PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ RADY (EU) č. 924/2012
ze dne 4. října 2012,
kterým se mění nařízení (ES) č. 91/2009 o uložení konečného antidumpingového cla na dovoz některých spojovacích prostředků ze železa nebo oceli pocházejících z Čínské lidové republiky
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1515/2001 ze dne 23. července 2001 o opatřeních, která může Společenství přijmout na základě zprávy přijaté orgánem WTO pro řešení sporů o antidumpingových a antisubvenčních opatřeních (1) (dále jen „zmocňovací nařízení WTO“), a zejména na článek 1 uvedeného nařízení,
s ohledem na návrh předložený Evropskou komisí po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
A. PLATNÁ OPATŘENÍ
(1)
Nařízením (ES) č. 91/2009 (2) Rada uložila konečné antidumpingové clo na dovoz některých spojovacích prostředků ze železa nebo oceli pocházejících z Čínské lidové republiky (dále jen „konečné nařízení“).
B. ZPRÁVY PŘIJATÉ ORGÁNEM WTO PRO ŘEŠENÍ SPORŮ
(2)
Dne 28. července 2011 orgán pro řešení sporů (dále jen „OŘS“) Světové obchodní organizace (dále jen „WTO“) přijal zprávu odvolacího orgánu a zprávu skupiny odborníků ve znění zprávy odvolacího orgánu ve sporu „Evropská společenství - konečná antidumpingová opatření vztahující se na některé spojovací prostředky ze železa nebo oceli z Číny“ (3) (dále jen „zprávy“). V těchto zprávách bylo mimo jiné zjištěno, že EU jednala v rozporu s:
-
čl. 6 odst. 10 a čl. 9 odst. 2 antidumpingové dohody WTO s ohledem na čl. 9 odst. 5 nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (4) (dále jen „základní antidumpingové nařízení“), jak je uplatňováno v šetření dovozu některých spojovacích prostředků ze železa nebo oceli pocházejících z Čínské lidové republiky (dále jen „šetření týkající se spojovacích prostředků“),
-
čl. 6 odst. 4, čl. 6 odst. 2 a čl. 2 odst. 4 antidumpingové dohody WTO, pokud jde o určité aspekty stanovení dumpingu při šetření týkajícím se spojovacích prostředků,
-
čl. 4 odst. 1 antidumpingové dohody WTO, pokud jde o vymezení výrobního odvětví Unie při šetření týkajícím se spojovacích prostředků,
-
čl. 3 odst. 1 a 2 antidumpingové dohody WTO, pokud jde o zvážení objemu dumpingového dovozu při šetření týkajícím se spojovacích prostředků,
-
čl. 3 odst. 1 a 5 antidumpingové dohody WTO, pokud jde o analýzu příčinných souvislostí při šetření týkajícím se spojovacích prostředků, a
-
čl. 6 odst. 5 a čl. 6 odst. 5 prvním pododstavcem antidumpingové dohody WTO, pokud jde o zacházení s důvěrnými informacemi při šetření týkajícím se spojovacích prostředků.
C. POSTUP
(3)
Dne 6. března 2012 byl v souladu se zmocňovacím nařízením WTO zahájen přezkum zveřejněním oznámení (5) v Úředním věstníku Evropské unie (dále jen „oznámení o zahájení řízení“). Evropská komise informovala strany, které byly předmětem šetření, jež vedlo k nařízení (ES) č. 91/2009 (dále jen „původní šetření“), o přezkumu a o způsobu, jakým měla být vzata v úvahu zjištění zpráv týkající se konečného nařízení.
D. DOTČENÝ VÝROBEK
(4)
Dotčeným výrobkem jsou některé spojovací prostředky ze železa nebo oceli, jiné než z nerezavějící oceli, tj. vruty do dřeva (kromě vrtulí do pražců), závitořezné šrouby, ostatní šrouby a svorníky s hlavou (též s jejich maticemi nebo podložkami, ale kromě šroubů soustružených z tyčí, prutů, profilů nebo z drátů, o plném průřezu, s tloušťkou dříku nepřesahující 6 mm a kromě šroubů a svorníků pro upevňování konstrukčních materiálů železničních tratí) a podložky pocházející z Čínské lidové republiky (dále označované jako „spojovací prostředky“ nebo „dotčené výrobky“).
(5)
Dotčený výrobek je v současnosti kódů KN 7318 12 90, 7318 14 91, 7318 14 99, 7318 15 59, 7318 15 69, 7318 15 81, 7318 15 89, ex 7318 15 90, ex 7318 21 00 a ex 7318 22 00.
(6)
Zprávy nemají vliv na zjištění uvedená v 40. až 57. bodě odůvodnění konečného nařízení, které se týkají dotčeného výrobku a obdobného výrobku.
E. ZJIŠTĚNÍ REVIDOVANÁ NA ZÁKLADĚ ZPRÁV
(7)
Jak je uvedeno v oznámení o zahájení řízení, Komise znovu posoudila konečná zjištění původního šetření a vzala přitom v úvahu doporučení a rozhodnutí OŘS. Toto opětovné posouzení vycházelo z informací shromážděných při původním šetření a z informací shromážděných po zveřejnění oznámení.
(8)
Původní šetření ohledně dumpingu a újmy zahrnovalo období od 1. října 2006 do 30. září 2007 (dále jen „období šetření“ nebo „OŠ“). Pokud jde o ukazatele důležité pro posouzení újmy, byly analyzovány údaje týkající se období od 1. ledna 2003 do konce období šetření (dále jen „posuzované období“).
(9)
Toto nařízení má opravit ty části konečného nařízení, které podle zpráv přijatých OŘS odporují antidumpingové dohodě, a uvést tak konečné nařízení v soulad s doporučeními a rozhodnutími OŘS.
1. Individuální zacházení: uplatnění čl. 9 odst. 5 konečného nařízení
(10)
Tato část vysvětluje znovu posouzená zjištění původního šetření týkající se následujících doporučení a rozhodnutí uvedených ve zprávách, podle kterých EU jednala v rozporu s čl. 6 odst. 10 a čl. 9 odst. 2 antidumpingové dohody WTO, pokud jde o čl. 9 odst. 5 základního nařízení, jak byl uplatněn při původním šetření týkajícím se spojovacích prostředků.
(11)
Jak uvádí 81. až 84. bod odůvodnění konečného nařízení, bylo zjištěno, že všech pět vyvážejících výrobců zařazených do vzorku, jakož i tři individuálně zkoumaní vyvážející výrobci, kteří požadovali individuální zacházení, splňují všechny požadavky k tomu, aby jim bylo přiznáno individuální zacházení v souladu s čl. 9 odst. 5 základního nařízení. Jak je uvedeno v 62. až 78. bodě odůvodnění konečného nařízení, čtyři vyvážející výrobci, kteří byli původně součástí vzorku, a jedna společnost, jíž bylo přiznáno individuální zjišťování, byli označeni za nespolupracující společnosti, neboť v průběhu šetření předložili informace, které byly v rozporu s důkazy.
(12)
S ohledem na doporučení týkající se čl. 9 odst. 5 základního nařízení uvedená ve zprávách vyzvala Komise vyvážející výrobce v Čínské lidové republice, kteří se mají za to, že byli při původním šetření odrazeni od spolupráce a od toho, aby požadovali individuální zacházení kvůli administrativní zátěži plynoucí z čl. 9 odst. 5 základního nařízení, nebo se domnívali, že nesplňují všechna kritéria uvedená v daném ustanovení, aby se přihlásili a poskytli jí informace nezbytné pro přezkoumání jejich současné situace, pokud jejich vývoz do Evropské unie je v současné době předmětem platných antidumpingových opatření vztahujících se na dovoz některých spojovacích prostředků ze železa nebo oceli pocházejících z Čínské lidové republiky.
(13)
Komise vyzvala tyto výrobce, aby prohlásili, zda se domnívají, že byli při původním šetření odrazeni od spolupráce a od toho, aby požadovali individuální zacházení kvůli administrativní zátěži plynoucí z čl. 9 odst. 5 základního nařízení, nebo se domnívali, že nesplňují všechna kritéria uvedená v daném ustanovení. Tyto zúčastněné strany byly vyzvány, aby se přihlásily do 30 dnů od zveřejnění oznámení o zahájení řízení a:
-
sdělily, zda se domnívají, že byly v době zahájení úvodního šetření odrazeny od spolupráce a od toho, aby požadovaly individuální zacházení, a
-
poskytly informace o objemu vývozu do Evropské unie a o vývozních cenách vztahující se na OŠ a použité při původním šetření.
(14)
Někteří vyvážející výrobci v ČLR vyjádřili obavy týkající se postupu provádění zpráv OŘS stanoveného v oznámení o zahájení řízení. Především zdůraznili, že zveřejněné lhůty považují za příliš krátké. Tvrdili, že na vyvážející výrobce byla uvalena nadměrná administrativní zátěž, jež měla odrazující účinek a zabránila jim v tom, aby se jim dostalo individuálního zacházení.
(15)
Obava vyjádřená oněmi vyvážejícími výrobci byla pokládána za neopodstatněnou. Komise tuto lhůtu považovala za přiměřenou vzhledem k administrativní zátěži a malému množství požadovaných informací. V oznámení o zahájení řízení bylo vysvětleno, že přezkum současné situace vyvážejícího výrobce bude zvážen, jakmile bude doručena žádost obsahující tyto informace:
-
prosté prohlášení, že se dotčený vyvážející výrobce domnívá, že byl odrazen, a proto nespolupracoval, ani nepožadoval individuální zacházení, a
-
naprosto základní údaje dokazující, že během původního období šetření dotčený výrobek dovážel do EU.
(16)
Tyto informace byly požadovány za jediným účelem, a sice umožnit Komisi, aby určila ty vyvážející výrobce, kteří by během původního šetření bývali mohli spolupracovat a požadovat individuální zacházení, avšak kteří se domnívali, že od toho byli odrazeni. Lhůta 30 dnů byla považována za přiměřenou pro odpověď na žádost o prosté prohlášení a naprosto základní údaje a nelze považovat představující nepřiměřenou administrativní zátěž. Čínská obchodní komora a čínský vyvážející výrobce tvrdili, že Komise požadováním informací uvedených v 15. bodě odůvodnění uložila čínským vyvážejícím výrobcům podmínky, přestože podle čl. 6 odst. 10 a čl. 9 odst. 3 antidumpingové dohody WTO by individuální zacházení mělo být zpravidla přiznáváno. Tento přístup byl v rozporu s doporučeními ve zprávách OŘS, a příslušné strany proto Komisi vyzvaly, aby čínské vyvážející výrobce kontaktovala ex officio a oznámila jim, že jim individuální zacházení bude přiznáno. Komise se v této souvislosti domnívá, že zveřejněním oznámení o zahájení řízení, jež bylo zasláno všem známým čínským vyvážejícím výrobcům, jejich obchodnímu sdružení i vnitrostátním orgánům, Komise kontaktovala všechny čínské vyvážející výrobce a vyzvala je, aby se do 30 dnů přihlásili, pokud v původním období šetření vyváželi do EU a během původního šetření se nepřihlásili. Posledně zmiňovaná žádost by neměla být považována za „podmínku“ ve smyslu „zkoušky“, jak ji prezentují výše uvedené strany, nýbrž za konstatování faktu, které dokládá, že tyto strany byly původním šetřením skutečně poškozeny. Na závěr je třeba podotknout, že informace týkající se vyvážených výrobků jsou požadovány kvůli ověření, zda má být původně vybraný vzorek změněn, a s otázkou individuálního zacházení nijak nesouvisí. Výše zmíněné tvrzení bylo proto odmítnuto.
(17)
Z 15 společností, které se přihlásily po zveřejnění oznámení o zahájení řízení a v dané lhůtě vznesly své dotazy:
-
bylo deset společností vyvážejícími výrobci, kteří se přihlásili a spolupracovali již při původním šetření. To dokazovalo, že tyto při původním šetření nebyly odrazeny od spolupráce ani od toho, aby požadovaly individuální zacházení, a jejich situace proto nemohla být v rámci současného přezkoumávání znovu prověřena; jedna z těchto deseti společností, která požádala o přezkoumání stávající výše cel, byla vyzvána, aby Komisi předložila žádost o přezkum podle čl. 11 odst. 3 základního nařízení,
-
byla jedna společnost novým vyvážejícím výrobcem (tj. tato společnost během původního šetření do EU nevyvážela). Z tohoto důvodu tato společnost nemohla při původním šetření spolupracovat ani požadovat individuální zacházení. Byla informována o postupech týkajících se žádosti o přiznání statusu nového vyvážejícího výrobce v souladu s článkem 2 konečného nařízení,
-
byly dvě považovány nikoli za vyvážející výrobce, nýbrž za obchodní společnosti, a byly proto informovány, že se jich tento přezkum netýká,
-
dva vyvážející výrobci prohlásili, že splnili daná kritéria, a požádali, aby byla jejich situace prověřena. Jedna z těchto společností však posléze svou žádost stáhla.
(18)
Po vznesení dotazů společnosti dostaly příležitost vyjádřit své připomínky k informacím, které jim byly poskytnuty.
(19)
Bylo zjištěno, že na vyvážejícího výrobce, který prohlašoval, že splnil příslušná kritéria a požádal o prověření své situace, se vztahují kritéria stanovená v bodě 1 oznámení o zahájení řízení. Tento vyvážející výrobce rovněž požadoval individuální zjišťování podle čl. 17 odst. 3 základního nařízení a tvrdil, že kdyby během původního šetření nebyl býval odrazen od spolupráce, býval by o toto zacházení požádal. Vzhledem k tomu, že během původního šetření byli individuálně prověřeni všichni vyvážející výrobci, kteří tuto žádost vznesli, byla jeho žádost z důvodu rovného zacházení přijata.
(20)
Oznámení bylo zveřejněno dne 6. června 2012 (6) a oznamovalo přezkum současné situace tohoto vyvážejícího výrobce, Bulten Fasteners (China) Co., Ltd (dále jen „BFC“). Objem vývozu tohoto vyvážejícího výrobce v OŠ činil méně než 0,4 % celkového vývozu z ČLR za OŠ. Vzhledem k výše uvedenému se Komise domnívala, že původní vzorek vyvážejících výrobců není třeba měnit. Vyvážejícímu výrobci v ČLR a společnostem ve spojení v EU, které se během původního OŠ podílely na dalším prodeji dotčeného výrobku, byl odeslán dotazník.
(21)
Komise si opatřila a ověřila veškeré informace, které považovala za nezbytné k tomu, aby mohla rozhodnout o dumpingu, a provedla inspekce v prostorách následujících společností ve spojení:
-
Bulten Sweden AB, Göteborg, Švédsko,
-
Bulten GmbH, Bergkamen, Německo.
(22)
V souladu s doporučeními týkajícími se čl. 9 odst. 5 základního nařízení a uvedenými ve zprávách OŘS dospěla Komise k závěru, že společnosti BFC by mělo být přiznáno individuální zacházení.
2. Určité aspekty stanovení dumpingu při šetřeních týkajících se spojovacích prostředků
(23)
Tato část uvádí znovu posouzená zjištění původního šetření týkající se následujících doporučení a rozhodnutí uvedených ve zprávách, podle kterých EU jednala v rozporu s čl. 6 odst. 4, čl. 6 odst. 2 a čl. 2 odst. 4 antidumpingové dohody WTO, pokud jde o určité aspekty stanovení dumpingu při původním šetření týkajícím se spojovacích prostředků.
(24)
V rámci otevřeného dialogu vedeného s některými čínskými vyvážejícími výrobci a s obchodní komorou byly stranám poskytnuty podrobnější informace o vlastnostech výrobků prodávaných indickým spolupracujícím výrobcem, aby se vyhovělo doporučením OŘS WTO týkajícím se čl. 6 odst. 4, čl. 6 odst. 2 a čl. 2 odst. 4 antidumpingové dohody WTO, jak je uvedeno v 28. až 53. bodě odůvodnění. Tyto informace se týkaly především vlastností výrobků, jež byly považovány za relevantní pro stanovení běžné hodnoty a které byly použity při srovnání s dotčeným výrobkem, tj. skutečnosti, že prodej na indickém trhu byl rozdělen na „standardní“ prodej a „speciální“ prodej a u každé transakce byla určena třída pevnosti. Poté byla u všech tříd pevnosti uvedených v tabulce PCN (kontrolního čísla výrobku) vyčíslena běžná hodnota za kg.
(25)
Komise se při srovnání zaměřila na dva zásadní prvky, tj. třídu pevnosti a na rozlišení standardních a speciálních spojovacích prostředků, jak uvádí 48. až 50. bod odůvodnění konečného nařízení. Během šetření bylo jako nový srovnávací prvek přidáno rozdělení na speciální a standardní a jako druhé hlavní srovnávací kritérium byla použita třída pevnosti, kterou během původního šetření sdělila většina čínských vyvážejících výrobců.
(26)
Jak uvádí 56. bod odůvodnění konečného nařízení, standardní spojovací prostředky vyrobené ve srovnatelné zemi bylo možno porovnat se spojovacími prostředky vyváženými do EU výrobci z ČLR zařazenými do vzorku, jelikož bylo zjištěno, že tyto výrobky mají stejné základní fyzické a technické vlastnosti jako výrobky vyvážené z ČLR.
(27)
Běžná hodnota byla vyjádřena v cenách ze závodu a upravena s ohledem na cenový účinek kontroly kvality prováděné indickým výrobcem, jež nebyla provedena v Číně. Výsledkem tedy byly dva seznamy běžných hodnot v čínských jüanech (CNY) uvedených za kg podle třídy pevnosti, jeden pro standardní spojovací prostředky a jeden pro speciální spojovací prostředky.
2.1 Sdělení o poskytnutí informací ze dne 30. května 2012
(28)
Dne 30. května 2012 byly všem zúčastněným stranám poskytnuty doplňující informace týkající se typů výrobků použitých pro srovnání běžné hodnoty a vývozní ceny. Jak bylo uvedeno v oznámení o zahájení řízení, všem zúčastněným stranám byly poskytnuty podrobnější informace o vlastnostech výrobku, které byly považovány za relevantní pro stanovení běžné hodnoty.
(29)
Obsah sdělení o poskytnutí informací se týkal běžné hodnoty, jež byla stanovena na základě cen dotčeného výrobku prodávaného na domácím trhu indickým spolupracujícím výrobcem. Podle čl. 2 odst. 7 písm. a) základního nařízení musela být běžná hodnota pro vyvážející výrobce, kterým nebyl přiznán status podniku působícího v podmínkách tržního hospodářství, stanovena na základě cen nebo vypočtené hodnoty ve srovnatelné zemi. Dva indičtí výrobci souhlasili s tím, že budou spolupracovat a vyplní dotazník. Údaje uvedené v jejich odpovědích na dotazník byly ověřeny přímo v prostorách těchto dvou společností. Pouze jedna z těchto společností však poskytla údaje dostatečně podrobné na to, aby na jejich základě mohla být stanovena běžná hodnota.
(30)
Jak uvádí 90. bod odůvodnění konečného nařízení: „řada dovozců a vývozců zpochybnila vhodnost použití údajů od druhého indického výrobce z důvodů, že i) vyrobené a prodané množství tohoto výrobce na indickém trhu by údajně nebylo reprezentativní, pokud jde o množství vyvezené z ČLR do Společenství, a ii) tento indický výrobce měl údajné obchodní styky s jedním z výrobců ve Společenství, kteří podpořili podnět. V tomto ohledu je třeba poznamenat, že i) objem prodeje uvedeného indického výrobce byl považován za dostatečně reprezentativní, aby umožňoval stanovení spolehlivých běžných hodnot, a ii) skutečnost, že výrobce ve srovnatelné zemi má styky s výrobcem ve Společenství, který podporuje podnět, nečiní volbu příslušné srovnatelné země nepřiměřenou. Bylo rovněž zjištěno, že tyto styky byly navázány až po skončení období šetření. Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem a vzhledem k tomu, že nespolupracovali výrobci z žádné jiné třetí země, byla volba Indie jako srovnatelné země považována za přiměřenou“.
(31)
Vzhledem k podmínkám hospodářské soutěže a otevřenosti indického trhu i ke skutečnosti, že spolupracující indický výrobce prodával typy výrobku srovnatelné s typy vyváženými výrobci z ČLR, byl vyvozen závěr, že Indie je vhodnou třetí zemí s tržním hospodářstvím ve smyslu čl. 2 odst. 7 základního nařízení.
(32)
Ve sdělení o poskytnutí informací bylo uvedeno, že údaje o domácím prodeji se sice vztahovaly k období šetření, avšak neobsahovaly celé kontrolní číslo výrobku (dále též „PCN“). Indický výrobce nicméně byl schopen určit třídu pevnosti prodávaného spojovacího prostředku a také to, zda příslušný spojovací prostředek byl „standardní“ nebo „speciální“ podle definice uvedené v konečném nařízení. Nutnost rozlišit mezi standardními a speciálními spojovacími prostředky totiž nebyla na počátku šetření, kdy bylo vytvořeno kontrolní číslo výrobku, stanovena.
(33)
Komise nicméně poznamenala, že toto rozlišení má vliv na srovnatelnost cen, a proto tyto údaje od indického výrobce požadovala a ten je poskytl. Prodej na indickém trhu byl tedy rozdělen na „standardní“ prodej a „speciální“ prodej a poté byla u každé transakce určena třída pevnosti. U všech tříd pevnosti původně uvedených v tabulce PCN byla vyčíslena běžná hodnota za kg.
(34)
Zbývající charakteristiky původního PCN nebyly použity, nejen proto, že indický výrobce nebyl schopen poskytnout tak podrobné údaje, ale také z následujících důvodů:
-
Průměr ani délka nebyly považovány za relevantní, jelikož analýza byla prováděna na základě hmotnosti, a tudíž automaticky zohledňovala veškeré rozdíly vyplývající z odlišného průměru nebo délky spojovacího prostředku.
-
Nic nenaznačovalo, že by mezi výrobky indického výrobce a čínskými spojovacími prostředky existovaly rozdíly v obsahu chromu v povrchové vrstvě nebo v povrchové úpravě jako takové, která je v zásadě ukazatelem galvanizace.
-
Pokud jde o jediný další zbývající prvek PCN, kódy KN, mělo se za to, že by nebyly spolehlivým ukazatelem, jelikož čínské ani indické orgány na rozdíl od orgánů EU nerozlišují 10 kódů KN používaných k vymezení dotčeného výrobku.
(35)
Komise se proto zaměřila na dva zásadní rozdíly mezi výrobky: na třídu pevnosti na jedné straně a na rozlišení mezi standardními a speciálními spojovacími prostředky, které je ukazatelem rozdílů mezi zákazníky a rozdílů v kvalitě, na straně druhé.
(36)
Běžná hodnota byla vyjádřena v cenách ze závodu a snížena o cenový účinek kontroly kvality prováděné indickým výrobcem, jež nebyla provedena v Číně. Výsledkem tedy byly dva seznamy běžných hodnot v čínských jüanech (CNY) uvedených za kg podle třídy pevnosti, jeden pro standardní spojovací prostředky a jeden pro speciální spojovací prostředky.
(37)
Komise informovala všechny zainteresované strany, že běžnou hodnotu nelze sdělit, jelikož se týká utajované ceny jediného indického výrobce na domácím trhu. Zúčastněné strany však byly informovány o tom, že „standardní“ běžná hodnota pro spojovací prostředek třídy pevnosti 8.8 (třída „G“ v tabulce PCN), což je standardní typ běžně vyvážený čínskými výrobci, byla vyčíslena v rozmezí 9 až 12 CNY za kg ze závodu.
2.2 Připomínky ke sdělení o poskytnutí informací ze dne 30. května 2012
(38)
Jeden dovozce a čtyři vyvážející výrobci tvrdili, že lhůta poskytnutá stranám pro vyjádření připomínek k doplňujícím informacím (10 dnů) je příliš krátká. Komise se však domnívá, že výše uvedená lhůta je odpovídající vzhledem k tomu, že poskytnuté informace jsou pouhým doplňkem k informacím, jež byly poskytnuty již v konečném nařízení, na konci původního šetření. Lhůta poskytnutá pro prověření těchto doplňujících informací a vyjádření se k nim byla proto považována za přiměřenou.
(39)
Některé strany tvrdily, že Komise prohlásila, že nemá žádné nové informace týkající se fyzických vlastností kromě třídy pevnosti výrobku používané ke stanovení běžné hodnoty. Toto tvrzení je třeba odmítnout. V této fázi přezkumu Komise pouze dodatečně objasnila, jak byla při původním šetření stanovena běžná hodnota. Je důležité zdůraznit, že čínští vyvážející výrobci označili „pevnost“ za jednu z relevantních vlastností. To však neznamená, že Komise neměla žádné informace o ostatních fyzických vlastnostech.
(40)
Tytéž strany tvrdily, že Komise během slyšení, v souvislosti s případnými úpravami provedenými za účelem srovnání vývozních cen a běžné hodnoty, prohlásila, že budou upřednostněny úpravy na základě analýzy cen spíše než analýzy nákladů. Ve skutečnosti Komise objasnila, že podle čl. 2 odst. 10 základního nařízení by srovnání mělo být provedeno s náležitým přihlédnutím k rozdílům, které mají vliv na srovnatelnost cen, a nikoli k rozdílům v nákladech.
(41)
Tyto strany následně zopakovaly svůj požadavek, aby byly provedeny úpravy zohledňující rozdíly ve výrobních nákladech, jako jsou rozdíly v účinnosti spotřeby surovin, ve spotřebě válcovaného drátu, ve spotřebě elektrické energie, v množství elektrické energie vyrobené z vlastních zdrojů, v produktivitě na zaměstnance, v přiměřené úrovni zisku a rozdíly související s vybavením nástroji. Jak již bylo uvedeno výše, čl. 2 odst. 10 základního nařízení se zmiňuje o ceně a nikoli o nákladech. Tyto strany nepředložily žádný důkaz o tom, že by se údajné rozdíly v nákladech promítaly do rozdílů v cenách. Při šetřeních týkajících se ekonomik v procesu transformace, jakou je čínská ekonomika, se používá srovnatelná země, aby se zajistilo, že v zemích bez tržního hospodářství nebudou brány v úvahu ceny a náklady, které nejsou standardním výsledkem tržních sil. Proto se za účelem stanovení běžné hodnoty používá náhrada v podobě nákladů a cen výrobců ve fungujících tržních ekonomikách. Tyto požadavky na úpravy zohledňující rozdíly ve výrobních nákladech se proto zamítají.
(42)
Tyto strany dále tvrdily, že doplňující informace poskytnuté dne 30. května 2012 a týkající se vlastností výrobků prodávaných indickým výrobcem byly neúplné, jelikož údajně chyběly informace o těchto ukazatelích: rozdílech souvisejících s typem spojovacího prostředku, povrchové úpravě a použití chromu, průměru a délce, sledovatelnosti, normě ISO 9000, míře závadnosti výrobku a jiných vlastnostech, jakými jsou tvrdost, ohyb, pevnost, odolnost při nárazu a koeficienty tření. Usilovaly o objasnění toho, proč nebyly ostatní vlastnosti původního PCN považovány za relevantní. Tyto záležitosti byly vysvětleny ve dvou sděleních o zveřejnění informací odeslaných dne 5. července a založeny dne 11. července 2012 do spisu ke kontrole zúčastněnými stranami.
2.3 Sdělení o poskytnutí informací ze dne 5. července 2012
(43)
V odpověď na žádost o doplňující informace předloženou stranami, jak je uvedeno v 42. bodě odůvodnění, bylo dne 5. července 2012 všem zúčastněným stranám odesláno druhé sdělení o poskytnutí informací. V tomto sdělení byly uvedeny tyto doplňující informace:
-
Tabulka ukazující rozmezí cenových úrovní běžných hodnot vyčíslených podle tříd pevnosti pro standardní spojovací prostředky prodávané nezávislým odběratelům na indickém trhu jediným indickým spolupracujícím výrobcem. Rovněž bylo upřesněno, že převážná většina vývozu čínských výrobců spadá do třídy pevnosti G.
-
Podrobná analýza údajů z Indie ukázala, že standardní spojovací prostředky prodávané na domácím trhu byly galvanicky pokovené a odpovídaly PCN kódu „A“. Komise proto u vyvážených modelů navrhla srovnávat běžnou hodnotu s typem povrchové úpravy „A“.
