VERORDNUNG (EU) Nr. 699/2012 DER KOMMISSION
vom 30. Juli 2012
zur Einführung eines vorläufigen Antidumpingzolls auf die Einfuhren bestimmter Rohrformstücke, Rohrverschlussstücke und Rohrverbindungsstücke aus Eisen oder Stahl mit Ursprung in Russland und der Türkei
DIE EUROPÄISCHE KOMMISSION -
gestützt auf den Vertrag über die Arbeitsweise der Europäischen Union,
gestützt auf die Verordnung (EG) Nr. 1225/2009 des Rates vom 30. November 2009 über den Schutz gegen gedumpte Einfuhren aus nicht zur Europäischen Gemeinschaft gehörenden Ländern (1) („Grundverordnung“), insbesondere auf Artikel 7,
nach Anhörung des Beratenden Ausschusses,
in Erwägung nachstehender Gründe:
A. VERFAHREN
1. Einleitung
(1)
Am 1. November 2011 veröffentlichte die Europäische Kommission („Kommission“) im Amtsblatt der Europäischen Union die Bekanntmachung der Einleitung eines Antidumpingverfahrens betreffend die Einfuhren bestimmter Rohrformstücke, Rohrverschlussstücke und Rohrverbindungsstücke aus Eisen oder Stahl mit Ursprung in Russland und der Türkei (2) („betroffene Länder“) („Einleitungsbekanntmachung“).
(2)
Das Verfahren wurde auf einen Antrag hin eingeleitet, der am 20. September 2011 vom „Defence Committee of the Steel Butt-Welding Fittings Industry of the European Union“ („Antragsteller“) im Namen von Herstellern eingereicht wurde, auf die mit mehr als 40 % ein erheblicher Teil der EU-Gesamtproduktion bestimmter Rohrformstücke, Rohrverschlussstücke und Rohrverbindungsstücke aus Eisen oder Stahl entfällt. Der Antrag enthielt Anscheinsbeweise für das Vorliegen von Dumping bei der genannten Ware und für eine dadurch verursachte bedeutende Schädigung; diese Beweise wurden als ausreichend angesehen, um die Einleitung eines Verfahrens zu rechtfertigen.
2. Von dem Verfahren betroffene Parteien
(3)
Die Kommission unterrichtete die Antragsteller, andere ihr bekannte Unionshersteller, die ihr bekannten ausführenden Hersteller und die Vertreter der betroffenen Länder sowie die ihr bekannten Einführer und Verwender offiziell über die Einleitung des Verfahrens. Die interessierten Parteien erhielten Gelegenheit, innerhalb der in der Einleitungsbekanntmachung gesetzten Frist schriftlich Stellung zu nehmen und eine Anhörung zu beantragen.
(4)
Alle interessierten Parteien, die einen entsprechenden Antrag stellten und nachwiesen, dass besondere Gründe für ihre Anhörung sprachen, wurden gehört.
a) Bildung einer Stichprobe der Unionshersteller
(5)
Angesichts der offensichtlichen Vielzahl von Unionsherstellern war in der Einleitungsbekanntmachung zur Bestimmung der Schädigung ein Stichprobenverfahren nach Artikel 17 der Grundverordnung vorgesehen.
(6)
In der Einleitungsbekanntmachung gab die Kommission bekannt, dass sie eine vorläufige Stichprobe der Unionshersteller gebildet hatte. Die Stichprobe umfasste drei der insgesamt 22 der Kommission vor Einleitung der Untersuchung bekannten Hersteller der gleichartigen Ware in der Union.
(7)
Die Auswahl der Stichprobe erfolgte anhand von Verkaufs- und Produktionsmengen, die in der zur Verfügung stehenden Zeit in angemessener Weise untersucht werden konnten. Die in die Stichprobe einbezogenen Unionshersteller sind in vier Mitgliedstaaten ansässig; auf sie entfallen 48 % der gesamten Unionsverkäufe aller Unionshersteller sowie 64 % der Hersteller, die sich gemeldet hatten. Keine der interessierten Parteien beanstandete die vorgeschlagene Stichprobe.
b) Bildung einer Stichprobe der unabhängigen Einführer
(8)
Angesichts der möglicherweise großen Zahl unabhängiger Einführer wurde in der Einleitungsbekanntmachung ein Stichprobenverfahren nach Artikel 17 der Grundverordnung erwogen. Damit die Kommission über die Notwendigkeit eines Stichprobenverfahrens entscheiden und gegebenenfalls eine Stichprobe bilden konnte, wurden alle Einführer aufgefordert, mit der Kommission Kontakt aufzunehmen und ihr für den Untersuchungszeitraum (1. Oktober 2010 bis 30. September 2011) die in der Einleitungsbekanntmachung aufgeführten grundlegenden Informationen zu ihrer Tätigkeit in Verbindung mit der zu untersuchenden Ware zu übermitteln.
(9)
Von den 38 unabhängigen Einführern, zu denen die Kommission Kontakt aufgenommen hatte, beantworteten lediglich fünf Unternehmen fristgerecht die Fragen zur Stichprobenbildung. Es stellte sich heraus, dass es sich bei einem dieser Unternehmen eher um einen Verwender als um einen Einführer handelte. Infolgedessen vertrat die Kommission die Auffassung, dass ein Stichprobeverfahren nicht erforderlich war und sandte allen vier Einführern, die sich gemeldet hatten, Fragebogen zu. Letztlich beantworteten lediglich zwei Einführer den Fragebogen und beteiligten sich uneingeschränkt an der Untersuchung.
c) Bildung einer Stichprobe der ausführenden Hersteller
(10)
Angesichts der offensichtlichen Vielzahl ausführender Hersteller, wurde in der Einleitungsbekanntmachung zur Untersuchung des Dumpingsachverhalts ein Stichprobenverfahren nach Artikel 17 der Grundverordnung erwogen. Damit die Kommission über die Notwendigkeit eines Stichprobenverfahrens entscheiden und gegebenenfalls eine Stichprobe bilden konnte, wurden alle ausführenden Hersteller aufgefordert, mit der Kommission Kontakt aufzunehmen und ihr für den Untersuchungszeitraum (1. Oktober 2010 bis 30. September 2011) die in der Einleitungsbekanntmachung aufgeführten grundlegenden Informationen zu ihrer Tätigkeit in Verbindung mit der zu untersuchenden Ware zu übermitteln. Die Behörden der betroffenen Länder wurden ebenfalls konsultiert.
(11)
In Russland beteiligte sich kein ausführender Hersteller an der Untersuchung. Da sich in der Türkei drei ausführende Hersteller meldeten, entschied die Kommission, dass für das Land ein Stichprobenverfahren nicht erforderlich war. Auf die drei mitarbeitenden türkischen Unternehmen entfällt die Mehrheit der türkischen Ausfuhren in die Union im Untersuchungszeitraum.
d) Fragebogenantworten und Kontrollbesuche
(12)
Um ihre Analyse durchführen zu können, sandte die Kommission Fragebogen an alle drei mitarbeitenden ausführenden Hersteller in der Türkei sowie an die in die Stichprobe einbezogenen Unionshersteller und die mitarbeitenden unabhängigen Einführer und Verwender.
(13)
Fragebogenantworten gingen von allen drei mitarbeitenden ausführenden Herstellern in der Türkei, von allen in die Stichprobe einbezogenen Unionsherstellern, zwei unabhängigen Einführern in der Union und vier Verwendern ein.
(14)
Die Kommission holte alle Informationen ein, die sie für die vorläufige Ermittlung des Dumpings und der daraus resultierenden Schädigung sowie für die Untersuchung des Unionsinteresses benötigte, und prüfte sie. Bei den folgenden Unternehmen wurden Kontrollbesuche durchgeführt:
Ausführende Hersteller in der Türkei
-
RSA Tesisat Malzemeleri San ve Ticaret AȘ, Küçükköy, Istanbul, Türkei;
-
SARDOĞAN Endüstri ve Ticaret, Kurtköy Pendik, Istanbul, Türkei;
-
UNIFIT Boru Baglanti Elemanlari Ltd. Sti, Tuzla, Istanbul, Türkei.
Unionshersteller
-
ERNE Fittings, Schlinz, Österreich;
-
Virgilio Cena & Figli S.p.A, Brescia, Italien.
3. Untersuchungszeitraum
(15)
Die Dumping- und Schadensuntersuchung betraf den Zeitraum vom 1. Oktober 2010 bis zum 30. September 2011 („Untersuchungszeitraum“ oder „UZ“). Die Untersuchung der für die Schadensanalyse relevanten Entwicklungen betraf den Zeitraum von 2008 bis zum Ende des Untersuchungszeitraums („Bezugszeitraum“).
4. Für andere Drittländer geltende Maßnahmen
(16)
Antidumpingmaßnahmen gelten gegenüber bestimmten Rohrformstücken, Rohrverschlussstücken und Rohrverbindungsstücken aus Eisen oder Stahl mit Ursprung in Malaysia, der Volksrepublik China, der Republik Korea und Thailand und - aufgrund von Umgehungspraktiken - auch gegenüber bestimmten Rohrformstücken, Rohrverschlussstücken und Rohrverbindungsstücken aus Eisen oder Stahl mit Ursprung in der Volksrepublik China, die aus Indonesien, Sri Lanka, den Philippinen und Taiwan (mit bestimmten Ausnahmen) versandt werden (3). Auf die im vorstehenden Satz aufgeführten Länder wird im Folgenden als „Länder, für die Antidumpingmaßnahmen gelten“ Bezug genommen.
B. BETROFFENE WARE UND GLEICHARTIGE WARE
1. Betroffene Ware
(17)
Bei der betroffenen Ware handelt es sich um Rohrformstücke, Rohrverschlussstücke und Rohrverbindungsstücke (mit Ausnahme von gegossenen Rohrstücken, Flanschen und Rohrstücken mit Gewinde) aus Eisen oder Stahl (ausgenommen aus nicht rostendem Stahl) mit einem größten äußeren Durchmesser von 609,6 mm oder weniger, zum Stumpfschweißen und zu anderen Zwecken, die derzeit unter den KN-Codes ex 7307 93 11, ex 7307 93 19 und ex 7307 99 80 eingereiht werden („betroffene Ware“).
(18)
Zur Herstellung von Winkelstücken, Reduktionsstücken und T-Stücken werden nahtlose oder geschweißte Stahlrohre verwendet, während zur Herstellung von Verschlussstücken in der Regel Stahlbleche als Rohstoff eingesetzt werden. Winkelstücke und Reduktionsstücke werden durch Zuschneiden und Formen, Biegen oder Reduzieren hergestellt. T-Stücke entstehen unter Einsatz von Wasserdruck, Verschlussstücke werden aus Blechen oder Platten geformt. Auf diese Arbeitsgänge folgt in der Regel das Anfasen und Strahlen und anschließend das Verpacken. In bestimmten Fällen wird die Ware auch galvanisiert. Alle Warentypen weisen dieselben grundlegenden materiellen, chemischen und technischen Eigenschaften und dieselben grundlegenden Verwendungszwecke auf.
(19)
Rohrformstücke, Rohrverschlussstücke und Rohrverbindungsstücke werden in der petrochemischen Industrie, im Bausektor, bei der Energieerzeugung, im Schiffbau und im Anlagenbau verwendet. Sie dienen zum Zusammenfügen von Rohren für alle oben genannten Verwendungszwecke.
2. Gleichartige Ware
(20)
Es wurde festgestellt, dass die betroffene Ware und bestimmte Rohrformstücke, Rohrverschlussstücke und Rohrverbindungsstücke aus Eisen oder Stahl, die auf dem Inlandsmarkt der betroffenen Länder verkauft werden, sowie bestimmte Rohrformstücke, Rohrverschlussstücke und Rohrverbindungsstücke aus Eisen oder Stahl, die in der Union vom Wirtschaftszweig der Union verkauft werden, dieselben grundlegenden materiellen, chemischen und technischen Eigenschaften und dieselben grundlegenden Verwendungszwecke aufweisen. Daher werden die Waren vorläufig als gleichartig im Sinne des Artikels 1 Absatz 4 der Grundverordnung angesehen.
C. DUMPING
1. Russland
(21)
Wie in Erwägungsgrund 11 erläutert, beteiligte sich kein russischer ausführender Hersteller an dieser Untersuchung. Daher wurde das Dumping für Russland - wie im Folgenden erläutert - nach Artikel 18 der Grundverordnung auf der Grundlage der verfügbaren Informationen berechnet.
1.1. Normalwert
(22)
Da keiner der russischen ausführenden Hersteller mitarbeitete, wurde der Normalwert für Russland auf der Grundlage der verfügbaren Informationen berechnet.
(23)
Es sei daran erinnert, dass der Antrag Anscheinsbeweise dafür enthielt, dass die aus Russland stammenden Einfuhren der betroffenen Ware gedumpt waren. Die Berechnung, aus der sich diese Anscheinsbeweise ergaben, stützte sich in Ermangelung ausführlicherer Informationen auf einen rechnerisch ermittelten Normalwert für Russland. Um indessen einen genaueren Normalwert zu ermitteln, beschloss die Kommission vorläufig, zur rechnerischen Ermittlung des Normalwerts für Russland Informationen heranzuziehen, die während der Untersuchung bei denjenigen ausführenden Herstellern in der Türkei eingeholt wurden, die nahtlose Stahlrohre aus Russland als Input für die Herstellung der betroffenen Ware verwenden. Da nämlich die Rohstoffkosten den Großteil der Gesamtherstellkosten der betroffenen Ware ausmachen, wurde dies zur Ermittlung des Normalwerts für Russland anhand der verfügbaren Informationen als die angemessenste Methode angesehen.
(24)
Mithin wurde zur Berechnung des Normalwerts für Russland der gewogene durchschnittliche Normalwert derjenigen mitarbeitenden ausführenden Hersteller in der Türkei ermittelt, die einen Teil ihrer Rohstoffe in Russland kaufen.
(25)
Dabei ist zu berücksichtigen, dass im Interesse eines repräsentativen Vergleichs mit dem Ausfuhrpreis der auf diese Weise berechnete Normalwert nicht für alle Typen der betroffenen Ware sondern für den Warentyp mit den höchsten Einfuhrmengen (Winkelstücke) ermittelt wurde (siehe folgende Erwägungsgründe).
1.2. Ausfuhrpreis
(26)
Da keine ausführlicheren Preisinformationen vorlagen, wurde der Ausfuhrpreis für die Einfuhren der betroffenen Ware mit Ursprung in Russland auf der Grundlage von Eurostat-Einfuhrdaten ermittelt. Aufgrund der großen Vielfalt der unter bestimmten KN-Codes angemeldeten Warenpalette, wurde zur Ermittlung des Ausfuhrpreises die Verwendung von Eurostat-Daten auf den Warentyp mit den höchsten Einfuhrmengen (Winkelstücke) beschränkt, der als repräsentativ für die betroffene Ware insgesamt angesehen wird. Mithin wurde der Ausfuhrpreis auf der Grundlage des KN-Codes 7307 93 11 ermittelt.
(27)
Die erwähnten Eurostat-Einfuhrzahlen mussten aufgrund von falschen Anmeldungen im Zusammenhang mit bestimmten Einfuhrgeschäften von Russland nach Bulgarien, Estland und Litauen, die höchstwahrscheinlich auf eine falsche Einreihung der Waren zurückzuführen waren, berichtigt werden. Diese Einfuhrgeschäfte wurden anhand der nach Artikel 14 Absatz 6 der Grundverordnung in der Datenbank zur Verfügung gestellten Einfuhrstatistiken ermittelt; um zu vermeiden, dass in die Dumpingberechnung ein verzerrter Ausfuhrpreis einfließt, wurden diese Einfuhrgeschäfte aus der Berechnung des Ausfuhrpreises herausgenommen.
1.3. Vergleich
(28)
Zur Ermittlung der Dumpingspanne wurde der auf die Eurostat-Daten gestützte Ausfuhrpreis auf der Stufe ab Werk mit dem auf die vorstehende Weise ermittelten Normalwert für Russland verglichen.
(29)
Um den Ausfuhrpreis auf der Stufe ab Werk zu ermitteln, wurde der auf die Eurostat-Daten gestützte (und - wie oben erläutert - wegen der Verzerrungen korrigierte) CIF-Ausfuhrpreis um die Transportkosten berichtigt. Da die Kommission die im Antrag berechneten Transportkosten als angemessen geschätzt erachtete, wurden diese für die Berichtigung herangezogen.
1.4. Dumpingspanne
(30)
Die landesweite Dumpingspanne wurde als Prozentsatz des cif-Preises frei Grenze der Union, unverzollt, ausgedrückt.
