VERORDNUNG (EU) Nr. 883/2011 DER EUROPÄISCHEN ZENTRALBANK
vom 25. August 2011
zur Änderung der Verordnung (EG) Nr. 25/2009 über die Bilanz des Sektors der monetären Finanzinstitute (EZB/2008/32)
(EZB/2011/12)
DER EZB-RAT -
gestützt auf Artikel 5 der Satzung des Europäischen Systems der Zentralbanken und der Europäischen Zentralbank,
gestützt auf die Verordnung (EG) Nr. 2533/98 des Rates vom 23. November 1998 über die Erfassung statistischer Daten durch die Europäische Zentralbank (1), insbesondere auf Artikel 5 Absatz 1 und Artikel 6 Absatz 4,
gestützt auf die Stellungnahme der Europäischen Kommission (2),
in Erwägung nachstehender Gründe:
(1)
Die Richtlinie 2009/110/EG des Europäischen Parlaments und des Rates vom 16. September 2009 über die Aufnahme, Ausübung und Beaufsichtigung der Tätigkeit von E-Geld-Instituten, zur Änderung der Richtlinien 2005/60/EG und 2006/48/EG sowie zur Aufhebung der Richtlinie 2000/46/EG (3) gestattete auch nicht als Kreditinstitut zugelassenen juristischen Personen die Ausgabe von elektronischem Geld.
(2)
Deshalb sowie zur weiteren Erfassung statistischer Daten über den Sektor der monetären Finanzinstitute (MFI) bezüglich E-Geld-Instituten, deren Hauptfunktion in der Ausübung finanzieller Mittlertätigkeiten in Form der Ausgabe von elektronischem Geld besteht, ist es erforderlich, die Definition der MFI zu ändern und dementsprechend auch die Definitionen der Begriffe „E-Geld-Institut“ und „elektronisches Geld“ in dieser Verordnung dem neuen Stand anzupassen. E-Geld-Institute im MFI-Sektor sollten unter der Kategorie „andere MFI“ erfasst werden.
(3)
Durch die Änderungen der Definition des Begriffs „E-Geld-Institute“ und der für diese geltenden Anforderungen gemäß Richtlinie 2009/110/EG sind die Bestimmungen der Verordnung (EG) Nr. 25/2009 der Europäischen Zentralbank (EZB/2008/32) (4) über Ausnahmeregelungen hinsichtlich der Berichtsanforderungen an E-Geld-Institute überholt, weshalb die betreffenden Vorschriften der Verordnung (EG) Nr. 25/2009 (EZB/2008/32) gestrichen werden sollten.
(4)
Die Leitlinien für eine einheitliche Definition europäischer Geldmarktfonds („guidelines on a common definition of European money market funds“), die am 19. Mai 2010 durch den Ausschuss der europäischen Wertpapierregulierungsbehörden (CESR), den Vorgänger der Europäischen Wertpapier- und Marktaufsichtsbehörde, erlassen wurden, zielen darauf ab, den Anlegerschutz zu verbessern, indem Kriterien aufgestellt werden, die auf Fonds, die sich als Geldmarktfonds vermarkten möchten, anzuwenden sind und als Empfehlung an die europäischen nationalen Gesetzgeber im Bereich des Aufsichtsrechts dienen. Vor diesem Hintergrund ist es angemessen, für die statistischen Zwecke des Europäischen Systems der Zentralbanken entsprechende neue Identifikationskriterien für Geldmarktfonds in die Verordnung (EG) Nr. 25/2009 (EZB/2008/32) aufzunehmen, damit die Gruppe der Geldmarktfonds mit den Identifikationskriterien in Einklang steht, die voraussichtlich gemäß den vorgenannten CESR-Leitlinien zu aufsichtsrechtlichen Zwecken Anwendung finden werden. Gleichzeitig zielt diese Änderung darauf ab, die Markttransparenz zu erhöhen und die Managementberichterstattung über Fonds zu erleichtern -
HAT FOLGENDE VERORDNUNG ERLASSEN:
Artikel 1
Die Verordnung (EG) Nr. 25/2009 (EZB/2008/32) wird wie folgt geändert:
1.
