PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) 2015/461
ze dne 19. března 2015,
kterým se stanoví prováděcí technické normy, pokud jde o postup společného rozhodování o žádosti o používání skupinového interního modelu v souladu se směrnicí Evropského parlamentu a Rady 2009/138/ES
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2009/138/ES ze dne 25. listopadu 2009 o přístupu k pojišťovací a zajišťovací činnosti a jejím výkonu (Solventnost II) (1), a zejména na čl. 231 odst. 4 uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Pro účinný postup společného rozhodování o skupinových interních modelech má zásadní význam efektivní výměna relevantních informací mezi příslušnými vnitrostátními orgány dohledu.
(2)
K tomu, aby byl postup společného rozhodování uplatňován jednotně, je důležité přesně vymezit jednotlivé kroky. Přesně vymezený postup též zjednodušuje výměnu informací, napomáhá vzájemnému porozumění, rozvíjí vztahy mezi příslušnými orgány dohledu a podporuje účinný dohled.
(3)
Velmi důležité je včas a realisticky naplánovat postup společného rozhodování. Každý příslušný orgán dohledu by měl včas poskytnout relevantní informace orgánu dohledu nad skupinou.
(4)
Přijetí a zdokumentování jasných postupů pro obsah a provedení společného rozhodnutí by mělo zajistit jeho plné odůvodnění.
(5)
Postup společného rozhodování o žádosti o používání skupinového interního modelu by měl být konzistentní pro společná rozhodnutí o větších změnách a o změnách koncepce změn skupinových interních modelů.
(6)
Toto nařízení vychází z návrhu prováděcích technických norem předložených Komisi Evropským orgánem pro pojišťovnictví a zaměstnanecké penzijní pojištění (EIOPA).
(7)
Orgán EIOPA uskutečnil o návrzích prováděcích technických norem, z nichž toto nařízení vychází, otevřené veřejné konzultace, analyzoval potenciální související náklady a přínosy a požádal o stanovisko skupinu subjektů zřízenou podle článku 37 nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 1094/2010 (2).
(8)
V zájmu posílení právní jistoty ohledně režimu dohledu během zaváděcího období stanoveného v článku 308a směrnice 2009/138/ES, které započne dne 1. dubna 2015, je třeba, aby toto nařízení vstoupilo v platnost co nejdříve, a to prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Předmět a oblast působnosti
Toto nařízení stanoví postupy, jimiž se řídí orgány dohledu při společném rozhodování podle čl. 231 odst. 2 směrnice 2009/138/ES o žádosti o povolení používat skupinový interní model k výpočtu konsolidovaného skupinového solventnostního kapitálového požadavku a solventnostního kapitálového požadavku pojišťoven a zajišťoven ve skupině.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se „příslušnými orgány dohledu“ rozumí orgány dohledu všech členských států, v nichž se nacházejí sídla všech přidružených pojišťoven a zajišťoven, které žádají o povolení používat k výpočtu svého solventnostního kapitálového požadavku skupinový interní model.
Článek 3
Dohoda o postupu
1. Příslušné orgány dohledu se dohodnou na postupu přijetí a způsobu formalizace společného rozhodnutí včetně časových lhůt, hlavních kroků a výsledků, přičemž zohlední také požadavky stanovené směrnicí 2009/138/ES a dále upřesněné nařízením Komise v přenesené pravomoci (EU) 2015/35 (3), kterým se doplňuje směrnice 2009/138/ES. S cílem podniknout vše, co je v jejich pravomoci, aby přijaly společné rozhodnutí podle čl. 231 odst. 2 směrnice 2009/138/ES, zajistí všechny příslušné orgány dohledu, aby hlavní kroky a výsledky stanovené v rámci dohodnutého postupu byly dosaženy včas.
2. Příslušné orgány dohledu zohlední při jednáních o postupu veškeré právní překážky nebo interní procesy, které jim mohou zabránit podat své formální stanovisko k žádosti ve stanovené lhůtě. Za tímto účelem všechny příslušné orgány dohledu informují ostatní orgány dohledu o veškerých právních překážkách nebo interních procesech, které se u nich mohou vyskytnout.
3. Příslušné orgány dohledu poskytnou ostatním příslušným orgánům veškeré informace, které mohou být relevantní pro rozhodnutí o žádosti, a to co nejdříve.