-
Po manuální analýze údajů o cenách na indickém trhu provedené podle návodu byly z textového řetězce kódování prodávaných výrobků používaného indickým výrobcem získány informace o průměru a délce. Tyto údaje byly shrnuty do rozmezí rozlišujících hlavní rozměry výrobku, aby bylo možno provést srovnání s vývozem čínských společností:
Ukazatel
Průměr
Délka
Malý
M4 až M10
0 až 100 mm
Střední
M12 až M20
100 až 200 mm
Velký
M22 až M30
200 až 300 mm
-
Komise proto navrhla použít tyto údaje k dalšímu zpřesnění běžné hodnoty a na jejím základě vypočítat dumpingová rozpětí. V případě, že vyvážené spojovací prostředky nespadají do těchto rozmezí, nebyly použity při výpočtu dumpingu. To se týkalo jen velmi malého množství vyvážených výrobků.
-
Komise předložila tyto upravené kódy PCN:
Ukazatel
Popis
PCN
Standardní/speciální
Standardní spojovací prostředek
S
Speciální spojovací prostředek
P
Třída pevnosti
3,6
A
4,6
B
4,8
C
5,6
D
5,8
E
6,8
F
8,8
G
9,8
H
10,9
I
12,9
J
Povrchová úprava
Galvanické pokovení
A
Průměr
M4 až M10
S
M12 až M20
M
M22 až M30
L
Délka
0 až 100 mm
S
101 až 200 mm
M
201 až 300 mm
L
-
Komise poskytla přehled dumpingových rozpětí upravených podle návrhu uvedeného ve sdělení o zveřejnění informací a zároveň poznamenala, že tato upravená antidumpingová rozpětí automaticky nebudou totožná s antidumpingovými cly, na která se bude vztahovat pravidlo nižšího cla.
-
Nakonec byly jedním výrobcem v EU dodány nové tabulky 22, 23, 32, 33 a 34 v návaznosti na připomínky některých zúčastněných stran, podle nichž byly informace poskytnuté v rámci sdělení o poskytnutí informací ze dne 30. května 2012 neúplné, jelikož v těchto tabulkách některé údaje buď chyběly, nebo nebyly náležitě shrnuty.
2.4 Připomínky ke sdělení o poskytnutí informací ze dne 5. července 2012
(44)
Některé strany požadovaly doplňující informace o cenové úrovni běžné hodnoty. Jak uvádí 82. bod odůvodnění, cenová úroveň nemohla být zúčastněným stranám sdělena, jelikož se jedná o důvěrnou informaci týkající se cen jediného srovnatelného výrobce. Dne 5. července 2012 však byla čínským vyvážejícím výrobcům, kteří tyto dodatečné informace požadovali, poskytnuta nedůvěrná verze běžné hodnoty standardních spojovacích prostředků podle třídy pevnosti a byla rovněž založena do spisu ke kontrole zúčastněnými stranami. V tomto sdělení Komise uvedla tabulku znázorňující rozmezí cenových úrovní běžných hodnot vypočtených podle třídy pevnosti pro standardní spojovací prostředky prodávané na indickém trhu jediným indickým spolupracujícím výrobcem nezávislým odběratelům.
(45)
Některé strany rovněž tvrdily, že Komise je během slyšení konaného dne 26. června 2012 informovala o tom, že výrobky prodávané na indickém trhu mají dva typy povrchové úpravy „A“ a „B“ podle tabulky PCN použité při původním šetření. Toto tvrzení je nepodložené. Komise zmíněné strany informovala, že v této fázi přezkumu teprve zkoumá typy povrchové úpravy použité indickým výrobcem u standardních spojovacích prostředků. Během následného slyšení konaného dne 3. července 2012 byly všechny strany prostřednictvím informačního sdělení, jež bylo dne 11. července 2012 založeno do spisu ke kontrole zúčastněnými stranami, informovány, že indický výrobce k výrobě standardních spojovacích prostředků používá povrchovou úpravu typu „A“.
(46)
Během slyšení konaného dne 11. července 2012 tytéž strany požádaly Komisi, aby vysvětlila, jakým způsobem bylo provedeno rozdělení běžné hodnoty mezi speciální a standardní spojovací prostředky od indického výrobce. Komise naznačila, že to bylo učiněno podle názvů odběratelů. Jak ale dokládá zápis pořízený úředníkem pro slyšení GŘ pro obchod, Komise před skončením slyšení konstatovala, že tuto záležitost bude muset objasnit, což učinila v dalším informačním sdělení ze dne 13. července 2012, jež bylo zasláno stranám, které se slyšení účastnily, a bylo založeno do nedůvěrného spisu k nahlédnutí všem zúčastněným stranám. Prohlášení učiněné zmíněnými stranami, podle něhož Komise konstatovala, že „rozdělení běžné hodnoty mezi speciální a standardní spojovací prostředky bylo provedeno mimo jiné podle názvů odběratelů,“ je tedy neúplné, jelikož k této záležitosti bylo poskytnuto více informací, jak se uvádí v níže uvedeném bodě odůvodnění.
(47)
K rozlišení mezi standardními a speciálními spojovacími prostředky Komise ve svém sdělení ze dne 13. července 2012 uvedla, že „nelze vyloučit, že automobilový průmysl pro některé aplikace používá rovněž standardní spojovací prostředky“. Některé strany tvrdily, že se Komise domnívala, že spojovací prostředky používané v automobilovém průmyslu by rovněž mohly být považovány za standardní. Toto tvrzení je nepodložené. Jak ono sdělení jasně vysvětluje, prohlášení Komise bylo učiněno v době, kdy indický výrobce nedal k dispozici seznam odběratelů. Jak však bylo stanoveno při původním šetření a jak je dále vysvětleno v části 2.7, výrobci automobilů si z důvodu kvality a z obchodních důvodů vždy objednávají spojovací prostředky, které jsou vyráběny na zakázku, aby vyhověli požadavkům ISO platným v tomto odvětví. Veškeré spojovací prostředky určené pro automobilový průmysl proto výrobci spojovacích prostředků považují za „speciální“ výrobky, což podle informací uvedených na webových stránkách indických výrobců automobilů platí i v Indii. Jelikož indický výrobce za „speciální spojovací prostředky“ jednoznačně označil všechny součásti vyrobené na zakázku, Komise se domnívá, že standardní spojovací prostředky určené pro automobilový průmysl nebyly zařazeny do seznamu standardních spojovacích prostředků poskytnutého během původního šetření.
(48)
Podobné požadavky týkající se možného zahrnutí spojovacích prostředků určených pro automobilové odvětví do běžné hodnoty vznesli také čínská obchodní komora a čínský vyvážející výrobce, kteří navíc tvrdili, že spojovací prostředky používané v automobilovém průmyslu, které nejsou vyrobeny podle návrhu konkrétního zákazníka, přesto musí projít speciální kontrolou kvality nebo musí splňovat požadavky na sledovatelnost, které zvýší jejich cenu, a měly by proto být běžně považovány za speciální spojovací prostředky. Výše uvedené strany tvrdily, že zjištění Komise, podle nichž byly spojovací prostředky používané pro špičkové aplikace, ale nevyrobené podle nákresů uživatele byly přesto považovány za speciální spojovací prostředky, byla nepodložená, a Komise tedy jednala v rozporu s čl. 2 odst. 10 základního nařízení tím, že porušila zásadu spravedlivého srovnání. Dále se domnívaly, že zjištění Komise vycházející z rozdělení učiněného indickým výrobcem nebyla předmětem inspekce provedené na místě. Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem požádaly Komisi, aby přezkoumala rozlišení mezi standardními a speciálními spojovacími prostředky, a není-li to možné, aby se uchýlila k jinému souboru údajů o běžné hodnotě.
(49)
Zdůvodněním Komise týkajícím se rozlišení mezi standardními a speciálními spojovacími prostředky se zabýval již 47. bod odůvodnění. Pokud jde o tvrzení týkající se neprovedení inspekce rozdělení učiněného indickým výrobcem, Komise prověřila záznamy o prodeji pomocí řady testů v průběhu operací (tj. provedla podrobnou inspekci vzorku prodejních transakcí uvedených v záznamech o prodeji, aby ověřila jejich přesnost) podle standardního postupu pro inspekce prováděné na místě. Mimoto bylo následné rozdělení těchto záznamů o prodeji poskytnutých indickým výrobcem prověřeno porovnáním s průměrnou úrovní cen při rozdělení, jak je vysvětleno ve zmíněném sdělení. Tvrzení, podle něhož Komise automaticky převzala údaje poskytnuté indickým výrobcem, je tedy nepodložené.
(50)
Kritéria používaná indickým výrobcem k určení speciálních spojovacích prostředků, tj. prostředků vyrobených podle nákresu zákazníka, jak uvádí 47. bod odůvodnění, mimoto poskytují dostatečnou záruku spolehlivosti údajů. Komise již při původním šetření běžnou hodnotu upravila tak, aby zohlednila opatření týkající se kontroly kvality učiněná indickým výrobcem, které nebyly zjištěny u čínských výrobců zařazených do vzorku. Za těchto okolností Komise nepovažuje za nutné, aby se uchýlila k jinému souboru údajů o běžné hodnotě, jak navrhovaly dotčené strany. Jak uvádí 89. bod odůvodnění konečného nařízení, navzdory snahám Komise žádný jiný výrobce ze všech možných srovnatelných zemí při šetření nenabídl svou spolupráci.
(51)
Pokud jde o využití údajů indického výrobce ve srovnatelné zemi pro určení běžné hodnoty, Sdružení evropských distributorů (EFDA) tvrdilo, že tento postup je nevhodný, neboť sortiment výrobků indického výrobce, jeho objem výroby, profil zákazníka, způsob distribuce a postavení na trhu nejsou srovnatelné se situací čínského vyvážejícího výrobce. Sdružení dále tvrdilo, že čínské ceny jsou nízké, neboť se v nich odrážejí výhody výroby standardních výrobků ve velkém objemu a čínští výrobci jsou specializovaní a efektivní. Navíc požadovalo podrobnější informace o cenách indického výrobce a objemu výroby standardních spojovacích prostředků. Sdružení evropských distributorů nakonec předložilo údaje Eurostatu, aby podpořilo svá tvrzení, podle nichž srovnání vývozních cen z ČLR a Indie u dvou konkrétních KN kódů ukáže, že objem indického vývozu těchto výrobků tvoří méně než 4 % objemu vývozu z ČLR a že Indie pro vývozní trhy nepředstavuje věrohodného dodavatele těchto výrobků.
(52)
Pokud jde o vhodnost výběru indického výrobce ve srovnatelné zemi, odkazuje se na závěrečnou část 49. bodu odůvodnění. V souvislosti s obecným tvrzením, že se v čínských vývozních cenách odrážejí výhody výroby ve velkém objemu, tato tvrzení nebyla podložena ani kvantifikována jakýmkoli smysluplným způsobem, který by v této fázi přezkumu mohl pomoci při provedení analýzy. Pokud se týká žádosti o doplňující informace ohledně údajů indického výrobce, odkazuje se na 82. bod odůvodnění pojednávající o důvěrnosti. Pokud jde o tvrzení, že vývoz z Indie během OŠ a po OŠ nebyl srovnatelný s vývozem z ČLR, pro stanovení běžné hodnoty se podle základního nařízení považují za relevantní ceny na indickém trhu, a nikoli indické vývozní ceny. Zmíněná tvrzení Sdružení evropských distributorů jsou tedy nepodložená.
(53)
Co se týče povrchové úpravy použité indickým výrobcem, čínská obchodní komora a čínský vyvážející výrobce v této věci vyjádřili své pochybnosti a požádali Komisi, aby vysvětlila, jakým způsobem důvěrné informace poskytly přesvědčivý důkaz o tom, že indický výrobce na domácím trhu prodával pouze galvanicky pokovené spojovací prostředky. Během inspekce indický výrobce poskytl důkazy, jež Komisi umožnily vyvodit závěr, že standardní spojovací prostředky prodávané na domácím trhu byly galvanicky pokovené a odpovídaly typu povrchové úpravy „A“ původního PCN. Za těchto okolností se Komise domnívá, že důkazy uvedené ve spisu jsou dostačující k tomu, aby vyvodila závěr, že standardní spojovací prostředky prodávané na domácím trhu byly galvanicky pokovené. V této souvislosti byly provedeny úpravy zohledňující rozdíly v obsahu chromu, jak uvádí 81. bod odůvodnění.
2.5 Další informace požadované po sdělení o poskytnutí informací ze dne 5. července 2012
(54)
Někteří vyvážející výrobci požadovali další vysvětlení a informace, aby případně mohli vznést žádost o úpravy jejich vlastního dumpingového rozpětí stanoveného při původním šetření, na základě následujících skutečností:
a)
vlastností „typů výrobku“ (kódů KN, třídy pevnosti, rozlišení standardní versus speciální části) použitých k určení běžné hodnoty;
b)
dalších informací o vlastnostech výrobků prodávaných indickým výrobcem využívaných k určení běžné hodnoty;
c)
vysvětlení týkajícího se důvodů, proč nebyly využity ostatní vlastnosti původního PCN, a
d)
úprav, které je třeba provést vzhledem k rozdílům ve fyzických vlastnostech.
(55)
Pokud jde o písm. a), jak je uvedeno v informačním sdělení ze dne 30. května 2012, třída pevnosti spojovacích prostředků prodávaných indickým spolupracujícím výrobcem byla ukazatelem pevnosti uvedené v PCN, jež bylo použito v dotazníku zaslaném všem stranám. Třída pevnosti byla určena pomocí téže příslušné části PCN od indického výrobce uvedené v záznamech o prodeji zkontrolovaných během inspekce na místě.
(56)
Rozlišení mezi speciálními a standardními spojovacími prostředky bylo vysvětleno v 54. bodě odůvodnění konečného nařízení. „Speciální“ spojovací prostředky se vyrábějí podle nákresu zákazníka. „Standardní“ spojovací prostředky se vyrábějí do zásoby, a nikoli podle požadavků jednotlivých zákazníků. Nutnost rozlišovat mezi standardními a speciálními spojovacími prostředky vyráběnými indickým spolupracujícím výrobcem byla plně uznána a, jak uvádí 51. a 54. bod odůvodnění konečného nařízení, mezi spojovacími prostředky „standardního“ typu bylo provedeno srovnání vývozní ceny a běžné hodnoty u čínských vyvážejících výrobců zařazených do vzorku.
(57)
Pokud jde o záležitosti uvedené v písmenu b), z důvodu důvěrnosti není možné zveřejnit přesné typy modelů šroubů a svorníků prodávaných indickým výrobcem. Jak bylo však naznačeno výše, srovnání bylo provedeno na základě hmotnosti v rámci téže kategorie, ať už standardních nebo speciálních výrobků, a v rámci téže třídy pevnosti stanovené v PCN.
(58)
Opět v souvislosti se záležitostmi uvedenými v písmenu b) některé zúčastněné strany požadovaly více informací o povrchové úpravě. Údaje z původního šetření byly dále analyzovány a ukázalo se, že výrobky prodávané na indickém trhu jako „standardní“ měly základní povrchovou úpravu, tj. byly galvanicky pokoveny. Tato informace byla sdělena při slyšeních vyžádaných zúčastněnými stranami, znovu poskytnuta těm zúčastněným stranám, které o tuto informaci požádaly, a byla rovněž zanesena do spisu ke kontrole zúčastněnými stranami.
(59)
Dva vyvážející výrobci zařazení do vzorku požadovali více informací o úpravách zohledňujících použití chromu při povrchové úpravě. Údaje o prodeji poskytnuté indickým spolupracujícím výrobcem byly dále analyzovány, což vedlo k úpravě běžné hodnoty s ohledem na rozdíl v obsahu chromu, jak vysvětluje 81. bod odůvodnění. Titíž vyvážející výrobci požadovali podrobnější objasnění toho, jakým způsobem byla určena ziskovost u domácího prodeje indického spolupracujícího výrobce; zda byly výrobní náklady uváděny na základě PCN, nebo zda byly použity průměrné náklady; a jestli běžná hodnota zahrnovala prodej případným společnostem ve spojení.
(60)
Veškeré relevantní informace týkající se běžné hodnoty byly uvedeny v 94. bodě odůvodnění konečného nařízení. Dále je upřesněno, že byl použit pouze domácí prodej společnostem, které nebyly ve spojení.
(61)
Tito dva vyvážející výrobci později tvrdili, že mají vážné pochybnosti o tom, zda byly zkoušky ziskovosti a reprezentativnosti provedeny náležitým způsobem. V souvislosti se zkouškou reprezentativnosti tito vyvážející výrobci konkrétně pochybovali o tom, že u pozměněných skupin výrobků množství výrobků prodaných indickým výrobcem na domácím trhu přesahovalo 5 % jejich objemu vývozu. Co se týče zkoušky reprezentativnosti, bylo zjištěno, že v případech, kdy u konkrétního typu výrobku nebyla splněna podmínka 5 %, měl prodej na domácím trhu i tak dostatečně velký objem na to, aby bylo možno provést náležité srovnání. Pokud jde o zkoušku ziskovosti, potvrzuje se, že tato zkouška byla na základě druhu výrobku.
(62)
Pokud jde o záležitosti uvedené v písmenu c), tj. důvody, proč nebylo pro srovnání běžné hodnoty a vývozní ceny použito celé PCN, během šetření se jasně ukázalo, že celé PCN by nebylo spolehlivým ukazatelem. Za prvé proto, že čínské ani indické orgány na rozdíl od orgánů EU nerozlišují 10 KN kódů používaných k vymezení dotčeného výrobku. Za druhé, jak je vysvětleno ve 48. bodě odůvodnění konečného nařízení, řada stran tvrdila, že spojovací prostředky vyráběné čínskými vyvážejícími výrobci jsou běžnými výrobky spadajícími převážně do rozmezí tříd pevnosti 4,8 až 8,8, které nemají žádné zvláštní vlastnosti, pokud jde o suroviny, odolnost, povrchovou úpravu nebo prvky související s certifikací/bezpečností; které byly určeny pro méně náročné aplikace (jiné než odborné použití a obecná distribuce) na rozdíl od špičkových aplikací; a nesplňovaly přísné požadavky specifických konečných uživatelů, například automobilového, chemického nebo leteckého průmyslu.
(63)
Pokud jde o záležitosti uvedené v písmenu d), prvky jako „sledovatelnost“, norma ISO 9000, míra závadnosti výrobku a další kritéria, např. „tvrdost, ohyb, pevnost, odolnost při nárazu a koeficient tření“, s nimiž přišli ostatní dva vyvážející výrobci, nemohly být akceptovány, jelikož dotčené společnosti neprokázaly, jakým způsobem tyto prvky ovlivňují srovnatelnost běžné hodnoty a vývozní ceny.
(64)
S ohledem na neexistenci konkrétních informací týkajících se chybějící srovnatelnosti, konstatované spolu s doporučeními, jež při původním šetření učinily zúčastněné strany, a vzhledem k omezenému množství dalších dostupných informací o jiných technických vlastnostech, jako je povrchová úprava, byl při původním šetření vyvozen závěr, podle něhož hlavní činitele a rozdíly zdůrazněné samotnými zúčastněnými stranami, zejména rozlišení standardní versus speciální a třídy pevnosti, tvoří dostatečný základ pro srovnání běžné hodnoty a vývozních cen.
2.6 Další poskytnutí informací týkajících se běžné hodnoty ze dne 11. července 2012
(65)
Dne 11. července 2012 Komise poskytla další informace o výše popsané reklasifikaci běžné hodnoty a jí navrhovaném novém výpočtu dumpingových rozpětí na výše popsaném základě, a požádala o připomínky.
(66)
Jak uvádí 32. bod odůvodnění, indický výrobce při původním podání poskytl záznamy o domácím prodeji bez PCN. Jediným ukazatelem každého prodeje byl kód položky, který byl interním kódem každého výrobku, a textový řetězec pro popis výrobku, například:
M8X1,25X16 PŘÍRUBOVÝ ŠROUB
(67)
Jak bylo vysvětleno ve 48. až 57. bodě odůvodnění konečného nařízení, indická společnost svůj domácí prodej rozdělila na standardní a speciální spojovací prostředky pomocí rozlišení uvedeného v 77. bodě odůvodnění. V důsledku toho byly záznamy o domácím prodeji dodány ve dvou spisech, z nichž jeden obsahoval „záznamy o standardním domácím prodeji“ a druhý „záznamy o speciálním domácím prodeji“. Prodej, který nebylo možné označit za standardní nebo speciální, nebyl do dalšího výpočtu běžné hodnoty zařazen.
(68)
Během šetření se také jasně ukázalo, že ke stanovení běžné hodnoty bude nutná třída pevnosti daného spojovacího prostředku. Indická společnost určila třídy pevnosti pro každý řádek spisů obsahujících „záznamy o standardním domácím prodeji“ a „záznamy o speciálním domácím prodeji“ a tyto byly zveřejněny ve sloupci označeném jako „TŘÍDA“ a uvádějícím třídu pevnosti, na příklad:
Popis
Třída
M8X1,25X16 PŘÍRUBOVÝ ŠROUB
8.8
(69)
Na tomto základě byla pomocí rozdělení na standardní versus speciální a pomocí třídy pevnosti vypočtena původní běžná hodnota stanovená v prvním zveřejnění přezkumu provádění ze dne 30. května 2012.
(70)
Jak je uvedeno v 54. bodě odůvodnění, někteří vyvážející výrobci požadovali další vysvětlení. Odkazovali se přitom na chybějící srovnání na základě povrchové úpravy, průměru a délky spojovacího prostředku a tvrdili, že by to mohlo mít vliv na úroveň původně vypočtené běžné hodnoty.
(71)
Vzhledem k chybějícímu PCN byl pro zjištění průměru a délky prodávaného spojovacího prostředku u každé transakce analyzován textový řetězec pro popis výrobku (poté, co byly do jedné skupiny zahrnuty transakce se stejným textem popisu). Ve výše uvedeném příkladu M8 označuje průměr a 16 označuje délku. V tomto případě je tedy popsán šroub o průměru 8 mm a délce 16 mm. Číselný údaj 1,25 označuje vzdálenost závitů, jež nebyla ke klasifikaci dotčeného výrobku použita.
(72)
Číslo PCN používané čínskými vyvážejícími výrobci tyto údaje označuje poněkud odlišně. Průměr a délka výše uvedeného šroubu by tak byly označeny jako „080016“.
(73)
Aby bylo zajištěno, že běžná hodnota a vývozní cena si budou odpovídat, Komise rozdělila průměr a délku do tří rovnoměrných pásem uvedených ve druhém informačním dopisu ze dne 5. července 2012:
Ukazatel
Průměr
Délka
Malý
M4 až M10
0 až 100 mm
Střední
M12 až M20
100 až 200 mm
Velký
M22 až M30
200 až 300 mm
(74)
Malé množství prodaných výrobků od indického výrobce do těchto rozmezí nespadalo a nebylo proto použito pro výpočet běžné hodnoty. Výše popsaný šroub by tedy byl podle upraveného PCN označen jako „GSS“, což představuje třídu pevnosti 8,8, malý průměr a malou délku.
(75)
Z výše uvedeného příkladu bylo zjevné, že textový řetězec pro popis výrobku neobsahuje žádné informace o povrchové úpravě použité indickým domácím výrobcem. Byl tedy zkontrolován vyšetřovací spis, aby se zjistilo, zda v něm nejsou nějaké důkazy o typu případné povrchové úpravy použité indickým výrobcem k prodeji standardních spojovacích prostředků na domácím trhu. Důvěrné důkazy ve spise, ověřené v prostorách indického výrobce, prokázaly použití galvanického pokovení (PCN typ A) u standardních spojovacích prostředků na domácím trhu a tato skutečnost byla dne 5. července 2012 sdělena všem stranám.
2.7 Připomínky ke sdělení o poskytnutí informací ze dne 11. července 2012
(76)
Na výše uvedené poskytnutí informací odpovědělo několik vyvážejících výrobců. Jak požadovali tito vyvážející výrobci, proběhlo slyšení, jemuž předsedal úředník pro slyšení GŘ pro obchod, se záměrem, aby pokračoval dialog s Komisí a byly projednány body, které zmínění výrobci nastolili. Vyvážející výrobci nastolili především následující otázky:
a)
metodika, pomocí které indický výrobce rozdělil svůj domácí prodej na standardní a speciální;
b)
jestliže některé spojovací prostředky prodávané automobilovému průmyslu byly považovány za standardní spojovací prostředky, pak by bylo žádoucí provést „významnou úpravu“;
c)
úprava běžné hodnoty o nepřímé daně uvalené na dovoz válcovaného drátu do Indie podle čl. 2 odst. 10 písm. b);
d)
přítomnost chromu VI v povrchové úpravě standardních spojovacích prostředků;
e)
metodika uplatněná Komisí v případě, že domácímu prodeji neodpovídala žádná konkrétní vývozní transakce, a
f)
poskytnutí informací o kódech výrobků prodávaných indickým výrobcem na domácím trhu.
(77)
Pokud jde o písmeno a), indický výrobce rozdělil svůj domácí prodej na standardní a speciální s ohledem na to, že spojovací prostředky vyráběné podle nákresu zákazníka jsou speciálními spojovacími prostředky, zatímco ostatní prodávané výrobky jsou standardními spojovacími prostředky, tj. nejsou vyráběny podle konkrétního nákresu nebo podle nákresu zákazníka.
(78)
Pokud jde o písmeno b), jak bylo uvedeno v poznámce ke spisu ze dne 13. července 2012 zaslané zmíněným zúčastněným stranám po slyšení konaném dne 11. července, Komise potvrdila, že vzhledem k chybějícím jménům zákazníků, jak je uvedeno výše, Komise odkazuje na 47. bod odůvodnění. Komise dále podotýká, že jak uvádí evropské sdružení výrobců spojovacích prostředků: „Když si v Evropě zákazník - zejména v automobilovém průmyslu - objedná spojovací prostředek, který je vyroben podle nákresu a který zároveň plně odpovídá mezinárodním normám (ISO, EN, DIN, AFNOR, UNI), je tento výrobek v každém případě výrobcem spojovacích prostředků považován za „speciální“ výrobek a v rámci interní klasifikace příslušné společnosti je následně označen jako „speciální“... Takový je zavedený postup všech výrobců spojovacích prostředků po celém světě včetně Indie.“ Komise si je proto jista, že standardní spojovací prostředky určené pro automobilový průmysl nebyly zahrnuty do seznamu standardních spojovacích prostředků zveřejněného během původního šetření. Toto tvrzení bylo proto odmítnuto.
(79)
Pokud jde o písmeno c), při slyšení vyvážející výrobci nastolili otázku úpravy podle čl. 2 odst. 10 písm. b) základního nařízení, aby byla zohledněna cla z dovozu válcovaného drátu do Indie, jež jsou zahrnuta do běžné hodnoty, avšak nikoli do vývozní ceny výrobků z Číny. Čínské společnosti zařazené do vzorku totiž během původního šetření kupovaly válcovaný drát vyrobený v Číně.
(80)
Suroviny dovezené indickým výrobcem podléhaly základnímu clu (5 % vyčíslitelné hodnoty) a vzdělávací dani (3 % hodnoty základního cla plus hodnota vyrovnávacího cla). Podle čl. 2 odst. 10 písm. b) základního nařízení lze však takovou úpravu o nepřímé daně požadovat pouze, pokud by dovozní poplatky zahrnuté do ceny obdobného výrobku a materiálu, z něhož je tvořen, je-li určen pro spotřebu na domácím trhu, nebyly vybrány nebo byly vráceny, až bude obdobný výrobek vyvezen do Evropské unie. Vzhledem k neexistenci tvrzení i důkazů, podle nichž by vývoz výše uvedených vyvážejících výrobců do EU profitoval z nevybraných nebo vrácených poplatků z dovozu surovin (válcovaného drátu), je toto tvrzení nutno odmítnout. Mimoto takovou úpravu nelze obvykle provést, pokud dotčený vyvážející výrobce, jak je tomu u tohoto přezkumu, získává veškeré suroviny od domácích dodavatelů, a proto nehradí žádné dovozní poplatky.