Artikel 1 wird wie folgt geändert:
a)
Der erste Gedankenstrich wird durch Folgendes ersetzt:
„-
‚monetäres Finanzinstitut‘ (MFI) bezeichnet ein gebietsansässiges Unternehmen aus einem der folgenden Sektoren:
i)
Zentralbanken;
ii)
Kreditinstitute gemäß Artikel 4 Absatz 1 der Richtlinie 2006/48/EG;
iii)
sonstige MFIs, d. h. 1. andere Finanzinstitute, deren Geschäftstätigkeit darin besteht, i) Einlagen bzw. Einlagensubstitute im engeren Sinne von anderen Rechtssubjekten als MFIs entgegenzunehmen und ii) Kredite auf eigene Rechnung, zumindest im wirtschaftlichen Sinne, zu gewähren und/oder Investitionen in Wertpapieren vorzunehmen oder 2. diejenigen E-Geld-Institute, deren Hauptfunktion darin besteht, finanzielle Mittlertätigkeiten in Form der Ausgabe von elektronischem Geld auszuüben;
iv)
Geldmarktfonds im Sinne von Artikel 1a.
Hinsichtlich des vorstehenden Kriteriums unter Ziffer iii Nr. 1 Ziffer i bestimmt sich ihre Zuordnung zu MFIs nach der Substitutionsfähigkeit zwischen den von anderen MFIs emittierten Finanzinstrumenten und den bei Kreditinstituten platzierten Einlagen, sofern sie das Kriterium unter Ziffer iii Nr. 1 Ziffer ii erfüllen,“.
b)
Der achte Gedankenstrich wird durch Folgendes ersetzt:
„-
‚E-Geld-Institut‘ und ‚elektronisches Geld‘ bezeichnen ein E-Geld-Institut und elektronisches Geld (nachfolgend ‚E-Geld‘) im Sinne von Artikel 2 Absatz 1 und Artikel 2 Absatz 2 der Richtlinie 2009/110/EG des Europäischen Parlaments und des Rates (5),
2.
Der folgende Artikel 1a wird eingefügt:
„Artikel 1a
Ausweis von Geldmarktfonds
Als Geldmarktfonds im Sinne dieses Rechtsaktes sind diejenigen Organismen für gemeinsame Anlagen in Wertpapieren zu behandeln, soweit sie:
a)
das Anlageziel verfolgen, das Kapital des Fonds zu erhalten und Erträge im Einklang mit den Zinsen für Geldmarktinstrumente zu erwirtschaften;
b)
in Geldmarktinstrumente, die den in der Richtlinie 2009/65/EG des Europäischen Parlaments und des Rates vom 13. Juli 2009 zur Koordinierung der Rechts- und Verwaltungsvorschriften betreffend bestimmte Organismen für gemeinsame Anlagen in Wertpapieren (OGAW) (6) niedergelegten Kriterien genügen, oder in Einlagen bei Kreditinstituten investieren oder alternativ sicherstellen, dass die Liquidität und Bewertung des Portfolios, in das sie investieren, nach gleichwertigen Regeln beurteilt wird;
c)
sicherstellen, dass die Geldmarktinstrumente, in die sie investieren, nach den Feststellungen der Verwaltungsgesellschaft von hoher Qualität sind. Die Qualität der Geldmarktinstrumente wird unter anderem unter Berücksichtigung der folgenden Faktoren bestimmt:
-
die Kreditqualität des Geldmarktinstruments,
-
die Art der Veranlagungsklasse, der das Geldmarktinstrument zuzurechnen ist,
-
für strukturierte Finanzprodukte: das operationelle Risiko und das Gegenpartei-Risiko, die den Geschäftsabläufen mit strukturierten Finanzprodukten immanent sind,
-
das Liquiditätsprofil;
d)
sicherstellen, dass ihr Fondsvermögen eine gewichtete durchschnittliche Zinsbindungsdauer (Weighted Average Maturity, WAM) von nicht mehr als sechs Monaten und eine gewichtete durchschnittliche Restlaufzeit (Weighted Average Life, WAL) von nicht mehr als zwölf Monaten aufweist;
e)
täglich den Nettovermögenswert angeben und den Preis ihrer Anteile berechnen, mit täglicher Ausgabe und Rücknahme von Anteilen;
f)
Anlagen in Wertpapiere auf solche mit einer Restlaufzeit von bis zu zwei Jahren bis zur rechtlichen Kapitaltilgung beschränken, vorausgesetzt, der Zeitraum bis zur nächsten Zinsanpassung beträgt maximal 397 Tage; Wertpapiere mit variablem Zinssatz sollten sich hierbei an der Geldmarktrate oder dem Geldmarktindex orientieren;
g)
Anlagen in andere Organismen für gemeinsame Anlagen in Wertpapieren auf solche beschränken, die der Definition der Geldmarktfonds entsprechen;
h)
weder direkt noch indirekt - auch nicht über Derivate - in Aktien oder in Rohstoffe investieren und Derivate nur im Hinblick auf die Geldmarktfondsstrategie einsetzen. Derivate, die ein Währungsrisiko beinhalten, dürfen nur zu Absicherung eingesetzt werden. Veranlagungen in Wertpapiere, die nicht auf die Fondswährung lauten, sind zulässig, wenn das Währungsrisiko zur Gänze abgesichert wird;
i)
einen konstanten oder fluktuierenden Nettovermögenswert haben.
