VERORDNUNG (EU) Nr. 493/2010 DES RATES
vom 7. Juni 2010
zur Änderung der Verordnung (EG) Nr. 234/2004 über bestimmte restriktive Maßnahmen gegen Liberia
DER RAT DER EUROPÄISCHEN UNION -
gestützt auf den Vertrag über die Arbeitsweise der Europäischen Union, insbesondere auf Artikel 215,
gestützt auf den Beschluss 2010/129/GASP des Rates vom 1. März 2010 zur Änderung des Gemeinsamen Standpunkts 2008/109/GASP über restriktive Maßnahmen gegen Liberia (1),
auf gemeinsamen Vorschlag der Hohen Vertreterin der Union für Außen- und Sicherheitspolitik und der Europäischen Kommission,
in Erwägung nachstehender Gründe:
(1)
Der Gemeinsame Standpunkt 2004/137/GASP des Rates vom 10. Februar 2004 über restriktive Maßnahmen gegen Liberia (2) sah die Umsetzung der in der Resolution 1521 (2003) des VN-Sicherheitsrates festgelegten Maßnahmen vor, einschließlich eines Embargos für technische Unterstützung im Zusammenhang mit militärischen Aktivitäten. Darüber hinaus sah er auch ein Embargo für Finanzhilfen im Zusammenhang mit militärischen Aktivitäten vor. Gemäß diesem Gemeinsamen Standpunkt wurde mit der Verordnung (EG) Nr. 234/2004 des Rates (3) die Bereitstellung von technischer Unterstützung, Finanzierungen oder Finanzhilfen im Zusammenhang mit militärischen Aktivitäten für Personen, Organisationen oder Einrichtungen in oder zur Verwendung in Liberia generell untersagt.
(2)
Am 12. Februar 2008 nahm der Rat den Gemeinsamen Standpunkt 2008/109/GASP (4) an, in dem diese Maßnahmen bestätigt und zusammen mit anderen einschlägigen Maßnahmen in einem einzigen Rechtsakt konsolidiert wurden.
(3)
Am 17. Dezember 2009 nahm der VN-Sicherheitsrat die Resolution 1903 (2009) an, mit der die restriktiven Maßnahmen der Vereinten Nationen betreffend Rüstungsgüter und sonstiges Wehrmaterial wie auch die Bereitstellung von technischer Unterstützung, Finanzierungen und Finanzhilfen im Zusammenhang mit militärischen Aktivitäten dahingehend geändert wurden, dass die Anwendung dieser restriktiven Maßnahmen auf in Liberia tätige nichtstaatliche Organisationen und Personen beschränkt wurde. Gemäß dieser Resolution wurde der Gemeinsame Standpunkt 2008/109/GASP durch den Beschluss 2010/129/GASP geändert.
(4)
Die Verordnung (EG) Nr. 234/2004 sollte entsprechend geändert werden.
(5)
Bei jeglicher Verarbeitung personenbezogener Daten natürlicher Personen im Rahmen dieser Verordnung sollten die Verordnung (EG) Nr. 45/2001 des Europäischen Parlaments und des Rates vom 18. Dezember 2000 zum Schutz natürlicher Personen bei der Verarbeitung personenbezogener Daten durch die Organe und Einrichtungen der Gemeinschaft und zum freien Datenverkehr (5) und die Richtlinie 95/46/EG des Europäischen Parlaments und des Rates vom 24. Oktober 1995 zum Schutz natürlicher Personen bei der Verarbeitung personenbezogener Daten und zum freien Datenverkehr (6) beachtet werden -
HAT FOLGENDE VERORDNUNG ERLASSEN:
Artikel 1
Die Verordnung (EG) Nr. 234/2004 wird wie folgt geändert:
1.