(81)
Pokud jde o písmeno d), důkazy ve spisu o původním šetření prokázaly, že standardní povrchová vrstva u standardních spojovacích prostředků obsahovala chrom Cr3, což odpovídalo definici PCN, podle níž není do povrchové vrstvy přidán chrom VI. Dumpingová rozpětí byla proto znovu vyčíslena pro nejdražší typ chromového povrchu u vyvážených výrobků, a to bez úpravy vývozní ceny. Dva vyvážející výrobci tvrdili, že informace o povrchové úpravě se týkaly současné situace, a nikoli situace v OŠ. Toto tvrzení je mylné. Při inspekci provedené v průběhu původního šetření byly získány ověřené důkazy svědčící o tom, že všechny standardní spojovací prostředky prodávané během původního OŠ na indickém domácím trhu byly galvanicky pokovené.
(82)
Pokud jde o písmeno e), potvrzuje se, že dumpingová rozpětí byla vypočítána tak, že v případě, kdy k vývozní transakci neexistoval odpovídající prodej na domácím trhu, byla tato transakce z výpočtu dumpingu vyňata. Některé strany tvrdily, že pro vynětí některých vývozních transakcí z výpočtu dumpingového rozpětí neexistuje důvod. U všech čínských vyvážejících výrobců zařazených do vzorku však byla zjištěna natolik významná spojitost mezi prodejem na domácím trhu a vývozním prodejem, aby bylo zajištěno spravedlivé zastoupení prodeje uskutečněného různými stranami.
(83)
Pokud se jde o písmeno f), čínská obchodní komora a čínský vývozce tvrdili, že indický výrobce neuvedl oprávněný důvod, proč Komisi nepovolil sdělit konkrétní informace týkající se kódů výrobků prodávaných na domácím trhu. Komise poskytla co nejvíce informací prostřednictvím řady poznámek ke spisu, informačních sdělení dostupných všem zúčastněným stranám a slyšení udělených čínské obchodní komoře i všem čínským vývozcům, kteří o ně požádali, a zároveň přitom respektovala pravidla důvěrnosti. Co se týče žádosti o zveřejnění kódů výrobků indického výrobce, předpokládá se, že zveřejnění těchto informací umožní ostatním stranám s přiměřenou přesností vypočítat ceny indického výrobce na domácím trhu, čemuž je třeba zabránit s ohledem na ochranu důvěrných obchodních informací. Nezajištění ochrany důvěrných informací by mohlo Komisi vystavit případným žalobám na náhradu škody a společnosti ve srovnatelných zemích, jejichž spolupráce je dobrovolná, odradit od spolupráce při šetřeních. Tato žádost byla proto zamítnuta.
2.8 Úpravy metodiky použité při výpočtu běžné hodnoty v konečném nařízení
(84)
Vzhledem ke stanoviskům vyjádřeným při tomto přezkumu čínskými vyvážejícími výrobci a týkajícím se určení typů výrobku při výpočtu běžné hodnoty výrobků z Indie, podle nichž jsou kromě rozlišení standardní versus speciální a třídy pevnosti významnými parametry rovněž průměr, délka a povrchová úprava, a vzhledem ke slyšením i dialogu, probíhajícím za přítomnosti příslušného úředníka pro slyšení, byly údaje indického výrobce přezkoumány.
(85)
Po tomto přezkumu Komise mohla určit průměr i délku spojovacích prostředků prodávaných na indickém domácím trhu. Aby bylo možno provést spravedlivé srovnání těchto spojovacích prostředků s prostředky vyváženými z ČLR, byly průměr i délka rozděleny do několika rozmezí a běžná hodnota byla vypočítána pro každé rozmezí zvlášť. To bylo podrobně vysvětleno ve dvou informačních sděleních z 5. a 11. července 2012, která byla dána k dispozici všem zúčastněným stranám. Prostřednictvím rozmezí pro rozlišení hlavních rozměrů výrobků prodávaných indickým výrobcem tato metodika umožnila spravedlivé srovnání s vývozem od čínských společností, které požadovaly zúčastněné strany. Dva vyvážející výrobci následně tvrdili, že nemají úplné informace, neboť klasifikace je nejasná a nevhodná, a že tudíž nemají informace dostatečné k tomu, aby požadovali úpravu z důvodu fyzických rozdílů. Kromě těchto obecných prohlášení však tito dva vyvážející výrobci nepředložili žádný odůvodněný alternativní návrh ani ověřený důkaz. Příslušné tvrzení bylo proto odmítnuto.
(86)
Sdružení evropských distributorů tvrdilo, že použití průměru a délky neodpovídá skutečnosti, a navrhlo alternativu, jež se týkala těchto dvou kritérií, aby se podle jeho názoru zamezilo vyřazení některých výrobků, aniž by však tento alternativní přístup něčím doložilo. Klasifikace navrhovaná Komisí žádné typy výrobků nevyřazovala (byly do ní zahrnuty všechny možné kombinace průměru a délky), a toto tvrzení tudíž nemohlo být dále prověřováno.
(87)
Bylo zjištěno, že všechny prodávané standardní spojovací prostředky byly galvanicky pokovené, a proto byla běžná hodnota vypočítána podle povrchové úpravy odpovídající PCN kódu „A“. V případě, že čínský vyvážející výrobce zařazený do vzorku nevyvezl spojovací prostředky s povrchovou úpravou typu A, byl použit nejbližší typ povrchové úpravy, aniž by byla jakkoli upravena vývozní cena.
(88)
Údaje o třídách pevnosti a rozdělení na standardní a speciální výrobky zůstaly nezměněny.
(89)
Dva vyvážející výrobci požadovali zásah úředníka pro slyšení GŘ pro obchod, aby ověřil důvěrné údaje srovnatelného indického výrobce a poskytl záruku ohledně důvěrného charakteru jeho prodeje na domácím trhu, jakož i v otázce povrchové úpravy standardních spojovacích prostředků, přítomnosti chromu v povrchové vrstvě a získávání informací týkajících se délky a průměru standardních spojovacích prostředků. Poté, co úředník pro slyšení ověřil důvěrné údaje srovnatelného indického výrobce, poskytl jasné odpovědi na otázky položené dvěma vyvážejícími výrobci. Zpráva úředníka pro slyšení byla zařazena do spisu ke kontrole zúčastněnými stranami.
(90)
Navzdory výše uvedeným doplňujícím informacím, vysvětlením, slyšením a dialogu některé strany nadále tvrdily, že nemají informace k tomu, aby mohly požádat o úpravy k zajištění spravedlivého srovnání. Komise stranám poskytla podrobné informace o skupinách výrobků použitých při stanovení běžné hodnoty, jak to požadoval odvolací orgán (7). Komise navíc v prodloužené lhůtě od 30. května 2012 do 19. července 2012 poskytovala informace a odpovídala na všechny otázky vznesené všemi stranami. Mimoto byla všem stranám poskytnuta dodatečná lhůta 20 dnů k vyjádření připomínek ke konečnému zveřejnění.
(91)
Tytéž strany tvrdily, že Komise, v rozporu se zprávou odvolacího orgánu, odmítla poskytnout informace o konkrétních výrobcích indického výrobce, jež byly použity při stanovení běžné hodnoty, aniž by k tomu uvedla oprávněné důvody. Ustanovení čl. 6 odst. 5 antidumpingové dohody stanoví, že s informacemi, které jsou důvěrné nebo které jsou důvěrně poskytnuty, musí orgány provádějící šetření zacházet jako s důvěrnými informacemi. V tomto případě byly informace o typech výrobků prodávaných na domácím trhu indickým výrobcem poskytnuty jako důvěrné a příslušná společnost zopakovala svou žádost o důvěrné zacházení adresovanou Komisi, v níž konstatovala, že tyto informace nadále považuje za přísně důvěrné, jak uvádí 82. bod odůvodnění. Tyto strany také tvrdily, že Komise nebyla schopna poskytnout smysluplné nedůvěrné shrnutí informací poskytnutých indickým výrobcem, jak požadovaly zmíněné zprávy. Během pokračujícího dialogu však Komise, jak uvádí výše uvedené body odůvodnění, v mezích důvěrnosti zúčastněným stranám poskytla všechny relevantní informace týkající se indického výrobce, takže tyto mohly hájit své zájmy.
2.9 Určení běžné hodnoty u vyvážejících výrobců v ČLR, běžná hodnota, vývozní ceny, srovnání
(92)
Běžná hodnota byla vypočítána a srovnána s vývozní cenou výše uvedeným způsobem. Úpravy vývozní ceny byly provedeny za účelem odstranění cenových rozdílů v případě, že do povrchové vrstvy dotčených spojovacích prostředků byl přidán chrom VI. Srovnání běžné hodnoty a vývozní ceny bylo provedeno na základě ceny ze závodu jako při původním šetření.
2.10 Požadavky na úpravy na základě vlastností výrobku
(93)
Jeden vyvážející výrobce požadoval úpravu podle čl. 2 odst. 10 písm. a) základního nařízení kvůli fyzickým rozdílům u různých typů dotčeného výrobku (šroubů se šestihrannou hlavou, vrutů do dřeva, svorníků atd.). Jelikož dotčený vyvážející výrobce kvůli důvěrnosti nemá přístup k úplným údajům o běžné hodnotě, spoléhala se příslušná společnost na vlastní vývozní ceny, aby ukázala, do jaké míry se liší ceny jednotlivých typů spojovacích prostředků.
(94)
Při původním šetření bylo srovnání běžné hodnoty a vývozní ceny provedeno pomocí rozlišení mezi standardními a speciálními typy spojovacích prostředků, uvedeném v 102. bodě odůvodnění konečného nařízení, a také pomocí určení třídy pevnosti. Celá kontrolní čísla výrobku (PCN) nebyla v tomto případě použita, protože výrobce ve srovnatelné zemi neposkytl informace roztříděné podle PCN, jak bylo požadováno. Jedna z částí původního PCN měla sloužit k určení různých typů spojovacích prostředků podle toho, pod jaký kód KN spadají. Jelikož indický výrobce tyto informace neposkytl, nebylo při původním šetření možné tuto část využít ke srovnání.
(95)
Informace poskytnuté vyvážejícím výrobcem, tyto naznačovaly, že by mohl existovat důvod k úpravám kvůli rozdílům u různých typů spojovacích prostředků. Navrhovaná metoda však nebyla považována za vhodnou, jelikož příslušná společnost neposkytla přesné informace o typu výrobku roztříděné podle kódu KN, jak vysvětluje 34. bod odůvodnění a jak bylo původně požadováno. Jako alternativa byly zkoumány rozdíly v cenách výrobního odvětví Unie na trhu Unie, aby se zjistilo, zda mezi různými typy spojovacích prostředků existují cenové rozdíly. Informace poskytnuté výrobním odvětvím Unie byly úplné a roztříděné podle PCN, jak bylo původně požadováno. Toto zkoumání potvrdilo, že ceny na trhu EU se liší podle typu spojovacího prostředku. Na základě toho bylo považováno za vhodné upravit běžné hodnoty tak, aby odrážely tyto rozdíly. Pro úpravy byla průměrná cena výrobků prodávaných výrobním odvětvím Unie na trhu Unie vyčíslena jako „1“ a všem typům výrobků byla přidělena konkrétní hodnota v závislosti na vztahu mezi jejich cenou a průměrnou cenou. Tyto hodnoty byly poté vztaženy k běžné hodnotě použité při srovnání se všemi typy vyváženými vyvážejícím výrobcem.
(96)
Jelikož byly tyto úpravy provedeny na základě tržní hodnoty rozdílů ve fyzických vlastnostech výrobků na trhu EU, bylo považováno za vhodné provést podobné úpravy i při výpočtu dumpingových rozpětí všech vyvážejících výrobců.
(97)
Po zveřejnění obecného informačního dokumentu čínská obchodní komora a čínský vývozce tvrdili, že Komise stále porušuje čl. 2 odst. 4 a čl. 6 odst. 2 a 4 antidumpingové dohody WTO tím, že včas neposkytla informace, na jejichž základě bylo provedeno srovnání vývozní ceny a běžné hodnoty, a vyzvali Komisi, aby poskytla podrobné informace o typech výrobků použitých k určení běžné hodnoty a splnila tak svou povinnost umožnit čínským vyvážejícím výrobcům, aby hájili své zájmy a se vší znalostí věci bránili svůj zájem, a zajistit spravedlivé srovnání vývozních cen a běžné hodnoty na základě úplných informací. Zmíněné strany proto Komisi požádaly, aby znovu zvážila:
a)
poskytnutí úplného seznamu typů výrobků použitých k určení běžné hodnoty;
b)
zaručení, že standardní spojovací prostředky vyráběné čínskými vyvážejícími výrobci nejsou srovnávány se spojovacími prostředky vyráběnými srovnatelným výrobcem za účelem jejich využití ve špičkových aplikacích;
c)
poskytnutí důkazů o odůvodnění žádostí o úpravy;
d)
poskytnutí informací o tom, jak byly provedeny některé úpravy a
e)
zohlednění povinnosti EU přihlédnout ke všem vývozním transakcím.
(98)
Pokud jde o písmeno a), vzhledem k informacím poskytnutým prostřednictvím informačních sdělení ze dne 30. května 2012, 11. července 2012 a 13. července 2012, obecného informačního dokumentu odeslaného dne 31. července 2012, a zejména 77. až 96. bodu odůvodnění a slyšení konaných během konzultačního procesu, se má za to, že veškeré informace, které bylo možno poskytnout v mezích požadavků týkajících se důvěrnosti, byly zúčastněným stranám poskytnuty.
(99)
Pokud jde o písmeno b), týkající se nutnosti zaručit, že standardní spojovací prostředky vyráběné čínskými vyvážejícími výrobci nejsou srovnávány se spojovacími prostředky vyráběnými srovnatelným výrobcem za účelem jejich využití ve špičkových aplikacích, tímto aspektem se zabýval 78. bod odůvodnění. Vzhledem k neexistenci jakýchkoli nových důkazů a k pouhým tvrzením výše zmíněných stran o možné existenci spojovacích prostředků určených pro špičkové aplikace mimo automobilový průmysl se Komise domnívá, že informace uvedené ve spisu jsou dostatečně spolehlivé, aby bylo možné zaručit, že k určení běžné hodnoty použité ke srovnání s vývozními cenami zmíněného čínského vývozce byly použity pouze standardní spojovací prostředky.
(100)
Pokud jde o písmeno c) a tvrzení, podle nichž Komise neposkytla informace o tom, jak by čínští vyvážející výrobci mohli doložit své žádosti o úpravy související se „sledovatelností“, normu ISO 9000, míru závadnosti výrobku a ostatní kritéria, jakou jsou „tvrdost, ohyb, pevnost, odolnost při nárazu, koeficient tření“ (viz 63. bod odůvodnění) a dovozní cla (viz 79. a 80. bod odůvodnění), Komise podotýká následující. Za prvé připomíná, že na tato kritéria upozornily zúčastněné strany, aniž by uvedly jakékoli další podrobnosti. Během slyšení pořádaného úředníkem pro slyšení dne 11. července 2012 Komise vyzvala zúčastněné strany, aby poskytly doplňující informace týkající se výše uvedených kritérií, žádné doplňující informace však poskytnuty nebyly. Co se týče žádosti o úpravy vývozních cen zohledňující cla na dovoz válcovaného drátu do Indie a obecně levnější přístup čínských vyvážejících výrobků k surovinám, Komise v 80. bodě odůvodnění podrobně vysvětlila, proč tuto úpravu nebylo možné akceptovat. Dále, jak uvádí 63. bod odůvodnění původního nařízení, cena hlavní suroviny - ocelového válcovaného drátu- v podstatě nevycházela z tržních hodnot. Bylo zjištěno, že ceny ocelových válcovaných drátů na domácím trhu byly výrazně nižší než ceny na jiných trzích. Tyto zkreslené ceny proto nemohou být použity jako základ pro úpravy, jak požadovaly zmíněné strany. Za těchto okolností Komisi není zřejmé, jaké další doplňující informace by podle mínění čínské obchodní komory a vyvážejícího výrobce mohly být poskytnuty k doložení těchto dvou žádostí o úpravy.
(101)
Pokud jde o písmeno d), Komise připomíná, že informace týkající se „typů výrobků vyráběných výrobci v EU, které byly použity k určení běžné hodnoty, a jejich cen, jakož i dopadu výsledných úprav na typy výrobků srovnatelného výrobce použité k určení běžné hodnoty“ jsou důvěrné a nemohou být poskytnuty. Čínská obchodní komora a jeden čínský vyvážející výrobce požadovali dodatečné vysvětlení toho, jak byly provedeny úpravy zohledňující rozdílné ceny povrchové úpravy. Je však třeba poznamenat, že, jak uvádí 92. bod odůvodnění, Komise v příslušném informačním dokumentu uvedla, u kterých typů vyvážených výrobků byly úpravy provedeny, čímž zúčastněným stranám umožnila porozumět tomu, jakým způsobem byly úpravy provedeny.
(102)
Pokud jde o písmeno e) a údajnou nutnost přihlédnout při výpočtu dumpingu k veškerým srovnatelným vývozním transakcím, aby bylo zajištěno spravedlivé srovnání cen podle článku 2.4.2 antidumpingové dohody WTO, Komise podotýká, že běžná hodnota použitá pro určení dumpingových rozpětí byla upravena právě v návaznosti na žádost a návrhy předložené zmíněnými stranami. Použitá metoda byla vysvětlena v 93. až 96. bodě odůvodnění a důvody pro vyjádření výše zjištěného dumpingu jako procentního podílu z vývozních transakcí použitých při výpočtu výše dumpingu popsané v 107. a 108. bodě odůvodnění jsou zcela v souladu s článkem 2.4.2 antidumpingové dohody WTO, který pojednává o srovnatelných vývozních transakcích. V tomto případě byly pro srovnání použity veškeré srovnatelné transakce (určené dle typu výrobku). Vyjádření výše zjištěného dumpingu jako procentního podílu z vývozních transakcí použitých při výpočtu výše dumpingu tedy bylo odůvodněné.
(103)
Po zveřejnění obecných informací dva čínští vyvážející výrobci zopakovali své tvrzení, že by měly být provedeny úpravy zohledňující údajné rozdíly v účinnosti spotřeby surovin a snazší přístup k surovinám, účinnější spotřebu elektrické energie a nižší produktivitu na zaměstnance. Připomíná se, že v původním šetření nebylo žádnému z čínských vyvážejících výrobců přiznáno s zacházení jako v tržním hospodářství a struktura jejich nákladů nevychází z tržních hodnot, které lze použít jako základ pro úpravy, zejména pokud jde o přístup k surovinám. Dále je třeba poznamenat, že bylo zjištěno, že výrobní postupy v ČLR jsou srovnatelné s postupy indického výrobce a že výše zmíněné rozdíly jsou velmi malé. V tomto případě bylo zjištěno, že indický výrobce na indickém domácím trhu soutěžil s mnoha jinými výrobci a má se za to, že jeho ceny plně odrážely situaci na domácím trhu. Jak uvádí 41. bod odůvodnění, ke stanovení běžné hodnoty musela být použita náhrada za náklady a ceny výrobců ve fungujících tržních ekonomikách.
(104)
Titíž dva čínští vyvážející výrobci tvrdili, že při shrnutí údajů o průměru a délce Komise neměla ke srovnání používat rozmezí, nýbrž samotná čísla udávající délku a průměr. Za prvé, jak uvádí 70. bod odůvodnění, Komise v reakci na slyšení s týmiž stranami konané dne 26. června 2012 souhlasila s rozdělením údajů o průměru a délce do rozmezí, aby byl zohledněn dopad fyzických vlastností na ceny výrobků. Zmíněné strany samy navrhly některá možná rozmezí, avšak Komise během slyšení naznačila, že tato navrhovaná rozmezí by měla být změněna, aby bylo možné všem vyváženým typům výrobků přiřadit jim co nejvíce podobné typy výrobků indického výrobce. Za druhé, zmíněné strany ve svém prohlášení učiněném během slyšení konaného dne 3. července 2012 pro příklad uvedly, že průměr má jen malý dopad na spotřebu surovin. Výše uvedené tvrzení bylo proto odmítnuto.
2.11 Dumpingová rozpětí
(105)
Dumpingová rozpětí byla stanovena na základě srovnání vážené průměrné běžné hodnoty a vážené průměrné vývozní ceny.
(106)
Konečné dumpingové rozpětí, vyjádřené jako procentní podíl z dovozní ceny CIF na hranice Unie před proclením, je pro vyvážejícího výrobce, který je předmětem tohoto přezkumu, stanoveno takto:
Bulten Fasteners (China) Co., Ltd
0,0 %
(107)
Pozměněná konečná dumpingová rozpětí, vyjádřená jako procentní podíl z dovozní ceny CIF na hranice Unie před proclením, jsou stanovena takto:
Vyvážející výrobce v ČLR
Současné dumpingové rozpětí
Pozměněné dumpingové rozpětí
Biao Wu Tensile Fasteners Co., Ltd.
69,9 %
43,4 %
Kunshan Chenghe Standard Components Co., Ltd.
93,2 %
63,7 %
Ningbo Jinding Fastener Co., Ltd.
74,5 %
64,3 %
Ningbo Yonghong Fasteners Co., Ltd.
105,3 %
69,7 %
Changshu City Standard Parts Factory a Changshu British Shanghai International Fastener Co., Ltd.
63,1 %
38,3 %
CELO Suzhou Precision Fasteners Co., Ltd
0 %
0 %
Golden Horse (Dong Guan) Metal Manufactory Co., Ltd
26,5 %
22,9 %
Yantai Agrati Fasteners Co., Ltd
0 %
0 %
Spolupracující vyvážející výrobci nezařazení do vzorku
78,1 %
54,1 %
Všechny ostatní společnosti
115,4 %
74,1 %
(108)
Jeden vyvážející výrobce tvrdil, že při výpočtu jeho dumpingového rozpětí by celková zjištěná výše dumpingu měla být vyjádřena jako procentní podíl z celkové hodnoty CIF všech vývozních transakcí, a nikoli jako procentní podíl z vývozních transakcí použitých při výpočtu výše dumpingu. Jiný postup by podle názoru této společnosti znamenal předpoklad dumpingu u těch vývozních transakcí, které nebyly použity při určení dumpingu.
(109)
V této souvislosti je třeba poznamenat, že srovnání vývozní ceny a běžné hodnoty bylo provedeno na základě váženého průměru pouze u typů vyvezených čínským vyvážejícím výrobcem, jimž odpovídající typ byl vyroben a prodán indickým výrobcem. To bylo považováno za nejspolehlivější způsob stanovení případné úrovně dumpingu tohoto vyvážejícího výrobce. Pokus přiřadit všechny ostatní vyvážené typy k jim velmi podobným typům indického výrobce by býval vedl k nepřesným zjištěním. Z tohoto důvodu je správné vyjádřit výši zjištěného dumpingu jako procentní podíl z těch vývozních transakcí, jež byly použity při výpočtu výše dumpingu - toto zjištění se považuje za reprezentativní pro všechny vyvážené typy. Tentýž přístup byl uplatněn také při výpočtu dumpingových rozpětí ostatních vyvážejících výrobců.
3. Vymezení výrobního odvětví Unie
(110)
Jak je uvedeno v oznámení o zahájení řízení, Komise znovu posoudila definici výrobního odvětví Unie, aby byla zohledněna doporučení uvedená ve zprávách OŘS, jež naznačovaly, že EU jednala v rozporu s čl. 4 odst. 1 antidumpingové dohody WTO tím, že z definice výrobního odvětví Unie vyřadila ty výrobce, kteří nechtěli být zařazeni do vzorku, a tím, že hranici 25 % stanovenou v čl. 4 odst. 1 základního nařízení automaticky považovala za „podstatnou část“ celkové výroby dotčeného výrobku v Unii. V odstavci 430 zprávy odvolacího orgánu vydané dne 15. července 2011 se uznává, že „roztříštěnost výrobního odvětví spojovacích prostředků však mohla zapříčinit takto malý podíl daný nemožností získat více informací za předpokladu, že postup, kterým Komise vymezila příslušné výrobní odvětví, nevedl k podstatnému nebezpečí zkreslení. […] omezením definice domácího výrobního odvětví na výrobce ochotné být součástí vzorku Komise vyřadila výrobce, kteří poskytli relevantní informace“ (zdůraznění aut.). Právě tito posledně jmenovaní výrobci jsou nyní do definice výrobního odvětví Unie zahrnováni.
(111)
Při původním šetření bylo zjištěno, že výroba výrobců v Unii, kteří souhlasili se zařazením do vzorku a plně spolupracovali při původním šetření, tvořila 27,0 % celkové výroby dotčeného výrobku v Unii. Mělo se tedy za to, že tyto společnosti představují výrobní odvětví Unie ve smyslu čl. 4 odst. 1 a čl. 5 odst. 4 základního nařízení.
(112)
V návaznosti na závěry zpráv OŘS a na základě všech platných podání obdržených od všech výrobců v EU, kteří se přihlásili ve lhůtě stanovené v odst. 6 písm. b) bodu i) oznámení o zahájení antidumpingového řízení týkajícího se dovozu některých spojovacích prostředků ze železa nebo oceli pocházejících z Čínské lidové republiky (8), a bez ohledu na to, zda uvedli, že jsou připraveni být součástí vzorku, Komise vypočítala, že výrobní odvětví Unie v roce 2006 ve skutečnosti tvořilo 36,3 % celkové výroby dotčeného výrobku v Unii.
(113)
Poté, co Komise přezkoumala definici výrobního odvětví Unie, ověřila, zda procentní podíl spojovacích prostředků vyrobených tímto odvětvím na celkové odhadované výrobě představuje podstatnou část ve smyslu čl. 4 odst. 1 antidumpingové dohody WTO.
(114)
Jak uvádí 112. bod odůvodnění konečného nařízení, šetřením bylo zjištěno, že obdobný výrobek vyrábí v Unii velké množství výrobců, odhadované na více než 300 převážně malých a středních podniků (dále jen „MSP“), ale zahrnující také několik větších společností či skupin společností. V době zahájení původního šetření Komise kontaktovala všechny tyto známé výrobce a požádala je, aby se účastnili šetření a poskytli některé informace o své činnosti. Ani oznámení o zahájení řízení zveřejněné při zahájení původního šetření ani průvodní dopis zaslaný v den zahájení řízení všem známým výrobcům v EU se nezmiňovaly o tom, že informace předložené výrobci v EU, kteří nechtěli spolupracovat, nebudou brány v úvahu.
(115)
Jak bylo uvedeno, většinu výrobců spojovacích prostředků v EU tvoří malé podniky, ne-li mikropodniky (rodinné firmy), které mají obvykle omezené prostředky, včetně finančních a lidských zdrojů, nejsou členy vnitrostátních ani unijních sdružení, která by je mohla během šetření reprezentovat, a jak tomu u MSP často bývá, nemají prostředky na to, aby si najaly specializované obchodní právníky a účetní. Malé společnosti mají rovněž vážné obavy týkající se ochrany jejich důvěrných údajů v průběhu těchto šetření, kterou považují za zcela zásadní. Přesto se přihlásil nemalý počet výrobců (celkem 63 výrobců v EU), kteří poskytli požadované informace. Je třeba poznamenat, že k těmto výrobcům patřily jak MSP, tak větší společnosti rozmístěné po celé EU. S ohledem na výše uvedené skutečnosti a vzhledem ke specifickým okolnostem tohoto případu, lze tyto výrobce, kteří představovali 36,3 % celkové výroby dotčeného výrobku v EU, považovat za podstatnou část celého výrobního odvětví Unie ve smyslu čl. 4 odst. 1 antidumpingové dohody WTO. Jelikož se navíc, jak bylo uvedeno, všichni největší známí výrobci v EU přihlásili ve lhůtě stanovené v původním oznámení o zahájení řízení, lze vzorek vybraný při původním šetření pokládat za reprezentativní, a to i po zahrnutí dalších 18 výrobců v EU do definice výrobního odvětví Unie.
