PROVÁDĚCÍ ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 16. dubna 2014
o převodu jednotek přiděleného množství na účet smluvní strany Kjótského protokolu v registru Finska
(oznámeno pod číslem C(2014) 2475)
(2014/224/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na rozhodnutí Rady 2002/358/ES ze dne 25. dubna 2002 o schválení Kjótského protokolu k Rámcové úmluvě OSN o změně klimatu jménem Evropského společenství a o společném plnění závazků z něj vyplývajících (1), a zejména na článek 3 uvedeného rozhodnutí,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Rozhodnutím Komise 2006/944/ES (2) se stanoví příslušné úrovně emisí pro Unii a její členské státy pro první závazné období v rámci Kjótského protokolu.
(2)
Rozhodnutí Komise 2010/778/EU (3) mění rozhodnutí 2006/944/ES tím, že stanoví příslušné konečné úrovně emisí přidělené Unii a každému členskému státu a že uvádí, že konečný aritmetický rozdíl 19 357 532 tun ekvivalentu oxidu uhličitého mezi úrovněmi emisí Unie a součtem úrovní emisí členských států vydá Unie jako jednotky přiděleného množství. Dále uvedené rozhodnutí stanoví, že z registru Unie bude převedeno 5 milionů těchto jednotek přiděleného množství na účet smluvní strany Kjótského protokolu v registru Dánska.
(3)
V souvislosti s přijetím rozhodnutí 2010/778/EU bylo uznáno, že převodem pěti milionů jednotek přiděleného množství Dánsku není dotčeno vlastnictvím zbývajícího aritmetického přebytku Unie.
(4)
V prosinci 2011 bylo na 17. konferenci stran Rámcové úmluvy Organizace spojených národů o změně klimatu („UNFCCC“), která se konala v Durbanu, přijato rozhodnutí 2/CMP.7 konference smluvních stran jednající jako shromáždění smluvních stran Kjótského protokolu („durbanské rozhodnutí“). Uvedené rozhodnutí stanoví pravidla započítávání pro odvětví využívání půdy, změny využívání půdy a lesnictví („LULUCF“) pro druhé závazné období v rámci Kjótského protokolu („Kjótský protokol“) k UNFCCC.
(5)
Durbanské rozhodnutí se podstatně odchyluje od předchozích pravidel započítávání dohodnutých v rámci Kjótského protokolu pro první závazné období. Rozhodnutí 16/CMP.1 konference smluvních stran jednající jako shromáždění smluvních stran Kjótského protokolu přijaté na 11. zasedání konference smluvních stran UNFCCC, které se konalo v Montrealu v prosinci roku 2005, stanoví limity uvedené v příloze uvedeného rozhodnutí pro účely závazků smluvních stran v rámci prvního závazného období Kjótského protokolu. Rozhodnutí 16/CMP.1 dále stanoví, že strany mohou tyto limity překročit, a to kompenzací čistých emisí („debety“) z činností zalesňování, opětovného zalesňování a odlesňování podle čl. 3 odst. 3 Kjótského protokolu čistým pohlcením („kredity“) z činností obhospodařování lesů podle čl. 3 odst. 4 Kjótského protokolu. Toto pravidlo započítávání se běžně označuje jako pravidlo kompenzace. Durbanské rozhodnutí takové pravidlo kompenzace pro druhé závazné období v rámci Kjótského protokolu nestanoví.
(6)
Pravidla započítávání uvedená v durbanském rozhodnutí stanoví limit pro využívání kreditů, které pocházejí z činností obhospodařování lesů, aby byl zohledněn závazek ke zmírnění změny klimatu ve druhém závazném období v rámci Kjótského protokolu. Podle uvedeného rozhodnutí smluvní strana nemůže ve svém referenčním roce nebo referenčním období pro splnění svého závazku ke zmírnění změny klimatu využít větší množství kreditů z činností obhospodařování lesů, než které odpovídá 3,5 % emisí této smluvní strany, s výjimkou odvětví LULUCF.