3.
In Artikel 8 wird Absatz 4 gestrichen.
4.
Unbeschadet von Artikel 2 dieser Verordnung erhält Anhang I, Teil 1 Abschnitt 2 folgende Fassung:
„Abschnitt 2:
Beschreibungen der Einordnungskriterien für Geldmarktfonds
Für die Zwecke von Artikel 1a dieser Verordnung gilt:
a)
Die Kreditqualität eines Geldmarktinstruments ist von hoher Qualität, wenn es von jeder anerkannten Ratingagentur, die dieses Instrument bewertet hat, mit einem der zwei höchsten Kurzfrist-Kreditratings bewertet wurde bzw., falls kein Rating für das Instrument vorliegt, wenn es von gleichwertiger Qualität gemäß der Beurteilung des internen Ratingverfahrens der Verwaltungsgesellschaft ist. Unterteilt eine anerkannte Ratingagentur ihr höchstes Kurzfrist-Rating in zwei Kategorien, so sind diese beiden Ratings als eine einzige Kategorie und somit als das höchste erhältliche Rating anzusehen;
b)
der Geldmarktfonds kann, abweichend von den in Buchstabe a niedergelegten Anforderungen, Staatsanleihen halten, die zumindest ‚investment grade‘-Rating aufweisen, wobei der Begriff ‚Staatsanleihen‘ Geldmarktinstrumente bezeichnet, die von einer zentralstaatlichen, regionalen oder lokalen Gebietskörperschaft oder der Zentralbank eines Mitgliedstaates, der EZB, der Europäischen Union oder der Europäischen Investitionsbank begeben oder garantiert werden;
c)
Die Berechnung der gewichteten durchschnittlichen Restlaufzeit von Wertpapieren, einschließlich strukturierter Finanzinstrumente basiert auf der Restlaufzeit der Geldmarktinstrumente bis zum rechtlichen Kapitaltilgungszeitpunkt. Enthält ein Finanzinstrument jedoch eine Verkaufsoption, so kann der Tag der Ausübung der Option nur dann anstelle des Kapitaltilgungszeitpunktes verwendet werden, wenn nachstehende Bedingungen zu jeder Zeit erfüllt sind:
-
die Verkaufsoption kann von der Verwaltungsgesellschaft zum Ausübungszeitpunkt uneingeschränkt ausgeübt werden;
-
der Ausübungspreis der Verkaufsoption ist nahe dem erwarteten Wert des Finanzinstruments zum nächsten Ausübungszeitpunkt;
-
die Anlagestrategie des Geldmarktfonds impliziert eine hohe Wahrscheinlichkeit, dass die Verkaufsoption zum nächsten Ausübungszeitpunkt ausgeübt wird;
d)
für die Berechnung der gewichteten durchschnittlichen Restlaufzeit und der gewichteten durchschnittlichen Zinsbindungsdauer ist der Einfluss von Finanzderivaten, Einlagen und effizienter Portfolioverwaltungstechniken zu berücksichtigen;
e)
‚gewichtete durchschnittliche Zinsbindungsdauer‘ (WAM) bezeichnet die durchschnittliche Zeit bis zur Fälligkeit aller in dem Fonds enthaltenen Wertpapiere, welche entsprechend den relativen Beständen an den einzelnen Instrumenten gewichtet sind, unter der Annahme, dass diese Fälligkeit bei einem Finanzinstrument mit variablem Zinssatz die Zeitspanne bis zur nächsten Anpassung an den Geldmarktzinssatz ist und nicht jene bis zur Kapitaltilgung. In der Praxis dient die gewichtete durchschnittliche Zinsbindungsdauer dazu, die Sensitivität eines Geldmarktfonds für Änderungen der Geldmarktzinsen zu erfassen;
f)