(116)
Čínská obchodní komora tvrdila, že Komise nemůže používat pouze údaje získané od výrobců v EU, kteří se přihlásili ve lhůtě uvedené v 112. bodu odůvodnění, neboť někteří výrobci v EU se mohli rozhodnout, že se nepřihlásí, jelikož nechtěli být součástí vzorku, a tudíž věděli, že jejich odpovědi nebudou brány v úvahu. Sdružení čínských vývozců požádalo Komisi, aby „celý proces výběru znovu zopakovala a kontaktovala všechny výrobce v EU, aniž by se zmiňovala o tom, že výrobci musí být ochotni stát se součástí vzorku“ (9). Vzhledem k výše uvedeným skutečnostem se však mělo za to, že není třeba znovu zahajovat proces výběru konečného vzorku, jelikož největší známí výrobci v EU se přihlásili ve fázi zahájení řízení. Po zveřejnění informací čínská obchodní komora zopakovala své tvrzení, že nelze vyloučit, že mnozí výrobci na dotazník pro výběr vzorku zkrátka neodpověděli „právě proto, že věděli, že jejich neochota být součástí vzorku automaticky povede k jejich vyřazení z definice domácího výrobního odvětví“. Je třeba podotknout, že tytéž argumenty během původního šetření uváděli čínští vyvážející výrobci a evropští dovozci, kteří protestovali proti stávajícímu vzorku. Jak je vysvětleno ve 26. bodě odůvodnění konečného nařízení, Komise po zahájení řízení kontaktovala velké množství výrobců v Unii a jen několik z nich odpovědělo. Je třeba podotknout, že o jejich možném zařazení či nezařazení do konečného vzorku se Komise vůbec nezmínila. Případné zařazení výrobců v Unii do konečného vzorku ve skutečnosti nemělo žádný vliv na jejich rozhodnutí přihlásit se během řízení, neboť jejich rozhodnutí bylo motivováno jinými faktory, které jsou zdůrazněny v 115. bodě odůvodnění. Žádost adresovaná Komisi, podle níž měla Komise posouzení újmy provést znovu, byla proto zamítnuta.
4. Situace výrobního odvětví Unie
(117)
V návaznosti na zprávy byla na úrovni výrobního odvětví Unie, vymezené ve 114. bodu odůvodnění, přezkoumána zjištění o újmě týkající se vývoje výroby, výrobní kapacity, využití kapacity, objemu prodeje, jednotkových cen, podílu na trhu, zaměstnanosti a produktivity, a to na základě informací shromážděných od 6 výrobců zařazených do vzorku a dalších 57 výrobců, kteří jsou nyní součástí výrobního odvětví Unie. Pokud jde o ostatní ukazatele újmy zjištěné u vybraného výrobního odvětví Unie, informace o zásobách, ziskovosti, peněžním toku, investicích, návratnosti investic, schopnosti získat kapitál a mzdách byly získány z ověřených odpovědí šesti výrobců zařazených do vzorku na dotazník, a proto se příslušná zjištění tímto přezkumem potvrzují.
4.1 Výroba, výrobní kapacita a využití kapacity
(118)
Výroba, výrobní kapacita a využití kapacity výrobního odvětví Unie se na základě všech dostupných informací (viz 112. bod odůvodnění) vyvíjely takto:
Výrobní odvětví Unie celkem
2003
2004
2005
2006
OŠ
Objem výroby (v Mt)
489 993
524 571
493 924
519 880
537 877
Index
100
107
100
106
110
Výrobní kapacita (v Mt)
859 766
881 454
902 741
919 485
944 817
Index
100
102
105
107
110
Využití kapacity (v %)
57 %
60 %
55 %
57 %
57 %
(119)
Navzdory značnému nárůstu poptávky o 29 % mezi rokem 2004 a OŠ objem výroby výrobního odvětví Unie po celé posuzované období kolísal a v OŠ byl o 9 % vyšší než v roce 2003, oproti 6 % při původním šetření, tj. byl nadále výrazně nižší než nárůst poptávky činící 29 %.
(120)
Pokud jde o výrobní kapacitu a využití kapacity, závěry, k nimž dospělo původní šetření, se potvrdily, i když na základě jiného souboru údajů (viz 130. až 133. bod odůvodnění konečného nařízení).
4.2 Objem prodeje, podíl na trhu, růst a průměrné jednotkové ceny v Unii
(121)
Níže uvedené údaje představují prodej výrobního odvětví Unie nezávislým odběratelům v Unii na základě všech dostupných informací (o objemu a hodnotě):
Výrobní odvětví Unie celkem
2003
2004
2005
2006
OŠ
Prodej výrobního odvětví Unie v Unii (v tis. EUR)
990 540
1 050 039
1 102 684
1 198 794
1 289 940
Index
100
106
111
121
130
Prodej výrobního odvětví Unie v Unii (v Mt)
445 769
494 307
468 892
506 752
507 750
Index
100
111
105
114
114
Jednotková prodejní cena výrobního odvětví Unie v Unii (v EUR/Mt)
2 222
2 124
2 351
2 365
2 540
Index
100
96
106
106
114
Podíl výrobního odvětví Unie na trhu (%)
není k dispozici
28 %
27 %
24 %
22 %
Index
není k dispozici
100
96
86
80
(122)
Pozměněné údaje uvedené v tabulce výše potvrzují zjištění zmíněná ve 137. až 140. bodě odůvodnění konečného nařízení vzhledem k tomu, že jsou potvrzeny všechny závěry o vývoji újmy. Objem prodeje výrobního odvětví Unie se během posuzovaného období zvýšil o 14 %, místo 12 % zjištěných při původním šetření, a jeho hodnota se zvýšila o 30 %, místo 21 %. Ve skutečnosti byl zjištěn velmi podobný vývoj jako při původním šetření. Tentýž pokles objemu prodeje v letech 2004 a 2005 potvrzuje závěr uvedený ve 139. bodě odůvodnění konečného nařízení, podle něhož se výrobnímu odvětví Unie nepodařilo využít zvýšení spotřeby v Unii, a podíl výrobců v Unii na trhu se tak za méně než 3 roky snížil o 20 %.
4.3 Zaměstnanost a produktivita
(123)
Zaměstnanost a produktivita se ve výrobním odvětví Unie vyvíjely takto:
Výrobní odvětví Unie celkem
2003
2004
2005
2006
OŠ
Počet zaměstnanců
7 530
8 340
8 559
8 549
8 581
Index
100
111
114
114
114
Produktivita (Mt/zaměstnanec)
65
63
58
61
63
Index
100
97
89
93
96
4.4 Závěr ohledně újmy
(124)
Vhledem k výše uvedeným skutečnostem se potvrdily závěry zmíněné v 153. až 161. bodě odůvodnění konečného nařízení.
5. Objem dumpingového dovozu
(125)
Jak je uvedeno v oznámení o zahájení řízení, Komise vzala v úvahu závěry zpráv OŘS naznačující, že EU jednala v rozporu s čl. 3 odst. 1 a 2 antidumpingové dohody WTO, pokud jde o zvážení objemu dumpingového dovozu při původním šetření týkajícím se spojovacích prostředků.
(126)
Komise následně přezkoumala své posouzení újmy vzhledem ke skutečnosti, že bylo zjištěno, že někteří vyvážející výrobci se v OŠ dumpingu nedopustili. Je třeba připomenout, že při původním šetření nebyl dumping zjištěn u dvou čínských vyvážejících výrobců. Jak uvádí 105. bod odůvodnění, při tomto přezkumu byl zjištěn další vyvážející výrobce, který se dumpingu nedopustil. Celkový objem dovozu těchto tří vyvážejících výrobců se v OŠ pohyboval pouze mezi 0,01 % až 0,40 % celkového dovozu dotčeného výrobku z ČLR. Analýza újmy týkající se vývoje dovozu z ČLR, jež byla provedena na základě objemu dumpingového dovozu s vyloučením nedumpingového dovozu ukázala pouze zanedbatelné změny ve vývoji popsaném v 121. bodě odůvodnění konečného nařízení.
2003
2004
2005
2006
OŠ
Objem dovozu z ČLR (v Mt)
216 085
295 227
387 783
485 435
577 811
Index
100
137
179
225
267
Podíl ČLR na trhu
není k dispozici
17 %
22 %
23 %
25 %
Zdroj: Eurostat.
6. Příčinná souvislost - vývozní výkonnost výrobního odvětví Unie
(127)
Jak se uvádí v oznámení o zahájení řízení, Komise znovu posoudila svou analýzu příčinných souvislostí, aby zohlednila závěry zpráv naznačující, že EU jednala v rozporu s čl. 3 odst. 1 a 5 antidumpingové dohody WTO tím, že vycházela ze statistických údajů o celkovém vývozu uváděných Eurostatem místo konkrétní vývozní výkonnosti výrobního odvětví EU.
(128)
Vývozní výkonnost výrobního odvětví Unie byla analyzována v 175. bodě odůvodnění konečného nařízení. Bylo zjištěno, že vývoz do třetích zemí v roce 2006 představoval pouze 11 % celkové výroby obdobného výrobku výrobním odvětvím Unie. Jak ale upozorňují zprávy OŘS, použité údaje se týkaly vývozu všech výrobců do Unie, zjištěného dle údajů Eurostatu, a nikoli vývozu výrobního odvětví Unie. V návaznosti na zprávy OŘS Komise znovu posoudila svou analýzu příčinných souvislostí a zkoumala, zda vývozní výkonnost nově vymezeného výrobního odvětví Unie mohla být jedním z činitelů způsobené újmy. Bylo zjištěno, že vývoz do třetích zemí v OŠ představoval pouze 3,7 % výroby obdobného výrobku nově vymezeným výrobním odvětvím Unie, spíše než 11 %, jak uvádí 175. bod odůvodnění konečného nařízení. Tento vývoz se mezi rokem 2003 a OŠ zvýšil přibližně o 4 %. Tento vývoz se mimoto důsledně uskutečňoval za ceny, které byly výrazně vyšší než prodejní ceny na trhu Unie.
Výrobní odvětví Unie celkem
2003
2004
2005
2006
OŠ
Vývoz dotčeného výrobku z Unie do zbytku světa (v Mt)
19 599
23 613
21 098
20 967
20 400
Index
100
120
108
107
104
Vývoz dotčeného výrobku z Unie do zbytku světa (v tis. EUR)
47 261
55 657
52 958
58 831
55 477
Index
100
118
112
124
117
Jednotková cena: (EUR/Mt):
2 411
2 357
2 510
2 806
2 719
(129)
Lze tedy vyvodit závěr, že výkonnost vývozu do třetích zemí nebyla u výrobního odvětví Unie zdrojem podstatné újmy. Potvrzuje se proto konečný závěr uvedený v 184. bodě odůvodnění konečného nařízení, podle nějž dumpingový dovoz pocházející z ČLR způsobil výrobnímu odvětví Unie podstatnou újmu ve smyslu čl. 3 odst. 6 základního nařízení.
7. Zacházení s důvěrnými informacemi
(130)
Jak se uvádí v oznámení o zahájení řízení, Komise se zavázala znovu posoudit závěry učiněné na základě rozhodnutí ve zprávách naznačujících, že EU jednala v rozporu s čl. 6 odst. 5 a čl. 6 odst. 5 prvním pododstavcem antidumpingové dohody WTO, pokud jde o zacházení s důvěrnými informacemi.
(131)
V návaznosti na zprávy Komise vyzvala dva příslušné výrobce v Unii, aby uvedli řádné důvody, proč nebyly důvěrné informace doplněny o shrnutí, které nemá důvěrnou povahu. Tito dva výrobci veřejně poskytli doplňující informace a v případě, že určitou informaci nebylo možno shrnout, konstatovali, proč tomu tak je. Informace poskytnuté těmito výrobci byly zaslány všem zúčastněným stranám. Jedno sdružení zastupující dovozce v Evropské unii tvrdilo, že informace poskytnuté dvěma zmíněnými výrobci v Unii jsou nesrozumitelné a že je nebude možné zkontrolovat pomocí údajů veřejně dostupných na stránkách Eurostatu. K tomuto argumentu je třeba poznamenat, že jelikož se informace poskytnuté oněmi dvěma výrobci týkají konkrétních společností, je nepravděpodobné, že existuje nějaký veřejný zdroj, který by umožnil provést křížovou kontrolu.
(132)
Čínská obchodní komora a Sdružení evropských distributorů tvrdily, že poskytnuté doplňující informace jsou neúplné, neboť v tabulkách 22, 23 a 32 až 34 stále chybí některé údaje, což neodpovídá způsobu, jakým by měly být uplatněny závěry OŘS. Po zveřejnění těchto doplňujících informací nedůvěrné povahy nebyly obdrženy žádné další připomínky. Jelikož tabulky 32 až 34 obsahují podrobné údaje o prodeji a nákladech vynaložených dotčenou společností, byly tyto informace, jež mají důvěrnou povahu, shrnuty, aby byly poskytnuty určité informace o jejich obsahu, aniž by došlo ke zveřejnění důvěrných informací. Ostatní informace označené za chybějící v tabulce 22 (druhy dodaných surovin a objem zakoupené suroviny) a v tabulce 23 (uvedeny jsou pouze indexované hodnoty rozpětí zisku před zdaněním, a nikoli samostatné údaje o prodeji v EU a mimo ni) byly dotčenou společností v Unii znovu předloženy, aby bylo možno těmto informacím správně porozumět, a příslušná odpověď byla přiložena ke spisu ke kontrole zúčastněnými stranami. Na závěr se má za to, že doporučení ve zprávách týkajících se této záležitosti byla beze zbytku provedena.
(133)
Sdružení evropských distributorů dále tvrdilo, že z tabulky 24 dodané výrobcem v Unii nebylo možno vyvodit závěr, že tato společnost utrpěla podstatnou újmu, neboť tabulka ukazuje stálý nárůst zisku, využití kapacity a výkonu. Komise přesto opět provedla posouzení újmy pomocí údajů o šesti výrobcích v EU zařazených do vzorku a dospěla k závěru, že k podstatné újmě došlo, jak potvrzuje 124. bod odůvodnění. Výše zmíněné tvrzení je tedy nepodložené.
(134)
Konečně, jak uvádí 6. bod oznámení o zahájení řízení, v návaznosti na zjištění týkající se čl. 6 odst. 5 a čl. 6 odst. 5 prvního pododstavce antidumpingové dohody WTO, pokud jde o zacházení s důvěrnými informacemi, Komise dne 30. května 2012 zveřejnila údaje Eurostatu o celkové výrobě spojovacích prostředků v EU, jak byly původně předloženy.
8. Ostatní doporučení a rozhodnutí
(135)
Jak je uvedeno v oznámení, Komise se zavázala zvážit připomínky zúčastněných stran v šetření týkajícím se spojovacích prostředků, které tvrdí, že byly poškozeny zveřejněním zjištění týkajících se přiznání zacházení jako v tržním hospodářství nebo jakýchkoli jiných doporučení či rozhodnutí OŘS.V souladu s doporučeními týkajícími se čl. 9 odst. 5 základního nařízení a uvedenými ve zprávách OŘS Komise jedné společnosti přiznala individuální zacházení.
F. POSKYTOVÁNÍ INFORMACÍ
(136)
Všechny zúčastněné strany byly informovány o výše uvedených zjištěních. Po poskytnutí informací jim byl rovněž dán čas pro podání připomínek a stanovisek. Po poskytnutí informací bylo obdrženo několik připomínek.
(137)
Z výše uvedených skutečností vyplývá, že antidumpingová opatření vztahující se na dovoz některých spojovacích prostředků ze železa nebo oceli pocházejících z Čínské lidové republiky, která byla uložena nařízením (ES) č. 91/2009, by měla být zachována a že dovoz od společnosti Bulten Fasteners China by měl podléhat clu ve výši 0 %.
G. ZÁVĚR
(138)
Na základě výše uvedeného přehodnocení je učiněn závěr, že škodlivý dumping zjištěný při původním šetření byl potvrzen. Jednomu vyvážejícímu výrobci však bylo přiznáno individuální zacházení v souladu s doporučeními ve zprávách OŘS, která se týkají čl. 9 odst. 5 základního nařízení. Ustanovení čl. 1 odst. 2 konečného nařízení by tedy mělo být změněno. Tentýž článek by měl být změněn také proto, aby zohlednil pozměněná antidumpingová cla, jež jsou pro některé společnosti uvedené v tabulce v čl. 1 odst. 2 konečného nařízení vyčíslena takto:
Vyvážející výrobce v ČLR
Dumpingové rozpětí
Rozpětí újmy
Konečná opatření
Biao Wu Tensile Fasteners Co., Ltd.
43,4 %
99,9 %
43,4 %
Kunshan Chenghe Standard Components Co., Ltd.
63,7 %
79,5 %
63,7 %
Ningbo Jinding Fastener Co., Ltd.
64,3 %
64,4 %
64,3 %
Ningbo Yonghong Fasteners Co., Ltd.
69,7 %
78,3 %
69,7 %
Changshu City Standard Parts Factory a Changshu British Shanghai International Fastener Co., Ltd.
38,3 %
65,3 %
38,3 %
CELO Suzhou Precision Fasteners Co., Ltd.
0,0 %
0,3 %
0,0 %
Golden Horse (Dong Guan) Metal Manufactory Co., Ltd.
22,9 %
133,2 %
22,9 %
Yantai Agrati Fasteners Co., Ltd.
0,0 %
0,0 %
0,0 %
Spolupracující vyvážející výrobci nezařazení do vzorku
54,1 %
77,5 %
54,1 %
Všechny ostatní společnosti
74,1 %
85,0 %
74,1 %
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Tabulka uvádějící sazby konečného antidumpingového cla použitelná na čistou cenu s dodáním na hranice Unie před proclením pro výrobky vyrobené společnostmi uvedenými v čl. 1 odst. 2 nařízení (ES) č. 91/2009 se nahrazuje touto tabulkou:
„Společnost
Clo (%)
Doplňkový kód TARIC
Biao Wu Tensile Fasteners Co., Ltd., Shanghai
43,4 %
A924
CELO Suzhou Precision Fasteners Co., Ltd., Suzhou
0,0 %
A918
Changshu City Standard Parts Factory a Changshu British Shanghai International Fastener Co., Ltd., Changshu
38,3 %
A919
Golden Horse (Dong Guan) Metal Manufactory Co., Ltd., Dongguan City
22,9 %
A920
Kunshan Chenghe Standard Components Co., Ltd., Kunshan
63,7 %
A921
Ningbo Jinding Fastener Co., Ltd., Ningbo City
64,3 %
A922
Ningbo Yonghong Fasteners Co., Ltd., Jiangshan Town
69,7 %
A923
Yantai Agrati Fasteners Co., Ltd., Yantai
0,0 %
A925
Bulten Fasteners (China) Co., Ltd., Beijing
0,0 %
A997
Společnosti uvedené v příloze I
54,1 %
A928
Všechny ostatní společnosti
74,1 %
A999“
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Lucemburku dne 4. října 2012.
NEUVOSTON TÄYTÄNTÖÖNPANOASETUS (EU) N:o 924/2012,
annettu 4 päivänä lokakuuta 2012,
lopullisen polkumyyntitullin käyttöön ottamisesta Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien tiettyjen rauta- ja teräskiinnittimien tuonnista annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 91/2009 muuttamisesta
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon toimenpiteistä, joita yhteisö voi toteuttaa polkumyyntitoimenpiteitä ja tukien vastaisia toimenpiteitä koskevan WTO:n riitojenratkaisuelimen hyväksymän raportin johdosta, 23 päivänä heinäkuuta 2001 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1515/2001 (1), jäljempänä ’WTO:n valtuutusasetus’, ja erityisesti sen 1 artiklan,
ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen, jonka tämä on tehnyt neuvoa-antavaa komiteaa kuultuaan,
sekä katsoo seuraavaa:
A. VOIMASSA OLEVAT TOIMENPITEET
(1)
Neuvoston asetuksella (EY) N:o 91/2009 (2) otettiin käyttöön lopullinen polkumyyntitulli Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien tiettyjen rauta- ja teräskiinnittimien tuonnissa, jäljempänä ’lopullinen asetus’.
B. WTO:N RIITOJENRATKAISUELIMEN HYVÄKSYMÄT RAPORTIT
(2)
Maailman kauppajärjestön WTO:n riitojenratkaisuelin, jäljempänä ’riitojenratkaisuelin’, hyväksyi 28 päivänä heinäkuuta 2011 valituselimen raportin ja paneelin raportin sellaisena kuin ne ovat muutettuina valituselimen raportilla, joka koskee kiistaa asiassa ’European Communities - Definitive Anti-Dumping Measures on Certain Iron or Steel Fasteners from China’ (Euroopan yhteisöt - tiettyjen Kiinasta peräisin olevien rauta- ja teräskiinnittimien tuonnissa sovellettavat lopulliset polkumyynnin vastaiset toimenpiteet) (3), jäljempänä ’raportit’. Näistä raporteissa todettiin, että Euroopan unioni on toiminut epäjohdonmukaisesti muun muassa seuraavissa yhteyksissä:
-
WTO:n polkumyynnin vastaisen sopimuksen 6.10 artikla ja 9.2 artikla polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 30 päivänä marraskuuta 2009 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1225/2009 (4), jäljempänä ’perusasetus’, 9 artiklan 5 kohdan osalta siten kuin sitä sovellettiin Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien tiettyjen rauta- ja teräskiinnittimien tuontia koskevassa tutkimuksessa, jäljempänä ’kiinnittimiä koskeva tutkimus’
-
WTO:n polkumyynnin vastaisen sopimuksen 6.4, 6.2 ja 2.4 artikla tiettyjen näkökohtien osalta, jotka koskevat polkumyynnin määrittämistä kiinnittimiä koskevassa tutkimuksessa
-
WTO:n polkumyynnin vastaisen sopimuksen 4.1 artikla unionin tuotannonalan määritelmän osalta kiinnittimiä koskevassa tutkimuksessa
-
WTO:n polkumyynnin vastaisen sopimuksen 3.1 ja 3.2 artikla niiden näkökohtien osalta, jotka koskevat polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin määrän määrittämistä kiinnittimiä koskevassa tutkimuksessa
-
WTO:n polkumyynnin vastaisen sopimuksen 3.1 ja 3.5 artikla syy-yhteyden tarkastelun osalta kiinnittimiä koskevassa tutkimuksessa ja
-
WTO:n polkumyynnin vastaisen sopimuksen 6.5 ja 6.5.1 artikla luottamuksellisten tietojen käsittelyn osalta kiinnittimiä koskevassa tutkimuksessa.
C. MENETTELY
(3)
Euroopan unionin virallisessa lehdessä6 päivänä maaliskuuta 2012 julkaistun ilmoituksen (5), jäljempänä ’menettelyn aloittamista koskeva ilmoitus’, seurauksena käynnistettiin arviointi WTO:n valtuutusasetuksen nojalla. Euroopan komissio tiedotti asetuksen (EY) N:o 91/2009 antamiseen johtaneen tutkimuksen, jäljempänä ’alkuperäinen tutkimus’, osapuolille arvioinnista ja tavasta, jolla lopullista asetusta koskevat raporttien päätelmät aiottiin ottaa huomioon.
D. TARKASTELTAVANA OLEVA TUOTE
(4)
Tarkasteltavana olevat tuotteet ovat Kiinan kansantasavallasta peräisin olevia muusta kuin ruostumattomasta teräksestä valmistettuja tiettyjä rauta- ja teräskiinnittimiä eli puuruuveja (lukuun ottamatta kansiruuveja), itsekierteittäviä ruuveja, muita kannallisia ruuveja ja pultteja (myös niihin kuuluvine muttereineen ja aluslaattoineen, mutta lukuun ottamatta poikkileikkaukseltaan täyteisestä materiaalista sorvattuja ruuveja, varren paksuus enintään 6 mm, ja lukuun ottamatta rautatie- tai raitiotieradan rakennusosien kiinnittämiseen tarkoitettuja ruuveja ja pultteja) sekä aluslaattoja, jäljempänä kaikki yhdessä ’kiinnittimet’ tai ’tarkasteltavana oleva tuote’.
(5)
Tarkasteltavana oleva tuote luokitellaan tällä hetkellä CN-koodeihin 7318 12 90, 7318 14 91, 7318 14 99, 7318 15 59, 7318 15 69, 7318 15 81, 7318 15 89, ex 7318 15 90, ex 7318 21 00 ja ex 7318 22 00.
(6)
Raportit eivät vaikuta tarkasteltavana olevaa tuotetta ja samankaltaisia tuotteita koskevan lopullisen asetuksen johdanto-osan 40 ja 57 kappaleessa esitettyihin päätelmiin.
E. RAPORTTEIHIN PERUSTUVAT TARKISTETUT PÄÄTELMÄT
(7)
Komissio arvioi menettelyn aloittamista koskevan ilmoituksen mukaisesti uudelleen alkuperäisen tutkimuksen lopulliset päätelmät ja otti huomioon riitojenratkaisuelimen suositukset ja ratkaisut. Uudelleenarviointi perustui alkuperäisestä tutkimuksesta ja menettelyn aloittamista koskevan ilmoituksen julkistamisen jälkeen saatuihin tietoihin.
(8)
Polkumyyntiä ja vahinkoa koskeva tutkimus toteutettiin 1 päivän lokakuuta 2006 ja 30 päivän syyskuuta 2007 välisenä aikana, jäljempänä ’tutkimusajanjakso’. Vahinkoa koskevaan arvioon vaikuttavia parametreja varten tarkasteltiin tietoja, jotka kattoivat 1 päivän tammikuuta 2003 ja tutkimusajanjakson päättymisen välisen ajan, jäljempänä ’tarkastelujakso’.
(9)
Tässä asetuksessa pyritään korjaamaan ne lopullisen asetukset kohdat, joita riitojenratkaisuelin piti hyväksymissään raporteissa ristiriitaisina, ja tekemään lopullisesta asetuksesta riitojenratkaisuelimen suositusten ja ratkaisujen mukainen.
1. Yksilöllinen kohtelu: lopullisen asetuksen 9 artiklan 5 kohdan soveltaminen
(10)
Tässä luvussa esitellään alkuperäisen tutkimuksen uudelleenarvioituja päätelmiä, jotka koskevat raporteissa esitettyjä suosituksia ja ratkaisuja, joiden mukaan EU ei toiminut johdonmukaisesti WTO:n polkumyynnin vastaisen sopimuksen 6.10 artiklan ja 9.2 artiklan yhteydessä perusasetuksen 9 artiklan 5 kohdan osalta, kun sitä sovellettiin kiinnittimiä koskevaan tutkimukseen.
(11)
Kuten lopullisen asetuksen johdanto-osan 81 ja 84 kappaleessa mainitaan, kaikkien viiden otokseen valitun vientiä harjoittavan tuottajan sekä yksilöllistä kohtelua vaatineiden kolmen erikseen tutkitun vientiä harjoittavan tuottajan katsottiin täyttävän kaikki yksilöllisen kohtelun myöntämisedellytykset perusasetuksen 9 artiklan 5 kohdan mukaisesti. Kuten lopullisen asetuksen johdanto-osan 62 ja 78 kappaleessa todetaan, neljän alun perin otokseen kuuluneen vientiä harjoittavan tuottajan sekä yhden yksilöllistä kohtelun saaneen yrityksen ei katsottu olleen yhteistyötä tekeviä yrityksiä, koska ne toimittivat harhaanjohtavia tietoja tutkimuksen aikana.
(12)
Perusasetuksen 9 artiklan 5 kohtaa koskevien raporteissa esitettyjen suositusten perusteella komissio kehotti Kiinan kansantasavallassa toimivia vientiä harjoittavia tuottajia esittämään ja toimittamaan tarvittavat tiedot niiden senhetkisen tilanteen tarkistamiseksi, jos niiden Euroopan unioniin suuntautuvaan vientiin sovellettiin sillä hetkellä Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien tiettyjen rauta- ja teräskiinnittimien tuonnin osalta voimassa olevia polkumyynnin vastaisia toimenpiteitä; ne katsoivat, että ne oli saatu luopumaan yhteistyöstä ja yksilöllisen kohtelun pyytämisestä alkuperäisessä tutkimuksessa perusasetuksen 9 artiklan 5 kohdan aiheuttaman hallinnollisen taakan vuoksi tai sen vuoksi, etteivät ne katsoneet täyttävänsä kyseisen kohdan kaikkia perusteita.
(13)
Komissio kehotti näitä tuottajia ilmoittamaan, katsoivatko ne, että niitä oli yritetty saada luopumaan yhteistyöstä ja yksilöllisen kohtelun pyytämisestä alkuperäisessä tutkimuksessa perusasetuksen 9 artiklan 5 kohdan aiheuttaman hallinnollisen taakan vuoksi tai sen vuoksi, etteivät ne katsoneet täyttävänsä kyseisen kohdan kaikkia perusteita. Kyseisiä osapuolia pyydettiin vastaamaan 30 päivän kuluessa menettelyn aloittamista koskevan ilmoituksen julkaisemisesta ja toimittamaan seuraavat tiedot:
-
katsoivatko ne, että niitä oli yritetty saada luopumaan yhteistyöstä ja yksilöllisen kohtelun pyytämisestä alkuperäisen tutkimuksen alkaessa ja
-
Euroopan unioniin suuntautuvan viennin määrä ja alkuperäisessä tutkimuksessa käytetyt tutkimusajanjakson aikaiset vientihinnat.
