NAŘÍZENÍ EVROPSKÉHO PARLAMENTU A RADY (EU) č. 1299/2013
ze dne 17. prosincem 2013
o zvláštních ustanoveních týkajících se podpory z Evropského fondu pro regionální rozvoj pro cíl Evropská územní spolupráce
EVROPSKÝ PARLAMENT A RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na článek 178 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
po postoupení návrhu legislativního aktu vnitrostátním parlamentům,
s ohledem na stanovisko Evropského hospodářského a sociálního výboru (1),
s ohledem na stanovisko Výboru regionů (2),
v souladu s řádným legislativním postupem,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Podle článku 176 Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen "Smlouva o fungování EU) je úkolem Evropského fondu pro regionální rozvoj (EFRR), aby pomáhal odstraňovat zásadní regionální rozdíly v Unii. V souladu s uvedeným článkem a s čl. 174 druhým a třetím pododstavcem Smlouvy o fungování EU má tak EFRR přispívat ke snižování rozdílů mezi úrovní rozvoje různých regionů a zaostalosti nejvíce znevýhodněných regionů, v rámci nichž má být zvláštní pozornost věnována venkovským oblastem, oblastem postiženým průmyslovými přeměnami a regionům, které jsou závažně a trvale znevýhodněny přírodními nebo demografickými podmínkami, jako jsou například nejsevernější regiony s velmi nízkou hustotou obyvatelstva a ostrovní, přeshraniční a horské regiony.
(2)
Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1303/2013 (3) obsahuje společná ustanovení týkající se EFRR, Evropského sociálního fondu (ESF), Fondu soudržnosti, Evropského zemědělského fondu pro rozvoj venkova (EZFRV) a Evropského námořního a rybářského fondu (ENRF). Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1301/2013 (4) stanoví zvláštní ustanovení o typu činností, které lze financovat z EFRR, a vymezuje cíle pro tyto činnosti. Uvedená nařízení nejsou plně přizpůsobena zvláštním potřebám cíle Evropská územní spolupráce, kde spolupracují alespoň dva členské státy nebo jeden členský stát a třetí země. Proto je zapotřebí stanovit zvláštní ustanovení pro cíl Evropská územní spolupráce, která se týkají oblasti působnosti, zeměpisného pokrytí, finančních zdrojů, tematického zaměření a investičních priorit, programování, monitorování a hodnocení, technické pomoci, způsobilosti, řízení, kontroly a určení, účasti třetích zemí a finančního řízení.
(3)
Má-li se zvýšit přidaná hodnota politiky soudržnosti Unie, měla by být zvláštní ustanovení zaměřena na značné zjednodušení pro všechny zúčastněné subjekty, jimiž jsou příjemci, programové orgány, případně orgány zúčastněných členských států na místní, regionální nebo celostátní úrovni a třetí země i Komise.
(4)
Za účelem podpory harmonického rozvoje území Unie na různých úrovních by měl EFRR podporovat přeshraniční, nadnárodní a meziregionální spolupráci v rámci cíle Evropská územní spolupráce.
(5)
Cílem přeshraniční spolupráce by mělo být řešení společných problémů určených společně v pohraničních regionech, kterými jsou například: špatná dostupnost, zejména v souvislosti s připojením k sítím informačních a komunikačních technologií (IKT) a také s dopravní infrastrukturou, upadající místní průmyslová odvětví, nevhodné podnikatelské prostředí, nedostatek sítí mezi místními a regionálními správami, nízká úroveň výzkumu a inovací a zavádění IKT, znečištění životního prostředí, předcházení rizikům, záporné postoje vůči občanům sousední země, a cílem by mělo být i využití nevyužitého růstového potenciálu v pohraničních oblastech (rozvoj přeshraničních zařízení a klastrů pro výzkum a inovace, integrace přeshraničního trhu práce, spolupráce mezi vzdělávacími institucemi, včetně univerzit, nebo mezi zdravotnickými centry) a zároveň prohlubování procesu spolupráce za účelem celkově harmonického rozvoje Unie.
(6)
Nadnárodní spolupráce by měla být zaměřena na posílení spolupráce prostřednictvím opatření přispívajících k integrovanému územnímu rozvoji v souvislosti s prioritami politiky soudržnosti Unie a měla by rovněž zahrnovat námořní přeshraniční spolupráci, na kterou se nevztahují programy přeshraniční spolupráce.
(7)
Cílem meziregionální spolupráce by mělo být posílení účinnosti politiky soudržnosti díky podpoře výměny zkušeností mezi regiony, pokud jde o tematické cíle a rozvoj měst, včetně vazeb mezi městem a venkovem, za účelem lepšího provádění programů a opatření v oblasti územní spolupráce a také podpory analýzy trendů rozvoje v oblasti územní soudržnosti prostřednictvím studií, sběru údajů a dalších opatření. Výměna zkušeností týkajících se tematických cílů by měla posílit utváření a uskutečňování zejména operačních programů v rámci cíle Investice pro růst a zaměstnanost, ale popřípadě také programů v rámci cíle Evropská územní spolupráce, včetně podpory vzájemně přínosné spolupráce mezi klastry věnujícími se inovacím a výzkumu a výměny mezi vědci a výzkumnými institucemi v rozvinutých i méně rozvinutých regionech, přičemž je nutné přihlížet ke zkušenostem získaným na základě programů „Regiony znalostí“ a „Výzkumný potenciál v konvergenčních a nejvzdálenějších regionech“ v rámci sedmého rámcového programu pro výzkum.
(8)
Měla by být stanovena objektivní kritéria pro určování způsobilých regionů a oblastí. K tomuto účelu by mělo být určení způsobilých regionů a oblastí na úrovni Unie založeno na společném systému klasifikace regionů stanoveném nařízením Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1059/2003 (5).
(9)
Přeshraniční spolupráce by měla podporovat regiony, které se nacházejí na pozemních nebo námořních hranicích. Na základě zkušeností z předchozích programových období by měla Komise vymezit seznam přeshraničních oblastí, které mohou získat podporu v rámci programů přeshraniční spolupráce jednodušeji, podle programu spolupráce. Komise by měla při přípravě tohoto seznamu přihlédnout k úpravám potřebným pro zajištění soudržnosti, zejména s ohledem na pozemní a námořní hranice, a pokračování programových oblastí stanovených pro programové období 2007-2013. Tyto úpravy by se mohly týkat zmenšení či rozšíření stávající programové oblasti nebo počtu programů přeshraniční spolupráce při současném umožnění zeměpisného překrývání.
(10)
Komise by měla vymezit oblasti pro nadnárodní spolupráci s ohledem na opatření potřebná k podpoře integrovaného územního rozvoje. Komise by při vymezování těchto oblastí měla zohlednit zkušenosti získané na základě předchozích programů a případně strategií pro makroregiony a přímořské oblasti.
(11)
Za účelem zajištění toho, aby všechny regiony Unie mohly využívat výměnu zkušeností a osvědčených postupů, měl by každý program meziregionální spolupráce zahrnovat celé území Unie.
(12)
Je třeba i nadále podporovat nebo případně zřídit přeshraniční, nadnárodní a meziregionální spolupráci se sousedními třetími zeměmi Unie, neboť taková spolupráce je významným nástrojem politiky regionálního rozvoje a prospěla by regionům členských států sousedícím s třetími zeměmi. Za tímto účelem by měl EFRR přispívat na přeshraniční a přímořské programy zřízené v rámci evropského nástroje sousedství (ENS) podle budoucího legislativního aktu Unie o evropském nástroji sousedství pro období 2014-2020 (dále jen „legislativní akt o ENS“) a nástroje předvstupní pomoci (NPP II) podle budoucího legislativního aktu Unie o předvstupní pomoci pro období 2014-2020 (dále jen „legislativní akt o NPP II“).
(13)
Kromě zásahů na vnějších hranicích podporovaných nástroji vnější politiky Unie, které zahrnují pohraniční regiony uvnitř i vně Unie, by mělo být možné, aby programy spolupráce podporované z EFRR zahrnovaly regiony uvnitř a v některých případech i vně Unie, kdy se na regiony mimo Unii nevztahují nástroje vnější politiky, protože se nejedná o vymezenou přijímající zemi nebo protože tyto programy vnější spolupráce nelze vytvořit. Je však nutné zajistit, aby financování podpory z EFRR pro operace prováděné na území třetích zemí přinášelo prospěch především regionům Unie. V rámci těchto omezení by Komise měla zahrnout při sestavování seznamu přeshraničních a nadnárodních programových oblastí i regiony třetích zemí.
(14)
Je zapotřebí stanovit prostředky přidělené každé složce cíle Evropská územní spolupráce a zároveň se neustále výrazně soustředit na přeshraniční spolupráci, mimo jiné na podíl každého členského státu na celkové výši částky určené na přeshraniční a nadnárodní spolupráci a na potenciál, jímž disponují členské státy, pokud jde o flexibilitu mezi těmito složkami, a zajistit dostatečnou výši financování pro spolupráci s nejvzdálenějšími regiony.
(15)
Ve prospěch regionů Unie by měl být zřízen mechanismus organizace podpory z EFRR pro nástroje vnější politiky, jako jsou ENS a NPP II, a to i v případech, kdy nemohou být programy vnější spolupráce přijaty nebo musí být ukončeny. Tento mechanismus by měl usilovat o dosažení optimálního fungování a maximální možné koordinace mezi těmito nástroji.
(16)
Převážná část finančních prostředků EFRR určených na přeshraniční a nadnárodní programy by se měla soustředit na omezený počet tematických cílů, aby se maximalizoval dopad politiky soudržnosti napříč Unií. Soustředění na tematické cíle v rámci programu meziregionální spolupráce by se však mělo projevovat v cíli každé operace, a nikoliv v omezení počtu tematických cílů, aby bylo možné z meziregionální spolupráce vytěžit co nejvíce pro posílení účinnosti politiky soudržnosti především v rámci cíle Investice pro růst a zaměstnanost a případně také cíle Evropská územní spolupráce. V případě jiných programů meziregionální spolupráce by mělo tematické zaměření vyplývat z jejich konkrétní oblasti působnosti.
(17)
Za účelem splnění cílů a záměrů stanovených ve strategii Unie pro inteligentní a udržitelný růst podporující začlenění by EFRR měl v rámci cíle Evropská územní spolupráce přispívat k tematickým cílům rozvoje hospodářství založeného na znalostech, výzkumu a inovacích, mimo jiné podporou spolupráce mezi podniky, především mezi malými a středními podniky, a prosazováním zavádění systémů přeshraniční výměny informací v oblasti IKT a dále k cílům podpory konkurenceschopnější a ekologičtější ekonomiky méně náročné na zdroje, mimo jiné propagací udržitelné přeshraniční mobility, prosazování vysoké zaměstnanosti, která přináší sociální a územní soudržnost, mimo jiné prostřednictvím činností na podporu udržitelného cestovního ruchu, kultury a přírodního dědictví v rámci územní strategie, usilující o dosažení růstu podporujícího zaměstnanost, a rozvoje správní kapacity. Seznam investičních priorit v rámci různých tematických cílů by však měl být přizpůsoben zvláštním potřebám cíle Evropská územní spolupráce tím, že poskytne dodatečné investiční priority, které umožní zejména pokračování právní a správní spolupráce, spolupráce mezi občany a institucemi v rámci přeshraniční spolupráce a spolupráce v oblastech zaměstnanosti, odborného vzdělávání, integrace komunit a sociálního začlenění s přeshraničním rozměrem, a tím že bude rozvíjet a koordinovat strategie pro makroregiony a přímořské oblasti v rámci nadnárodní spolupráce. Pro některé programy meziregionální spolupráce by navíc měly být stanoveny zvláštní nebo dodatečné investiční priority, které by odrážely jejich specifické činnosti
(18)
V rámci tematického cíle podpory sociálního začleňování a boje proti chudobě a při zohlednění jeho praktického významu je třeba zajistit, aby v případě přeshraničního programu PEACE mezi Severním Irskem a sousedními hrabstvími Irska na podporu míru a usmíření přispíval EFRR rovněž k podpoře sociální a hospodářské stability v dotyčných regionech, zejména opatřeními na podporu soudržnosti dotčených komunit. Vzhledem ke zvláštním rysům uvedeného přeshraničního programu některá pravidla tohoto nařízení týkající se výběru operací by se neměla na tento přeshraniční program vztahovat.
(19)
Je třeba přizpůsobit požadavky na obsah programů spolupráce v rámci cíle Evropská územní spolupráce specifickým potřebám. Proto by také měly tyto požadavky zahrnovat aspekty potřebné pro účinné provádění na území zúčastněných členských států, jako jsou požadavky týkající se orgánů zodpovědných za audit a kontrolu, postupu pro zřízení společného sekretariátu a rozdělení závazků v případě finančních oprav. Pokud se členské státy a regiony podílí na strategiích pro makroregiony a přímořské oblasti, mělo by být v dotčených programech spolupráce stanoveno, jakým způsobem by zásahy mohly přispívat k těmto strategiím. Kromě toho by měl být vzhledem k horizontálnímu charakteru programů meziregionální spolupráce obsah těchto programů spolupráce přizpůsoben, zvlášť pokud jde o vymezení příjemce nebo příjemců v rámci současných programů INTERACT a ESPON.
(20)
S cílem posílit koordinaci financování z EFRR pro programy spolupráce přijaté na základě tohoto nařízení, kterých se účastní nejvzdálenější regiony, s případným doplňkovým financováním z Evropského rozvojového fondu (ERF), ENS, NPP II a Evropské investiční banky (EIB) by členské státy a třetí země nebo zámořské země a území (dále jen „území“) účastnící se takových programů spolupráce měly v těchto programech stanovit pravidla pro mechanismy spolupráce.
(21)
Je vhodné zapojit do přípravy programů spolupráce třetí země nebo území, pokud přijaly pozvání k účasti v těchto programech. Pro tuto účast by měly být v tomto nařízení vytvořeny zvláštní postupy. V případě programů spolupráce, do nichž jsou zapojeny nejvzdálenější regiony a třetí země či území, by zúčastněné členské státy odchylně od standardního postupu měly konzultovat příslušné třetí země či území dříve, než tyto programy předloží Komisi. Aby bylo zapojení třetích zemí či území do programů spolupráce účinnější a pragmatičtější, mělo by být rovněž možné, aby dohody o obsahu programů spolupráce a o možném příspěvku třetích zemí či území mohly být vyjádřeny v podobě formálně schválených zápisů z konzultačních jednání s těmito třetími zeměmi nebo územími nebo z jednání organizací pro regionální spolupráci. S ohledem na zásady sdíleného řízení a zjednodušování by postup schvalování operačních programů měl být takový, že Komise bude schvalovat pouze klíčové prvky programů spolupráce, zatímco ostatní prvky by měly být schváleny zúčastněným členským státem nebo zúčastněnými členskými státy. V zájmu právní jistoty a transparentnosti je nutné zajistit, aby v případech, kdy zúčastněný členský stát nebo zúčastněné členské státy změní některý prvek programu spolupráce, jenž nepodléhá schválení Komisí, řídicí orgán tohoto členského státu nebo členských států informoval o tomto rozhodnutí o změně Komisi do jednoho měsíce od daného rozhodnutí o změně.
(22)
V souladu se strategií Unie pro inteligentní a udržitelný růst podporující začlenění by evropské strukturální a investiční fondy měly mít k řešení místních problémů integrovanější přístup podporující začlenění. S cílem posílit tento přístup by podpora z EFRR v pohraničních regionech měla být koordinována s podporou z EZFRV a ENRF a v příslušných případech by měla zahrnovat evropská seskupení pro územní spolupráci vytvořená podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1302/2013 (6), jejichž jedním z cílů je místní rozvoj.
(23)
Na základě zkušeností z programového období 2007-2013 by měly být objasněny a posíleny podmínky pro výběr operací, aby se zajistil výběr pouze ryze společných operací. Vzhledem ke zvláštním souvislostem a specifikům programů spolupráce mezi nejvzdálenějšími regiony a třetími zeměmi nebo územími by měly být stanoveny a uzpůsobeny mírnější podmínky spolupráce, pokud jde o zpracovávání operací v rámci těchto programů. Měl by být vymezen jediný příjemce a tento příjemce by měl mít možnost provádět operace spolupráce sám.
(24)
Měly by se konkrétně stanovit povinnosti hlavních příjemců, kteří nesou celkovou zodpovědnost za provádění operace.
(25)
Požadavky na zprávy o provádění by se měly přizpůsobit souvislostem spolupráce a měly by odrážet fázi provádění programu. V zájmu řádného řízení by mělo být možné provádět každoroční přezkum písemně.
(26)
V souladu s nařízením (EU) č. 1303/2013 by měl řídicí orgán zajistit, aby bylo hodnocení programů spolupráce provedeno na základě plánu hodnocení, a aby zahrnovalo hodnocení za účelem posouzení účinnosti, účelnosti a dopadu těchto programů. Nejméně jednou za programové období by se v rámci hodnocení mělo posoudit, jak poskytnutá podpora přispěla k dosahování cílů programu. Tato hodnocení by měla zahrnovat informace o veškerých úpravách navržených během programového období.
(27)
V příloze k tomuto nařízení by měl být stanoven společný soubor ukazatelů výstupů, které usnadní posouzení pokroku při provádění programů vycházející z konkrétního charakteru programů spolupráce. Uvedené ukazatele by měly být doplněny ukazateli výsledků a případně ukazateli výstupů, specifickými pro jednotlivé programy.
(28)
Vzhledem k zapojení více než jednoho členského státu a výsledným vyšším správním nákladům, zejména v souvislosti s kontrolami a překladem, by měl být strop pro výdaje na technickou pomoc vyšší než v rámci cíle Investice pro růst a zaměstnanost. Aby bylo možné kompenzovat vyšší správní náklady, členské státy by, bude-li to možné, měly být vybízeny ke snižování administrativní zátěže související s prováděním společných projektů. Kromě toho by programy spolupráce s omezenou podporou z EFRR měly obdržet určitou minimální částku na technickou pomoc, která by mohla převyšovat 6 %, aby bylo zajištěno dostatečné financování účinných činností technické pomoci.
(29)
Kvůli zapojení více než jednoho členského státu není obecné pravidlo stanovené v nařízení (EU) č. 1303/2013, že každý členský stát má přijmout svá vnitrostátní pravidla způsobilosti výdajů, pro cíl Evropská územní spolupráce vhodné. Na základě zkušeností z programového období 2007-2013 by měla být stanovena zřetelná hierarchie pravidel způsobilosti výdajů s větším důrazem na společná pravidla způsobilosti výdajů na úrovni Unie nebo pro program spolupráce v celém jeho rozsahu, aby se zabránilo jakýmkoli možným rozporům či nesrovnalostem mezi jednotlivými nařízeními a mezi nařízeními a vnitrostátními pravidly. Komise by měla zejména na základě zkušeností z programového období 2007-2013 přijmout pravidla způsobilosti výdajů, která by vycházela z kategorií nákladů stanovených v tomto nařízení.
(30)
Kvůli častému zapojování zaměstnanců z více než jednoho členského státu do uskutečňování operací a vzhledem k počtu operací, u kterých náklady na zaměstnance tvoří významný prvek, by se na ostatní přímé náklady na operace spolupráce měly použít paušální náklady na zaměstnance, což by zabránilo individuálnímu vyúčtování za řízení těchto operací.
(31)
Měla by být zjednodušena pravidla pružnosti v souvislosti s operacemi mimo oblast programu. Dále je zapotřebí podporovat a prostřednictvím zvláštních opatření usnadňovat účinnou přeshraniční, nadnárodní a meziregionální spolupráci s třetími zeměmi či územími sousedícími s Unií, kde je to zapotřebí k zajištění účinné pomoci s rozvojem regionů členských států. Proto je vhodné výjimečně a za určitých podmínek povolit podporu z EFRR pro operace situované v programové oblasti, která je mimo území Unie, a na území sousedních třetích zemí, jsou-li tyto operace ve prospěch regionů Unie.
(32)
Členské státy by měly být podporovány, aby pověřovaly funkcí řídicího orgánu ESÚS nebo aby takovéto seskupení učinily zodpovědným za řízení části programu spolupráce, která se vztahuje k území spadajícímu do tohoto ESÚS.
(33)
Řídicí orgán by měl zřídit společný sekretariát, který by měl, mimo jiné, žadatelům o podporu poskytovat informace, zpracovávat projektové žádosti a pomáhat příjemcům s uskutečňováním jejich operací.
(34)
Řídicí orgány by měly být zodpovědné za funkce stanovené v nařízení (EU) č. 1303/2013, včetně ověřování řízení, aby byly zajištěny jednotné standardy v celé programové oblasti. Bude-li však jako řídicí orgán určeno ESÚS, mělo by být toto ověřování prováděno řídicím orgánem nebo na jeho odpovědnost alespoň u těch členských států a třetích zemí či území, z nichž pocházejí členové zúčastnění v ESÚS, zatímco kontrolorů by mělo být využito pouze ve zbývajících členských státech a třetích zemích či územích. I pokud nebude určeno žádné ESÚS, měly by zúčastněné členské státy řídicí orgán oprávnit k provádění ověřování v celé programové oblasti.
(35)
Certifikační orgány by měly být odpovědné za funkce certifikačního orgánu stanovené v nařízení (EU) č. 1303/2013. Členské státy mohou určit řídicí orgán, který bude rovněž vykonávat funkce certifikačního orgánu.
(36)
Za výkon funkcí auditního orgánu stanovených v nařízení (EU) č. 1303/2013 by měl být odpovědný jediný auditní orgán, aby byly zajištěny jednotné standardy v celé programové oblasti. Není-li toto možné, měla by být programovému auditnímu orgánu schopna pomáhat skupina auditorů.
(37)
S cílem upevnit hospodářskou, sociální a územní soudržnost Unie a posílit účinnost její politiky soudržnosti by třetím zemím mělo být umožněno podílet se na nadnárodních a meziregionálních programech spolupráce prostřednictvím příspěvku z NPP II a z prostředků z ENS. Operace spolufinancované v rámci těchto programů by však měly nadále sledovat cíle politiky soudržnosti, i kdyby byly částečně či v plném rozsahu prováděny mimo území Unie. V této souvislosti hraje příspěvek na cíle vnější činnosti Unie pouze podružnou úlohu, neboť těžiště programů spolupráce by mělo být vymezeno prostřednictvím tematických cílů a investičních priorit politiky soudržnosti. Aby byla zajištěna efektivní účast třetích zemí na programech spolupráce řízených podle zásad sdíleného řízení, podmínky provádění programu by měly být stanoveny v samotných programech spolupráce a případně také ve finančních dohodách uzavřených mezi Komisí, vládami jednotlivých třetích zemí a členským státem, v němž se nachází sídlo řídicího orgánu příslušného programu spolupráce. Podmínky provádění programu by měly být v souladu s platnými právem Unie a případně s platnými právními předpisy zúčastněných členských států, které se týkají jeho provádění.
(38)
Měl by být stanoven zřetelný řetězec finančních závazků v souvislosti se zpětným získáváním částek v případě nesrovnalostí, počínaje příjemci přes hlavního příjemce a řídicí orgán až po Komisi. Měl by být stanoven závazek členských států pro případ, že nelze částky získat zpět.