4. V případě, kdy příslušný orgán dohledu vznese námitku týkající se postupu, zejména je-li dosažení shody o rozhodnutí nepravděpodobné, vysvětlí ostatním příslušným orgánům dohledu své důvody a uvede, zda má v úmyslu záležitost postoupit orgánu EIOPA v souladu s čl. 231 odst. 3 směrnice 2009/138/ES. Orgán dohledu nad skupinou zahájí se všemi příslušnými orgány dohledu diskusi s cílem nalézt pro danou záležitost řešení. Orgány dohledu se dohodnou na lhůtě pro nalezení řešení.
5. Pokud v dohodnuté lhůtě není přijatelné řešení nalezeno a daný orgán dohledu se rozhodne záležitost postoupit orgánu EIOPA, učiní tak bez zbytečného odkladu.
Článek 4
Návrh rozhodnutí
1. Před přípravou návrhu rozhodnutí potvrdí příslušné orgány dohledu, že posouzení žádosti bylo dokončeno a jeho výsledky jsou podkladem pro rozhodování o žádosti.
2. Ostatní příslušné orgány dohledu poskytnou orgánu dohledu nad skupinou svůj příspěvek k návrhu rozhodnutí formou písemného shrnutí výsledků provedeného posouzení.
3. Orgán dohledu nad skupinou s použitím příspěvků ostatních příslušných orgánů dohledu podle odstavce 2 vypracuje písemný návrh rozhodnutí, včetně případných podmínek, jimž navrhované rozhodnutí podléhá. Návrh obsahuje odůvodnění rozhodnutí, případně jeho podmínek.
4. Při vypracování návrhu rozhodnutí zváží orgán dohledu nad skupinou v případě potřeby názory ostatních příslušných orgánů dohledu vyjádřené během posuzování žádosti ohledně vhodnosti skupinového interního modelu pro výpočet konsolidovaného skupinového solventnostního kapitálového požadavku. Je-li to relevantní, vezme orgán dohledu nad skupinou v úvahu též názory ostatních orgánů dohledu v rámci kolegia orgánů dohledu týkající se skupinového interního modelu.
5. Orgán dohledu nad skupinou předá návrh rozhodnutí příslušným orgánům dohledu a případně ostatním členům a účastníkům kolegia.
6. Ostatní příslušné orgány dohledu poskytnou orgánu dohledu nad skupinou písemně své stanovisko k návrhu rozhodnutí, případně včetně stanoviska k podmínkám, jimž navrhované rozhodnutí podléhá. Orgán dohledu nad skupinou shromáždí obdržená stanoviska a jejich shrnutí poskytne ostatním příslušným orgánům dohledu.
7. Orgán dohledu nad skupinou zorganizuje alespoň jedno jednání s ostatními příslušnými orgány dohledu, na němž projednají návrh rozhodnutí a poskytnutá stanoviska. Jednání může proběhnout formou osobního setkání, eventuálně jiným způsobem, dohodnou-li se na něm všechny příslušné orgány dohledu. Cílem diskuse je dosažení konsensu o společném rozhodnutí. Každý příslušný orgán dohledu poté potvrdí své názory nebo orgánu dohledu nad skupinou zašle písemně své konečné názory a výhrady.
Článek 5
Konečné rozhodnutí
1. V případě uvedeném v čl. 231 odst. 5 směrnice 2009/138/ES, kdy bylo dosaženo společného rozhodnutí, orgán dohledu nad skupinou:
a)
zdokumentuje konečné rozhodnutí o žádosti a případně podmínkách, jimž rozhodnutí podléhá;
b)
zašle konečné rozhodnutí všem členům kolegia, případně jeho účastníkům, spolu s názory příslušných orgánů dohledu.
V případě uvedeném v prvním pododstavci musí dohodu o konečném rozhodnutí písemně potvrdit zástupci příslušných orgánů dohledu s náležitým zmocněním zavazovat své příslušné orgány dohledu.