Artikel 1 erhält folgende Fassung:
„Artikel 1
Im Sinne dieser Verordnung bezeichnet der Ausdruck
a)
‚technische Unterstützung‘ jede technische Hilfe in Verbindung mit Reparaturen, Entwicklung, Herstellung, Montage, Erprobung, Wartung oder jeder anderen technischen Dienstleistung; die technische Unterstützung kann beispielsweise in Form von Unterweisung, Beratung, Ausbildung, Weitergabe von praktischen Kenntnissen oder Fähigkeiten oder in Form von Beratungsleistungen erfolgen. Technische Unterstützung schließt auch mündliche Formen der Unterstützung ein;
b)
‚Sanktionsausschuss‘ den gemäß Absatz 21 der Resolution des VN-Sicherheitsrates 1521 (2003) eingesetzten Ausschuss.“
2.
Artikel 2 erhält folgende Fassung:
„Artikel 2
Es ist untersagt,
a)
technische Unterstützung im Zusammenhang mit militärischen Aktivitäten und der Bereitstellung, Herstellung, Instandhaltung und Verwendung von Rüstungsgütern und zugehörigen Gütern jeglicher Art, einschließlich Waffen und Munition, Militärfahrzeugen und -ausrüstung, paramilitärischer Ausrüstung und entsprechender Ersatzteile, unmittelbar oder mittelbar für nichtstaatliche Personen, Organisationen oder Einrichtungen in Liberia oder zur Verwendung in Liberia zu leisten;
b)
Finanzmittel oder Finanzhilfen im Zusammenhang mit militärischen Aktivitäten, insbesondere Zuschüsse, Darlehen und Ausfuhrkreditversicherungen für den Verkauf, die Lieferung, die Weitergabe oder die Ausfuhr von Rüstungsgütern und zugehörigen Gütern oder für die Erbringung von damit verbundener technischer Hilfe mittelbar oder unmittelbar für nichtstaatliche Personen, Organisationen oder Einrichtungen in Liberia oder zur Verwendung in Liberia bereitzustellen, oder
c)
wissentlich und vorsätzlich an Aktivitäten, deren Zweck oder Wirkung in der Umgehung der unter Buchstabe a oder b genannten Verbote besteht, teilzunehmen.“
3.
Artikel 3 erhält folgende Fassung:
„Artikel 3
(1) Abweichend von Artikel 2 können die auf den in Anhang I aufgeführten Internetseiten genannten zuständigen Behörden des Mitgliedstaats, in dem der Dienstleistungserbringer niedergelassen ist, die Bereitstellung folgender Unterstützung genehmigen:
a)
technische Unterstützung lediglich zur Unterstützung oder zur Verwendung durch VN-Missionen in Liberia oder
b)
technische Unterstützung im Zusammenhang mit nichtletalem militärischem Gerät, das ausschließlich für humanitäre Zwecke oder Schutzzwecke bestimmt ist, sofern der betreffende Mitgliedstaat den Sanktionsausschuss vorab über die Bereitstellung solcher Unterstützung unterrichtet hat. Diese Notifizierungen müssen alle relevanten Informationen, gegebenenfalls auch über Endnutzer, geplante Liefertermine und Transportwege, enthalten.
(2) Beschlüsse über Genehmigungsanträge werden fallweise von den zuständigen Behörden gefasst, wobei alle sachdienlichen Erwägungen berücksichtigt werden, einschließlich der im Gemeinsamen Standpunkt 2008/944/GASP des Rates vom 8. Dezember 2008 betreffend gemeinsame Regeln für die Kontrolle der Ausfuhr von Militärtechnologie und Militärgütern (7) festgelegten Kriterien. Die zuständigen Behörden schreiben Schutzmaßnahmen zur Verhinderung des Missbrauchs solcher Genehmigungen vor und treffen gegebenenfalls Vorkehrungen für die Rückführung von gelieferten Rüstungsgütern und zugehörigen Gütern.
(3) Für bereits durchgeführte Maßnahmen werden keine Genehmigungen erteilt.
4.