(39)
Na základě zkušeností z programového období 2007-2013 by měla být stanovena jednoznačná odchylka pro převod výdajů vzniklých v jiné měně než v eurech uplatněním měsíčního přepočítacího koeficientu ke dni, který je co nejblíže okamžiku vzniku výdajů, nebo v měsíci, kdy byly výdaje předloženy k ověření nebo v měsíci, kdy byly výdaje převedeny hlavnímu příjemci. Finanční plány, zprávy a účty, které se týkají společných operací spolupráce, by měly být předkládány společnému sekretariátu, programovým orgánům a monitorovacímu výboru pouze v eurech. Měla by být ověřena správnost převodu.
(40)
Za účelem vymezení zvláštních pravidel pro změnu společných ukazatelů výstupů a pro způsobilost výdajů by měla být na Komisi přenesena pravomoc přijímat akty v souladu s článkem 290 Smlouvy o fungování EU, pokud jde o změnu seznamu společných ukazatelů výstupů stanoveného v příloze tohoto nařízení a pokud jde o zvláštní pravidla pro způsobilost výdajů pro programy spolupráce. Je zvláště důležité, aby Komise v rámci přípravné činnosti vedla odpovídající konzultace, a to i na odborné úrovni. Při přípravě a vypracovávání aktů v přenesené pravomoci by Komise měla zajistit, aby byly příslušné dokumenty předány současně, včas a vhodným způsobem Evropskému parlamentu a Radě.
(41)
Za účelem zajištění jednotných podmínek k provedení tohoto nařízení by měly být Komisi svěřeny prováděcí pravomoci, pokud jde o seznam přeshraničních a nadnárodních oblastí, seznam všech programů spolupráce a celkovou částku z podpory EFRR pro jednotlivé programy spolupráce, nomenklaturu týkající se kategorií zásahů a vzory programů spolupráce a zprávy o jejich provádění. Tyto pravomoci by měly být vykonávány v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 (7).
(42)
Komisi by měly být svěřeny prováděcí pravomoci za účelem přijímání rozhodnutí, jimiž se schvalují některé prvky programů spolupráce a následné změny těchto prvků.
(43)
Tímto nařízením by však nemělo být dotčeno pokračování ani změny pomoci schválené Komisí na základě nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1080/2006 (8) nebo jiného právního předpisu, který se na takovou pomoc použije ke dni 31. prosince 2013. V důsledku toho by se uvedené nařízení nebo zmíněný jiný právní předpis měly použít na takovou pomoc nebo dotyčné projekty i po 31. prosinci 2013, a to až do jejich ukončení. Žádosti o pomoc podané nebo schválené podle nařízení (ES) č. 1080/2006 by měly zůstat v platnosti.
(44)
Jelikož cíle tohoto nařízení, totiž posílení hospodářské, sociální a územní soudržnosti vyrovnáním hlavní regionální nerovnováhy v Unii, nemůže být dosaženo uspokojivě členskými státy, ale spíše jich, z důvodu rozsahu rozdílů mezi úrovní rozvoje různých regionů a zaostalosti nejvíce znevýhodněných regionů a omezenosti finančních prostředků členských států a regionů, může být lépe dosaženo na úrovni Unie, může Unie přijmout opatření v souladu se zásadou subsidiarity stanovenou v článku 5 Smlouvy o Evropské unii. V souladu se zásadou proporcionality stanovenou v uvedeném článku nepřekračuje toto nařízení rámec toho, co je nezbytné pro dosažení tohoto cíle,
(45)
S cílem umožnit co nejrychlejší uplatňování jím stanovených opatření by toto nařízení mělo vstoupit v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie,
PŘIJALY TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
Obecná ustanovení
Článek 1
Předmět a oblast působnosti
1. Toto nařízení stanoví oblast působnosti Evropského fondu pro regionální rozvoj (EFRR) v souvislosti s cílem Evropská územní spolupráce a zvláštní ustanovení týkající se uvedeného cíle.
2. Toto nařízení vymezuje pro cíl Evropská územní spolupráce prioritní cíle a uspořádání EFRR, kritéria způsobilosti členských států a regionů pro podporu z EFRR, dostupné finanční prostředky pro podporu z EFRR a kritéria pro jejich přidělování.
Stanoví také ustanovení potřebná k zajištění účinného provádění, monitorování, finančního řízení a kontroly operačních programů v rámci cíle Evropská územní spolupráce (dále jen „programy spolupráce“), včetně případů, kdy se těchto programů spolupráce účastní třetí země.
3. Na cíl Evropská územní spolupráce a na programy spolupráce v rámci uvedeného cíle se použije nařízení (EU) č. 1303/2013 a kapitola I nařízení (EU) č. 1301/2013, s výjimkou případů konkrétně stanovených podle tohoto nařízení nebo případů, kdy se uvedená ustanovení vztahují pouze na cíl Investice pro růst a zaměstnanost.
Článek 2
Složky cíle Evropská územní spolupráce
V rámci cíle Evropská územní spolupráce EFRR podporuje tyto složky:
1)
přeshraniční spolupráci mezi přilehlými regiony na podporu integrovaného regionálního rozvoje mezi sousedními pozemními a námořními pohraničními regiony dvou nebo více členských států či mezi sousedními pohraničními regiony alespoň jednoho členského státu a jedné třetí země na vnějších hranicích Unie, na které se nevztahují programy v rámci vnějších finančních nástrojů Unie;
2)
nadnárodní spolupráci na velkých nadnárodních územích, která zahrnuje vnitrostátní, regionální a místní partnery, a také námořní přeshraniční spolupráci v případech, jež nespadají do přeshraniční spolupráce, s cílem dosáhnout vyššího stupně územní integrace uvedených území;
3)
meziregionální spolupráci s cílem posílit účinnost politiky soudržnosti podporou:
a)
výměny zkušeností zaměřené na tematické cíle mezi partnery v celé Unii, a to i v souvislosti s rozvojem regionů uvedených v článku 174 Smlouvy o fungování EU, na určení a šíření osvědčených postupů za účelem jejich přenosu především do operačních programů v rámci cíle Investice pro růst a zaměstnanost, ale případně také do programů spolupráce;
b)
výměny zkušeností, které se týkají určení, přenosu a šíření osvědčených postupů v oblasti udržitelného rozvoje měst, včetně vazeb mezi městem a venkovem;
c)
výměny zkušeností, které se týkají určení, přenosu a šíření osvědčených postupů a inovačních přístupů v souvislosti s prováděním programů a opatření spolupráce a také s využíváním ESÚS;
d)
analýzy trendů rozvoje v souvislosti s cíli územní soudržnosti, včetně územních aspektů hospodářské a sociální soudržnosti, a s harmonickým rozvojem území Unie prostřednictvím studií, sběru údajů a jiných opatření.
Článek 3
Zeměpisné pokrytí
1. Pro účely přeshraniční spolupráce mezi podporované regiony patří regiony Unie úrovně NUTS 3 nacházející se podél všech vnitřních a vnějších pozemních hranic, na něž se nevztahují programy v rámci vnějších finančních nástrojů Unie, a všechny regiony Unie úrovně NUTS 3 podél námořních hranic, které jsou od sebe vzdáleny nejvýše 150 kilometrů, aniž jsou dotčeny případné úpravy potřebné pro zajištění soudržnosti a kontinuity programových oblastí spolupráce zřízených pro programové období 2007-2013.
Komise přijme prostřednictvím prováděcích aktů rozhodnutí stanovící seznam přeshraničních oblastí, jež mohou získat podporu, rozdělený podle programů spolupráce. Tyto prováděcí akty se přijímají poradním postupem podle čl. 150 odst. 2 nařízení (EU) č. 1303/2013.
V seznamu se vymezí rovněž regiony Unie úrovně NUTS 3, na něž se vztahují příspěvky z EFRR na přeshraniční spolupráci na všech vnitřních hranicích a těch vnějších hranicích, na něž se uplatňují vnější finanční nástroje Unie, jako jsou ENS podle legislativního aktu o ENS a NPP II podle legislativního aktu o NPP II.
Při předkládání návrhu programů přeshraniční spolupráce mohou členské státy v řádně odůvodněných případech a v zájmu zajištění soudržnosti přeshraničních oblastí požádat, aby byly k dotyčným přeshraničním oblastem spolupráce uvedeným v rozhodnutí zmíněném v druhém pododstavci přidány další regiony úrovně NUTS 3.
S cílem usnadnit nejvzdálenějším regionům přeshraniční spolupráci na námořních hranicích a aniž je dotčen první pododstavec, může Komise na žádost dotčeného členského státu či dotčených členských států do rozhodnutí uvedeného v druhém pododstavci zařadit regiony úrovně NUTS 3 v nejvzdálenějších regionech podél námořních hranic, které jsou od sebe vzdáleny více než 150 km, jakožto přeshraniční oblasti, které mohou získat podporu z odpovídajících vyčleněných prostředků těchto členských států.
2. Aniž je dotčen čl. 20 odst. 2 a 3, mohou programy přeshraniční spolupráce zahrnovat regiony Norska a Švýcarska a rovněž zahrnovat Lichtenštejnsko, Andorru, Monako a San Marino a třetí země či území sousedící s nejvzdálenějšími regiony, přičemž všechny z těchto regionů musí být rovnocenné regionům úrovně NUTS 3.
3. Pro účely nadnárodní spolupráce přijme Komise prostřednictvím prováděcích aktů rozhodnutí stanovící seznam nadnárodních oblastí, které mohou získat podporu, rozdělený podle programů spolupráce a zahrnující regiony úrovně NUTS 2, přičemž je zároveň zajištěno pokračování této spolupráce ve větších souvislých oblastech na základě předchozích programů, popřípadě s ohledem na strategie pro makroregiony a přímořské oblasti. Tyto prováděcí akty se přijímají poradním postupem podle čl. 150 odst. 2 nařízení (EU) č. 1303/2013.
Při předkládání návrhů programů nadnárodní spolupráce mohou členské státy požádat, aby do dané oblasti nadnárodní spolupráce byly přidány další regiony úrovně NUTS 2 přilehlé k regionům uvedeným v rozhodnutí zmíněném v prvním pododstavci. Členské státy tuto žádost odůvodní.
4. Aniž je dotčen čl. 20 odst. 2 a 3, mohou programy nadnárodní spolupráce zahrnovat regiony těchto třetích zemí či území:
a)
třetí země nebo území uvedené nebo zmíněné v odstavci 2 tohoto článku;
b)
Faerské ostrovy a Grónsko.
Aniž je dotčen čl. 20 odst. 2 a 3, mohou programy nadnárodní spolupráce zahrnovat rovněž regiony třetích zemí, na něž se uplatňují vnější finanční nástroje Unie, jako je ENS podle legislativního aktu o ENS, a to včetně příslušných regionů Ruské federace, a NPP II podle legislativního aktu o NPP II. Roční prostředky odpovídající podpoře z ENS a NPP II pro tyto programy se poskytnou, pokud programy přiměřeným způsobem splňují cíle vnější spolupráce.
Tyto regiony musí být rovnocenné regionům úrovně NUTS 2.
5. U meziregionální spolupráce se podpora z EFRR vztahuje na celé území Unie.
Aniž je dotčen čl. 20 odst. 2 a 3, mohou programy meziregionální spolupráce zahrnovat celé třetí země či území uvedené v odst. 4 prvním pododstavci písm. a) a b) tohoto článku nebo jejich části.
6. Regiony třetích zemí nebo území uvedené v odstavcích 2 a 4, se uvedou v seznamech zmíněných v odstavcích 1 a 3.
7. V řádně odůvodněných případech a s cílem zvýšit účinnost provádění programu mohou nejvzdálenější regiony v rámci jednoho programu územní spolupráce kombinovat prostředky z EFRR vyčleněné na přeshraniční spolupráci a nadnárodní spolupráci, včetně dodatečně přidělených prostředků stanovených v čl. 4 odst. 2, přičemž musí být dodržena pravidla platná pro každý z těchto prostředků přídělů.
Článek 4
Prostředky pro cíl Evropská územní spolupráce
1. Prostředky pro cíl Evropská územní spolupráce představují 2,75 % z celkových prostředků dostupných pro rozpočtový závazek z EFRR, ESF a Fondu soudržnosti na programové období 2014 až 2020 a stanovených v čl. 91 odst. 1 nařízení (EU) č. 1303/2013 (tj. celkem 8 948 259 330 EUR) a rozdělují se takto:
a)
74,05 % (tj. celkem 6 626 631 760 EUR) na přeshraniční spolupráci,
b)
20,36 % (tj. celkem 1 821 627 570 EUR) na nadnárodní spolupráci,
c)
5,59 % (tj. celkem 500 000 000 EUR) na meziregionální spolupráci.
2. Na programy v rámci cíle Evropská územní spolupráce se pro nejvzdálenější regiony vyčlení nejméně 150 % podpory z EFRR, kterou obdržely na programy spolupráce v programovém období 2007-2013. Kromě toho se na spolupráci nejvzdálenějších regionů vyčlení 50 000 000 EUR z prostředků na meziregionální spolupráci. Pokud jde o tematické zaměření, na toto dodatečné přidělení prostředků se použije čl. 6 odst. 1.
3. Komise každému členskému státu oznámí jeho podíl na celkové částce pro přeshraniční a nadnárodní spolupráci uvedené v odst. 1 písm. a) a b), rozdělený podle jednotlivých let. Jako kritérium pro rozdělení podle členských států se použije počet obyvatel v oblastech uvedených v čl. 3 odst. 1 druhém pododstavci a čl. 3 odst. 3 prvním pododstavci.
Na základě částek oznámených v souladu s prvním pododstavcem každý členský stát informuje Komisi o tom, zda a jak naložil s možností převodu stanovenou článkem 5, jakož i o výsledném rozdělení finančních prostředků mezi přeshraniční a nadnárodní programy, jichž se daný členský stát účastní. Komise na základě informací členských států přijme prostřednictvím prováděcích aktů rozhodnutí, kterým stanoví seznam všech programů spolupráce a uvede celkovou výši podpory z EFRR pro každý z programů. Tyto prováděcí akty se přijímají poradním postupem podle čl. 150 odst. 2 nařízení (EU) č. 1303/2013.
4. Příspěvek z EFRR na programy přeshraniční spolupráce a programy spolupráce přímořských oblastí v rámci ENS a na programy přeshraniční spolupráce v rámci NPP II stanoví Komise a dotčené členské státy. Příspěvek z EFRR stanovený pro každý členský stát se následně mezi dotčenými členskými státy nepřerozděluje.
5. Podpora z EFRR na jednotlivé programy přeshraniční spolupráce a spolupráce přímořských oblastí v rámci ENS a programy přeshraniční spolupráce v rámci NPP II se poskytne za předpokladu poskytnutí alespoň rovnocenných částek z ENS a NPP II. Tato rovnocennost podléhá maximální částce stanovené v legislativní aktu o ENS nebo legislativních aktu o NPP II.
6. Objem ročních prostředků odpovídající podpoře z EFRR na programy přeshraniční spolupráce a programy spolupráce přímořských oblastí v rámci ENS a na programy přeshraniční spolupráce v rámci NPP II se zapisuje do příslušných rozpočtových linií uvedených nástrojů pro plnění rozpočtu na rok 2014.
7. V roce 2015 a v roce 2016 se roční příspěvek z EFRR na programy v rámci ENS a NPP II, pro které nebyl Komisi předložen žádný program do 30. června v rámci programů přeshraniční spolupráce a spolupráce přímořských oblastí podle ENS a v rámci programů přeshraniční spolupráce podle NPP II a který nebyl přerozdělen do jiného programu předloženého v rámci stejné kategorie programů vnější spolupráce, přidělí na vnitřní programy přeshraniční spolupráce podle odst. 1 písm. a), jichž se účastní dotčený členský stát nebo dotčené členské státy.
Existují-li k 30. červnu 2017 v rámci programů přeshraniční spolupráce a spolupráce přímořských oblastí podle ENS a programů přeshraniční spolupráce podle NPP II stále programy, které nebyly předloženy Komisi, přidělí se celý příspěvek z EFRR uvedený v odstavci 4 na tyto programy na zbývající léta až do roku 2020, který nebyl přerozdělen do jiného přijatého programu v rámci stejné kategorie programů vnější spolupráce, na vnitřní programy přeshraniční spolupráce podle odst. 1 písm. a), jichž se účastní dotčený členský stát nebo dotčené členské státy.
8. Programy přeshraniční spolupráce a spolupráce pobřežních oblastí zmíněné v odstavci 4, které byly přijaty Komisí, se ukončí nebo se prostředky vyčleněné na tyto programy sníží v souladu s platnými pravidly a postupy, zejména jestliže:
a)
žádná z partnerských zemí zahrnutých do programu nepodepsala příslušnou dohodu o financování ve lhůtě stanovené v souladu s legislativním aktem o ENS nebo legislativním aktem o NPP II; nebo
b)
program nemůže být uskutečněn podle plánu z důvodu problémů vzniklých ve vztazích mezi zúčastněnými zeměmi.
V tomto případě se podpora z EFRR uvedená v odstavci 4, která odpovídá dosud nevyčleněným ročním splátkám či ročním splátkám zcela nebo částečně vyčleněným a zrušeným v rámci stejného rozpočtového roku, které dosud nebyly přerozděleny do jiného programu stejné kategorie programů vnější pomoci, přidělí na žádost dotčeného členského státu či dotčených členských států na vnitřní programy přeshraniční spolupráce podle odst. 1 písm. a), jichž se dotčený členský stát nebo dotčené členské státy účastní.
9. Komise předloží výboru zřízenému podle čl. 150 odst. 1 nařízení (EU) č. 1303/2013 roční shrnutí finančního plnění programů přeshraniční spolupráce a spolupráce přímořských oblastí podle ENS a programů přeshraniční spolupráce podle NPP II, na něž EFRR přispívá v souladu s tímto článkem.
Článek 5
Možnost převodu
Každý členský stát může převést až 15 % svého finančního přídělu pro každou složku uvedenou v čl. 4 odst. 1 písm. a) a b) z jedné z těchto složek do druhé.
KAPITOLA II
Tematické zaměření a investiční priority
Článek 6
Tematické zaměření
1. Nejméně 80 % přídělu z EFRR pro každý program přeshraniční a nadnárodní spolupráce se soustředí na nejvýše čtyři tematické cíle stanovené v čl. 9 prvním pododstavci nařízení (EU) č. 1303/2013.
2. Pro meziregionální spolupráci podle čl. 2 odst. 3 písm. a) tohoto nařízení lze vybrat všechny tematické cíle stanovené v čl. 9 prvním pododstavci nařízení (EU) č. 1303/2013.
Článek 7
Investiční priority
1. EFRR v rámci své oblasti působnosti stanovené v článku 3 nařízení (EU) č. 1301/2013 přispívá k tematickým cílům stanoveným v čl. 9 prvním pododstavci nařízení (EU) č. 1303/2013 prostřednictvím společných opatření v rámci programů přeshraniční, nadnárodní a meziregionální spolupráce. Vedle investičních priorit uvedených v článku 5 nařízení (EU) č. 1301/2013 může EFRR podpořit i tyto investiční priority v rámci tematických cílů určených pro každou složku Evropské územní spolupráce:
a)
v rámci přeshraniční spolupráce:
i)
podporu udržitelných a kvalitních pracovních míst a podporu mobility pracovních sil: integrací přeshraničních trhů práce, včetně přeshraniční mobility, společných místních iniciativ na podporu zaměstnanosti, informačních a poradenských služeb a společné odborné přípravy;
ii)
podporu sociálního začleňování a boj proti chudobě a diskriminaci: přeshraniční podporou rovnosti žen a mužů, rovných příležitostí a integrace komunit;
iii)
investice do vzdělávání, odborné přípravy a školení za účelem získávání dovedností a celoživotního učení: vypracováním a naplňováním společných programů vzdělávání, odborné přípravy a školení;
iv)
posilování institucionální kapacity orgánů veřejné správy a zúčastněných subjektů a účinné veřejné správy: podporou právní a správní spolupráce a spolupráce mezi občany a institucemi.
b)
v rámci nadnárodní spolupráce: posilování institucionální kapacity orgánů veřejné správy a zúčastněných subjektů a účinné veřejné správy: rozvojem a koordinací strategií pro makroregiony a přímořské oblasti.
c)
v rámci meziregionální spolupráce: posilování institucionální kapacity orgánů veřejné správy a zúčastněných subjektů a účinné veřejné správy:
i)
šířením osvědčených postupů a odborných znalostí a využitím výsledků výměny zkušeností týkajících se udržitelného rozvoje měst, včetně vazeb mezi městem a venkovem podle čl. 2 odst. 3 písm. b).
ii)
podporou výměny zkušeností s cílem posílit účinnost programů a opatření v oblasti územní spolupráce, jakož i využívání ESÚS podle čl. 2 odst. 3 písm. c);
iii)
posílením faktické základny s cílem posílit účinnost politiky soudržnosti a dosažení tematických cílů prostřednictvím analýzy trendů rozvoje podle čl. 2 odst. 3 písm. d);
2. V případě přeshraničního programu PEACE a v rámci tematického cíle na podporu sociálního začleňování a boje proti chudobě EFRR přispívá rovněž k prosazování sociální a hospodářské stability v dotčených regionech, zejména prostřednictvím opatření na podporu soudržnosti dotčených komunit.
KAPITOLA III
Programování
Článek 8
Obsah, přijímání a změny programů spolupráce
1. Program spolupráce sestává z prioritních os. Aniž je dotčen článek 59 nařízení (EU) č. 1303/2013, prioritní osa odpovídá tematickému cíli a zahrnuje jednu nebo několik investičních priorit daného tematického cíle v souladu s články 6 a 7 tohoto nařízení. Je-li to vhodné a zvýší-li se tím její dopad a účinnost jako součást tematicky soudržného integrovaného přístupu k plnění cílů strategie Unie pro inteligentní a udržitelný růst podporující začlenění, lze prioritní osu v řádně odůvodněných případech doplnit o jednu či více doplňujících se investičních priorit z jiných tematických cílů, aby bylo možné dosáhnout maximálního příspěvku k prioritní ose.