(14)
Muutamat Kiinassa vientiä harjoittavat tuottajat ilmaisivat huolensa menettelyn aloittamista koskevassa ilmoituksessa säädetystä riitojenratkaisuelimen raporttien täytäntöönpanomenettelystä. Ne korostivat erityisesti, että julkistetut määräajat olivat niiden mielestä liian lyhyitä. Ne väittivät, että vientiä harjoittaville tuottajille aiheutui kohtuuton hallinnollinen taakka, jolla oli luovuttamiseen johtava vaikutus ja joka esti niitä saamasta yksilöllistä kohtelua.
(15)
Kyseisten vientiä harjoittavien tuottajien huolta ei pidetty perusteltuna. Komissio katsoi, että määräaika oli sopiva hallinnolliseen taakkaan ja pyydettyjen tietojen vähäiseen määrään nähden. Menettelyn aloittamista koskevassa ilmoituksessa todettiin, että vientiä harjoittavan tuottajan senhetkisen tilanteen tarkistamista harkittaisiin sen jälkeen, kun seuraavat tiedot sisältämä hakemus oli vastaanotettu:
-
ilmoitus siitä, että vientiä harjoittava tuottaja katsoo, että sitä on yritetty saada luopumaan toimista eikä se tämän vuoksi ole tehnyt yhteistyötä eikä pyytänyt yksilöllistä kohtelua, ja
-
perustiedot, joista käy ilmi, että tuottaja vei tarkasteltavana olevaa tuotetta Euroopan unioniin alkuperäisen tutkimusajanjakson aikana.
(16)
Näiden tietojen pyytämisen ainoana tarkoituksena oli auttaa komissiota tunnistamaan ne vientiä harjoittavat tuottajat, jotka olisivat voineet toimia yhteistyössä ja pyytää yksilöllistä kohtelua alkuperäisen tutkimuksen aikana mutta jotka katsoivat, että ne oli saatu luopumaan asiasta. Esitettyä 30 päivän määräaikaa pidettiin riittävänä yksinkertaisen ilmoituksen ja perustietojen toimittamiseen eikä sen voida katsoa aiheuttaneen suhteetonta hallinnollista taakkaa. Kiinan kauppakamari ja kiinalainen vientiä harjoittava tuottaja väittivät, että vaatimalla johdanto-osan 15 kappaleessa mainittuja tietoja komissio asetti ehtoja kiinalaisille vientiä harjoittaville tuottajille, vaikka yksilöllinen kohtelu pitäisi oletusarvoisesti myöntää WTO:n polkumyynnin vastaisen sopimuksen 6.10 artiklan ja 9.3 artiklan nojalla. Lähestymistapa oli riitojenratkaisuelimen raporteissa olevien suositusten vastainen, ja asianomaiset osapuolet kehottivat komissiota ottamaan oma-aloitteisesti yhteyden kiinalaisiin vientiä harjoittaviin tuottajiin ja ilmoittamaan yksilöllisen kohtelun myöntämisestä. Tältä osin komissio katsoo, että julkaisemalla menettelyn aloittamista koskevan ilmoituksen, joka lähetettiin kaikille tunnetuille kiinalaisille vientiä harjoittaville tuottajille, niiden kauppajärjestöille sekä kansallisille viranomaisille, komissio on ottanut yhteyden kaikkiin kiinalaisiin vientiä harjoittaviin tuottajiin ja kehottanut niitä ilmoittautumaan 30 päivän kuluessa, jos niillä on ollut vientiä alkuperäisen tutkimusajanjakson aikana ja jos ne eivät ole ilmoittautuneet alkuperäisen tutkimuksen aikana. Tätä jälkimmäistä seikkaa ei pitäisi katsoa ”ehdoksi” siinä mielessä, että se olisi ”testi”, kuten mainitut osapuolet esittävät, vaan pikemminkin sen tosiasian ilmaisuna, että ne olivat tosiasiallisesti asianosaisina alkuperäisessä tutkimuksessa. Vietyjä tuotteita koskevia tietoja pyydetään myös siksi, että voitaisiin tarkistaa, oliko alun perin valittua otosta tarvetta muuttaa, joten tietojen pyytäminen ei liity yksilöllisen kohtelun myöntämiseen. Siksi väite hylättiin.
(17)
Määräaikaan mennessä 15 yritystä vastasi menettelyn aloittamista koskevan ilmoituksen mukaisesti ja esitti kysymyksiä. Näistä yrityksistä
-
kymmenen yritystä oli vientiä harjoittavia tuottajia, jotka olivat jo vastanneet komissiolle ja tehneet yhteistyötä alkuperäisen tutkimuksen yhteydessä. Tämä osoitti, että niitä ei ollut yritetty saada luopumaan yhteistyöstä ja yksilöllisen kohtelun pyytämisestä alkuperäisessä tutkimuksessa ja että niiden tilannetta ei tästä syystä voitu tarkastella uudelleen nyt toteutettavassa arvioinnissa. Yhtä näistä kymmenestä yrityksestä, jotka pyysivät nykyisten tulliensa uudelleentarkastelua, pyydettiin toimittamaan komissiolle uudelleentarkastelua koskeva pyyntö perusasetuksen 11 artiklan 3 kohdan nojalla;
-
yksi yritys oli uusi vientiä harjoittava tuottaja (toisin sanoen se ei ollut harjoittanut vientiä Euroopan unioniin alkuperäisen tutkimuksen aikana). Kyseinen yritys ei siis voinut tehdä yhteistyötä eikä pyytää yksilöllistä kohtelua alkuperäisen tutkimuksen aikana. Sille ilmoitettiin menettelystä uusien vientiä harjoittavien tuottajien kohtelun vaatimiseksi lopullisen asetuksen 2 artiklan nojalla;
-
kahta yritystä ei pidetty vientiä harjoittavana tuottajana vaan kauppaa harjoittavana yrityksenä, joten niille ilmoitettiin, ettei kyseinen uudelleentarkastelu koskenut niitä;
-
kaksi vientiä harjoittavaa tuottajaa ilmoitti, että ne täyttivät perusteet ja pyysivät tilanteensa käsittelyä. Toinen näistä yrityksistä kuitenkin veti hakemuksensa takaisin.
(18)
Kysymyksiä esittäneille yrityksille annettiin mahdollisuus esittää huomautuksia niille toimitetuista tiedoista.
(19)
Vientiä harjoittavan tuottajan, joka ilmoitti täyttävänsä perusteet ja pyysi tilanteensa tarkastelua, todettiin täyttävän menettelyn aloittamista koskevan ilmoituksen 1 kohdassa esitetyt perusteet. Kyseinen vientiä harjoittava tuottaja pyysi myös perusasetuksen 17 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua yksilöllistä tarkastelua ja väitti, että ellei sitä olisi saatu luopumaan yhteistyöstä alkuperäisen tutkimuksen aikana, se olisi pyytänyt kyseistä kohtelua. Sen pyyntö hyväksyttiin yhdenvertaisen kohtelun vuoksi, kun otetaan huomioon, että kaikki ne vientiä harjoittavat tuottajat, jotka alkuperäisen tutkimuksen aikana olivat esittäneet kyseisen pyynnön, oli arvioitu erikseen.
(20)
Seuraavan vientiä harjoittavan tuottajan nykytilanteen arviointia koskeva ilmoitus julkaistiin 6 päivänä kesäkuuta 2012 (6): Bulten Fasteners (China) Co., Ltd, jäljempänä ’BFC’. Kyseisen vientiä harjoittavan tuottajan vientimäärät olivat tutkimusajanjakson aikana alle 0,4 prosenttia tutkimusajanjakson aikaisesta Kiinan kansantasavallan kokonaistuonnista. Tämän huomioon ottaen komissio katsoo, että vientiä harjoittavien tuottajien alkuperäistä otosta ei ollut tarvetta muuttaa. Kiinassa vientiä harjoittavalle tuottajalle ja siihen etuyhteydessä oleville, tarkasteltavana olevan tuotteen jälleenmyyntiin tutkimusajanjakson aikana osallistuneille yrityksille EU:ssa lähetettiin kyselylomake.
(21)
Komissio hankki ja tarkisti kaikki polkumyynnin määrittämisen kannalta tarpeellisina pitämänsä tiedot ja teki tarkastuskäynnit seuraavien yritysten toimitiloihin:
-
Bulten Sweden AB, Göteborg, Ruotsi
-
Bulten GmbH, Bergkamen, Saksa
(22)
Komissio päätteli, että BFC:lle olisi pitänyt myöntää yksilöllinen kohtelu perusasetuksen 9 artiklan 5 kohtaa koskevien riitojenratkaisuelimen suositusten mukaisesti.
2. Tietyt polkumyynnin määrittämisen aspektit kiinnittimiä koskevassa tutkimuksessa
(23)
Tässä luvussa esitellään alkuperäisen tutkimuksen uudelleenarvioituja päätelmiä, jotka koskevat raporteissa esitettyjä suosituksia ja ratkaisuja, joiden mukaan EU ei toiminut johdonmukaisesti WTO:n polkumyynnin vastaisen sopimuksen 6.4 artiklan, 6.2 artiklan ja 2.4 artiklan yhteydessä polkumyynnin määrittämisen osalta kiinnittimiä koskevassa tutkimuksessa.
(24)
Vientiä harjoittavien kiinalaisten tuottajien ja Kiinan kauppakamarin kanssa pidetyn avoimen vuoropuhelun yhteydessä osapuolille annettiin yksityiskohtaisia tietoja yhteistyössä toimivan intialaisen tuottajan myymien tuotteiden ominaisuuksista, jotta otettaisiin huomioon WTO:n riitojenratkaisuelimen suositukset, jotka koskevat WTO:n polkumyynnin vastaisen sopimuksen 6.4, 6.2 ja 2.4 artiklaa, johdanto-osan 28-53 kappaleen mukaisesti. Nämä tiedot kattoivat erityisesti tuotteiden ne ominaisuudet, joita pidettiin olennaisina normaaliarvon määrittämisen kannalta ja joita käytettiin tarkasteltavana olevan tuotteen vertailussa, eli sitä, että Intian kotimaan myynti oli jaettu vakiokiinnittimien ja erikoiskiinnittimien myyntiin ja että kunkin liiketoimen vahvuusluokka oli määritetty. Tämän jälkeen laskettiin kilokohtainen normaaliarvo kullekin vahvuusluokalle PCN-taulukossa yksilöidyllä tavalla.
(25)
Komissio keskittyi vertailussa kahteen olennaisen tärkeään elementtiin, nimittäin lopullisen asetuksen johdanto-osan 48-50 kappaleessa mainittuihin vahvuusluokkaan sekä vakio- ja erikoiskiinnittimien eroon. Erikois- ja vakiokiinnittimien välinen ero lisättiin uutena vertailuelementtinä tutkimuksen aikana, ja vahvuusluokkaa käytettiin toisena keskeisenä vertailuperusteena alkuperäisen tutkimuksen aikana vientiä harjoittavien kiinalaisten tuottajien enemmistön toimittamalla tavalla.
(26)
Kuten lopullisen asetuksen johdanto-osan 56 kappaleessa mainitaan, vertailumaassa tuotettuja vakiokiinnittimiä voitiin verrata kiinalaisten tuottajien EU:hun viemiin kiinnittimiin, sillä niillä todettiin olevan samat fyysiset ja tekniset ominaisuudet kuin Kiinasta viedyillä tuotteilla.
(27)
Normaaliarvo ilmaistiin noudettuna lähettäjältä -tasolla. Siihen tehtiin oikaisuja, jotta otettaisiin huomioon intialaisen tuottajan suorittaman laadunvalvontavaiheen (jota Kiinassa ei suoritettu) vaikutus hintaan. Tuloksena oli tästä syystä kaksi normaaliarvoon perustuvaa luetteloa ilmaistuna kilohintana Kiinan juaneissa (CNY) vahvuusluokittain; toinen koski vakiokiinnittimiä ja toinen erikoiskiinnittimiä.
2.1 Toukokuun 30 päivänä 2012 annettu tiedote
(28)
Kaikille asianomaisille osapuolille annettiin 30 päivänä toukokuuta 2012 lisätietoja normaaliarvon ja vientihinnan vertailussa käytetyistä tuotetyypeistä. Kuten menettelyn aloittamista koskevassa ilmoituksessa todettiin, kaikille osapuolille toimitettiin yksityiskohtaisia tietoja tuotteen niistä ominaisuuksista, joita pidettiin olennaisen tärkeinä normaaliarvon määrittämisessä.
(29)
Tiedotteen sisältö liittyi määritettyyn normaaliarvoon, joka perustui yhteistyössä toimineen intialaisen tuottajan myymän kyseisen tuotteen hintoihin kotimaan markkinoilla. Perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdan a alakohdan mukaan normaaliarvo niille vientiä harjoittaville tuottajille, joille ei ole myönnetty markkinatalouskohtelua, on määritettävä vertailumaassa käytettävien hintojen tai vastaavan laskennallisen arvon perusteella. Kaksi intialaista tuottajaa suostui tekemään yhteistyötä vastaamalla kyselylomakkeeseen. Näiden kahden yrityksen antamien kyselylomakevastausten tiedot tarkistettiin niiden toimitiloissa. Kuitenkin vain toinen näistä yrityksistä toimitti riittävän yksityiskohtaiset tiedot käytettäviksi normaaliarvon määrittämisen perustana.
(30)
Kuten lopullisen asetuksen johdanto-osan 90 kappaleessa todetaan, ”useat tuojat ja viejät kyseenalaistivat sen, oliko soveliasta käyttää viimeksi mainitulta intialaiselta tuottajalta saatuja tietoja, sillä perusteella, että i) tämän tuottajan Intian kotimarkkinoilla tuottama ja myymä määrä ei väitetysti olisi edustava Kiinasta yhteisöön viedyn määrän suhteen ja ii) tällä intialaisella tuottajalla on väitetysti kaupalliset yhteydet yhden yhteisön tuottajan kanssa, joka tukee valitusta. Tässä suhteessa on huomattava, että i) intialaisen tuottajan myyntimäärää pidettiin riittävän edustavana, jotta luotettavien normaaliarvojen määrittäminen oli mahdollista, ja ii) se seikka, että vertailumaan tuottajalla on yhteyksiä valitusta tukevaan yhteisön tuottajaan, ei tee kyseisen vertailumaan valinnasta perusteetonta. Lisäksi todettiin, että kyseiset yhteydet oli luotu tutkimusajanjakson jälkeen. Edellä esitetty huomioon ottaen ja koska muut kolmansien maiden tuottajat eivät toimineet yhteistyössä, Intian valintaa vertailumaaksi pidettiin perusteltuna.”
(31)
Kun otetaan huomioon Intian markkinoiden kilpailuolosuhteet ja avoimuus ja se seikka, että yhteistyössä toiminut intialainen tuottaja myi tuotetyyppejä, jotka olivat vertailukelpoisia Kiinassa toimivien vientiä harjoittavien tuottajien viemien tuotetyyppien kanssa, päätelmänä oli, että Intia oli soveltuva kolmas maa, joka on markkinatalousmaa, perusasetuksen 2 artiklan 7 kohdassa tarkoitetulla tavalla.
(32)
Tiedotteessa todettiin, että kotimaan myyntiä koskevat tiedot kattoivat tutkimusajanjakson myynnin mutta niistä ei käynyt ilmi tuotteen valvontakoodi, jäljempänä ’PCN-koodi’. Intialainen tuottaja pystyi kuitenkin yksilöimään myytyjen kiinnittimien vahvuusluokan sekä sen, oliko kyseessä lopullisen asetuksen määritelmän mukainen vakio- vai erikoiskiinnitin. Tutkimuksen alussa, kun PCN-koodi luotiin, ei ollut havaittu tarvetta tehdä ero vakio- ja erikoiskiinnittimien välillä.
(33)
Komissio havaitsi kuitenkin, että kyseinen erottelu vaikutti hintojen vertailtavuuteen, ja tästä syystä intialaiselta tuottajalta pyydettiin kyseisiä tietoja, ja tämä myös toimitti ne. Kotimaan myynti jaettiin vakio- ja erikoismyyntiin, ja tämän jälkeen yksilöitiin kunkin myyntitapahtuman vahvuusluokka. Kunkin vahvuusluokan kilokohtainen normaaliarvo laskettiin PCN-taulukossa määritetyllä tavalla.
(34)
Alkuperäisen PCN-taulukon muita ominaisuuksia ei käytetty. Yksi syy tähän oli se, ettei intialainen tuottaja pystynyt toimittamaan vaadituntasoisia yksityiskohtaisia tietoja. Muita syitä olivat seuraavat:
-
Läpimittaa ja pituutta ei pidetty olennaisina, koska analyysi tehtiin painon perusteella. Näin siinä otettiin automaattisesti huomioon kiinnittimen erilaisesta läpimitasta tai pituudesta johtuvat erot.
-
Ei ollut merkkejä siitä, että intialaisten tuottajien tuotteiden ja kiinalaisten kiinnittimien kromipinnoituksen tai yleisesti ottaen pinnoituksen - joka on lähtökohtaisesti galvanoinnin merkki - välillä olisi eroavaisuuksia.
-
Katsottiin, että toinen jäljellä oleva PCN-elementti, CN-koodi ei olisi luotettava indikaattori, koska kiinalaiset tai intialaiset viranomaiset eivät tee EU:n viranomaisten tavoin eroa kymmenen CN-koodin välillä.
(35)
Sen vuoksi komissio keskittyi seuraavaan kahteen keskeiseen eroon tuotteiden välillä: vahvuusluokkaan ja vakio- ja erikoiskiinnittimien eroon, joka on asiakaskohtaisten erojen ja laatuerojen indikaattori.
(36)
Normaaliarvo ilmaistiin noudettuna lähettäjältä -tasolla. Siihen tehtiin oikaisu, jonka avulla poistettiin intialaisen tuottajan suorittaman laadunvalvonnan (jota Kiinassa ei suoritettu) vaikutus hintaan. Tuloksena oli tästä syystä kaksi normaaliarvoon perustuvaa luetteloa ilmaistuna kilohintana Kiinan juaneissa (CNY) vahvuusluokittain; toinen koski vakiokiinnittimiä ja toinen erikoiskiinnittimiä.
(37)
Komissio ilmoitti kaikille osapuolille, että normaaliarvoa ei voitu ilmoittaa, koska siinä oli kyse yksittäisen intialaisen tuottajan luottamuksellisesta hintatiedosta kotimaan markkinoilla. Asianomaisille osapuolille ilmoitettiin, että tavanomaiseen normaaliarvon vahvuusluokan 8.8 kiinnittimelle (PCN-taulukossa ’G’), joka on kiinalaisten tuottajien yleisesti viemä vakiotyyppi, laskettiin olevan 9-12 CNY kilogrammaa kohti noudettuna lähettäjältä -tasolla.
2.2 Toukokuun 30 päivänä 2012 annetusta tiedotteesta saadut huomautukset
(38)
Yksi tuoja ja neljä vientiä harjoittavaa tuottajaa väitti, että lisätietoja koskevien huomautusten esittämiseen osapuolille myönnetty aika (10 päivää) oli liian lyhyt. Komissio katsoo kuitenkin, että edellä mainittu määräaika oli riittävä, koska annettavissa tiedoissa oli kyse ainoastaan lisätiedoista, jotka jo kävivät ilmi lopullisesta asetuksesta alkuperäisen tutkimuksen lopussa. Tämän vuoksi näiden lisätietojen tarkasteluun ja huomautusten tekemiseen myönnettyä aikaa pidettiin kohtuullisena.
(39)
Jotkin osapuolet väittivät, että komissio oli ilmoittanut, ettei sillä ollut uutta tietoa muista fyysisistä ominaisuuksista kuin normaaliarvon määrittämisessä käytettyjen tuotteiden vahvuusluokasta. Tämä väite olisi hylättävä. Tarkastelun tässä vaiheessa komissio esitti ainoastaan lisäselvityksiä siitä, miten normaaliarvo oli määritetty alkuperäisessä tutkimuksessa. On tärkeää korostaa, että vientiä harjoittavat kiinalaiset tuottajat olivat todenneet vahvuuden kuuluvan olennaisiin ominaisuuksiin. Tämä ei kuitenkaan merkinnyt, ettei komissiolla ollut tietoa muista fyysisistä ominaisuuksista.
(40)
Samat osapuolet väittivät komission ilmoittaneen kuulemisten aikana mahdollisista vientihintojen ja normaaliarvon vertailua varten tehtävistä oikaisuista, että etusija annettaisiin ennemmin hinta-analyysin kuin kustannusanalyysin pohjalta tehtävälle oikaisulle. Komissio selvitti, että perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan mukaan vertailua ei pidä tehdä kustannusten välisten erojen perusteella vaan ottaen asianmukaisesti huomioon erot, jotka vaikuttavat hintojen vertailtavuuteen.
(41)
Kyseiset osapuolet toistivat jälkeenpäin väitteensä, jonka mukaan oikaisut olisi tehtävä ottaen huomioon tuotantokustannusten erot, kuten raaka-aineiden kulutuksen tehokkuudessa esiintyvät erot sekä valssilangan kulutuksen, sähkönkulutuksen, itse tuotetun sähkön, työntekijäkohtaisen tuottavuuden, voittomarginaalin ja välineiden mukauttamiseen liittyvät erot. Kuten edellä todettiin, perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdassa ei viitata kustannuksiin vaan hintaan. Kyseiset osapuolet eivät esittäneet minkäänlaisia todisteita, joista olisi käynyt ilmi, että väitetyt kustannusten erot olisivat ilmenneet hintaeroina. Kiinan kaltaisia siirtymätalouksia koskevissa tutkimuksissa käytetään vertailumaata silloin, kuin se on aiheellista, jotta estettäisiin muiden kuin markkinatalousmaiden sellaisten hintojen ja kustannusten huomioon ottaminen, jotka eivät ole tavanomaista seurausta markkinavoimista. Näin ollen normaaliarvon määrittämiseen käytetään toimivassa markkinataloudessa toimivien tuottajien kustannukset ja hinnat korvaavaa arvoa. Siksi hylätään vaatimukset oikaisuista, joissa olisi otettava huomioon tuotantokustannusten erot.
(42)
Kyseiset osapuolet väittivät edelleen, että intialaisen tuottajan myymien tuotteiden ominaisuuksista 30 päivänä toukokuuta 2012 toimitetut lisätiedot olivat puutteellisia sikäli, että niiden mukaan seuraavia seikkoja koskevien tietojen väitettiin puuttuvan: kiinnitintyyppiin liittyvät erot, pinnoite ja kromin käyttö, läpimitta ja pituus, jäljitettävyys, ISO 9000, viallisten osuus sekä kovuuden, taipuisuuden, vahvuuden, vaikutuksen, lujuuden ja muiden kitkakerrointen aspektit. Osapuolet hakivat selvitystä siitä, miksi alkuperäisen PCN-taulukon muita ominaisuuksia ei pidetty olennaisen tärkeinä. Näitä seikkoja selostettiin kahdessa 5 päivänä heinäkuuta lähetetyssä tiedotteessa, jotka lisättiin 11 päivänä heinäkuuta 2012 asiakirja-aineistoon osapuolten tarkasteltaviksi.
2.3 Heinäkuun 5 päivänä 2012 annettu tiedote
(43)
Johdanto-osan 42 kappaleessa mainitun osapuolten tekemän lisätietopyynnön seurauksena kaikille asianomaisille osapuolille lähetettiin toinen tiedote 5 päivänä heinäkuuta 2012. Siinä esitettiin seuraavat lisätiedot:
-
Taulukko, joka osoittaa normaaliarvojen hintojen vaihteluvälit, jotka on laskettu vahvuusluokittain ainoan yhteistyössä toimineen intialaisen tuottajan itsenäisille asiakkaille Intian kotimaan markkinoilla myymien vakiokiinnittimien osalta. Siinä todettiin myös, että suuri osa kiinalaisten tuottajien viennistä kuuluu vahvuusluokkaan G.
-
Yksityiskohtainen analyysi Intiasta saaduista tiedoista osoitti, että kotimarkkinoilla myydyt vakiokiinnittimet oli galvanoitu PCN-koodin A mukaisesti. Tästä syystä komissio ehdotti, että vientiin tarkoitetuista malleista vertailtaisiin normaaliarvoa, jonka pinnoitetyyppi on A.
-
Intian kotimaan hintatietojen manuaalisen analyysin jälkeen intialaisen tuottajan käyttämien myyntikoodien merkkijonosta poimittiin läpimittaa ja pituutta koskevat tiedot. Nämä tiedot esitettiin jaoteltuna ryhmiin keskeisten kokojen erottelemiseksi, jotta tuotteita voitaisiin verrata kiinalaisten yritysten viemiin tuotteisiin:
Indikaattori
Läpimitta
Pituus
Pieni
M4-M10
0-100 mm
Keskikokoinen
M12-M20
100-200 mm
Suuri
M22-M30
200-300 mm
-
Komissio ehdotti näiden tietojen käyttämistä, jotta normaaliarvo voitaisiin määrittää tarkemmin ja polkumyyntimarginaalit laskea tältä pohjalta. Jos viedyt kiinnittimet eivät kooltaan sisältyneet kyseisiin ryhmiin, niitä ei käytettäisi polkumyyntilaskelmissa. Tämä vaikutti vain hyvin pieneen määrään viennistä.
-
Komissio esitti viitetietona ehdotetun ja tarkistetun PCN-luettelon:
Indikaattori
Tavaran kuvaus
PCN
Vakio-/erikoiskiinnitin
Vakiokiinnitin
S
Erikoiskiinnitin
P
Vahvuusluokka
3.6
A
4.6
B
4.8
C
5.6
D
5.8
E
6.8
F
8.8
G
9.8
H
10.9
I
12.9
J
Pinnoite
Galvanoitu pinnoite
A
Läpimitta
M4-M10
S
M12-M20
M
M22-M30
L
Pituus
0-100 mm
S
101-200 mm
M
201-300 mm
L
-
Komissio esitti yhteenvedon polkumyyntimarginaaleista, joita oli muutettu tiedotteessa esitellyn ehdotuksen tavoin, mutta totesi, etteivät nämä tarkistetut polkumyynnin vastaiset marginaalit automaattisesti merkitsisi polkumyyntitulleja, joihin sovellettaisiin alhaisemman tullin sääntöä.
-
Lopuksi esitettiin erään EU:ssa toimivan tuottajan uudet taulukot 22, 23, 32, 33 ja 34 vastauksena eräiden osapuolten esittämiin huomautuksiin siitä, että 30 päivänä toukokuuta 2012 julkaistussa tiedotteessa esitetyt lisätiedot olivat puutteellisia, sillä taulukoista puuttui joitakin seikkoja tai niistä ei ollut tehty asianmukaista yhteenvetoa.
2.4 Heinäkuun 5 päivänä 2012 annetusta tiedotteesta tehdyt huomautukset
(44)
Eräät osapuolet vaativat lisätietoja normaaliarvon hintatasosta. Kuten jäljempänä johdanto-osan 82 kappaleessa todetaan, hintatasoa ei voitu ilmoittaa osapuolille, sillä kyse on vertailumaan yksittäisen tuottajan hinnoista, jotka ovat luottamuksellisia tietoja. Ei-luottamuksellisia tietoja käsittävä versio vakiokiinnittimien normaaliarvosta vahvuusluokittain toimitettiin kuitenkin 5 päivänä heinäkuuta 2012 kyseisiä tietoja pyytäneille vientiä harjoittaville kiinalaisille tuottajille, ja tiedot lisättiin myös asiakirja-aineistoon osapuolten tarkasteltaviksi. Komissio toimitti tiedotteessa taulukon, jossa näkyvät normaaliarvojen hintojen vaihteluvälit, jotka on laskettu vahvuusluokittain yhteistyössä toimineen ainoan intialaisen tuottajan itsenäisille asiakkaille Intian kotimaan markkinoilla myymien vakiokiinnittimien osalta.
