DURCHFÜHRUNGSVERORDNUNG (EU) Nr. 879/2011 DER KOMMISSION
vom 2. September 2011
zur Änderung der Verordnung (EU) Nr. 57/2011 des Rates hinsichtlich der Fangbeschränkungen für Stintdorsch und dazugehörige Beifänge im ICES-Gebiet IIIa und in den EU-Gewässern der ICES-Gebiete IIa und IV
DIE EUROPÄISCHE KOMMISSION -
gestützt auf den Vertrag über die Arbeitsweise der Europäischen Union,
gestützt auf die Verordnung (EU) Nr. 57/2011 des Rates vom 18. Januar 2011 zur Festsetzung der Fangmöglichkeiten für bestimmte Fischbestände und Bestandsgruppen in den EU-Gewässern sowie für EU-Schiffe in bestimmten Nicht-EU-Gewässern (2011) (1), insbesondere auf Artikel 5 Absatz 4,
in Erwägung nachstehender Gründe:
(1)
In Anhang IA der Verordnung (EU) Nr. 57/2011 sind für den Stintdorschbestand und dazugehörige Beifänge im ICES-Gebiet IIIa und in den EU-Gewässern der ICES-Gebiete IIa und IV Nullquoten festgelegt.
(2)
Laut Gutachten des Wissenschafts-, Technik- und Wirtschaftsausschusses für die Fischerei, das sich auf die wissenschaftlichen Daten aus dem ersten Halbjahr 2011 stützt, würde eine Fangmenge von maximal 6 000 Tonnen im Jahr 2011 einer fischereilichen Sterblichkeit von 0,02 entsprechen und den Bestand voraussichtlich über den Vorsorgegrenzwerten erhalten.
(3)
Stintdorsch ist ein Nordseebestand, der mit Norwegen gemeinsam genutzt, aber derzeit nicht von den beiden Parteien gemeinsam bewirtschaftet wird. Die in dieser Verordnung vorgesehenen Maßnahmen sollten dem Ergebnis der Konsultationen mit Norwegen entsprechen, die gemäß der vereinbarten Niederschrift über die Fischereikonsultationen zwischen der Europäischen Union und Norwegen vom 3. Dezember 2010 abgehalten wurden.
(4)
Folglich sollte der Anteil der Europäischen Union an der Gesamtfangmenge (TAC) von Stintdorsch im ICES-Gebiet IIIa und in den EU-Gewässern der ICES-Gebiete IIa und IV auf 75 % von 6 000 Tonnen festgesetzt werden.
(5)
Schellfisch und Wittling werden als Beifang in der Stintdorschfischerei gefangen. Es empfiehlt sich daher, diese Fänge auf die Quoten der Mitgliedstaaten für Stintdorsch und dazugehörige Beifänge anzurechnen, aber um übermäßig hohe Fänge zu verhindern, sollten die Mengen dieser Arten, die auf die Quote angerechnet werden können, auf 5 % der Gesamtmenge begrenzt werden.
(6)
Anhang IA der Verordnung (EU) Nr. 57/2011 ist daher entsprechend zu ändern.
(7)
Stintdorsch gehört zu den kurzlebigen Arten. Um die Kontinuität der Fischerei sicherzustellen, sollten die neuen Fangmengen deshalb baldmöglichst gelten. Daher sollte diese Verordnung am Tag nach ihrer Veröffentlichung in Kraft treten.
(8)
Die in dieser Verordnung vorgesehenen Maßnahmen entsprechen der Stellungnahme des Ausschusses für Fischerei und Aquakultur -
HAT FOLGENDE VERORDNUNG ERLASSEN:
Artikel 1
Anhang IA der Verordnung (EU) Nr. 57/2011 wird gemäß dem Anhang der vorliegenden Verordnung geändert.
Artikel 2
Diese Verordnung tritt am Tag nach ihrer Veröffentlichung im Amtsblatt der Europäischen Union in Kraft.
Diese Verordnung ist in allen ihren Teilen verbindlich und gilt unmittelbar in jedem Mitgliedstaat.
Brüssel, den 2. September 2011
REGULAMENTUL DE PUNERE ÎN APLICARE (UE) NR. 879/2011 AL COMISIEI
din 2 septembrie 2011
de modificare a Regulamentului (UE) nr. 57/2011 al Consiliului în ceea ce privește limitele de captură pentru merluciul norvegian și capturile accidentale asociate în zona ICES IIIa și în apele UE din zonele ICES IIa și IV
COMISIA EUROPEANĂ,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
având în vedere Regulamentul (UE) nr. 57/2011 al Consiliului din 18 ianuarie 2011 de stabilire, pentru anul 2011, a posibilităților de pescuit pentru anumite stocuri de pește și grupuri de stocuri de pește, aplicabile în apele UE și, pentru navele din UE, în anumite ape din afara UE (1), în special articolul 5 alineatul (4),
întrucât:
(1)
În anexa IA la Regulamentul (CE) nr. 57/2011 sunt stabilite limite de captură zero pentru stocul de merluciu norvegian în zona ICES IIIa și în apele UE din zonele ICES IIa și IV.
(2)
Pe baza informațiilor științifice colectate în prima jumătate a anului 2011, conform avizului Comitetului științific, tehnic și economic pentru pescuit, capturile de până la 6 000 de tone în 2011 ar corespunde unei mortalități prin pescuit de 0,02 și ar menține probabil stocul respectiv peste limitele de precauție.
(3)
Merluciul norvegian reprezintă un stoc din Marea Nordului exploatat împreună cu Norvegia, dar pe care cele două părți nu îl administrează în comun la ora actuală. Măsurile prevăzute de prezentul regulament trebuie să fie conforme cu consultările purtate cu Norvegia, pe baza prevederilor din procesul-verbal convenit al concluziilor consultărilor privind pescuitul dintre Uniunea Europeană și Norvegia de la 3 decembrie 2010.
(4)
Prin urmare, se impune ca partea care îi revine UE din capturile de merluciu norvegian în zona ICES IIIa și în apele UE din zonele ICES IIa și IV să se stabilească la 75% din cantitatea de 6 000 de tone.
(5)
Eglefinul și merlanul reprezintă capturi accidentale în cadrul pescuitului de merluciu norvegian. Prin urmare, este oportună includerea acestor capturi în cotele statelor membre pentru merluciul norvegian și speciile asociate. Pentru a preveni însă capturile excesive, cantitățile din aceste specii care pot fi incluse în respectiva cotă trebuie limitate la 5 % din total.
(6)
Prin urmare, anexa IA la Regulamentul (UE) nr. 57/2011 trebuie modificată în consecință.
(7)
Merluciul norvegian este o specie cu durată scurtă de viață. În consecință, se recomandă implementarea noilor niveluri ale limitelor de captură în cel mai scurt timp posibil, pentru a se asigura continuarea desfășurării activităților de pescuit. Prin urmare, prezentul regulament trebuie să intre în vigoare în ziua următoare datei publicării.
(8)
Măsurile prevăzute de prezentul regulament sunt conforme cu avizul Comitetului pentru pescuit și acvacultură,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
Articolul 1
Anexa IA la Regulamentul (UE) nr. 57/2011 se modifică în conformitate cu anexa la prezentul regulament.
Articolul 2
Prezentul regulament intră în vigoare în ziua următoare datei publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Bruxelles, 2 septembrie 2011.