2. Program spolupráce přispívá ke strategii Unie pro inteligentní a udržitelný růst podporující začlenění a k dosažení hospodářské, sociální a územní soudržnosti a stanoví:
a)
odůvodnění volby tematických cílů, odpovídajících investičních priorit a finančních příspěvků s ohledem na společný strategický rámec uvedený v příloze I nařízení (EU) č. 1303/2013, vycházející z analýzy potřeb v rámci programové oblasti jako celku a strategie vybrané podle těchto potřeb, přičemž je vhodné zabývat se chybějícími prvky v přeshraniční infrastruktuře a zohlednit výsledky hodnocení ex ante provedeného v souladu s článkem 55 nařízení (EU) č. 1303/2013;
b)
pro každou prioritní osu kromě technické pomoci:
i)
investiční priority a odpovídající specifické cíle;
ii)
očekávané výsledky pro specifické cíle a odpovídající ukazatele výsledků spolu s výchozí hodnotou a případně kvantifikovanými cílovými hodnotami, v souladu s článkem 16, s cílem posílit zaměření programování na výsledky;
iii)
popis druhu a příkladů opatření, jež mají být podporovány v rámci jednotlivých investičních priorit, a jejich očekávaný přínos k plnění specifických cílů uvedených v bodě i), včetně hlavních zásad pro výběr operací a případně stanovení hlavních cílových skupin, konkrétních cílových území, druhů příjemců, plánovaného využití finančních nástrojů a velkých projektů;
iv)
společné ukazatele výstupů a ukazatele specifické pro každou investiční prioritu, včetně kvantifikované cílové hodnoty, které by podle očekávání měly v souladu s článkem 16 přispět k dosažení výsledků;
v)
určení prováděcích opatření a finančních ukazatelů a ukazatelů výstupů, a případně ukazatelů výsledků, které mají v souladu s čl. 21 odst. 1 a přílohou II nařízení (EU) č. 1303/2013 plnit funkci milníků a cílů pro výkonnostní rámec;
vi)
případně shrnutí plánovaného využití technické pomoci, jež v případě nutnosti zahrnuje i kroky k posílení správní kapacity orgánů zapojených do řízení a kontroly programů a příjemců a v nezbytném případě také opatření k posílení správní kapacity příslušných partnerů, kteří se mají podílet na provádění programů;
vii)
odpovídající kategorie zásahů vycházející z nomenklatury přijaté Komisí a orientační rozdělení naplánovaných prostředků;
c)
pro každou prioritní osu týkající se technické pomoci:
i)
specifické cíle;
ii)
očekávané výsledky pro jednotlivé specifické cíle a v případech objektivně odůvodněných vzhledem k obsahu opatření odpovídající ukazatele výsledků spolu s výchozí hodnotou a cílovou hodnotou v souladu s článkem 16;
iii)
popis kroků, které mají být podporovány, a jejich očekávaný přínos k plnění specifických cílů uvedených v bodě i);
iv)
ukazatele výstupů, které by podle očekávání měly přispět k dosažení výsledků;
v)
odpovídající kategorie zásahů vycházející z nomenklatury přijaté Komisí a orientační rozdělení naplánovaných prostředků;
Bod ii) se nepoužije, pokud příspěvek Unie k prioritní ose nebo osám týkajícím se technické pomoci v rámci programu spolupráce nepřesahuje částku 15 000 000 EUR.
d)
finanční plán obsahující tyto tabulky (bez rozdělení podle zúčastněných členských států):
i)
tabulka, jež v souladu s pravidly pro míru spolufinancování stanovenými v článcích 60, 120 a 121 nařízení (EU) č. 1303/2013 pro každý rok uvádí výši celkového finančního příspěvku plánovaného na podporu z EFRR;
ii)
tabulka, jež pro celé programové období, každý program spolupráce a každou prioritní osu uvádí výši celkového finančního příspěvku podpory z EFRR a spolufinancování jednotlivých států. U prioritních os, které kombinují investiční priority z různých tematických cílů, se v tabulce uvede výše celkového finančního příspěvku a vnitrostátního spolufinancování pro každý z odpovídajících tematických cílů. Sestává-li vnitrostátní spolufinancování z veřejného a soukromého spolufinancování, uvede se v tabulce předběžné rozdělení mezi veřejnou a soukromou složkou. Pro informaci se v ní uvede jakýkoli příspěvek ze třetích zemí, které se programu účastní, a předpokládaná účast EIB;
e)
seznam velkých projektů, jejichž realizace je plánována během programového období.
Komise přijímá prováděcí akty týkající se nomenklatury uvedené v prvním pododstavci písm. b) bodu vii) a písm. c) bodu v). Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle čl. 150 odst. 3 nařízení (EU) č. 1303/2013.
3. V programu spolupráce se s přihlédnutím k jeho obsahu a cílům a s ohledem na dohody o partnerství zúčastněných členských států popíše integrovaný přístup k územnímu rozvoji, a to i pokud jde o regiony a oblasti uvedené v čl. 174 odst. 3 Smlouvy o fungování EU, a uvede se, jak tento program spolupráce přispívá k dosažení jejích cílů a očekávaných výsledků, a případně se upřesní:
a)
přístup k využívání nástrojů komunitně vedeného místního rozvoje a zásady pro určení oblastí, v nichž bude tento přístup uplatňován;
b)
zásady pro určení městských oblastí, kde budou přijata integrovaná opatření k udržitelnému rozvoji měst, a předběžný příspěvek podpory z EFRR na tato opatření;
c)
přístup k využívání nástroje pro integrované územní investice uvedeného v článku 11 v případech, na než se nevztahuje písmeno b), a orientační výše finančních prostředků přidělených v rámci jednotlivých prioritních os;
d)
jestliže se členské státy a regiony podílejí na strategiích pro makroregiony a přímořské oblasti, přínos plánovaných zásahů v rámci programu spolupráce pro tyto strategie v závislosti na potřebách programové oblasti, jak je určily příslušné členské státy, a případně s ohledem na strategicky významné projekty určené v těchto strategiích.
4. V programu spolupráce se rovněž určí:
a)
prováděcí ustanovení, která:
i)
určují řídicí orgán, případně certifikační orgán a auditní orgán;
ii)
určují subjekt nebo subjekty pověřené kontrolou;
iii)
určují subjekt nebo subjekty odpovědné za audit;
iv)
stanoví postup zřízení společného sekretariátu;
v)
uvádějí souhrnný popis ustanovení o řízení a kontrole;
vi)
uvádějí rozdělení závazků mezi zúčastněné členské státy v případě finančních oprav uložených řídicím orgánem nebo Komisí.
b)
subjekt, kterému má Komise poukazovat platby;
c)
opatření přijatá s cílem zapojit partnery uvedené v článku 5 nařízení (EU) č. 1303/2013 do přípravy programu spolupráce a úlohu těchto partnerů při přípravě a provádění programu spolupráce, včetně jejich zapojení do monitorovacího výboru.
5. V programu spolupráce se s ohledem na obsah dohod o partnerství a s přihlédnutím k institucionálnímu a právnímu rámci členských států stanoví:
a)
mechanismus zajišťující účinnou koordinaci mezi EFRR, ESF, Fondem soudržnosti, EZFRV, ENRF a dalšími unijními a vnitrostátními nástroji financování, včetně koordinace a možné kombinace s nástrojem pro propojení Evropy podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1316/2013 (9), ENS, ERF, NPP II a EIB, a to s ohledem na přílohu I nařízení (EU) č. 1303/2013, pokud se členské státy a třetí země nebo území účastní programů spolupráce, které zahrnují využívání prostředků EFRR pro nejvzdálenější regiony a zdrojů ERF, koordinačních mechanismů na příslušné úrovni, aby byla usnadněna účinná koordinace při využívání těchto prostředků a zdrojů;
b)
souhrn posouzení správní zátěže pro příjemce a v případě potřeby plánovaných opatření, včetně orientačního harmonogramu, za účelem snížení správní zátěže.
6. Informace vyžadované podle odst. 2 prvního pododstavce písm. a), odst. 2 prvního pododstavce písm. b) bodů i) až vii), odstavce 3 a odst. 5 písm. a) se přizpůsobí zvláštnímu charakteru programů spolupráce podle čl. 2 odst. 3 písm. b), c) a d). V programech spolupráce podle čl. 2 odst. 3 písm. c) a d) nejsou uváděny informace vyžadované podle odst. 2 prvního pododstavce písm. e) a odst. 5 písm. b).
7. Každý program spolupráce v případě potřeby a v závislosti na řádně odůvodněném posouzení jejich významu pro obsah a cíle programu předloženého příslušnými členskými státy zahrnuje popis:
a)
konkrétních opatření, jež ve výběru operací zohledňují požadavky na ochranu životního prostředí, účinnost zdrojů, zmírnění změny klimatu a přizpůsobení se jí, odolnost vůči katastrofám, předcházení rizikům a jejich řízení;
b)
konkrétních opatření, jež během přípravy, vytváření a provádění programu spolupráce podporují rovné příležitosti a předcházejí diskriminaci na základě pohlaví, rasového nebo etnického původu, náboženství nebo víry, zdravotního postižení, věku nebo sexuální orientace, a to zejména pokud jde o přístup k finančním prostředkům, přičemž se zohlední rovněž potřeby různých cílových skupin ohrožených diskriminací, a zejména popis požadavků zajišťujících přístup k finančním prostředkům pro osoby se zdravotním postižením;
c)
přínosu programu spolupráce k prosazování rovnosti žen a mužů a případně opatření k začlenění genderového hlediska na úrovni programů a operací.
Ustanovení prvního pododstavce písm. a) a b) se nepoužijí na programy spolupráce podle čl. 2 odst. 3 písm. b), c) a d).
8. Programy spolupráce podle čl. 2 odst. 3 písm. c) a d) vymezí příjemce a mohou specifikovat postup pro udělení grantů.
9. Zúčastněné členské státy a popřípadě třetí země či území, pokud přijaly pozvání k účasti na programu spolupráce, před předložením programu spolupráce Komisi písemně potvrdí svůj souhlas s jeho obsahem. Tento souhlas také obsahuje závazek všech zúčastněných členských států a případně třetích zemí či území poskytnout spolufinancování potřebné k provádění programu spolupráce a případně závazek třetích zemí či území k poskytnutí finančního příspěvku.
Odchylně od prvního pododstavce, v případě programů spolupráce, do nichž jsou zapojeny nejvzdálenější regiony a třetí země či území, konzultují dotčené členské státy příslušné třetí země či území dříve, než tyto programy spolupráce předloží Komisi. V tomto případě může být souhlas ohledně obsahu programů spolupráce a možného příspěvku třetích zemí či území vyjádřen ve formálně schváleném zápisu z konzultačních jednání se třetími zeměmi či územími nebo ze zasedání organizací pro regionální spolupráci.
10. Zúčastněné členské státy a třetí země či území, pokud přijaly pozvání k účasti na programu spolupráce, vypracují programy spolupráce v souladu se vzorem přijatým Komisí.
11. Komise vzor uvedený v odstavci 10 přijme prostřednictvím prováděcích aktů. Tyto prováděcí akty se přijímají poradním postupem podle čl. 150 odst. 2 nařízení (EU) č. 1303/2013.
12. Komise přijme prostřednictvím prováděcích aktů rozhodnutí o schválení všech prvků (včetně budoucích změn), na něž se vztahuje tento článek, s výjimkou prvků, na něž se vztahuje odst. 2 písm. b) bod vii), odst. 2 písm. c) bod v), odst. 2 písm. e), odst. 4 písm. a) bod i), odst. 4 písm. c) a odstavce 5 a 7 tohoto článku, za něž jsou i nadále odpovědné zúčastněné členské státy.
13. Řídicí orgán oznámí Komisi veškerá rozhodnutí o změně prvků programu spolupráce, na něž se rozhodnutí Komise uvedené v odstavci 12 nevztahuje, do jednoho měsíce ode dne tohoto rozhodnutí o změně. V rozhodnutí o změně je upřesněn den jeho vstupu v platnost, který nesmí předcházet dni jeho přijetí.
Článek 9
Společný akční plán
Je-li společný akční plán uvedený v čl. 104 odst. 1 nařízení (EU) č. 1303/2013 uskutečňován v rámci povinností ESÚS jakožto příjemce, mohou se zaměstnanci společného sekretariátu programu spolupráce a členové shromáždění ESÚS stát členy řídícího výboru uvedeného v čl. 108 odst. 1 nařízení (EU) č. 1303/2013. Členové shromáždění ESÚS nesmí tvořit v uvedeném řídícím výboru většinu.
Článek 10
Komunitně vedený místní rozvoj
Komunitně vedený místní rozvoj podle článku 32 nařízení (EU) č. 1303/2013 může být uskutečňován v rámci programů přeshraniční spolupráce za předpokladu, že skupina pro místní rozvoj je složena ze zástupců alespoň dvou zemí, z nichž jedna je členským státem.
Článek 11
Integrované územní investice
Pokud jde o programy spolupráce, zprostředkujícím subjektem pověřeným řízením a prováděním integrovaných územních investic uvedených v čl. 36 odst. 3 nařízení (EU) č. 1303/2013 je buď právní subjekt zřízený podle právních předpisů jedné ze zúčastněných zemí, pokud je tvořen orgány veřejné správy nebo subjekty z alespoň dvou zúčastněných zemí, nebo ESÚS.
Článek 12
Výběr operací
1. Operace v rámci programů spolupráce vybírá monitorovací výbor uvedený v článku 47 nařízení (EU) č. 1303/2013. Tento monitorovací výbor může pro výběr operací ustavit řídící výbor, jež jedná z jeho pověření.
2. Operace vybrané v rámci přeshraniční a nadnárodní spolupráce zahrnují příjemce alespoň ze dvou zúčastněných zemí, přičemž přinejmenším jeden z nich je z členského státu. Operaci lze uskutečňovat v jediné zemi za předpokladu, že jsou určeny její přeshraniční nebo nadnárodní dopady a výhody.
Operace v rámci meziregionální spolupráce uvedené v čl. 2 odst. 3 písm. a) a b) zahrnují příjemce alespoň ze tří zemí, přičemž přinejmenším dvě jsou členskými státy.
Podmínky stanovené v prvním pododstavci se nevztahují na operace v rámci přeshraničního programu PEACE mezi Severním Irskem a pohraničními hrabstvími Irska na podporu míru a usmíření podle čl. 7 odst. 2.
3. Bez ohledu na odstavec 2 může být ESÚS nebo jiný právní subjekt zřízený podle právních předpisů jedné ze zúčastněných zemí jediným příjemcem operace za předpokladu, že je v případě přeshraniční a nadnárodní spolupráce tvořen orgány veřejné správy nebo subjekty alespoň ze dvou zúčastněných zemí a v případě meziregionální spolupráce alespoň ze tří zúčastněných zemí.
Právní subjekt, který provádí finanční nástroj nebo případně fond fondů, může být jediným příjemcem operace, aniž by byly uplatňovány požadavky na jeho složení stanovené v prvním pododstavci.
4. Příjemci spolupracují na rozvoji a uskutečňování operací. Kromě toho spolupracují na personálním obsazení nebo na financování operací nebo na obou těchto úkolech.
V případě operací v programech zřízených mezi nejvzdálenějšími regiony a třetími zeměmi či územími se od příjemců vyžaduje, aby spolupracovali pouze ve dvou oblastech uvedených v prvním pododstavci.
5. Pro každou operaci poskytne řídicí orgán hlavnímu nebo jedinému příjemci dokument, který stanoví podmínky podpory operace, včetně zvláštních požadavků, jež se týkají produktů či služeb, které mají být v rámci operace dodány, finančního plánu a lhůty pro provedení.
Článek 13
Příjemci
1. Existují-li v programu spolupráce pro jednu operaci dva nebo více příjemců, určí všichni příjemci jednoho z nich hlavním příjemcem.
2. Hlavní příjemce:
a)
stanoví ujednání s ostatními příjemci v dohodě, která obsahuje ustanovení, jež mimo jiné zaručují řádné finanční řízení finančních prostředků přidělených na operaci, včetně mechanismů pro navrácení neoprávněně vyplacených částek;
b)
přebírá odpovědnost za zajištění uskutečnění celé operace;
c)
zajišťuje, že výdaje předkládané všemi příjemci vznikly při uskutečňování operace a odpovídají činnostem dohodnutým mezi všemi příjemci a že jsou v souladu s dokumentem poskytnutým řídicím orgánem podle čl. 12 odst. 5;
d)
zajišťuje, že výdaje předkládané ostatními příjemci jsou ověřeny kontrolorem nebo kontrolory, pokud toto ověření neprovádí řídicí orgán podle čl. 23 odst. 3.
3. Není-li v ujednáních stanovených v souladu s odst. 2 písm. a) stanoveno jinak, hlavní příjemce zajistí, aby ostatní příjemci obdrželi celkovou částku příspěvku z fondů co nejrychleji a v plné výši. Žádná částka se nesmí odečíst ani zadržovat a nesmí být vymáhány žádné zvláštní poplatky či jiné poplatky s rovnocenným účinkem, které by snížily tyto částky určené ostatním příjemcům.
4. Hlavní příjemci se nacházejí v členském státě podílejícím se na programu spolupráce. Členské státy a třetí země či území, které se podílejí na programu spolupráce, se však mohou dohodnout na tom, že hlavní příjemce se může nacházet ve třetí zemi či území, které se účastní daného programu spolupráce, za předpokladu, že se řídicí orgán ubezpečí, že hlavní příjemce je schopen provádět úkoly stanovené v odstavcích 2 a 3 a že jsou splněny požadavky na řízení, ověřování a audit.
5. Jediní příjemci jsou zaregistrováni v členském státě účastnícím se programu spolupráce. Avšak pokud jsou splněny podmínky stanovené v čl. 12. odst. 3, mohou být registrováni v členských státech, které se programu neúčastní.
KAPITOLA IV
Monitorování a hodnocení
Článek 14
Zprávy o provádění programu
1. Řídicí orgán podá Komisi do 31. května 2016 a do téhož dne každého následujícího roku až do roku 2022 včetně výroční zprávu o provádění v souladu s čl. 50 odst. 1 nařízení (EU) č. 1303/2013. Zpráva o provádění předložená v roce 2016 zahrnuje finanční roky 2014 a 2015 a také období mezi počátečním datem způsobilosti výdajů a 31. prosincem 2013.
2. U zpráv předkládaných v letech 2017 a 2019 je termínem uvedeným v odstavci 1 30. červen.
3. Výroční prováděcí zprávy uvádějí informace:
a)
o provádění programu spolupráce v souladu s čl. 50 odst. 2 nařízení (EU) č. 1303/2013;
b)
případně o pokroku při přípravě a uskutečňování velkých projektů a společných akčních plánů.
4. Výroční zprávy o provádění předkládané v letech 2017 a 2019 uvedou a vyhodnotí informace požadované podle čl. 50 odst. 4 a 5 nařízení (EU) č. 1303/2013 a informace stanovené v odstavci 2 tohoto článku spolu s těmito informacemi:
a)
pokrok při plnění hodnotícího plánu a následné kroky vzhledem ke zjištěním hodnocení;
b)
výsledky informačních a propagačních opatření prováděných v rámci komunikační strategie;
c)
zapojení partnerů do monitorování a hodnocení programu spolupráce.
Výroční zprávy o provádění předkládané v letech 2017 a 2019 mohou v závislosti na obsahu a cílech každého programu spolupráce uvádět informace a hodnocení týkající se:
a)
pokroku při uskutečňování integrovaného přístupu k územnímu rozvoji, včetně udržitelného rozvoje měst, a komunitně vedeného místního rozvoje v rámci programu spolupráce;
b)
pokroku při provádění opatření na posílení kapacity orgánů a příjemců spravovat a využívat EFRR;
c)
případně přínosu ke strategiím pro makroregiony a přímořské oblasti;
d)
konkrétních opatření přijatých na podporu rovného zacházení s ženami a muži a k prosazování zákazu diskriminace, zejména přístupu osob se zdravotním postižením, a ustanovení prováděných s cílem zajistit zahrnutí genderového hlediska do programu spolupráce a operací;
e)
opatření přijatých v zájmu podpory udržitelného rozvoje;
f)
pokroku při provádění opatření v oblasti sociálních inovací.
5. Výroční a závěrečná zpráva o provádění se vypracuje podle vzorů, jež Komise přijme prostřednictvím prováděcích aktů. Tyto prováděcí akty se přijímají poradním postupem podle čl. 150 odst. 2 nařízení (EU) č. 1303/2013.
Článek 15
Každoroční přezkum
Výroční jednání o přezkumu se koná v souladu s článkem 51 nařízení (EU) č. 1303/2013.
Nekoná-li se výroční jednání o přezkumu podle čl. 51 odst. 3 nařízení (EU) č. 1303/2013, může se každoroční přezkum provést písemně.
Článek 16
Ukazatele pro cíl Evropská územní spolupráce
1. Společné ukazatele výstupů stanovené v příloze tohoto nařízení, ukazatele výsledků specifické pro jednotlivé programy a případně ukazatele výstupů specifické pro jednotlivé programy se používají v souladu s čl. 27 odst. 4 nařízení (EU) č. 1303/2013 a čl. 8 odst. 2 prvním pododstavcem písm. b) body ii) a iv) a písm. c) body ii) a iv) tohoto nařízení.
2. Pro společné ukazatele výstupů a ukazatele výstupů specifické pro jednotlivé programy se stanoví výchozí hodnota na nulu. Kumulované kvantifikované cílové hodnoty těchto ukazatelů se stanoví pro rok 2023.
3. Pro ukazatele výsledků specifické pro jednotlivé programy, které se týkají investičních priorit, se stanoví výchozí hodnoty na základě posledních dostupných údajů a cílové hodnoty se stanoví pro rok 2023. Cílové hodnoty lze vyjádřit kvantitativně nebo kvalitativně.
4. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 29, pokud jde o změnu seznamu společných ukazatelů výstupů uvedeného v příloze, s cílem provádět v odůvodněných případech úpravy k zajištění účinného posouzení pokroku dosaženého v provádění programu
Článek 17
Technická pomoc
Výše prostředků z EFRR přidělených na technickou pomoc je omezena na 6 % celkové částky přidělené na program spolupráce. U programů, jejichž celková výše přidělených prostředků nepřekračuje 50 000 000 EUR, je výše prostředků vyčleněných z EFRR na technickou pomoc omezena na 7 % z celkové přidělené částky, avšak nesmí být nižší než 1 500 000 EUR a vyšší než 3 000 000 EUR.
KAPITOLA V
Způsobilost
Článek 18
Pravidla způsobilosti výdajů
1. Komisi je svěřena pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci v souladu s článkem 29 za účelem stanovení zvláštních pravidel způsobilosti výdajů pro programy spolupráce s ohledem na náklady na zaměstnance, kancelářské a administrativní výdaje, náklady na cestování a ubytování, náklady na externí odborné poradenství a na služby a výdaje na vybavení. Komise oznámí akty v přenesené pravomoci, přijaté v souladu s článkem 29, současně Evropskému parlamentu a Radě do 22. dubna 2014
2. Aniž jsou dotčena pravidla způsobilosti stanovená v článcích 65 až 71 nařízení (EU) č. 1303/2013, v nařízení (EU) č. 1301/2013, v tomto nařízení nebo v aktu v přenesené pravomoci uvedeném v odstavci 1 tohoto článku či na jejich základě, stanoví zúčastněné členské státy v monitorovacím výboru dodatečná pravidla způsobilosti výdajů pro program spolupráce jako celek.
3. V záležitostech, na které se nevztahují pravidla způsobilosti stanovená v článcích 65 až 71 nařízení (EU) č. 1303/2013, v nařízení (EU) č. 1301/2013, v aktu v přenesené pravomoci uvedeném v odstavci 1 tohoto článku nebo v pravidlech stanovených společně zúčastněnými členskými státy podle odstavce 2 tohoto článku či na jejich základě, se použijí vnitrostátní pravidla členského státu, v němž výdaj vznikl.
Článek 19
Náklady na zaměstnance
Náklady na zaměstnance v rámci operace lze vypočítat paušálně až do výše 20 % jiných přímých nákladů, než jsou náklady na zaměstnance v rámci uvedené operace.
Článek 20
Způsobilost operací v programech spolupráce v závislosti na lokalitě
1. Operace v rámci programů spolupráce, s výhradou výjimek uvedených v odstavcích 2 a 3, se odehrávají v části programové oblasti, která tvoří území Unie (dále jen „unijní část programové oblasti“).