Artikel 4 erhält folgende Fassung:
„Artikel 4
Natürliche oder juristische Personen, Organisationen oder Einrichtungen, die beabsichtigen, der Regierung Liberias irgendeine Hilfe im Zusammenhang mit militärischen Aktivitäten nach Artikel 1 zu leisten, sind verpflichtet, zuvor die auf den in Anhang I aufgeführten Internetseiten genannten zuständigen Behörden des Mitgliedstaats, in dem sie ihren Sitz oder ihre Niederlassung haben, darüber zu informieren. Diese Informationen müssen alle relevanten Angaben, gegebenenfalls auch über Endnutzer, geplante Liefertermine und Transportwege, enthalten. Unmittelbar nach Erhalt der einschlägigen Informationen unterrichtet der betreffende Mitgliedstaat den Sanktionsausschuss darüber.“
Artikel 2
Diese Verordnung tritt am Tag nach ihrer Veröffentlichung im Amtsblatt der Europäischen Union in Kraft.
Diese Verordnung ist in allen ihren Teilen verbindlich und gilt unmittelbar in jedem Mitgliedstaat.
Geschehen zu Luxemburg am 7. Juni 2010.
REGULAMENTUL (UE) NR. 493/2010 AL CONSILIULUI
din 7 iunie 2010
de modificare a Regulamentului (CE) nr. 234/2004 de impunere a unor măsuri restrictive împotriva Liberiei
CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 215,
având în vedere Decizia 2010/129/PESC a Consiliului din 1 martie 2010 de modificare a Poziției comune 2008/109/PESC privind măsuri restrictive împotriva Liberiei (1),
având în vedere propunerea comună a Înaltului Reprezentant al Uniunii pentru afaceri externe și politica de securitate și a Comisiei Europene,
întrucât:
(1)
Poziția comună 2004/137/PESC a Consiliului din 10 februarie 2004 privind măsuri restrictive împotriva Liberiei (2) prevede punerea în aplicare a măsurilor stabilite în Rezoluția 1521 (2003) a Consiliului de Securitate al Organizației Națiunilor Unite, inclusiv interzicerea acordării de asistență tehnică în domeniul activităților militare. Aceasta prevede, de asemenea, interzicerea acordării de asistență financiară pentru activități militare. În temeiul poziției comune menționate anterior, Regulamentul (CE) nr. 234/2004 al Consiliului (3) impune o interdicție generală privind furnizarea de asistență tehnică, fonduri sau asistență financiară pentru activități militare către orice persoană, entitate sau organism din Liberia sau pentru utilizarea în această țară.
(2)
La 12 februarie 2008, Consiliul a adoptat Poziția comună 2008/109/PESC (4) care a confirmat respectivele măsuri și le-a consolidat împreună cu alte măsuri relevante într-un singur act juridic.
(3)
La 17 decembrie 2009, Consiliul de Securitate al ONU a adoptat Rezoluția 1903 (2009), care a modificat măsurile restrictive ale ONU privind armele și materialele conexe și privind furnizarea de asistență, consiliere și instruire legată de activități militare, limitând efectul respectivelor măsuri restrictive la entitățile neguvernamentale și persoanele care desfășoară activități pe teritoriul Liberiei. În temeiul respectivei rezoluții, Poziția comună 2008/109/PESC a fost modificată prin Decizia 2010/129/PESC.
(4)
Regulamentul (CE) nr. 234/2004 ar trebui să fie modificat în consecință.
(5)
Orice prelucrare a datelor cu caracter personal ale persoanelor fizice în temeiul prezentului regulament ar trebui să fie conformă cu Regulamentul (CE) nr. 45/2001 al Parlamentului European și al Consiliului din 18 decembrie 2000 privind protecția persoanelor fizice cu privire la prelucrarea datelor cu caracter personal de către instituțiile și organele comunitare și privind libera circulație a acestor date (5) și cu Directiva 95/46/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 24 octombrie 1995 privind protecția persoanelor fizice în ceea ce privește prelucrarea datelor cu caracter personal și libera circulație a acestor date (6),
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
Articolul 1
Regulamentul (CE) nr. 234/2004 se modifică după cum urmează:
1.