(7)
Změny pravidel započítávání pro LULUCF stanovené v durbanském rozhodnutí mají podstatný dopad na způsob, jakým smluvní strany vykazují činnosti LULUCF pro druhé závazné období. Z důvodu zeměpisných rozdílů v odvětví využívání půdy a velké rozmanitosti vnitrostátních okolnosti v tomto ohledu se dopad mezi členskými státy značně liší. Vyloučení pravidla náhrady z pravidel započítávání stanovených v durbanském rozhodnutí má dopad na plnění závazků smluvních stran v rámci druhého závazného období Kjótského protokolu. Platí to zejména pro země s rozsáhlým lesním porostem, vzhledem ke skutečnosti, že podmínky v odvětví LULUCF se v jednotlivých zemích liší.
(8)
Ve svých závěrech ze dne 9. března 2012 Rada uznává dopad změn pravidel vykazování kompenzace pro druhé závazné období Kjótského protokolu, a to tím, že uznává „zvláštní situaci zemí s rozsáhlým lesním porostem, zejména pokud jde o omezené možnosti pokrytí emisí ze zalesňování, opětovného zalesňování a odlesňování narůstajícími propady z obhospodařování lesů“. Rada zároveň vyzvala Komisi, „aby se pokusila najít možnosti vedoucí k uspokojivému řešení při zajištění ekologické vyváženosti“.
(9)
Zvláštní situace zemí s rozsáhlým lesním porostem byla uznána také Radou v roce 2012 v rámci postupu vedoucího k přijetí rozhodnutí Evropského parlamentu a Rady č. 529/2013/EU ze dne 21. května 2013 o pravidlech započítávání týkajících se emisí skleníkových plynů a jejich pohlcení v důsledku činností souvisejících s využíváním půdy, změnami ve využívání půdy a lesnictvím a o informacích o opatřeních týkajících se těchto činností (4), což odráží odkaz na podmínky životního prostředí v zemích s rozsáhlým lesním porostem v odůvodnění daného rozhodnutí.
(10)
Finsko opakovaně vyjádřilo obavy týkající se jeho debetů z odlesňování pro odvětví LULUCF v důsledku změny pravidla kompenzace v durbanském rozhodnutí. Zdá se, že Finsko je ovlivněno použitím durbanského rozhodnutí zvláštním a jedinečným způsobem. Ze současných posouzení vyplývá, že Finsko je jediným členským státem, pro nějž by roční limit 3,5 % znamenal, že při započtení svého závazku ve druhém závazném období Kjótského protokolu nemůže pokrýt své debety vyplývající z činností zalesňování, opětovného zalesňování a odlesňování kredity pocházejícími z činností obhospodařování lesů.
(11)
S cílem zohlednit zvláštní a jedinečnou situaci Finska by Unie měla Finsku převést celkové množství, které by nemělo překročit deset milionů jednotek přiděleného množství z aritmetického přebytku stanoveného rozhodnutím 2006/944/ES ve znění rozhodnutí 2010/778/EU. Toto celkové množství by mělo sloužit pouze jako jednorázová kompenzace poskytnutá Finsku z důvodu dopadu změny pravidla kompenzace, a to v rozsahu, který je nezbytný k tomu, aby Finsko mohlo plnit své závazky druhého závazného období v rámci Kjótského protokolu.
(12)
Tento převod by měl být uskutečněn co nejdříve a před koncem období přizpůsobení pro první závazné období v rámci Kjótského protokolu, za předpokladu, že v registru Unie jsou k dispozici jednotky přiděleného množství, a když bude urovnán nebo vyřešen závazek týkající se Chorvatska, jak je stanoveno v Protokolu o některých ujednáních týkajících se případného jednorázového převodu jednotek přiděleného množství vydaných podle Kjótského protokolu k Rámcové úmluvě OSN o změně klimatu na Chorvatskou republiku a související kompenzace ke Smlouvě o přistoupení Chorvatské republiky k Evropské unii (5).
(13)
Využívání těchto jednotek přiděleného množství Finskem nesmí překročit kredity pocházející z činností obhospodařování lesů ve Finsku, které se nesmí používat v souladu s bodem 13 přílohy durbanského rozhodnutí. Komise náležitě zvážila závazek Finska zrušit jakékoliv jednotky přiděleného množství zbývajícího z tohoto převodu na konci druhého závazného období.
(14)
Opatření stanovená tímto rozhodnutím jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro změnu klimatu,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
1. Aby Finsku bylo umožněno splnit své závazky v druhém závazném období v rámci Kjótského protokolu, bude mu poskytnuto maximálně deset milionů (10 000 000) jednotek přiděleného množství uvedených v článku 2 rozhodnutí 2006/944/ES.
