaessa, sen oikeudellisen aseman on kuuluttava johonkin seuraavista ryhmistä:
a)
Itävallassa: ”Pfandbriefstelle der österreichischen Landes-Hypothekenbanken” lain ”Bundesgesetz über die Pfandbriefstelle der österreichischen Landes-Hypothekenbanken (Pfandbriefstelle-Gesetz - PfBrStG)” nojalla;
b)
Suomessa: laitokset, jotka on rekisteröity nimikkeellä ”hypoteekkiyhdistys” tai ”hypoteksförening” hypoteekkiyhdistyksistä annetun lain (lag om hypoteksföreningar) nojalla.
3. Ydinpääoman (CET1) osalta laitoksen hyväksyminen osuuskuntia, keskinäisiä yhtiöitä ja säästöpankkeja vastaavaksi laitokseksi 1 kohtaa sovellettaessa edellyttää, että laitos voi sovellettavan kansallisen lainsäädännön tai yhtiöjärjestyksen mukaan laskea liikkeeseen oikeushenkilön tasolla ainoastaan asetuksen (EU) N:o 575/2013 29 artiklassa tarkoitettuja pääomainstrumentteja.
4. Jotta laitos hyväksyttäisiin osuuskuntia, keskinäisiä yhtiöitä ja säästöpankkeja vastaavaksi laitokseksi 1 kohtaa sovellettaessa, sen on täytettävä myös vähintään yksi seuraavista ehdoista:
a)
kun 3 kohdassa tarkoitettujen ydinpääomainstrumenttien (CET1) haltijat, jotka ovat tai eivät ole laitoksen jäseniä, voivat sovellettavan kansallisen lainsäädännön nojalla erota, heillä voi myös olla oikeus palauttaa pääomainstrumentti laitokselle mutta ainoastaan sovellettavassa kansallisessa lainsäädännössä, yhtiöjärjestyksessä, asetuksessa (EU) N:o 575/2013 ja tässä asetuksessa asetettujen rajoitusten puitteissa. Tämä ei estä laitosta laskemasta sovellettavan kansallisen lainsäädännön mukaisesti liikkeeseen jäsenilleen ja muille henkilöille ydinpääomainstrumentteja (CET1), jotka täyttävät asetuksen (EU) N:o 575/2013 29 artiklan ehdot ja joihin ei sisälly mahdollisuutta palauttaa pääomainstrumentti laitokselle;
b)
pääoman, rahastojen sekä kesken tilikauden ja tilikauden päätteeksi kertyneiden voittojen summaa ei voida sovellettavan kansallisen lainsäädännön nojalla jakaa ydinpääomainstrumenttien (CET1) haltijoille. Tämän ehdon katsotaan täyttyvän myös silloin, kun laitos laskee liikkeeseen ydinpääomainstrumentteja (CET1), jotka antavat haltijoille toiminnan jatkuessa oikeuden osaan voitoista ja rahastoista, jos se sallitaan sovellettavassa kansallisessa lainsäädännössä, kunhan kyseinen osa on suhteutettu heidän osuuteensa pääomasta ja rahastoista, tai jos se sallitaan sovellettavassa kansallisessa lainsäädännössä, vaihtoehtoisen järjestelyn mukaisesti. Laitos voi laskea liikkeeseen ydinpääomainstrumentteja (CET1), jotka antavat haltijoille laitoksen maksukyvyttömyyden tai selvitystila- ja konkurssimenettelyn yhteydessä sellaisen oikeuden rahastoihin, jonka ei tarvitse olla suhteutettu osuuteen pääomasta ja rahastoista, kunhan asetuksen (EU) N:o 575/2013 29 artiklan 4 ja 5 kohdan ehdot täyttyvät;
c)
pääoman ja rahastojen summan kokonaismäärän tai osan siitä omistavat laitoksen jäsenet, jotka eivät tavallisesti hyödy rahastojen suorasta voitonjaosta, etenkään osinkojen maksun kautta.
3 alajakso
Epäsuora rahoitus
8 artikla
Pääomainstrumenttien epäsuora rahoitus sovellettaessa asetuksen (EU) N:o 575/2013 28 artiklan 1 kohdan b alakohtaa, 52 artiklan 1 kohdan c alakohtaa ja 63 artiklan c alakohtaa
1. Asetuksen (EU) N:o 575/2013 28 artiklan 1 kohdan b alakohdan, 52 artiklan 1 kohdan c alakohdan ja 63 artiklan c alakohdan mukainen pääomainstrumenttien epäsuora rahoitus katsotaan rahoitukseksi, joka ei ole suoraa rahoitusta.
2. Sovellettaessa 1 kohtaa suoralla rahoituksella tarkoitetaan tilanteita, joissa laitos on myöntänyt sijoittajalle lainan tai minkä tahansa muunlaisen rahoituksen, jota käytetään laitoksen pääomainstrumenttien ostamiseen.
3. Suora rahoitus kattaa myös rahoituksen, joka on myönnetty muihin tarkoituksiin kuin laitoksen pääomainstrumenttien ostamiseen mille tahansa luonnolliselle henkilölle tai oikeushenkilölle, jolla on asetuksen (EU) N:o 575/2013 4 artiklan 36 kohdassa tarkoitettu huomattava omistusosuus luottolaitoksesta tai jonka katsotaan kuuluvan laitoksen lähipiiriin kansainvälisen tilinpäätösstandardin 24 ”Lähipiiriä koskevat tiedot tilinpäätöksessä” 9 kohdan määritelmissä tarkoitetulla tavalla siten kuin tätä standardia sovelletaan unionissa Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1606/2002 (7) mukaisesti, kun otetaan huomioon toimivaltaisen viranomaisen mahdollisesti antamat lisäohjeet, ellei laitos pysty osoittamaan kaikkia seuraavia:
a)
liiketoimi toteutetaan samankaltaisilla ehdoilla kuin muut kolmansien osapuolien kanssa toteutettavat liiketoimet;
b)
luonnollisen henkilön tai oikeushenkilön tai laitoksen lähipiiriin kuuluvan henkilön kyky maksaa korkoja ja maksaa rahoitus takaisin ei ole riippuvainen hallussa pidettyihin pääomainstrumentteihin liittyvästä voitonjaosta tai niiden myynnistä.
9 artikla
Pääomainstrumenttien epäsuoran rahoituksen luonne ja siinä sovellettavat rahoitusmuodot sovellettaessa asetuksen (EU) N:o 575/2013 28 artiklan 1 kohdan b alakohtaa, 52 artiklan 1 kohdan c alakohtaa ja 63 artiklan c alakohtaa
1. Laitoksen pääomainstrumenttien oston epäsuoran rahoituksen luonne ja siinä sovellettavat rahoitusmuodot kattavat seuraavat:
a)
sijoitustarkoituksessa tehdyn laitoksen pääomainstrumenttien oston rahoitus liikkeeseen laskun yhteydessä tai sen jälkeen, kun ostajana on mikä tahansa yhteisö, jossa laitoksella on suora tai välillinen määräysvalta, tai yhteisö, joka kuuluu johonkin seuraavista:
1)
laitoksen tilinpäätösten konsolidointi tai varovaisuusperiaatteen mukainen konsolidointi;
2)
konsolidoitu tase tai laajennettu yhteenlaskettu laskelma, joka vastaa asetuksen (EU) N:o 575/2013 49 artiklan 3 kohdan a alakohdan iv alakohdassa tarkoitettua konsolidoitua tilinpäätöstä ja jonka laatii laitosten suojajärjestelmä tai keskuslaitokseen liittyneiden laitosten verkosto, joka ei ole järjestäytynyt ryhmäksi, johon laitos kuuluu;
3)
laitoksen lisävalvonta finanssiryhmittymään kuuluvien luottolaitosten, vakuutusyritysten ja sijoituspalveluyritysten lisävalvonnasta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2002/87/EY (8) mukaisesti;
b)
sijoitustarkoituksessa tehdyn laitoksen pääomainstrumenttien oston rahoitus liikkeeseen laskun yhteydessä tai sen jälkeen, kun ostajana on ulkoinen yhteisö, joka on suojattu takauksella tai luottojohdannaisella tai joka on muuten turvattu siten, että luottoriski siirtyy laitokselle tai jollekin muulle yhteisölle, jossa laitoksella on suora tai välillinen määräysvalta, tai yhteisölle, joka kuuluu johonkin seuraavista:
1)
laitoksen tilinpäätösten konsolidointi tai varovaisuusperiaatteen mukainen konsolidointi;
2)
konsolidoitu tase tai laajennettu yhteenlaskettu laskelma, joka vastaa asetuksen (EU) N:o 575/2013 49 artiklan 3 kohdan a alakohdan iv alakohdassa tarkoitettua konsolidoitua tilinpäätöstä ja jonka laatii laitosten suojajärjestelmä tai keskuslaitokseen liittyneiden laitosten verkosto, joka ei ole järjestäytynyt ryhmäksi, johon laitos kuuluu;
3)
laitoksen lisävalvonta direktiivin 2002/87/EY mukaisesti;
c)
rahoitus lainanottajalle, joka välittää rahoituksen perimmäiselle sijoittajalle, jotta tämä voi ostaa laitoksen pääomainstrumentteja liikkeeseen laskun yhteydessä tai sen jälkeen.