2. Řídicí orgán může souhlasit, že se celá operace nebo její část bude uskutečňovat mimo unijní část programové oblasti za předpokladu, že jsou splněny všechny tyto podmínky:
a)
operace je ve prospěch programové oblasti;
b)
celková částka přidělená v rámci programu spolupráce na operace mimo unijní část programové oblasti nepřekročí 20 % podpory z EFRR na úrovni programu nebo 30 % v případě programů spolupráce, u kterých unijní část programové oblasti sestává z nejvzdálenějších regionů;
c)
povinnosti řídicího a auditního orgánu v souvislosti s řízením, kontrolou a auditem, které souvisejí s operací, plní orgány programu spolupráce nebo uzavřou dohody s orgány v členském státě nebo třetí zemi nebo území, v níž je operace uskutečňována.
3. Výdaje v souvislosti s technickou pomocí nebo operacemi, které se týkají propagačních činností a budování kapacit, mohou vzniknout mimo unijní část programové oblasti za předpokladu, že jsou splněny podmínky v odst. 2 písm. a) a c).
KAPITOLA VI
Řízení, kontrola a určování
Článek 21
Určení orgánů
1. Členské státy, které se účastní programu spolupráce, určí pro účely čl. 123 odst. 1 nařízení (EU) č. 1303/2013 jediný řídicí orgán; pro účely čl. 123 odst. 2 uvedeného nařízení určí jediný certifikační orgán; a pro účely čl. 123 odst. 4 uvedeného nařízení určí jediný auditní orgán. Řídicí orgán a auditní orgán se nacházejí ve stejném členském státě.
Členské státy účastnící se programu spolupráce mohou určit, že řídicí orgán ponese rovněž odpovědnost za výkon funkcí certifikačního orgánu. Takovým rozhodnutím není dotčeno rozdělení závazků v souvislosti s uplatňováním finančních oprav mezi zúčastněnými členskými státy tak, jak je uvedeno v programu spolupráce.
2. Certifikační orgán obdrží platby uskutečněné Komisí a zpravidla poskytuje platby hlavnímu příjemci v souladu s článkem 132 nařízení (EU) č. 1303/2013.
3. Postup pro určení řídicího orgánu a případně certifikačního orgánu stanovený v čl. 124 nařízení (EU) č. 1303/2013 provádí členský stát, ve kterém se daný orgán nachází.
Článek 22
Evropské seskupení pro územní spolupráci
Členské státy, které se účastní programu spolupráce, mohou využít ESÚS a učinit jej odpovědným za řízení daného programu spolupráce nebo jeho části, zejména svěřením povinností řídicího orgánu uvedenému seskupení.
Článek 23
Funkce řídicího orgánu
1. Aniž je dotčen odstavec 4 tohoto článku, řídicí orgán programu spolupráce vykonává funkce stanovené v článku 125 nařízení (EU) č. 1303/2013.
2. Řídicí orgán po konzultaci s členskými státy a jakýmikoli třetími zeměmi, které se účastní programu spolupráce, zřídí společný sekretariát.
Společný sekretariát pomáhá řídicímu orgánu a monitorovacímu výboru při výkonu jejich příslušných funkcí. Společný sekretariát také poskytuje informace potenciálním příjemcům o možnostech financování v rámci programů spolupráce a pomáhá příjemcům s uskutečňováním operací.
3. Je-li řídicím orgánem ESÚS, provádí ověření podle čl. 125 odst. 4 písm. a) nařízení (EU) č. 1303/2013 řídicí orgán nebo za jeho provedení odpovídá, a to alespoň pro ty členské státy a třetí země či území, z nichž pocházejí členové zúčastnění v ESÚS.
4. Neprovádí-li řídicí orgán ověření podle čl. 125 odst. 4 písm. a) nařízení (EU) č. 1303/2013 v celé programové oblasti nebo nejsou-li ověření pro členské státy a třetí země či území, z nichž pocházejí členové zúčastnění v ESÚS, prováděna řídicím orgánem nebo v jeho odpovědnosti v souladu s odstavcem 3, určí každý členský stát nebo každá třetí země či území, pokud přijaly pozvání k účasti v programu spolupráce, orgán či osobu odpovědnou za provádění těchto ověření v souvislosti s příjemci na svém území (dále jen „kontrolor“).
Kontroloři uvedení v prvním pododstavci mohou být tytéž orgány, které odpovídají za provádění těchto ověření u operačních programů v rámci cíle Investice pro růst a zaměstnanost, nebo v případě třetích zemí za provádění srovnatelných ověření v rámci nástrojů vnější politiky Unie.
Řídicí orgán se přesvědčí, že výdaje každého příjemce, který se účastní operace, ověřil určený kontrolor.
Každý členský stát zajistí, aby bylo možné ověřit výdaje příjemce do tří měsíců poté, co dotčený příjemce předloží příslušné dokumenty.
Každý členský stát nebo každá třetí země, pokud přijala pozvání k účasti v programu spolupráce, odpovídají za ověření prováděná na jejich území.
5. Lze-li dodání spolufinancovaných produktů nebo služeb ověřit pouze ve vztahu k celé operaci, provede ověření řídicí orgán či kontrolor členského státu, v němž se nachází hlavní příjemce.
Článek 24
Funkce certifikačního orgánu
Certifikační orgán programu spolupráce vykonává funkce stanovené v článku 126 nařízení (EU) č. 1303/2013.
Článek 25
Funkce auditního orgánu
1. Členské státy a třetí země, které se účastní programu spolupráce, mohou oprávnit auditní orgán, aby přímo vykonával funkce stanovené v článku 127 nařízení (EU) č. 1303/2013 na celém území, na něž se vztahuje program spolupráce. Specifikují, kdy auditní orgán doprovází auditor členského státu nebo třetí země.
2. Nemá-li auditní orgán oprávnění uvedené v odstavci 1, pomáhá mu skupina auditorů složená po jednom ze zástupců z každého členského státu nebo třetí země, které se účastní programu spolupráce, jež vykonává funkce stanovené v článku 127 nařízení (EU) č. 1303/2013. Každý členský stát nebo každá třetí země, pokud přijala pozvání k účasti v programu spolupráce, odpovídají za audity prováděné na jejich území.
Každý zástupce z každého členského státu či třetí země, kteří se účastní programu spolupráce, odpovídá za poskytnutí věcných prvků souvisejících s výdaji na jeho území, které auditní orgán požaduje za účelem posouzení.
Do tří měsíců od rozhodnutí o schválení programu spolupráce se zřídí skupina auditorů. Vypracuje svůj jednací řád a předsedá jí auditní orgán pro program spolupráce.
3. Auditoři jsou funkčně nezávislí na kontrolorech, kteří provádějí ověření podle článku 23.
KAPITOLA VII
Účast třetích zemí na nadnárodních a meziregionálních programech spolupráce
Článek 26
Podmínky provádění pro účast třetích zemí
Použitelné podmínky provádění programů, kterými se řídí finanční řízení a programování, monitorování, hodnocení a kontrola účasti třetích zemí prostřednictvím příspěvku ze zdrojů NPP II nebo ENS pro nadnárodní či meziregionální programy, jsou stanoveny v příslušném programu spolupráce a v případě potřeby rovněž v dohodě o financování mezi Komisí, vládami dotčených třetích zemí a členským státem, v němž sídlí řídicí orgán příslušného programu spolupráce. Podmínky provádění programu musí být v souladu s pravidly politiky soudržnosti Unie.
KAPITOLA VIII
Finanční řízení
Článek 27
Rozpočtové závazky, platby a zpětně získávané prostředky
1. Podpora z EFRR na programy spolupráce se vyplácí na jediný účet bez vnitrostátních podúčtů.
2. Řídicí orgán zajistí, aby každou částku vyplacenou v důsledku nesrovnalosti hlavní nebo jediný příjemce vrátil. Příjemci splatí hlavnímu příjemci veškeré neoprávněně vyplacené částky.
3. Jestliže se hlavnímu příjemci nepodaří zajistit splacení od ostatních příjemců nebo jestliže se řídicímu orgánu nepodaří zajistit splacení od hlavního či jediného příjemce, nahradí členský stát nebo třetí země, na jejímž území se dotčený příjemce nachází nebo v případě ESÚS je zaregistrován, řídicímu orgánu jakoukoliv částku neoprávněně vyplacenou uvedenému příjemci. Řídicí orgán odpovídá za vrácení dotčených částek do souhrnného rozpočtu Unie v souladu s rozdělením závazků mezi zúčastněnými členskými státy, jak je stanoveno v programu spolupráce.
Článek 28
Použití eura
Odchylně od článku 133 nařízení (EU) č. 1303/2013 jsou výdaje vzniklé v jiné měně než v eurech převedeny příjemci na eura s použitím měsíčního účetního směnného kurzu Komise platného v měsíci, v němž výdaj buď:
a)
nastal,
b)
byl předložen k ověření řídicímu orgánu nebo kontrolorovi v souladu s článkem 23 tohoto nařízení, nebo
c)
byl oznámen hlavnímu příjemci.
Zvolená metoda se stanoví v programu spolupráce a je platná pro všechny příjemce.
Převod ověří řídicí orgán nebo kontrolor v členském státě či třetí zemi, ve které se příjemce nachází.
KAPITOLA IX
Závěrečná ustanovení
Článek 29
Výkon přenesené pravomoci
1. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci je svěřena Komisi za podmínek stanovených v tomto článku.
2. Pravomoc přijímat akty v přenesené pravomoci uvedená v čl. 16 odst. 4 a čl. 18 odst. 1 je svěřena Komisi od 21. prosincem 2013 do 31. prosince 2020.
3. Evropský parlament nebo Rada mohou přenesení pravomocí uvedené v čl. 16 odst. 4 a čl. 18 odst. 1 kdykoli zrušit.
Rozhodnutím o zrušení se ukončuje přenesení pravomoci v něm blíže určené. Nabývá účinku prvním dnem po zveřejnění rozhodnutí v Úředním věstníku Evropské unie nebo k pozdějšímu dni, který je v něm upřesněn. Nedotýká se platnosti již platných aktů v přenesené pravomoci.
4. Přijetí aktu v přenesené pravomoci Komise neprodleně oznámí současně Evropskému parlamentu a Radě.
5. Akt v přenesené pravomoci přijatý podle čl. 16 odst. 4 a čl. 18 odst. 1 vstoupí v platnost, pouze pokud Evropský parlament ani Rada nevysloví ve lhůtě dvou měsíců ode dne, kdy jim byl tento akt oznámen, nebo pokud Evropský parlament i Rada před uplynutím této lhůty informují Komisi o tom, že námitky nevysloví. Z podnětu Evropského parlamentu nebo Rady se tato lhůta prodlouží o dva měsíce.
Článek 30
Přechodná ustanovení
1. Tímto nařízením není dotčeno pokračování ani změna, včetně úplného nebo částečného zrušení, pomoci schválené Komisí na základě nařízení (ES) č. 1080/2006 nebo jiného právního předpisu, který se použije na uvedenou pomoc ke dni 31. prosince 2013. Uvedené nařízení nebo zmíněný jiný právní předpis se na uvedenou pomoc nebo dotčené operace použijí i po 31. prosinci 2013, a to až do jejich ukončení. Pro účely tohoto odstavce zahrnuje pomoc operační programy a velké projekty.
2. Žádosti o pomoc předložené nebo schválené podle nařízení (ES) č. 1080/2006 před 1. lednem 2014 zůstávají v platnosti.
Článek 31
Přezkum
Evropský parlament a Rada přezkoumají toto nařízení do 31. prosince 2020 v souladu s článkem 178 Smlouvy o fungování EU.
Článek 32
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Články 4, 27 a 28 se použijí s účinkem ode dne 1. ledna 2014.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 17. prosince 2013.
EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS (EU) N:o 1299/2013,
annettu 17 päivänä joulukuuta 2013,
Euroopan alueellinen yhteistyö -tavoitteen tukemista Euroopan aluekehitysrahastosta koskevista erityissäännöksistä
EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka
ottavat huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 178 artiklan,
ottavat huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
sen jälkeen kun esitys lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttäväksi säädökseksi on toimitettu kansallisille parlamenteille,
ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (1),
ottavat huomioon alueiden komitean lausunnon (2),
noudattavat tavallista lainsäätämisjärjestystä
sekä katsovat seuraavaa:
(1)
Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 176 artiklassa määrätään, että Euroopan aluekehitysrahaston (EAKR) tarkoituksena on myötävaikuttaa keskeisimmän alueellisen epätasapainon poistamiseen unionissa. Tuon artiklan ja mainitun sopimuksen 174 artiklan toisen ja kolmannen kohdan mukaan EAKR:n on myötävaikutettava alueiden välisten kehityserojen sekä muita heikommassa asemassa olevien alueiden jälkeenjääneisyyden vähentämiseen; tällöin on kiinnitettävä erityistä huomiota maaseutuun, teollisuuden muutosprosessissa oleviin alueisiin sekä vakavista ja pysyvistä luontoon tai väestöön liittyvistä haitoista kärsiviin alueisiin, kuten pohjoisimpiin alueisiin, joiden väestöntiheys on erittäin alhainen, ja saaristo-, rajaseutu- ja vuoristoalueisiin.
(2)
EAKR:n, Euroopan sosiaalirahaston (ESR), koheesiorahaston, Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahaston (maaseuturahasto) sekä Euroopan meri- ja kalatalousrahaston yhteiset säännökset vahvistetaan Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) N:o 1303/2013 (3). Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksessa (EU) N:o 1301/2013 (4) vahvistetaan sitä koskevat erityissäännökset, millaisia toimia EAKR:stä voidaan rahoittaa, ja määritetään näiden toimien tavoitteet. Mainitut asetukset eivät sovellu täysin Euroopan alueellinen yhteistyö -tavoitteen erityispiirteisiin silloin, kun vähintään kaksi jäsenvaltiota tai yksi jäsenvaltio ja kolmas maa toimivat yhteistyössä. Sen vuoksi on tarpeen antaa Euroopan alueellinen yhteistyö -tavoitteen osalta erityissäännökset, jotka koskevat soveltamisalaa, maantieteellistä kattavuutta, määrärahoja, temaattista keskittämistä ja investointiprioriteetteja, suunnittelua, seurantaa ja arviointia, teknistä tukea, tukikelpoisuutta, hallinnointia, valvontaa ja nimeämistä, kolmansien maiden osallistumista sekä varainhoitoa.
(3)
Unionin koheesiopolitiikan antaman lisäarvon lisäämiseksi erityissäännöksillä olisi pyrittävä yksinkertaistamaan toimia huomattavasti kaikkien niissä mukana olevien, niin tuensaajien, ohjelmaviranomaisten, osallistuvien jäsenvaltioiden paikallisen, alueellisen tai kansallisen tason viranomaisten ja kolmansien maiden kuin komission osalta.
(4)
Unionin alueen kaikkia tasoja koskevan tasapainoisen kehityksen tukemiseksi olisi EAKR:stä Euroopan alueellinen yhteistyö -tavoitteen osalta tuettava rajat ylittävää, valtioiden välistä ja alueiden välistä yhteistyötä.
(5)
Rajat ylittävällä yhteistyöllä olisi pyrittävä ratkaisemaan raja-alueiden yhteisesti todettuja ongelmia kuten: huonot yhteydet, erityisesti tieto- ja viestintäteknologian ja liikenneinfrastruktuurin osalta, taantuvat paikalliset toimialat, epäasianmukainen liiketoimintaympäristö, paikallisten ja alueellisten hallintojen verkostojen puuttuminen, tutkimuksen ja innovoinnin vähäisyys sekä tieto- ja viestintäteknologian vähäinen hyödyntäminen, ympäristön pilaantuminen, riskien ehkäiseminen, kielteiset asenteet naapurimaan asukkaita kohtaan, ja pyrittävä hyödyntämään raja-alueiden vielä käyttämätön kasvupotentiaali (rajat ylittävän tutkimustoiminnan, innovointimahdollisuuksien ja klustereiden kehittäminen, rajat ylittävä työmarkkinoiden integrointi, oppilaitosten, myös yliopistojen, yhteistyö, terveydenhuoltolaitosten välinen yhteistyö) samalla kun kehitetään yhteistyöprosessia koko unionin yhdenmukaisen kehityksen varmistamiseksi.
(6)
Valtioiden välisellä yhteistyöllä olisi pyrittävä tehostamaan yhteistyötä toimilla, jotka johtavat unionin koheesiopolitiikan prioriteetteihin liittyvään yhdennettyyn alueelliseen kehittämiseen, ja niihin olisi kuuluttava myös rajat ylittävä merialueyhteistyö, joka ei kuulu rajat ylittävien yhteistyöohjelmien piiriin.
(7)
Alueiden välisellä yhteistyöllä olisi pyrittävä tehostamaan koheesiopolitiikkaa tukemalla alueiden välistä kokemusten vaihtoa temaattisista tavoitteista ja kaupunkialueiden kehittämisestä, mukaan lukien kaupunkien ja maaseudun väliset yhteydet, parantamaan alueellisten yhteistyöohjelmien ja toimien täytäntöönpanoa sekä edistämään alueellisen yhteenkuuluvuuden alan kehityssuuntausten analysointia tutkimusten, tiedonkeruun ja muiden toimenpiteiden avulla. Temaattisia tavoitteita koskevalla kokemusten vaihdolla olisi parannettava ensisijaisesti Investoinnit kasvuun ja työpaikkoihin -tavoitteen mukaisten toimenpideohjelmien suunnittelua ja täytäntöönpanoa, mutta myös tarvittaessa Euroopan alueellinen yhteistyö -tavoitteeseen liittyvien ohjelmien suunnittelua ja täytäntöönpanoa, mukaan lukien innovatiivisten tutkimuspainotteisten klustereiden välisen, osapuolia hyödyttävän yhteistyön sekä tutkijoiden ja tutkimuslaitosten välisen vaihdon edistäminen niin kehittyneillä kuin vähemmän kehittyneillä alueilla, ottaen huomioon kokemukset, joita on saatu tutkimuksen seitsemännen puiteohjelman osa-alueilla "Osaavat alueet" ja "Lähentymisalueiden ja syrjäisimpien alueiden tutkimuspotentiaali".
(8)
Tukikelpoisten alueiden määrittelemiseksi olisi vahvistettava objektiiviset perusteet. Tätä varten tukikelpoiset alueet ja unionin tason alueet olisi nimettävä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1059/2003 (5) mukaisen yhteisen alueluokitusjärjestelmän perusteella.
(9)
Rajat ylittävällä yhteistyöllä olisi tuettava alueita, jotka sijaitsevat maa- tai merirajoilla. Aiemmilta ohjelmakausilta saadun kokemuksen perusteella komission olisi laadittava luettelo raja-alueiden yhteistyöohjelmista tukea saavista raja-alueista entistä yksinkertaisemmalla tavalla yhteistyöohjelmittain eriteltynä. Komission olisi tätä luetteloa laatiessaan otettava huomioon mukautukset, jotka ovat tarpeen ohjelmakaudeksi 2007-2013 vahvistettujen ohjelma-alueiden johdonmukaisuuden ja jatkuvuuden takaamiseksi erityisesti maa- ja merirajoilla. Näillä mukautuksilla saatetaan pienentää tai laajentaa voimassa olevia ohjelma-alueita tai vähentää tai lisätä rajat ylittävien yhteistyöohjelmien määrää, samalla kun sallitaan mahdollinen maantieteellinen päällekkäisyys.
(10)
Komission olisi määriteltävä valtioiden välisen yhteistyön alueet ottamalla huomioon toimet, joita tarvitaan yhdennetyn alueellisen kehityksen edistämiseksi. Komission olisi näitä alueita määritellessään otettava huomioon aiemmista ohjelmista saadut kokemukset ja tarvittaessa makroalue- ja merialuestrategiat.
(11)
Sen varmistamiseksi, että kaikki unionin alueet voivat hyötyä kokemusten ja hyvien käytäntöjen vaihdosta, alueiden välisten yhteistyöohjelmien olisi katettava koko unionin alue.
(12)
On aiheellista jatkaa tai tarvittaessa käynnistää rajat ylittävää, valtioiden välistä ja alueiden välistä yhteistyötä unionin naapureina olevien kolmansien maiden kanssa, koska tällainen yhteistyö on tärkeä aluepoliittinen väline ja sen on määrä hyödyttää kolmansien maiden rajanaapureina sijaitsevien jäsenvaltioiden alueita. Tästä syystä EAKR:stä olisi annettava tukea rajat ylittäville ja merialueita koskeville ohjelmille, jotka on perustettu eurooppalaisen naapuruuden välineen (ENI) nojalla eurooppalaisen naapuruuden välinettä kaudella 2014-2020 koskevan tulevan unionin säädöksen, jäljempänä 'ENI -säädös', mukaisesti sekä liittymistä valmistelevan välineen (IPA II) liittymistä valmistelevaa tukea kaudella 2014-2020 koskevan tulevan unionin säädöksen, jäljempänä 'IPA II -säädös', mukaisesti.
(13)
Sellaisten unionin ulkopolitiikan välineistä tuettujen ulkorajoja koskevien toimien, jotka kattavat sekä unionin sisä- että ulkopuolisia raja-alueita, lisäksi olisi oltava mahdollista, että EAKR:stä tukea saavat yhteistyöohjelmat kattavat alueita sekä unionin sisällä että tietyissä tapauksissa unionin ulkopuolella, jos unionin ulkopuolella sijaitsevat alueet eivät kuulu ulkopolitiikan välineiden piiriin joko siksi, että niitä ei ole määritelty edunsaajamaiksi, tai siksi, että tällaisia ulkopolitiikan yhteistyöohjelmia ei voida perustaa. On kuitenkin tarpeen varmistaa, että EAKR:stä kolmansien maiden alueella toteutettaviin toimiin annettava tuki hyödyttää ensisijaisesti unionin alueita. Komission olisi rajat ylittäviä ja valtioiden välisiä ohjelma-alueita koskevaa luetteloa laatiessaan sisällytettävä siihen nämä rajoitteet huomioiden myös kolmansien maiden alueita.
(14)
On tarpeen vahvistaa kullekin Euroopan alueellinen yhteistyö -tavoitteen osa-alueelle varatut määrärahat siten, että keskitytään edelleen merkittävästi rajat ylittävään yhteistyöhön, mukaan lukien kunkin jäsenvaltion osuus rajat ylittävää ja valtioiden välistä yhteistyötä koskevista kokonaismääristä ja näiden osa-alueiden välisen joustavuuden jäsenvaltioille antamat mahdollisuudet, ja että syrjäisimpien alueiden yhteistyölle taataan riittävä rahoitus.
(15)
Unionin alueiden edun vuoksi olisi perustettava mekanismi, jolla EAKR:stä voidaan tukea ulkopolitiikan välineitä, kuten ENI:a ja IPA II:ta, myös silloin kun ulkopolitiikan yhteistyöohjelmia ei voida hyväksyä tai ne täytyy lopettaa. Tällä mekanismilla olisi pyrittävä optimoimaan näiden välineiden toiminta ja koordinoimaan ne mahdollisimman hyvin keskenään.
(16)
Pääosa EAKR:n rahoituksesta rajat ylittävää ja valtioiden välistä yhteistyötä koskeville ohjelmille olisi keskitettävä rajatulle määrälle temaattisia tavoitteita koheesiopolitiikan unionin laajuisten vaikutusten maksimoimiseksi. Keskittämisen olisi temaattisia tavoitteita koskevassa alueiden välisessä yhteistyössä kuitenkin näyttävä pikemminkin kunkin toimen tavoitteessa kuin temaattisten tavoitteiden määrän rajaamisessa, jotta tätä yhteistyötä voidaan hyödyntää parhaiten koheesiopolitiikan tehostamiseksi ensisijaisesti Investoinnit kasvuun ja työpaikkoihin -tavoitteen ja lisäksi tarvittaessa Euroopan alueellinen yhteistyö -tavoitteen puitteissa. Alueiden välisten muiden yhteistyöohjelmien osalta temaattisen keskittämisen olisi perustuttava kunkin ohjelman erityiseen soveltamisalaan.