2. V případě uvedeném v čl. 231 odst. 6 směrnice 2009/138/ES, kdy nebylo dosaženo společného rozhodnutí, orgán dohledu nad skupinou:
a)
zdokumentuje své konečné rozhodnutí;
b)
zdokumentuje názory a výhrady uvedené v čl. 4 odst. 7;
c)
při předání dokumentu se svým rozhodnutím podle čl. 231 odst. 6 směrnice 2009/138/ES příslušným orgánům dohledu uvede názory a výhrady dotčených příslušných orgánů dohledu a případně důvody svého odchýlení od těchto názorů;
d)
zašle rozhodnutí ostatním členům kolegia, případně jeho účastníkům, spolu s názory a výhradami příslušných orgánů dohledu.
Článek 6
Oznámení rozhodnutí
1. Po přijetí konečného rozhodnutí oznámí orgán dohledu nad skupinou bez zbytečného odkladu rozhodnutí žadateli.
2. Jedná-li se o povolení používat skupinový interní model, zahrne orgán dohledu nad skupinou do rozhodnutí toto:
a)
zda se jedná o společné rozhodnutí podle čl. 231 odst. 5 směrnice 2009/138/ES nebo o rozhodnutí přijaté orgánem dohledu nad skupinou v souladu s čl. 231 odst. 6 směrnice 2009/138/ES;
b)
odůvodnění rozhodnutí;
c)
názvy přidružených pojišťoven nebo zajišťoven zahrnutých do působnosti interního modelu pro výpočet skupinového solventnostního kapitálového požadavku;
d)
názvy přidružených pojišťoven nebo zajišťoven, které mají povoleno používat skupinový interní model pro výpočet svého solventnostního kapitálového požadavku;
e)
je-li to relevantní, rizika a větší obchodní útvary v působnosti částečného interního modelu;
f)
den, od kterého se má solventnostní kapitálový požadavek uvedený v písmenech c) a d) počítat pomocí skupinového interního modelu;
g)
je-li to relevantní, podmínky, jimž povolení používat skupinový interní model podléhá, a jejich odůvodnění;
h)
je-li to relevantní, požadavek, aby pojišťovna nebo zajišťovna vypracovala a předložila plán na rozšíření působnosti interního modelu, včetně popisu a časového harmonogramu tohoto plánu;
i)
je-li to relevantní, integrační metodu, kterou je povoleno použít pro integraci částečného interního modelu do standardního vzorce pro solventnostní kapitálový požadavek.
3. V případě zamítnutí povolení používat skupinový interní model uvede orgán dohledu nad skupinou v rozhodnutí stručný popis částí nebo aspektů interního modelu, které nesplňují požadavky na použití skupinového interního modelu, jakož i přesný odkaz na požadavky, které nejsou splněny. V oznámení musí být rovněž uvedeno, že zamítnutí neznamená, že ostatní požadavky byly posouzeny jako splněné.
Článek 7
Vstup v platnost
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 19. března 2015.
KOMISSION TÄYTÄNTÖÖNPANOASETUS (EU) 2015/461,
annettu 19 päivänä maaliskuuta 2015,
ryhmänsisäisen mallin käyttöhakemuksesta tehtävää yhteistä päätöstä koskevaan menettelyyn sovellettavista Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/138/EY mukaisista teknisistä täytäntöönpanostandardeista
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
EUROOPAN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon vakuutus- ja jälleenvakuutustoiminnan aloittamisesta ja harjoittamisesta (Solvenssi II) 25 päivänä marraskuuta 2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2009/138/EY (1) ja erityisesti sen 231 artiklan 4 kohdan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Jotta ryhmänsisäisistä malleista tehtävän yhteisen päätöksen tekomenettely olisi toimiva, on olennaista vaihtaa tehokkaasti asianmukaisia tietoja asianomaisten kansallisten valvontaviranomaisten välillä.
(2)
Sen varmistamiseksi, että yhteisen päätöksen tekomenettelyä sovelletaan yhdenmukaisesti, on tärkeää, että menettelyn jokainen vaihe määritellään selkeästi. Selkeä menettely helpottaa myös tietojenvaihtoa, edistää yhteisymmärrystä, kehittää asianomaisten valvontaviranomaisten välisiä suhteita ja tehostaa valvontaa.
(3)
On olennaista, että yhteisen päätöksen tekomenettely suunnitellaan ajoissa ja realistisesti. Jokaisen asianomaisen valvontaviranomaisen olisi toimitettava asiaa koskevat tiedot ajoissa ryhmävalvojalle.