Articolul 1 se înlocuiește cu următorul text:
„Articolul 1
În sensul prezentului regulament, se aplică următoarele definiții:
(a)
«asistență tehnică» înseamnă orice tip de asistență tehnică pentru reparații, dezvoltare, fabricare, montare, testare, întreținere sau pentru orice alte servicii tehnice, care poate apărea sub forme precum: instruirea, consilierea, formarea, transmiterea de cunoștințe sau calificări profesionale sau servicii de consultanță. Asistența tehnică include acordarea pe cale verbală a asistenței;
(b)
«Comitetul pentru sancțiuni» înseamnă comitetul instituit în temeiul alineatului (21) din Rezoluția 1521 (2003) a Consiliului de Securitate al ONU.”
2.
Articolul 2 se înlocuiește cu următorul text:
„Articolul 2
Se interzice:
(a)
acordarea de asistență tehnică legată de activitățile militare, inclusiv de livrarea, fabricarea, întreținerea și utilizarea armelor și a materialelor conexe de orice tip, inclusiv armamentele și munițiile, vehiculele și echipamentele militare, echipamentele paramilitare și piesele de schimb pentru acestea, direct sau indirect, oricărei persoane ori entități neguvernamentale sau organism neguvernamental din Liberia sau în scopul utilizării în această țară;
(b)
acordarea de finanțare sau asistență financiară în legătură cu activitățile militare, inclusiv subvenții, împrumuturi și asigurarea creditelor la export, cu ocazia vânzării, furnizării, transferului sau exportului de arme și de materiale conexe sau a furnizării de asistență tehnică aferentă, direct sau indirect, oricăror persoane, entități sau organisme neguvernamentale din Liberia sau în scopul utilizării în această țară; sau
(c)
participarea, cu bună știință și intenționat, la activități care au ca obiect sau efect eludarea interdicțiilor menționate la literele (a) sau (b).”
3.
Articolul 3 se înlocuiește cu următorul text:
„Articolul 3
(1) Prin derogare de la articolul 2, autoritățile competente, indicate pe paginile de internet enumerate în anexa I, ale statului membru în care este stabilit prestatorul de servicii pot autoriza furnizarea:
(a)
de asistență tehnică destinată exclusiv sprijinirii misiunii Organizației Națiunilor Unite în Liberia sau utilizării de către aceasta; sau
(b)
de asistență tehnică privind echipamentul neletal destinat exclusiv utilizării în scop umanitar sau de protecție, cu condiția ca statul membru respectiv să fi notificat anticipat Comitetului pentru sancțiuni furnizarea acestui tip de asistență tehnică. Aceste notificări trebuie să conțină toate informațiile pertinente, inclusiv, în cazurile în care este necesar, utilizatorul final, data propusă a livrării și itinerarul transporturilor.
(2) Deciziile privind cererile de autorizare se iau de către autoritățile competente de la caz la caz, fiind luate în considerare toate aspectele relevante, inclusiv criteriile stabilite de Poziția comună 2008/944/PESC a Consiliului din 8 decembrie 2008 de definire a normelor comune care reglementează controlul exporturilor de tehnologie și echipament militar (7). Autoritățile competente solicită măsuri de protecție împotriva utilizării abuzive a acestui tip de autorizații și, după caz, adoptă dispoziții pentru repatrierea armelor și a materialelor conexe furnizate.
(3) Nu se acordă autorizații pentru activități care s-au desfășurat deja.
4.
Articolul 4 se înlocuiește cu următorul text:
„Articolul 4
Persoanele fizice și juridice, entitățile și organele care intenționează să furnizeze guvernului Liberiei orice fel de asistență în legătură cu activitățile militare, astfel cum se precizează la articolul 1, informează în prealabil autoritatea competentă, astfel cum este indicată pe paginile de internet enumerate în anexa I, din statul membru în care își au reședința sau în care sunt stabiliți. Astfel de notificări trebuie să conțină toate informațiile pertinente, inclusiv, în cazurile în care este necesar, utilizatorul final, data propusă a livrării și itinerarul transporturilor. Statul membru respectiv transmite Comitetului de sancțiuni informațiile relevante, imediat după primirea acestora.”
Articolul 2
Prezentul regulament intră în vigoare în ziua următoare datei publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Luxemburg, 7 iunie 2010.