(17)
Jotta saavutetaan älykkääseen, kestävään ja osallistavaan kasvuun tähtäävässä unionin strategiassa määritetyt päämäärät ja tavoitteet, EAKR:n olisi Euroopan alueellinen yhteistyö -tavoitteen avulla myötävaikutettava seuraavien temaattisten tavoitteiden toteutumiseen: osaamiseen, tutkimukseen ja innovointiin perustuva talous, mukaan lukien tukemalla yritysten ja erityisesti pienten ja keskisuurten yritysten (pk-yritykset) yhteistyötä sekä edistämällä tieto- ja viestintäteknologioita koskevien rajat ylittävien tiedonvaihtojärjestelmien perustamista; vihreämmän, resurssitehokkaamman ja kilpailukykyisemmän talouden edistäminen, mukaan lukien kestävää rajat ylittävää liikkuvuutta edistämällä; sosiaaliseen ja alueelliseen yhteenkuuluvuuteen johtavan korkean työllisyyden tukeminen, mukaan lukien toimilla, joilla tuetaan kestävää matkailua, kulttuuria ja luonnonperintöä osana alueellista strategiaa, jolla pyritään työllisyyttä edistävään kasvuun; sekä hallinnollisten valmiuksien parantaminen. Temaattisten tavoitteiden mukaista luetteloa investointiprioriteeteista olisi kuitenkin mukautettava Euroopan alueellinen yhteistyö -tavoitteen erityistarpeisiin säätämällä täydentäviä investointiprioriteetteja, joilla annetaan mahdollisuus erityisesti oikeudellisen ja hallinnollisen yhteistyön, kansalaisten ja instituutioiden välisen yhteistyön sekä työllisyyden, koulutuksen, yhteisöjen integroitumisen ja sosiaalisen osallisuuden aloilla tehtävän yhteistyön jatkumiseen rajat ylittävän yhteistyön puitteissa, sekä kehittämällä ja koordinoimalla makroalue- ja merialuestrategioita valtioiden välisen yhteistyön pohjalta. Lisäksi olisi määriteltävä erityisiä tai täydentäviä investointiprioriteetteja sellaisia tiettyjä alueiden välisiä yhteistyöohjelmia varten, joilla tuodaan esiin niiden erityistoimia.
(18)
Sosiaalista osallisuutta ja köyhyyden torjumista koskevan temaattisen tavoitteen puitteissa on tämän tavoitteen käytännön merkityksen vuoksi tarpeen varmistaa, että EAKR:stä olisi Pohjois-Irlannin ja Irlannin rajakreivikuntien välisen, rauhaan ja sovintoon liittyvän rajat ylittävän ohjelman (PEACE) osalta tuettava myös asianomaisten alueiden sosiaalista ja taloudellista vakautta erityisesti toimilla, joilla edistetään yhteisöjen välistä yhteenkuuluvuutta. Kyseisen rajat ylittävän ohjelman erityispiirteiden vuoksi tiettyjä tässä asetuksessa olevia toimien valintaa koskevia sääntöjä ei saisi soveltaa tähän rajat ylittävään ohjelmaan.
(19)
Euroopan alueellinen yhteistyö -tavoitteessa yhteistyöohjelmien sisältöä koskevia vaatimuksia on aiheellista mukauttaa niiden erityispiirteisiin. Jotta ohjelma voidaan toteuttaa tehokkaasti osallistuvien jäsenvaltioiden alueella, kyseisten vaatimusten olisi näin ollen koskettava myös tiettyjä osa-alueita, kuten tarkastuksista ja valvonnasta vastaavia elimiä, yhteisen sihteeristön perustamista koskevaa menettelyä ja vastuiden kohdentamista rahoitusoikaisuissa. Jos jäsenvaltiot ja alueet osallistuvat makroalue- ja merialuestrategioihin, asianomaisissa yhteistyöohjelmissa olisi määrättävä, miten tukitoimilla voidaan edesauttaa näitä strategioita. Alueiden välisten yhteistyöohjelmien horisontaalisen luonteen vuoksi tällaisten yhteistyöohjelmien sisältö olisi lisäksi mukautettava erityisesti nykyisten Interact- ja Espon-ohjelmien tuensaajan tai tuensaajien määritelmän osalta.
(20)
Jotta voidaan tehostaa syrjäisimpiä alueita koskevien yhteistyöohjelmiin myönnettävän, tämän asetuksen nojalla hyväksyttävän EAKR:n tuen koordinointia Euroopan kehitysrahaston (EKR), ENI:n, IPA II:n ja Euroopan investointipankin (EIP) mahdollisen lisärahoituksen kanssa, tällaisiin yhteistyöohjelmiin osallistuvien jäsenvaltioiden ja kolmansien maiden tai merentakaisten maiden tai alueiden, jälkimmäiset jäljempänä 'alueet', olisi perustettava kyseisten yhteistyöohjelmien koordinointimekanismeja koskevia sääntöjä.
(21)
On aiheellista ottaa kolmannet maat tai alueet mukaan jo yhteistyöohjelmien valmisteluvaiheeseen, jos ne ovat hyväksyneet kutsun osallistua tällaisiin ohjelmiin. Tässä asetuksessa olisi vahvistettava erityismenettelyjä tällaista mukaan ottamista varten. Kun kyseessä ovat yhteistyöohjelmat, joihin osallistuu syrjäisimpiä alueita ja kolmansia maita tai alueita, osallistuvien jäsenvaltioiden olisi vakiomenettelystä poiketen kuultava asianomaisia kolmansia maita tai alueita ennen ohjelmien toimittamista komissiolle. Jotta kolmannet maat tai alueet voisivat käytännössä osallistua paremmin yhteistyöohjelmiin, yhteistyöohjelmien sisältöä ja kolmansien maiden tai alueiden mahdollista rahoitusosuutta koskevat sopimukset olisi voitava tuoda esiin myös tällaisten kolmansien maiden tai alueiden kanssa pidettyjen neuvottelukokousten tai alueellisten yhteistyöjärjestöjen kokousten virallisesti hyväksytyissä pöytäkirjoissa. Kun otetaan huomioon yhteistyössä tapahtuvaa hallinnointia koskeva periaate ja yksinkertaistamisperiaate, toimenpideohjelmien hyväksyntämenettelyn olisi oltava sellainen, että komissio hyväksyy ainoastaan yhteistyöohjelmien keskeiset osat, kun taas ja osallistuvan jäsenvaltion tai osallistuvien jäsenvaltioiden olisi hyväksyttävä muut osat. Oikeusvarmuuden ja avoimuuden vuoksi on tarpeen varmistaa, että silloin kun osallistuva yksi tai useampi jäsenvaltio muuttaa yhteistyöohjelman jotakin osaa, joka ei edellytä komission hyväksyntää, kyseisen ohjelman hallintoviranomaisen ilmoittaa tällaisesta muutosta koskevasta päätöksestä komissiolle kuukauden kuluessa päivästä, jona muutosta koskeva päätös on tehty.
(22)
Euroopan rakenne- ja investointirahastojen olisi älykkääseen, kestävään ja osallistavaan kasvuun tähtäävän unionin strategian mukaisesti tarjottava yhdennetympi ja osallistavampi lähestymistapa paikallisten ongelmien ratkaisemiseen. Tällaisen lähestymistavan tehostamiseksi olisi EAKR:stä raja-alueille myönnettävä tuki koordinoitava maaseuturahastosta sekä Euroopan meri- ja kalatalousrahastosta myönnettävän tuen kanssa, ja tarvittaessa mukaan olisi otettava Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1302/2013 (6) mukaisesti perustettuja eurooppalaisia alueellisen yhteistyön yhtymiä, jäljempänä 'EAYY', silloin kun niiden tavoitteisiin kuuluu paikallinen kehittäminen.
(23)
Ohjelmakaudella 2007-2013 saadun kokemuksen perusteella toimien valintaperusteita olisi selkeytettävä ja tiukennettava, jotta varmistetaan, että valituksi tulee ainoastaan aidosti yhteisiä toimia. Syrjäisimpien alueiden ja kolmansien maiden tai alueiden välisten yhteistyöohjelmien erityisen toimintaympäristön ja niiden erityispiirteiden vuoksi näiden ohjelmien mukaisten toimien käsittelyä varten olisi vahvistettava kevennetyt yhteistyöedellytykset, ja niitä olisi mukautettava. Ainoan tuensaajien käsite olisi määriteltävä ja tällaisten tuensaajien olisi sallittava toteuttaa yhteistyötoimia yksinään.
(24)
Johtavilla tuensaajilla on kokonaisvastuu toimen täytäntöönpanosta, ja niiden tehtävät olisi määriteltävä.
(25)
Täytäntöönpanokertomuksia koskevat vaatimukset olisi mukautettava yhteistyön puitteisiin, ja niissä olisi otettava huomioon ohjelman täytäntöönpanon syklit. Järkevän hallinnoinnin takaamiseksi vuotuiset arviointikokoukset olisi voitava toteuttaa kirjallisessa menettelyssä.
(26)
Asetuksen (EU) N:o 1303/2013 mukaisesti hallintoviranomaisen olisi varmistettava, että yhteistyöohjelmien arvioinnit toteutetaan arviointisuunnitelman perusteella ja että ne sisältävät näiden ohjelmien vaikuttavuuden, tehokkuuden ja vaikutusten arviointeja. Ohjelmakauden aikana olisi arvioitava vähintään kerran, miten myönnetty tuki on edistänyt ohjelman tavoitteiden saavuttamista. Tällaisiin arviointeihin olisi sisällyttävä tietoa ohjelmakauden aikana ehdotetuista mukautuksista.
(27)
Ennen kuin jäsenvaltiot luonnostelevat yhteistyöohjelmansa, tämän asetuksen liitteessä olisi vahvistettava yleiset tuotosindikaattorit, joilla helpotetaan ohjelmien täytäntöönpanon arviointia ja jotka on mukautettu yhteistyöohjelmien erityispiirteisiin. Näitä indikaattoreita olisi täydennettävä ohjelmakohtaisilla tulosindikaattoreilla ja tarvittaessa ohjelmakohtaisilla tuotosindikaattoreilla.
(28)
Koska osallistujia on useammasta kuin yhdestä jäsenvaltiosta ja hallinnolliset kustannukset ovat sen vuoksi erityisesti valvonnan ja kääntämisen osalta suuremmat, teknisen tuen menojen enimmäismäärän olisi oltava suurempi kuin Investoinnit kasvuun ja työpaikkoihin -tavoitteessa. Suurempien hallinnollisten kustannusten vastapainoksi jäsenvaltioita olisi kannustettava vähentämään mahdollisuuksien mukaan yhteisten hankkeiden täytäntöönpanoon liittyvää hallinnollista taakkaa. Sellaisille yhteistyöohjelmille, joiden saama EAKR-tuki on rajallinen, olisi tehokkaiden teknisen tuen toimien riittävän rahoituksen varmistamiseksi osoitettava lisäksi teknistä tukea varten tietty vähimmäismäärä, joka voi olla yli 6 prosenttia.
(29)
Koska osallistuvia jäsenvaltioita on useampi kuin yksi, asetuksessa (EU) N:o 1303/2013 vahvistettu yleinen sääntö, jonka mukaan kukin jäsenvaltio hyväksyy kansalliset menojen tukikelpoisuussäännöt, ei ole asianmukainen Euroopan alueellinen yhteistyö -tavoitteen osalta. Ohjelmakaudella 2007-2013 saadun kokemuksen perusteella olisi laadittava selkeä menojen tukikelpoisuussääntöjä koskeva hierarkia, jonka tavoitteena ovat unionin tasolla vahvistetut menojen tukikelpoisuussäännöt tai koko yhteistyöohjelmaa koskevat tukikelpoisuussäännöt, jotta vältetään mahdolliset ristiriitaisuudet ja epäjohdonmukaisuudet eri asetusten sekä asetusten ja jäsenvaltioiden säännösten välillä. Komission olisi erityisesti hyväksyttävä ohjelmakaudella 2007-2013 saadun kokemuksen perusteella menojen tukikelpoisuussäännöt tässä asetuksessa säädetyille kustannusluokille.
(30)
Koska toimien toteutukseen osallistuu usein henkilöstöä useammasta kuin yhdestä jäsenvaltiosta ja kun otetaan huomioon niiden toimien määrä, joissa henkilöstökustannukset muodostavat merkittävän kustannuserän, olisi sovellettava kiinteämääräistä henkilöstökulukorvausta, joka perustuu yhteistyötoimien muihin välittömiin kustannuksiin, jolloin tällaisten toimien hallinnoinnissa vältytään erilliseltä kirjanpidolta.
(31)
Sääntöjä, jotka koskevat toimien sijaintia ohjelma-alueen ulkopuolella koskevaa joustoa, olisi yksinkertaistettava. Lisäksi on tuettava ja helpotettava erityisjärjestelyillä unionin naapureina olevien kolmansien maiden tai alueiden kanssa toteutettavaa tehokasta rajat ylittävää, valtioiden välistä ja alueiden välistä yhteistyötä, kun tämä on tarpeen sen varmistamiseksi, että jäsenvaltioiden alueiden kehitystä tuetaan tehokkaasti. Tästä syystä on poikkeuksellisesti tietyissä olosuhteissa asianmukaista sallia, että EAKR:stä tuetaan ohjelma-alueen unionissa sijaitsevan osan ulkopuolella ja naapureina olevien kolmansien maiden alueella toteutettavia toimia, kun niistä on hyötyä unionin alueille.
(32)
Jäsenvaltioita olisi rohkaistava uskomaan hallintoviranomaisen tehtävä jollekin EAYY:lle tai antaa tällaiselle yhtymälle vastuu sen yhteistyöohjelman osan hallinnoinnista, joka koskee kyseisen EAYY:n kattamaa aluetta.
(33)
Hallintoviranomaisen olisi perustettava yhteinen sihteeristö, jonka olisi muun muassa toimitettava tuen hakijoille tietoja, käsitellä hankehakemuksia ja avustaa tuensaajia toimien toteuttamisessa.
(34)
Hallintoviranomaisten olisi vastattava kaikista asetuksen (EU) N:o 1303/2013 säädetyistä tehtävistä, myös hallinnollisista tarkastuksista yhtenäisten standardien varmistamiseksi koko ohjelma-alueella. Jos EAYY nimetään hallintoviranomaiseksi, hallintoviranomaisen olisi kuitenkin suoritettava tällaiset tarkastukset tai vastattava niiden suorittamisesta ainakin niissä jäsenvaltioissa ja kolmansissa maissa tai alueilla, joiden edustajia on mukana EAYY:ssä, ja valvojia olisi käytettävä vain muissa jäsenvaltioissa ja kolmansissa maissa tai alueilla. Vaikka EAYY:tä ei nimetä tehtävään, osallistuvien jäsenvaltioiden olisi valtuutettava hallintoviranomainen suorittamaan kaikki ohjelma-alueen tarkastukset.
(35)
Todentamisviranomaisten olisi vastattava kaikista asetuksessa (EU) N:o 1303/2013 säädetyistä todentamisviranomaisen tehtävistä. Jäsenvaltioiden olisi voitava nimetä hallintoviranomainen suorittamaan myös todentamisviranomaisen tehtävät.
(36)
Yhden ainoan tarkastusviranomaisen olisi vastattava kaikkien asetuksessa (EU) N:o 1303/2013 säädettyjen tarkastusviranomaisen tehtävien suorittamisesta yhtenäisten standardien varmistamiseksi koko ohjelma-alueella. Mikäli tämä ei ole mahdollista, tilintarkastajaryhmän olisi voitava avustaa ohjelman tarkastusviranomaista.
(37)
Unionin taloudellisen, sosiaalisen ja alueellisen yhteenkuuluvuuden lujittamiseksi ja sen koheesiopolitiikan tehostamiseksi kolmansien maiden olisi sallittava osallistua IPA II:n ja ENI:n rahoitusosuuksien kautta valtioiden välisiin ja alueiden välisiin yhteistyöohjelmiin. Tällaisista ohjelmista osarahoitetuissa toimissa olisi kuitenkin edelleen pyrittävä edistämään koheesiopolitiikan tavoitteita, vaikka ne pantaisiin täytäntöön osittain tai kokonaisuudessaan unionin alueen ulkopuolella. Tässä yhteydessä unionin ulkoisten toimien tavoitteiden edistäminen on pelkästään satunnaista, koska yhteistyöohjelmien painopiste olisi määritettävä koheesiopolitiikan temaattisten tavoitteiden ja investointiprioriteettien mukaisesti. Jotta varmistetaan kolmansien maiden tosiasiallinen osallistuminen yhteistyöohjelmiin, joita hallinnoidaan yhteistyössä toteutettavan hallinnoinnin periaatteen mukaisesti, ohjelmien täytäntöönpanon edellytykset olisi asetettava itse yhteistyöohjelmissa ja tarpeen mukaan myös komission, kunkin asianomaisen kolmannen maan hallituksen ja kyseisen yhteistyöohjelman hallintoviranomaisen tehtävistä vastaavan jäsenvaltion välillä tehdyssä rahoitussopimuksessa. Ohjelman täytäntöönpanon edellytysten olisi oltava sopusoinnussa sovellettavan unionin lainsäädännön ja tarvittaessa osallistuvien jäsenvaltioiden tämän lainsäädännön soveltamiseen liittyvän kansallisen lainsäädännön säännösten kanssa.
(38)
Sääntöjen vastaisesti maksettujen summien takaisinperinnän osalta olisi päätettävä selkeästä rahoitusvastuuketjusta tuensaajista johtavaan tuensaajaan ja hallintoviranomaiseen ja lopulta komissioon. Olisi säädettävä jäsenvaltioiden vastuusta silloin, kun takaisinperintä ei ole mahdollinen.
(39)
Ohjelmakaudella 2007-2013 saadun kokemuksen perusteella olisi säädettävä nimenomaisesta poikkeuksesta muussa valuutassa kuin eurossa aiheutuneen menon muuntamiseksi euroiksi; muuntokurssina olisi käytettävä kuukausittaista muuntokurssia, joka on mahdollisimman lähellä menon aiheutumisen ajankohtaa taikka sen kuukauden, jona meno toimitettiin tarkastettavaksi tai jonka aikana meno ilmoitettiin johtavalle tuensaajalle, muuntokurssia. Yhteisiä yhteistyötoimia koskevat rahoitussuunnitelmat, kertomukset ja kirjanpito olisi toimitettava yksinomaan euroina yhteiselle sihteeristölle, ohjelmaviranomaisille ja seurantakomitealle. Muuntokurssien oikeellisuus olisi tarkistettava.
(40)
Yhteisten tuotosindikaattorien muuttamista ja menojen tukikelpoisuutta koskevien erityissääntöjen määrittelemiseksi komissiolle olisi siirrettävä valta hyväksyä Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 290 artiklan mukaisesti säädöksiä tämän asetuksen liitteessä säädetyn yhteisten tuotosindikaattorien luettelon muuttamisen ja yhteistyöohjelmiin liittyvien menojen tukikelpoisuutta koskevien erityissääntöjen osalta. On erityisen tärkeää, että komissio asiaa valmistellessaan toteuttaa asianmukaiset kuulemiset, myös asiantuntijatasolla. Komission olisi delegoituja säädöksiä valmistellessaan ja laatiessaan varmistettava, että asianomaiset asiakirjat toimitetaan Euroopan parlamentille ja neuvostolle yhtäaikaisesti, hyvissä ajoin ja asianmukaisesti.
(41)
Jotta voidaan varmistaa tämän asetuksen yhdenmukainen täytäntöönpano, komissiolle olisi siirrettävä täytäntöönpanovaltaa rajat ylittävien alueiden ja valtioiden välisten alueiden luetteloiden ja kaikkien yhteistyöohjelmien luettelon laatimisen, kullekin yhteistyöohjelmalle EAKR:stä myönnettävän tuen kokonaismäärän, tukitoimien luokkia koskevan nimikkeistön ja yhteistyöohjelmien mallien sekä täytäntöönpanokertomusten osalta. Tätä valtaa olisi käytettävä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 182/2011 (7) mukaisesti.
(42)
Komissiolle olisi siirrettävä täytäntöönpanovaltaa yhteistyöohjelmien tiettyjen osien hyväksymisen ja näiden osien myöhempien muutosten osalta.
(43)
Tämä asetus ei saisi vaikuttaa sellaisen tuen jatkamiseen tai muuttamiseen, jonka komissio on hyväksynyt Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1080/2006 (8) tai muun 31 päivänä joulukuuta 2013 kyseiseen tukeen sovellettavan lainsäädännön nojalla. Tuota asetusta tai tuollaista muuta sovellettavaa lainsäädäntöä olisi siten sovellettava kyseiseen tukeen tai kyseisiin hankkeisiin 31 päivän joulukuuta 2013 jälkeen niiden sulkemiseen saakka. Asetuksen (EY) N:o 1080/2006 mukaisesti esitettyjen tai hyväksyttyjen tukihakemusten olisi pysyttävä voimassa.
(44)
Jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla saavuttaa tämän asetuksen tavoitetta, joka on taloudellisen, sosiaalisen ja alueellisen yhteenkuuluvuuden vahvistaminen poistamalla keskeisintä alueellista epätasapainoa unionissa, vaan se voidaan alueiden välisten kehityserojen sekä muita heikommassa asemassa olevien alueiden jälkeenjääneisyyden sekä jäsenvaltioiden ja alueiden rahoitusvarojen rajallisuuden vuoksi saavuttaa paremmin unionin tasolla. Sen vuoksi unioni voi toteuttaa toimenpiteitä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Mainitussa artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä asetuksessa ei ylitetä sitä, mikä on tämän tavoitteen saavuttamiseksi tarpeen.
(45)
Tässä asetuksessa säädettyjen toimenpiteiden ripeän soveltamisen varmistamiseksi tämän asetuksen olisi tultava voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä,
OVAT HYVÄKSYNEET TÄMÄN ASETUKSEN:
I LUKU
Yleiset säännökset
1 artikla
Kohde ja soveltamisala
1. Tässä asetuksessa vahvistetaan Euroopan aluekehitysrahaston (EAKR) soveltamisala Euroopan alueellinen yhteistyö -tavoitteen osalta sekä annetaan mainittua tavoitetta koskevat erityissäännökset.
2. Tässä asetuksessa määritellään Euroopan alueellista yhteistyö -tavoitetta koskevat EAKR:n ensisijaiset tavoitteet ja rakenteet sekä perusteet, joilla jäsenvaltiot ja alueet voivat saada tukea EAKR:stä, EAKR:sta annettavaan tukeen käytössä olevat rahoitusvarat ja niiden jakoperusteet.
Lisäksi siinä annetaan tarvittavat säännökset Euroopan alueellinen yhteistyö -tavoitteen mukaisten toimenpideohjelmien, jäljempänä 'yhteistyöohjelmat', tehokkaan täytäntöönpanon, seurannan, rahoituksen hallinnoinnin ja valvonnan varmistamiseksi, myös siinä tapauksessa, että näihin yhteistyöohjelmiin osallistuu kolmansia maita.