(31)
Nach dieser Vorgehensweise ergab sich folgende vorläufige landesweite Dumpingspanne, ausgedrückt als Prozentsatz des cif-Preises frei Grenze der Union, unverzollt:
Unternehmen
Vorläufige Dumpingspanne
Alle Unternehmen
23,8 %
2. Türkei
2.1. Normalwert
(32)
Zunächst prüfte die Kommission nach Artikel 2 Absatz 2 der Grundverordnung für jeden der drei mitarbeitenden ausführenden Hersteller, ob ihre gesamten Inlandsverkäufe der gleichartigen Ware repräsentativ waren, d. h. ob die Gesamtmenge dieser Verkäufe mindestens 5 % der zur Ausfuhr in die Union verkauften Gesamtmenge der betroffenen Ware entsprach. Die Untersuchung ergab, dass die Inlandsverkäufe der gleichartigen Ware für alle mitarbeitenden ausführenden Hersteller repräsentativ waren.
(33)
Anschließend ermittelte die Kommission, welche der von den Unternehmen auf dem Inlandsmarkt verkauften Warentypen mit insgesamt repräsentativen Inlandsverkäufen mit den zur Ausfuhr in die Union verkauften Typen identisch oder ihnen sehr ähnlich waren.
(34)
Für jeden von den ausführenden Herstellern auf ihrem jeweiligen Inlandsmarkt verkauften Typ der gleichartigen Ware, der der Untersuchung zufolge mit dem zur Ausfuhr in die Union verkauften Typ der betroffenen Ware vergleichbar war, wurde geprüft, ob die Inlandsverkäufe im Sinne des Artikels 2 Absatz 2 der Grundverordnung hinreichend repräsentativ waren. Die Inlandsverkäufe eines bestimmten Warentyps wurden als hinreichend repräsentativ betrachtet, wenn die im UZ auf dem Inlandsmarkt an unabhängige Abnehmer verkaufte Menge dieses Warentyps rund 5 % der zur Ausfuhr in die Union verkauften Gesamtmenge des vergleichbaren Warentyps entsprach. Die Untersuchung ergab, dass bei jedem der drei Unternehmen die Inlandsverkäufe für den Großteil der Warentypen repräsentativ waren.
(35)
Anschließend prüfte die Kommission für jeden in repräsentativen Mengen auf dem Inlandsmarkt verkauften Typ der betroffenen Ware, ob die Verkäufe als Geschäfte im normalen Handelsverkehr im Sinne des Artikels 2 Absatz 4 der Grundverordnung angesehen werden konnten. Zu diesem Zweck wurde für jeden Warentyp geprüft, wie hoch im Untersuchungszeitraum der Anteil der gewinnbringenden Verkäufe an unabhängige Abnehmer auf dem Inlandsmarkt war.
(36)
Wenn die Verkäufe eines Warentyps zu einem Nettoverkaufspreis in Höhe der rechnerisch ermittelten Produktionskosten oder darüber mehr als 80 % der gesamten Verkaufsmenge dieses Typs ausmachten und wenn der gewogene Durchschnittspreis mindestens den Stückkosten entsprach, so wurde sein Normalwert anhand des gewogenen Durchschnitts aller Inlandsverkaufspreise dieses Typs ermittelt.
(37)
Wenn die Menge der gewinnbringenden Verkäufe eines Warentyps höchstens 80 % der gesamten Verkaufsmenge dieses Typs ausmachte oder wenn der gewogene Durchschnittspreis des betreffenden Warentyps unter den Stückkosten lag, wurde dem Normalwert der tatsächliche Inlandspreis zugrunde gelegt, der als gewogener Durchschnittspreis allein der gewinnbringenden Inlandsverkäufe dieses Warentyps ermittelt wurde.
(38)
Bei der Untersuchung wurde festgestellt, dass die gewinnbringenden Verkäufe bestimmter vergleichbarer Warentypen mehr als 80 % der gesamten Inlandsverkäufe ausmachten, daher wurden für diese Verkäufe zur Berechnung des Durchschnittspreises für den Normalwert alle Inlandsverkäufe verwendet. Für die anderen Warentypen, die ebenfalls als im normalen Handelsverkehr verkauft angesehen wurden, wurden nur die gewinnbringenden Verkäufe verwendet.
(39)
Wurde beim Verkauf aller betroffenen Warentypen Verlust erzielt, wurde davon ausgegangen, dass der Verkauf nicht im normalen Handelsverkehr erfolgte. Für nicht im normalen Handelsverkehr verkaufte Warentypen und für die Warentypen, die auf dem Inlandsmarkt nicht in repräsentativen Mengen verkauft wurden, musste der Normalwert rechnerisch ermittelt werden. Alle drei untersuchten Unternehmen verkauften solche Warentypen zur Ausfuhr in die Union, wenn auch in begrenzten Mengen.
(40)
Zur rechnerischen Ermittlung des Normalwerts nach Artikel 2 Absatz 6 der Grundverordnung wurden die entstandenen Vertriebs-, Verwaltungs- und Gemeinkosten (VVG-Kosten) und der gewogene Durchschnitt des im Untersuchungszeitraum von den betroffenen mitarbeitenden ausführenden Herstellern mit Inlandsverkäufen der gleichartigen Ware im normalen Handelsverkehr erzielten Gewinns zu ihren jeweiligen durchschnittlichen Herstellkosten im Untersuchungszeitraum hinzuaddiert. Für Warentypen, die auf dem Inlandsmarkt in nicht repräsentativen Mengen verkauft wurden, wurde zur rechnerischen Ermittlung des Normalwerts der mit diesen nicht repräsentativen Verkäufen im normalen Handelsverkehr erzielte gewogene durchschnittliche Gewinn und die VVG-Kosten verwendet.
2.2. Ausfuhrpreis
(41)
Da die Ausfuhren der betroffenen Ware in allen Fällen an unabhängige Abnehmer in der Union erfolgten, wurde der Ausfuhrpreis nach Artikel 2 Absatz 8 der Grundverordnung ermittelt, also anhand der tatsächlich gezahlten oder zu zahlenden Ausfuhrpreise.
(42)
Eines der drei mitarbeitenden Unternehmen in der Türkei hatte im Untersuchungszeitraum sehr wenige Ausfuhrverkäufe in die Union verzeichnet. Das betreffende Unternehmen brachte vor, es würde gerne mehr Ausfuhren in die Union tätigen, könne aber den Einführern keine Preise anbieten, die niedrig genug seien; die Kommission solle diese Tatsache in ihrer Analyse berücksichtigen.
(43)
Das Dumping für dieses Unternehmen musste jedoch auf der Grundlage der begrenzten Verkäufe berechnet werden. Auch wenn die Verkäufe des Unternehmens in die Union begrenzt waren, dürfen sie nicht unberücksichtigt bleiben und können als einzige Grundlage für die Berechnung einer individuellen Dumpingspanne für dieses Unternehmen herangezogen werden. Die Tatsache, dass das Unternehmen aufgrund seiner angeblich hohen Preise nicht mehr Verkäufe tätigen kann, darf die Berechnung des Dumpings für dieses Unternehmen nicht beeinflussen.
2.3. Vergleich
(44)
Der Normalwert und die Ausfuhrpreise wurden auf der Stufe ab Werk miteinander verglichen. Im Interesse eines fairen Vergleichs zwischen dem Normalwert und dem Ausfuhrpreis wurden nach Artikel 2 Absatz 10 der Grundverordnung für Unterschiede, welche die Preise und ihre Vergleichbarkeit beeinflussten, gebührende Berichtigungen vorgenommen. Diese Berichtigungen wurden in allen Fällen zugestanden, in denen sich die Anträge als begründet und korrekt erwiesen und stichhaltig belegt waren. Insbesondere wurden Berichtigungen für Fracht- und Versicherungskosten einschließlich der Frachtkosten im Ausfuhrland, für Preisnachlässe, Provisionen, Kreditkosten und Bankgebühren vorgenommen.
2.4. Dumpingspannen
(45)
Die vorläufigen Dumpingspannen wurden als Prozentsatz des cif-Preises frei Grenze der Union, unverzollt, ausgedrückt.
a) Dumpingspanne für die untersuchten Unternehmen
(46)
Nach Artikel 2 Absätze 11 und 12 der Grundverordnung wurde die individuelle Dumpingspanne für einen der drei mitarbeitenden ausführenden Hersteller anhand eines Vergleichs des gewogenen durchschnittlichen Normalwertes mit dem gewogenen durchschnittlichen Preis der betroffenen Ware bei der Ausfuhr in die Union ermittelt.
(47)
Die Dumpingberechnungen für die beiden anderen mitarbeitenden Hersteller in der Türkei ergaben allerdings, dass diese Unternehmen gezieltes Dumping innerhalb eines bestimmten Zeitraums sowie in Bezug auf bestimmte Abnehmer und Regionen praktizierten. Die Entwicklung ihrer Ausfuhrpreise folgte einem eindeutigen Muster, und sie wiesen je nach Käufer, Region oder Zeitraum deutliche Unterschiede auf. Darüber hinaus spiegelte die Dumpingberechnung auf der Grundlage des Vergleichs eines gewogenen durchschnittlichen Normalwerts mit einem gewogenen Durchschnitt von Ausfuhrpreisen nicht in vollem Umfang das von den beiden betroffenen Herstellern praktizierte Dumping wider.
(48)
Da dieses von den beiden betroffenen Unternehmen praktizierte Dumping jedoch in vollem Umfang wiedergegeben werden soll, wurde in ihrem Fall nach Artikel 2 Absatz 11 der Grundverordnung der gewogene durchschnittliche Normalwert mit den Preisen aller Ausfuhrgeschäfte in die Union verglichen.
b) Dumpingspanne für nicht mitarbeitende Unternehmen
(49)
Für alle nicht mitarbeitenden ausführenden Hersteller in der Türkei wurde eine residuale Dumpingspanne festgesetzt. Da die Bereitschaft zur Mitarbeit als relativ gering erachtet wurde (die Ausfuhrmenge der drei mitarbeitenden türkischen Unternehmen machte im UZ weniger als 80 % der türkischen Gesamtausfuhren in die Union aus), wurde die residuale Dumpingspanne anhand einer angemessenen Methode berechnet, die eine über der höchsten individuellen Dumpingspanne der drei mitarbeitenden Unternehmen liegende Spanne ergab. Diese Spanne wurde auf der Grundlage der Verkäufe repräsentativer Warentypen desjenigen der drei mitarbeitenden Herstellerunternehmen in der Türkei ermittelt, der die höchste Dumpingspanne aufwies.
(50)
Nach dieser Vorgehensweise ergeben sich folgende vorläufige Dumpingspannen, ausgedrückt als Prozentsatz des cif-Preises frei Grenze der Union, unverzollt:
Unternehmen
Vorläufige Dumpingspanne
RSA
9,6 %
Sardogan
2,9 %
Unifit
12,1 %
Alle übrigen Unternehmen
16,7 %
D. SCHÄDIGUNG
1. Produktion der Union und Wirtschaftszweig der Union
(51)
Im UZ wurde die gleichartige Ware von 22 Herstellern in der Union gefertigt. Daher bilden alle 22 existierenden Unionshersteller den Wirtschaftszweig der Union im Sinne des Artikels 4 Absatz 1 und des Artikels 5 Absatz 4 der Grundverordnung und werden im Folgenden als „Wirtschaftszweig der Union“ bezeichnet.
(52)
Wie in Erwägungsgrund 7 erläutert, entfallen auf die drei in die Stichprobe einbezogenen Unionshersteller rund 50 % der Gesamtverkäufe der gleichartigen Ware in der Union.
2. Unionsverbrauch
(53)
Der Unionsverbrauch wurde ermittelt anhand der Verkaufsmengen des Wirtschaftszweigs der Union auf dem Unionsmarkt, die sich aus Informationen in den Fragebogenantworten der in die Stichprobe einbezogenen Unternehmen, aus den im Antrag für die übrigen Unionshersteller enthaltenen Schätzungen ergaben sowie anhand der Eurostat-Daten zu den Einfuhrmengen.
(54)
Der Unionsverbrauch ging von 2008 bis zum UZ um 40 % drastisch zurück. 2009 verringerte er sich um 44 %, blieb 2010 konstant und stieg im UZ um 4 Prozentpunkte wieder geringfügig an.
Tabelle 1
Unionsverbrauch
2008
2009
2010
UZ
Einheiten (in Tonnen)
98 197
55 172
54 878
58 706
Index (2008=100)
100
56
56
60
3. Einfuhren aus den betroffenen Ländern
3.1. Kumulative Beurteilung der Auswirkungen der betroffenen Einfuhren
(55)
Die Kommission untersuchte, ob die Einfuhren der betroffenen Ware mit Ursprung in Russland und der Türkei nach Artikel 3 Absatz 4 der Grundverordnung kumulativ beurteilt werden sollten.
(56)
Für die beiden betroffenen Länder ergab die Untersuchung, dass die Dumpingspannen über dem Mindestprozentsatz nach Artikel 9 Absatz 3 der Grundverordnung lagen und die Menge der gedumpten Einfuhren aus diesen beiden Ländern im Sinne des Artikels 5 Absatz 7 der Grundverordnung nicht unerheblich war.
(57)
Die Untersuchung der Wettbewerbsbedingungen für die Einfuhren aus Russland und der Türkei und für die gleichartige Ware ergab, dass die Hersteller in diesen beiden Ländern dieselben Absatzkanäle nutzten und die Ware an ähnliche Abnehmerkategorien verkauften. Die Untersuchung ergab des Weiteren, dass die Marktanteile der Einfuhren aus diesen beiden Ländern im Bezugszeitraum eine steigende Tendenz aufwiesen.
(58)
Zwei mitarbeitende Ausführer in der Türkei argumentierten, die Kumulierung von Einfuhren aus Russland und aus der Türkei sei in diesem Fall nicht angemessen, da die Einfuhren aus diesen Ländern hinsichtlich der Mengen und Preise unterschiedliche Entwicklungen aufwiesen.
(59)
Dazu ist anzumerken, dass den Untersuchungsergebnissen zufolge die Einfuhren aus der Türkei hinsichtlich der Mengen relativ stabil sind, während die Einfuhren aus Russland zunehmen. Wird jedoch der Nachfragerückgang im Bezugszeitraum berücksichtigt, so nehmen die Marktanteile der Einfuhren aus beiden Ländern zu. Dabei scheinen sich ihre Preispraktiken nicht wesentlich voneinander zu unterscheiden, zumindest nicht von 2009 bis zum UZ (der hohe Durchschnittspreis der russischen Einfuhren 2008 ist vermutlich auf falsche Angaben zurückzuführen), wobei die russischen Durchschnittspreise etwas unterhalb, aber doch sehr nahe an den türkischen Durchschnittspreisen liegen.
(60)
Aus den genannten Gründen vertritt die Kommission vorläufig die Auffassung, dass alle in Artikel 3 Absatz 4 der Grundverordnung festgelegten Kriterien erfüllt sind und die Einfuhren aus Russland und der Türkei somit kumulativ beurteilt werden sollten.
3.2. Menge der gedumpten Einfuhren
(61)
Die Menge der gedumpten Einfuhren der betroffenen Ware aus den betroffenen Ländern in den Unionsmarkt nahm im Bezugszeitraum um 46 % zu. Im Einzelnen gingen die Einfuhren 2009 um 31 % zurück, 2010 folgte dann ein massiver Anstieg um 89 Prozentpunkte und anschließend im UZ ein leichter Rückgang um rund 12 Prozentpunkte. Die Menge der gedumpten Einfuhren belief sich im UZ auf 2 935 Tonnen.
Tabelle 2
Gedumpte Einfuhren aus den betroffenen Ländern
2008
2009
2010
UZ
Einheiten (in Tonnen)
2 009
1 392
3 174
2 935
Index (2008 = 100)
100
69
158
146
Marktanteil
2 %
3 %
6 %
5 %
Quelle: Eurostat.
3.3. Marktanteil der gedumpten Einfuhren
(62)
Der Marktanteil der gedumpten Einfuhren aus den betroffenen Ländern ist im Bezugszeitraum von 2 % auf 5 % gestiegen und hat sich damit mehr als verdoppelt.
3.4. Preise
a) Preisentwicklung
(63)
Die nachstehende Tabelle zeigt den Durchschnittspreis der gedumpten Einfuhren aus den betroffenen Ländern an der Grenze der Union, unverzollt, nach Angaben von Eurostat. Im Bezugszeitraum blieb der Durchschnittspreis der Einfuhren aus den betroffenen Ländern nahezu konstant bei 1 961 EUR/Tonne; eine Ausnahme war das Jahr 2010 mit einem Rückgang um rund 150 EUR.
Tabelle 3
Durchschnittspreise der gedumpten Einfuhren
2008
2009
2010
UZ
Durchschnittliche Verkaufspreise je Tonne
1 961
1 936
1 788
1 961
Index (2008=100)
100
99
91
100
Quelle: Eurostat.
b) Preisunterbietung
(64)
Die Verkaufspreise der mitarbeitenden ausführenden Hersteller in der Türkei für die einzelnen Typen wurden mit den entsprechenden Verkaufspreisen der in die Stichprobe einbezogenen Unionshersteller in der Union verglichen. Da die russischen Ausführer sich nicht an der Untersuchung beteiligten, wurde die Preisunterbietung anhand der von Eurostat gemeldeten durchschnittlichen cif-Preise und der durchschnittlichen Verkaufspreise der Unionshersteller in der Union berechnet. Sofern erforderlich, wurden für beide betroffenen Länder Berichtigungen zur Berücksichtigung der Handelsstufe und der nach der Einfuhr anfallenden Kosten (im Falle von Russland einschließlich des Zolls) vorgenommen.