(45)
Eräät osapuolet väittivät myös, että komissio ilmoitti niille 26 päivänä kesäkuuta 2012 pidetyn kuulemistilaisuuden aikana, että Intian kotimaan myynnin muodostivat tuotteet, joissa oli alkuperäisessä tutkimuksessa käytetyn PCN-taulukon mukaisesti kahdentyyppistä pinnoitetta (A ja B). Väite ei ole perusteltu. Komissio ilmoitti mainituille osapuolille, että tarkastelun senhetkisessä vaiheessa se tutki intialaisen tuottajan vakiokiinnittimissä käyttämiä pinnoitetyyppejä. Seuraavan kuulemistilaisuuden (3. heinäkuuta 2012) aikana ilmoitettujen tietojen ja 11 päivänä heinäkuuta 2012 asiakirja-aineistoon osapuolten tarkasteltavaksi lisätyn tiedotteen ansiosta kaikki osapuolet olivat tietoisia siitä, että intialainen tuottaja käytti vakiokiinnittimien tuotannossa pinnoitetta A.
(46)
Kyseiset osapuolet pyysivät komissiota selittämään 11 päivänä heinäkuuta 2012 pidetyssä kuulemistilaisuudessa, miten intialainen tuottaja oli toteuttanut normaaliarvon jaon erikois- ja vakiokiinnittimien välillä. Komissio kertoi, että se oli tehty asiakkaiden nimien perusteella. Kuten kuulemismenettelystä vastaavan kauppapolitiikan pääosaston neuvonantajan laatimasta pöytäkirjasta käy ilmi, komissio ilmoitti ennen kuulemistilaisuuden päättymistä, että sen olisi selvitettävä asia, minkä se tekikin, ja ilmoitti tästä 13 päivänä heinäkuuta 2012 julkaistussa tiedotteessa, joka lähetettiin kuulemistilaisuuteen osallistuneille osapuolille ja lisättiin ei-luottamuksellisia tietoja käsittävään asiakirja-aineistoon kaikkien osapuolten tarkasteltavaksi. Mainittujen osapuolten tekemä ilmoitus, jonka mukaan komissio ilmoitti, että ”normaaliarvon jako erikois- ja vakiokiinnittimien välillä toteutettiin muun muassa asiakkaiden nimien perusteella” on siitä syystä puutteellinen, että kyseisestä asiasta toimitettiin enemmän tietoja, kuten jäljempänä olevasta johdanto-osan kappaleesta käy ilmi.
(47)
Komissio selitti 13 päivänä heinäkuuta 2012 antamassaan tiedotteessa vakio- ja erikoiskiinnittimien välisistä eroista, että ”ei voida sulkea pois, että myös autoteollisuus käyttää vakiokiinnittimiä tiettyihin kohteisiin”. Jotkut osapuolet väittivät, että komissio katsoi, että autoteollisuuden kiinnittimiä olisi voitu myös pitää vakiokiinnittiminä. Tällainen väite ei ole perusteltu. Kuten kyseisessä tiedotteessa selvästi todettiin, komissio ilmoitti asiasta ilman intialaisen tuottajan asiakasluetteloa. Kuten todetaan alkuperäisessä tutkimuksessa ja selitetään yksityiskohtaisesti jäljempänä luvussa 2.7, autoteollisuuden tuottajat tilaavat laadun vuoksi ja kaupallisista syistä aina asiakaskohtaisia kiinnittimiä, jotta ne olisivat alan ISO-vaatimusten mukaisia. Tästä syystä kiinnittimien tuottajat pitävät kaikkia autoteollisuuden tarpeisiin tarkoitettuja kiinnittimiä ”erikoistuotteina” - myös Intiassa - Intian autonvalmistajien verkkosivustojen tietojen mukaan. Koska intialainen tuottaja selvästi määritti erikoiskiinnittimiksi kaikki asiakaskohtaisesti valmistetut osat, komissio katsoo, että autoteollisuuteen tarkoitettuja vakiokiinnittimiä ei sisällytetty alkuperäisen tutkimuksen aikana laadittuun vakiokiinnittimien luetteloon.
(48)
Kiinan kauppakamari ja eräs kiinalainen vientialan tuottaja esittivät edellä mainitun kaltaisia vaatimuksia autoteollisuuteen tarkoitettujen kiinnittimien mahdollisesta sisällyttämisestä normaaliarvoon ja väittivät lisäksi, että sellaisia autoteollisuuteen tarkoitettuja kiinnittimiä, joita ei ole valmistettu asiakaskohtaisesti, koskee kuitenkin erityinen laadunvalvonta, tai niissä on noudatettava jäljitettävyysvaatimuksia, mikä nostaa niiden hintaa, joten niitä olisi pidettävä erityiskiinnittiminä. Ne väittivät, että komission päätelmät, joiden mukaan huippulaitteisiin käytettyjä kiinnittimiä, joita ei ole valmistettu käyttäjän piirustusten mukaisesti, oli kuitenkin pidetty erikoiskiinnittiminä, ovat perusteettomia, ja näin komissio toimi perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan vastaisesti ja loukkasi tasapuolisen vertailun periaatetta. Ne katsoivat lisäsi, että intialaisen tuottajan tekemään jakoon perustuvia komission päätelmiä ei ollut varmistettu paikan päällä tehtävässä tarkistuksessa. Kiinan kauppakamari ja kiinalainen vientialan tuottaja pyysivät komissiota tarkistamaan vakio- ja erikoiskiinnittimien eron, ja mikäli tämä ei olisi mahdollista, käyttämään jotain toista normaaliarvoon perustuvaa tietokokonaisuutta.
(49)
Vakio- ja erikoiskiinnittimien erottelua koskevia komission perusteluja on jo käsitelty johdanto-osan 47 kappaleessa. Mitä tulee väitteeseen, että intialaisen tuottajan tekemää jakoa ei tarkastettu, komissio varmisti myyntitiedot useiden ns. walk-through-testien avulla (eli tarkastamalla perusteellisesti tietyn otannan myyntitietoihin sisältyvistä myyntitoimista myyntitietojen täsmällisyyden varmistamiseksi) osana vakiotarkastusmenettelyjä. Lisäksi intialaisen tuottajan toimittamien myyntitietojen myöhempää jakoa verrattiin jaon keskimääräiseen hintatasoon mainitussa tiedotteessa selitetyllä tavalla. Tästä syystä väite, jonka mukaan komissio hyväksyi intialaisen tuottajan toimittamat tiedot tarkistamatta niitä, ei ole perusteltu.
(50)
Myös erikoiskiinnittimien määrittämisessä intialaisen tuottajan käyttämät kriteerit eli johdanto-osan 47 kappaleessa mainitut asiakaskohtaiset mallit, ovat riittävän vakuuttavia tietojen luetettavuuden toteamiseksi. Komissio teki jo alkuperäisessä tutkimuksessa normaaliarvoon oikaisun, jotta otettaisiin huomioon intialaisen tuottajan suorittamat laadunvalvontavaiheet, joita ei otokseen valittujen kiinalaisten tuottajien tiedoista löytynyt. Tässä tilanteessa komissio ei pidä tarpeellisena, että se alkaisi käyttää jotain muuta normaaliarvoon perustuvaa tietojoukkoa osapuolten ehdottamalla tavalla. Lisäksi kuten lopullisen asetuksen johdanto-osan 89 kappaleessa todetaan, kukaan muu vertailumaissa toimiva tuottaja ei tarjoutunut tekemään yhteistyötä menettelyssä.
(51)
Eurooppalaisten tuottajien järjestö (EFDA) väitti vertailumaassa Intiassa toimivan tuottajan tietojen käytöstä normaaliarvon määrittämisessä, ettei kyseinen tekniikka ollut asianmukainen, koska tuottajan tuotevalikoima, tuotantovolyymi, asiakasprofiili, jakelumenetelmä ja markkina-asema eivät olleet vertailukelpoisia vientiä harjoittavan kiinalaisen tuottajan tilanteen kanssa. Lisäksi se väitti, että kiinalaiset hinnat olivat matalia, koska niistä heijastui vakiotuotteiden suurtuotannon edut ja koska kiinalaiset ovat alaan erikoistuneita ja tehokkaita tuottajia. Se pyysi myös yksityiskohtaisempia tietoja intialaisen tuottajan hinnoista ja vakiokiinnittimien tuotantomäärästä. Lopuksi EFDA toimitti väitteidensä tueksi Eurostatin tietoja, joiden mukaan Kiinasta ja Intiasta lähtöisin olevien vientihintojen vertailu kahden CN-koodin osalta osoitti, että näiden tuotteiden vienti Intiasta oli alle 4 prosenttia Kiinan viennistä ja ettei Intia ollut kyseisten tuotteiden uskottava toimittaja vientimarkkinoilla.
(52)
Johdanto-osan 49 kappaleen viimeisessä osassa tarkastellaan Intian valintaa vertailumaatuottajaksi ja valinnan asianmukaisuutta. Kun tarkastellaan yleistä väitettä, jonka mukaan Kiinan vientihinnoista heijastui suurtuotannon edut, väitteet eivät olleet perusteltuja tai niitä ei ollut ilmaistu merkityksellisellä tavalla, mikä olisi voinut auttaa tarkastelun kyseisessä vaiheessa tehdyn analyysin suorittamista. Intialaisen tuottajan tietoja koskevan lisätietopyynnön osalta viitataan johdanto-osan 82 kappaleeseen, jossa käsitellään luottamuksellisuutta. Kun tarkastellaan väitettä, jonka mukaan Intiasta lähtöisin oleva vienti ei ollut vertailukelpoinen Kiinan viennin kanssa tutkimusajanjakson aikana eikä sen jälkeen, todetaan, että perusasetuksen mukaan normaaliarvon määrittämisessä katsotaan merkittäviksi Intian kotimaan hinnat eikä Intian vientihinnat. Tästä syystä EFDA:n esittämät väitteet eivät olleet perusteltuja.
(53)
Kiinan kauppakamari ja kiinalainen vientiä harjoittava tuottaja esittivät epäilyksensä intialaisen tuottajan käyttämää pinnoitetta koskevan ongelman osalta ja pyysivät komissiota selittämään, miten luottamukselliset tiedot tarjosivat vakuuttavan todisteen siitä, että intialainen tuottaja myi ainoastaan galvanoituja kiinnittimiä kotimaansa markkinoilla. Tarkastuksen aikana intialainen tuottaja esitti todisteita, joiden perusteella komissio pystyi päättelemään, että kotimaassa myydyt vakiokiinnittimet olivat galvanoituja ja että ne vastasivat alkuperäisen PCN-taulukon pinnoitetyyppiä A. Komissio katsoo, että asiakirja-aineiston todisteet riittävät sen päättelemiseen, että kotimaan markkinoilla myydyt vakiokiinnittimet olivat galvanoituja. Tässä yhteydessä tehtiin oikaisu kromissa havaittujen eroavuuksien perusteella jäljempänä johdanto-osan 81 kappaleessa mainitulla tavalla.
2.5 Heinäkuun 5 päivänä 2012 annetun tiedotteen jälkeen pyydetyt lisätiedot
(54)
Eräät vientiä harjoittavat tuottajat pyysivät lisäselvennyksiä ja -tietoja, jotta ne voisivat esittää mahdollisen pyynnön oikaista omaa polkumyyntimarginaaliaan alkuperäisen tutkimuksen mukaisesti ja seuraavien näkökohtien pohjalta:
a)
käytettyjen tuotetyyppien ominaisuudet (CN-koodit, vahvuusluokka, vakio- ja erikoisosien erot) normaaliarvon määrittämisessä;
b)
intialaisen tuottajan myymien tuotteiden ominaisuuksia koskevat lisätiedot, joita käytettiin normaaliarvon määrittämisessä;
c)
selvitys siitä, miksi alkuperäisen PCN-taulukon muita ominaisuuksia ei käytetty; ja
d)
oikaisut, jotka olisi tehtävä fyysisten ominaisuuksien erojen vuoksi.
(55)
Mitä edellä olevaan a alakohtaan tulee, yhteistyössä toimineen intialaisen tuottajan myymien kiinnittimien vahvuusluokka oli PCN-taulukon sisältämän vahvuuden indikaattori, jota käytettiin kaikille osapuolille lähetetyssä kyselylomakkeessa, kuten todettiin 30 päivänä toukokuuta 2012 annetussa tiedotteessa. Vahvuusluokka määritettiin käyttämällä PCN-taulukon samaa merkityksellistä elementtiä kuin intialainen tuottaja käytti myyntitiedoissaan ja joka tarkistettiin paikan päällä tehtävässä tarkastuksessa.
(56)
Erikois- ja vakiokiinnittimien eroja kuvailtiin lopullisen asetuksen johdanto-osan 54 kappaleessa. Erikoiskiinnittimet ovat asiakkaan piirustusten mukaan valmistettuja kiinnittimiä. Vakiokiinnittimiä valmistetaan varastoon, eivätkä ne ole tietyn asiakkaan antamien teknisten eritelmien mukaisia. Tarve tehdä ero yhteistyössä toimivan intialaisen tuottajan valmistamien vakio- ja erikoiskiinnittimien välillä tunnustettiin selvästi, ja kuten lopullisen asetuksen johdanto-osan 51 ja 54 kappaleessa mainitaan, otantaan valittujen vientiä harjoittavien kiinalaisten tuottajien vientihinnan ja normaaliarvon vertailussa käytettiin vakiotyyppisiä kiinnittimiä.
(57)
Mitä edellä olevassa b alakohdassa mainittuihin seikkoihin tulee, tietojen luottamuksellisuuden vuoksi ei ole mahdollista ilmoittaa intialaisen tuottajan myymien ruuvien ja pulttien täsmällisiä tyyppejä. Kuten edellä todettiin, vertailu tehtiin kuitenkin painon perusteella kyseisessä vakio- tai erikoiskiinnittimien luokassa sekä PCN-taulukossa esitetyssä vahvuusluokassa.
(58)
Mitä edelleen tulee b alakohdassa mainittuihin seikkoihin, useat osapuolet pyysivät pinnoitteita koskevia lisätietoja. Alkuperäinen tutkimusaineisto analysoitiin tarkemmin, ja tämän mukaan Intian kotimaan markkinoilla vakiokiinnittimenä myydyssä tuotteessa oli peruspinnoite, eli se oli galvanoitu. Kyseiset tiedot esitettiin asianomaisten osapuolen pyytämissä kuulemistilaisuuksissa, ja ne toimitettiin uudelleen niitä pyytäneille osapuolille. Lisäksi tiedot lisättiin asiakirja-aineistoon osapuolten tarkasteltaviksi.
(59)
Kaksi otokseen valittua vientiä harjoittavaa tuottajaa pyysi lisätietoja kromin käyttöä pinnoitteissa koskevista oikaisuista. Yhteistyössä toimineen intialaisen tuottajan toimittamia myyntitietoja analysoitiin tarkemmin, ja tämän seurauksena normaaliarvoa oikaistiin kromieroavuuksien vuoksi jäljempänä johdanto-osan 81 kappaleessa esitetyllä tavalla. Samat kaksi vientiä harjoittavaa tuottajaa pyysivät lisäselvityksiä siitä, miten yhteistyössä toimineen intialaisen tuottajan kotimaan myynnin kannattavuus oli määritetty, oliko se ilmoittanut tuotantokustannuksista PCN-taulukon pohjalta vai oliko se käyttänyt keskimääräisiä kustannuksia ja sisältyikö normaaliarvoon myynti etuyhteydessä oleville yrityksille.
(60)
Kaikki normaaliarvoa koskevat olennaiset tiedot mainitaan lopullisen asetuksen johdanto-osan 94 kappaleessa. Siinä todetaan myös, että ainoastaan etuyhteydettömille yrityksille suoritettu kotimaan myynti oli otettu huomioon.
(61)
Kyseiset kaksi vientiä harjoittavaa tuottajaa väittivät myöhemmin, että ne epäilivät vahvasti, oliko kannattavuus- ja edustavuustestit suoritettu oikein. Kyseiset vientiä harjoittavat tuottajat epäilivät edustavuustestissä etenkin sitä, että intialaisen tuottajan kotimaan myyntimäärien osuus oli yli 5 prosenttia niiden vientiin suuntautuvasta myynnistä kutakin tarkistettua tuoteryhmää kohden. Edustavuustestistä todettiin, että niissä tapauksissa, joissa tietystä tuotetyypistä ei voitu tehdä 5 prosentin testiä, kotimaan myyntiä pidettiin kuitenkin riittävän suurena asianmukaisen vertailun tekemiseksi. Kannattavuustestistä vahvistettiin, että se toteutettiin tuotetyypin pohjalta.
(62)
Kun tarkastellaan edellä olevassa c alakohdassa mainittuja seikkoja, eli miksi normaaliarvon ja vientihinnan vertailussa ei käytetty kaikkia PCN-koodeja, tutkimuksen aikana selvisi, että PCN ei olisi luotettava indikaattori. Ensinnäkään Kiinan ja Intian viranomaiset eivät tee eroa tarkasteltavana olevan tuotteen määrittämisessä käytettyjen kymmenen CN-koodin välillä Euroopan unionin viranomaisten tapaan. Kuten lopullisen asetuksen johdanto-osan 48 kappaleessa lisäksi selitetään, useat osapuolet väittivät, että Kiinassa tuotetut kiinnittimet ovat vakiotuotteita (kestävyysluokaltaan pääasiassa 4.8-8.8), joilla ei ole erityisominaisuuksia raaka-aineen, kestävyyden, pinnoituksen tai sertifiointiin/turvallisuuteen liittyvien näkökohtien suhteen; ne on tarkoitettu vähemmän vaativiin sovelluksiin (ei-ammattimaiseen käyttöön ja yleiseen jakeluun) eikä huipputeknologiasovelluksiin, eivätkä ne täytä erityisten loppukäyttäjien kuten autoteollisuuden, kemianteollisuuden tai ilmailu- ja avaruusteollisuuden tiukkoja vaatimuksia.
(63)
Kun tarkastellaan edellä olevassa c alakohdassa mainittuja seikkoja, kahden muun vientiä harjoittavan tuottajan esittämiä kriteerejä - jäljitettävyys, ISO 9000 -standardi, viallisten osuus - ja muita kriteerejä, kuten kovuus, taipuvuus, vahvuus, iskulujuus ja kitkakerroin, ei voitu hyväksyä, koska kyseiset yritykset eivät osoittaneet, miten kyseiset seikat vaikuttavat normaaliarvon ja vientihinnan vertailukelpoisuuteen.
(64)
Koska vertailukelpoisuuden puutetta koskevia yksityiskohtaisia tietoja ei saatu alkuperäisen tutkimuksen osapuolten pyytämällä tavalla suositusten lisäksi ja koska pinnoitteen kaltaisia muita teknisiä ominaisuuksia koskevia lisätietoja oli vain vähän saatavilla, alkuperäisessä tutkimuksessa tehtiin se johtopäätös, että osapuolten itsensä korostamat keskeiset tekijät ja erot - vakiokiinnitin ja erikoiskiinnitin sekä vahvuusluokka - muodostivat riittävän perustan normaaliarvon ja vientihintojen vertailulle.
2.6 Normaaliarvoa koskevien lisätietojen ilmoittaminen 11 päivänä heinäkuuta 2012
(65)
Komissio ilmoitti 11 päivänä heinäkuuta 2012 normaaliarvon uudelleenluokituksesta edellä kuvatulla tavalla ja ehdotuksensa polkumyyntimarginaalien uudelleenlaskennasta edellä selvitetyltä pohjalta sekä pyydetyt huomautukset.
(66)
Kuten johdanto-osan 32 kappaleessa todettiin, intialainen tuottaja toimitti ensimmäisellä kerralla kotimaan myyntiä koskevan myyntitiedot ilman PCN-koodeja. Myyntitapahtuman ainoa tunniste oli tavarakoodi, joka koostui kunkin tuotteen sisäisestä koodista ja tuotetta kuvaavasta merkkijonosta, esimerkiksi:
M8X1,25X16 FLANGE SCREW
(67)
Kuten lopullisen asetuksen johdanto-osan 48-57 kappaleessa todetaan, intialainen yritys jakoi kotimaan myynnin vakio- ja erikoiskiinnittimien myyntiin käyttäen johdanto-osan 77 kappaleessa mainittua erottelua. Tästä syystä kotimaan myyntiä koskevat myyntitiedot toimitettiin kahtena tiedostona, joista toinen sisälsi vakiokiinnittimien myynnin ja toinen erikoiskiinnittimien myynnin. Ne myyntitapahtumat, joita ei voitu luokitella vakio- eikä erikoiskiinnittimien myyntiin, jätettiin normaaliarvon laskennan ulkopuolelle.
(68)
Tutkinnan aikana kävi myös ilmi, että normaaliarvon määrittämistä varten tarvittaisiin kiinnittimen vahvuusluokka. Intialainen yritys määritti kunkin rivin vahvuusluokan vakio- ja erikoiskiinnittimien myyntiä koskevissa tiedostoissa. Tiedostoihin lisättiin ”Luokka”-niminen sarake, johon kyseinen vahvuusluokka merkittiin seuraavasti:
Kuvaus
Luokka
M8X1,25X16 FLANGE SCREW
8.8
(69)
Alkuperäinen normaaliarvo laskettiin tältä pohjalta. Siinä käytettiin jakoa vakio- ja erikoiskiinnittimiin ja vahvuusluokkaa 30 päivänä toukokuuta 2012 annetussa toimeenpanon tarkastuksesta laaditussa ensimmäisessä tiedotteessa esitetyllä tavalla.
(70)
Kuten johdanto-osan 54 kappaleessa mainitaan, jotkut vientiä harjoittavat tuottajat pyysivät lisäselvityksiä ja viittasivat kiinnittimen pinnoitteeseen, läpimittaan ja pituuteen perustuvan vertailun puuttumiseen ja väittivät, että tämä voisi vaikuttaa alun perin lasketun normaaliarvon tasoon.
(71)
PCN-koodien puuttuessa kutakin myyntitapahtumaa kuvaava merkkijono analysoitiin (samalla kuvauksella varustetut myyntitapahtumat ryhmitettiin ensin yhteen), jotta pystyttiin poimimaan myydyn kiinnittimen läpimitta ja pituus. Kun käytetään edellä esitettyä esimerkkiä, M8 = läpimitta ja 16 = pituus. Tässä tapauksessa kyse on läpimitaltaan 8 mm:n suuruisesta ja pituudeltaan 16 mm pitkästä ruuvista. Luku 1,25 viittaa kierteen nousuun, jota ei käytetty tarkasteltavana olevan tuotteen luokittelussa.
(72)
Vientiä harjoittavien kiinalaisten tuottajien käyttämässä PCN-koodissa nämä tiedot ilmaistaan hieman eri tavalla. Edellä mainitun ruuvin läpimitta ja pituus olisi ilmaistu luvulla 080016.
(73)
Jotta varmistettaisiin normaaliarvon ja vientihinnan vastaavuus, komissio ryhmitteli läpimitan ja pituuden kolmeen samankokoiseen ryhmään 5 päivänä heinäkuuta 2012 annetun toisen tiedotteen mukaisesti:
Indikaattori
Läpimitta
Pituus
Pieni
M4-M10
0-100 mm
Keskikokoinen
M12-M20
100-200 mm
Suuri
M22-M30
200-300 mm
(74)
Pieni osa intialaisen tuottajan myynnistä jäi näiden ryhmien ulkopuolelle, eikä sitä käytetty normaaliarvon laskennassa. Edellä kuvatusta ruuvista ilmoitettaisiin tästä syystä tarkistettu PCN-koodi ’GSS’ = vahvuusluokka 8.8, pieni läpimitta, pieni pituus.
(75)
Edellä esitetystä esimerkistä ilmenee, ettei tuotetta kuvaavassa merkkijonossa ole tietoa intialaisen kotimaan markkinoilla toimivan tuottajan käyttämästä pinnoitteesta. Tämän vuoksi tutkimusaineistosta tarkistettiin, oliko siinä todisteita intialaisen tuottajan kotimaan markkinoilla myymissä vakiokiinnittimissä käyttämästä pinnoitetyypistä. Aineiston sisältämät luottamukselliset tiedot, jotka oli tarkistettu intialaisen tuottajan toimipisteessä, osoittivat, että kotimaan markkinoilla myytävissä vakiokiinnittimissä käytettiin galvanointia (PCN-tyyppiä A), ja tästä ilmoitettiin kaikille osapuolille 5 päivänä heinäkuuta 2012.
2.7 Heinäkuun 11 päivänä 2012 annetusta tiedotteesta tehdyt huomautukset
(76)
Useat vientiä harjoittavat tuottajat vastasivat edellä mainittuun tiedotteeseen. Kyseisten tuottajien pyynnöstä järjestettiin kuulemismenettelystä vastaavan kauppapolitiikan pääosaston neuvonantajan johdolla kuulemistilaisuus komission kanssa käytävän vuoropuhelun jatkamiseksi ja tuottajien esille nostamien asioiden käsittelemiseksi. Vientiä harjoittavat tuottajat nostivat esiin erityisesti seuraavat seikat:
a)
menetelmä, jolla intialainen tuottaja jakoi kotimaan myynnin vakio- ja erikoiskiinnittimien myyntiin;
b)
jos tiettyjä autoteollisuudelle myytyjä kiinnittimiä pidettiin vakiokiinnittiminä, ”huomattava oikaisu” olisi perusteltu;
c)
Intiaan suuntautuvaan valssilangan tuontiin tehtiin 2 artiklan 10 kohdan b alakohdassa tarkoitettuja normaaliarvon oikaisuja välillisiä veroja vastaavalla määrällä;
d)
vakiokiinnittimien pinnoitteen sisältämä kromi VI;
e)
komission noudattama menetelmä tilanteissa, joissa tietyille vientitapahtumille ei ollut vastaavaa kotimaan myyntiä; ja
f)
intialaisen tuottajan kotimaan myynnin tuotekoodien julkistaminen.
(77)
Mitä a alakohtaan tulee, intialainen tuottaja jakoi kotimaan myyntinsä vakio- ja erikoiskiinnittimien myyntiin pitämällä asiakkaan piirustusten mukaan valmistettuja kiinnittimiä erikoiskiinnittiminä, kun taas muussa myynnissä on kyse vakiokiinnittimistä, toisin sanoen niitä ei ole valmistettu erikoismittojen tai asiakkaan piirustusten mukaisesti.
(78)
Edellä olevan b alakohdan osalta ja kuten mainitaan 13 päivänä heinäkuuta 2012 päivätyssä asiakirja-aineistoon tarkoitetussa tiedotteessa, joka lähetettiin osapuolille 11 päivänä heinäkuuta 2012 pidetyn kuulemistilaisuuden jälkeen, komissio vahvisti, että asiakkaiden nimien puuttuessa, kuten edellä mainitaan, se viittaa johdanto-osan 47 kappaleeseen. Lisäksi komissio panee merkille, että kiinnittimien valmistajien eurooppalaisen järjestön mukaan asiakkaan - erityisesti autoteollisuuden - tilatessa Euroopassa kiinnittimen, joka on valmistettu piirustusten mukaan ja joka on täysin kansainvälisten standardien (ISO, EN, DIN, AFNOR, UNI) mukainen, kiinnittimien tuottajat pitävät tuotetta joka tapauksessa erikoistuotteena, ja näin ollen se määritetään - yrityksen sisäisessä luokituksessa - erikoistuotteeksi. Tämä on kiinnittimien valmistajien toimintatapa kaikkialla maailmassa ja myös Intiassa. Komissio on näin ollen varma, että autoteollisuuteen tarkoitetut vakiokiinnittimet eivät olleet alkuperäistä tutkimusta koskevien päätelmien aikana toimitetussa vakiokiinnittimien luettelossa. Näin ollen väite hylättiin.
(79)
Mitä edellä olevaan c alakohtaan tulee, vientiä harjoittavat tuottajat ottivat kuulemistilaisuudessa esille perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan b alakohdassa tarkoitetun oikaisun ottaakseen huomioon Intiaan tuotavan valssilangan tuontitullit, jotka sisältyvät normaaliarvoon mutta eivät Kiinasta vietävän tuotteen vientihintaan. Kiinalaiset otokseen valitut tuottajat ostivat Kiinassa valmistettua valssilankaa alkuperäisen tutkimuksen aikana.