3. Euroopan alueellinen yhteistyö -tavoitteeseen ja sen mukaisiin yhteistyöohjelmiin sovelletaan asetusta (EU) N:o 1303/2013 ja asetuksen (EU) N:o 1301/2013 I lukua, paitsi silloin kun tässä asetuksessa nimenomaisesti toisin säädetään ja kun näitä säännöksiä voidaan soveltaa ainoastaan Investoinnit kasvuun ja työpaikkoihin -tavoitteeseen.
2 artikla
Euroopan alueellinen yhteistyö -tavoitteen osa-alueet
Euroopan alueellinen yhteistyö -tavoitteen perusteella EAKR:stä tuetaan seuraavia osa-alueita:
1)
vierekkäisten alueiden välinen rajat ylittävä yhteistyö, jolla edistetään yhdennettyä alueellista kehitystä kahden tai useamman jäsenvaltion maa- ja meriraja-alueiden välillä tai vähintään yhden jäsenvaltion ja yhden sellaisen unionin ulkorajoihin rajoittuvan kolmannen maan, joka ei kuulu unionin ulkoisista rahoitusvälineistä tukea saavien ohjelmien piiriin, toisiinsa rajoittuvien rajaseutualueiden välillä;
2)
laajemmilla valtioiden rajat ylittävillä alueilla toteutettava valtioiden välinen yhteistyö, jossa on mukana kansallisia, alueellisia ja paikallisia kumppaneita, ja joka kattaa myös rajat ylittävän merialueiden yhteistyön silloin, kun se ei kuulu rajat ylittävään yhteistyöhön, ja jonka tavoitteena on parantaa kyseisten alueiden alueellista yhdentymistä;
3)
alueiden välinen yhteistyö, jonka tavoitteena on tehostaa koheesiopolitiikkaa edistämällä
a)
kokemusten vaihtoa, jossa keskitytään temaattisia tavoitteita koskevien hyvien käytäntöjen tunnistamiseen ja levittämiseen kumppaneiden kesken koko unionissa, mukaan lukien Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 174 artiklassa tarkoitettu alueiden kehittämisen osalta, tarkoituksin siirtää ne ensisijaisesti Investoinnit kasvuun ja työpaikkoihin -tavoitteen mukaisiin toimenpideohjelmiin, mutta tarvittaessa myös yhteistyöohjelmiin;
b)
kokemusten vaihto, joka koskee kaupunkialueiden kestävään kehitykseen liittyvien hyvien käytäntöjen tunnistamista, siirtämistä ja jakamista, kaupunki- ja maaseutualueiden väliset yhteydet mukaan lukien;
c)
kokemusten vaihto, joka koskee yhteistyöohjelmien ja -toimien täytäntöönpanoon sekä EAYY:iden käyttöön liittyvien hyvien käytäntöjen ja innovatiivisten toimintatapojen tunnistamista, siirtämistä ja jakamista;
d)
alueellisen yhteenkuuluvuuden tavoitteisiin, mukaan lukien taloudellisen ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden alueelliset näkökohdat, ja unionin alueen tasapainoiseen kehitykseen liittyvien kehityssuuntausten analysointi tutkimusten, tiedonkeruun ja muiden toimenpiteiden avulla.
3 artikla
Maantieteellinen kattavuus
1. Rajat ylittävän yhteistyön osalta annettavan tuen piiriin kuuluvat unionin NUTS 3- tason alueet kaikilla sisäisillä maarajoilla ja sellaisilla ulkoisilla maarajoilla, jotka eivät kuulu unionin ulkoisista rahoitusvälineistä tuettavien ohjelmien piiriin, sekä kaikki sellaiset NUTS 3 -tason alueet unionin merirajoilla, joiden välinen etäisyys on enintään 150 kilometriä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta mukautuksia, jotka voivat olla tarpeen ohjelmakaudella 2007-2013 vahvistettujen ohjelma-alueiden johdonmukaisuuden ja jatkuvuuden takaamiseksi.
Komissio antaa täytäntöönpanosäädöksillä päätöksen, jossa vahvistetaan luettelo tukea saavista, yhteistyöohjelmittain eritellyistä rajat ylittävistä alueista. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään asetuksen (EU) N:o 1303/2013 150 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua neuvoa-antavaa menettelyä noudattaen.
Luettelossa on määriteltävä myös ne unionin NUTS 3 -tason alueet, jotka otetaan huomioon myönnettäessä EAKR:stä tukea rajat ylittävälle yhteistyölle kaikilla sisäisillä rajoilla sekä unionin ulkoisten rahoitusvälineiden piiriin kuuluvilla ulkorajoilla; näitä rahoitusvälineitä ovat esimerkiksi ENI-säädöksen perusteella ENI ja IPA II -säädöksen perusteella IPA II.
Jäsenvaltiot voivat rajat ylittävien yhteistyöohjelmien luonnoksia toimittaessaan asianmukaisesti perustelluissa tapauksissa ja rajat ylittävien alueiden yhtenäisyyden varmistamiseksi pyytää, että muita NUTS 3 -tason alueita kuin ne, jotka on lueteltu toisessa alakohdassa tarkoitetussa päätöksessä, lisätään tiettyyn rajat ylittävän yhteistyön alueeseen.
Komissio voi yhden tai useamman asianomaisen jäsenvaltion jäsenvaltioiden pyynnöstä rajat ylittävän yhteistyön helpottamiseksi syrjäisimpien alueiden merirajoilla sisällyttää toisessa alakohdassa tarkoitetussa päätöksessä lueteltuihin rajat ylittäviin alueisiin, jotka voivat saada tukea asianomaisilta jäsenvaltioilta, syrjäisimpien alueiden enintään 150 kilometrin etäisyydellä toisistaan olevilla merirajoilla sijaitsevia NUTS 3 -tason alueita, sanotun kuitenkaan rajoittamatta ensimmäisen alakohdan säännösten soveltamista.
2. Rajat ylittävissä yhteistyöohjelmissa voi olla mukana Norjan ja Sveitsin alueita sekä myös Liechtensteinin, Andorran, Monacon ja San Marinon sekä syrjäisimpien alueiden naapureina sijaitsevia kolmansia maita, joiden on kaikkien oltava NUTS 3 -tason alueita vastaavia alueita, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 20 artiklan 2 ja 3 kohdan soveltamista.
3. Valtioiden välistä yhteistyötä varten komissio antaa täytäntöönpanosäädöksillä päätöksen, jossa vahvistetaan luettelo tukikelpoisista valtioiden välisistä, yhteistyöohjelmittain eritellyistä alueista, jotka ovat NUTS 2 -tason alueita, ja varmistaa tuolloin tällaisen yhteistyön jatkuvuuden aiempiin ohjelmiin perustuvilla laajemmilla yhtenäisillä alueilla ottaen tarvittaessa huomioon makroalue- ja merialuestrategiat. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään asetuksen (EU) N:o 1303/2013 150 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua neuvoa-antavaa menettelyä noudattaen.
Jäsenvaltiot voivat valtioiden välisten yhteistyöohjelmien luonnoksia toimittaessaan pyytää ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetussa päätöksessä lueteltuihin alueisiin rajoittuvien muiden NUTS 2 -tason alueiden lisäämistä tiettyyn valtioiden väliseen yhteistyöalueeseen. Jäsenvaltioiden on perusteltava tällainen pyyntö.
4. Rajoittamatta 20 artiklan 2 ja 3 kohdan soveltamista valtioiden välisen yhteistyön ohjelmissa voi olla mukana alueita, jotka kuuluvat mihin tahansa seuraaviin kolmansiin maihin tai alueisiin:
a)
tämän artiklan 2 kohdassa luetellut tai tarkoitetut kolmannet maat tai niiden alueet; ja
b)
Färsaaret ja Grönlanti.
Rajoittamatta 20 artiklan 2 ja 3 kohdan soveltamista valtioiden välisissä yhteistyöohjelmissa voi olla mukana myös sellaisten kolmansien maiden alueita, jotka saavat tukea unionin ulkoisista rahoitusvälineistä; näitä rahoitusvälineitä ovat esimerkiksi ENI-säädöksen perusteella ENI, mukaan lukien asianomaiset Venäjän federaation alueet, ja IPA II -säädöksen perusteella IPA II. ENI:n ja IPA II:n tukea kyseisille ohjelmille vastaavat vuotuiset määrärahat annetaan käyttöön edellyttäen, että ohjelmissa käsitellään riittävästi asianomaisia ulkoisen yhteistyön tavoitteita.
Tällaisten alueiden on oltava NUTS 2 -tason alueita vastaavia alueita.
5. Alueiden välisen yhteistyön osalta EAKR:n tuki kattaa koko unionin alueen.
Rajoittamatta 20 artiklan 2 ja 3 kohdan soveltamista alueiden välisissä ohjelmissa voivat olla mukana tämän artiklan 4 kohdan ensimmäisen alakohdan a ja b alakohdassa tarkoitetut kolmannet maat tai alueet kokonaisuudessaan tai osittain.
6. Kolmansien maiden alueet tai 2 ja 4 kohdassa tarkoitetut alueet on tiedotustarkoituksessa mainittava 1 ja 3 kohdassa tarkoitetuissa luetteloissa.
7. Ohjelmien täytäntöönpanon tehostamiseksi syrjäisimmät alueet voivat asianmukaisesti perustelluissa tapauksissa sisällyttää yhteen ainoaan alueellisen yhteistyön ohjelmaan EAKR:stä rajat ylittävään ja valtioiden väliseen yhteistyöhön osoitetut määrät, mukaan lukien 4 artiklan 2 kohdassa säädetty lisämääräraha, noudattaen sääntöjä, joita sovelletaan kuhunkin näistä osoitetuista määristä.
4 artikla
Euroopan alueellinen yhteistyö -tavoitteen määrärahat
1. Euroopan alueellista yhteistyötä koskevan tavoitteen määrärahat ovat 2,75 prosenttia EAKR:n, ESR:n ja koheesiorahaston talousarviositoumuksiin ohjelmakaudella 2014-2020 käytettävissä olevista kokonaismäärärahoista, jotka on esitetty asetuksen (EU) N:o 1303/2013 91 artiklan 1 kohdassa (niiden kokonaismäärä on 8 948 259 330 euroa), ja ne osoitetaan seuraavasti:
a)
74,05 prosenttia (eli yhteensä 6 626 631 760 euroa) rajat ylittävälle yhteistyölle;
b)
20,36 prosenttia (eli yhteensä 1 821 627 570 euroa) valtioiden väliselle yhteistyölle;
c)
5,59 prosenttia (eli yhteensä 500 000 000 euroa) alueiden väliselle yhteistyölle.
2. Euroopan alueellinen yhteistyö -tavoitteen mukaisten ohjelmien osalta syrjäisimmille alueille osoitetaan tukea vähintään 150 prosenttia niiden EAKR:stä ohjelmakaudella 2007-2013 yhteistyöohjelmiin saamasta tuesta. Lisäksi alueiden väliselle yhteistyölle kohdennetuista määrärahoista varataan 50 000 000 euroa syrjäisimpien alueiden yhteistyötä varten. Tähän lisämäärärahaan sovelletaan temaattisen keskittämisen osalta 6 artiklan 1 kohtaa.
3. Komissio ilmoittaa kullekin jäsenvaltiolle sen osuuden 1 kohdan a ja b alakohdassa tarkoitettua rajat ylittävää ja valtioiden välistä yhteistyötä koskevista kokonaismääristä vuosittain eriteltynä. Jäsenvaltioittain tehtävässä erittelyssä perusteena käytetään 3 artiklan 1 kohdan toisessa alakohdassa ja 3 artiklan 3 kohdan ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettujen alueiden väestömäärää.
Kunkin jäsenvaltion on ensimmäisen alakohdan mukaisesti ilmoitettujen määrien perusteella ilmoitettava komissiolle, onko se käyttänyt ja miten se on käyttänyt 5 artiklassa säädettyä siirtomahdollisuutta ja miten varat ovat tämän seurauksena jakautuneet niiden rajat ylittävien ja valtioiden välisten ohjelmien kesken, joihin kyseinen jäsenvaltio osallistuu. Komissio antaa täytäntöönpanosäädöksillä jäsenvaltioiden toimittamien tietojen perusteella päätöksen, jossa vahvistetaan luettelo kaikista yhteistyöohjelmista ja ilmoitetaan EAKR:n tuen kokonaismäärä ohjelmittain. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään asetuksen (EU) N:o 1303/2013 150 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua neuvoa-antavaa menettelyä noudattaen.
4. Komissio ja asianomaiset jäsenvaltiot vahvistavat EAKR:stä ENI:n mukaisille rajat ylittäville ja merialueita koskeville ohjelmille sekä IPA II:n mukaisille rajat ylittäville ohjelmille annettavan rahoitusosuuden. Kullekin jäsenvaltiolle vahvistettua EAKR:n rahoitusosuutta ei saa myöhemmin jakaa uudelleen asianomaisten jäsenvaltioiden kesken.
5. EAKR:stä myönnetään tukea yksittäisille rajat ylittäville ja merialueita koskeville ENI:n ohjelmille ja rajat ylittäville IPA II:n mukaisille ohjelmille edellyttäen, että ENI:sta ja IPA II:sta myönnetään tukea vähintään vastaava määrä. Tähän vastaavuuteen sovelletaan ENI-säädöksessä tai IPA II -säädöksessä vahvistettua enimmäismäärää.
6. EAKR:stä rajat ylittäville ja merialueita koskeville ENI:n ohjelmille ja rajat ylittäville IPA II:n mukaisille ohjelmille annettavaa tukea vastaavat vuotuiset määrärahat merkitään vuoden 2014 talousarviomenettelyssä kyseisten välineiden asianmukaisiin budjettikohtiin.
7. Vuosina 2015 ja 2016 EAKR:stä sellaisille ENI:n ja IPA II:n mukaisille ohjelmille myönnettävä vuotuinen rahoitusosuus, joiden osalta komissiolle ei ole toimitettu 30 päivään kesäkuuta mennessä ENI:n mukaista rajat ylittävää tai merialueita koskevaa ohjelmaa ja IPA II:n mukaista rajat ylittävää ohjelmaa ja jota ei ole kohdennettu uudelleen toiselle samaan ulkoisten yhteistyöohjelmien luokkaan kuuluvalle ohjelmalle, kohdennetaan sellaisille 1 kohdan a alakohdan mukaisille sisäisille rajat ylittäville yhteistyöohjelmille, joihin yksi tai useampi asianomainen jäsenvaltio osallistuu.
Jos ENI:n mukaista rajat ylittävää ja merialueita koskevaa ohjelmaa ja IPA II:n mukaista rajat ylittävää ohjelmaa ei ole 30 päivään kesäkuuta 2017 mennessä edelleenkään toimitettu komissiolle, koko 4 kohdassa tarkoitettu näille ohjelmille jäljellä oleville vuosille vuoteen 2020 saakka myönnettävä EAKR:n rahoitusosuus, jota ei ole kohdennettu uudelleen toiselle samaan ulkoisten yhteistyöohjelmien luokkaan kuuluvalle ohjelmalle, kohdennetaan sellaisille 1 kohdan a alakohdan mukaisille sisäisille rajat ylittäville yhteistyöohjelmille, joihin yksi tai useampi asianomainen jäsenvaltio osallistuu.
8. Komission hyväksymiä 4 kohdassa tarkoitettuja rajat ylittäviä ja merialueita koskevia ohjelmia ei jatketa, tai varojen kohdentamista ohjelmille vähennetään sovellettavien sääntöjen ja menettelyjen mukaisesti, erityisesti jos:
a)
yksikään ohjelmaan osallistuvista kumppanimaista ei ole allekirjoittanut asianomaista rahoitussopimusta ENI -säädöksen tai IPA II -säädöksen mukaisesti asetettuun määräaikaan mennessä, tai
b)
ohjelmaa ei voida toteuttaa suunnitellulla tavalla osallistuvien maiden välisissä suhteissa ilmenneiden ongelmien vuoksi.
Tällaisissa tapauksissa 4 kohdassa tarkoitettu EAKR-tuki, joka vastaa vuotuisia eriä, joita ei vielä ole sidottu, tai vuotuisia eriä, jotka on sidottu ja vapautettu kokonaan tai osittain saman varainhoitovuoden aikana ja joita ei ole kohdennettu uudelleen toiselle samaan ulkoisten yhteistyöohjelmien luokkaan kuuluvalle ohjelmalle, kohdennetaan sellaisille 1 kohdan a alakohdan mukaisille sisäisille rajat ylittäville yhteistyöohjelmille, joihin yksi tai useampi asianomainen jäsenvaltio osallistuu, jos kyseinen yksi tai useampi jäsenvaltio sitä pyytää.
9. Komissio toimittaa vuotuisen yhteenvedon tämän artiklan mukaisesti EAKR:stä rahoitettavien ENI:n mukaisten rajat ylittävien ja merialueita koskevien ohjelmien sekä IPA II:n mukaisten rajat ylittävien ohjelmien rahoituksen toteuttamisesta asetuksen N:o 1303/2013 150 artiklan 1 kohdan nojalla perustetulle komitealle.
5 artikla
Siirtomahdollisuus
Kukin jäsenvaltio voi siirtää enintään 15 prosenttia kunkin 4 artiklan 1 kohdan a ja b alakohdassa tarkoitetun osa-alueen määrärahastaan osa-alueesta toiseen.
II LUKU
Temaattinen keskittäminen ja investointiprioriteetit
6 artikla
Temaattinen keskittäminen
1. Vähintään 80 prosenttia EAKR:stä kullekin rajat ylittävää ja valtioiden välistä yhteistyötä koskevalle ohjelmalle annettavista tuista keskitetään enintään neljään asetuksen (EU) N:o 1303/2013 9 artiklan ensimmäisessä kohdassa esitettyyn temaattiseen tavoitteeseen.
2. Tämän asetuksen 2 artiklan 3 kohdan a alakohdassa tarkoitettuihin alueiden välisiin yhteistyöohjelmiin voidaan valita kaikki asetuksen (EU) N:o 1303/2013 9 artiklan ensimmäisessä kohdassa säädetyt temaattiset tavoitteet.
7 artikla
Investointiprioriteetit
1. EAKR edistää asetuksen (EU) N:o 1301/2013 3 artiklassa vahvistetun soveltamisalansa puitteissa asetuksen (EU) N:o 1303/2013 9 artiklan ensimmäisessä kohdassa esitettyjen temaattisten tavoitteiden saavuttamista rajat ylittäviin, valtioiden välisiin ja alueiden välisiin yhteistyöohjelmiin kuuluvilla yhteisillä toimilla. Niiden investointiprioriteettien lisäksi, joista on säädetty asetuksen (EU) N:o 1301/2013 5 artiklassa, EAKR:stä voidaan tukea myös seuraavia Euroopan alueellisen yhteistyön osa-alueisiin liittyvien temaattisten tavoitteiden investointiprioriteetteja:
a)
rajat ylittävässä yhteistyössä:
i)
kestävien ja laadukkaiden työpaikkojen edistäminen ja työvoiman liikkuvuuden tukeminen yhdentämällä rajat ylittäviä työmarkkinoita, mukaan lukien rajat ylittävä liikkuvuus, yhteiset paikalliset työllisyysaloitteet, tiedotus ja neuvontapalvelut ja yhteinen koulutus;
ii)
sosiaalisen osallisuuden edistäminen sekä köyhyyden ja syrjinnän torjunta edistämällä sukupuolten tasa-arvoa, yhtäläisiä mahdollisuuksia ja yhteisöjen integroitumista yli rajojen;
iii)
investoiminen koulutukseen, mukaan lukien ammatilliseen koulutukseen ja elinikäiseen oppimiseen kehittämällä ja toteuttamalla yhteisiä yleissivistävän ja ammatillisen koulutuksen järjestelmiä;
iv)
viranomaisten ja sidosryhmien institutionaalisten valmiuksien ja tehokkaan julkishallinnon edistäminen parantamalla oikeudellista ja hallinnollista yhteistyötä sekä kansalaisten ja instituutioiden välistä yhteistyötä;
b)
valtioiden välisessä yhteistyössä: viranomaisten ja sidosryhmien institutionaalisten valmiuksien ja tehokkaan julkishallinnon edistäminen kehittämällä ja koordinoimalla makroalue- ja merialuestrategioita;
c)
alueiden välisessä yhteistyössä: viranomaisten ja sidosryhmien institutionaalisten valmiuksien ja tehokkaan julkishallinnon edistäminen seuraavin toimin:
i)
hyvien käytäntöjen ja asiantuntemuksen levittäminen ja kaupunkialueiden kestävään kehitykseen liittyvien kokemusten vaihdosta saatujen tulosten hyödyntäminen, mukaan lukien kaupunkien ja maaseudun väliset yhteydet 2 artiklan 3 kohdan b alakohdan mukaisesti;
ii)
kokemusten vaihdon edistäminen alueellisten yhteistyöohjelmien ja -toimien tehokkuuden ja EAYY:iden käytön lisäämiseksi 2 artiklan 3 kohdan c alakohdan mukaisesti;
iii)
tietopohjan vahvistaminen koheesiopolitiikan tehokkuuden lisäämiseksi ja temaattisten tavoitteiden saavuttamiseksi analysoimalla kehityssuuntauksia 2 artiklan 3 kohdan d alakohdan mukaisesti.
2. Rajat ylittävän PEACE -ohjelman osalta sekä osana sosiaalista osallisuutta ja köyhyyden ja syrjinnän torjumista koskevaa temaattista tavoitetta EAKR:llä edistetään myös asianomaisten alueiden sosiaalista ja taloudellista vakautta erityisesti toimilla, joilla edistetään yhteisöjen välistä yhteenkuuluvuutta.
III LUKU
Ohjelmatyö
8 artikla
Yhteistyöohjelmien sisältö, hyväksyminen ja muuttaminen
1. Yhteistyöohjelma koostuu toimintalinjoista. Toimintalinja vastaa yhtä temaattista tavoitetta, ja se käsittää yhden tai useamman kyseisen temaattisen tavoitteen investointiprioriteetin tämän asetuksen 6 ja 7 artiklan mukaisesti, sanotun kuitenkaan rajoittamatta asetuksen N:o 1303/2013 59 artiklan soveltamista. Tarvittaessa ja jotta voidaan lisätä sillä johdonmukaisen ja yhdennetyn lähestymistavan avulla olevaa vaikuttavuutta ja tehokkuutta älykkääseen, kestävään ja osallistavaan kasvuun tähtäävän unionin strategian tavoitteiden saavuttamiseksi, toimintalinjaan voidaan asianmukaisesti perustelluissa tapauksissa liittää yksi tai useampi täydentävä investointiprioriteetti muista temaattisista tavoitteista, jotta toimintalinjaa edistävä vaikutus olisi mahdollisimman suuri.