(65)
Der Vergleich ergab, dass im UZ die gedumpten Preise der betroffenen Ware mit Ursprung in den betroffenen Ländern beim Verkauf in der Union die Preise des Wirtschaftszweigs der Union um bis zu circa 30 % unterboten.
4. Lage des Wirtschaftszweigs der Union
(66)
Nach Artikel 3 Absatz 5 der Grundverordnung umfasste die Prüfung der Auswirkungen der gedumpten Einfuhren auf den Wirtschaftszweig der Union eine Bewertung aller wirtschaftlichen Faktoren und Indizes, die für die Lage des Wirtschaftszweigs der Union im Bezugszeitraum relevant waren.
(67)
Wie oben erläutert, bildete die Kommission für die Unionshersteller eine Stichprobe. Für die Zwecke der Schadensanalyse wurden die Schadensindikatoren auf den beiden folgenden Ebenen untersucht:
-
Die makroökonomischen Elemente (Produktion, Kapazität, Verkaufsmenge, Marktanteil, Wachstum, Beschäftigung, Produktivität, Preise und Höhe der Dumpingspannen sowie Erholung von den Auswirkungen eines früheren Dumpings) wurden auf der Ebene der gesamten Unionsproduktion bewertet, und zwar anhand der von den mitarbeitenden Herstellern eingeholten Informationen sowie, in Bezug auf die übrigen Unionshersteller, anhand einer Schätzung auf der Grundlage der Daten aus dem Antrag.
-
Die mikroökonomischen Elemente (Lagerbestände, Löhne, Rentabilität, Kapitalrendite, Cashflow, Kapitalbeschaffungs- und Investitionsmöglichkeiten) wurden für die in die Stichprobe einbezogenen Unionshersteller anhand der von ihnen vorgelegten Informationen analysiert.
4.1. Makroökonomische Faktoren
a) Produktion
(68)
Die Unionsproduktion ging von 2008 bis zum UZ um 44 % zurück. Im Einzelnen verringerte sie sich 2009 um 47 %, 2010 um weitere 2 Prozentpunkte und stieg anschließend im UZ wieder leicht um 5 Prozentpunkte an, so dass sie 53 653 Tonnen erreichte.
Tabelle 4
Produktion
2008
2009
2010
UZ
Einheiten (in Tonnen)
95 079
49 917
48 017
53 653
Index (2008=100)
100
53
51
56
Quelle: Fragebogenantworten und Daten aus dem Antrag.
b) Produktionskapazität und Kapazitätsauslastung
(69)
Die Produktionskapazität der Unionshersteller blieb im gesamten Bezugszeitraum unverändert bei 179 912 Tonnen.
Tabelle 5
Produktionskapazität und Kapazitätsauslastung
2008
2009
2010
UZ
Einheiten (in Tonnen)
179 912
179 912
179 912
179 912
Index (2008=100)
100
100
100
100
Auslastungsrate
53 %
28 %
27 %
30 %
Index (2008=100)
100
53
51
56
Quelle: Fragebogenantworten und Daten aus dem Antrag.
(70)
Die Kapazitätsauslastung betrug 2008 53 %, 2009 ging sie zunächst auf 28 % und 2010 auf 27 % zurück und stieg dann im UZ wieder leicht auf 30 % an. Da die Kapazität konstant blieb, spiegelt die Entwicklung der Auslastungsrate eindeutig den Produktionstrend wider.
c) Verkaufsmenge
(71)
Die Menge der Verkäufe der Unionshersteller an unabhängige Abnehmer auf dem Unionsmarkt ging im Bezugszeitraum um 38 % zurück. Die Verkäufe verringerten sich 2009 um 45 %, blieben 2010 konstant und stiegen im UZ wieder leicht um 7 Prozentpunkte an. Im UZ beliefen sich die Unionsverkäufe auf 42 379 Tonnen.
Tabelle 6
Unionsverkäufe
2008
2009
2010
UZ
Einheiten (in Tonnen)
68 870
37 649
37 890
42 379
Index (2008=100)
100
55
55
62
Quelle: Fragebogenantworten und Daten aus dem Antrag.
d) Marktanteil
(72)
Der Marktanteil der Unionshersteller blieb im Bezugszeitraum relativ konstant und vergrößerte sich im UZ sogar auf 72 %. Der vergrößerte Marktanteil spiegelt die Tatsache wider, dass die Verkaufsmengen der Unionshersteller etwas weniger rückläufig waren als der Verbrauch in diesem Zeitraum.
Tabelle 7
Marktanteil der Unionshersteller
2008
2009
2010
UZ
Marktanteil
70 %
68 %
69 %
72 %
Index (2008 = 100)
100
97
98
103
Quelle: Fragebogenantworten, Daten aus dem Antrag und Eurostat-Daten.
e) Wachstum
(73)
Da sich der Verbrauch von 2008 bis zum UZ um 40 % verringerte, wird der Schluss gezogen, dass die Unionshersteller nicht von einem Wachstum des Marktes profitieren konnten.
f) Beschäftigung
(74)
Die Zahl der bei den Unionsherstellern beschäftigten Arbeitnehmer ging von 2008 bis zum UZ um 18 % zurück. Im Einzelnen sank die Anzahl der Beschäftigten von 982 im Jahr 2008 deutlich auf 824 im Jahr 2009 (um 16 %), pendelte sich 2010 auf diesem Niveau ein und ging im UZ weiter auf 801 zurück.
Tabelle 8
Beschäftigung
2008
2009
2010
UZ
Einheiten (in Beschäftigten)
982
824
833
801
Index (2008=100)
100
84
85
82
Quelle: Fragebogenantworten und Daten aus dem Antrag.
g) Produktivität
(75)
Die Produktivität der Belegschaft der Unionshersteller verringerte sich im Bezugszeitraum, gemessen als Produktion (in Tonnen) je Beschäftigten pro Jahr, um 31 %. Diese Verringerung ist darauf zurückzuführen, dass die Produktion stärker zurückging als das Beschäftigungsniveau.
Tabelle 9
Produktivität
2008
2009
2010
UZ
Einheiten (in Tonnen je Beschäftigten)
194
121
115
134
Index (2008=100)
100
63
60
69
Quelle: Fragebogenantworten und Daten aus dem Antrag.
h) Verkaufspreise
(76)
Die durchschnittlichen jährlichen Verkaufspreise, die die Unionshersteller unabhängigen Abnehmern auf dem Unionsmarkt in Rechnung stellten, sanken im Bezugszeitraum um über 10 %. Im Einzelnen stiegen die Durchschnittspreise 2009 zunächst um rund 12 %, brachen dann 2010 um 23 Prozentpunkte drastisch ein und blieben im UZ auf diesem Niveau. Im UZ betrug der Durchschnittspreis der Unionshersteller 3 096 EUR/Tonne.
Tabelle 10
Durchschnittspreise der Unionshersteller
2008
2009
2010
UZ
Einheiten (in EUR/Tonne)
3 489
3 911
3 116
3 096
Index (2008=100)
100
112
89
89
Quelle: Fragebogenantworten und Daten aus dem Antrag.
(77)
Wie oben bereits dargelegt, wurden die Verkaufspreise des Wirtschaftszweigs der Union durch die gedumpten Einfuhren aus Russland und der Türkei unterboten.
i) Höhe der Dumpingspanne und Erholung von früherem Dumping
(78)
Angesichts der Menge, des Marktanteils und der Preise der Einfuhren aus Russland und der Türkei können die Auswirkungen der tatsächlichen Dumpingspannen auf den Wirtschaftszweig der Union nicht als unerheblich angesehen werden. Es sei daran erinnert, dass gegenüber acht Ländern Antidumpingmaßnahmen gelten (siehe Erwägungsgrund 16). Da der Wirtschaftszweig der Union im Bezugszeitraum der vorliegenden Untersuchung Einbußen bei den Verkäufen hinnehmen musste, kann keine tatsächliche Erholung vom früheren Dumping festgestellt werden; deshalb vertritt die Kommission die Auffassung, dass die Unionsproduktion weiterhin für die schädigenden Auswirkungen gedumpter Einfuhren in die Union anfällig bleibt.
4.2. Mikroökonomische Faktoren
a) Lagerbestände
(79)
Die Schlussbestände der in die Stichprobe einbezogenen Unionshersteller nahmen von 2008 bis zum UZ um 18 % ab. Im Einzelnen stiegen die Lagerbestände 2009 geringfügig um 2 %, verringerten sich dann 2010 um 13 Prozentpunkte und im UZ um weitere 7 Prozentpunkte. Im UZ beliefen sich die Schlussbestände der in die Stichprobe einbezogenen Unionshersteller auf 5 338 Tonnen.
Tabelle 11
Schlussbestand
Stichprobe
2008
2009
2010
UZ
Einheit (in Tonnen)
6 526
6 661
5 822
5 338
Index (2008=100)
100
102
89
82
Quelle: Fragebogenantworten.
b) Löhne
(80)
Die jährlichen Lohnkosten waren von 2008 bis zum UZ um 10 % rückläufig. Im Einzelnen verringerten sich die Lohnkosten 2009 deutlich um nahezu 20 % (entsprechend der verringerten Beschäftigungszahl) und stiegen dann 2010 um 4 Prozentpunkte und im UZ um weitere 5 Prozentpunkte an.
Tabelle 12
Jährliche Lohnkosten
Stichprobe
2008
2009
2010
UZ
Einheiten (in EUR)
26 412 013
21 500 757
22 490 982
23 860 803
Index (2008=100)
100
81
85
90
Quelle: Fragebogenantworten.
c) Rentabilität und Kapitalrendite
(81)
Die Rentabilität der Verkäufe der gleichartigen Ware der in die Stichprobe einbezogenen Hersteller an unabhängige Abnehmer auf dem Unionsmarkt, ausgedrückt als Prozentsatz des Nettoumsatzes, entwickelte sich im Bezugszeitraum von gesunden Gewinnen hin zu erheblichen Verlusten. Im Einzelnen gingen die Erträge von 9,6 % im Jahr 2008 auf - 1,2 % im Jahr 2009 zurück und brachen 2010 weiter auf - 7,8 % ein. Im UZ entspannte sich die Lage etwas, die Verluste lagen bei - 7,0 %.
Tabelle 13
Rentabilität und Kapitalrendite
Stichprobe
2008
2009
2010
UZ
Rentabilität der Unionsverkäufe
9,6 %
-1,2 %
-7,8 %
-7,0 %
Index (2008=100)
100
-12
-81
-73
RoI
23,9 %
-1,7 %
-9,4 %
-10,6 %
Index (2008=100)
100
-7
-39
-44
Quelle: Fragebogenantworten.
(82)
Die Kapitalrendite („RoI“), ausgedrückt als Gewinn in Prozent des Nettobuchwerts der Investitionen, folgte weitgehend der Entwicklung der Rentabilität.
d) Cashflow und Kapitalbeschaffungsmöglichkeiten
(83)
Der Nettocashflow aus dem operativen Geschäft belief sich 2008 auf einen positiven Wert von 9,3 Mio. EUR. 2009 verbesserte er sich leicht auf 9,8 Mio. EUR, 2010 verringerte er sich jedoch auf lediglich 1,5 Mio. EUR und erreichte schließlich im UZ einen negativen Wert von - 4,6 Mio. EUR.
(84)
Es gab keine Anzeichen dafür, dass der Wirtschaftszweig der Union Schwierigkeiten bei der Kapitalbeschaffung hatte; dies ist hauptsächlich darauf zurückzuführen, dass einige der Hersteller größeren Unternehmensgruppen angehören.
Tabelle 14
Cashflow
Stichprobe
2008
2009
2010
UZ
Einheiten (in EUR)
9 279 264
9 851 842
1 470 524
-4 662 347
Index (2008=100)
100
106
16
-50
Quelle: Fragebogenantworten.
e) Investitionen
(85)
Die in die Produktion der gleichartigen Ware getätigten jährlichen Investitionen der in die Stichprobe einbezogenen Unternehmen gingen im Bezugszeitraum kontinuierlich zurück. Der größte Einbruch erfolgte 2009 mit -32 %, auf den 2010 ein Rückgang um 25 Prozentpunkte und im UZ um weitere 8 Prozentpunkte folgte. Insgesamt verringerten sich die jährlichen Investitionen von 8,3 Mio. EUR im Jahr 2008 auf 2,9 Mio. EUR im UZ.
Tabelle 15
Nettoinvestitionen
Stichprobe
2008
2009
2010
UZ
Einheiten (in EUR)
8 309 731
5 658 145
3 579 323
2 946 383
Index (2008=100)
100
68
43
35
Quelle: Fragebogenantworten.
5. Schlussfolgerung zur Schädigung
(86)
Die Analyse der makroökonomischen Daten zeigt, dass Produktion und Verkäufe der Unionshersteller im Bezugszeitraum erheblich zurückgingen. Da dies zeitlich mit einem Nachfragerückgang auf dem Unionsmarkt zusammenfiel, nahm der Marktanteil des Wirtschaftszweigs der Union leicht zu. Von einem mit 53 % bereits niedrigen Wert im Jahr 2008 ging die Kapazitätsauslastung im UZ noch weiter zurück bis auf 30 %. Auch die Zahl der Beschäftigten verringerte sich um 18 %.
(87)
Gleichzeitig zeigen die einschlägigen mikroökonomischen Indikatoren eindeutig, dass sich die wirtschaftliche Lage der in die Stichprobe einbezogenen Unionshersteller verschlechtert hat. Die Entwicklung der Preise, der Rentabilität und der Kapitalrendite zeigt ein sehr negatives Bild: von soliden Werten Jahr 2008 hin zu erheblichen Verlusten im UZ. Auch der Cashflow verschlechterte sich deutlich.
(88)
In Anbetracht des vorstehenden Sachverhalts wird vorläufig der Schluss gezogen, dass der Wirtschaftszweig der Union eine bedeutende Schädigung im Sinne des Artikels 3 Absatz 5 der Grundverordnung erlitten hat.
E. SCHADENSURSACHE
1. Vorbemerkungen
(89)
Nach Artikel 3 Absätze 6 und 7 der Grundverordnung prüfte die Kommission, ob die gedumpten Einfuhren den Wirtschaftszweig der Union in einem solchen Ausmaß schädigten, dass diese Schädigung als bedeutend bezeichnet werden kann. Dabei wurden auch andere bekannte Faktoren als die gedumpten Einfuhren untersucht, die den Wirtschaftszweig der Union zur selben Zeit geschädigt haben könnten, um sicherzustellen, dass eine etwaige durch diese anderen Faktoren verursachte Schädigung nicht den gedumpten Einfuhren zugerechnet wurde.
2. Auswirkungen der gedumpten Einfuhren
(90)
Von 2008 bis zum UZ stieg die Menge der gedumpten Einfuhren der betroffenen Ware um 46 %, während der Markt um 40 % schrumpfte; dadurch vergrößerte sich ihr Marktanteil von 2 % auf 5 %.
(91)
Der Anstieg der gedumpten Einfuhren der betroffenen Ware aus den betroffenen Ländern im Bezugszeitraum fiel zeitlich mit einer rückläufigen Entwicklung aller Schadensindikatoren (außer dem Marktanteil) des Wirtschaftszweigs der Union zusammen. Der Wirtschaftszweig der Union büßte 38 % seiner Unionsverkäufe ein und die Verkaufspreise sanken aufgrund des Preisdrucks durch die gedumpten Niedrigpreiseinfuhren auf dem Unionsmarkt um 11 %.
(92)
Aufgrund der erheblichen Preisunterbietung konnte der Wirtschaftszweig der Union die gestiegenen Produktionskosten nicht weitergeben; dies führte dazu, dass die Rentabilitätszahlen im UZ sanken und schließlich im Negativbereich lagen.
(93)
Aus den oben dargelegten Gründen wird vorläufig der Schluss gezogen, dass die gedumpten Niedrigpreiseinfuhren aus Russland und der Türkei den Wirtschaftszweig der Union bedeutend schädigen.
3. Auswirkungen anderer Faktoren
3.1. Einfuhren aus anderen Drittländern
(94)
Im Bezugszeitraum waren beträchtliche Einfuhren aus anderen Drittländern zu verzeichnen, unter anderem aus Ländern, für die Antidumpingmaßnahmen gelten. Insgesamt ging der Marktanteil von Einfuhren aus anderen Ländern als Russland und der Türkei von 2008 bis zum UZ von 28 % auf 23 % zurück.