2. Jotta tapaus voitaisiin katsoa epäsuoraksi rahoitukseksi 1 kohtaa sovellettaessa, on myös seuraavien edellytysten täytyttävä tapauksen mukaan:
a)
sijoittaja ei kuulu mihinkään seuraavista:
1)
laitoksen tilinpäätösten konsolidointi tai varovaisuusperiaatteen mukainen konsolidointi;
2)
konsolidoitu tase tai laajennettu yhteenlaskettu laskelma, joka vastaa asetuksen (EU) N:o 575/2013 49 artiklan 3 kohdan a alakohdan iv alakohdassa tarkoitettua konsolidoitua tilinpäätöstä ja jonka laatii laitosten suojajärjestelmä tai keskuslaitokseen liittyneiden laitosten verkosto, joka ei ole järjestäytynyt ryhmäksi, johon laitos kuuluu. Tällöin sijoittajan katsotaan kuuluvan laajennettuun yhteenlaskettuun laskelmaan, jos kyseinen pääomainstrumentti kuuluu konsolidoinnin tai laajennetun yhteenlasketun laskelman piiriin asetuksen (EU) N:o 575/2013 49 artiklan 3 kohdan a alakohdan iv alakohdan mukaisesti niin, että omien varojen erien moninkertainen käyttö ja omien varojen hankinta laitosten suojajärjestelmän jäsenten välillä on estetty. Jos asetuksen (EU) N:o 575/2013 49 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua toimivaltaisten viranomaisten lupaa ei ole annettu, tämän ehdon katsotaan täyttyneen, jos sekä 1 kohdan a alakohdassa tarkoitetut yhteisöt että laitos ovat jäseninä samassa laitosten suojajärjestelmässä ja yhteisöt vähentävät laitoksen pääomainstrumenttien ostamiseen myönnetyn rahoituksen tapauksen mukaan asetuksen (EU) N:o 575/2013 36 artiklan 1 kohdan f-i alakohdan, 56 artiklan a-d alakohdan ja 66 artiklan a-d alakohdan mukaisesti;
3)
laitoksen lisävalvonta direktiivin 2002/87/EY mukaisesti;
b)
ulkoinen yhteisö ei kuulu mihinkään seuraavista:
1)
laitoksen tilinpäätösten konsolidointi tai varovaisuusperiaatteen mukainen konsolidointi;
2)
konsolidoitu tase tai laajennettu yhteenlaskettu laskelma, joka vastaa asetuksen (EU) N:o 575/2013 49 artiklan 3 kohdan a alakohdan iv alakohdassa tarkoitettua konsolidoitua tilinpäätöstä ja jonka laatii laitosten suojajärjestelmä tai keskuslaitokseen liittyneiden laitosten verkosto, joka ei ole järjestäytynyt ryhmäksi, johon laitos kuuluu;
3)
laitoksen lisävalvonta direktiivin 2002/87/EY mukaisesti.
3. Määritettäessä 8 artiklan mukaisesti, liittyykö pääomainstrumentin ostoon suoraa tai epäsuoraa rahoitusta, huomioon otettavasta määrästä on vähennettävä mahdolliset tehdyt yksittäin arvioidut arvonalentumisvaraukset.
4. Välttääkseen määrittelyn suoraksi tai epäsuoraksi rahoitukseksi 8 artiklan mukaisesti ja kun laina tai muunlainen rahoitus tai takaus myönnetään luonnolliselle henkilölle tai oikeushenkilölle, jolla on huomattava omistusosuus luottolaitoksesta tai jonka katsotaan kuuluvan laitoksen lähipiiriin 3 kohdassa tarkoitetulla tavalla, laitoksen on pysyvästi varmistettava, ettei se ole myöntänyt lainaa tai muunlaista rahoitusta tai takausta laitoksen pääomainstrumenttien suoraa tai epäsuoraa merkintää varten. Kun laina tai muunlainen rahoitus tai takaus myönnetään muille kuin edellä esitetyille osapuolille, laitoksen on tehtävä tämä varmistus parhaansa mukaan.
5. Kun on kyse keskinäisestä yhtiöstä, osuuskunnasta tai vastaavasta laitoksesta ja kansallisessa lainsäädännössä tai laitoksen yhtiöjärjestyksessä asiakas velvoitetaan merkitsemään pääomainstrumentteja lainan saamiseksi, tällaista lainaa ei katsota suoraksi tai epäsuoraksi rahoitukseksi, jos kaikki seuraavat ehdot täyttyvät:
a)
toimivaltainen viranomainen katsoo, että merkinnän määrä on merkitykseltään vähäinen;
b)
lainalla ei ole tarkoitus ostaa lainaa tarjoavan laitoksen pääomainstrumentteja;
c)
lainansaajan on merkittävä vähintään yksi laitoksen pääomainstrumentti päästäkseen keskinäisen yhtiön, osuuskunnan tai vastaavan laitoksen jäseneksi.
4 alajakso
Pääomainstrumenttien lunastamista koskevat rajoitukset
10 artikla
Keskinäisten yhtiöiden, säästöpankkien, osuuskuntien ja vastaavien laitosten liikkeeseen laskemien pääomainstrumenttien lunastamista koskevat rajoitukset asetuksen (EU) N:o 575/2013 29 artiklan 2 kohdan b alakohtaa ja 78 artiklan 3 kohtaa sovellettaessa
1. Laitos voi laskea liikkeeseen ydinpääomainstrumentteja (CET1), joihin liittyy lunastusmahdollisuus, vain jos tästä mahdollisuudesta on säädetty sovellettavassa kansallisessa lainsäädännössä.
2. Laitoksen mahdollisuus rajoittaa lunastusta asetuksen (EU) N:o 575/2013 29 artiklan 2 kohdan b alakohdassa ja 78 artiklan 3 kohdassa tarkoitettujen pääomainstrumentteja koskevien säännösten mukaisesti kattaa sekä oikeuden lykätä lunastusta että oikeuden rajoittaa lunastettavaa määrää. Laitoksen on voitava lykätä lunastusta tai rajoittaa lunastettavaa määrää rajoittamattomaksi ajaksi 3 kohdan mukaisesti.
3. Laitoksen on vahvistettava instrumentteja koskevissa säännöksissä lunastamiselle asetettujen rajoitusten laajuus laitoksen vakavaraisuustilanteen perusteella ottaen huomioon muun muassa seuraavat seikat:
a)
laitoksen yleinen rahoitus-, maksuvalmius- ja vakavaraisuustilanne;
b)
ydinpääoman (CET1), ensisijaisen pääoman (T1) ja kokonaispääoman määrä verrattuna kokonaisriskin määrään sellaisena kuin se on laskettuna asetuksen (EU) N:o 575/2013 92 artiklan 1 kohdan a alakohdassa esitettyjen vaatimusten, direktiivin 2013/36/EU 104 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitettujen erityisten omia varoja koskevien vaatimusten sekä saman direktiivin 128 artiklan 6 alakohdassa määritellyn yhteenlasketun puskurivaatimuksen mukaisesti.
11 artikla
Keskinäisten yhtiöiden, säästöpankkien, osuuskuntien ja vastaavien laitosten liikkeeseen laskemien pääomainstrumenttien lunastamista koskevat rajoitukset asetuksen (EU) N:o 575/2013 29 artiklan 2 kohdan b alakohtaa ja 78 artiklan 3 kohtaa sovellettaessa
1. Instrumentteja koskevien sopimusmääräysten tai säännösten sisältämät lunastamista koskevat rajoitukset eivät saa estää toimivaltaista viranomaista asettamasta tarvittaessa instrumenttien lunastamiselle lisärajoituksia asianmukaisin perustein asetuksen (EU) N:o 575/2013 78 artiklan mukaisesti.
2. Toimivaltaisten viranomaisten on arvioitava instrumentteja koskevien sopimusmääräysten tai säännösten lunastamista koskevien rajoitusten perusteet. Jos ne eivät ole vakuuttuneita rajoitusten perusteiden asianmukaisuudesta, niiden on vaadittava laitoksia muuttamaan asianomaisia sopimusmääräyksiä. Jos instrumentteihin sovelletaan sopimusmääräysten puuttuessa kansallista lainsäädäntöä, lainsäädännössä on annettava laitokselle mahdollisuus rajoittaa lunastamista 10 artiklan 1-3 kohdassa tarkoitetulla tavalla, jotta instrumenttien voitaisiin katsoa kuuluvan ydinpääomaan (CET1).
3. Laitoksen on dokumentoitava jokainen lunastamisen rajoittamista koskeva päätös ja ilmoitettava toimivaltaiselle viranomaiselle kirjallisesti jokainen tällainen päätös sekä syyt, joiden takia - 3 kohdassa säädetyt perusteet huomioon ottaen - lunastaminen on evätty tai sitä on lykätty kokonaisuudessaan tai osittain.