‚gewichtete durchschnittliche Restlaufzeit‘ (WAL) bezeichnet die gewichtete durchschnittliche Restlaufzeit aller Wertpapiere eines Investmentfonds bis zum Kapitaltilgungszeitpunkt, ohne Berücksichtigung der Zinsen und ohne Diskont. Anders als bei der Berechnung der gewichteten durchschnittlichen Zinsbindungsdauer erlaubt es die Berechnung der gewichteten durchschnittlichen Restlaufzeit für Wertpapiere mit variablem Zinssatz und für strukturierte Finanzinstrumente nicht, auf die Termine der Anpassung an den Geldmarktzinssatz abzustellen; stattdessen ist ausschließlich auf die ausgewiesene Endfälligkeit des Wertpapiers abzustellen. Die gewichtete durchschnittliche Restlaufzeit dient dazu, das Kreditrisiko zu erfassen, da das Kreditrisiko umso höher ist, je später die Rückzahlung des Kapitalwerts erfolgt. Die gewichtete durchschnittliche Restlaufzeit dient auch der Beschränkung des Liquiditätsrisikos;
g)
‚Geldmarktinstrumente‘ bezeichnet üblicherweise am Geldmarkt gehandelte Instrumente, die liquide sind und deren Wert jederzeit genau festgestellt werden kann;
h)
‚Verwaltungsgesellschaft‘ bezeichnet eine Gesellschaft, deren gewöhnliches Geschäft die Verwaltung des Portfolios eines Geldmarktfonds ist.“
Artikel 2
Übergangsregelung
Die nationalen Zentralbanken (NZBen) können die statistischen Daten der in ihren Mitgliedstaaten ansässigen Geldmarktfonds im Sinne des bisherigen Abschnitts 2 von Teil 1 des Anhangs I der Verordnung (EG) Nr. 25/2009 (EZB/2008/32) bis spätestens 31. Januar 2012 weiterhin gemäß der Verordnung (EG) Nr. 25/2009 (EZB/2008/32) erfassen. Sie teilen ihre Entscheidung, diese Übergangsregelung anzuwenden, allen betroffenen Geldmarktfonds mit. Die NZBen beginnen spätestens am 1. Februar 2012 mit der Erhebung der statistischen Daten von Geldmarktfonds gemäß Artikel 1a der Verordnung (EG) Nr. 25/2009 (EZB/2008/32).
Artikel 3
Diese Verordnung tritt am zwanzigsten Tag nach ihrer Veröffentlichung im Amtsblatt der Europäischen Union in Kraft.
Geschehen zu Frankfurt am Main am 25. August 2011.
REGULAMENTUL (UE) NR. 883/2011 AL BĂNCII CENTRALE EUROPENE
din 25 august 2011
de modificare a Regulamentului (CE) nr. 25/2009 privind bilanțul sectorului instituții financiare monetare (BCE/2008/32)
(BCE/2011/12)
CONSILIUL GUVERNATORILOR BĂNCII CENTRALE EUROPENE,
având în vedere articolul 5 din Statutul Sistemului European al Băncilor Centrale și al Băncii Centrale Europene,
având în vedere Regulamentul (CE) nr. 2533/98 al Consiliului din 23 noiembrie 1998 privind colectarea informațiilor statistice de către Banca Centrală Europeană (1), în special articolul 5 alineatul (1) și articolul 6 alineatul (4),
având în vedere avizul Comisiei Europene (2),
întrucât:
(1)
Directiva 2009/110/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 16 septembrie 2009 privind accesul la activitate, desfășurarea și supravegherea prudențială a activității instituțiilor emitente de monedă electronică, de modificare a Directivelor 2005/60/CE și 2006/48/CE și de abrogare a Directivei 2000/46/CE (3) a permis persoanelor juridice să emită monedă electronică fără a trebui să obțină statutul de instituție de credit.