(95)
Die nachstehende Tabelle gibt Aufschluss über die Entwicklung der Einfuhrmengen, Preise und Marktanteile der Länder, für die Antidumpingmaßnahmen gelten, und anderer Drittländer; die Angaben basieren auf Daten von Eurostat.
Tabelle 16
Einfuhren aus anderen Ländern
Land
2008
2009
2010
UZ
Länder, für die Antidumpingmaßnahmen gelten
Menge (in Tonnen)
20 614
13 286
9 721
9 784
Marktanteil (in %)
21 %
24 %
18 %
17 %
Durchschnittspreis (in EUR)
1 639
1 749
1 468
1 563
Andere Drittländer
Menge (in Tonnen)
6 705
2 844
4 093
3 608
Marktanteil (in %)
7 %
5 %
7 %
6 %
Durchschnittspreis (in EUR)
2 279
2 962
2 319
2 925
Drittländer außer Russland und der Türkei insgesamt
Menge (in Tonnen)
27 319
16 131
13 814
13 392
Marktanteil (in %)
28 %
29 %
25 %
23 %
Durchschnittspreis (in EUR)
1 796
1 963
1 720
1 930
(96)
Wie aus vorstehender Tabelle ersichtlich, drangen zwar weiterhin Einfuhren aus den acht Ländern, für die Antidumpingmaßnahmen gelten, auf den Unionsmarkt, aber ihr Marktanteil sank von 21 % im Jahr 2008 auf 17 % im UZ. Die Durchschnittspreise dieser Einfuhren liegen im Allgemeinen unter denjenigen der gedumpten Einfuhren aus den betroffenen Ländern. Natürlich sind in der auf Eurostat-Daten basierenden Tabelle die durchschnittlichen cif-Preise vor Anwendung der Zölle aufgeführt. Aber auch, wenn der Antidumpingzoll berücksichtigt wird, bleiben die Preise dieser Einfuhren niedrig, mit den Preisen der Einfuhren aus Russland und der Türkei vergleichbar und deutlich unter den Durchschnittspreisen der Unionshersteller.
(97)
Anerkanntermaßen gibt es allerdings zahlreiche Typen der zu untersuchenden Ware, so dass der Vergleich der Durchschnittspreise insgesamt unter Umständen nicht unbedingt ein aussagekräftiger Indikator ist. Gleichzeitig wird davon ausgegangen, dass die schädigenden Auswirkungen dieser Einfuhren durch die derzeit geltenden Antidumpingmaßnahmen beseitigt werden.
(98)
Infolgedessen und angesichts der Tatsache, dass der Marktanteil der Einfuhren aus den Ländern, für die Maßnahmen gelten, rückläufig ist, wird vorläufig der Schluss gezogen, dass etwaige negative Auswirkungen dieser Niedrigpreiseinfuhren den ursächlichen Zusammenhang zwischen den gedumpten Einfuhren aus den betroffenen Ländern und der Schädigung des Wirtschaftszweigs der Union nicht aufheben.
(99)
Der Marktanteil der Einfuhren aus anderen Drittländern ging im Bezugszeitraum leicht zurück, von 7 % im Jahr 2008 auf 6 % im UZ. Die Durchschnittspreise dieser Einfuhren liegen im Allgemeinen über denjenigen der gedumpten Einfuhren aus den betroffenen Ländern, aber etwas unter den Durchschnittspreisen der Unionshersteller.
(100)
Der Vergleich der Durchschnittspreise insgesamt ist zwar unter Umständen aufgrund der Vielzahl der Warentypen nicht als aussagekräftiger Indikator anzusehen, angesichts der rückläufigen Entwicklung dieser Einfuhren wird jedoch der vorläufige Schluss gezogen, dass auch die etwaigen negativen Auswirkungen der Einfuhren aus anderen Drittländern den ursächlichen Zusammenhang zwischen den gedumpten Einfuhren aus den betroffenen Ländern und der Schädigung des Wirtschaftszweigs der Union nicht aufheben.
3.2. Auswirkungen des Nachfragerückgangs und der Wirtschaftskrise
(101)
Der Grund für den Rückgang des Verbrauchs von Rohrformstücken, Rohrverschlussstücken und Rohrverbindungsstücken ist aller Wahrscheinlichkeit nach die Finanz- und Wirtschaftskrise von 2008/2009. Der Verbrauch ist von 2008 bis 2009 um über 40 % eingebrochen und blieb für den Rest des Bezugszeitraums auf diesem niedrigen Niveau (wobei er im UZ wieder leicht anzog). Da die Fixkosten bis zu 40 % der Herstellkosten der Unionshersteller ausmachen, führt der Rückgang der Nachfrage, der Verkäufe und der Produktion zu deutlich höheren Herstellstückkosten. Dies hat natürlich beträchtliche Auswirkungen auf die Rentabilität des Wirtschaftszweigs der Union.
(102)
Es wird zwar eingeräumt, dass der Produktionsrückgang Auswirkungen auf die Lage des Wirtschaftszweigs der Union gehabt haben könnte, insbesondere 2009 (als es zu dem eigentlichen Rückgang kam), es wäre aber durchaus zu erwarten, dass der Wirtschaftszweig der Union normalerweise in der Lage wäre, seine Preise zumindest mittel- bis langfristig zu erhöhen und den Kostenanstieg in den Folgejahren weiterzugeben. Wie die sinkenden Preise des Wirtschaftszweigs der Union zeigen, war dies jedoch nicht der Fall; es wird davon ausgegangen, dass die Preise wegen der erheblichen Preisunterbietung durch die gedumpten Einfuhren nicht angehoben werden konnten.
(103)
In Anbetracht dieser Umstände wird vorläufig der Schluss gezogen, dass etwaige negative Auswirkungen des Nachfragerückgangs den ursächlichen Zusammenhang zwischen der Schädigung des Wirtschaftszweigs der Union und den gedumpten Einfuhren aus Russland und der Türkei nicht aufheben.
4. Schlussfolgerung zur Schadensursache
(104)
Zusammenfassend lässt sich sagen, dass die gedumpten Einfuhren aus Russland und der Türkei Ursache der bedeutenden Schädigung des Wirtschaftszweigs der Union waren.
(105)
Es wurden auch andere Faktoren analysiert, die den Wirtschaftszweig der Union ebenfalls geschädigt haben könnten. Diesbezüglich wurde festgestellt, dass die Einfuhren aus anderen Drittländern einschließlich der Länder, für die Antidumpingmaßnahmen gelten, und die Auswirkungen des Nachfragerückgangs zwar möglicherweise zur Schädigung beigetragen haben, den ursächlichen Zusammenhang aber nicht aufheben.
(106)
Aufgrund der vorstehenden Analyse, bei der die Auswirkungen aller bekannten Faktoren auf die Lage des Wirtschaftszweigs der Union ordnungsgemäß von den schädigenden Auswirkungen der gedumpten Einfuhren unterschieden und abgegrenzt wurden, wird vorläufig der Schluss gezogen, dass die gedumpten Einfuhren aus den betroffenen Ländern eine bedeutende Schädigung des Wirtschaftszweigs der Union im Sinne des Artikels 3 Absatz 6 der Grundverordnung verursacht haben.
F. UNIONSINTERESSE
(107)
Nach Artikel 21 der Grundverordnung prüfte die Kommission, ob trotz der vorläufigen Schlussfolgerung zum schädigenden Dumping zwingende Gründe für den Schluss sprachen, dass die Einführung von Maßnahmen in diesem Fall dem Interesse der Union zuwiderlaufen würde. Dabei wurden die Interessen aller Beteiligten berücksichtigt, einschließlich derjenigen des Wirtschaftszweigs der Union, der Einführer und der Verwender der betroffenen Ware.
1. Interesse des Wirtschaftszweigs der Union
(108)
Es wird davon ausgegangen, dass im Fall der Einführung von Maßnahmen der Preisdruck und die Verluste eingedämmt werden und sich die Verkaufspreise des Wirtschaftszweigs der Union allmählich erholen, wodurch sich die finanzielle Lage des Wirtschaftszweigs der Union erheblich verbessern dürfte.
(109)
Sollten hingegen keine Antidumpingmaßnahmen eingeführt werden, wird sich die Lage des Wirtschaftszweigs der Union aller Wahrscheinlichkeit nach weiter verschlechtern. In solch einem Szenario würde der Marktanteil des Wirtschaftszweigs der Union möglicherweise zurückgehen, da der Wirtschaftszweig nicht in der Lage wäre, mit den durch die gedumpten Einfuhren aus den betroffenen Ländern bestimmten Preisen mitzuhalten. Dies hätte vermutlich unnötige Kostensenkungen und die Schließung von Produktionsstätten in der Union sowie einen dadurch bedingten erheblichen Beschäftigungsrückgang zur Folge.
(110)
Unter Berücksichtigung der vorstehenden Faktoren wird vorläufig der Schluss gezogen, dass die Einführung von Antidumpingmaßnahmen im Interesse des Wirtschaftszweigs der Union liegt.
2. Interesse der unabhängigen Einführer in der Union
(111)
Wie bereits oben angegeben, arbeiteten lediglich zwei unabhängige Einführer uneingeschränkt an dieser Untersuchung mit und übermittelten einen beantworteten Fragebogen. Nur ein geringer Teil des Umsatzes dieser beiden Einführer stand mit dem Weiterverkauf der betroffenen Ware in Verbindung. Die Auswirkungen von Maßnahmen dürften daher minimal sein.
3. Interesse der Verwender
(112)
An diesem Verfahren beteiligten sich vier Verwender, indem sie einen beantworteten Fragebogen übermittelten. Keiner von ihnen führt die fragliche Ware aus den betroffenen Ländern ein, so dass alle angaben, dass sich die Maßnahmen, wenn überhaupt, nicht in nennenswertem Maße auf sie auswirken würden.
(113)
Da sich kein Verwender mit Einfuhren aus den betroffenen Ländern meldete und keine gegenteiligen Informationen vorliegen, kann vorläufig der Schluss gezogen werden, dass die Auswirkungen der Maßnahmen auf die Rentabilität und die wirtschaftliche Lage der Verwenderbranche eher begrenzt sein werden.
4. Schlussfolgerung zum Unionsinteresse
(114)
Es kann geschlossen werden, dass die Einführung von Maßnahmen gegenüber den gedumpten Einfuhren der betroffenen Ware aus Russland und der Türkei es dem Wirtschaftszweig der Union ermöglichen dürfte, seine Lage durch höhere Verkaufsmengen, Verkaufspreise und Gewinne zu verbessern. Gewisse negative Auswirkungen in Form von Kostensteigerungen für bestimmte Einführer sind zwar nicht auszuschließen, dürften aber begrenzt sein.
(115)
Zwei mitarbeitende türkische Ausführer argumentierten, die Einführung von Maßnahmen gegenüber einem kleinen Ausfuhrland wie der Türkei führe praktisch dazu, dass der ganze Unionsmarkt einigen wenigen Herstellern überlassen werde, was negative Auswirkungen auf die Wettbewerbssituation habe.
(116)
Diesbezüglich ist darauf hinzuweisen, dass ein Antidumpingzoll grundsätzlich nicht dazu gedacht ist, die Handelsströme aus den untersuchten Ländern zu unterbinden und den Markt dagegen abzuschotten. Die Maßnahmen sollen dafür sorgen, gleiche Wettbewerbsbedingungen für die einzelnen Marktteilnehmer zu schaffen. Gleichzeitig ist anzumerken, dass es auf dem Unionsmarkt mehr als 20 europäische Hersteller gibt und dass erhebliche Mengen aus anderen Drittländern eingeführt werden. Vorbehalte bezüglich der Wettbewerbssituation auf dem Unionsmarkt erscheinen daher nicht gerechtfertigt.
(117)
Aus den vorstehenden Gründen wird vorläufig der Schluss gezogen, dass keine zwingenden Gründe gegen die Einführung vorläufiger Maßnahmen gegenüber den Einfuhren der betroffenen Ware mit Ursprung in Russland und der Türkei sprechen.
G. VORLÄUFIGE ANTIDUMPINGMASSNAHMEN
(118)
In Anbetracht der Schlussfolgerungen zu Dumping, Schädigung, Schadensursache und Unionsinteresse sollten vorläufige Maßnahmen gegenüber den Einfuhren der betroffenen Ware mit Ursprung in Russland und der Türkei eingeführt werden, um eine weitere Schädigung des Wirtschaftszweigs der Union durch die gedumpten Einfuhren zu verhindern.
1. Schadensbeseitigungsschwelle
(119)
Die vorläufigen Maßnahmen gegenüber den Einfuhren mit Ursprung in den betroffenen Ländern sollten in einer Höhe festgesetzt werden, die zur Beseitigung des Dumpings ausreicht, ohne dass dabei über das hinausgegangen wird, was zur Beseitigung der durch die gedumpten Einfuhren verursachten Schädigung des Wirtschaftszweigs der Union erforderlich ist. Bei der Berechnung des Zollsatzes, der zur Beseitigung der Auswirkungen des schädigenden Dumpings erforderlich ist, wird davon ausgegangen, dass die Maßnahmen es dem Wirtschaftszweig der Union ermöglichen sollten, seine Produktionskosten zu decken und insgesamt den angemessenen Gewinn vor Steuern zu erzielen, der unter normalen Wettbewerbsbedingungen, d. h. ohne gedumpte Einfuhren, erzielt werden könnte.
(120)
Da die festgestellten Preisunterbietungsspannen in allen Fällen über den jeweiligen Dumpingspannen liegen und der Wirtschaftszweig der Union im UZ Verluste erlitt, wären etwaige berechnete Schadensbeseitigungsschwellen per se grundsätzlich noch höher. Daher wurde die Auffassung vertreten, dass eine detaillierte Berechnung der Schadensspannen nicht erforderlich ist.
2. Vorläufige Maßnahmen
(121)
Aus den dargelegten Gründen sollte gemäß Artikel 7 Absatz 2 der Grundverordnung nach der Regel des niedrigeren Zolls ein vorläufiger Antidumpingzoll auf die Einfuhren der betroffenen Ware mit Ursprung in Russland und der Türkei in Höhe der festgestellten Dumpingspanne festgesetzt werden, da diese in allen Fällen niedriger ist als die festgestellte Schadensbeseitigungsschwelle.
(122)
Für Russland wurde wegen der fehlenden Mitarbeit russischer ausführender Hersteller, wie in den Erwägungsgründen 21 bis 31 erläutert, eine landesweite Dumpingspanne berechnet.
(123)
Für die Türkei wurde angesichts der Tatsache, dass die Mitarbeit als relativ gering erachtet wurde, die residuale Dumpingspanne anhand einer angemessenen Methode berechnet, die eine über der höchsten individuellen Dumpingspanne der drei mitarbeitenden Unternehmen liegende Spanne ergab (siehe Erwägungsgrund 49).
(124)
Auf dieser Grundlage werden folgende Zollsätze vorgeschlagen:
Land
Unternehmen
Vorläufiger Antidumpingzoll
Russland
Alle Unternehmen
23,8 %
Türkei
RSA
9,6 %
Sardogan
2,9 %
Unifit
12,1 %
Alle übrigen Unternehmen
16,7 %
(125)
Die in dieser Verordnung aufgeführten unternehmensspezifischen Antidumpingzollsätze wurden anhand der Feststellungen dieser Untersuchung festgesetzt. Mithin spiegeln sie die Lage der betreffenden Unternehmen während dieser Untersuchung wider. Im Gegensatz zu den landesweiten Zollsätzen für „alle übrigen Unternehmen“ gelten diese Zollsätze daher ausschließlich für die Einfuhren der Waren, die ihren Ursprung in den betroffenen Ländern haben und von den namentlich genannten juristischen Personen hergestellt werden. Eingeführte Waren, die von anderen, nicht mit Name und Anschrift im verfügenden Teil dieser Verordnung genannten Unternehmen (einschließlich der mit den ausdrücklich genannten Unternehmen verbundenen Unternehmen) hergestellt werden, unterliegen nicht diesen unternehmensspezifischen Zollsätzen, sondern dem für „alle übrigen Unternehmen“ geltenden Zollsatz.
(126)
Etwaige Anträge auf Anwendung dieser unternehmensspezifischen Antidumpingzollsätze (z. B. infolge einer Umfirmierung des betreffenden Unternehmens oder nach Gründung neuer Produktions- oder Verkaufseinheiten) sind umgehend unter Beifügung aller relevanten Informationen an die Kommission (4) zu richten; beizufügen sind insbesondere Informationen über etwaige Änderungen der Unternehmenstätigkeit in den Bereichen Produktion, Inlandsverkäufe und Ausfuhrverkäufe im Zusammenhang u. a. mit der Umfirmierung oder der Gründung von Produktions- und Verkaufseinheiten. Sofern erforderlich, wird die Verordnung entsprechend geändert und die Liste der Unternehmen, für die unternehmensspezifische Zollsätze gelten, aktualisiert.