4. Jos samalla ajanjaksolla tehdään useita lunastamisen rajoittamista koskevia päätöksiä, laitos voi dokumentoida nämä päätökset yhdessä asiakirja-aineistossa.
2 JAKSO
Omiin varoihin sovellettavat suodattimet
12 artikla
Myyntivoiton käsite asetuksen (EU) N:o 575/2013 32 artiklan 1 kohdan a alakohtaa sovellettaessa
1. Asetuksen (EU) N:o 575/2013 32 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitetulla myyntivoitolla tarkoitetaan kaikkea laitoksen kirjattua myyntivoittoa, joka on merkitty lisäyksenä mihin tahansa omien varojen osatekijään ja joka liittyy tulevaan marginaalituloon, joka saadaan arvopaperistettujen omaisuuserien myynnistä, kun ne poistetaan laitoksen taseesta arvopaperistamistransaktion yhteydessä.
2. Kirjattu myyntivoitto määritellään jäljempänä olevien a ja b alakohdan väliseksi erotukseksi sovellettavan tilinpäätössäännöstön mukaisesti:
a)
saatujen omaisuuserien nettoarvo, johon sisältyvät kaikki uudet hankitut omaisuuserät ja josta on vähennetty muut luovutetut omaisuuserät tai vastattavaksi otetut uudet velat;
b)
ja arvopaperistettujen omaisuuserien tai taseesta pois kirjatun osan kirjanpitoarvo.
3. Tulevaan marginaalituloon liittyvällä kirjatulla myyntivoitolla tarkoitetaan tässä yhteydessä odotettua tulevaa hintaeroa sellaisena kuin se määritellään asetuksen (EU) N:o 575/2013 242 artiklassa.
3 JAKSO
Vähennykset ydinpääomaeristä (CET1)
13 artikla
Kuluvan tilikauden tappioiden vähentäminen asetuksen (EU) N:o 575/2013 36 artiklan 1 kohdan a alakohtaa sovellettaessa
1. Ydinpääomansa (CET1) laskemiseksi vuoden aikana ja riippumatta siitä, tekeekö laitos tilinpäätöksen kunkin osavuosijakson jälkeen, laitoksen on määritettävä tuloslaskelmansa ja vähennettävä ydinpääomaeristä (CET1) kaikki tappiot sitä mukaa kun niitä aiheutuu.
2. Laitoksen tuloslaskelman 1 kohdan mukaista määritystä varten tulot ja menot määritetään käyttämällä samaa menetelmää ja samoja tilinpäätösstandardeja kuin vuosikatsauksessa. Tulot ja menot arvioidaan huolellisesti ja kohdennetaan sille osavuosijaksolle, jolla ne ovat aiheutuneet, siten että jokaisella osavuosijaksolla on kohtuullinen määrä ennakoituja vuotuisia tuloja ja menoja. Olennaiset tai kertaluonteiset tapahtumat otetaan kokonaisuudessaan huomioon ilman viivettä sillä osavuosijaksolla, jolla ne tapahtuvat.
3. Jos kuluvan tilikauden tappiot on jo vähennetty ydinpääomaeristä (CET1) osavuosi- tai vuosikatsausta varten, vähennystä ei tarvitse tehdä. Tätä artiklaa sovellettaessa vuosikatsauksella tarkoitetaan, että voitot ja tappiot on määritetty osavuositilinpäätöksen tai tilinpäätöksen jälkeen sen tilinpäätössäännöstön mukaisesti, jota laitokseen sovelletaan kansainvälisten tilinpäätösstandardien soveltamisesta annetun asetuksen (EY) N:o 1606/2002 sekä pankkien ja muiden rahoituslaitosten tilinpäätöksestä ja konsolidoidusta tilinpäätöksestä annetun neuvoston direktiivin 86/635/ETY (9) nojalla.
4. Edellä olevia 1-3 kohtaa sovelletaan samalla tavalla voittoihin ja tappioihin, jotka sisällytetään kertyneisiin muun laajan tuloksen eriin.
14 artikla
Tulevista veronalaisista voitoista riippuvien laskennallisten verosaamisten vähentäminen asetuksen (EU) N:o 575/2013 36 artiklan 1 kohdan c alakohtaa sovellettaessa
1. Asetuksen (EU) N:o 575/2013 36 artiklan 1 kohdan c alakohdassa tarkoitettu tulevista veronalaisista voitoista riippuvien laskennallisten verosaamisten vähentäminen tehdään 2 ja 3 kohdan mukaisesti.
2. Laskennallisten verosaamisten ja niihin liittyvien laskennallisten verovelkojen välinen kuittaaminen tehdään erikseen jokaisen verovelvollisen yhteisön osalta. Näihin laskennallisiin verosaamisiin liittyvät vain ne laskennalliset verovelat, jotka perustuvat saman lainkäyttöalueen verolainsäädäntöön kuin laskennalliset verosaamiset. Laskennallisten verosaamisten ja verovelkojen laskemiseksi konsolidoidulla tasolla verovelvollisiin yhteisöihin katsotaan kuuluvan kaikki yhteisöt, jotka kuuluvat sovellettavan kansallisen lainsäädännön nojalla samaan veroyhtymään, verotukselliseen konsolidointiin, verotukselliseen yksikköön tai konsolidoituun veroilmoitukseen.
3. Niiden laskennallisten verovelkojen määrä, jotka voidaan kuitata tulevista veronalaisista voitoista riippuvia laskennallisia verosaamisia vasten, on jäljempänä olevan a alakohdan mukaisen määrän ja b alakohdan mukaisen määrän välinen erotus:
a)
sovellettavan tilinpäätössäännöstön mukaisesti kirjattu laskennallisten verovelkojen määrä;
b)
laskennallisiin verosaamisiin liittyvien laskennallisten verovelkojen määrä, joka on peräisin aineettomista hyödykkeistä ja etuuspohjaisen eläkerahaston varoista.
15 artikla
Etuuspohjaisen eläkerahaston varojen vähentäminen asetuksen (EU) N:o 575/2013 36 artiklan 1 kohdan e alakohtaa ja 41 artiklan 1 kohdan b alakohtaa sovellettaessa
1. Toimivaltaisen viranomaisen on myönnettävä asetuksen (EU) N:o 575/2013 41 artiklan 1 kohdan b alakohdassa mainittu etukäteinen lupa vain, jos rajoittamaton mahdollisuus käyttää kyseisiä etuuspohjaisen eläkerahaston varoja tarkoittaa välitöntä ja esteetöntä pääsyä varoihin esimerkiksi siten, että varojen käytölle ei ole asetettu mitään rajoituksia eivätkä kolmannet osapuolet ole esittäneet mitään varoihin kohdistuvia vaatimuksia.
2. Varoihin on todennäköisesti esteetön pääsy silloin, kun laitoksen ei tarvitse pyytää ja saada eläkerahastojen hoitajalta tai eläkkeensaajilta erityistä hyväksyntää joka kerta, kun se haluaa käyttää järjestelmän ylimääräisiä varoja.
16 artikla
Ennakoitavissa olevien verojen vähentäminen asetuksen (EU) N:o 575/2013 36 artiklan 1 kohdan l alakohtaa ja 56 artiklan f alakohtaa sovellettaessa
1. Sillä edellytyksellä, että laitos soveltaa tilinpäätössäännöstöä ja kirjanpitokäytänteitä, joissa liiketoimiin ja muihin taseeseen tai tuloslaskelmaan kirjattuihin tapahtumiin liittyvät kuluvan kauden ja laskennalliset verovelat kirjataan kokonaisuudessaan, laitos voi katsoa, että ennakoitavissa olevat verot on jo otettu huomioon. Toimivaltaisen viranomaisen on oltava vakuuttunut siitä, että kaikki tarvittavat vähennykset on tehty joko sovellettavien tilinpäätösstandardien tai minkä tahansa muiden oikaisujen mukaisesti.
2. Edellä 1 kohdassa esitetyn edellytyksen katsotaan täyttyvän, kun laitos laskee ydinpääomansa (CET1) asetuksen (EY) N:o 1606/2002 mukaisesti laaditun tilinpäätöksen pohjalta.
3. Jos 1 kohdassa esitetty edellytys ei täyty, laitoksen on pienennettävä ydinpääomansa (CET1) eriä niiden liiketoimiin ja muihin taseeseen tai tuloslaskelmaan kirjattuihin tapahtumiin liittyvien kuluvan kauden ja laskennallisten verojen arvioidulla määrällä, joita ei ole vielä kirjattu taseeseen ja tuloslaskelmaan. Kuluvan kauden ja laskennallisten verojen arvioitu määrä määritetään käyttäen asetuksessa (EY) N:o 1606/2002 esitettyä menetelmää vastaavaa tapaa. Laskennallisten verojen arvioitua määrää ei voida nettouttaa sellaisia laskennallisia verosaamisia vasten, joita ei ole kirjattu tilinpäätökseen.