(2)
În consecință, și în vederea continuării colectării de statistici în sectorul instituțiilor financiare monetare (IFM) cu privire la instituțiile emitente de monedă electronică a căror activitate principală constă în furnizarea de servicii de intermediere financiară sub forma emiterii de monedă electronică, este necesar să se adapteze definiția IFM și, prin urmare, să se actualizeze și definițiile „instituție emitentă de monedă electronică” și „monedă electronică” din acest regulament. Instituțiile emitente de monedă electronică din sectorul IFM ar trebui clasificate în categoria „alte IFM”.
(3)
Modificările aduse definiției și cerințelor impuse instituțiilor emitente de monedă electronică în conformitate cu Directiva 2009/110/CE au determinat caducitatea dispozițiilor Regulamentului (CE) nr. 25/2008 al Băncii Centrale Europene (BCE/2008/32) (4) referitoare la acordarea de derogări de la cerințele de raportare instituțiilor emitente de monedă electronică, și, prin urmare, respectivele dispoziții din Regulamentul (CE) nr. 25/2008 (BCE/2008/32) ar trebui eliminate.
(4)
Orientările privind o definiție comună a fondurilor de piață monetară (FPM) europene emise la 19 mai 2010 de Comitetul autorităților europene de reglementare a piețelor valorilor mobiliare (CESR), predecesorul Autorității europene pentru valori mobiliare și piețe, vizează îmbunătățirea protecției investitorilor, prin stabilirea unor criterii care să fie aplicate de orice fond care dorește să se poziționeze ca FPM, și au rol de recomandare pentru autoritățile naționale de reglementare din Uniunea Europeană în scopuri de supraveghere. În acest sens, este oportună introducerea în Regulamentul (CE) nr. 25/2008 (BCE/2008/32) a unor criterii de identificare noi pentru FPM în scopuri de statistică a Sistemului European al Băncilor Centrale, astfel încât populația FPM să respecte criteriile de identificare care ar trebui să se aplice în scopuri de supraveghere conform orientărilor CESR menționate mai sus. Totodată, această modificare are drept scop majorarea transparenței pieței și facilitarea raportărilor de gestiune privind fondurile,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
Articolul 1
Regulamentul (CE) nr. 25/2008 (BCE/2008/32) se modifică după cum urmează:
1.
Articolul 1 se modifică după cum urmează:
(a)
prima liniuță se înlocuiește cu următorul text:
„-
«instituție financiară monetară» (IFM) înseamnă o întreprindere rezidentă care aparține oricăruia dintre următoarele sectoare:
(i)
bănci centrale;
(ii)
instituții de credit, astfel cum sunt definite la articolul 4 alineatul (1) din Directiva 2006/48/CE;
(iii)
alte IFM, respectiv (1) alte instituții financiare a căror activitate constă în (i) atragerea de depozite și/sau de substitute apropiate pentru depozite de la acele entități care nu sunt IFM; și (ii) acordarea de credite și/sau efectuarea de investiții în titluri de valoare, pe cont propriu, cel puțin din punct de vedere economic; sau (2) instituții emitente de monedă electronică a căror activitate principală constă în furnizarea de servicii de intermediere financiară sub forma emiterii de monedă electronică;
(iv)
fonduri de piață monetară (FPM), astfel cum sunt definite la articolul 1a.
În ceea ce privește criteriul prevăzut la punctul (iii) alineatul (1) subpunctul (i) de mai sus, gradul de substituibilitate între instrumentele emise de alte IFM și depozitele plasate la instituții de credit determină clasificarea acestora ca IFM, cu condiția îndeplinirii criteriului prevăzut la punctul (iii) alineatul (1) subpunctul (ii),”;
(b)
a opta liniuță se înlocuiește cu următorul text:
„-
«instituție emitentă de monedă electronică» și «monedă electronică» înseamnă instituție emitentă de monedă electronică și monedă electronică astfel cum sunt definite la articolul 2 punctele 1 și 2 din Directiva 2009/110/CE a Parlamentului European și a Consiliului (5),
2.