(127)
Damit eine ordnungsgemäße Anwendung des Antidumpingzolls gewährleistet ist, sollte der Zollsatz für alle übrigen Unternehmen nicht nur für die nicht mitarbeitenden ausführenden Hersteller gelten, sondern auch für die Hersteller, die im UZ keine Ausfuhren in die Union getätigt haben.
H. SCHLUSSBESTIMMUNG
(128)
Im Interesse einer ordnungsgemäßen Verwaltung sollte eine Frist festgesetzt werden, innerhalb deren die interessierten Parteien, die sich innerhalb der in der Einleitungsbekanntmachung gesetzten Frist gemeldet haben, ihren Standpunkt schriftlich darlegen und eine Anhörung beantragen können. Außerdem ist darauf hinzuweisen, dass die Feststellungen zur Einführung von Zöllen im Rahmen dieser Verordnung vorläufig sind und im Hinblick auf etwaige endgültige Maßnahmen möglicherweise überprüft werden müssen -
HAT FOLGENDE VERORDNUNG ERLASSEN:
Artikel 1
(1) Auf die Einfuhren von Rohrformstücken, Rohrverschlussstücken und Rohrverbindungsstücken (mit Ausnahme von gegossenen Rohrstücken, Flanschen und Rohrstücken mit Gewinde) aus Eisen oder Stahl (ausgenommen aus nicht rostendem Stahl) mit einem größten äußeren Durchmesser von 609,6 mm oder weniger, zum Stumpfschweißen und zu anderen Zwecken, die derzeit unter den KN-Codes ex 7307 93 11, ex 7307 93 19 und ex 7307 99 80 (TARIC-Codes 7307931191, 7307931193, 7307931194, 7307931195, 7307931199, 7307931991, 7307931993, 7307931994, 7307931995, 7307931999, 7307998092, 7307998093, 7307998094, 7307998095 und 7307998098) eingereiht werden und ihren Ursprung in Russland und der Türkei haben, wird ein vorläufiger Antidumpingzoll eingeführt.
(2) Für die in Absatz 1 beschriebenen und von den nachstehend aufgeführten Unternehmen hergestellten Waren gelten folgende vorläufige Antidumpingzollsätze auf den Nettopreis frei Grenze der Union, unverzollt:
Land
Unternehmen
Vorläufiger Antidumpingzoll
TARIC-Zusatzcode
Russland
Alle Unternehmen
23,8 %
-
Türkei
RSA Tesisat Malzemeleri San ve Ticaret AȘ, Küçükköy, Istanbul
9,6 %
B295
SARDOĞAN Endüstri ve Ticaret, Kurtköy Pendik, Istanbul
2,9 %
B296
UNIFIT Boru Baglanti Elemanlari Ltd. Sti, Tuzla, Istanbul
12,1 %
B297
Alle übrigen Unternehmen
16,7 %
B999
(3) Die Überführung der in Absatz 1 genannten Ware in den zollrechtlich freien Verkehr in der Union ist von der Leistung einer Sicherheit in Höhe des vorläufigen Zolls abhängig.
(4) Sofern nichts anderes bestimmt ist, finden die geltenden Zollvorschriften Anwendung.
Artikel 2
Unbeschadet des Artikels 20 der Verordnung (EG) Nr. 1225/2009 können interessierte Parteien innerhalb eines Monats nach Inkrafttreten der vorliegenden Verordnung eine Unterrichtung über die wesentlichen Tatsachen und Erwägungen beantragen, auf deren Grundlage diese Verordnung erlassen wurde, ihren Standpunkt schriftlich darlegen und eine Anhörung durch die Kommission beantragen.
Nach Artikel 21 Absatz 4 der Verordnung (EG) Nr. 1225/2009 können die betroffenen Parteien innerhalb eines Monats nach Inkrafttreten der vorliegenden Verordnung Anmerkungen zu ihrer Anwendung vorbringen.
Artikel 3
Diese Verordnung tritt am Tag nach ihrer Veröffentlichung im Amtsblatt der Europäischen Union in Kraft.
Artikel 1 dieser Verordnung gilt für einen Zeitraum von sechs Monaten.
Diese Verordnung ist in allen ihren Teilen verbindlich und gilt unmittelbar in jedem Mitgliedstaat.
Brüssel, den 30. Juli 2012
REGULAMENTUL (UE) NR. 699/2012 AL COMISIEI
din 30 iulie 2012
de instituire a unei taxe antidumping provizorii la importurile de anumite accesorii de țevărie din fier sau din oțel originare din Rusia și Turcia
COMISIA EUROPEANĂ,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1225/2009 al Consiliului din 30 noiembrie 2009 privind protecția împotriva importurilor care fac obiectul unui dumping din partea țărilor care nu sunt membre ale Comunității Europene (1) (denumit în continuare „regulamentul de bază”), în special articolul 7,
după consultarea Comitetului consultativ,
întrucât:
A. PROCEDURA
1. Deschiderea procedurii
(1)
La 1 noiembrie 2011, Comisia Europeană (denumită în continuare „Comisia”) a anunțat, printr-un aviz publicat în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene (2) (denumit în continuare „avizul de deschidere”), deschiderea unei proceduri antidumping cu privire la importurile de anumite accesorii de țevărie din fier sau din oțel originare din Rusia și Turcia (denumite în continuare „țările în cauză”).
(2)
Procedura respectivă a fost deschisă ca urmare a unei plângeri înaintate la data de 20 septembrie 2011 de Comitetul de apărare al industriei accesoriilor din oțel pentru sudarea îmbinărilor a Uniunii Europene (denumit în continuare „reclamantul”) în numele producătorilor reprezentând o mare parte, în cazul de față peste 40 %, din producția totală a Uniunii de anumite accesorii de țevărie din fier sau din oțel. Plângerea conținea elemente de probă prima facie care atestau existența dumpingului în ceea ce privește produsul vizat și a prejudiciilor materiale aferente, care au fost considerate suficiente pentru a justifica deschiderea unei proceduri.
2. Părțile vizate de procedură
(3)
Comisia a informat oficial reclamantul, alți producători cunoscuți din Uniune, producătorii-exportatori cunoscuți și reprezentanții țărilor în cauză, precum și importatorii și utilizatorii cunoscuți cu privire la deschiderea procedurii. Părților interesate li s-a oferit posibilitatea de a-și face cunoscute, în scris, punctele de vedere și de a solicita o audiere în termenul stabilit în avizul de deschidere.
(4)
Au fost audiate toate părțile interesate care au solicitat acest lucru și care au demonstrat că există motive speciale pentru a fi audiate.
(a) Alcătuirea eșantionului de producători din Uniune
(5)
Ținând seama de numărul aparent mare de producători din Uniune, în avizul de deschidere s-a avut în vedere recurgerea la eșantionare pentru determinarea prejudiciului, în conformitate cu articolul 17 din regulamentul de bază.
(6)
În avizul de deschidere, Comisia a anunțat că a selectat provizoriu un eșantion de producători din Uniune. Acest eșantion este constituit din trei societăți, selectate dintre cei 22 de producători din Uniune despre care se știa că produc produsul similar înaintea deschiderii anchetei.
(7)
Eșantionul a fost selectat pe baza volumelor vânzărilor și producției care pot fi examinate în mod rezonabil în perioada de timp disponibilă pentru anchetă. Producătorii din Uniune incluși în eșantion sunt stabiliți în patru state membre, reprezentând 48 % din totalul vânzărilor Uniunii efectuate de către toți producătorii din Uniune și, respectiv, 64 % din totalul producătorilor care s-au manifestat. Nicio parte interesată nu a obiectat cu privire la eșantionul propus.
(b) Alcătuirea eșantionului de importatori neafiliați
(8)
Având în vedere eventualitatea existenței unui număr ridicat de importatori neafiliați, în avizul de deschidere s-a avut în vedere recurgerea la eșantionare, în conformitate cu articolul 17 din regulamentul de bază. Pentru a da Comisiei posibilitatea de a decide dacă eșantionarea este necesară și, în caz afirmativ, de a selecta un eșantion, tuturor importatorilor li s-a solicitat să se prezinte Comisiei și să furnizeze, astfel cum se specifică în avizul de inițiere, informații de bază referitoare la activitățile lor care privesc produsul vizat, desfășurate în perioada 1 octombrie 2010-30 septembrie 2011.
(9)
Dintre cei 38 de importatori neafiliați contactați de Comisie, numai cinci societăți au răspuns la chestionarul de eșantionare în termenul stabilit. O societate s-a dovedit a fi un utilizator, și nu un importator. Prin urmare, s-a considerat că nu era necesară eșantionarea și au fost trimise chestionare tuturor celor patru importatori care s-au manifestat. În cele din urmă, doar doi importatori au răspuns la chestionar și au cooperat pe deplin la anchetă.
(c) Alcătuirea eșantionului de producători-exportatori
(10)
Ținând seama de numărul aparent mare de producători-exportatori, în avizul de deschidere s-a avut în vedere recurgerea la eșantionare în vederea determinării dumpingului, în conformitate cu articolul 17 din regulamentul de bază. Pentru a permite Comisiei să stabilească dacă este necesar să se apeleze la eșantionare și, după caz, să selecteze un eșantion, toți producătorii-exportatori au fost invitați să se prezinte Comisiei și să furnizeze acesteia, astfel cum este indicat în avizul de deschidere, informații de bază referitoare la activitățile lor care privesc produsul vizat, desfășurate în perioada 1 octombrie 2010-30 septembrie 2011. Autoritățile țărilor în cauză au fost, de asemenea, consultate.
(11)
În ceea ce privește Rusia, niciun producător-exportator nu a cooperat la anchetă. În ceea ce privește producătorii-exportatori din Turcia, trei societăți s-au prezentat, prin urmare Comisia a decis că nu era necesară eșantionarea cu privire la Turcia. Cele trei societăți din Turcia care au cooperat reprezintă majoritatea exporturilor turce către Uniune în cursul perioadei de anchetă.
(d) Răspunsuri la chestionare și verificări
(12)
Pentru a efectua analiza sa, Comisia a trimis chestionare celor trei producători exportatori turci cooperanți, precum și producătorilor din Uniune incluși în eșantion și importatorilor neafiliați și utilizatorilor care au cooperat.
(13)
Răspunsurile la chestionar au fost primite de la toți cei trei producători-exportatori turci care au cooperat, din partea tuturor producătorilor din Uniune incluși în eșantion, din partea a doi importatori neafiliați din Uniune și din partea a patru utilizatori.
(14)
Comisia a cercetat și a verificat toate informațiile pe care le-a considerat necesare pentru determinarea provizorie a dumpingului, a prejudiciului care rezultă din acesta și a interesului Uniunii. S-au efectuat vizite de verificare la sediile următoarelor societăți.
Producători-exportatori din Turcia
-
RSA Tesisat Malzemeleri San ve Ticaret AȘ, Küçükköy, Istanbul, Turcia;
-
SARDOĞAN Endüstri ve Ticaret, Kurtköy Pendik, Istanbul, Turcia;
-
UNIFIT Boru Baglanti Elemanlari Ltd Sti, Tuzla, Istanbul, Turcia.
Producători din Uniune
-
ERNE Fittings, Schlinz, Austria;
-
Virgilio CENA & Figli S.p.A., Brescia, Italia.
3. Perioada de anchetă
(15)
Ancheta privind dumpingul și prejudiciul a vizat perioada cuprinsă între 1 octombrie 2010 și 30 septembrie 2011 (denumită în continuare „perioada de anchetă” sau „PA”). Examinarea tendințelor relevante pentru evaluarea prejudiciului a acoperit perioada începând din 2008 și până la sfârșitul perioadei de anchetă (denumită în continuare „perioada examinată”).
4. Măsurile în vigoare în ceea ce privește alte țări terțe
(16)
Există măsuri antidumping în vigoare în ceea ce privește anumite accesorii de țevărie din fier sau din oțel originare din Malaysia, Republica Populară Chineză, Republica Coreea și Thailanda și, ca urmare a unor practici de eludare, există și măsuri antidumping referitoare la anumite accesorii de țevărie din fier sau din oțel originare din Republica Populară Chineză și expediate din Indonezia, Sri Lanka, Filipine și Taiwan (cu anumite excepții) (3). Țările prevăzute în teza anterioară vor fi menționate în continuare drept „țările care fac obiectul măsurilor antidumping”.
B. PRODUSUL VIZAT ȘI PRODUSUL SIMILAR
1. Produsul vizat
(17)
Produsul vizat este reprezentat de accesorii de țevărie (altele decât accesoriile turnate, flanșele și bridele și accesoriile filetate), din fier sau oțel (cu excepția oțelului inoxidabil), având diametrul exterior de maximum 609,6 mm, de tipul celor utilizate pentru sudarea cap la cap sau în alte scopuri, încadrate în prezent la codurile NC ex 7307 93 11, ex 7307 93 19 și ex 7307 99 80 (denumite în continuare „produsul vizat”).
(18)
Procesul de producție utilizează țevi din oțel fără sudură sau sudate pentru producerea de coturi, reductoare și teuri, în timp ce pentru fabricarea de clapete de obturare se utilizează ca materii prime, în mod normal, plăcile de oțel. Coturile și reductoarele sunt fabricate prin tăiere și formare, îndoire sau reducere. Teurile sunt fabricate prin utilizarea hidropresiunii, iar clapetele de obturare sunt realizate prin formarea foilor sau plăcilor. În mod normal, acestea sunt urmate de șanfrenare și curățare cu jet de alice, înainte de ambalare. În anumite cazuri, se efectuează, de asemenea, galvanizarea produsului. Toate tipurile de produse au aceleași caracteristici fizice, chimice și tehnice de bază, precum și aceleași utilizări.
(19)
Accesoriile de țevărie sunt utilizate în industria petrochimică, în sectorul construcțiilor, în industria producătoare de energie, industria construcțiilor navale și în instalațiile industriale. Acestea sunt folosite pentru a conecta între ele tuburi sau țevi, pentru toate aplicațiile menționate anterior.
2. Produsul similar
(20)
În ceea ce privește produsul vizat și anumite accesorii de țevărie din fier sau din oțel vândute pe piața internă în țările în cauză, precum și anumite accesorii de țevărie din fier sau din oțel vândute în Uniune de către industria din Uniune, s-a constatat că au aceleași caracteristici fizice, chimice și tehnice de bază, precum și aceleași utilizări. Prin urmare, aceste produse sunt considerate, în mod provizoriu, ca fiind similare în sensul articolului 1 alineatul (4) din regulamentul de bază.
C. DUMPINGUL
1. Rusia
(21)
Astfel cum se menționează la considerentul 11 de mai sus, niciun producător-exportator din Rusia nu a cooperat la prezenta anchetă. Prin urmare, în conformitate cu articolul 18 din regulamentul de bază, calcularea dumpingului pentru Rusia a fost efectuată pe baza datelor disponibile, astfel cum se explică mai jos.
1.1. Valoarea normală
(22)
În absența cooperării din partea producătorilor-exportatori din Rusia, valoarea normală pentru Rusia a fost calculată pe baza datelor disponibile.
(23)
Ar trebui amintit faptul că plângerea conținea elemente de probă prima facie care atestau existența dumpingului în ceea ce privește importurile în Rusia de produs vizat. Calculul care a dus la elementele de probă respective s-a bazat pe o valoare normală construită pentru Rusia, în absența unor informații mai detaliate. Cu toate acestea, pentru a stabili o valoare normală mai precisă, Comisia a hotărât în mod provizoriu ca valoarea normală pentru Rusia să fie construită pe baza informațiilor obținute în cursul anchetei din partea producătorilor-exportatori turci care folosesc țevi și tuburi de oțel fără sudură din Rusia ca materie primă pentru producerea produsului vizat. Într-adevăr, costul materiei prime reprezintă cea mai mare parte din totalul costurilor de fabricație a produsului vizat; prin urmare, această metodă a fost considerată cea mai potrivită pentru a stabili valoarea normală pentru Rusia pe baza faptelor disponibile.
(24)
Valoarea normală pentru Rusia a fost, prin urmare, calculată prin determinarea valorii normale medii ponderate pentru producătorii-exportatori turci care au cooperat la anchetă și care cumpără o parte din materia lor primă din Rusia.
(25)
Este important de reținut faptul că valoarea normală obținută astfel a fost stabilită pentru tipul de produs (coturi) care reprezintă cel mai ridicat volum de importuri, și nu pentru toate tipurile de produs vizat, cu scopul de a permite o comparație reprezentativă cu prețul de export (a se vedea în considerentele de mai jos).
1.2. Prețul de export
(26)
În absența unor informații mai detaliate privind prețurile, prețul de export pentru importurile de produs vizat originare din Rusia a fost stabilit pe baza datelor Eurostat privind importurile. Dată fiind marea varietate a gamei de produse declarate în conformitate cu anumite coduri NC, prețul de export a fost stabilit prin limitarea utilizării datelor Eurostat la tipul de produs (coturi) care reprezintă cel mai ridicat volum de importuri, care este considerat reprezentativ pentru toate tipurile de produs vizat. Prețul de export s-a bazat, prin urmare, pe codul NC 7307 93 11.