4 JAKSO
Muut ydinpääoman (CET1), ensisijaisen lisäpääoman (AT1) ja toissijaisen pääoman (T2) eristä tehtävät vähennykset
17 artikla
Muut rahoituslaitosten pääomainstrumenteista tehtävät vähennykset asetuksen (EU) N:o 575/2013 36 artiklan 3 kohtaa sovellettaessa
1. Omistusosuudet asetuksen (EU) N:o 575/2013 4 artiklan 1 kohdan 26 alakohdassa määriteltyjen rahoituslaitosten pääomainstrumenteista vähennetään seuraavien laskelmien mukaisesti:
a)
kaikki instrumentit, jotka luokitellaan pääomaksi ne liikkeeseen laskeneeseen rahoituslaitokseen sovellettavan yhtiöoikeuden nojalla ja - jos rahoituslaitos kuuluu vakavaraisuusvaatimusten soveltamisalaan - jotka sisältyvät lakisääteisten omien varojen korkeimpaan luokkaan ilman mitään rajoituksia, vähennetään ydinpääomaeristä (CET1);
b)
kaikki instrumentit, jotka luokitellaan pääomaksi liikkeeseen laskijaan sovellettavan yhtiöoikeuden nojalla ja - jos rahoituslaitos ei kuulu vakavaraisuusvaatimusten soveltamisalaan - jotka ovat eräpäivättömiä, kattavat ensimmäisen ja suhteellisesti suurimman osa aiheutuvista tappioista, sijoittuvat laitoksen maksukyvyttömyyden tai selvitystila- ja konkurssimenettelyn yhteydessä kaikkien muiden vaateiden jälkeen ja ovat vailla mitään etuoikeutettua tai ennalta määrättyä voitonjakoa, vähennetään ydinpääomaeristä (CET1);
c)
kaikki etuoikeudeltaan huonommat instrumentit, jotka kattavat tappioita liiketoiminnan jatkuessa ja joihin kuuluu mahdollisuus peruuttaa kuponkien maksaminen, vähennetään ensisijaisen lisäpääoman (AT1) eristä. Jos tällaisten etuoikeudeltaan huonompien instrumenttien määrä ylittää ensisijaisen lisäpääoman (AT1) määrän, ylijäämä vähennetään ydinpääomasta (CET1);
d)
kaikki muut etuoikeudeltaan huonommat instrumentit vähennetään toissijaisen pääoman (T2) eristä. Jos tällaisten etuoikeudeltaan huonompien instrumenttien määrä ylittää toissijaisen pääoman (T2) määrän, ylijäämä vähennetään ensisijaisen lisäpääoman (AT1) eristä. Jos ensisijaisen lisäpääoman (AT1) määrä ei riitä, jäljelle jäävä määrä vähennetään ydinpääomaeristä (CET1);
e)
kaikki muut instrumentit, jotka kuuluvat rahoituslaitoksen omiin varoihin asiaa koskevan sovellettavan vakavaraisuussäännöstön mukaisesti, tai kaikki muut instrumentit, joiden osalta laitos ei kykene osoittamaan a, b, c tai d alakohdassa esitettyjen edellytysten täyttyvän, vähennetään ydinpääomaeristä (CET1).
2. Laitosten on 3 kohdassa määritellyissä tilanteissa sovellettava asetuksen (EU) N:o 575/2013 mukaisesti pääomainstrumenteista olevista omistusosuuksista tehtäviä vähennyksiä noudattaen vastaavan vähennyksen lähestymistapaa. Tätä kohtaa sovellettaessa vastaavan vähennyksen lähestymistavalla tarkoitetaan lähestymistapaa, jossa vähennys tehdään samasta pääoman osasta, johon pääoma luokiteltaisiin, jos laitos olisi itse laskenut sen liikkeeseen.
3. Edellä 1 kohdassa tarkoitettuja vähennyksiä ei sovelleta seuraavissa tapauksissa:
a)
jos rahoituslaitos on toimivaltaisilta viranomaisilta toimiluvan saanut ja niiden valvoma rahoituslaitos, johon sovellettavat vakavaraisuusvaatimukset vastaavat niitä, joita laitoksiin sovelletaan asetuksen (EU) N:o 575/2013 nojalla. Tätä lähestymistapaa sovelletaan kolmannen maan rahoituslaitoksiin vain, jos kyseisen kolmannen maan vakavaraisuusjärjestelyn vastaavuus on arvioitu mainitun asetuksen mukaisesti ja jos kyseisen kolmannen maan vakavaraisuusjärjestelyn on todettu olevan vähintään unionissa noudatettavan järjestelyn tasoinen;
b)
jos rahoituslaitos on Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/110/EY (10) 2 artiklassa tarkoitettu sähköisen rahan liikkeeseenlaskijalaitos eikä siihen sovelleta kyseisen direktiivin 9 artiklassa säädettyjä valinnaisia poikkeuksia;
c)
jos rahoituslaitos on Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2007/64/EY (11) 4 artiklassa tarkoitettu maksulaitos eikä siihen sovelleta kyseisen direktiivin 26 artiklassa säädettyä poikkeusta;
d)
jos rahoituslaitos on Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2011/61/EU (12) 4 artiklassa tarkoitettu vaihtoehtoisten sijoitusrahastojen hoitaja tai Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/65/EY (13) 2 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu rahastoyhtiö.
18 artikla
Kolmannen maan vakuutus- ja jälleenvakuutusyritysten pääomainstrumentit asetuksen (EU) N:o 575/2013 36 artiklan 3 kohtaa sovellettaessa
1. Sellaisten kolmannen maan vakuutus- ja jälleenvakuutusyritysten pääomainstrumenteista olevat omistusosuudet, joihin sovellettava vakavaraisuusjärjestely ei direktiivin 2009/138/EY 227 artiklassa säädetyn menettelyn mukaisesti suoritetun arvioinnin mukaan vastaa mainitun direktiivin I osaston VI luvussa säädettyä järjestelyä tai joihin sovellettavaa vakavaraisuusjärjestelyä ei ole lainkaan arvioitu, vähennetään seuraavasti:
a)
kaikki instrumentit, jotka luokitellaan pääomaksi ne liikkeeseen laskeneisiin kolmannen maan vakuutus- ja jälleenvakuutusyrityksiin sovellettavan yhtiöoikeuden nojalla ja jotka sisältyvät lakisääteisten omien varojen korkeimpaan luokkaan ilman mitään rajoituksia kolmannen maan järjestelyn mukaisesti, vähennetään ydinpääomaeristä (CET1);
b)
kaikki etuoikeudeltaan huonommat instrumentit, jotka kattavat tappioita liiketoiminnan jatkuessa ja joihin kuuluu mahdollisuus peruuttaa kuponkien maksaminen, vähennetään ensisijaisen lisäpääoman (AT1) eristä. Jos tällaisten etuoikeudeltaan huonompien instrumenttien määrä ylittää ensisijaisen lisäpääoman (AT1) määrän, ylijäämä vähennetään ydinpääomaeristä (CET1);
c)
kaikki muut etuoikeudeltaan huonommat instrumentit vähennetään toissijaisen pääoman (T2) eristä. Jos tällaisten etuoikeudeltaan huonompien instrumenttien määrä ylittää toissijaisen pääoman (T2) määrän, ylijäämä vähennetään ensisijaisen lisäpääoman (AT1) eristä. Jos tämä ylijäämä ylittää ensisijaisen lisäpääoman (AT1) määrän, jäljelle jäävä ylijäämäosuus vähennetään ydinpääomaeristä (CET1);
d)
vakavaraisuusvaatimusten soveltamisalaan kuuluvien kolmannen maan vakuutus- ja jälleenvakuutusyritysten kaikki muut instrumentit, jotka kuuluvat kolmannen maan vakuutus- ja jälleenvakuutusyritysten omiin varoihin asiaa koskevan sovellettavan vakavaraisuusjärjestelyn mukaisesti, tai kaikki muut instrumentit, joiden osalta laitos ei kykene osoittamaan a, b tai c alakohdassa esitettyjen edellytysten täyttyvän, vähennetään ydinpääomaeristä (CET1).
2. Jos kolmannen maan vakavaraisuusjärjestely, omia varoja koskevat säännöt mukaan luettuina, vastaa direktiivin 2009/138/EY 227 artiklassa esitetyn menettelyn mukaisesti suoritetun arvioinnin mukaan mainitun direktiivin I osaston VI luvussa säädettyä järjestelyä, omistusosuudet kolmannen maan vakuutus- tai jälleenvakuutusyritysten pääomainstrumenteista käsitellään omistusosuuksina direktiivin 2009/138/EY 14 artiklan mukaisesti toimiluvan saaneiden vakuutus- tai jälleenvakuutusyritysten pääomainstrumenteista.
3. Tämän artiklan 2 kohdassa tarkoitetuissa tilanteissa laitosten on sovellettava vähennyksiä, jotka tehdään tapauksen mukaan asetuksen (EU) N:o 575/2013 44 artiklan b alakohdan, 58 artiklan b alakohdan ja 68 artiklan b alakohdan nojalla vakuutussektorin omista varoista olevista omistusosuuksista.