(4)
Vahvistamalla ja dokumentoimalla selkeät menettelyt yhteisen päätöksen sisältöä ja toteutusta varten varmistetaan, että päätös on kaikilta osin perusteltu.
(5)
Ryhmänsisäisen mallin käyttöhakemuksesta tehtävää yhteistä päätöstä koskevan menettelyn olisi oltava johdonmukainen verrattuna suurista muutoksista tehtävään yhteiseen päätökseen sekä ryhmänsisäisten mallien muutosmenettelyn muutoksiin.
(6)
Tämä asetus perustuu teknisten täytäntöönpanostandardien luonnoksiin, jotka Euroopan vakuutus- ja lisäeläkeviranomainen, jäljempänä ’EVLEV’, on toimittanut komissiolle.
(7)
EVLEV on järjestänyt avoimia julkisia kuulemisia niistä teknisten täytäntöönpanostandardien luonnoksista, joihin tämä asetus perustuu, analysoinut niihin mahdollisesti liittyviä kustannuksia ja hyötyjä sekä pyytänyt lausunnon Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1094/2010 (2) 37 artiklan mukaisesti perustetulta osallisryhmältä.
(8)
Jotta parannettaisiin valvontajärjestelmän oikeusvarmuutta direktiivin 2009/138/EY 308 a artiklassa tarkoitetulla vaiheistusjaksolla, joka alkaa 1 päivänä huhtikuuta 2015, on tärkeää varmistaa, että tämä asetus tulee voimaan mahdollisimman pian eli seuraavana päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Kohde ja soveltamisala
Tässä asetuksessa vahvistetaan menettelyt, joita valvontaviranomaisten on noudatettava tehdäkseen direktiivin 2009/138/EY 231 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun yhteisen päätöksen hakemuksesta, joka koskee lupaa käyttää ryhmänsisäistä mallia ryhmän konsolidoidun vakavaraisuuspääomavaatimuksen sekä ryhmään kuuluvien vakuutus- ja jälleenvakuutusyritysten vakavaraisuuspääomavaatimuksen laskemiseen.
2 artikla
Määritelmä
Tässä asetuksessa tarkoitetaan ’asianomaisilla valvontaviranomaisilla’ kaikkien niiden jäsenvaltioiden valvontaviranomaisia, joissa sijaitsee kunkin sellaisen sidosyrityksenä olevan vakuutus- tai jälleenvakuutusyrityksen pääkonttori, joka hakee lupaa käyttää ryhmänsisäistä mallia vakavaraisuuspääomavaatimuksensa laskemiseen.
3 artikla
Menettelystä sopiminen
1. Asianomaisten valvontaviranomaisten on sovittava yhteisen päätöksen tekomenettelystä ja virallistamistavasta, mukaan luettuina määräajat, tärkeimmät toimet ja tulokset, ottaen huomioon myös direktiivissä 2009/138/EY säädetyt vaatimukset siten kuin ne on tarkemmin määritetty direktiivin 2009/138/EY täydentämisestä 10 päivänä lokakuuta 2014 annetussa komission delegoidussa asetuksessa (EU) 2015/35 (3). Pyrkiäkseen parhaansa mukaan tekemään yhteisen päätöksen direktiivin 2009/138/EY 231 artiklan 2 kohdan mukaisesti kunkin asianomaisen valvontaviranomaisen on varmistettava, että sovitun menettelyn tärkeimpiä toimia ja tulosvaatimuksia noudatetaan oikea-aikaisesti.
2. Menettelystä sopiessaan asianomaisten valvontaviranomaisten on otettava huomioon mahdolliset oikeudelliset esteet tai sisäiset prosessit, jotka voivat estää niitä esittämästä hakemusta koskevaa virallista näkemystään asetetussa määräajassa. Tätä varten kaikkien asianomaisten valvontaviranomaisten on ilmoitettava toisilleen mahdollisista oikeudellisista esteistä tai sisäisistä prosesseista, joita niiden vastaavalla valvontaviranomaisella voi olla.
3. Asianomaisten valvontaviranomaisten on toimitettava muille asianomaisille viranomaisille niin pian kuin käytännössä on mahdollista kaikki tiedot, joilla voi olla merkitystä hakemusta koskevan päätöksen kannalta.