Se introduce următorul articol 1a:
„Articolul 1a
Identificarea FPM
În sensul prezentului act juridic, organismele de plasament colectiv care îndeplinesc toate criteriile următoare sunt tratate ca FPM, dacă:
(a)
urmăresc obiectivul de investiții de menținere a principalului fondului și de oferire a unui randament corespunzător ratei dobânzii instrumentelor de piață monetară;
(b)
investesc în instrumente de piață monetară care îndeplinesc criteriile pentru instrumente de piață monetară prevăzute în Directiva 2009/65/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 13 iulie 2009 de coordonare a actelor cu putere de lege și a actelor administrative privind organismele de plasament colectiv în valori mobiliare (OPCVM) (6) sau în depozite constituite la instituții de credit ori, în mod alternativ, asigură evaluarea în condiții echivalente a lichidității și a valorii portofoliului în care investesc;
(c)
se asigură că instrumentele de piață monetară în care investesc sunt de înaltă calitate, astfel cum este aceasta determinată de societatea de administrare. Calitatea unui instrument de piață monetară este apreciată, printre altele, în baza următorilor factori:
-
calitatea creditului instrumentului de piață monetară,
-
natura categoriei de active reprezentate de instrumentul de piață monetară,
-
pentru instrumentele financiare structurate, riscul operațional și de contrapartidă inerent în tranzacția financiară structurată,
-
profilul de lichiditate;
(d)
se asigură că portofoliul lor are o scadență medie ponderată (weighted average maturity, WAM) de cel mult șase luni și o durată de viață medie ponderată (weighted average life, WAL) de cel mult 12 luni;
(e)
furnizează zilnic valoarea activului net (net asset value, NAV) și un calcul al prețului acțiunilor/unităților lor, și oferă zilnic posibilitatea subscrierii și răscumpărării de acțiuni/unități;
(f)
limitează investițiile în titluri de valoare la cele cu o scadență reziduală până la data de răscumpărare legală (legal redemption date) mai mică de sau egală cu doi ani, cu condiția ca timpul rămas până la următoarea dată de revizuire a ratei dobânzii (interest rate reset date) să fie mai mic de sau egal cu 397 de zile, dată la care titlurile de valoare cu rată variabilă ar trebui revizuite la o rată sau un index a/al pieței monetare;
(g)
limitează investițiile în alte organisme de plasament colectiv la cele care respectă definiția FPM;
(h)
nu își asumă riscuri directe sau indirecte față de titluri de participație sau materii prime, inclusiv prin instrumente derivate, și utilizează instrumente derivate numai în conformitate cu strategia de investiții pe piața monetară a fondului. Instrumentele derivate care generează un risc valutar pot fi utilizate numai pentru acoperirea riscului (hedging). Investițiile în titluri de valoare în alte monede decât moneda de bază sunt permise, cu condiția ca riscul valutar să fie acoperit în întregime;
(i)
au fie o NAV fluctuantă, fie o NAV constantă.
3.
La articolul 8 alineatul 4 se elimină.
4.