(27)
A trebuit ca cifrele Eurostat privind importurile menționate anterior să fie ajustate având în vedere faptul că anumite operațiuni de import din Rusia către Bulgaria, Estonia și Lituania conțineau declarații false, cel mai probabil datorită clasificărilor eronate ale produselor. Aceste tranzacții au fost identificate prin utilizarea statisticilor privind importurile, puse la dispoziție în baza de date în conformitate cu articolul 14 alineatul (6) din regulamentul de bază, și au fost eliminate din calcularea prețului de export pentru a se evita folosirea în calcularea dumpingului a unui preț de export denaturat.
1.3. Comparație
(28)
Marja de dumping a fost stabilită prin compararea prețului de export franco fabrică bazat pe datele Eurostat cu valoarea normală pentru Rusia, astfel cum s-a menționat anterior.
(29)
În vederea stabilirii prețului de export franco fabrică, prețul de export CIF bazat pe datele Eurostat (și corectate pentru a elimina distorsiunile după cum s-a precizat mai sus) a fost ajustat în funcție de cheltuielile de transport. În acest sens, au fost utilizate cheltuielile de transport calculate în plângere, deoarece s-a considerat că acestea reprezentau o estimare rezonabilă.
1.4. Marja de dumping
(30)
Marja de dumping la nivel național a fost exprimată ca un procent din prețul CIF la frontiera Uniunii, înainte de vămuire.
(31)
Pe baza celor de mai sus, marja de dumping provizorie la nivel național, exprimată ca procent din prețul CIF la frontiera Uniunii, înainte de vămuire, este următoarea:
Societate
Marja de dumping provizorie
Toate societățile
23,8 %
2. Turcia
2.1. Valoarea normală
(32)
În conformitate cu articolul 2 alineatul (2) din regulamentul de bază, Comisia a stabilit în primul rând, pentru fiecare dintre cei trei producători-exportatori cooperanți, dacă vânzările totale interne de produs similar ale acestora sunt reprezentative, mai precis dacă volumul total al vânzărilor respective reprezintă cel puțin 5 % din volumul total al vânzărilor la export de produs vizat către Uniune. Ancheta a stabilit faptul că vânzările interne de produs similar au fost reprezentative pentru toți producătorii-exportatori cooperanți.
(33)
Ulterior, Comisia a identificat acele tipuri de produs vândute pe piața internă de către societățile cu vânzări interne reprezentative per ansamblu, care erau identice sau foarte asemănătoare cu tipurile vândute la export către Uniune.
(34)
Pentru fiecare tip de produs similar vândut pe piața lor internă de producătorii-exportatori și care este considerat a fi comparabil cu tipul de produs vizat vândut la export către Uniune, s-a stabilit dacă vânzările interne erau suficient de reprezentative, în sensul articolului 2 alineatul (2) din regulamentul de bază. Vânzările interne de un anumit tip de produs au fost considerate suficient de reprezentative atunci când volumul acelui tip de produs vândut pe piața internă clienților independenți în decursul PA a reprezentat în jur de 5 % din volumul total al tipului de produs comparabil vândut la export către Uniune. Ancheta a stabilit că, în cazul fiecăreia dintre cele trei societăți, pentru majoritatea tipurilor de produs, vânzările interne erau reprezentative.
(35)
Ulterior, Comisia a examinat dacă fiecare tip de produs vizat, comercializat pe piața internă în cantități reprezentative, ar putea fi considerat ca fiind vândut în cadrul operațiunilor comerciale normale în temeiul articolului 2 alineatul (4) din regulamentul de bază. Aceasta s-a realizat stabilind, pentru fiecare tip de produs, proporția vânzărilor profitabile către clienți neafiliați de pe piața internă, pe durata perioadei de anchetă.
(36)
În cazul în care volumul vânzărilor pentru un tip de produs, comercializat la un preț net de vânzare egal sau mai mare decât costul de producție calculat, a reprezentat mai mult de 80 % din volumul total al vânzărilor pentru acel tip și în cazul în care media ponderată a prețului de vânzare a fost egală cu sau mai mare decât costul unitar, valoarea normală, pentru fiecare tip de produs, s-a calculat ca media ponderată a tuturor prețurilor de vânzare interne pentru tipul vizat.
(37)
În cazul în care volumul vânzărilor profitabile ale unui tip de produs a reprezentat maximum 80 % din volumul total al vânzărilor acelui tip de produs sau atunci când prețul mediu ponderat al tipului respectiv de produs a fost mai mic decât costul unitar, valoarea normală s-a stabilit pe baza prețului intern real, calculat ca preț mediu ponderat numai pentru vânzările interne profitabile ale tipului de produs respectiv.
(38)
Ancheta a stabilit faptul că vânzările profitabile ale unor anumite tipuri de produse comparabile reprezentau peste 80 % din vânzările interne totale și, prin urmare, pentru aceste vânzări au fost utilizate toate vânzările interne la calcularea prețului mediu pentru valoarea normală. Pentru alte tipuri de produs despre care s-a considerat, de asemenea, că sunt vândute în cadrul operațiunilor comerciale normale, s-au folosit numai vânzările profitabile.
(39)
În cazul în care toate tipurile de produs se vindeau în pierdere, s-a considerat că acestea nu se vindeau în cadrul unor operațiuni comerciale normale. Pentru tipurile de produs care nu făceau obiectul operațiunilor comerciale normale, precum și pentru cele care nu erau vândute în cantități reprezentative pe piața internă, valoarea normală a trebuit să fie calculată. Toate cele trei societăți care au făcut obiectul anchetei vindeau astfel de tipuri de produs la export către Uniune, dar în cantități limitate.
(40)
Pentru a determina valoarea normală în conformitate cu articolul 2 alineatul (6) din regulamentul de bază, costurile de desfacere, cheltuielile administrative și alte cheltuieli generale suportate și profitul mediu ponderat realizat de producătorii-exportatori cooperanți în cauză din vânzările interne de produs similar, în cadrul unor operațiuni comerciale normale, în decursul perioadei de anchetă, au fost adăugate la costurile lor medii de fabricație în decursul perioadei de anchetă. Pentru tipurile de produs vândute în cantități nereprezentative pe piața internă, profitul mediu ponderat și cheltuielile administrative și alte cheltuieli generale suportate în cadrul unor operațiuni comerciale normale pentru aceste vânzări nereprezentative au fost utilizate pentru a calcula valoarea normală.
2.2. Prețul de export
(41)
În toate cazurile, produsul vizat a fost exportat către clienți independenți din Uniune și, prin urmare, prețul de export s-a stabilit în conformitate cu articolul 2 alineatul (8) din regulamentul de bază, și anume pe baza prețurilor de export plătite sau plătibile efectiv.
(42)
Una dintre cele trei societăți care au cooperat din Turcia a efectuat un număr foarte mic de vânzări la export către Uniune în cursul perioadei de anchetă. Societatea în cauză a susținut că ar dori să exporte mai mult către Uniune, însă nu a putut să ofere prețuri suficient de mici importatorilor și a solicitat ca acest aspect să fie luat în considerare în analiza noastră.
(43)
Cu toate acestea, în ceea ce privește calcularea dumpingului în cazul acestei societăți, aceasta a trebuit să se bazeze pe numărul lor limitat de vânzări. Într-adevăr, chiar dacă vânzările societății către Uniune erau limitate, acestea nu pot fi ignorate și pot reprezenta singura bază pentru calcularea unei marje de dumping individuale pentru respectiva societate. În orice caz, incapacitatea societății de a vinde mai mult din cauza prețurilor care au fost considerate ridicate nu poate fi considerată un factor care să influențeze calcularea dumpingului cu privire la această societate.
2.3. Comparație
(44)
Valoarea normală și prețurile de export au fost comparate în condiții franco fabrică. În scopul asigurării unei comparații echitabile între valoarea normală și prețul de export, s-au făcut ajustări corespunzătoare ale diferențelor care afectează prețurile și comparabilitatea acestora, în conformitate cu articolul 2 alineatul (10) din regulamentul de bază. Ajustări corespunzătoare au fost acordate în toate cazurile în care s-a constatat că sunt rezonabile, precise și susținute de elemente de probă verificate. În special, a fost acordată o ajustare pentru costurile de navlu și de asigurare, inclusiv navlul în țara exportatoare, reducerile de prețuri, comisioanele, costurile de credit și taxele bancare.
2.4. Marje de dumping
(45)
Marjele de dumping provizorii au fost exprimate ca procentaj din prețul de import CIF la frontiera Uniunii, înainte de vămuire.
(a) Marjele de dumping ale societăților care fac obiectul anchetei
(46)
În conformitate cu articolul 2 alineatele (11) și (12) din regulamentul de bază, marja de dumping individuală pentru unul dintre cei trei producători-exportatori care au cooperat a fost stabilită pe baza unei comparații a valorii normale medii ponderate cu prețul de export mediu ponderat al produsului vizat către Uniune.
(47)
Cu toate acestea, în ceea ce privește ceilalți doi producători din Turcia care au cooperat la anchetă, calcularea dumpingului în cazul lor a arătat că societățile lor practicau un dumping selectiv pentru o anumită perioadă de timp și pentru anumiți clienți și anumite regiuni. Într-adevăr, s-a observat un model clar al prețurilor de export practicate de societățile respective care evidenția diferențe importante ale prețurilor în funcție de cumpărător, regiune, precum și în funcție de perioadă. În plus, calculul dumpingului pe baza unei comparații între valoarea normală medie ponderată și media ponderată a prețurilor de export nu a reflectat în întregime nivelul de dumping practicat de cei doi producători în cauză.
(48)
Prin urmare, pentru a reflecta valoarea totală a dumpingului practicat de către cele două societăți în cauză, în conformitate cu articolul 2 alineatul (11) din regulamentul de bază, valoarea normală stabilită pe baza unei medii ponderate a fost comparată în cazul acestora cu prețurile tuturor tranzacțiilor individuale la export către Uniune.
(b) Marjele de dumping ale societăților care nu au cooperat
(49)
În ceea ce privește toți producătorii-exportatori turci care nu au cooperat la anchetă, a fost stabilită o marjă de dumping reziduală. Având în vedere faptul că nivelul de cooperare a fost considerat a fi relativ redus (volumul exporturilor realizate de cele trei societăți turce cooperante a reprezentat mai puțin de 80 % din totalul exporturile turce către Uniune în cursul perioadei de anchetă), marja reziduală de dumping a fost stabilită pe baza unei metode rezonabile care să permită obținerea unei marje mai mari decât cea mai ridicată dintre marjele individuale ale celor trei societăți care au cooperat. Această marjă a fost stabilită pe baza vânzărilor tipurilor reprezentative de produse efectuate de producătorul care a cooperat din Turcia cu cea mai ridicată marjă de dumping dintre marjele celor trei societăți cooperante.
(50)
Pe baza metodologiei menționate mai sus, marjele de dumping exprimate ca procent din prețul CIF la frontiera Uniunii, înainte de vămuire, sunt următoarele:
Societate
Marja de dumping provizorie
RSA
9,6 %
Sardogan
2,9 %
Unifit
12,1 %
Toate celelalte societăți
16,7 %
D. PREJUDICIUL
1. Producția din Uniune și industria din Uniune
(51)
În cursul PA, produsul similar a fost fabricat de către 22 producători în Uniune. În sensul articolului 4 alineatul (1) și al articolului 5 alineatul (4) din regulamentul de bază, toți cei 22 de producători existenți în Uniune constituie industria din Uniune și vor fi denumiți în continuare „industria din Uniune”.
(52)
Astfel cum s-a indicat la considerentul 7 de mai sus, cei trei producători din Uniune incluși în eșantion reprezintă aproximativ 50 % din totalul vânzărilor Uniunii de produs similar.
2. Consumul în Uniune
(53)
Consumul la nivelul Uniunii a fost stabilit pe baza volumului vânzărilor realizate de industria Uniunii pe piața Uniunii, pe baza informațiilor obținute din răspunsurile la chestionar furnizate de societățile incluse în eșantion, a estimărilor prezentate în plângere pentru ceilalți producători din Uniune și a datelor Eurostat privind volumul importurilor.
(54)
Consumul la nivelul Uniunii a scăzut în mod considerabil, cu 40 %, în perioada cuprinsă între anul 2008 și PA. Acesta a scăzut cu 44 % în 2009, a rămas la același nivel în 2010, iar în cursul PA a crescut ușor, cu 4 puncte procentuale.
Tabelul 1
Consumul la nivelul Uniunii
2008
2009
2010
PA
Unități (tone)
98 197
55 172
54 878
58 706
Indice (2008 = 100)
100
56
56
60
3. Importurile originare din țările în cauză
3.1. Evaluarea cumulativă a efectelor importurilor în cauză
(55)
Comisia a analizat dacă importurile de produs vizat originar din Rusia și din Turcia ar trebui să fie evaluate cumulativ, în conformitate cu articolul 3 alineatul (4) din regulamentul de bază.
(56)
Pentru ambele țări în cauză, ancheta a arătat că marjele de dumping s-au situat deasupra pragului de minimis definit la articolul 9 alineatul (3) din regulamentul de bază și că volumul importurilor care fac obiectul unui dumping din aceste două țări nu a fost neglijabil în sensul articolului 5 alineatul (7) din regulamentul de bază.
(57)
În ceea ce privește condițiile de concurență între importurile din Rusia și Turcia și produsul similar, ancheta a indicat că producătorii din aceste țări utilizează aceleași canale de vânzare și vând unor categorii similare de clienți. Mai mult, ancheta a evidențiat, de asemenea, faptul că importurile din ambele țări au cunoscut o tendință crescătoare în ceea ce privește cotele de piață în perioada examinată.
(58)
Doi exportatori turci cooperanți au susținut că acumularea importurilor din Rusia și Turcia nu este adecvată în acest caz, deoarece importurile din aceste țări indică tendințe diferite în ceea ce privește volumul și prețurile.
(59)
Se remarcă, în această privință, faptul că ancheta a stabilit că, deși importurile din Turcia sunt relativ stabile în ceea ce privește volumul, importurile din Rusia se intensifică. Cu toate acestea, având în vedere scăderea cererii în perioada examinată, cotele de piață ale importurilor din cele două țări sunt în creștere. În același timp, prețurile practicate de acestea nu par să fie sensibil diferite, cel puțin în perioada cuprinsă între 2009 și perioada de anchetă (prețul mediu ridicat al importurilor din Rusia în 2008 se datorează, foarte probabil, unei raportări incorecte), prețurile medii din Rusia fiind puțin mai scăzute, însă foarte aproape de media prețurilor din Turcia.
(60)
Având în vedere cele de mai sus, se consideră în mod provizoriu că toate criteriile enumerate la articolul 3 alineatul (4) din regulamentul de bază sunt îndeplinite și că importurile din Rusia și Turcia ar trebui să facă obiectul unei evaluări cumulative.
3.2. Volumul importurilor care fac obiectul unui dumping
(61)
Volumul importurilor care fac obiectul unui dumping de produs vizat din țările în cauză pe piața Uniunii a crescut cu 46 % în timpul perioadei examinate. Mai precis, importurile au scăzut cu 31 % în 2009, înainte de a crește în mod impresionant în 2010 cu 89 puncte procentuale, în cursul PA urmând o ușoară descreștere cu aproximativ 12 puncte procentuale. Volumul importurilor care fac obiectul unui dumping în cursul perioadei de anchetă a fost de 2 935 tone.
Tabelul 2
Importurile care fac obiectul unui dumping din țările în cauză
2008
2009
2010
PA
Unități (tone)
2 009
1 392
3 174
2 935
Indice (2008 = 100)
100
69
158
146
Cota de piață
2 %
3 %
6 %
5 %
Sursă: Eurostat
3.3. Cota de piață a importurilor care fac obiectul unui dumping
(62)
Cota de piață corespunzătoare a importurilor care fac obiectul unui dumping din țările în cauză a crescut peste valoarea sa dublă în decursul perioadei examinate, crescând de la 2 % la 5 %.
3.4. Prețuri
(a) Evoluția prețurilor
(63)
Tabelul de mai jos indică prețul mediu al importurilor care fac obiectul unui dumping din țările în cauză, la frontiera Uniunii, înainte de vămuire, astfel cum a fost raportat de Eurostat. Pe parcursul perioadei examinate, prețul mediu al importurilor din țările în cauză a rămas, în general, stabil la 1 961 EUR pe tonă, cu o excepție în 2010, când a scăzut cu aproximativ 150 EUR.