2. Yhteistyöohjelmalla on edistettävä älykkääseen, kestävään ja osallistavaan kasvuun tähtäävää unionin strategiaa sekä taloudellisen, sosiaalisen ja alueellisen yhteenkuuluvuuden tavoitteen saavuttamista, ja siinä on määritettävä:
a)
perustelut temaattisten tavoitteiden valinnalle, vastaavat investointiprioriteetit ja määrärahat ottaen huomioon asetuksen (EU) No 1303/2013 liitteessä I säädetty yhteinen strategiakehys, joka perustuu analyysiin koko ohjelma-alueen tarpeista ja näihin tarpeisiin vastaamiseksi valitusta strategiasta, jossa puututaan tarvittaessa rajat ylittävän infrastruktuurin puuttuviin yhteyksiin, ottaen huomioon asetuksen (EU) No 1303/2013 55 artiklan mukaisesti toteutetun ennakkoarvioinnin tulokset;
b)
kunkin toimintalinjan osalta, teknistä tukea lukuun ottamatta:
i)
investointiprioriteetit ja niitä vastaavat erityistavoitteet;
ii)
ohjelmatyön tulossuuntautuneisuuden vahvistamiseksi kunkin erityistavoitteen odotetut tulokset ja vastaavat tulosindikaattorit sekä perustaso ja tavoitearvo 16 artiklan mukaisesti, tarvittaessa määrällisinä;
iii)
kuvaus kunkin investointiprioriteetin mukaisesti tuettavien toimenpiteiden tyypistä ja esimerkeistä ja niiden odotetusta vaikutuksesta i alakohdassa tarkoitettujen erityistavoitteiden saavuttamiseen, mukaan lukien toimien valintaa ohjaavat periaatteet ja tapauksen mukaan pääasialliset kohderyhmät, erityiset kohdealueet, tuensaajien tyypit, rahoitusvälineiden suunniteltu käyttö ja suurhankkeet;
iv)
kunkin investointiprioriteetin yhteiset ja ohjelmakohtaiset tuotosindikaattorit, joiden odotetaan vaikuttavan tuloksiin, määrällinen tavoitearvo mukaan luettuna, 16 artiklan mukaisesti;
v)
määritellyt täytäntöönpanovaiheet sekä taloudelliset ja tuotosindikaattorit sekä, jos se on tarpeen, tulosindikaattorit, joita on määrä käyttää tuloskehyksen mukaisina välitavoitteina ja tavoitteina asetuksen (EU) N:o 1303/2013 21 artiklan 1 kohdan ja mainitun asetuksen liitteen II mukaisesti;
vi)
tarvittaessa yhteenveto teknisen tuen käyttöä koskevasta suunnitelmasta, mukaan luettuina tarvittaessa toimenpiteet ohjelmien hallintoon ja valvontaan osallistuvien viranomaisten ja tuensaajien hallinnollisten valmiuksien parantamiseksi ja tarvittaessa toimet asiaankuuluvien kumppanien hallinnollisten valmiuksien parantamiseksi, jotta ne voivat osallistua ohjelmien täytäntöönpanoon;
vii)
vastaavat tukitoimien luokat, jotka perustuvat komission hyväksymään nimikkeistöön, sekä suunnitelman mukaisten varojen ohjeellinen jakautuminen;
c)
kunkin tekniseen tukeen liittyvän toimintalinjan osalta:
i)
erityistavoitteet;
ii)
kunkin erityistavoitteen odotetut tulokset ja, silloin kun se on objektiivisesti perusteltua ottaen huomioon toimenpiteiden sisältö, vastaavat tulosindikaattorit sekä perustaso ja tavoitearvo 16 artiklan mukaisesti;
iii)
kuvaus tuettavista toimenpiteistä ja niiden odotetusta vaikutuksesta i alakohdassa tarkoitettujen erityistavoitteiden saavuttamiseen;
iv)
tuotosindikaattorit, joiden odotetaan vaikuttavan tuloksiin;
v)
vastaavat tukitoimien luokat, jotka perustuvat komission hyväksymään nimikkeistöön, sekä suunnitelman mukaisten varojen ohjeellinen jakautuminen;
edellä olevaa ii alakohtaa ei sovelleta, jos unionin rahoitusosuus toimintalinjaan tai -linjoihin, jotka koskevat teknistä apua yhteistyöohjelmassa, ei ole suurempi kuin ylitä 15 000 000 euroa;
d)
rahoitussuunnitelma, joka sisältää seuraavat taulukot (ilman erittelyä osallistuvien jäsenvaltioiden mukaan):
i)
taulukko, joka sisältää asetuksen (EU) N:o 1303/2013 60, 120 ja 121 artiklassa säädettyjen rahoitusosuuksia koskevien sääntöjen mukaisesti EAKR:n tukeen varattujen kokonaismäärärahojen vuosikohtaisen jaon;
ii)
taulukko, jossa täsmennetään EAKR:n tuen ja kansallisen yhteisrahoituksen kokonaismäärärahat koko ohjelmakauden, yhteistyöohjelman ja kunkin toimintalinjan osalta. Niiden toimintalinjojen osalta, joissa yhdistetään eri temaattisiin tavoitteisiin kuuluvia investointiprioriteetteja, taulukossa on esitettävä tuen kokonaismäärärahat ja kansallinen yhteisrahoitus kunkin vastaavan temaattisen tavoitteen osalta. Mikäli kansallinen yhteisrahoitus koostuu julkisesta ja yksityisestä yhteisrahoituksesta, taulukossa esitetään rahoituksen viitteellinen jakautuminen julkisten ja yksityisten osuuksien kesken. Siinä annetaan tiedoksi ohjelmaan osallistuvien kolmansien maiden rahoitusosuus sekä EIP:n suunniteltu osallistuminen rahoitukseen;
e)
luettelo suurhankkeista, jotka on suunniteltu pantavaksi täytäntöön ohjelmakauden aikana.
Komissio hyväksyy täytäntöönpanosäädöksiä, jotka sisältävät ensimmäisen kohdan b alakohdan vii alakohdassa ja c alakohdan v alakohdassa tarkoitetun nimikkeistön. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään asetuksen (EU) N:o 1303/2013 150 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua tarkastelumenetelmää noudattaen.
3. Yhteistyöohjelmassa on sen sisältö ja tavoitteet huomioon ottaen esitettävä kuvaus aluekehitystä koskevasta yhdennetystä lähestymistavasta, myös suhteessa Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 174 artiklan 3 kohdassa tarkoitettuihin alueisiin ja aloihin, ottamalla huomioon osallistuvien jäsenvaltioiden kumppanuussopimukset, ja siitä on ilmettävä, miten tämä asianomainen yhteistyöohjelma vaikuttaa sen tavoitteiden ja odotettujen tulosten saavuttamiseen, sekä esitettävä tarvittaessa seuraavat:
a)
yhteisölähtöistä paikallista kehittämistä koskevien välineiden käyttöä koskeva lähestymistapa ja periaatteet sen täytäntöönpanon alueiden määrittämiseksi;
b)
niiden kaupunkialueiden määrittämistä koskevat periaatteet, joissa yhdennettyjä kestävää kaupunkikehitystä koskevia toimia aiotaan toteuttaa, sekä tällaisia toimia koskevat EAKR-tuen alustavat määrärahat;
c)
11 artiklassa tarkoitettua yhdennettyjen alueellisten investointien välineen käyttöä muissa kuin b alakohdassa tarkoitetuissa tapauksissa koskeva lähestymistapa ja niiden alustavat määrärahat kustakin toimintalinjasta;
d)
jos jäsenvaltiot ja alueet osallistuvat makroalue- ja merialuestrategioihin, suunniteltujen tukitoimien yhteistyöohjelman mukainen vaikutus näihin strategioihin, asianomaisen jäsenvaltion osoittaman ohjelma-alueen tarpeista riippuen ja ottaen tarvittaessa huomioon näissä strategioissa määritetyt strategisesti tärkeät hankkeet.
4. Yhteistyöohjelmassa on lisäksi esitettävä
a)
yhteistyöohjelmaa koskevat täytäntöönpanosäännökset, joissa
i)
yksilöidään hallintoviranomainen, todentamisviranomainen ja tarvittaessa tarkastusviranomainen;
ii)
yksilöidään yksi tai useampi elin, joka on nimetty suorittamaan valvontatehtäviä;
iii)
yksilöidään yksi tai useampi elin, joka on nimetty vastaamaan tarkastusten suorittamisesta;
iv)
säädetään yhteisen sihteeristön perustamista koskeva menettely;
v)
esitetään tiivistetty kuvaus hallinto- ja valvontajärjestelmistä;
vi)
esitetään jaottelu rahoitusvastuista osallistuvien jäsenvaltioiden välillä hallintoviranomaisen tai komission mahdollisesti tekemien rahoitusoikaisujen varalta;
b)
elin, jolle komissio suorittaa maksut;
c)
toimenpiteet, jotka on toteutettu sen varmistamiseksi, että asetuksen (EU) N:o 1303/2013 5 artiklassa tarkoitetut kumppanit osallistuvat yhteistyöohjelman valmisteluun, sekä näiden kumppanien asema yhteistyöohjelman valmistelussa ja täytäntöönpanossa, mukaan lukien niiden osallistuminen seurantakomiteaan.
5. Yhteistyöohjelmassa on vahvistettava myös seuraavat seikat, ottaen huomioon kumppanuussopimusten sisältö ja jäsenvaltioiden institutionaaliset ja oikeudelliset puitteet:
a)
mekanismit, joilla varmistetaan tehokas koordinointi EAKR:n, ESR:n, koheesiorahaston, maaseuturahaston, Euroopan meri- ja kalatalousrahaston sekä muiden unionin ja kansallisten rahoitusvälineiden, mukaan lukien koordinointi ja mahdollinen yhdistäminen Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1316/2013 (9) mukaisen Verkkojen Eurooppa -välineen kanssa, samoin kuin Euroopan investointipankin (EIP), ENI:n, EKR:n ja IPA II:n kanssa, ottaen huomioon asetuksen (EU) N:o 1303/2013 liitteen I säännökset, kun jäsenvaltiot ja kolmannet maat tai alueet osallistuvat yhteistyöohjelmiin, joihin sisältyy EAKR:n syrjäisimpien alueiden määrärahojen käyttö sekä EKR:n rahoitusta, ja asianmukaisen tason koordinointimekanismit, joilla helpotetaan näiden määrärahojen ja varojen käytön tehokasta koordinointia;
b)
yhteenveto tuensaajille aiheutuvan hallinnollisen taakan arvioinnista ja tarvittaessa hallinnollisen taakan keventämiseksi suunnitellut toimet ja näiden toimien alustava aikataulu.
6. Edellä 2 kohdan ensimmäisen alakohdan a alakohdassa, 2 kohdan ensimmäisen alakohdan b alakohdan i-vii alakohdassa, 3 kohdassa ja 5 kohdan a alakohdassa vaaditut tiedot on mukautettava 2 artiklan 3 kohdan b, c ja d alakohdan mukaisiin yhteistyöohjelmien erityispiirteisiin. Edellä 2 kohdan ensimmäisen alakohdan e alakohdan sekä 5 kohdan b alakohdan nojalla vaadittuja tietoja ei sisällytetä tämän asetuksen 2 artiklan 3 kohdan c ja d alakohdan mukaisiin yhteistyöohjelmiin.
7. Kuhunkin yhteistyöohjelmaan on, tarvittaessa ja riippuen asian merkityksellisyyttä ohjelmien sisällön ja tavoitteiden kannalta koskevasta jäsenvaltion asianmukaisesta arviosta, sisällyttävä kuvaus
a)
erityistoimista, joilla toimien valinnassa otetaan huomioon ympäristönsuojelun vaatimukset, resurssitehokkuus, ilmastonmuutoksen lieventäminen ja siihen sopeutuminen, selviytymis- ja palautumiskyky katastrofitilanteissa sekä riskien ehkäiseminen ja riskinhallinta;
b)
erityistoimista, joilla edistetään yhtäläisiä mahdollisuuksia ja ehkäistään sukupuoleen, rotuun tai etniseen alkuperään, uskontoon tai vakaumukseen, vammaisuuteen, ikään tai sukupuoliseen suuntautumiseen perustuvaa syrjintää yhteistyöohjelman valmistelussa, suunnittelussa ja toteuttamisessa sekä erityisesti rahoituksen saannissa ottaen huomioon tällaisten syrjinnän vaarassa olevien kohderyhmien tarpeet ja etenkin vaatimukset, joilla varmistetaan vammaisten henkilöiden osallistumismahdollisuudet;
c)
yhteistyöohjelman vaikutuksesta miesten ja naisten välisen tasa-arvon edistämiseen sekä tarvittaessa järjestelyt sukupuolinäkökohtien integroimiseksi ohjelman ja toimien tasolla.
Ensimmäisen alakohdan a ja b alakohtaa ei sovelleta 2 artiklan 3 kohdan b, c ja d alakohdan mukaisiin yhteistyöohjelmiin.
8. Edellä olevan 2 artiklan 3 kohdan c ja d alakohdan mukaisissa yhteistyöohjelmissa on määriteltävä tuensaaja tai tuensaajat, ja niissä voidaan määritellä tuen myöntämismenettely.
9. Ennen yhteistyöohjelman toimittamista komissiolle on siihen osallistuvien jäsenvaltioiden ja soveltuvin osin kolmansien maiden tai alueiden, jos ne ovat hyväksyneet kutsun osallistua yhteistyöohjelmaan, vahvistettava kirjallisesti hyväksyvänsä yhteistyöohjelman sisällön. Hyväksyntä sisältää myös kaikkien osallistuvien jäsenvaltioiden ja soveltuvin osin kolmansien maiden tai alueiden sitoumuksen tarvittavan osarahoituksen järjestämiseen yhteistyöohjelman toteuttamiseksi ja soveltuvin osin sitoumuksen kolmansia maita tai alueita koskevaan rahoitusosuuteen.
Kun kyseessä ovat yhteistyöohjelmat, joihin osallistuu syrjäisimpiä alueita ja kolmansia maita tai alueita, ensimmäisestä alakohdassa säädetystä poiketen asianomaisten jäsenvaltioiden on kuultava kyseessä olevia kolmansia maita tai alueita ennen yhteistyöohjelmien toimittamista komissiolle. Tässä tapauksessa yhteistyöohjelmien sisältöä ja kolmansien maiden tai alueiden mahdollista rahoitusosuutta koskevat hyväksynnät voidaan esittää kolmansien maiden tai alueiden kanssa järjestettyjen neuvottelukokousten tai alueellisten yhteistyöjärjestöjen kokousten virallisesti hyväksytyissä pöytäkirjoissa.
10. Osallistuvien jäsenvaltioiden ja kolmansien maiden tai alueiden, jos ne ovat hyväksyneet kutsun osallistua yhteistyöohjelmaan, on laadittava yhteistyöohjelman luonnos komission hyväksymän mallin mukaisesti.
11. Komissio hyväksyy 10 kohdassa tarkoitetun mallin täytäntöönpanosäädöksillä. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään asetuksen (EU) N:o 1303/2013 150 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua neuvoa-antavaa menettelyä noudattaen.
12. Komissio antaa täytäntöönpanosäädöksillä päätöksen, jolla hyväksytään kaikki tämän artiklan soveltamisalaan kuuluvat seikat, sen tulevat muutokset mukaan lukien, lukuun ottamatta tämän artiklan 2 kohdan b alakohdan vii alakohdan, 2 kohdan c alakohdan v alakohdan, 2 kohdan e alakohdan, 4 kohdan a alakohdan i alakohdan ja c alakohdan sekä tämän artiklan 5 ja 7 kohdan soveltamisalaan kuuluvia seikkoja, jotka kuuluvat edelleen osallistuvien jäsenvaltioiden vastuulle.
13. Hallintoviranomaisen on annettava komissiolle tiedoksi mahdolliset päätökset, joilla muutetaan yhteistyöohjelman sellaisia osia, jotka eivät kuulu 12 kohdassa tarkoitetun päätöksen soveltamisalaan, kuukauden kuluessa päivästä, jona muuttamista koskeva päätös on hyväksytty. Muuttamista koskevassa päätöksessä on ilmoitettava sen voimaantulopäivä, joka ei saa olla aikaisempi kuin sen antamispäivä.
9 artikla
Yhteinen toimintasuunnitelma
Jos tuensaajana oleva EAYY panee täytäntöön asetuksen (EU) N:o 1303/2013 104 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun yhteisen toimintasuunnitelman, yhteistyöohjelman yhteisen sihteeristön henkilöstöstä ja EAYY:n yleiskokouksesta voi tulla asetuksen (EU) N:o 1303/2013 108 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun ohjauskomitean jäseniä. EAYY:n yleiskokouksen jäsenet eivät saa muodostaa kyseisen ohjauskomitean enemmistöä.
10 artikla
Yhteisölähtöinen paikallinen kehittäminen
Rajat ylittävissä yhteistyöohjelmissa voidaan toteuttaa asetuksen (EU) N:o 1303/2013 32 artiklassa tarkoitettua yhteisölähtöistä paikallista kehittämistä edellyttäen, että paikallisessa kehittämisryhmässä on edustajia vähintään kahdesta maasta, joista toinen on jäsenvaltio.
11 artikla
Yhdennetyt alueelliset investoinnit
Yhteistyöohjelmien osalta asetuksen (EU) N:o 1303/2013 36 artiklan 3 kohdassa tarkoitetun yhdennetyn alueellisen investoinnin hallinnon ja täytäntöönpanon toteuttavan välittävän toimielimen on oltava joko jonkin osallistuvan maan lainsäädännön mukaisesti perustettu oikeudellinen elin edellyttäen, että sen perustavat vähintään kahden osallistuvan maan viranomaiset tai elimet, taikka jokin EAYY.
12 artikla
Toimien valinta
1. Yhteistyöohjelmien toimet valitsee asetuksen (EU) N:o 1303/2013 47 artiklassa tarkoitettu seurantakomitea. Seurantakomitea voi perustaa ohjauskomitean, joka toimii toimien valinnassa sen valvomana.
2. Rajat ylittävään ja valtioiden väliseen yhteistyöhön valituissa toimissa on oltava tuensaajia vähintään kahdesta osallistuvasta maasta, joista vähintään yhden on oltava jäsenvaltio. Toimi voidaan toteuttaa vain yhdessä maassa edellyttäen, että sen osalta on yksilöity rajat ylittäviä tai valtioiden välisiä vaikutuksia ja hyötyjä.
Edellä 2 artiklan 3 kohdan a ja b alakohdassa tarkoitetun alueiden välisen yhteistyön toimissa tuensaajia on oltava vähintään kolmesta maasta, joista vähintään kaksi on jäsenvaltioita.
Ensimmäisessä alakohdassa säädettyjä edellytyksiä ei sovelleta Pohjois-Irlannin ja Irlannin raja-alueiden kreivikuntien välisen, rauhaa ja sovintoa edistävän 7 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun rajat ylittävän PEACE -ohjelman mukaisiin toimiin.
3. Sen estämättä, mitä 2 kohdassa säädetään, EAYY tai muu jonkin osallistuvan maan lainsäädännön mukaisesti perustettu oikeussubjekti voi olla jonkin toimen ainoa tuensaaja edellyttäen, että sen perustavat rajat ylittävän ja valtioiden välisen yhteistyön osalta vähintään kahden osallistuvan maan viranomaiset tai elimet ja alueiden välisen yhteistyön osalta vähintään kolmen osallistuvan maan viranomaiset tai elimet.
Oikeussubjekti, joka panee täytäntöön tapauksen mukaan joko rahoitusvälineen tai rahasto-osuusrahaston, voi olla jonkin toimen ainoa tuensaaja ilman, että siihen sovelletaan ensimmäisessä alakohdassa säädettyjä sen kokoonpanoa koskevia vaatimuksia.
4. Tuensaajien on toimittava yhteistyössä toimien kehittämiseksi ja toteuttamiseksi. Lisäksi niiden on toimittava yhteistyössä henkilöstön palkkaamisessa toimiin ja/tai niiden rahoittamisessa.
Syrjäisimpien alueiden ja kolmansien maiden tai niiden alueiden välisissä ohjelmissa tuensaajien on toimittava yhteistyössä ainoastaan kahdella ensimmäisessä alakohdassa mainitulla alalla.
5. Hallintoviranomaisen on toimitettava kunkin toimen osalta sen johtavalle tai ainoalle tuensaajalle asiakirja, jossa määritetään toimelle asetetut tukiedellytykset mukaan lukien erityisvaatimukset, jotka koskevat osana toimea toimitettavia tuotteita tai suoritettavia palveluja, rahoitussuunnitelmaa ja toteuttamiselle asetettua aikarajaa.
13 artikla
Tuensaajat
1. Jos yhteistyöohjelman jossakin toimessa on kaksi tai useampia tuensaajia, tuensaajien nimettävä joukostaan yksi johtava tuensaaja.
2. Johtava tuensaaja:
a)
vahvistaa muiden tuensaajien kanssa järjestelyt sopimuksessa, joka sisältää muun muassa toimeen kohdennettujen varojen moitteettoman varainhoidon takaavat määräykset, mukaan lukien järjestelyt aiheettomasti maksettujen määrien takaisinperimiseksi;
b)
vastaa koko toimen täytäntöönpanon varmistamisesta;
c)
varmistaa, että kaikkien tuensaajien esittämät menot ovat aiheutuneet toimen täytäntöönpanosta ja että menot vastaavat toimia, joista on sovittu kaikkien osallistuvien tuensaajien kesken, ja ovat hallintoviranomaisen 12 artiklan 5 kohdan nojalla toimittaman asiakirjan mukaisia;
d)
varmistaa, että yksi tai useampi valvoja on tarkastanut muiden tuensaajien esittämät menot silloin, jos hallintoviranomainen ei suorita tarkastusta 23 artiklan 3 kohdan mukaisesti.
3. Jollei 2 kohdan a alakohdan mukaisesti säädetyissä järjestelyissä toisin määrätä, johtavan tuensaajan on varmistettava, että muut tuensaajat saavat rahastojen rahoitusosuuden kokonaisuudessaan mahdollisimman pian ja täysimääräisenä. Siitä ei saa vähentää tai pidättää mitään määriä eikä siitä saa periä mitään erityismaksuja tai muita vaikutukseltaan vastaavia maksuja, jotka vähentäisivät muille tuensaajille maksettavia määriä.
4. Johtavan tuensaajan on sijaittava yhteistyöohjelmaan osallistuvassa jäsenvaltiossa. Yhteistyöohjelmaan osallistuvat jäsenvaltiot ja kolmannet maat tai alueet voivat kuitenkin sopia, että johtava tuensaaja sijaitsee jossain kyseiseen yhteistyöohjelmaan osallistuvassa kolmannessa maassa tai alueella, edellyttäen että hallintoviranomainen on vakuuttunut siitä, että johtava tuensaaja voi suorittaa 2 ja 3 kohdassa määritellyt tehtävät ja että hallinnointia, tarkastuksia ja tilintarkastuksia koskevia vaatimuksia noudatetaan.
5. Ainoan tuensaajan on oltava rekisteröity yhteistyöohjelmaan osallistuvassa jäsenvaltiossa. Se voi kuitenkin olla rekisteröity jäsenvaltiossa, joka ei osallistu ohjelmaan, edellyttäen, että 12 artiklan 3 kohdassa säädettyjä vaatimuksia noudatetaan.
IV LUKU
Seuranta ja arviointi
14 artikla
Täytäntöönpanokertomukset
1. Hallintoviranomaisen on toimitettava komissiolle asetuksen (EU) N:o 1303/2013 50 artiklan 1 kohdan mukaisesti vuotuinen täytäntöönpanokertomus viimeistään 31 päivänä toukokuuta 2016 ja tämän jälkeen vuosittain viimeistään samana päivänä vuoden 2023 loppuun asti. Vuonna 2016 toimitettavan täytäntöönpanokertomuksen on katettava varainhoitovuodet 2014 ja 2015 sekä menojen tukikelpoisuuden alkamispäivän ja 31 päivän joulukuuta 2013 välinen aika.