Fără a aduce atingere articolului 2 din prezentul regulament, în partea 1 din anexa I, secțiunea 2 se înlocuiește cu următorul text:
„Secțiunea 2:
Specificații pentru criteriile de identificare ale FPM:
În sensul articolului 1a din prezentul regulament:
(a)
instrumentul de piață monetară este considerat ca având o înaltă calitate a creditului dacă i s-a acordat unul dintre cele mai înalte două ratinguri de credit pe termen scurt disponibile de către fiecare agenție de rating de credit recunoscută care a acordat un rating instrumentului sau, dacă instrumentul nu are rating, este apreciat a avea o calitate echivalentă în temeiul procesului intern de rating al societății de administrare. Atunci când o agenție de rating de credit recunoscută își împarte cel mai înalt rating pe termen scurt în două categorii, aceste două categorii sunt considerate o categorie unică și, prin urmare, cel mai înalt rating disponibil;
(b)
cu titlu de excepție de la cerința prevăzută la litera (a), fondul de piață monetară poate deține emisiuni suverane a căror calitate se încadrează cel puțin în categoria investiții, «emisiune suverană» însemnând instrumente de piață monetară emise sau garantate de o autoritate centrală, regională sau locală sau de o bancă centrală dintr-un stat membru, de BCE, de Uniunea Europeană sau de Banca Europeană de Investiții;
(c)
la calcularea WAL pentru titluri de valoare, inclusiv instrumente financiare structurate, calcularea scadenței se bazează pe scadența reziduală până la răscumpărarea legală a instrumentelor. Cu toate acestea, atunci când un instrument financiar include o opțiune put, data exercitării opțiunii put poate fi utilizată în locul scadenței reziduale legale, numai dacă toate condițiile următoare sunt îndeplinite permanent:
-
opțiunea put poate fi exercitată în mod liber de societatea de administrare la data de exercitare a acesteia;
-
prețul de exercitare al opțiunii put rămâne apropiat de valoarea preconizată a instrumentului la următoarea dată de exercitare;
-
strategia de investiții a FPM presupune că există o probabilitate ridicată ca opțiunea să fie exercitată la următoarea dată de exercitare;
(d)
la calcularea WAL și WAM se ia în considerare impactul instrumentelor financiare derivate, al depozitelor și al tehnicilor de administrare eficientă de portofoliu;
(e)
«scadența medie ponderată» (weighted average maturity, WAM) înseamnă un indicator al intervalului mediu de timp până la scadență a tuturor titlurilor de valoare suport din fond, ponderate pentru a reflecta deținerile relative din fiecare instrument, presupunând că scadența unui instrument cu rată variabilă este mai degrabă intervalul de timp rămas până la următoarea revizuire a ratei dobânzii la rata pieței monetare, și nu intervalul de timp rămas până la data la care principalul titlului de valoare trebuie rambursat. În practică, WAM se utilizează pentru a determina sensibilitatea unui FPM la variațiile ratelor dobânzilor de pe piața monetară;
(f)
«durata de viață medie ponderată» (weighted average life, WAL) înseamnă media ponderată a scadenței reziduale a fiecărui titlu de valoare deținut într-un fond, reprezentând intervalul de timp până la data la care principalul este rambursat în întregime, fără a ține cont de dobândă și fără discont. Spre deosebire de calcularea WAM, calcularea WAL pentru titlurile de valoare cu rată variabilă și pentru instrumentele financiare structurate nu permite utilizarea datelor de revizuire a ratei dobânzii și utilizează în schimb doar scadența finală declarată a titlului de valoare. WAL se utilizează pentru a determina riscul de credit, acesta fiind cu atât mai ridicat cu cât este amânată mai mult rambursarea principalului. De asemenea, WAL se utilizează pentru limitarea riscului de lichiditate;
(g)
«instrumente de piață monetară» înseamnă instrumente tranzacționate în mod normal pe piața monetară, care sunt lichide și care au o valoare ce poate fi stabilită cu exactitate în orice moment;
(h)
«societate de administrare» înseamnă o societate a cărei activitate obișnuită constă în administrarea portofoliului unui FPM.”
Articolul 2
Dispoziție tranzitorie
Băncile centrale naționale (BCN) pot continua să colecteze informații statistice în temeiul Regulamentului (CE) nr. 25/2008 (BCE/2008/32) de la FPM rezidente în statele membre ale acestora, identificate în conformitate cu fosta secțiune 2 a părții 1 din anexa I la Regulamentul (CE) nr. 25/2008 (BCE/2008/32), până cel târziu la 31 ianuarie 2012. Acestea comunică tuturor FPM avute în vedere decizia lor de a aplica prezenta dispoziție tranzitorie. BCN încep să colecteze informații statistice de la FPM identificate în conformitate cu articolul 1a din Regulamentul (CE) nr. 25/2008 (BCE/2008/32) cel târziu de la 1 februarie 2012.
Articolul 3
Prezentul regulament intră în vigoare în a douăzecea zi de la publicarea în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Adoptat la Frankfurt pe Main, 25 august 2011.