4. Jos jokin asianomainen valvontaviranomainen ottaa esille menettelyä koskevan asian, varsinkin jos päätöksestä ei todennäköisesti päästä yksimielisyyteen, sen on esitettävä tähän johtaneet syyt muille asianomaisille valvontaviranomaisille ja ilmoitettava, aikooko se saattaa asian EVLEVin käsiteltäväksi direktiivin 2009/138/EY 231 artiklan 3 kohdan mukaisesti. Ryhmävalvojan on keskusteltava kaikkien asianomaisten valvontaviranomaisten kanssa ratkaisun löytämiseksi asiaan. Valvontaviranomaisten on sovittava määräajasta ratkaisun löytämiseksi.
5. Jos tyydyttävään ratkaisuun ei päästä sovitussa määräajassa ja jos kyseinen valvontaviranomainen päättää saattaa asian EVLEVin käsiteltäväksi, sen on tehtävä niin viipymättä.
4 artikla
Päätösehdotus
1. Ennen päätösehdotuksen esittämistä asianomaisten valvontaviranomaisten on varmistettava, että hakemuksen arviointi on saatu päätökseen ja että tämän arvioinnin tulos muodostaa perustan hakemuksesta tehtävälle päätökselle.
2. Muiden asianomaisten valvontaviranomaisten on ilmaistava päätösehdotusta koskeva kantansa ryhmävalvojalle kirjallisesti esittämällä tiivistelmä tehdyn arvioinnin tuloksista.
3. Ryhmävalvojan on 2 kohdassa tarkoitettujen muilta asianomaisilta valvontaviranomaisilta saatujen kannanottojen avulla laadittava kirjallinen ehdotus päätökseksi, mukaan luettuina tarvittaessa ehdot ja edellytykset, joita ehdotettuun päätökseen sovelletaan. Tämän ehdotuksen on sisällettävä päätöksen ja tarvittaessa ehtojen ja edellytysten perustelut.
4. Laatiessaan ehdotusta päätökseksi ryhmävalvojan on tarvittaessa otettava huomioon muiden asianomaisten valvontaviranomaisten hakemuksen arvioinnin aikana esittämät näkemykset ryhmänsisäisen mallin asianmukaisuudesta ryhmän konsolidoidun vakavaraisuuspääomavaatimuksen laskentaan. Tarvittaessa ryhmävalvojan on myös otettava huomioon näkemykset, joita muut valvontaviranomaisten kollegioon kuuluvat asianomaiset valvontaviranomaiset esittävät ryhmänsisäisestä mallista.
5. Ryhmävalvojan on lähetettävä päätösehdotus asianomaisille valvontaviranomaisille ja tapauksen mukaan kollegion muille jäsenille ja osallistujille.
6. Muiden asianomaisten valvontaviranomaisten on toimitettava ryhmävalvojalle kirjallisesti päätösehdotusta koskeva lausuntonsa, mukaan luettuna tarvittaessa lausunto ehdotettuun päätökseen sovellettavista ehdoista ja edellytyksistä. Ryhmävalvojan on koottava saadut lausunnot ja esitettävä niistä yhteenveto muille asianomaisille valvontaviranomaisille.
7. Ryhmävalvojan on järjestettävä muiden asianomaisten valvontaviranomaisten kanssa vähintään yksi keskustelutilaisuus, jossa käsitellään päätösehdotusta ja esitettyjä lausuntoja. Nämä tilaisuudet voivat olla fyysisiä tapaamisia, tai ne voidaan järjestää muilla tavoin, jos kaikki asianomaiset valvontaviranomaiset niin sopivat. Keskusteluissa on pyrittävä pääsemään yhteisymmärrykseen yhteisestä päätöksestä. Kunkin asianomaisen valvontaviranomaisen on tämän jälkeen vahvistettava näkemyksensä tai lähetettävä kirjallisesti lopulliset näkemyksensä ja varauksensa ryhmävalvojalle.