(80)
Intialaisen tuottajan tuomaan raaka-aineeseen sovellettiin perustullia (5 prosenttia verotettavasta arvosta) ja koulutusveroa (Customs Education Cess) (3 prosenttia perustulliarvosta plus tasoitustullin määrä). Perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan b alakohdan mukaan tällainen välillisiä veroja koskeva oikaisu on kuitenkin mahdollinen, jos kotimaan markkinoilla kulutettavaksi tarkoitetun samankaltaisen tuotteen tai siihen fyysisesti sisältyvien materiaalien tuontimaksuja ei kanneta tai ne palautettaisiin, kun tuote viedään Euroopan unioniin. Koska ei ole esitetty väitettä eikä todisteita siitä, että edellä mainittujen vientiä harjoittavien tuottajien viemät tuotteet olisivat hyötyneet raaka-aineiden (valssilanka) tuonnissa tuontimaksujen keräämättä jättämisestä tai niiden palauttamisesta, väite on hylättävä. Tällaista oikaisua ei myöskään voida yleensä tehdä, jos kyseinen vientiä harjoittava tuottaja - kuten tässä tarkastelussa - hankkii kaikki raaka-aineensa kotimaisilta toimittajilta, joihin ei sovelleta tuontimaksuja.
(81)
Edellä olevan d alakohdan osalta todetaan, että alkuperäistä tutkintaa koskevan asiakirja-aineiston todisteet osoittivat, että Intian kotimarkkinoilla myytyjen vakiokiinnittimien vakiopinnoite sisälsi kromia Cr3, ja tästä syystä se vastasi PCN-koodien määritelmässä pinnoitetta, johon ei ole lisätty kromi VI:ta. Polkumyyntimarginaalit laskettiin tästä syystä uudelleen siten, että laskentaan otettiin mukaan viennissä käytetty kallein kromipinnoitetyyppi ilman vientihinnan oikaisua. Kaksi vientiä harjoittavaa tuottajaa väitti, että pinnoitetta koskevat tiedot eivät olleet tutkimusajanjakson aikaisen tilanteen vaan nykytilanteen mukaisia. Tämä ei pidä paikkaansa. Alkuperäisen tutkimuksen aikana suoritetussa tarkastuksessa saatiin varmistettua näyttöä siitä, että kaikki Intian kotimarkkinoilla myydyt vakiokiinnittimet olivat galvanoituja alkuperäisen tutkimusajanjakson aikana.
(82)
Edellä olevan e alakohdan osalta on vahvistettu, että polkumyyntimarginaalit laskettiin siten, että tilanteissa, joissa ei ollut vertailukelpoista kotimaan myyntiä, vientitapahtuma jätettiin polkumyyntilaskelman ulkopuolelle. Muutamat osapuolet väittivät, ettei ollut perusteita jättää tiettyjä vientitapahtumia polkumyyntimarginaalilaskelman ulkopuolelle. Kaiken otokseen valitun kiinalaisen tuottajan kannalta merkityksellisen vastaavuuden kotimaan myynnin ja vientimyynnin välillä katsottiin edustavan hyvin eri osapuolten toteuttamaa myyntiä.
(83)
Mitä tulee edellä olevaan f alakohtaan, Kiinan kauppakamari ja kiinalainen viejä väittivät, ettei intialainen tuottaja esittänyt hyviä syitä siihen, miksi se ei antanut komission esittää yksityiskohtaisia tietoja sen kotimaan kaupan tuotekoodeista. Komissio toimitti niin paljon tietoa, kuin on luottamuksellisuussääntöjen noudattamisen yhteydessä mahdollista niissä useissa tiedotteissa, jotka se liitti asiakirja-aineistoon, kaikille osapuolille tarkasteltavaksi annetussa tiedotteessa, Kiinan kauppakamarille järjestetyissä kuulemistilaisuuksissa ja kaikille kiinalaisille viejille, jotka olivat pyytäneet tietoja. Pyynnöstä ilmoittaa intialaisen tuottajan tuotekoodit todetaan, että jos kyseiset tiedot ilmoitettaisiin, muut osapuolet pystyisivät laskemaan intialaisen tuottajan kotimaan hinnat kohtuullisen tarkasti, mitä on vältettävä liikesalaisuuksien suojelemiseksi. Jos komissio ei onnistuisi suojelemaan luottamuksellisia tietoja, siltä voitaisiin vaatia vahingonkorvauksia, ja tämä ehkäisisi vertailumaan yrityksiä ryhtymästä vapaaehtoiseen yhteistyöhön tutkimuksessa. Tästä syystä väite hylättiin.
2.8 Lopullisessa asetuksessa normaaliarvon laskennassa käytettyyn menetelmään tehdyt oikaisut
(84)
Intialaisen tuottajan tiedot tarkistettiin uudelleen sen perusteella, että kiinalaiset vientiä harjoittavat tuottajat esittivät tässä tarkastelussa Intiasta peräisin olevien tuotetyyppien määritelmää normaaliarvon laskennassa koskevia väitteitä, joiden mukaan sen lisäksi, että tehdään ero vakio- ja erikoiskiinnittimen ja vahvuusluokan välillä, myös läpimitta, pituus ja pinnoite ovat tärkeitä samoin kuin kuulemismenettelystä vastaavan neuvonantajan johdolla pidettävät kuulemistilaisuudet ja vuoropuhelu.
(85)
Kyseisen uudelleentarkastelun jälkeen komissio pystyi määrittämään Intian kotimaan markkinoilla myytyjen kiinnittimien läpimitan ja pituuden. Jotta voitaisiin vertailla tasapuolisesti näitä kiinnittimiä ja Kiinasta vietyjä kiinnittimiä, sekä läpimitta että pituus luokiteltiin ja kullekin luokalle laskettiin normaaliarvo. Tästä kerrottiin yksityiskohtaisesti 5 ja 11 päivänä heinäkuuta 2012 julkaistuissa tiedotteissa, jotka saatettiin kaikkien osapuolten tarkasteltaviksi. Kun intialaisen tuottajan myymät tuotteet luokiteltiin, jotta voitaisiin tehdä ero keskeisten kokojen välillä, niitä voitiin tämän menetelmän avulla vertailla tasapuolisesti kiinalaisten yritysten vientituotteisiin osapuolten pyynnön mukaisesti. Myöhemmin kaksi vientiä harjoittavaa tuottajaa väitti, ettei niillä ollut kaikkia tietoja ja että luokittelu oli epämääräinen ja epätarkoituksenmukainen eikä niillä tämän vuoksi ollut fyysisten erojen oikaisun vaatimiseen tarvittavia riittäviä tietoja. Kyseiset vientiä harjoittavat tuottajat eivät näiden yleisten väittämien lisäksi kuitenkaan esittäneet vaihtoehtoisia ehdotuksia eivätkä merkittävää näyttöä. Tästä syystä väite hylättiin.
(86)
EFDA väitti, että läpimitan ja pituuden käyttäminen ei heijastanut todellisuutta, ja se ehdottikin vaihtoehtoa, jossa nämä kaksi kriteeriä yhdistyivät, jotta voitaisiin välttää tiettyjen tuotteiden jääminen vertailun ulkopuolelle, mutta se ei kuitenkaan esittänyt näyttöä tästä vaihtoehdosta. Komissio ehdottamassa luokittelussa ei suljettu pois mitään tuotetyyppejä (kaikki mahdolliset läpimitta- ja pituusyhdistelmät otettiin huomioon), ja näin ollen väitettä ei voitu tarkastella yksityiskohtaisemmin.
(87)
Kaikkien myytyjen vakiokiinnittimien katsottiin olevan galvanoituja, ja niinpä normaaliarvo laskettiin PCN-koodia A vastaavan pinnoitepohjan perusteella. Jos otokseen valittu vientiä harjoittava kiinalainen tuottaja ei vienyt pinnoitetyypillä A pinnoitettuja kiinnittimiä, laskennassa käytettiin lähintä pinnoitetyyppiä ilman vientihinnan oikaisua.
(88)
Vahvuusluokkaa koskevat tiedot ja jako vakio- ja erikoiskiinnittimiin pysyivät muuttumattomina.
(89)
Kaksi vientiä harjoittavaa tuottajaa pyysi kuulemismenettelystä vastaavaa kauppapolitiikan pääosaston neuvonantajaa tarkastelemaan vertailumaassa Intiassa toimivan tuottajan luottamuksellisia tietoja ja antamaan varmistuksen sen kotimaan myynnin luottamuksellisuudesta sekä vakiokiinnittimien pinnoitetta koskevasta kysymyksestä, pinnoitteen kromipitoisuudesta sekä vakiokiinnittimien pituutta ja läpimittaa koskevien tietojen hankkimisesta. Kuulemismenettelystä vastaava neuvonantaja tutki vertailumaan tuottajan luottamukselliset tiedot ja löysi vastaukset kahden tuottajan esittämiin kysymyksiin. Kuulemismenettelystä vastaavan neuvonantajan raportti liitettiin asiakirja-aineistoon asianomaisten osapuolten tarkasteltavaksi.
(90)
Edellä mainituista lisätiedoista, selvityksistä, kuulemistilaisuuksista ja vuoropuhelusta huolimatta eräät osapuolet väittivät edelleen, ettei niillä ollut riittäviä tietoja, jotta ne olisivat voineet pyytää oikaisuja tasapuolisen vertailun varmistamiseksi. Komissio toimitti osapuolille seikkaperäisiä tietoja normaaliarvon määrittämisessä käytetyistä tuoteryhmistä valituselimen vaatimalla tavalla (7). Lisäksi komissio toimitti tietoja ja vastasi kaikkiin osapuolten esittämiin kysymyksiin määräajan pidentämisen jälkeen 30 päivästä toukokuuta 2012 aina 19 päivään heinäkuuta 2012. Kaikki osapuolet saivat myös 20 päivää lisäaikaa tehdä huomautuksia lopullisista tiedoista.
(91)
Samat osapuolet väittivät, että toisin kuin valituselimen raportissa todetaan, komissio kieltäytyi antamasta intialaisen tuottajan erikoistuotteita koskevia normaaliarvon määrittämisessä käytettyjä tietoja ilman pätevää syytä. Polkumyynnin vastaisen sopimuksen 6.5 artiklassa määrätään, että tutkimusviranomaisten on käsiteltävä luottamuksellisia tai luottamuksellisina toimitettuja tietoja luottamuksellisina. Tässä tapauksessa intialainen tuottaja toimitti kotimaan markkinoilla myytyjä tuotetyyppejä koskevia tietoja luottamuksellisina, ja yritys on esittänyt komissiolle tietojensa luottamuksellisesta käsittelystä uuden pyynnön, jonka mukaan se katsoo jatkossakin, että tiedot ovat ehdottoman luottamuksellisia, kuten johdanto-osan 82 kappaleessa mainitaan. Kyseiset osapuolet väittivät edelleen, ettei komissio pystynyt laatimaan mielekästä ei-luottamuksellisia tietoja käsittävää yhteenvetoa intialaisen tuottajan toimittamista tiedoista raporteissa vaaditulla tavalla. Kuten edellä olevissa johdanto-osan kappaleissa on todettu, komissio antoi jatkuneen vuoropuhelun aikana asianomaisille osapuolille kaikki intialaiseen tuottajaan liittyvät olennaiset ei-luottamukselliset tiedot, jotta nämä saattoivat puolustaa etujaan.
2.9 Vientiä harjoittavien kiinalaisten tuottajien normaaliarvon määrittäminen, normaaliarvo, vientihinnat, vertailu
(92)
Normaaliarvo laskettiin ja sitä verrattiin vientihintaan edellä mainitulla tavalla. Vientihintaan tehtiin oikaisuja hintaerojen poistamiseksi silloin, kun kyseisten kiinnittimien pinnoitteeseen oli lisätty kromi VI:ta. Vertailu tehtiin alkuperäisen tutkimuksen tavoin noudettuna lähettäjältä -tasolla.
2.10 Tuotteen ominaisuuksiin pohjautuvia oikaisuja koskevat väitteet
(93)
Eräs vientiä harjoittava tuottaja vaati perusasetuksen 2 artiklan 10 kohdan a alakohdan mukaista oikaisua tarkasteltavana olevan tuotteen eri tyyppien (kuusioruuvit, puuruuvit, pultit jne.) fyysisten erojen perusteella. Koska kyseinen vientiä harjoittava tuottaja ei tietojen luottamuksellisuuden vuoksi voi käyttää kaikkia normaaliarvoa koskevia tietoja, yritys turvautuu omiin vientihintoihinsa sen osoittamiseksi, missä määrin hinnat vaihtelevat kunkin kiinnitintyypin osalta.
(94)
Vertailu normaaliarvon ja vientihinnan välillä tehtiin alkuperäisessä tutkimuksessa erottelemalla kiinnittimien vakio- ja erikoistyypit lopullisen asetuksen johdanto-osan 102 kappaleen mukaisesti ja lisäksi määrittämällä vahvuusluokka. Tuotteiden täydellisiä valvontanumeroita (PCN-koodit) ei tässä tapauksessa käytetty, koska vertailumaan tuottaja ei toimittanut PCN-koodien mukaan luokiteltuja tietoja pyydetyllä tavalla. Yhtenä alkuperäisen PCN-koodin tarkoituksena oli tunnistaa erityyppiset kiinnittimet niitä koskevan CN-koodin mukaisesti. Koska intialainen tuottaja ei toimittanut näitä tietoja, kyseistä seikkaa ei voitu käyttää alkuperäisen tutkimuksen aikana tehdyssä vertailussa.
(95)
Vientiä harjoittavan tuottajan toimittamat tiedot osoittivat, että on ehkä syytä oikaista erityyppisten kiinnittimien eroja. Menetelmää ei kuitenkaan pidetty asianmukaisena, koska yritys ei toimittanut tuotetyypistä alun perin pyydettyjä CN-koodin mukaisia täsmällisiä tietoja, kuten johdanto-osan 34 kappaleessa todetaan. Tämän sijasta tarkasteltiin unionin tuotannonalan hintaeroja unionin markkinoilla sen määrittämiseksi, oliko erilaisten kiinnitintyyppien välillä hintaeroja. Unionin tuotannonalan toimittamat tiedot oli annettu kaikilta osin PCN-koodeina alkuperäisen pyynnön mukaisesti. Tarkastelusta saatiin vahvistus sille, että hinnat vaihtelivat EU:n markkinoilla kiinnitintyypin mukaan. Tämän perusteella normaaliarvon oikaisemista pidettiin asianmukaisena, jotta se heijastaisi näitä eroja. Oikaisun pohjaksi unionin tuotannonalan myynnin keskihinnaksi unionin markkinoilla määritettiin arvo 1, ja kaikille yksittäisille tyypeille annettiin oma arvo sen mukaan, mikä oli niiden hinnan suhde keskimääräiseen hintaan. Tämän jälkeen arvoja sovellettiin normaaliarvoon, jota oli käytetty vertailussa kuhunkin vientiä harjoittavan tuottajan viemään tuotetyyppiin.
(96)
Koska oikaisut tehtiin Euroopan unionin markkinoilla vallitsevan fyysisten ominaisuuksien erojen markkina-arvon perusteella, katsottiin, että olisi asianmukaista tehdä vastaavia oikaisuja kaikkien vientiä harjoittajien tuottajien polkumyyntimarginaalien laskelmiin.
(97)
Ilmoitusasiakirjan julkaisemisen jälkeen Kiinan kauppakamari ja kiinalainen vientiä harjoittava tuottaja väittivät, että komissio rikkoi edelleen WTO:n polkumyynnin vastaisen sopimuksen 2.4, 6.2 ja 6.4 artiklaa, koska se ei toimittanut oikea-aikaisesti tietoja, joiden perusteella vientihintaa ja normaaliarvoa verrattiin, ja ne kehottivat komissiota ilmoittamaan kattavat tiedot käytetyistä normaaliarvoisista tuotetyypeistä täyttääkseen velvollisuutensa antaa kiinalaisille vientiä harjoittaville tuottajalle mahdollisuus taata omien etujensa puolustaminen, esittää asiansa kaikkiin siihen liittyvistä seikoista täysin tietoisena ja varmistaa vientihintojen ja normaaliarvon välinen puolueeton vertailu. Tämän vuoksi kyseiset osapuolet pyysivät komissiota tarkastelemaan uudelleen seuraavia seikkoja:
a)
kaikkien normaaliarvoisten tuotetyyppien ilmoittaminen;
b)
sen varmistaminen, että kiinalaisten vientiä harjoittavien tuottajien tuottamia vakiokiinnittimiä ei verrata vertailumaan tuottajan valmistamiin, vaativissa sovelluksissa käytettäväksi tarkoitettuihin kiinnittimiin;
c)
näytön antaminen siitä, kuinka oikaisupyynnöt perustellaan;
d)
tietojen antaminen siitä, miten tietyt oikaisut on tehty; ja
e)
EU:n velvoite ottaa huomioon kaikki vientitoimet.
(98)
Mitä tulee a alakohtaan, katsotaan, että 30 päivänä toukokuuta 2012, 11 päivänä heinäkuuta 2012 ja 13 päivänä heinäkuuta 2012 päivätyissä tiedotteissa, 31 päivänä heinäkuuta 2012 lähetetyssä ilmoitusasiakirjassa ja eritoten johdanto-osan 77-96 kappaleessa ja kuulemismenettelyjen aikana pidetyissä kuulemisissa annetut tiedot huomioon ottaen asianomaisille osapuolille on annettu tiedot, jotka on ollut mahdollista antaa luottamuksellisuutta koskevien vaatimusten rajoissa.
(99)
Edellä b alakohdassa mainittua tarvetta varmistaa, että kiinalaisten vientiä harjoittavien tuottajien tuottamia vakiokiinnittimiä ei verrata vertailumaan tuottajan valmistamiin, vaativissa sovelluksissa käytettäväksi tarkoitettuihin kiinnittimiin, on käsitelty johdanto-osan 78 kappaleessa. Koska uutta näyttöä ei ole esitetty ja komission käytössä on pelkkiä kyseisten osapuolten esittämiä väitteitä muihin vaativiin sovelluksiin kuin autoteollisuuteen tarkoitettujen kiinnittimien mahdollisesta olemassaolosta, komissio katsoo, että asiakirjoissa esitetyt tiedot ovat riittävän luotettavia varmistamaan, että ainoastaan vakiokiinnittimiä on käytetty sen normaaliarvon määrittämiseen, jota verrattiin kyseisen kiinalaisen viejän vientihintoihin.
(100)
Mitä tulee c alakohtaan ja väitteisiin, joiden mukaan komissio on jättänyt antamatta tietoja siitä, miten kiinalaiset vientiä harjoittavat tuottajat voisivat perustella oikaisupyynnöt, jotka koskevat jäljitettävyyttä, ISO 9000 -standardia, viallisten osuutta ja muita kriteerejä kuten kovuus, taipuvuus, vahvuus, iskulujuus ja kitkakerroin (katso johdanto-osan 63 kappale) sekä tuontitulleja (katso johdanto-osan 79 ja 80 kappale), komissio esittää seuraavat huomautukset. Ensinnäkin muistutetaan, että osapuolet ovat esittäneet kyseiset seikat antamatta mitään yksityiskohtaisia lisätietoja. Kuulemismenettelystä vastaavan neuvonantajan 11 päivänä heinäkuuta 2012 järjestämän kuulemisen aikana komissio kehotti osapuolia antamaan lisätietoja edellä mainituista seikoista, mutta niitä ei annettu. Mitä tulee vaatimukseen, että vientihintoja on oikaistava Intiaan suuntautuvaan valssilangan tuontiin sovellettavien tullien ja yleisesti ottaen kiinalaisten vientiä harjoittavien tuottajien mahdollisuuden hankkia raaka-aineita halvemmalla huomioon ottamiseksi, komissio selosti johdanto-osan 80 kappaleessa yksityiskohtaisesti syyt siihen, miksi tätä oikaisua ei voitu hyväksyä. Lisäksi, kuten alkuperäisen asetuksen johdanto-osan 63 kappaleessa todetaan, tärkeimmän raaka-aineen, teräsvalssilangan, kustannus ei olennaisesti heijastanut markkina-arvoja. Havaittiin, että kotimarkkinoilla teräsvalssilangasta veloitettiin huomattavasti alhaisempia hintoja kuin muilla markkinoilla. Näitä vääristyneitä hintoja ei siis voida käyttää asianomaisten osapuolten vaatiman oikaisun pohjana. Näin ollen komissio ei näe, mitä lisätietoja Kiinan kauppakamarin ja vientiä harjoittavan tuottajan osalta voitaisiin kyseisten kahden oikaisupyynnön perusteeksi toimittaa.
(101)
Mitä d alakohtaan tulee, muistutetaan, että EU:n tuottajien normaaliarvoiset tyypit ja niiden hintatasot sekä tehtyjen oikaisujen vaikutus vertailumaan tuottajan normaaliarvoisiin tyyppeihin ovat luottamuksellisia eikä niitä voi julkistaa. Kiinan kauppakamari ja yksi kiinalainen vientiä harjoittava tuottaja pyysivät lisäselvityksiä siitä, miten pinnoituksen hintaeroja koskevat oikaisut on tehty. Mutta kuten johdanto-osan 92 kappaleessa todetaan, että komissio ilmoitti erityisessä ilmoitusasiakirjassa, minkä vietyjen tuotetyyppien osalta on tehty oikaisu, minkä ansiosta asianomaiset osapuolet voivat saada käsityksen siitä, miten oikaisu on tehty.
(102)
Mitä tulee e alakohtaan ja väitteeseen, joka mukaan on tarpeen ottaa polkumyyntilaskelmissa huomioon kaikki vertailukelpoiset vientitoimet, jotta taataan WTO:n polkumyynnin vastaisen sopimuksen 2.4.2 artiklan mukainen puolueeton hintavertailu, komissio huomauttaa noudattavansa tarkoin asianomaisten osapuolten pyyntöä ja ehdotuksia siinä, että polkumyyntimarginaalien määrittämisessä käytettyä normaaliarvoa oli oikaistu. Käytetty menetelmä on selostettu johdanto-osan 93-96 kappaleessa, ja syyt siihen, miksi havaitun polkumyynnin määrä on ilmaistu prosenttiosuutena niistä vientitoimista, joita käytettiin johdanto-osan 107 ja 108 kappaleessa esitetyn polkumyynnin määrän laskemiseen, vastaavat täysin WTO:n polkumyynnin vastaisen sopimuksen 2.4.2 artiklaa, joka koskee vertailukelpoisia vientitoimia. Tässä tapauksessa kaikkia vertailukelpoisia toimia (tuotetyypeittäin) on käytetty vertailussa. Siksi oli järkevää ilmaista havaitun polkumyynnin määrä prosenttiosuutena polkumyynnin määrän laskemisessa käytetyistä vientitoimista.
(103)
Tietojen julkistamisen jälkeen kaksi kiinalaista vientiä harjoittavaa tuottajaa toisti vaatimuksensa, että oikaisuja olisi tehtävä raaka-aineen kulutustehokkuudessa ja helpommassa saannissa, tehokkaammassa sähkönkulutuksessa ja matalammassa tuottavuudessa työntekijää kohti olevien väitettyjen erojen takia. Muistutetaan, että yhdellekään kiinalaisista vientiä harjoittavista tuottajista ei myönnetty markkinatalouskohtelua alkuperäisessä tutkimuksessa eikä niiden kustannusrakenteen voida katsoa heijastavan markkina-arvoja, joita voitaisiin käyttää oikaisujen perustana etenkään raaka-aineiden saannin osalta. Lisäksi on huomattava, että Kiinassa käytössä olevien tuotantoprosessien todettiin olevan verrattavissa intialaisen tuottajan tuotantoprosessiin ja väitetyt erot havaittiin erittäin pieniksi. Koska intialaisen tuottajan havaittiin kilpailevan useiden muiden tuottajien kanssa Intian kotimarkkinoilla, tässä tapauksessa katsotaan, että sen hinnat heijastivat täysimääräisesti tilannetta kotimarkkinoilla. Kuten johdanto-osan 41 kappaleessa todetaan, normaaliarvon määrittämisessä oli käytettävä toimivissa markkinatalouksissa toimivien tuottajien kustannusten ja hintojen korviketta.
(104)
Samat kaksi kiinalaista vientiä harjoittavaa tuottajaa väittivät, että jakaessaan läpimittaa ja pituutta koskevat tiedot ryhmiin komission ei pitäisi viitata ryhmiin vaan käyttää vertailussa todellisia pituus- ja läpimittalukuja. Kuten johdanto-osan 70 kappaleessa todetaan, komissio suostui kyseisten osapuolten kanssa 26 päivänä kesäkuuta 2012 pidetyn kuulemisen jälkeen ryhmittelemään läpimitan ja pituuden ottaakseen huomioon fyysisten ominaisuuksien vaikutuksen hintoihin. Kyseiset osapuolet esittivät itse joitakin mahdollisia ryhmiä, mutta komissio ilmoitti kuulemisen aikana, että ehdotettuja ryhmiä olisi tarkistettava sen takaamiseksi, että kaikki viedyt tyypit sopivat yhteen niitä läheisesti muistuttavien intialaisen tuottajan tyyppien kanssa. Lisäksi kyseiset osapuolet mainitsivat 3 päivänä heinäkuuta 2012 pidetyn kuulemisen aikana pitämässään puheenvuorossa esimerkkinä, että läpimitalla olisi pieni vaikutus raaka-aineen yksikkökulutukseen. Siksi tämä väite hylättiin.
2.11 Polkumyyntimarginaalit
(105)
Polkumyyntimarginaalit määritettiin painotetun keskimääräisen normaaliarvon ja painotetun keskimääräisen vientihinnan vertailun perusteella.
(106)
Lopullinen polkumyyntimarginaali, joka on ilmaistu tämän tarkastelun vientiä harjoittavaa tuottajaa koskevana prosenttiosuutena CIF-tuontihinnasta unionin rajalla tullaamattomana, on seuraava:
Bulten Fasteners (China) Co., Ltd
0,0 %
(107)
Lopulliset polkumyyntimarginaalit, jotka on ilmaistu prosenttiosuutena CIF-tuontihinnasta unionin rajalla tullaamattomana, ovat seuraavat:
Vientiä harjoittava tuottaja Kiinassa
Voimassa oleva polkumyyntimarginaali
Tarkistettu polkumyyntimarginaali
Biao Wu Tensile Fasteners Co., Ltd
69,9 %
43,4 %
Kunshan Chenghe Standard Components Co., Ltd
93,2 %
63,7 %
Ningbo Jinding Fastener Co., Ltd
74,5 %
64,3 %
Ningbo Yonghong Fasteners Co., Ltd
105,3 %
69,7 %
Changshu City Standard Parts Factory and Changshu British Shanghai International Fastener Co., Ltd
63,1 %
38,3 %
CELO Suzhou Precision Fasteners Co., Ltd
0 %
0 %
Golden Horse (Dong Guan) Metal Manufactory Co., Ltd
26,5 %
22,9 %
Yantai Agrati Fasteners Co., Ltd
0 %
0 %
Yhteistyössä toimineet vientiä harjoittavat tuottajat, joita ei valittu osaksi otosta
78,1 %
54,1 %
Kaikki muut yritykset
115,4 %
74,1 %
(108)
Eräs vientiä harjoittava tuottaja väitti, että sen polkumyyntimarginaalia laskettaessa todetun polkumyynnin kokonaisarvo olisi ilmaistava prosenttiosuutena kaikkien vientitapahtumien yhteenlasketusta CIF-arvosta eikä prosenttiosuutena niistä vientitapahtumista, joita käytettiin polkumyynnin määrän laskennassa. Jos toimittaisiin toisin, tämä merkitsisi kyseisen yrityksen mielestä niiden vientitapahtumien oletettua polkumyyntiä, joita ei käytetty polkumyynnin määrittämisessä.
(109)
Vientihinnan ja normaaliarvon välinen vertailu tehtiin painotetun keskiarvon pohjalta vain niiden vientiä harjoittavan kiinalaisen tuottajan viemien tuotetyyppien osalta, joita vastaavia tyyppejä intialainen tuottaja tuotti ja myi. Tätä pidettiin kaikkein luotettavimpana pohjana kyseisen vientiä harjoittavan tuottajan polkumyynnin tason määrittämisessä; jos olisi yritetty löytää kaikkia muita vientityyppejä läheisesti muistuttavat intialaisen tuottajan tuotetyypit, tulokseksi olisi saatu epätarkkoja tuloksia. Tämän vuoksi on oikein, että todetun polkumyynnin määrä ilmaistaan polkumyynnin määrän laskennassa käytettyjen vientitapahtumien prosenttiosuutena - tuloksen katsotaan edustavan kaikkia vietyjä tuotetyyppejä. Samaa lähestymistapaa käytettiin muiden vientiä harjoittavien viejien polkumyyntimarginaalien laskennassa.