Ústřední správce registru Unie převede co nejdříve a před koncem období přizpůsobení pro první závazné období v rámci Kjótského protokolu celkové množství, které nepřekročí deset milionů EUR (10 000 000) těchto jednotek přiděleného množství, na účet smluvní strany Kjótského protokolu v registru Finska.
2. Převod uvedený v odstavci 1 bude proveden v závislosti na dostupnosti jednotek přiděleného množství v registru Unie, a když bude urovnán nebo vyřešen závazek týkající se Chorvatska, jak je stanoveno v Protokolu o některých ujednáních týkajících se případného jednorázového převodu jednotek přiděleného množství vydaných podle Kjótského protokolu k Rámcové úmluvě OSN o změně klimatu na Chorvatskou republiku a související kompenzace ke Smlouvě o přistoupení Chorvatské republiky k Evropské unii.
Článek 2
Toto rozhodnutí je určeno členským státům.
V Bruselu dne 16. dubna 2014.
KOMISSION TÄYTÄNTÖÖNPANOPÄÄTÖS,
annettu 16 päivänä huhtikuuta 2014,
sallittujen päästömääräyksiköiden siirtämisestä Suomen rekisterissä olevalle Kioton pöytäkirjan osapuolen päästöoikeustilille
(tiedoksiannettu numerolla C(2014) 2475)
(2014/224/EU)
EUROOPAN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon ilmastonmuutosta koskevan Yhdistyneiden Kansakuntien puitesopimuksen Kioton pöytäkirjan hyväksymisestä Euroopan yhteisön puolesta sekä sen velvoitteiden täyttämisestä yhteisesti 25 päivänä huhtikuuta 2002 tehdyn neuvoston päätöksen 2002/358/EY (1) ja erityisesti sen 3 artiklan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Komission päätöksessä 2006/944/EY (2) määritetään unionin ja sen jäsenvaltioiden päästötasot Kioton pöytäkirjan mukaiselle ensimmäiselle velvoitekaudelle.
(2)
Komission päätöksellä 2010/778/EU (3) muutetaan päätöstä 2006/944/EY määrittämällä unionin ja kunkin jäsenvaltion lopulliset päästötasot ja säätämällä, että unioni myöntää sallittuina päästömääräyksiköinä unionin päästötason ja jäsenvaltioiden yhteenlaskettujen päästötasojen lopullisen aritmeettisen erotuksen eli 19 357 532 hiilidioksiditonniekvivalenttia. Lisäksi päätöksessä säädetään, että näistä sallituista päästömääräyksiköistä siirretään viisi miljoonaa yksikköä Tanskan rekisterissä olevalle Kioton pöytäkirjan osapuolen päästöoikeustilille.
(3)
Päätöstä 2010/778/EU hyväksyttäessä tunnustettiin, että viiden miljoonan sallitun päästömääräyksikön siirtäminen Tanskalle ei rajoita jäljellä olevan unionin aritmeettisen ylijäämän omistusoikeutta.
(4)
Joulukuussa 2011 Durbanissa kokoontunut Yhdistyneiden kansakuntien ilmastonmuutosta koskevan puitesopimuksen, jäljempänä ’UNFCCC’, osapuolten 17. konferenssi hyväksyi Kioton pöytäkirjan osapuolten kokouksena toimineen osapuolten konferenssin päätöksen 2/CMP.7, jäljempänä ’Durbanin päätös’. Tässä päätöksessä vahvistetaan maankäytön, maankäytön muutoksen ja metsätalouden alan, jäljempänä ’LULUCF’, laskentasäännöt UNFCCC:n Kioton pöytäkirjan, jäljempänä ’Kioton pöytäkirja’, toiselle velvoitekaudelle.