5 artikla
Lopullinen päätös
1. Kun yhteinen päätös on tehty direktiivin 2009/138/EY 231 artiklan 5 kohdassa tarkoitetussa tapauksessa, ryhmävalvojan tehtävänä on
a)
dokumentoida lopullinen päätös, joka koskee hakemusta ja tarvittaessa ehtoja ja edellytyksiä, joita päätökseen sovelletaan;
b)
lähettää lopullinen päätös sekä asianomaisten valvontaviranomaisten näkemykset kaikille kollegion jäsenille ja tapauksen mukaan kollegion osallistujille.
Ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetussa tapauksessa asianomaisten valvontaviranomaisten edustajien, joilla on tarvittavat valtuudet, on vahvistettava lopullisesta päätöksestä tehty sopimus kirjallisesti toimivaltaisten viranomaistensa sitouttamiseksi.
2. Kun yhteiseen päätökseen ei ole päästy direktiivin 2009/138/EY 231 artiklan 6 kohdassa tarkoitetussa tapauksessa, ryhmävalvojan tehtävänä on
a)
dokumentoida lopullinen päätöksensä;
b)
dokumentoida 4 artiklan 7 kohdassa tarkoitetut näkemykset ja varaukset;
c)
ilmoittaa asianomaisten valvontaviranomaisten esittämät näkemykset ja varaukset ja tarvittaessa perustella, miksi ryhmävalvoja on poikennut kyseisistä näkemyksistä, kun asianomaisille valvontaviranomaisille toimitetaan ryhmävalvojan päätöksen sisältävä asiakirja direktiivin 2009/138/EY 231 artiklan 6 kohdan mukaisesti;
d)
lähettää päätös sekä asianomaisten valvontaviranomaisten näkemykset ja varaukset muille kollegion jäsenille ja tapauksen mukaan kollegion osallistujille.
6 artikla
Päätöksestä ilmoittaminen
1. Kun lopullinen päätös on tehty, ryhmävalvojan on annettava se viipymättä tiedoksi hakijalle.
2. Jos ryhmänsisäisen mallin käyttöön myönnetään lupa, ryhmävalvojan on sisällytettävä päätökseen:
a)
maininta siitä, onko kyseessä direktiivin 2009/138/EY 231 artiklan 5 kohdan mukainen yhteinen päätös vai ryhmänvalvojan direktiivin 2009/138/EY 231 artiklan 6 kohdan mukaisesti tekemä päätös;
b)
päätöksen perustelut;
c)
ryhmän vakavaraisuuspääomavaatimuksen laskentaan käytettävän sisäisen mallin soveltamisalaan kuuluvien sidosyritysten nimet;
d)
niiden sidosyritysten nimet, joilla on lupa käyttää ryhmänsisäistä mallia vakavaraisuuspääomavaatimuksensa laskemiseen;
e)
tarvittaessa osittaisen sisäisen mallin soveltamisalaan kuuluvat riskit ja suuret liiketoimintayksiköt;
f)
päivä, josta lähtien c ja d alakohdassa mainitut vakavaraisuuspääomavaatimukset on laskettava käyttämällä ryhmänsisäistä mallia;
g)
tarvittaessa ehdot ja edellytykset, joita sovelletaan ryhmänsisäisen mallin käyttöä koskevaan lupaan, ja kyseisten ehtojen ja edellytysten perustelut;
h)
tarvittaessa vaatimus, jonka mukaan yrityksen on laadittava ja esitettävä suunnitelma sisäisen mallin soveltamisalan laajentamiseksi, mukaan luettuna suunnitelman kuvaus ja määräaika;
i)
tarvittaessa hyväksytty yhdistelytekniikka, jota käyttämällä osittainen sisäinen malli sisällytetään vakavaraisuuspääomavaatimuksen standardikaavaan.
3. Jos ryhmänsisäisen mallin käyttö evätään, ryhmävalvojan on sisällytettävä päätökseen lyhyt kuvaus niistä sisäisen mallin osista tai näkökohdista, jotka eivät ole ryhmänsisäisen mallin käyttöä koskevien vaatimusten mukaisia, sekä tarkat viittaukset vaatimuksiin, jotka eivät täyty. Ilmoituksessa on mainittava myös, että epääminen ei merkitse sitä, että muiden vaatimusten arvioidaan täyttyneen.
7 artikla
Voimaantulo
Tämä asetus tulee voimaan seuraavana päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 19 päivänä maaliskuuta 2015.