Tabelul 3
Prețurile medii ale importurilor care fac obiectul unui dumping
2008
2009
2010
PA
Prețuri medii de vânzare per tonă
1 961
1 936
1 788
1 961
Indice (2008 = 100)
100
99
91
100
Sursă: Eurostat
(b) Subcotarea prețurilor
(64)
O comparație a prețurilor în funcție de tipul de produs a fost efectuată între prețurile de vânzare practicate de producătorii-exportatori turci și prețurile de vânzare în Uniune practicate de producătorii din Uniune incluși în eșantion. Dat fiind faptul că exportatorii ruși nu au cooperat la anchetă, calculul subcotării a fost realizat pe baza prețurilor CIF medii raportate către Eurostat și a prețurilor de vânzare medii practicate în Uniune de producătorii din Uniune. Au fost aplicate ajustări, după caz, cu privire la cele două țări în cauză, pentru a se ține seama de nivelul de comercializare și de costurile postimport, inclusiv de taxa vamală în cazul Rusiei.
(65)
Comparația a arătat că, în timpul PA, produsul vizat care face obiectul unui dumping, originar din țările în cauză și vândut în Uniune, a subcotat prețurile industriei din Uniune cu până la aproximativ 30 %.
4. Situația industriei din Uniune
(66)
În conformitate cu articolul 3 alineatul (5) din regulamentul de bază, examinarea impactului importurilor care au făcut obiectul unui dumping asupra industriei din Uniune a inclus evaluarea tuturor factorilor și indicilor economici care au influențat situația industriei din Uniune în cursul perioadei examinate.
(67)
Astfel cum s-a explicat mai sus, Comisia a recurs la eșantionarea producătorilor din Uniune. În scopul analizei prejudiciului, indicatorii de prejudiciu au fost stabiliți la următoarele două niveluri:
-
au fost analizați factori macroeconomici (producție, capacitate, volum de vânzări, cotă de piață, creștere, număr de angajați, productivitate, prețuri și amploarea marjelor de dumping, precum și redresarea în urma efectelor dumpingului anterior) de la nivelul întregii producții din Uniune, pe baza informațiilor colectate de la producătorii cooperanți și a unei estimări bazate pe datele care figurează în plângerea celorlalți producători din Uniune;
-
analiza elementelor microeconomice (stocurile, salariile, profitabilitatea, randamentul investițiilor, fluxul de numerar, capacitatea de mobilizare a capitalurilor și investițiile) a fost realizată pentru producătorii din Uniune incluși în eșantion, pe baza informațiilor furnizate de către aceștia.
4.1. Elemente macroeconomice
(a) Producția
(68)
Producția Uniunii a scăzut cu 44 % în perioada cuprinsă între anul 2008 și PA. Mai precis, aceasta a scăzut cu 47 % în 2009 și cu încă 2 puncte procentuale în 2010, după care a crescut ușor cu 5 puncte procentuale în cursul PA, când a ajuns la 53 653 tone.
Tabelul 4
Producția
2008
2009
2010
PA
Unități (tone)
95 079
49 917
48 017
53 653
Indice (2008 = 100)
100
53
51
56
Sursă: răspunsurile la chestionar și datele din plângere
(b) Capacitatea de producție și utilizarea capacității
(69)
Capacitatea de producție a producătorilor din Uniune a rămas stabilă pe toată perioada examinată, aceasta fiind de 179 912 tone.
Tabelul 5
Capacitatea de producție și utilizarea capacității
2008
2009
2010
PA
Unități (tone)
179 912
179 912
179 912
179 912
Indice (2008 = 100)
100
100
100
100
Rata de utilizare
53 %
28 %
27 %
30 %
Indice (2008 = 100)
100
53
51
56
Sursă: răspunsurile la chestionar și datele din plângere
(70)
Utilizarea capacității era de 53 % în 2008, a scăzut la 28 % în 2009, apoi la 27 % în 2010 și a crescut ușor în cursul perioadei de anchetă, până la 30 %. Evoluția ratei de utilizare a capacității reflectă în mod clar tendința producției, întrucât capacitatea a rămas stabilă.
(c) Volumul vânzărilor
(71)
Volumul vânzărilor producătorilor din Uniune către clienți neafiliați de pe piața Uniunii a scăzut cu 38 % în perioada examinată. Vânzările au scăzut cu 45 % în 2009, după care au rămas la acest nivel în 2010 și au crescut ușor în perioada de anchetă cu 7 puncte procentuale. Pe parcursul perioadei de anchetă, vânzările Uniunii au fost de 42 379 tone.
Tabelul 6
Vânzările Uniunii
2008
2009
2010
PA
Unități (tone)
68 870
37 649
37 890
42 379
Indice (2008 = 100)
100
55
55
62
Sursă: răspunsurile la chestionar și datele din plângere
(d) Cota de piață
(72)
Cota de piață a producătorilor Uniunii a fost relativ stabilă în perioada examinată și chiar a crescut în perioada de anchetă, până la 72 %. Creșterea cotei de piață reflectă faptul că, în perioada respectivă, volumul vânzărilor producătorilor din Uniune a scăzut mai puțin decât a scăzut consumul.
Tabelul 7
Cota de piață a producătorilor din Uniune
2008
2009
2010
PA
Cota de piață
70 %
68 %
69 %
72 %
Indice (2008 = 100)
100
97
98
103
Sursă: răspunsurile la chestionar, datele din plângere și Eurostat
(e) Creșterea
(73)
Având în vedere faptul că consumul a scăzut cu 40 % între anul 2008 și PA, se concluzionează că producătorii din Uniune nu au putut beneficia de creșterea pieței.
(f) Ocuparea forței de muncă
(74)
Nivelul de ocupare a forței de muncă pentru producătorii din Uniune evidențiază o scădere cu 18 % în perioada cuprinsă între anul 2008 și PA. Mai precis, numărul de salariați a scăzut, în mod semnificativ, de la 982 în 2008 până la 824 în 2009, sau cu 16 %, și a rămas aproape de acest nivel în anul 2010, înainte de a scădea în continuare până la 801 în cursul PA.
Tabelul 8
Ocuparea forței de muncă
2008
2009
2010
PA
Unități (persoane)
982
824
833
801
Indice (2008 = 100)
100
84
85
82
Sursă: răspunsurile la chestionar și datele din plângere
(g) Productivitatea
(75)
Productivitatea forței de muncă a producătorilor din Uniune, măsurată ca producție (tone) pe salariat pe an, a scăzut cu 31 % în perioada examinată. Această scădere reflectă faptul că producția a scăzut într-un ritm mai rapid decât nivelul de ocupare a forței de muncă.
Tabelul 9
Productivitatea
2008
2009
2010
PA
Unități (tone pe angajat)
194
121
115
134
Indice (2008 = 100)
100
63
60
69
Sursă: răspunsurile la chestionar și datele din plângere
(h) Prețurile de vânzare
(76)
Prețurile de vânzare medii anuale practicate de producătorii din Uniune pe piața Uniunii față de clienții neafiliați au scăzut cu peste 10 % în perioada examinată. Mai detaliat, prețurile medii au crescut, mai întâi, în 2009 cu aproximativ 12 %, pentru ca în 2010 acestea să scadă brusc cu 23 de puncte procentuale, menținându-se la acest nivel în cursul PA. În cursul PA, prețul mediu practicat de producătorii din Uniune era de 3 096 EUR pe tonă.
Tabelul 10
Prețurile medii practicate de producătorii din Uniune
2008
2009
2010
PA
Unități (EUR/tonă)
3 489
3 911
3 116
3 096
Indice (2008 = 100)
100
112
89
89
Sursă: răspunsurile la chestionar și datele din plângere
(77)
Astfel cum s-a indicat mai sus, prețurile de vânzare practicate de industria din Uniune au fost subcotate de importurile care fac obiectul unui dumping originare din Rusia și din Turcia.
(i) Amploarea marjei de dumping și redresarea în urma practicilor anterioare de dumping
(78)
Având în vedere volumul, cota de piață și prețurile importurilor din Rusia și din Turcia, impactul marjelor de dumping efective asupra industriei din Uniune nu poate fi considerate neglijabil. Este important să se amintească faptul că, așa cum s-a indicat în considerentul 16 de mai sus, măsurile antidumping sunt în vigoare față de opt țări. Având în vedere faptul că, în perioada examinată în prezenta anchetă, industria din Uniune a pierdut din vânzări și a înregistrat pierderi, nu poate fi stabilită o redresare reală în urma practicilor de dumping anterioare și se consideră că producția Uniunii rămâne vulnerabilă în fața efectului prejudiciabil cauzat de orice importuri care fac obiectul unui dumping pe piața Uniunii.
4.2. Factori microeconomici
(a) Stocurile
(79)
Nivelul stocurilor finale ale producătorilor din Uniune care au fost incluși în eșantion a scăzut cu 18 % în perioada cuprinsă între anul 2008 și PA. Mai detaliat, stocurile au crescut moderat în 2009 cu 2 % și au scăzut apoi cu 13 puncte procentuale în 2010 și cu încă 7 puncte procentuale în cursul PA. În cursul PA, stocul de sfârșit de exercițiu financiar pentru producătorii din Uniune incluși în eșantion era de 5 338 tone.
Tabelul 11
Stocul de sfârșit de exercițiu financiar
Eșantion
2008
2009
2010
PA
Unități (tone)
6 526
6 661
5 822
5 338
Indice (2008 = 100)
100
102
89
82
Sursă: răspunsurile la chestionar
(b) Salariile
(80)
Cheltuielile anuale cu forța de muncă au scăzut cu 10 % între anul 2008 și PA. Mai precis, cheltuielile cu forța de muncă au scăzut în mod semnificativ în anul 2009, cu aproape 20 % (datorită reducerii nivelului de ocupare a forței de muncă), iar apoi au crescut în anul 2010 cu 4 puncte procentuale și cu încă 5 puncte procentuale în cursul PA.
Tabelul 12
Cheltuielile anuale cu forța de muncă
Eșantion
2008
2009
2010
PA
Unități (EUR)
26 412 013
21 500 757
22 490 982
23 860 803
Indice (2008 = 100)
100
81
85
90
Sursă: răspunsurile la chestionar
(c) Rentabilitatea și randamentul investițiilor
(81)
În perioada examinată, rentabilitatea vânzărilor produsului similar efectuate de producătorii incluși în eșantion către clienți neafiliați de pe piața Uniunii, exprimată ca procentaj din vânzările nete, a scăzut de la profituri considerabile la pierderi semnificative. Mai exact, profiturile au scăzut de la 9,6 % în 2008 până la - 1,2 % în 2009 și s-au deteriorat și mai mult în 2010, când au scăzut până la - 7,8 %. Situația s-a îmbunătățit ușor în perioada de anchetă, când pierderile au fost de - 7,0 %.
Tabelul 13
Rentabilitatea și randamentul investițiilor
Eșantion
2008
2009
2010
PA
Rentabilitatea vânzărilor Uniunii
9,6 %
-1,2 %
-7,8 %
-7,0 %
Indice (2008 = 100)
100
-12
-81
-73
Randamentul investițiilor
23,9 %
-1,7 %
-9,4 %
-10,6 %
Indice (2008 = 100)
100
-7
-39
-44
Sursă: răspunsurile la chestionar
(82)
Randamentul investițiilor (denumit în continuare „RI”), exprimat ca profit în procente din valoarea contabilă netă a investițiilor, a urmat, în linii mari, evoluția rentabilității.
(d) Fluxul de numerar și capacitatea de a mobiliza capital
(83)
Fluxul de numerar net provenit din activitățile de exploatare a fost pozitiv în 2008, mai precis 9,3 milioane EUR. Acesta s-a îmbunătățit ușor în 2009, crescând până la 9,8 milioane EUR, dar s-a deteriorat în 2010, scăzând la doar 1,5 milioane EUR înainte de atinge valoarea negativă de - 4,6 milioane EUR în perioada de anchetă.
(84)
Nu au existat indicii potrivit cărora industria din Uniune ar fi întâmpinat dificultăți în privința mobilizării de capital, în special datorită faptului că unii dintre producători fac parte din grupuri mai mari.
Tabelul 14
Fluxul de numerar
Eșantion
2008
2009
2010
PA
Unități (EUR)
9 279 264
9 851 842
1 470 524
-4 662 347
Indice (2008 = 100)
100
106
16
-50
Sursă: răspunsurile la chestionar
(e) Investițiile
(85)
Investițiile anuale ale societăților incluse în eșantion în producerea produsului similar au scăzut în mod constant în timpul perioadei examinate. Cea mai pronunțată scădere, de 32 %, s-a produs în 2009, aceasta fiind urmată în 2010 de o scădere de 25 puncte procentuale și încă 8 puncte procentuale pe parcursul PA. Per total, investițiile anuale au scăzut de la 8,3 milioane EUR în 2008 la 2,9 milioane EUR în cursul PA.
Tabelul 15
Investiții nete
Eșantion
2008
2009
2010
PA
Unități (EUR)
8 309 731
5 658 145
3 579 323
2 946 383
Indice (2008 = 100)
100
68
43
35
Sursă: răspunsurile la chestionar
5. Concluzie privind prejudiciul
(86)
Analiza datelor macroeconomice indică faptul că producătorii din Uniune și-au diminuat considerabil producția și vânzările în cursul perioadei examinate. Aceasta a coincis cu o scădere a cererii pe piața Uniunii, prin urmare cu o ușoară scădere a cotei de piață a industriei Uniunii. Nivelul de utilizare a capacității a scăzut de la un nivel deja scăzut de 53 % în 2008 până la 30 % în cursul PA. Ocuparea forței de muncă a scăzut, de asemenea, cu 18 %.
(87)
În același timp, indicatorii microeconomici relevanți indică o deteriorare clară a situației economice a producătorilor din Uniune eșantionați. Evoluția prețurilor, rentabilitatea și randamentul investițiilor prezintă o imagine foarte negativă, scăzând de la nivelurile profitabile din 2008 până la pierderi importante în cursul PA. Fluxul de numerar a scăzut considerabil, de asemenea.
(88)
În lumina celor de mai sus, s-a concluzionat în mod provizoriu că industria din Uniune a suferit un prejudiciu important, în sensul articolului 3 alineatul (5) din regulamentul de bază.
E. LEGĂTURA DE CAUZALITATE
1. Introducere
(89)
În conformitate cu articolul 3 alineatele (6) și (7) din regulamentul de bază, Comisia a analizat dacă importurile care fac obiectul unui dumping au cauzat industriei din Uniune un prejudiciu care poate fi considerat important. S-au mai examinat și alți factori cunoscuți, în afara importurilor care fac obiectul unui dumping, care ar fi putut de asemenea să prejudicieze industria din Uniune, pentru a se garanta că eventualul prejudiciu cauzat de acești alți factori nu a fost atribuit importurilor care fac obiectul unui dumping.
2. Efectul importurilor care fac obiectul dumpingului
(90)
Între 2008 și PA, volumul importurilor de produs vizat care fac obiectul unui dumping a crescut cu 46 % pe o piață care s-a redus cu 40 %, ceea ce a dus la o creștere a cotei lor de piață de la 2 % la 5 %.
(91)
Creșterea importurilor de produs vizat care fac obiectul unui dumping din țările în cauză pe parcursul perioadei examinate a coincis cu o tendință de descreștere a tuturor indicatorilor de prejudiciu ai industriei din Uniune, cu excepția cotei de piață. Industria din Uniune a pierdut 38 % din vânzările sale în Uniune, iar prețurile de vânzare au scăzut cu 11 % din cauza presiunii exercitate de importurile la preț scăzut care au făcut obiectul unui dumping pe piața Uniunii.
(92)
Subcotarea semnificativă a prețurilor a împiedicat industria din Uniune să transfere creșterea costurilor de producție, fapt care a dus la o scădere a nivelurilor de rentabilitate care au fost negative pe parcursul PA.
(93)
Pe baza celor menționate anterior, s-a concluzionat în mod provizoriu că importurile la prețuri reduse, care au făcut obiectul unui dumping, provenite din Rusia și Turcia cauzează un prejudiciu material industriei din Uniune.
3. Efectul altor factori
3.1. Importurile din alte țări terțe
(94)
În timpul perioadei examinate, importurile din alte țări terțe, inclusiv din țările care fac obiectul măsurilor antidumping, au fost semnificative. Cota de piață totală a importurilor din alte țări decât Rusia și Turcia a scăzut între anul 2008 și PA de la 28 % la 23 %.
(95)
Tabelul următor arată evoluția volumelor de import, a prețurilor și a cotelor de piață din țările care fac obiectul măsurilor antidumping și din alte țări terțe, pe baza datelor Eurostat.