19 artikla
Direktiivin 2009/138/EY soveltamisalan ulkopuolelle jäävien yritysten pääomainstrumentit asetuksen (EU) N:o 575/2013 36 artiklan 3 kohtaa sovellettaessa
Omistusosuudet sellaisten yritysten pääomainstrumenteista, jotka on jätetty direktiivin 2009/138/EY soveltamisalan ulkopuolelle kyseisen direktiivin 4 artiklan mukaisesti, vähennetään seuraavasti:
a)
kaikki instrumentit, jotka luokitellaan pääomaksi ne liikkeeseen laskeneeseen yritykseen sovellettavan yhtiöoikeuden nojalla ja jotka sisältyvät lakisääteisten omien varojen korkeimpaan luokkaan ilman mitään rajoituksia, vähennetään ydinpääomasta (CET1);
b)
kaikki etuoikeudeltaan huonommat instrumentit, jotka kattavat tappioita liiketoiminnan jatkuessa ja joihin kuuluu mahdollisuus peruuttaa kuponkien maksaminen, vähennetään ensisijaisen lisäpääoman (AT1) eristä. Jos tällaisten etuoikeudeltaan huonompien instrumenttien määrä ylittää ensisijaisen lisäpääoman (AT1) määrän, ylijäämä vähennetään ydinpääomaeristä (CET1);
c)
kaikki muut etuoikeudeltaan huonommat instrumentit vähennetään toissijaisen pääoman (T2) eristä. Jos tällaisten etuoikeudeltaan huonompien instrumenttien määrä ylittää toissijaisen pääoman (T2) määrän, ylijäämä vähennetään ensisijaisen lisäpääoman (AT1) eristä. Jos tämä määrä ylittää ensisijaisen lisäpääoman (AT1) määrän, jäljelle jäävä ylijäämäosuus vähennetään ydinpääomaeristä (CET1);
d)
kaikki muut instrumentit, jotka kuuluvat yrityksen omiin varoihin asiaa koskevan sovellettavan vakavaraisuusjärjestelyn mukaisesti, tai kaikki muut instrumentit, joiden osalta laitos ei kykene osoittamaan a, b tai c alakohdassa esitettyjen edellytysten täyttyvän, vähennetään ydinpääomasta (CET1).
III LUKU
ENSISIJAINEN LISÄPÄÄOMA (AT1)
1 JAKSO
Lunastusta koskevien kannustimien muoto ja luonne
20 artikla
Lunastusta koskevien kannustimien muoto ja luonne asetuksen (EU) N:o 575/2013 52 artiklan 1 kohdan g alakohtaa ja 63 artiklan h alakohtaa sovellettaessa
1. Lunastusta koskevilla kannustimilla tarkoitetaan kaikkia ominaisuuksia, jotka antavat liikkeeseen laskun hetkellä aiheen odottaa, että pääomainstrumentti todennäköisesti lunastetaan.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettuihin kannustimiin kuuluvat seuraavat kannustimien muodot:
a)
osto-optio yhdistettynä instrumentin luottoriskimarginaalin kasvuun silloin, kun osto-optiota ei käytetä;
b)
osto-optio yhdistettynä vaatimukseen tai mahdollisuuteen muuntaa instrumentti ydinpääomainstrumentiksi (CET1), jos osto-optiota ei käytetä;
c)
osto-optio yhdistettynä viitekoron muutokseen silloin, kun toiseen viitekorkoon liittyvä luottoriskimarginaali on suurempi kuin alun perin maksettu korko miinus swap-korko;
d)
osto-optio yhdistettynä lunastusmäärän kasvuun tulevaisuudessa;
e)
uudelleenmarkkinoinnin mahdollisuus yhdistettynä instrumentin luottoriskimarginaalin kasvuun tai viitekoron muutokseen silloin, kun toiseen viitekorkoon liittyvä luottoriskimarginaali on suurempi kuin alun perin maksettu korko miinus swap-korko, jos instrumenttia ei markkinoida uudelleen;
f)
instrumentin markkinointi tavalla, joka antaa sijoittajien ymmärtää, että instrumentti lunastetaan takaisin.
2 JAKSO
Pääoman määrän muuntaminen tai kirjanpitoarvon alentaminen
21 artikla
Pääoman määrän kirjanpitoarvon korotuksen luonne kirjanpitoarvon alentamisen johdosta asetuksen (EU) N:o 575/2013 52 artiklan 1 kohdan n alakohtaa ja 52 artiklan 2 kohdan c alakohdan ii alakohtaa sovellettaessa
1. Pääoman määrän kirjanpitoarvon alentamista sovelletaan määräsuhteen perusteella kaikkiin, joilla on hallussaan ensisijaisen lisäpääoman (AT1) instrumentteja, joihin sisältyy samankaltainen kirjanpitoarvon alentamisen mekanismi ja samanlainen kynnystaso.
2. Jotta kirjanpitoarvon alentamista voitaisiin pitää tilapäisenä, on kaikkien seuraavien ehtojen täytyttävä:
a)
kirjanpitoarvon alentamisen jälkeen mahdollisesti maksettavien voitonjakojen on perustuttava pienennettyyn pääoman määrään;
b)
kirjanpitoarvon korottamisen on perustuttava voittoihin sen jälkeen, kun laitos on muodollisella päätöksellä vahvistanut lopulliset voitot;
c)
laitoksella on täysi harkintavalta toteuttaa instrumentin kirjanpitoarvon korottaminen tai pienennettyyn pääomaan perustuva kuponkien maksaminen d-f alakohdan rajoitusten puitteissa, eikä laitoksella ole mitään velvollisuutta toteuttaa tai nopeuttaa kirjanpitoarvon korottamista erityisissä olosuhteissa;
d)
kirjanpitoarvon korottaminen toteutetaan suhteessa samankaltaisiin ensisijaisen lisäpääoman (AT1) instrumentteihin, joihin on sovellettu kirjanpitoarvon alentamista;
e)
instrumentin kirjanpitoarvon korottamisen ja pienennettyyn pääomaan perustuvan kuponkien maksamisen yhteenlasketun enimmäismäärän on vastattava laitoksen voittoa kerrottuna luvulla, joka saadaan jakamalla 1 alakohdassa määritetty määrä 2 alakohdassa määritetyllä määrällä:
1)
laitoksen kaikkien kirjanpitoarvon alentamisen kohteena olleiden ensisijaisen lisäpääoman (AT1) instrumenttien nimellismäärien summa ennen kirjanpitoarvon alentamista;
2)
laitoksen ensisijaisen pääoman kokonaismäärä;
f)
kaikkien kirjanpitoarvon korottamisten ja pienennettyyn pääomaan perustuvien kuponkien maksamisten yhteenlaskettua määrää on käsiteltävä maksuna, joka johtaa ydinpääoman (CET1) pienenemiseen, ja siihen, samoin kuin muihin ydinpääomainstrumenttien (CET1) voitonjakoihin, sovelletaan direktiivin 2013/36/EU 141 artiklan 2 kohdassa, sellaisena kuin se on saatettuna osaksi kansallista lainsäädäntöä tai sääntelyä, tarkoitettua jakokelpoista enimmäismäärää koskevia rajoituksia.
3. Sovellettaessa 2 kohdan e alakohtaa laskelma tehdään sillä hetkellä, jolloin kirjanpitoarvon korottaminen toteutetaan.
22 artikla
Menettelyt ja ajoitus laukaisevan tapahtuman toteutumisen määrittämiseksi asetuksen (EU) N:o 575/2013 52 artiklan 1 kohdan n alakohtaa sovellettaessa
1. Jos laitos on todennut, että ydinpääoman (CET1) osuus on laskenut alle tason, joka käynnistää instrumentin muuntamisen tai kirjanpitoarvon alentamisen asetuksen (EU) N:o 575/2013 ensimmäisessä osassa olevassa II osastossa säädettyjen vaatimusten soveltamisen tasolla, laitoksen ylimmän hallintoelimen tai muun asianomaisen elimen on viipymättä todettava, että laukaiseva tapahtuma on toteutunut, ja laitoksella on peruuttamaton velvollisuus alentaa instrumentin kirjanpitoarvoa tai muuntaa instrumentti.
2. Kirjanpitoarvon alentamisen tai muuntamisen määrä määritetään mahdollisimman pian ja enintään kuukauden kuluessa siitä, kun laukaisevan tapahtuman toteutuminen on todettu 1 kohdan nojalla.
3. Toimivaltainen viranomainen voi vaatia, että 2 kohdassa tarkoitettua kuukauden enimmäisaikaa lyhennetään, jos se katsoo, että kirjanpitoarvon alentamisen tai muuntamisen määrästä on riittävä varmuus, tai jos se katsoo, että muuntaminen tai kirjanpitoarvon alentaminen on tarpeellista toteuttaa välittömästi.