(5)
Durbanin päätös poikkeaa merkittävästi aikaisemmista laskentasäännöistä, joista on sovittu Kioton pöytäkirjan puitteissa ensimmäiselle velvoitekaudelle. Montrealissa vuonna 2005 kokoontuneen UNFCCC:n osapuolten 11. konferenssin hyväksymän Kioton pöytäkirjan osapuolten kokouksena toimivan osapuolten konferenssin päätöksen 16/CMP.1 liitteessä määrätään päästörajat osapuolten sitoumuksia varten Kioton pöytäkirjan ensimmäistä velvoitekautta varten. Lisäksi päätöksessä 16/CMP.1 määrätään, että osapuolet voivat ylittää nämä rajat korvaamalla nettopäästöillä, jäljempänä ’maksut’, jotka on aikaansaatu Kioton pöytäkirjan 3 artiklan 3 kappaleen nojalla metsittämiseen, uudelleenmetsittämiseen ja metsien hävittämiseen liittyvistä toimista, tai nettopoistoilla, jäljempänä ’hyvitykset’, jotka on aikaansaatu Kioton pöytäkirjan 3 artiklan 4 kappaleen mukaisilla metsänhoitotoimilla. Tätä laskentasääntöä kutsutaan yleisesti korvaussäännöksi. Durbanin päätökseen ei sisälly tällaista korvaussääntöä Kioton pöytäkirjan toiselle velvoitekaudelle.
(6)
Durbanin päätöksessä vahvistettavissa laskentasäännöissä asetetaan raja metsänhoitotoimista saatavien hyvitysten käytölle, jotta otettaisiin huomioon Kioton pöytäkirjan toisen velvoitekauden sitoumus hillitä päästöjä. Tämän päätöksen mukaan osapuoli ei voi käyttää metsänhoitotoimista saatavia hyvityksiä enempää kuin määrän, joka vastaa 3,5 prosenttia sen päästöistä LULUCFia lukuun ottamatta, osapuolen perusvuonna tai ajanjaksona, jonka aikana se täyttää hillitsemissitoumuksensa.
(7)
Durbanin päätöksellä LULUCF-laskentasääntöihin tehdyillä muutoksilla on merkittävä vaikutus siihen, miten osapuolet toimivat LULUCF-toimien kanssa toisella velvoitekaudella. Tätä asiaa koskevien maantieteellisten erojen ja kansallisten olosuhteiden suurten eroavaisuuksien vuoksi muutokset vaikuttavat jäsenvaltioihin hyvin eri tavoin. Korvaussäännön jättäminen pois Durbanin päätöksen laskentasäännöistä vaikuttaa osapuolten sitoumusten täyttämiseen Kioton pöytäkirjan toisella velvoitekaudella. Tämä koskee erityisesti runsasmetsäisiä maita, ottaen huomioon sen, että LULUCF-alan olosuhteet vaihtelevat maasta toiseen.
(8)
Neuvosto tunnusti 9 päivänä maaliskuuta 2012 antamissaan päätelmissä Kioton pöytäkirjan toisen velvoitekauden laskentasäännöissä korvausten osalta tehtyjen muutosten vaikutukset tunnustamalla ”runsasmetsäisten maiden erityispiirteet, etenkin mitä tulee rajoitettuihin mahdollisuuksiin ottaa huomioon metsittämisestä, uudelleen metsittämisestä ja metsän hävittämisestä aiheutuvia päästöjä metsänielujen kasvattamisen yhteydessä”. Samassa yhteydessä neuvosto pyysi komissiota ”tutkimaan vaihtoehtoja tyydyttävään ratkaisuun pääsemiseksi niin, ettei ympäristötavoitteista tingitä”.
(9)
Neuvosto tunnusti runsasmetsäisten maiden erityistilanteen myös vuonna 2012 prosessissa, joka johti maankäyttöön, maankäytön muutokseen ja metsätalouteen liittyvistä toimista peräisin olevia kasvihuonekaasujen päästöjä ja poistumia koskevista tilinpitosäännöistä ja toimiin liittyviä toimenpiteitä koskevasta tiedosta 21 päivänä toukokuuta 2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston päätöksen N:o 529/2013/EU (4) hyväksymiseen, kuten päätöksen johdanto-osaan liittyvästä viittauksesta runsasmetsäisten maiden ympäristöolosuhteisiin voidaan todeta.
(10)
Suomi on toistuvasti tuonut esiin huolensa maksuista, joita sille aiheutuu LULUCF-alan metsänhävitystoimista Durbanin päätöksen korvaussäännön muutoksen myötä. Näyttää siltä, että Durbanin päätöksen soveltaminen vaikuttaa Suomeen erityisellä ja ainutlaatuisella tavalla. Tämänhetkiset arviot osoittavat, että Suomi on ainoa jäsenvaltio, jonka osalta vuotuinen raja-arvo 3,5 prosenttia tarkoittaisi sitä, että se ei voi kattaa metsitykseen, uudelleenmetsitykseen ja metsän hävittämiseen liittyvistä toimista aiheutuvia maksuja metsänhoitotoimista saatavilla hyvityksillä täyttäessään Kioton pöytäkirjan toisen velvoitekauden mukaisia sitoumuksiaan.