Tabelul 16
Importurile din alte țări
Țară
2008
2009
2010
PA
Țările care fac obiectul măsurilor antidumping
Volume (tone)
20 614
13 286
9 721
9 784
Cota de piață (%)
21
24
18
17
Preț mediu (EUR)
1 639
1 749
1 468
1 563
Alte țări terțe
Volume (tone)
6 705
2 844
4 093
3 608
Cota de piață (%)
7
5
7
6
Preț mediu (EUR)
2 279
2 962
2 319
2 925
Total pentru toate țările terțe, cu excepția Rusiei și a Turciei
Volume (tone)
27 319
16 131
13 814
13 392
Cota de piață (%)
28
29
25
23
Preț mediu (EUR)
1 796
1 963
1 720
1 930
(96)
Astfel cum reiese din tabelul de mai sus, importurile din cele opt țări care fac obiectul măsurilor antidumping au continuat să pătrundă pe piața Uniunii, deși cota lor de piață a scăzut de la 21 % în 2008 până la 17 % în cursul PA. Prețurile medii ale importurilor respective sunt, în general, mai scăzute decât cele ale importurilor care fac obiectul unui dumping din țările în cauză. Desigur, tabelul de mai sus, care se bazează pe date Eurostat, afișează prețurile CIF medii înainte de aplicarea taxelor. Cu toate acestea, chiar și în cazul în care se ia în considerare taxa antidumping, prețurile importurilor respective rămân scăzute și comparabile cu prețurile importurilor din Rusia și din Turcia și se situează cu mult sub media prețurilor practicate de către producătorii din Uniune.
(97)
Cu toate acestea, se admite faptul că produsul care face obiectul anchetei are multe tipuri diferite, iar o comparație a prețurilor medii totale s-ar putea să nu fie un indicator semnificativ. În același timp, se consideră că măsurile antidumping care sunt în prezent în vigoare elimină efectul prejudiciabil al importurilor respective.
(98)
În consecință, având în vedere scăderea cotei de piață a importurilor din țări care fac obiectul măsurilor, se concluzionează provizoriu că eventualul efect negativ al prețurilor scăzute ale acestor importuri nu este de natură să rupă legătura de cauzalitate dintre importurile care fac obiectul unui dumping din țările în cauză și prejudiciul suferit de industria din Uniune.
(99)
Cota de piață a importurilor din alte țări terțe a scăzut ușor pe parcursul perioadei examinate, de la 7 % în 2008 până la 6 % în cursul PA. Prețurile medii ale importurilor respective sunt, în general, mai ridicate decât cele ale importurilor care fac obiectul unui dumping din țările în cauză, dar sunt ușor mai scăzute decât prețurile medii practicate de producătorii din Uniune.
(100)
Chiar dacă este posibil ca o comparație a prețurilor medii generale să nu poată fi considerată un indicator semnificativ, având în vedere varietatea de tipuri de produse, ținând cont de tendința descendentă a acestor importuri, se concluzionează provizoriu că eventualul efect negativ al importurilor din alte țări terțe nu este de natură să rupă legătura de cauzalitate dintre importurile care fac obiectul unui dumping din țările în cauză și prejudiciul suferit de industria din Uniune.
3.2. Impactul diminuării pieței și al crizei economice
(101)
Criza financiară și economică din 2008/2009 este, după toate probabilitățile, motivul scăderii consumului de țevărie. Consumul a scăzut cu peste 40 % între 2008 și 2009 și a rămas la acest nivel scăzut pe tot restul perioadei examinate (deși a crescut ușor în perioada de anchetă). Dat fiind faptul că costurile fixe reprezintă până la 40 % din costurile de fabricație suportate de producătorii din Uniune, scăderea cererii, a vânzărilor și a producției a dus la creșterea considerabilă a costurilor de producție unitare. Aceasta are, în mod evident, un impact important asupra rentabilității industriei din Uniune.
(102)
Cu toate că se recunoaște faptul că e posibil ca scăderea producției să fi avut un impact asupra situației industriei din Uniune, în special în 2009 (când scăderea s-a produs, de fapt), se poate preconiza în mod rezonabil că industria din Uniune ar trebui să fie în mod normal în măsură să își crească prețurile, cel puțin pe termen mediu și lung, și să transfere creșterea costurilor în anii următori. Cu toate acestea, astfel cum demonstrează scăderea prețurilor la nivelul Uniunii, lucrurile nu s-au petrecut astfel și se consideră că motivul a fost subcotarea gravă exercitată de către importurile care fac obiectul unui dumping.
(103)
Date fiind circumstanțele de mai sus, se concluzionează provizoriu că eventualul efect negativ al reducerii cererii nu este de natură să rupă legătura de cauzalitate dintre prejudiciul suferit de industria din Uniune și importurile care fac obiectul unui dumping provenite din Rusia și Turcia.
4. Concluzie privind legătura de cauzalitate
(104)
În concluzie, importurile care fac obiectul unui dumping provenite din Rusia și Turcia au cauzat prejudiciul material suferit de industria din Uniune.
(105)
Au fost analizați și alți factori care ar fi putut cauza un prejudiciu industriei din Uniune. În această privință, s-a constatat că importurile din alte țări terțe, inclusiv din țări care fac obiectul măsurilor antidumping, și impactul reducerii cererii, deși este posibil să fi contribuit la prejudiciu, nu rup legătura de cauzalitate.
(106)
Pe baza analizei de mai sus, care a făcut în mod corect distincția și a separat efectele tuturor factorilor despre care se știe că au avut un efect asupra situației industriei din Uniune de efectul prejudiciabil al importurilor care fac obiectul unui dumping, se concluzionează în mod provizoriu că importurile care fac obiectul unui dumping din țările în cauză au cauzat un prejudiciu material industriei din Uniune în sensul articolului 3 alineatul (6) din regulamentul de bază.
F. INTERESUL UNIUNII
(107)
În conformitate cu articolul 21 din regulamentul de bază, Comisia a examinat dacă, în ciuda concluziilor provizorii privind dumpingul prejudiciabil, existau motive imperioase pentru a se ajunge la concluzia că nu era în interesul Uniunii să se adopte măsuri în acest caz special. Analiza interesului Uniunii s-a bazat pe aprecierea tuturor intereselor implicate, inclusiv cele ale industriei din Uniune, ale importatorilor și ale utilizatorilor produsului vizat.
1. Interesul industriei din Uniune
(108)
Se preconizează că, în cazul în care se instituie măsuri, scăderea prețurilor și pierderile se vor reduce, iar prețurile de vânzare practicate de industria din Uniune vor începe să se restabilească, având drept rezultat ameliorarea semnificativă a situației financiare a industriei din Uniune.
(109)
Pe de altă parte, dacă nu se instituie măsuri antidumping, este foarte probabil ca situația industriei din Uniune să continue să se degradeze. În acest caz, industria din Uniune ar continua, eventual, să piardă din cota de piață, neputând să se alinieze prețurilor pieței fixate de importurile care fac obiectul unui dumping din țările în cauză. Consecințele probabile ar implica reducerea în mod inutil a costurilor și închiderea instalațiilor de producție din Uniune, având ca rezultat pierderi semnificative de locuri de muncă.
(110)
Luând în considerare factorii de mai sus, se concluzionează provizoriu că instituirea de măsuri antidumping ar fi în interesul industriei din Uniune.
2. Interesul importatorilor neafiliați din Uniune
(111)
Astfel cum s-a menționat anterior, doar doi importatori neafiliați au colaborat în totalitate la prezenta anchetă, transmițând răspunsuri la chestionar. Numai o mică parte a cifrei de afaceri a acestor doi importatori s-a datorat revânzărilor produsului vizat. Prin urmare, se preconizează că impactul măsurilor ar fi minim.
3. Interesul utilizatorilor
(112)
Patru utilizatori au cooperat la prezenta procedură răspunzând la chestionar. Niciunul dintre aceștia nu importă produsul vizat din țările în cauză și toți au indicat faptul că eventualul impact al măsurilor nu ar fi semnificativ.
(113)
Ținând seama de faptul că niciun utilizator care importă din țările în cauză nu s-a manifestat și în lipsa unor informații care să indice contrariul, se poate concluziona în mod provizoriu că impactul măsurilor asupra rentabilității industriei utilizatorilor și a situației economice va fi destul de limitat.
4. Concluzie privind interesul Uniunii
(114)
În concluzie, se așteaptă ca instituirea de măsuri cu privire la importurile de produs vizat care fac obiectul unui dumping din Rusia și Turcia să ofere industriei din Uniune șansa de a-și îmbunătăți situația prin creșterea volumelor de vânzări, a prețurilor de vânzare și a profitului. Cu toate că anumite efecte negative pot să apară sub forma creșterii costurilor suportate de anumiți importatori, se preconizează că aceste efecte vor fi limitate.
(115)
Doi exportatori turci cooperanți au susținut că instituirea de măsuri împotriva unei țări exportatoare mici precum Turcia ar lăsa, practic, întreaga piață a Uniunii în mâinile câtorva producători, cu un impact negativ asupra mediului concurențial.
(116)
Se remarcă, în această privință, faptul că, de regulă, o taxă antidumping nu este menită să fie prohibitivă și să izoleze fluxurile comerciale din țările care fac obiectul anchetei. Instituirea de măsuri are scopul de a asigura condiții echitabile pentru diferiți participanți de pe piață. În același timp, trebuie subliniat faptul că pe piața Uniunii se află peste 20 de producători europeni, iar importurile din alte țări terțe sunt semnificative. În consecință, orice rezerve cu privire la mediul concurențial de pe piața Uniunii nu par a fi justificate.
(117)
Având în vedere cele menționate anterior, se concluzionează cu titlu provizoriu că nu există motive imperioase împotriva instituirii de măsuri provizorii asupra importurilor de produs vizat originar din Rusia și Turcia.
G. MĂSURI ANTIDUMPING PROVIZORII
(118)
Având în vedere concluziile la care s-a ajuns cu privire la dumping, prejudiciu, cauzalitate și interesul Uniunii, ar trebui să fie instituite măsuri provizorii privind importurile de produs vizat originar din Rusia și Turcia, pentru a preveni cauzarea unor alte prejudicii industriei din Uniune de către importurile care fac obiectul unui dumping.
1. Nivelul de eliminare a prejudiciului
(119)
Nivelul măsurilor provizorii instituite cu privire la importurile originare din țările în cauză ar trebui să fie suficient de ridicat pentru a elimina dumpingul, fără a depăși prejudiciul cauzat industriei din Uniune de importurile care fac obiectul unui dumping. Pentru a calcula valoarea taxei necesare pentru eliminarea efectelor practicilor de dumping prejudiciabile, se consideră că măsurile ar trebui să permită industriei din Uniune să își acopere costurile și să obțină, înainte de impozitare, profitul pe care l-ar obține în condiții normale de concurență, și anume în absența importurilor care fac obiectul unui dumping.
(120)
Dat fiind faptul că marjele de subcotare determinate sunt în toate cazurile mai mari decât marjele de dumping respective și că industria din Uniune a suferit pierderi în cursul perioadei de anchetă, orice nivel calculat de eliminare a prejudiciului ar fi întotdeauna, în mod intrinsec, mai mare. Prin urmare, s-a considerat că nu este necesară calcularea detaliată a nivelurilor prejudiciului.
2. Măsuri provizorii
(121)
Luând în considerare cele menționate mai sus, se consideră că, în conformitate cu articolul 7 alineatul (2) din regulamentul de bază, ar trebui să se instituie o taxă antidumping provizorie asupra importurilor de produs vizat originare din Rusia și Turcia, la cel mai scăzut nivel al marjei de dumping și al nivelului de eliminare a prejudiciului constatate, în conformitate cu regula celei mai reduse taxe, care reprezintă, în toate cazurile, marja de dumping.
(122)
Pentru Rusia, în absența cooperării producătorilor-exportatori din Rusia, marja de dumping la nivel național a fost calculată astfel cum se explică la considerentele 21-31 de mai sus.
(123)
Pentru Turcia, ținând seama de faptul că nivelul de cooperare a fost considerat ca fiind relativ scăzut, marja reziduală de dumping a fost stabilită pe baza unei metode rezonabile care să conducă la o marjă care este mai ridicată decât cea mai ridicată dintre marjele individuale ale celor trei societăți care au cooperat, astfel cum s-a explicat în considerentul 49 de mai sus.
(124)
Pe baza celor de mai sus, nivelurile propuse ale taxei sunt:
Țară
Societate
Taxă antidumping provizorie
Rusia
Toate societățile
23,8 %
Turcia
RSA
9,6 %
Sardogan
2,9 %
Unifit
12,1 %
Toate celelalte societăți
16,7 %
(125)
Nivelurile taxelor antidumping pentru fiecare societate, menționate în prezentul regulament, s-au stabilit pe baza constatărilor prezentei anchete. Prin urmare, ele reflectă situația constatată în cursul anchetei în legătură cu societățile respective. Aceste niveluri ale taxei (spre deosebire de taxa națională aplicabilă „tuturor celorlalte societăți”) se aplică astfel exclusiv importurilor de produse originare din țările în cauză și fabricate de societățile și, prin urmare, de entitățile juridice specifice menționate. Produsele importate fabricate de orice altă societate care nu este menționată în mod specific, cu nume și adresă, în dispozitivul prezentului regulament, inclusiv entitățile afiliate societăților menționate în mod specific, nu pot beneficia de aceste niveluri și sunt supuse nivelului taxei aplicabile „tuturor celorlalte societăți”.
(126)
Orice cerere de aplicare a acestor niveluri individuale ale taxei antidumping (de exemplu, în urma unei schimbări a denumirii entității sau a înființării unor noi entități de producție sau de vânzare) ar trebui să fie adresată imediat Comisiei (4) și să conțină toate informațiile relevante privind, în special, eventualele modificări ale activităților societății în ceea ce privește producția și vânzările interne și la export care rezultă, de exemplu, în urma acestei schimbări a denumirii sau în urma modificării respective a entităților de producție și de vânzare. Regulamentul va fi modificat, după caz, prin actualizarea listei societăților care beneficiază de niveluri individuale ale taxei.
(127)
Pentru a asigura o aplicare corespunzătoare a taxei antidumping, nivelul taxei pentru toate celelalte societăți ar trebui să se aplice nu numai producătorilor-exportatori care nu cooperează, ci și acelor producători care nu au realizat exporturi către Uniune în decursul PA.
H. DISPOZIȚIE FINALĂ
(128)
În interesul unei bune administrări, ar trebui să se stabilească o perioadă în decursul căreia părțile interesate care s-au făcut cunoscute în termenul specificat în avizul de deschidere să își poată prezenta în scris punctele de vedere și să poată solicita o audiere. În afară de aceasta, trebuie să se precizeze că respectivele concluzii privind instituirea de taxe adoptate în sensul prezentului regulament sunt provizorii și pot fi reexaminate pentru instituirea oricăror măsuri definitive,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
Articolul 1
(1) Se instituie o taxă antidumping provizorie la importurile de accesorii de țevărie (altele decât accesoriile turnate, flanșele și accesoriile filetate), din fier sau oțel (cu excepția oțelului inoxidabil), având diametrul exterior de maximum 609,6 mm, de tipul celor utilizate pentru sudarea cap la cap sau în alte scopuri, încadrate în prezent la codurile NC ex 7307 93 11, ex 7307 93 19 și ex 7307 99 80 (codurile TARIC 7307931191, 7307931193, 7307931194, 7307931195, 7307931199, 7307931991, 7307931993, 7307931994, 7307931995, 7307931999, 7307998092, 7307998093, 7307998094, 7307998095 și 7307998098) și originare din Rusia și Turcia.
(2) Nivelul taxei antidumping provizorii aplicabil prețului net franco frontiera Uniunii, înainte de vămuire, al produselor descrise la alineatul (1) și fabricate de societățile menționate în continuare se stabilește după cum urmează:
Țară
Societate
Taxă antidumping provizorie
Cod adițional TARIC
Rusia
Toate societățile
23,8 %
-
Turcia
RSA Tesisat Malzemeleri San ve Ticaret AȘ, Küçükköy, Istanbul
9,6 %
B295
SARDOĞAN Endüstri ve Ticaret, Kurtköy Pendik, Istanbul
2,9 %
B296
UNIFIT Boru Baglanti Elemanlari Ltd Sti, Tuzla, Istanbul
12,1 %
B297
Toate celelalte societăți
16,7 %
B999
(3) Punerea în liberă circulație în Uniune a produsului menționat la alineatul (1) este condiționată de depunerea unei garanții echivalente cu valoarea taxei provizorii.
(4) Cu excepția cazului în care se prevede altfel, se aplică dispozițiile în vigoare în materie de taxe vamale.
Articolul 2
Fără a aduce atingere articolului 20 din Regulamentul (CE) nr. 1225/2009, părțile interesate pot solicita să fie informate cu privire la faptele și considerentele esențiale pe baza cărora a fost adoptat prezentul regulament, își pot prezenta în scris punctele de vedere și pot înainta o cerere pentru a fi audiate de către Comisie, în termen de o lună de la data intrării în vigoare a prezentului regulament.
În conformitate cu articolul 21 alineatul (4) din Regulamentul (CE) nr. 1225/2009, părțile în cauză pot prezenta observații privind aplicarea prezentului regulament în termen de o lună de la data intrării în vigoare a acestuia.
Articolul 3
Prezentul regulament intră în vigoare în ziua următoare datei publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Articolul 1 din prezentul regulament se aplică pe o perioadă de șase luni.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Bruxelles, 30 iulie 2012.