4. Jos kirjanpitoarvon alentamisen tai muuntamisen määrästä on tehtävä riippumaton selvitys ensisijaisen lisäpääoman (AT1) instrumentteja koskevien säännösten nojalla tai jos toimivaltainen viranomainen vaatii riippumattoman selvityksen kirjanpitoarvon alentamisen tai muuntamisen määrän määrittämiseksi, laitoksen ylimmän hallintoelimen tai muun asianomaisen elimen on varmistettava, että se tehdään välittömästi. Kyseinen riippumaton selvitys on toteutettava mahdollisimman pian, eikä se saa estää sitä, että laitos alentaa tai muuntaa ensisijaisen lisäpääoman (AT1) instrumentin kirjanpitoarvoa ja täyttää 2 ja 3 kohdassa asetetut vaatimukset.
3 JAKSO
Instrumenttien ominaisuudet, jotka voivat estää laitoksen pääomapohjan vahvistamisen
23 artikla
Instrumenttien ominaisuudet, jotka voivat estää laitoksen pääomapohjan vahvistamisen asetuksen (EU) N:o 575/2013 52 artiklan 1 kohdan o alakohtaa sovellettaessa
Ominaisuuksiin, jotka voivat estää laitoksen pääomapohjan vahvistamisen, kuuluvat säännökset, joilla laitos määrätään suorittamaan korvauksia pääomainstrumenttien olemassa oleville haltijoille, kun uusi pääomainstrumentti lasketaan liikkeeseen.
4 JAKSO
Erillisyhtiöiden käyttö omien varojen instrumenttien välilliseen liikkeeseenlaskuun
24 artikla
Erillisyhtiöiden käyttö omien varojen instrumenttien välilliseen liikkeeseenlaskuun asetuksen (EU) N:o 575/2013 52 artiklan 1 kohdan p alakohtaa ja 63 artiklan n alakohtaa sovellettaessa
1. Jos laitos tai konsolidoinnin piiriin asetuksen (EU) N:o 575/2013 ensimmäisen osan II osaston 2 luvun mukaisesti kuuluva yhteisö laskee liikkeeseen pääomainstrumentin, jonka erillisyhtiö merkitsee, tätä pääomainstrumenttia ei voida laitoksen tai edellä mainitun yhteisön tasolla sisällyttää pääoman luokkaan, joka on korkeampi kuin erillisyhtiölle liikkeeseen lasketun pääoman ja erillisyhtiön kolmansille osapuolille liikkeeseen laskeman pääoman alin luokka. Tätä vaatimusta sovelletaan vakavaraisuusvaatimusten konsolidoidulla tasolla, alakonsolidointiryhmän tasolla ja yksilöllisellä tasolla.
2. Erillisyhtiön liikkeeseen laskemat instrumentit eivät saa tuoda haltijoilleen suotuisampia oikeuksia kuin ne oikeudet, jotka haltijat saisivat, jos instrumentin liikkeeseenlaskijana olisi laitos tai konsolidoinnin piiriin asetuksen (EU) N:o 575/2013 ensimmäisen osan II osaston 2 luvun mukaisesti kuuluva yhteisö.
IV LUKU
YLEISET VAATIMUKSET
1 JAKSO
Indeksiomistusosuuksista johtuvat välilliset omistusosuudet
25 artikla
Varovaisuus, jota on noudatettava vastuiden arviossa, jota käytetään vaihtoehtona suojattavien vastuiden laskennalle, asetuksen (EU) N:o 575/2013 76 artiklan 2 kohtaa sovellettaessa
1. Arviossa on noudatettu riittävää varovaisuutta, jos jompikumpi seuraavista edellytyksistä täyttyy:
a)
jos indeksin sijoitusvaltuuksissa määritetään, että indeksiin kuuluvan finanssialan yhteisön pääomainstrumentti ei voi ylittää kyseisen indeksin suurinta sallittua prosenttiosuutta, laitos käyttää kyseistä prosenttiosuutta arviona omistusosuuksien arvosta, joka vähennetään tapauksen mukaan sen ydinpääoman (CET1), ensisijaisen lisäpääoman (AT1) tai toissijaisen pääoman (T2) eristä 17 artiklan 2 kohdan mukaisesti tai ydinpääomasta (CET1), jos laitos ei pysty määrittelemään omistusosuuden tarkkaa luonnetta;
b)
jos laitos ei pysty määrittämään a alakohdassa tarkoitettua suurinta sallittua prosenttiosuutta ja jos indeksiin sisältyy - sen sijoitusvaltuuksien tai muiden asian kannalta merkityksellisten tietojen osoittamalla tavalla - finanssialan yhteisöjen pääomainstrumentteja, laitos vähentää indeksiomistusosuudet täysimääräisesti ydinpääomansa (CET1), ensisijaisen lisäpääomansa (AT1) tai toissijaisen pääomansa (T2) eristä 17 artiklan 2 kohdan mukaisesti tai ydinpääomasta (CET1), jos laitos ei pysty määrittelemään omistusosuuden tarkkaa luonnetta.
2. Sovellettaessa 1 kohtaa sovelletaan seuraavia:
a)
indeksiomistusosuudesta johtuva välillinen omistusosuus kattaa sen osan indeksistä, joka on sijoitettu indeksiin kuuluvien finanssialan yhteisöjen ydinpääoman (CET1), ensisijaisen lisäpääoman (AT1) ja toissijaisen pääoman (T2) instrumentteihin;
b)
indeksiin kuuluvat muun muassa mutteivät yksinomaan indeksirahastot, osake- tai bondi-indeksit tai kaikki muut järjestelyt, joissa kohde-etuutena toimiva instrumentti on finanssialan yhteisön liikkeeseen laskema pääomainstrumentti.
26 artikla
Ilmaisun ”toiminnallisesti raskas” merkitys asetuksen (EU) N:o 575/2013 76 artiklan 3 kohdassa
1. Asetuksen (EU) N:o 575/2013 76 artiklan 3 kohtaa sovellettaessa ilmaisulla ”toiminnallisesti raskas” tarkoitetaan tilanteita, joissa toimivaltaisen viranomaisen arvion mukaan ei ole perusteltua soveltaa jatkuvasti läpikatsomisperiaatetta omistusosuuksiin finanssialan yhteisöjen pääomasta. Kun toimivaltaiset viranomaiset arvioivat toiminnallisesti raskaiden tilanteiden luonnetta, niiden on otettava huomioon tällaisten positioiden vähäinen olennaisuus ja lyhyt hallussapitoaika. Lyhyt hallussapitoaika edellyttää laitokselta näyttöä indeksin vahvasta likviditeetistä.
2. Edellä olevaa 1 kohtaa sovellettaessa position katsotaan olevan olennaisuudeltaan vähäinen, kun kaikki seuraavat edellytykset täyttyvät:
a)
indeksiomistusosuuksista johtuva yksittäinen nettovastuu mitattuna ennen läpikatsomista on enintään kaksi prosenttia ydinpääomaeristä (CET1) sellaisina kuin ne on laskettu asetuksen (EU) N:o 575/2013 46 artiklan 1 kohdan a alakohdassa;
b)
indeksiomistusosuuksista johtuva yhdistetty nettovastuu mitattuna ennen läpikatsomista on enintään viisi prosenttia ydinpääomaeristä (CET1) sellaisina kuin ne on laskettu asetuksen (EU) N:o 575/2013 46 artiklan 1 kohdan a alakohdassa;
c)
ennen läpikatsomista mitatun indeksiomistusosuuksista johtuvan yhdistetyn nettovastuun ja muiden omistusosuuksien, jotka vähennetään asetuksen (EU) N:o 575/2013 36 artiklan 1 kohdan h alakohdan mukaisesti, summa on enintään kymmenen prosenttia ydinpääomaeristä (CET1) sellaisina kuin ne on laskettu asetuksen (EU) N:o 575/2013 46 artiklan 1 kohdan a alakohdassa.
2 JAKSO
Valvontaviranomaisen lupa omien varojen vähentämiseen
27 artikla
Ilmaisun ”laitoksen tuloksen tuottamiskyvyn kannalta kestävä” merkitys asetuksen (EU) N:o 575/2013 78 artiklan 1 kohdan a alakohtaa sovellettaessa
Asetuksen (EU) N:o 575/2013 78 artiklan 1 kohdan a alakohdassa oleva ilmaisu ”laitoksen tuloksen tuottamiskyvyn kannalta kestävä” tarkoittaa, että laitoksen kannattavuus, sellaisena kuin toimivaltainen viranomainen on sen arvioinut, pysyy hyvänä tai ei muutu huonompaan suuntaan sinä päivänä ja ennakoitavissa olevassa tulevaisuudessa sen jälkeen, kun instrumentit on korvattu yhtä laadukkailla tai laadukkaammilla omien varojen instrumenteilla. Toimivaltaisen viranomaisen arvioinnissa on otettava huomioon laitoksen kannattavuus stressitilanteissa.
28 artikla
Menettely- ja tietovaatimukset, jotka laitoksen on täytettävä hakiessaan lupaa toteuttaa lunastuksia, vähennyksiä ja takaisinostoja, asetuksen (EU) N:o 575/2013 77 artiklaa sovellettaessa
1. Omien varojen instrumenttien lunastuksia, vähennyksiä ja takaisinostoja ei saa ilmoittaa instrumenttien haltijoille, ennen kuin laitos on saanut niihin etukäteisen luvan toimivaltaiselta viranomaiselta.