3. Unionin tuotannonalan määritelmä
(110)
Kuten menettelyn aloittamista koskevassa ilmoituksessa todettiin, komissio arvioi uudelleen unionin tuotannonalan määritelmän, jotta otettaisiin huomioon riitojenratkaisuelimen raporttien suositukset, joiden mukaan EU oli toiminut WTO:n polkumyynnin vastaisen sopimuksen 4.1 artiklan vastaisesti jättäessään unionin tuotannonalan määritelmän ulkopuolelle ne tuottajat, jotka eivät halunneet mukaan otokseen, ja katsoessaan, että perusasetuksen 4 artiklan 1 kohdassa säädetty 25 prosentin kynnysarvo automaattisesti muodostaa ”pääosan” tarkasteltavana olevan tuotteen kokonaistuotannosta Euroopan unionissa. Valituselimen raportin 430 kohdassa (julkaistu 15 päivänä heinäkuuta 2011) todetaan, että ”kiinnitinalan pirstaloituneen luonteen vuoksi tällainen vähäinen osuus voisi kuitenkin olla hyväksyttävä, koska lisätietojen saanti oli käytännössä vaikeaa, mikäli prosessissa, jonka avulla komissio määritti tuotannonalan, ei ilmene merkittävää vääristymisen riskiä. […] rajatessaan kotimaan tuotannonalan määritelmän niihin tuottajiin, jotka halusivat osaksi otosta, komissio sulki ulkopuolelle tuottajia, jotka toimittivat olennaisia tietoja.” (alleviivaus lisätty). Viimeksi mainitut tuottajat on nyt sisällytetty unionin tuotannonalan määritelmään.
(111)
Alkuperäisessä tutkimuksessa havaittiin, että osaksi otosta suostuneiden ja kaikilta osin yhteistyötä alkuperäisen tutkimuksen ajan tehneiden unionissa toimivien tuottajien tuotannon osuus oli 27 prosenttia tarkasteltavana olevan tuotteen kokonaistuotannosta Euroopan unionissa. Tästä syystä katsottiin, että kyseiset yritykset muodostivat perusasetuksen 4 artiklan 1 kohdassa ja 5 artiklan 4 kohdassa tarkoitetun unionin tuotannonalan.
(112)
Riitojenratkaisuelimen raporttien päätelmien seurauksena ja kaikkien niiden EU:n tuottajien tietojen pohjalta, jotka toimittivat ne Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien tiettyjen rauta- ja teräskiinnittimien tuontia koskevan polkumyynnin vastaisen menettelyn aloittamista koskevan ilmoituksen (8) 6 kohdan b alakohdan i alakohdassa säädettyyn määräaikaan mennessä ja huolimatta siitä, ilmoittivatko ne olevansa halukkaita olemaan osa otosta, komissio laski uudelleen, että unionin tuotannonalan osuus oli 36,3 prosenttia tarkasteltavana olevan tuotteen kokonaistuotannosta Euroopan unionissa vuonna 2006.
(113)
Tarkistettuaan unionin tuotannonalan määritelmää komissio varmisti, vastasiko kyseisen tuotannonalan kiinnittimien tuotannon osuus WTO:n polkumyynnin vastaisen sopimuksen 4.1 artiklassa tarkoitettua pääosaa arvioidusta kokonaistuotannosta.
(114)
Kuten lopullisen asetuksen johdanto-osan 112 kappaleessa mainitaan, tutkimuksessa todettiin, että samankaltaista tuotetta valmistaa unionissa suuri tuottajajoukko, jonka määräksi arvioidaan yli 300 pääasiassa pientä ja keskisuurta yritystä mutta johon kuuluu myös muutamia suurempia yrityksiä tai yritysryhmiä. Alkuperäisen tutkimuksen alussa komissio otti yhteyttä kuhunkin tiedossa olevaan tuottajaan ja pyysi niitä osallistumaan tutkimukseen ja toimittamaan tiettyjä tietoja toiminnoistaan. Alkuperäisen tutkimuksen alussa julkistetussa menettelyn aloittamista koskevassa ilmoituksessa ja tutkimuksen aloittamispäivänä kaikille tiedossa olleille EU-tuottajille lähetetyssä kirjeessä ei kummassakaan ilmoitettu, että niiden Euroopan unionissa toimivien tuottajien toimittamat tiedot jätettäisiin huomiotta, jotka eivät halua tehdä yhteistyötä.
(115)
Useimmat unionissa toimivista kiinnittimien tuottajista ovat pienyrityksiä, jopa mikroyrityksiä (perheyrityksiä), joilla on tavallisesti vähäiset taloudelliset resurssit ja henkilöresurssit ja jotka eivät kuulu sellaisiin kansallisiin järjestöihin tai Euroopan unionin järjestöihin, jotka voisivat edustaa niitä tutkimuksen ajan, ja joilla ei ole varaa palkata kauppaan erikoistuneita lakimiehiä ja kirjanpitäjiä, mikä on yleistä pk-yritysten ollessa kyseessä. Pienyritykset ovat myös hyvin huolissaan luottamuksellisia tietoja koskevasta tietosuojasta tällaisissa tutkimuksissa ja pitävät asiaa erittäin tärkeänä. Huomattava määrä tuottajia (63 Euroopan unionissa toimivaa valmistajaa) toimitti kuitenkin pyydetyt tiedot. On syytä panna merkille, että kyseisten tuottajien joukossa on sekä pk-yrityksiä että suuria yrityksiä, jotka toimivat eri puolilla Euroopan unionia. Edellä esitetyn perusteella ja tätä tapausta koskevat erityisolosuhteet huomioon ottaen kyseisten tuottajien, joiden osuus oli 36,3 prosenttia tarkasteltavana olevan tuotteen kokonaistuotannosta Euroopan unionissa, voidaan katsoa muodostavan pääosan unionin tuotannonalasta WTO:n polkumyynnin vastaisen sopimuksen 4.1 artiklan mukaisesti. Koska kaikki tiedossa olevat suurimmat EU:ssa toimivat tuottajat ilmoittivat pyydetyt tiedot menettelyn aloittamista koskevassa ilmoituksessa asetetussa määräajassa, alkuperäiseen tutkimukseen valittua otosta voidaan pitää edustavana myös sen jälkeen, kun unionin tuotannonalan määritelmään sisällytettiin 18 muuta tuottajaa.
(116)
Kiinan kauppakamari väitti, ettei komissio voinut itse määrittää rajoitusta, jonka mukaan se käyttää niiltä EU:ssa toimivilta tuottajilta saamiaan tietoja, jotka toimittavat ne johdanto-osan 112 kappaleessa mainitussa määräajassa, koska tietyt tuottajat saattoivat päättää olla vastaamatta pyyntöön, koska ne eivät halunneet osaksi otosta ja tästä syystä tiesivät, ettei niiden vastausta otettaisi huomioon. Kiinalaisten viejien järjestö kehotti komissiota aloittamaan koko valintamenettelyn uudelleen ja ottamaan yhteyden kaikkiin EU:ssa toimiviin tuottajiin ja olemaan mainitsematta sitä, että tuottajien on oltava halukkaita olemaan osa otosta (9). Edellä esitetyn perusteella katsottiin kuitenkin, ettei lopullisen otoksen valintaprosessia ollut tarpeen käynnistää uudelleen, koska suurimmat tiedossa olevat EU:ssa toimivat tuottajat vastasivat pyyntöön jo alkuvaiheessa. Tietojen ilmoittamisen jälkeen Kiinan kauppakamari toisti, ettei voitu sulkea pois sitä mahdollisuutta, että suuri joukko tuottajia ei yksinkertaisesti vastannut kyselylomakkeeseen nimenomaan siksi, että ne tiesivät, että niiden haluttomuus osallistua otokseen johtaisi automaattisesti niiden sulkemiseen kotimaan tuotannonalan ulkopuolelle. On huomattava, että alkuperäisessä tutkimuksessa saman väitteen esittivät kiinalaiset vientiä harjoittavat tuottajat ja eurooppalaiset tuojat, jotka kiistivät, että toimimiseen tarvittaisiin jokin erityinen asema. Kuten lopullisen asetuksen johdanto-osan 26 kappaleessa todetaan, komissio otti menettelyn aloittamisen jälkeen yhteyden suureen joukkoon unionin tuottajia, joista vain harva vastasi. Olisi huomattava, että ei mainittu, otettiinko ne mahdollisesti lopulliseen otokseen vai ei. Unionin tuottajien mahdollisella valitsemisella lopulliseen otokseen ei itse asiassa ollut merkitystä sen kannalta, päättivätkö ne ilmoittautua menettelyn aikana, sillä niiden päätökseen vaikuttivat muut kuin johdanto-osan 115 kappaleessa esitetyt tekijät. Siksi komissiolle osoitettu vaatimus, että komission olisi suoritettava vahingon arviointi uudelleen, hylättiin.
4. Unionin tuotannonalan tilanne
(117)
Alkuperäisessä tutkimuksessa esille tulleita, vahinkoja koskevia tuloksia tarkasteltiin uudelleen raporttien seurauksena unionin tuotannonalan tasolla johdanto-osan 114 kappaleen mukaisesti. Tarkastelussa otettiin huomioon suuntaukset, jotka koskivat tuotantoa, tuotantokapasiteettia, kapasiteetin käyttöastetta, myyntiä, yksikköhintoja, markkinaosuutta, työllisyyttä ja tuottavuutta, ja siinä tutkittiin kuudelta otokseen valitulta tuottajalta kerättyjä tietoja ja sittemmin vielä 57:ltä unionin tuotannonalaan mukaan otetulta tuottajalta kerättyjä tietoja. Koska varastoja, tuottavuutta, kassavirtaa, investointeja, sijoitetun pääoman tuottoa, valmiutta hankkia pääomaa ja palkkoja koskevat tiedot saatiin otokseen valittujen kuuden tuottajan varmistetuista kyselylomakevastauksista, otokseen valittuja unionin yrityksiä koskevien muiden vahinkoa osoittavien tekijöiden osalta päätelmät vahvistettiin uudelleentarkastelussa.
4.1 Tuotanto, tuotantokapasiteetti ja kapasiteetin käyttöaste
(118)
Kaikkeen saatavilla olevaan tietoon perustuva tuotannon, tuotantokapasiteetin ja kapasiteetin käyttöasteen kehitys unionin tuotannonalalla (katso johdanto-osan 112 kappale) oli seuraavanlainen:
Unionin koko tuotannonala
2003
2004
2005
2006
Tutkimusajanjakso
Tuotantomäärä (tonnia)
489 993
524 571
493 924
519 880
537 877
Indeksi
100
107
100
106
110
Tuotantokapasiteetti (tonnia)
859 766
881 454
902 741
919 485
944 817
Indeksi
100
102
105
107
110
Kapasiteetin käyttöaste (%)
57 %
60 %
55 %
57 %
57 %
(119)
Vaikka kysyntä kasvoi huomattavasti eli 29 prosenttia vuoden 2004 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana, unionin tuotannonalan tuotantomäärä vaihteli koko kyseisen ajanjakson ajan ja oli tutkimusajanjaksona 9 prosenttia suurempi kuin vuonna 2003 ja 6 prosenttia suurempi kuin alkuperäisessä tutkimuksessa eli edelleen selvästi alhaisempi kuin 29 prosentin kysynnän kasvu.
(120)
Tuotantokapasiteetin ja kapasiteetin käyttöasteen osalta alkuperäisessä tutkimuksessa saavutetut päätelmät vahvistettiin - vaikkakin eri tietojen pohjalta (katso lopullisen asetuksen johdanto-osan 130-133 kappale).
4.2 Myynti, markkinaosuus, kasvu ja keskimääräiset yksikköhinnat unionissa
(121)
Alla olevat luvut kuvaavat unionin tuotannonalan myyntiä itsenäisille asiakkaille unionissa ja perustuvat (määrältään ja arvoltaan) kaikkiin saatavissa oleviin tietoihin:
Unionin koko tuotannonala
2003
2004
2005
2006
Tutkimusajanjakso
Unionin tuotannonalan myynti EU:ssa (tuhatta euroa)
990 540
1 050 039
1 102 684
1 198 794
1 289 940
Indeksi
100
106
111
121
130
Unionin tuotannonalan myynti EU:ssa (tonnia)
445 769
494 307
468 892
506 752
507 750
Indeksi
100
111
105
114
114
Unionin tuotannonalan yksikkömyyntihinta EU:ssa (euroa/tonni)
2 222
2 124
2 351
2 365
2 540
Indeksi
100
96
106
106
114
Unionin tuotannonalan markkinaosuus (%)
ei saatavilla
28 %
27 %
24 %
22 %
Indeksi
ei saatavilla
100
96
86
80
(122)
Edellä olevassa taulukossa ilmoitetut tarkistetut tiedot vahvistavat päätelmät, jotka esitetään lopullisen asetuksen johdanto-osan 137-140 kappaleessa kaikkien vahinkoa koskevien suuntausten osalta. Unionin tuotannonalan myynnin määrä kasvoi kyseisenä ajanjaksona 14 prosenttia eikä 12 prosenttia, kuten alkuperäisessä tutkimuksessa todettiin, ja myynnin arvo kasvoi 30 prosenttia 21 prosentin sijaan. Suuntausten todetaan itse asiassa olevan hyvin samanlaisia kuin alkuperäisessä tutkimuksessa. Vastaavansuuruinen myyntimäärien supistuminen vuosina 2004-2005 vahvistaa lopullisen asetuksen johdanto-osan 139 kappaleessa mainitun päätelmän, jonka mukaan unionin tuotannonala ei pystynyt hyödyntämään kulutuksen kasvua unionissa, ja näin ollen unionin tuottajien markkinaosuus pieneni vajaassa kolmessa vuodessa 20 prosenttia.
4.3 Työllisyys ja tuottavuus
(123)
Työllisyys ja tuottavuus ovat kehittyneet unionin tuotannonalalla seuraavasti:
Unionin koko tuotannonala
2003
2004
2005
2006
Tutkimusajanjakso
Työntekijöiden lukumäärä
7 530
8 340
8 559
8 549
8 581
Indeksi
100
111
114
114
114
Tuottavuus (tonnia/työntekijä)
65
63
58
61
63
Indeksi
100
97
89
93
96
4.4 Vahinkoa koskevat päätelmät
(124)
Lopullisen asetuksen johdanto-osan 153-161 kappaleessa mainitut päätelmät vahvistettiin edellä esitetyn perusteella.
5. Polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin määrä
(125)
Kuten menettelyn aloittamista koskevassa ilmoituksessa todettiin, komissio otti huomioon riitojenratkaisuelimen raporttien päätelmät, joissa todettiin, ettei EU toiminut WTO:n polkumyynnin vastaisen sopimuksen 3.1 artiklan ja 3.2 artiklan mukaisesti polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin määrien määrittämisessä kiinnittimiä koskevassa tutkimuksessa.
(126)
Tästä syystä komissio tarkasteli uudelleen vahinkoa koskevaa arviotaan siitä näkökulmasta, että joidenkin vientiä harjoittavien tuottajien ei katsottu harjoittaneen polkumyyntiä tutkimusajanjaksona. Muistutetaan, että kaksi vientiä harjoittavaa kiinalaista tuottajaa ei harjoittanut polkumyyntiä alkuperäisen tutkimuksen aikana. Kuten johdanto-osan 105 kappaleessa mainitaan, oli vielä yksi vientiä harjoittava tuottaja, jonka ei katsottu tässä tarkastelussa harjoittavan polkumyyntiä. Näiden kolmen vientiä harjoittavan tuottajan kokonaismyyntimäärän osuus oli ainoastaan 0,01-0,40 prosenttia tarkasteltavan olevan tuotteen kokonaistuonnista Kiinasta tutkimusajanjakson aikana. Kiinasta peräisin olevan tuonnin kehitykseen liittyvä vahinkoa koskeva analyysi - joka on tehty polkumyynnillä tapahtuneen tuonnin määrän perusteella, ilman polkumyyntiä tapahtunut tuonti pois lukien - osoittaa merkityksettömiä muutoksia lopullisen asetuksen johdanto-osan 121 kappaleessa kuvatuissa suuntauksissa.
2003
2004
2005
2006
Tutkimusajanjakso
Kiinasta tulevan tuonnin määrät (tonnia)
216 085
295 227
387 783
485 435
577 811
Indeksi
100
137
179
225
267
Kiinan markkinaosuus
ei saatavilla
17 %
22 %
23 %
25 %
Lähde: Eurostat.
6. Syy-yhteys - unionin tuotannonalan vientitulos
(127)
Kuten menettelyn aloittamista koskevassa ilmoituksessa todettiin, komissio arvioi syy-yhteysanalyysinsa uudelleen ottaakseen huomioon riitojenratkaisuelimen raporttien päätelmät, joissa todettiin, ettei EU toiminut WTO:n polkumyynnin vastaisen sopimuksen 3.1 artiklan ja 3.5 artiklan mukaisesti, kun se käytti Eurostatin ilmoittamia kokonaisvientiä koskevia tilastotietoja eikä EU:n tuotannonalan vientitulosta.
(128)
Unionin tuotannonalan vientitulosta analysoitiin lopullisen asetuksen johdanto-osan 175 kappaleessa. Siinä todettiin, että kolmansiin maihin suuntautuvan viennin osuus oli ainoastaan 11 prosenttia unionin tuotannonalan kokonaistuotannosta samankaltaisen tuotteen osalta vuonna 2006. Kuten riitojenratkaisuelimen raporteissa kuitenkin huomautettiin, kaikkiin unionissa toimiviin tuottajiin liittyvät tiedot eivät perustuneet unionin tuotannonalan vientiin vaan Eurostatin tietoihin. Komissio arvioi riitojenratkaisuelimen raporttien seurauksena syy-yhteysanalyysiään uudelleen tarkastelemalla, olisiko äskettäin uudelleen määritetyn unionin tuotantoalan vientitulos voinut muodostaa tapahtunutta vahinkoa kuvaavan tekijän. Siinä todettiin, että kolmansiin maihin suuntautuvan viennin osuus oli ainoastaan 3,7 prosenttia unionin tuotannonalan samankaltaisen tuotteen uudestaan määritellystä tuotannosta tutkimusajanjaksona lopullisen asetuksen johdanto-osan 175 kappaleessa mainitun 11 prosentin sijaan. Kyseinen vienti kasvoi 4 prosenttia vuoden 2003 ja tutkimusajanjakson välisenä aikana. Lisäksi kyseisessä viennissä sovelletut hinnat olivat jatkuvasti huomattavasti korkeampia kuin unionin markkinoilla sovelletut myyntihinnat.
Unionin koko tuotannonala
2003
2004
2005
2006
Tutkimusajanjakso
Unionin vienti muuhun maailmaan tarkastelujaksolla (tonnia)
19 599
23 613
21 098
20 967
20 400
Indeksi
100
120
108
107
104
Unionin vienti muuhun maailmaan tarkastelujaksolla (tuhatta euroa)
47 261
55 657
52 958
58 831
55 477
Indeksi
100
118
112
124
117
Yksikköhinta (euroa/tonni)
2 411
2 357
2 510
2 806
2 719
(129)
Näin ollen voidaan päätellä, ettei kolmansiin maihin suuntautuvan unionin tuotannonalan viennin tulos ollut merkittävän vahingon lähde. Lisäksi vahvistettiin lopullisen asetuksen johdanto-osan 184 kappaleessa todettu lopullinen päätelmä, että Kiinasta peräisin oleva polkumyynnillä tapahtunut tuonti aiheutti unionin tuotannonalalle merkittävää vahinkoa perusasetuksen 3 artiklan 6 kohdassa tarkoitetussa merkityksessä.
7. Luottamuksellisten tietojen käsittely
(130)
Kuten menettelyn aloittamista koskevassa ilmoituksessa todettiin, komissio lupasi arvioida uudelleen raporttien ratkaisuihin perustuvat päätelmät, joiden mukaan EU ei toiminut WTO:n polkumyynnin vastaisen sopimuksen 6.5 artiklan ja 6.5.1 artiklan mukaisesti luottamuksellisia tietoja käsitellessään.
(131)
Raporttien seurauksena komissio pyysi kahdelta asiaan liittyvältä unionin tuottajalta asianmukaiset lausunnot syistä siihen, miksi luottamuksellisia tietoja ei voitu esittää ei-luottamuksellisessa yhteenvedossa. Kyseiset tuottajat toimittivat lisätietoja ei-luottamuksellisella tavalla, tai jos tiettyjä tietoja ei voitu esittää yhteenvedossa, ne kertoivat mikä tähän oli syynä. Tuottajien toimittamat tiedot lähetettiin kaikille osapuolille. Yksi Euroopan unionin tuojia edustava järjestö väitti, että kyseisten kahden unionissa toimivan tuottajan toimittamat tiedot olivat käsittämättömiä eikä niitä voinut verrata Eurostatin julkaisemiin tietoihin. Tästä väitteestä todetaan, että koska tuottajien toimittamissa tiedoissa on kyse yrityskohtaisista tiedoista, on epätodennäköistä, että julkisen lähteen tietoja voisi verrata näihin.
(132)
Kiinan kauppakamari ja EFDA väittivät, että toimitetut lisätiedot olivat epätäydellisiä siinä mielessä, että osa taulukoiden 22, 23 ja 32-34 tiedoista puuttui edelleen eivätkä ne tästä syystä olleet yhdenmukaisia riitojenratkaisuelimen päätelmien soveltamisen edellyttämällä tavalla. Näiden ei-luottamuksellisten lisätietojen toimittamisen jälkeen ei saatu huomautuksia. Koska taulukot 32-34 sisältävät tarkasteltavana olevan yrityksen myyntiä ja sille aiheutuneita kustannuksia koskevia yksityiskohtia, näistä luottamuksellisista tiedoista esitettiin yhteenveto sen sisältöä koskevien tietojen tarjoamiseksi luottamuksellisia tietoja paljastamatta. Kyseinen unionissa toimiva yritys toimitti uudelleen muut tiedot, jotka puuttuivat taulukosta 22 (toimitettujen raaka-aineiden tyypit ja ostettujen raaka-aineiden määrät) ja taulukosta 23 (siinä ilmoitettiin ainoastaan indeksoidut luvut voittomarginaalista ennen veroja eikä erillisiä lukuja myynnistä EU:ssa ja sen ulkopuolella), jotta tiedot voitaisiin ymmärtää paremmin. Lisäksi vastaus lisättiin asiakirja-aineistoon osapuolten tarkasteltavaksi. Johtopäätöksenä todettiin, että asiaa koskevia raporttien suosituksia oli noudatettu kaikilta osin.
(133)
EFDA väitti myös, että unionissa toimivan tuottajan toimittamasta taulukosta 24 ei voinut tehdä sitä johtopäätöstä, että yritys olisi kärsinyt huomattavaa vahinkoa, koska taulukon mukaan yrityksen voitto, käyttöaste ja tuotto olivat kasvaneet vakaasti. Komissio teki kuitenkin jälleen kerran vahinkoa koskevan arvion, joka sisälsi kuuden otokseen valitun EU:ssa toimivan tuottajan tiedot, ja totesi, että merkittävää vahinkoa oli tapahtunut johdanto-osan 124 kappaleessa esitetyllä tavalla. Tästä syystä väite oli perusteeton.
(134)
Kuten menettelyn aloittamista koskevan ilmoituksen 6 kohdassa todettiin, komissio esitti 30 päivänä toukokuuta 2012 Eurostatin tiedot kiinnittimien kokonaistuotannosta EU:ssa, sellaisina kuin ne oli alun perin esitetty luottamuksellisten tietojen käsittelyä WTO:n polkumyynnin vastaisen sopimuksen 6.5 ja 6.5.1 artiklassa koskevien havaintojen seurauksena.
8. Muut suositukset ja ratkaisut
(135)
Kuten ilmoituksessa mainittiin, komissio lupasi harkita kiinnittimiä koskevassa tutkimuksessa niiden osapuolten huomautuksia, jotka väittävät, että markkinatalouskohtelua tai riitojenratkaisuelimen muita suosituksia tai ratkaisuja koskevien päätelmien ilmoittaminen on vaikuttanut niihin haitallisesti. Komissio myönsi yhdelle yritykselle yksilöllisen kohtelun riitojenratkaisuelimen raporteissa olevien, perusasetuksen 9 artiklan 5 kohtaa koskevien suositusten mukaisesti.
F. ILMOITTAMINEN
(136)
Kaikille osapuolille ilmoitettiin edellä mainituista päätelmistä. Lisäksi asetettiin määräaika, jonka kuluessa osapuolilla oli mahdollisuus esittää huomautuksia ja vaatimuksia ilmoitettujen tietojen johdosta. Tietojen ilmoittamisen jälkeen saatiin useita huomautuksia.
(137)
Edellä esitetyn perusteella Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien tiettyjen rauta- ja teräskiinnittimien tuonnissa sovellettavat polkumyynnin vastaiset toimenpiteet, joista säädetään asetuksessa (EY) N:o 91/2009, olisi säilytettävä, ja Bulten Fasteners China -yrityksen tuontiin olisi sovellettava 0 prosentin tullia.
G. JOHTOPÄÄTÖKSET
(138)
Edellä esitetyn uudelleenarvioinnin perusteella päätellään, että alkuperäisessä tutkimuksessa määritetty vahingollinen polkumyynti on vahvistettu. Yhdelle vientiä harjoittavalle tuottajalle myönnettiin kuitenkin yksilöllinen kohtelu perusasetuksen 9 artiklan 5 kohtaa koskevien riitojenratkaisuelimen suositusten mukaisesti. Tästä syystä lopullisen asetuksen 1 artiklan 2 kohtaa on muutettava vastaavasti. Samaa artiklaa olisi muutettava myös siten, että otetaan huomioon joillekin lopullisen asetuksen 1 artiklan 2 kohdan taulukossa luetelluille yrityksille lasketut tarkistetut polkumyyntitullit seuraavalla tavalla:
Vientiä harjoittava tuottaja Kiinassa
Polkumyyntimarginaali
Vahinkomarginaali
Lopulliset toimenpiteet
Biao Wu Tensile Fasteners Co., Ltd
43,4 %
99,9 %
43,4 %
Kunshan Chenghe Standard Components Co., Ltd
63,7 %
79,5 %
63,7 %
Ningbo Jinding Fastener Co., Ltd
64,3 %
64,4 %
64,3 %
Ningbo Yonghong Fasteners Co., Ltd
69,7 %
78,3 %
69,7 %
Changshu City Standard Parts Factory ja Changshu British Shanghai International Fastener Co., Ltd
38,3 %
65,3 %
38,3 %
CELO Suzhou Precision Fasteners Co., Ltd
0,0 %
0,3 %
0,0 %
Golden Horse (Dong Guan) Metal Manufactory Co., Ltd
22,9 %
133,2 %
22,9 %
Yantai Agrati Fasteners Co., Ltd
0,0 %
0,0 %
0,0 %
Yhteistyössä toimineet vientiä harjoittavat tuottajat, joita ei valittu osaksi otosta
54,1 %
77,5 %
54,1 %
Kaikki muut yritykset
74,1 %
85,0 %
74,1 %
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Korvataan taulukko, joka sisältää vapaasti yhteisön rajalla tullaamattomana -nettohintaan sovellettavat asetuksen (EY) N:o 91/2009 1 artiklan 2 kohdassa lueteltujen yritysten valmistamien tuotteiden lopulliset polkumyyntitullit, seuraavalla taulukolla:
”Yritys
Tulli (%)
Taric-lisäkoodi
Biao Wu Tensile Fasteners Co., Ltd, Shanghai
43,4 %
A924
CELO Suzhou Precision Fasteners Co., Ltd, Suzhou
0,0 %
A918
Changshu City Standard Parts Factory ja Changshu British Shanghai International Fastener Co., Ltd, Changshu
38,3 %
A919
Golden Horse (Dong Guan) Metal Manufactory Co., Ltd, Dongguan City
22,9 %
A920
Kunshan Chenghe Standard Components Co., Ltd, Kunshan
63,7 %
A921
Ningbo Jinding Fastener Co., Ltd, Ningbo City
64,3 %
A922
Ningbo Yonghong Fasteners Co., Ltd, Jiangshan Town
69,7 %
A923
Yantai Agrati Fasteners Co., Ltd, Yantai
0,0 %
A925
Bulten Fasteners (China) Co., Ltd, Beijing
0,0 %
A997
Liitteessä I luetellut yritykset
54,1 %
A928
Kaikki muut yritykset
74,1 %
A999”
2 artikla
Tämä asetus tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Luxemburgissa 4 päivänä lokakuuta 2012.