2. Komissiolle vuosina 2017 ja 2019 toimitettavien täytäntöönpanokertomusten osalta 1 kohdassa tarkoitettu määräpäivä on 30 päivä kesäkuuta.
3. Vuotuisissa täytäntöönpanokertomuksissa on esitettävä tietoja seuraavista osa-alueista:
a)
yhteistyöohjelman täytäntöönpano asetuksen (EU) N:o 1303/2013 50 artiklan 2 kohdan mukaisesti;
b)
tarvittaessa suurhankkeiden ja yhteisten toimintasuunnitelmien valmistelun ja toteuttamisen edistyminen.
4. Vuosina 2017 ja 2019 toimitettavissa vuotuisissa täytäntöönpanokertomuksissa on esitettävä ja arvioitava asetuksen (EU) N:o 1303/2013 50 artiklan 4 ja 5 kohdassa vaaditut, tämän artiklan 2 kohdassa säädetyt tiedot sekä seuraavat tiedot:
a)
arviointisuunnitelman sekä arviointituloksiin perustuvien jatkotoimien toteuttamisessa saavutettu edistyminen;
b)
tulokset tiedotus- ja julkisuustoimenpiteistä, jotka on toteutettu osana viestintästrategiaa;
c)
kumppaneiden osallistuminen yhteistyöohjelman täytäntöönpanoon, seurantaan ja arviointiin.
Vuosina 2017 ja 2019 toimitettavissa vuotuisissa täytäntöönpanokertomuksissa voidaan esittää tietoja seuraavista seikoista ja arvioida seuraavia seikkoja, jollei kunkin yhteistyöohjelman sisällöstä ja tavoitteista muuta johdu:
a)
edistyminen, joka on saavutettu aluekehitykseen yhdennetyn lähestymistavan soveltamisessa, mukaan lukien kaupunkialueiden kestävä kehitys ja yhteistyöohjelman puitteissa toteutettu yhteisölähtöinen paikallinen kehittäminen;
b)
edistyminen sellaisten toimien täytäntöönpanossa, joilla parannetaan viranomaisten ja tuensaajien valmiuksia hallinnoida ja käyttää EAKR:ää;
c)
tarvittaessa toimien vaikutus makroalue- ja merialuestrategioihin;
d)
toteutetut erityistoimet, joilla edistetään miesten ja naisten tasa-arvoa ja syrjimättömyyttä, erityisesti vammaisten henkilöiden osallistumismahdollisuuksia, sekä toteutetut järjestelyt, joilla varmistetaan sukupuolinäkökohtien huomioon ottaminen yhteistyöohjelmassa ja sen mukaisissa toimissa;
e)
toteutetut kestävää kehitystä tukevat toimet;
f)
sosiaalisen innovoinnin alaan kuuluvien toimien täytäntöönpanossa saavutettu edistyminen.
5. Vuotuiset ja lopulliset täytäntöönpanokertomukset on laadittava komission täytäntöönpanosäädöksillä vahvistamien mallien mukaisesti. Nämä täytäntöönpanosäädökset hyväksytään asetuksen (EU) N:o 1303/2013 150 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua neuvoa-antavaa menettelyä noudattaen.
15 artikla
Vuotuinen arviointi
Vuotuinen arviointikokous järjestetään asetuksen (EU) N:o 1303/2013 51 artiklan mukaisesti.
Jos vuotuista arviointikokousta ei järjestetä asetuksen (EU) N:o 1303/2013 51 artiklan 3 kohdan mukaisesti, vuotuinen arviointi voidaan suorittaa kirjallisesti.
16 artikla
Euroopan alueellinen yhteistyö -tavoitteen indikaattorit
1. Tämän asetuksen liitteessä määriteltyjä yhteisiä tuotosindikaattoreita, ohjelmakohtaisia tulosindikaattoreita ja tarvittaessa ohjelmakohtaisia tuotosindikaattoreita käytetään asetuksen (EU) N:o 1303/2013 27 artiklan 4 kohdan ja tämän asetuksen 8 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan b alakohdan ii ja iv alakohdan sekä c alakohdan ii ja iv alakohdan mukaisesti.
2. Yhteisten ja ohjelmakohtaisten tuotosindikaattorien perustasona käytetään nollaa. Näiden indikaattorien kumulatiiviset määrälliset tavoitearvot asetetaan vuodelle 2023.
3. Investointiprioriteetteihin liittyvien ohjelmakohtaisten tulosindikaattorien perustasot määräytyvät uusimpien käytettävissä olevien tietojen perusteella, ja tavoitteet asetetaan vuodelle 2023. Tavoitteet voidaan ilmaista määrällisesti tai laadullisesti.
4. Siirretään komissiolle valta antaa delegoituja säädöksiä 29 artiklan mukaisesti liitteessä esitetyn yhteisten tuotosindikaattorien luettelon muuttamiseksi sen mukauttamiseksi perustelluissa tapauksissa niin, että voidaan varmistaa ohjelman täytäntöönpanon edistymisen tehokas arviointi.
17 artikla
Tekninen tuki
EAKR:stä teknistä tukea varten osoitettavan tuen määrä voi olla enintään kuusi prosenttia yhteistyöohjelman kokonaistuen määrästä. Sellaisten ohjelmien osalta, joissa kokonaistuen määrä on enintään 50 000 000 euroa, EAKR:stä teknistä tukea varten myönnettävän tuen määrä on enintään seitsemän prosenttia kokonaistuen määrästä, mutta sen on kuitenkin oltava vähintään 1 500 000 euroa ja enintään 3 000 000 euroa.
V LUKU
Tukikelpoisuus
18 artikla
Menojen tukikelpoisuutta koskevat säännöt
1. Siirretään komissio valta antaa 29 artiklan mukaisesti delegoituja säädöksiä, joissa annetaan yhteistyöohjelmiin liittyvien menojen tukikelpoisuutta koskevat erityissäännöt henkilöstökustannusten, toimisto- ja hallintomenojen, matka- ja majoituskustannusten, ulkopuolisten asiantuntija- ja palvelukustannusten sekä laitemenojen osalta. Komissio antaa 29 artiklan mukaisesti annetut delegoidut säännökset yhtäaikaisesti tiedoksi Euroopan parlamentille ja neuvostolle viimeistään 22 päivänä huhtikuuta 2014.
2. Seurantakomiteaan osallistuvat jäsenvaltiot vahvistavat koko yhteistyöohjelmaa koskevat täydentävät menojen tukikelpoisuutta koskevat säännöt, sanotun kuitenkaan rajoittamatta asetuksen (EU) N:o 1303/2013 65-71 artiklassa, asetuksessa (EU) N:o 1301/2013, tässä asetuksessa tai tämän artiklan 1 kohdassa tarkoitetussa delegoidussa säädöksessä vahvistettujen taikka niiden perusteella annettujen tukikelpoisuussääntöjen soveltamista.
3. Asetuksen (EU) N:o 1303/2013 65-71 artiklassa, asetuksessa (EU) N:o 1301/2013, tämän artiklan 1 kohdassa tarkoitetussa delegoidussa säädöksessä tai osallistuvien jäsenvaltioiden tämän artiklan 2 kohdan mukaisesti yhdessä vahvistamissa säännöissä vahvistettujen tai niiden perusteella annettujen tukikelpoisuussääntöjen ulkopuolelle jääviin seikkoihin sovelletaan sen jäsenvaltion kansallisia sääntöjä, jossa meno aiheutuu.
19 artikla
Henkilöstökustannukset
Toimen henkilöstökustannukset voidaan laskea kiinteänä osuutena, joka voi olla enintään 20 prosenttia asianomaisen toimen välittömistä kustannuksista, toimen henkilöstökustannuksia lukuun ottamatta.
20 artikla
Yhteistyöohjelmien toimien sijaintiin perustuva tukikelpoisuus
1. Sellaisten yhteistyöohjelmiin liittyvien toimien, joihin sovelletaan 2 ja 3 kohdassa tarkoitettuja poikkeuksia, on sijaittava unionin alueeseen kuuluvassa ohjelma-alueen osassa, jäljempänä 'ohjelma-alueen unionissa sijaitseva osa'.
2. Hallintoviranomainen voi hyväksyä, että koko toimi tai sen osa toteutetaan ohjelma-alueen unionissa sijaitsevan osan ulkopuolella edellyttäen, että seuraavat edellytykset täyttyvät:
a)
toimesta on hyötyä ohjelma-alueelle;
b)
yhteistyöohjelman perusteella ohjelma-alueen unionissa sijaitsevan osan ulkopuolella sijaitseviin toimiin osoitettu kokonaismäärä on enintään 20 prosenttia EAKR:n ohjelmatasolla myöntämästä tuesta tai enintään 30 prosenttia sellaisissa yhteistyöohjelmissa, joissa ohjelma-alueen unionissa sijaitseva osa muodostuu syrjäisimmistä alueista;
c)
yhteistyöohjelman viranomaiset vastaavat toimen hallinnointiin, valvontaan ja tarkastukseen liittyvistä hallinto- ja tarkastusviranomaisten velvollisuuksista, tai ne tekevät sopimuksia sen jäsenvaltion, kolmannen maan tai alueen viranomaisten kanssa, jossa toimi toteutetaan.
3. Teknistä tukea, edistämistoimintaa ja valmiuksien kehittämistä koskevissa toimissa menoja voi aiheutua ohjelma-alueen unionissa sijaitsevan osan ulkopuolella edellyttäen, että 2 kohdan a ja c alakohdassa säädetyt ehdot täyttyvät.
VI LUKU
Hallinnointi, valvonta ja nimeäminen
21 artikla
Viranomaisten nimeäminen
1. Yhteistyöohjelmaan osallistuvien jäsenvaltioiden on nimettävä asetuksen (EU) N:o 1303/2013 123 artiklan 1 kohdan soveltamiseksi yksi hallintoviranomainen, kyseisen asetuksen 123 artiklan 2 kohdan soveltamiseksi yksi todentamisviranomainen ja kyseisen asetuksen 123 artiklan 4 kohdan soveltamiseksi yksi tarkastusviranomainen. Hallintoviranomaisen ja tarkastusviranomaisen on sijaittava samassa jäsenvaltiossa.
Yhteistyöohjelmaan osallistuvat jäsenvaltiot voivat nimetä hallintoviranomaisen suorittamaan myös todentamisviranomaisen tehtävät. Tällaisella nimeämisellä ei ole vaikutusta yhteistyöohjelmassa määrättyyn rahoitusoikaisujen soveltamiseen liittyvään rahoitusvastuiden jaotteluun osallistuvien jäsenvaltioiden kesken.
2. Komissio suorittaa maksut todentamisviranomaiselle, joka suorittaa pääsääntöisesti maksut johtavalle tuensaajalle asetuksen (EU) N:o 1303/2013 132 artiklan mukaisesti.
3. Asetuksen (EU) N:o 1303/2013 124 artiklassa säädetty menettely, jota noudatetaan hallintoviranomaisen, ja tapauksen mukaan todentamisviranomaisen, nimeämisessä, on toteutettava siinä jäsenvaltiossa, jossa viranomainen sijaitsee.
22 artikla
Eurooppalainen alueellisen yhteistyön yhtymä
Yhteistyöohjelmaan osallistuvat jäsenvaltiot voivat hyödyntää jotain eurooppalaista alueellisen yhteistyön yhtymää (EAYY) ja antaa sille vastuun kyseisen yhteistyöohjelman tai sen osan hallinnoinnista, erityisesti siirtämällä sille hallintoviranomaisen tehtävät.
23 artikla
Hallintoviranomaisen tehtävät
1. Yhteistyöohjelman hallintoviranomaisen on suoritettava asetuksen (EU) N:o 1303/2013 125 artiklassa säädetyt tehtävät, sanotun kuitenkaan rajoittamatta tämän artiklan 4 kohdan soveltamista.
2. Hallintoviranomaisen on yhteistyöohjelmaan osallistuvia jäsenvaltioita ja yhteistyöhön mahdollisesti osallistuvia kolmansia maita kuultuaan perustettava yhteinen sihteeristö.
Yhteinen sihteeristö avustaa hallintoviranomaista ja seurantakomiteaa näiden suorittaessa tehtäviään. Se toimittaa potentiaalisille tuensaajille myös tietoa yhteistyöohjelmiin liittyvistä rahoitusmahdollisuuksista ja avustaa tuensaajia toimien toteuttamisessa.
3. Jos jokin EAYY on nimetty hallintoviranomaiseksi, se suorittaa asetuksen (EU) N:o 1303/2013 125 artiklan 4 kohdan a alakohdassa tarkoitetut tarkastukset tai vastaa niiden suorittamisesta ainakin niissä jäsenvaltioissa ja kolmansissa maissa tai alueilla, joiden edustajia on mukana kyseisessä EAYY:ssä.
4. Jos hallintoviranomainen ei suorita asetuksen (EU) N:o 1303/2013 125 artiklan 4 kohdan a alakohdassa tarkoitettuja tarkastuksia koko ohjelma-alueella tai jos hallintoviranomainen ei suorita tarkastuksia niissä jäsenvaltioissa ja kolmansissa maissa tai alueilla, joiden edustajia on mukana EAYY:ssä 3 kohdan mukaisesti, tai niitä ei suoriteta sen vastuulla, kunkin jäsenvaltion tai kunkin kolmannen maan tai alueen, jos se on hyväksynyt kutsun osallistua yhteistyöohjelmaan, on nimettävä elin tai henkilö, jäljempänä 'valvoja', joka vastaa tällaisten tarkastusten tekemisestä alueellaan olevien tuensaajien osalta.
Ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettuina valvojina voivat olla samat elimet kuin ne, jotka vastaavat tällaisten tarkastusten tekemisestä Investoinnit kasvuun ja työpaikkoihin -tavoitteeseen kuuluvissa toimenpideohjelmissa tai, kolmansien maiden osalta, samat elimet kuin ne, jotka vastaavat unionin ulkoisiin välineisiin liittyvien verrattavissa olevien tarkastusten tekemisestä.
Hallintoviranomaisen on varmistuttava siitä, että nimetty valvoja on tarkastanut kunkin tiettyyn toimeen osallistuvan tuensaajan menot.
Kunkin jäsenvaltion on varmistettava, että tuensaajan menot voidaan tarkastaa kolmen kuukauden kuluessa siitä, kun asianomainen tuensaaja on toimittanut asiakirjat.
Kukin jäsenvaltio tai kukin kolmas maa, jos se on hyväksynyt kutsun osallistua yhteistyöohjelmaan, vastaa omalla alueellaan tehdyistä tarkastuksista.
5. Jos osarahoitettujen tuotteiden tai palvelujen toimitus on mahdollista tarkastaa ainoastaan koko toimen osalta, tarkastuksen suorittaa sen jäsenvaltion hallintoviranomainen tai valvoja, jossa johtava tuensaaja sijaitsee.
24 artikla
Todentamisviranomaisen tehtävät
Yhteistyöohjelman todentamisviranomaisen on suoritettava asetuksen (EU) N:o 1303/2013 126 artiklassa säädetyt tehtävät.
25 artikla
Tarkastusviranomaisen tehtävät
1. Yhteistyöohjelmaan osallistuvat jäsenvaltiot ja kolmannet maat voivat antaa tarkastusviranomaiselle luvan suorittaa suoraan asetuksen (EU) N:o 1303/2013 127 artiklassa säädetyt tehtävät koko yhteistyöohjelmaan kuuluvalla alueella. Niiden on määriteltävä, milloin tarkastusviranomaisen mukana on oltava jäsenvaltion tai kolmannen maan tarkastaja.
2. Jos tarkastusviranomaisella ei ole 1 kohdassa tarkoitettua lupaa, sitä avustaa kunkin yhteistyöohjelmaan osallistuvan ja asetuksen (EU) N:o 1303/2013 127 artiklassa säädetyistä tehtävistä vastaavan jäsenvaltion tai kolmannen maan edustajista koostuva tarkastajaryhmä. Kukin jäsenvaltio tai kukin kolmas maa, jos se on hyväksynyt kutsun osallistua yhteistyöohjelmaan, vastaa omalla alueellaan tehdyistä tarkastuksista.
Kunkin yhteistyöohjelmaan osallistuvan jäsenvaltion tai kolmannen maan kunkin edustajan vastuulla on toimittaa tosiasialliset tiedot menoista, jotka ovat aiheutuneet sen alueella ja jotka tarkastusviranomainen tarvitsee arviointinsa suorittamiseen.
Tarkastajaryhmä on perustettava kolmen kuukauden kuluessa siitä, kun päätös yhteistyöohjelman hyväksymisestä on tehty. Ryhmä laatii työjärjestyksensä ja sen puheenjohtajana toimii yhteistyöohjelman tarkastusviranomainen.
3. Tarkastajien on oltava toiminnallisesti riippumattomia valvojista, jotka suorittavat 23 artiklan mukaiset tarkastukset.
VII LUKU
Kolmansien maiden osallistuminen valtioiden välisiin ja alueiden välisiin yhteistyöohjelmiin
26 artikla
Kolmansien maiden osallistumisen täytäntöönpanon edellytykset
Sovellettavat ohjelman rahoitushallinnon sekä ohjelmatyön, seurannan, arvioinnin ja valvonnan täytäntöönpanon edellytykset, jotka koskevat kolmansien maiden osallistumista IPA II:n ja ENI:n mukaisen rahoitusosuuden avulla valtioiden välisiin ja alueiden välisiin yhteistyöohjelmiin, vahvistetaan asianomaisessa yhteistyöohjelmassa ja tarvittaessa myös komission, kunkin asianomaisen kolmannen maan hallituksen ja kyseisen yhteistyöohjelman hallintoviranomaisen tehtävistä vastaavan jäsenvaltion välisessä rahoitussopimuksessa. Ohjelman täytäntöönpanon edellytysten on oltava yhteensopivat unionin koheesiopolitiikan sääntöjen kanssa.
VIII LUKU
Varainhoito
27 artikla
Talousarviositoumukset, maksut ja takaisin perintä
1. Yhteistyöohjelmille myönnetty EAKR-tuki maksetaan yhdelle tilille, johon ei sisälly kansallisia alatilejä.
2. Hallintoviranomaisen on varmistettava, että kaikki sääntöjenvastaisesti maksetut määrät peritään takaisin johtavalta tai ainoalta tuensaajalta. Tuensaajien on maksettava takaisin johtavalle tuensaajalle kaikki aiheettomasti maksetut määrät.
3. Jos johtava tuensaaja ei onnistu saamaan takaisinmaksuja muilta tuensaajilta tai jos hallintoviranomainen ei onnistu saamaan takaisinmaksuja johtavalta tuensaajalta tai ainoalta tuensaajalta, sen jäsenvaltion tai kolmannen maan, jonka alueella kyseinen tuensaaja sijaitsee tai, jos on kyse EAYY:sta, jonka alueella tuensaaja on rekisteröity, on korvattava hallintoviranomaiselle kaikki kyseiselle tuensaajalle aiheettomasti maksetut määrät. Hallintoviranomainen vastaa asianomaisten määrien maksamisesta takaisin unionin yleiseen talousarvioon yhteistyöohjelmassa sovitun osallistuvien jäsenvaltioiden vastuunjaon mukaisesti.
28 artikla
Euron käyttö
Poiketen siitä, mitä asetuksen (EU) N:o 1303/2013 133 artiklassa säädetään, tuensaajat muuntavat muussa valuutassa kuin eurossa aiheutuneen menon määrän euroiksi käyttäen komission kuukausittaista kirjanpitokurssia joko siltä kuukaudelta, jonka aikana
a)
meno on aiheutunut; tai
b)
jonka aikana meno on toimitettu tämän asetuksen 23 artiklan mukaisesti hallintoviranomaisen tai valvojan tarkastettavaksi; tai
c)
jonka aikana menot on ilmoitettu johtavalle tuensaajalle.
Valittu menetelmä vahvistetaan yhteistyöohjelmassa ja sitä sovelletaan kaikkiin tuensaajiin.
Muuntamisen tarkastaa sen jäsenvaltion tai kolmannen maan hallintoviranomainen tai valvoja, jossa tuensaaja sijaitsee.
IX LUKU
Loppusäännökset
29 artikla
Siirretyn säädösvallan käyttäminen
1. Komissiolle siirrettyä valtaa antaa delegoituja säädöksiä koskevat tässä artiklassa säädetyt edellytykset.
2. Siirretään komissiolle 21 päivästä joulukuuta 2013 alkaen 31 päivään joulukuuta 2020 saakka 16 artiklan 4 kohdassa ja 18 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu valta antaa delegoituja säädöksiä.
3. Euroopan parlamentti tai neuvosto voi milloin tahansa peruuttaa 16 artiklan 4 kohdassa ja 18 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun säädösvallan siirron. Peruuttamispäätöksellä lopetetaan tuossa päätöksessä mainittu säädösvallan siirto. Peruuttaminen tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona sitä koskeva päätös julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä, tai jonakin myöhempänä, kyseisessä päätöksessä mainittuna päivänä. Peruuttamispäätös ei vaikuta jo voimassa olevien delegoitujen säädösten pätevyyteen.
4. Heti kun komissio on antanut delegoidun säädöksen, komissio antaa sen tiedoksi yhtäaikaisesti Euroopan parlamentille ja neuvostolle.
5. Edellä olevan 16 artiklan 4 kohdan ja 18 artiklan 1 kohdan nojalla annettu delegoitu säädös tulee voimaan ainoastaan, jos Euroopan parlamentti tai neuvosto ei ole kahden kuukauden kuluessa siitä, kun asianomainen säädös on annettu tiedoksi Euroopan parlamentille ja neuvostolle, ilmaissut vastustavansa sitä tai jos sekä Euroopan parlamentti että neuvosto ovat ennen mainitun määräajan päättymistä ilmoittaneet komissiolle, että ne eivät vastusta säädöstä. Euroopan parlamentin tai neuvoston aloitteesta tätä määräaikaa jatketaan kahdella kuukaudella.
30 artikla
Siirtymäsäännökset
1. Tämä asetus ei vaikuta sellaisen tuen jatkamiseen tai muuttamiseen, mukaan lukien sen peruuttaminen kokonaan tai osittain, jonka komissio on hyväksynyt asetuksen (EY) N:o 1080/2006 tai muun 31 päivänä joulukuuta 2013 kyseiseen tukeen sovellettavan lainsäädännön nojalla. Mainittua asetusta tai muuta tällaista sovellettavaa lainsäädäntöä sovelletaan näin ollen edelleen 31 päivän joulukuuta 2013 jälkeen kyseiseen tukeen tai hankkeisiin niiden sulkemiseen saakka. Tätä kohtaa sovellettaessa tuki kattaa toimintaohjelmat ja suurhankkeet.
2. Ennen 1 päivää tammikuuta 2014 asetuksen (EY) N:o 1080/2006 mukaisesti esitetyt tai hyväksytyt tukihakemukset pysyvät voimassa.
31 artikla
Uudelleentarkastelu
Euroopan parlamentti ja neuvosto tarkastelevat tätä asetusta uudelleen viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2020 Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen 178 artiklan mukaisesti.
32 artikla
Voimaantulo
Tämä asetus tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tämän asetuksen 4, 27 ja 28 artiklaa sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2014.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 17 päivänä joulukuuta 2013.