2. Kun lunastuksia, vähennyksiä ja takaisinostoja odotetaan toteutuvan riittävällä varmuudella ja kun toimivaltaiselta viranomaiselta on saatu etukäteinen lupa, laitoksen on vähennettävä lunastuksia, vähennyksiä ja takaisinostoja vastaavat määrät asianmukaisista omien varojen osatekijöistä ennen kuin lunastukset, vähennykset ja takaisinostot tosiasiallisesti toteutuvat. Riittävänä varmuutena pidetään erityisesti sitä, että laitos on julkisesti ilmoittanut aikeensa lunastaa, vähentää tai ostaa takaisin jonkin omien varojen instrumentin.
3. Edellä olevia 1 ja 2 kohtaa sovelletaan tapauksen mukaan vakavaraisuusvaatimusten konsolidoidulla tasolla, alakonsolidointiryhmän tasolla ja yksilöllisellä tasolla.
29 artikla
Laitoksen lunastusten, vähennysten ja takaisinostojen toteuttamista varten tekemän lupahakemuksen toimittaminen asetuksen (EU) N:o 575/2013 77 ja 78 artiklaa sovellettaessa ja asianmukaiset perusteet lunastamisen rajoittamiselle asetuksen (EU) N:o 575/2013 78 artiklan 3 kohtaa sovellettaessa
1. Laitoksen on toimitettava toimivaltaiselle viranomaiselle hakemus, ennen kuin se vähentää tai ostaa takaisin ydinpääomainstrumentteja (CET1) tai ostaa, lunastaa tai ostaa takaisin ensisijaisen lisäpääoman (AT1) tai toissijaisen pääoman (T2) instrumentteja.
2. Hakemukseen voi sisältyä suunnitelma siitä, miten laitos aikoo rajoitetun ajan toteuttaa asetuksen (EU) N:o 575/2013 77 artiklassa lueteltuja toimia useiden pääomainstrumenttien osalta.
3. Kun kyse on ydinpääoman (CET1), ensisijaisen lisäpääoman (AT1) tai toissijaisen pääoman (T2) instrumenttien takaisinostosta markkinatakausta varten, toimivaltaiset viranomaiset voivat asetuksen (EU) N:o 575/2013 78 artiklassa säädetyin perustein antaa ennalta luvan toteuttaa kyseisen asetuksen 77 artiklassa lueteltuja toimia tietyn ennalta määrätyn määrän rajoissa.
a)
Ydinpääoman (CET1) instrumenttien osalta kyseinen määrä ei saa olla suurempi kuin alempi seuraavista määristä:
1)
kolme prosenttia asianomaisen liikkeeseenlaskun määrästä;
2)
10 prosenttia määrästä, jolla ydinpääoma (CET1) ylittää asetuksen (EU) N:o 575/2013 92 artiklan mukaisten ydinpääomaa (CET1) koskevien vaatimusten, direktiivin 2013/36/EU 104 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitettujen erityisten omia varoja koskevien vaatimusten sekä saman direktiivin 128 artiklan 6 alakohdassa määritellyn yhteenlasketun puskurivaatimuksen summan.
b)
Ensisijaisen lisäpääoman (AT1) ja toissijaisen pääoman (T2) instrumenttien osalta ennalta määrätty määrä ei saa olla suurempi kuin alempi seuraavista määristä:
1)
10 prosenttia asianomaisen liikkeeseenlaskun määrästä;
2)
tai kolme prosenttia ensisijaisen lisäpääoman (AT1) tai toissijaisen pääoman (T2) instrumenttien jäljellä olevasta kokonaismäärästä soveltuvin osin.
4. Toimivaltaiset viranomaiset voivat myös antaa ennalta luvan asetuksen (EU) N:o 575/2013 77 artiklassa lueteltuihin toimiin silloin, kun asiaan liittyvät omien varojen instrumentit siirretään laitoksen työntekijöille palkitsemisjärjestelmän osana. Laitosten on ilmoitettava toimivaltaisille viranomaisille omien varojen instrumenttien ostamisesta tällaisiin tarkoituksiin ja vähennettävä nämä instrumentit omista varoista vastaavan vähennyksen lähestymistavan mukaisesti sinä aikana, kun ne ovat laitoksen hallussa. Vastaavuuteen perustuvaa vähennystä ei tarvitse tehdä, jos tämän kohdan mukaiseen toimeen liittyvät kulut on jo sisällytetty omiin varoihin osavuosi- tai vuosikatsausta varten.
5. Toimivaltainen viranomainen voi asetuksen (EU) N:o 575/2013 78 artiklassa säädetyin perustein antaa ennalta luvan toteuttaa asetuksen (EU) N:o 575/2013 77 artiklassa lueteltuja toimia tietyn ennalta määrätyn määrän rajoissa silloin, kun ostettavien, lunastettavien tai takaisinostettavien omien varojen instrumenttien määrä on merkitykseltään vähäinen suhteessa oston, lunastuksen tai takaisinoston toteutumisen jälkeen jäljelle jäävään asianomaisen liikkeeseenlaskun määrään.
6. Edellä olevia 1-5 kohtaa sovelletaan tapauksen mukaan vakavaraisuusvaatimusten konsolidoidulla tasolla, alakonsolidointiryhmän tasolla ja yksilöllisellä tasolla.
30 artikla
Laitoksen toimittaman hakemuksen sisältö asetuksen (EU) N:o 575/2013 77 artiklaa sovellettaessa
1. Edellä 29 artiklassa tarkoitettuun hakemukseen on liitettävä seuraavat tiedot:
a)
perusteltu selitys jonkin 29 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun toimen toteuttamiselle;
b)
tiedot pääomavaatimuksista ja pääomapuskureista vähintään kolmelta vuodelta, mukaan lukien omien varojen määrä ja koostumus ennen toimen toteuttamista ja sen jälkeen sekä toimen vaikutukset sääntelyvaatimuksiin;
c)
asetuksen (EU) N:o 575/2013 78 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitetun pääomainstrumentin korvaamisen vaikutus laitoksen kannattavuuteen;
d)
arviointi riskeistä, joille laitos altistuu tai saattaa altistua, sekä siitä, riittävätkö omat varat kattamaan nämä riskit asianmukaisesti, mukaan lukien tärkeimpiä riskejä koskevat stressitestit, joista ilmenevät potentiaaliset tappiot erilaisissa tilanteissa;
e)
mahdolliset muut tiedot, joita toimivaltainen viranomainen pitää tarpeellisina arvioidakseen asetuksen (EU) N:o 575/2013 78 artiklan mukaisen luvan myöntämisen aiheellisuuden.
2. Toimivaltainen viranomainen voi vapauttaa laitoksen joidenkin 2 kohdassa lueteltujen tietojen toimittamisesta, jos se on vakuuttunut, että kyseiset tiedot ovat jo sen saatavilla.
3. Edellä olevia 1 ja 2 kohtaa sovelletaan tapauksen mukaan vakavaraisuusvaatimusten yksilöllisellä tasolla, konsolidoidulla tasolla ja alakonsolidointiryhmän tasolla.
31 artikla
Laitoksen toimittaman hakemuksen ajoitus ja toimivaltaisen viranomaisen suorittama hakemuksen käsittely asetuksen (EU) N:o 575/2013 77 artiklaa sovellettaessa
1. Laitoksen on toimitettava täydellinen hakemus sekä 29 ja 30 artiklassa tarkoitetut tiedot toimivaltaiselle viranomaiselle vähintään kolme kuukautta ennen kuin se ilmoittaa jostakin asetuksen (EU) N:o 575/2013 77 artiklassa luetellusta toimesta instrumenttien haltijoille.
2. Toimivaltaiset viranomaiset voivat tapauskohtaisesti ja poikkeuksellisissa olosuhteissa sallia laitosten toimittaa 1 kohdassa tarkoitetun hakemuksen myöhemmin kuin kolme kuukautta ennen toimesta ilmoittamista.
3. Toimivaltaisen viranomaisen on käsiteltävä hakemus joko 1 kohdassa tarkoitetun ajan kuluessa tai 2 kohdassa tarkoitetun ajan kuluessa. Toimivaltaisten viranomaisten on otettava huomioon uudet, käsittelyaikana saapuneet tiedot, jos sellaisia on saatavilla ja jos ne pitävät niitä olennaisina. Toimivaltaiset viranomaiset voivat aloittaa hakemuksen käsittelyn vasta, kun ne ovat vakuuttuneita siitä, että ne ovat saaneet laitokselta 28 artiklassa vaaditut tiedot.
32 artikla
Keskinäisten yhtiöiden, osuuskuntien, säästöpankkien ja vastaavien laitosten lunastusten, vähennysten ja takaisinostojen toteuttamista varten tekemät lupahakemukset asetuksen (EU) N:o 575/2013 77 artiklaa sovellettaessa
1. Keskinäisten yhtiöiden, osuuskuntien, säästöpankkien ja vastaavien laitosten ydinpääomainstrumenttien (CET1) lunastuksen yhteydessä 29 artiklan 1, 2 ja 6 kohdassa tarkoitettu hakemus ja 30 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut tiedot on toimitettava toimivaltaiselle viranomaiselle yhtä tiheällä aikavälillä kuin laitoksen toimivaltainen elin tarkastelee lunastuksia.