(11)
Suomen erityisen ja ainutlaatuisen tilanteen huomioon ottamiseksi unionin olisi siirrettävä Suomelle päätöksessä 2006/994/EY, sellaisena kuin se on muutettuna päätöksellä 2010/778/EU, säädetystä aritmeettisesta ylijäämästä kokonaismäärä, jonka ei pitäisi ylittää kymmentä miljoonaa sallittua päästömääräyksikköä. Tämän kokonaismäärän ainoana tarkoituksena on olla kertakorvaus Suomelle niistä vaikutuksista, joita sille aiheutuu korvaussäännön muuttamisesta, siinä määrin kuin se on tarpeen Kioton pöytäkirjan toisen velvoitekauden sitoumusten täyttämisen mahdollistamiseksi.
(12)
Siirto olisi tehtävä niin pian kuin mahdollista ja ennen Kioton pöytäkirjan ensimmäisen velvoitekauden oikaisukauden päättymistä sillä edellytyksellä, että unionin rekisterissä on saatavilla sallittuja päästömääräyksiköitä, ja jos on selvitetty tai ratkaistu Kroatiaa koskeva sitoumus, sellaisena kuin se on esitetty Kroatian liittymistä Euroopan unioniin koskevan sopimuksen pöytäkirjassa tietyistä järjestelyistä, jotka koskevat ilmastonmuutosta koskevan Yhdistyneiden Kansakuntien puitesopimuksen Kioton pöytäkirjan nojalla liikkeelle laskettujen sallittujen päästömääräyksiköiden mahdollista kertaluonteista siirtämistä Kroatian tasavallalle sekä siihen liittyviä korvauksia (5).
(13)
Suomi ei saa käyttää näitä sallittuja päästömääräyksiköitä enempää kuin se on saanut Suomessa toteutetuista metsänhoitotoimista sellaisia hyvityksiä, joiden käyttö ei ole sallittua Durbanin päätöksen liitteessä olevan 13 kappaleen mukaisesti. Komissio on ottanut asianmukaisesti huomioon Suomen sitoumuksen mitätöidä kaikki sellaiset sallitut päästömääräyksiköt, jotka tästä siirrosta jäävät jäljelle toisen velvoitekauden lopulla.
(14)
Tässä päätöksessä säädetyt toimenpiteet ovat ilmastonmuutoskomitean lausunnon mukaiset,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
1. Asetetaan saataville enintään kymmenen miljoonaa (10 000 000) päätöksen 2006/944/EY 2 artiklassa tarkoitettua sallittua päästömääräyksikköä sen mahdollistamiseksi, että Suomi voi täyttää sille Kioton pöytäkirjan toiseksi velvoitekaudeksi asetetut sitoumukset.
Unionin rekisterin keskusvalvojan on siirrettävä niin pian kuin mahdollista ja ennen Kioton pöytäkirjan ensimmäisen velvoitekauden oikaisukauden päättymistä kokonaismäärä, joka ei saa ylittää kymmentä miljoonaa (10 000 000), näistä sallituista päästömääräyksiköistä Suomen rekisterissä olevalle Kioton pöytäkirjan osapuolen päästöoikeustilille.
2. Edellä 1 kohdassa tarkoitetun siirron edellytyksenä on, että unionin rekisterissä on saatavilla sallittuja päästömääräyksiköitä ja että on selvitetty tai ratkaistu Kroatiaa koskeva sitoumus, sellaisena kuin se on esitetty Kroatian liittymistä Euroopan unioniin koskevan sopimuksen pöytäkirjassa tietyistä järjestelyistä, jotka koskevat ilmastonmuutosta koskevan Yhdistyneiden Kansakuntien puitesopimuksen Kioton pöytäkirjan nojalla liikkeelle laskettujen sallittujen päästömääräyksiköiden mahdollista kertaluonteista siirtämistä Kroatian tasavallalle sekä siihen liittyviä korvauksia.
2 artikla
Tämä päätös on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.
Tehty Brysselissä 16 päivänä huhtikuuta 2014.