2. Toimivaltaiset viranomaiset voivat antaa ennalta luvan toteuttaa asetuksen (EU) N:o 575/2013 77 artiklassa lueteltuja toimia tietyn ennalta määrätyn lunastettavan määrän, josta on vähennetty maksettujen uusien ydinpääomainstrumenttien merkinnän määrä, rajoissa enintään vuoden kuluessa. Tämä ennalta määrätty määrä saa olla enintään kaksi prosenttia ydinpääomasta (CET1), jos ne ovat vakuuttuneita siitä, että kyseinen toimi ei vaaranna laitoksen nykyistä tai tulevaa vakavaraisuustilannetta.
3 JAKSO
Väliaikainen poikkeus omista varoista tehtävistä vähennyksistä
33 artikla
Väliaikainen poikkeus omista varoista tehtävistä vähennyksistä asetuksen (EU) N:o 575/2013 79 artiklan 1 kohtaa sovellettaessa
1. Väliaikaisen poikkeuksen kesto ei saa ylittää rahoitustukiohjelmassa määritettyä ajanjaksoa. Poikkeusta ei voida myöntää pidemmäksi ajaksi kuin viideksi vuodeksi.
2. Poikkeus koskee vain uusia omistusosuuksia rahoitustukea saavan finanssialan yhteisön instrumenteista.
3. Väliaikaisen poikkeuksen myöntämiseksi omista varoista tehtävistä vähennyksistä toimivaltainen viranomainen voi katsoa, että asetuksen (EU) N:o 575/2013 79 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu omistusosuuksien tilapäinen hallussapito tapahtuu rahoitustuen antamiseksi kyseisen finanssialan yhteisön uudelleenorganisointia ja pelastamista varten, jos tuen antaminen tapahtuu ohjelman puitteissa ja toimivaltaisen viranomaisen hyväksynnällä ja jos ohjelmassa esitetään selkeästi tilapäisten omistusosuuksien ja rahoitustuen antamisen välisen vuorovaikutuksen vaiheet, aikataulu ja tavoitteet.
V LUKU
VÄHEMMISTÖOSUUDET JA TYTÄRYRITYSTEN LIIKKEESEENLASKEMAT ENSISIJAISEN LISÄPÄÄOMAN (AT1) JA TOISSIJAISEN PÄÄOMAN (T2) INSTRUMENTIT
34 artikla
Erillisyhtiöiden toimintaan mahdollisesti liittyvien varojen lajit sekä käsitteet ”minimaalinen” ja ”merkityksetön” määriteltäessä ehdot täyttävää erillisyhtiön liikkeeseenlaskemaa ensisijaista lisäpääomaa (AT1) ja toissijaista pääomaa (T2) asetuksen (EU) N:o 575/2013 83 artiklan 1 kohtaa sovellettaessa
1. Erillisyhtiön varojen katsotaan olevan minimaalisia ja merkityksettömiä, kun molemmat seuraavista edellytyksistä täyttyvät:
a)
ne erillisyhtiön varat, jotka eivät muodostu sijoituksista etuyhteydessä olevan tytäryrityksen omiin varoihin, rajoittuvat käteisvaroihin, jotka on tarkoitettu kuponkien maksamiseen ja erääntyneiden omien varojen instrumenttien lunastamiseen;
b)
erillisyhtiön muiden kuin a alakohdassa mainittujen varojen määrä ei saa ylittää 0,5:tä prosenttia erillisyhtiön taseen loppusummien keskiarvosta kolmelta edelliseltä vuodelta.
2. Sovellettaessa 1 kohdan b alakohtaa toimivaltainen viranomainen voi sallia laitoksen käyttää korkeampaa prosenttiosuutta, mikäli molemmat seuraavista edellytyksistä täyttyvät:
a)
korkeampi prosenttiosuus on tarpeellinen yksinomaan erillisyhtiön muuttuvien kustannusten kattamiseksi;
b)
vastaava nimellinen määrä on enintään 500 000 euroa.
VI LUKU
ASETUKSEN (EU) N:O 575/2013 OMIA VAROJA KOSKEVIEN SIIRTYMÄSÄÄNNÖSTEN TARKENTAMINEN
35 artikla
Ylimääräiset suodattimet ja vähennykset asetuksen (EU) N:o 575/2013 481 artiklan 1 kohtaa sovellettaessa
1. Ydinpääoman (CET1), ensisijaisen lisäpääoman (AT1) ja toissijaisen pääoman (T2) eriin tehtäviä asetuksen (EU) N:o 575/2013 481 artiklan mukaisia oikaisuja sovelletaan 2-7 kohdan mukaisesti.
2. Jos direktiivin 2006/48/EY ja direktiivin 2006/49/EY täytäntöönpanosäännösten nojalla vähennykset ja suodattimet liittyvät direktiivin 2006/48/EY 57 artiklan a, b ja c alakohdassa tarkoitettuihin omien varojen eriin, oikaisu tehdään ydinpääomaeriin (CET1).
3. Muissa kuin 1 kohdassa tarkoitetuissa tapauksissa ja jos direktiivin 2006/48/EY ja direktiivin 2006/49/EY täytäntöönpanosäännösten nojalla kyseisiä vähennyksiä ja suodattimia on sovellettu direktiivin 2006/48/EY 57 artiklan a-ca alakohdassa tarkoitettujen omien varojen erien summaan ottaen huomioon kyseisen direktiivin 154 artikla, oikaisu tehdään ensisijaisen lisäpääoman (AT1) eriin.
4. Jos ensisijaisen lisäpääoman (AT1) erien määrä on pienempi kuin niihin liittyvä oikaisu, jäljelle jäävä oikaisu tehdään ydinpääomaeriin (CET1).
5. Muissa kuin 1 ja 2 kohdassa tarkoitetuissa tapauksissa ja jos direktiivin 2006/48/EY ja direktiivin 2006/49/EY täytäntöönpanosäännösten nojalla kyseisiä vähennyksiä ja suodattimia on sovellettu direktiivin 2006/48/EY 57 artiklan d-h alakohdassa tarkoitettuihin omien varojen eriin tai direktiivin 2006/48/EY ja direktiivin 2006/49/EY mukaiseen omien varojen kokonaismäärään, oikaisu tehdään toissijaisen pääoman (T2) eriin.
6. Jos toissijaisen pääoman (T2) erien määrä on pienempi kuin niihin liittyvä oikaisu, jäljelle jäävä oikaisu tehdään ensisijaisen lisäpääoman (AT1) eriin.
7. Jos toissijaisen pääoman (T2) ja ensisijaisen lisäpääoman (AT1) erien määrä on pienempi kuin niihin liittyvä oikaisu, jäljelle jäävä oikaisu tehdään ydinpääomaeriin (CET1).
36 artikla
Ydinpääomaerinä (CET1) tai ensisijaisen lisäpääoman (AT1) erinä määräaikaisen valtiontukea sisältämättömien pääomainstrumenttien uusista säännöksistä vapauttamisen ulkopuolelle jäävien erien määräaikainen vapauttaminen uusista säännöksistä omien varojen muina osatekijöinä asetuksen (EU) N:o 575/2013 487 artiklan 1 ja 2 kohtaa sovellettaessa
1. Kun omien varojen instrumenteille myönnetään asetuksen (EU) N:o 575/2013 487 artiklan 1 ja 2 kohdassa säädetty käsittely 1 päivän tammikuuta 2014 ja 31 päivän joulukuuta 2021 välisenä aikana, instrumentteja voidaan käsitellä kyseisellä tavalla joko kokonaisuudessaan tai osittain. Mikään tällainen käsittely ei saa vaikuttaa asetuksen (EU) N:o 575/2013 486 artiklan 4 kohdassa määritetyn rajan laskentaan.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitettuja omien varojen instrumentteja voidaan käsitellä uudelleen asetuksen (EU) N:o 575/2013 484 artiklan 3 kohdassa tarkoitettuina erinä edellyttäen, että ne ovat kyseisen asetuksen 484 artiklan 3 kohdassa tarkoitettuja eriä ja että niiden määrä ei enää ylitä kyseisen asetuksen 486 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuja sovellettavia prosenttiosuuksia.
3. Edellä 1 kohdassa tarkoitettuja omien varojen instrumentteja voidaan käsitellä uudelleen 484 artiklan 4 kohdassa tarkoitettuina erinä edellyttäen, että ne ovat asetuksen (EU) N:o 575/2013 484 artiklan 3 tai 4 kohdassa tarkoitettuja eriä ja että niiden määrä ei enää ylitä kyseisen asetuksen 486 artiklan 3 kohdassa tarkoitettuja sovellettavia prosenttiosuuksia.
37 artikla
Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 7 päivänä tammikuuta 2014.