DURCHFÜHRUNGSBESCHLUSS DER KOMMISSION
vom 7. Mai 2012
zur Festlegung der Zeitabschnitte des An- und Abfahrens von Feuerungsanlagen zum Zwecke der Richtlinie 2010/75/EU des Europäischen Parlaments und des Rates über Industrieemissionen
(Bekanntgegeben unter Aktenzeichen C(2012) 2948)
(Text von Bedeutung für den EWR)
(2012/249/EU)
DIE EUROPÄISCHE KOMMISSION -
gestützt auf den Vertrag über die Arbeitsweise der Europäischen Union,
gestützt auf die Richtlinie 2010/75/EU des Europäischen Parlaments und des Rates vom 24. November 2010 über Industriemissionen (integrierte Vermeidung und Verminderung der Umweltverschmutzung) (1), insbesondere auf Artikel 41 Absatz 1 Buchstabe a,
in Erwägung nachstehender Gründe:
(1)
In der Richtlinie 2010/75/EU sind keine Zeitabschnitte für das An- und Abfahren von Feuerungsanlagen festgelegt, obwohl in mehreren Vorschriften der Richtlinie darauf Bezug genommen wird.
(2)
Für unter Kapitel III der Richtlinie 2010/75/EU fallende Feuerungsanlagen ist die Festlegung von An- und Abfahrzeiten vorgeschrieben, um unter Berücksichtigung von Teil 4 dieses Anhangs die Einhaltung der Emissionsgrenzwerte gemäß Anhang V der Richtlinie 2010/75/EU beurteilen zu können und um die Betriebsstunden der Feuerungsanlagen zu bestimmen, soweit dies für die Umsetzung der Richtlinie relevant ist.
(3)
Gemäß Artikel 14 Absatz 1 Buchstabe f der Richtlinie 2010/75/EU muss die Genehmigung Maßnahmen im Hinblick auf von den normalen Betriebsbedingungen abweichende Bedingungen, wie das An- und Abfahren, umfassen. Gemäß Artikel 6 der Richtlinie 2010/75/EU können solche Maßnahmen in allgemeinen bindenden Vorschriften enthalten sein.
(4)
Die Emissionskonzentrationen von Feuerungsanlagen sind beim An- und Abfahren im Allgemeinen höher als unter normalen Betriebsbedingungen. Um das Ziel der Richtlinie 2010/75/EU, Emissionen zu vermeiden, zu erreichen, sollten diese An- und Abfahrzeiten so kurz wie möglich gehalten werden.
(5)
Die in diesem Beschluss vorgesehenen Maßnahmen entsprechen der Stellungnahme des gemäß Artikel 75 der Richtlinie 2010/75/EU eingesetzten Ausschusses -
HAT FOLGENDEN BESCHLUSS ERLASSEN:
Artikel 1
Gegenstand und Geltungsbereich
Dieser Beschluss enthält Vorschriften zur Festlegung der Zeitabschnitte des An- und Abfahrens gemäß Artikel 3 Nummer 27 und Anhang V Teil 4 Nummer 1 der Richtlinie 2010/75/EU.
Dieser Beschluss gilt für unter Kapitel III der Richtlinie 2010/75/EU fallende Feuerungsanlagen.
Artikel 2
Begriffsbestimmungen
Zum Zwecke dieses Beschlusses bezeichnet der Begriff
1.
„Mindestanfahrlast für eine stabile Erzeugung“ die mit dem konstanten Betrieb des Kraftwerks nach dem Anfahren vereinbare Mindestlast, ab der die Erzeugung der Anlage sicher und zuverlässig an ein Netz, ein Verbundnetz, einen Wärmespeicher oder eine Industrieanlage abgegeben werden kann;
2.
„Mindestabfahrlast für eine stabile Erzeugung“ die Mindestlast, bei der die Erzeugung der Anlage nicht länger sicher und zuverlässig an ein Netz, ein Verbundnetz, einen Wärmespeicher oder eine Industrieanlage abgegeben werden kann und davon auszugehen ist, dass die Anlage herunterfährt.
Artikel 3
Allgemeine Vorschriften für die Festlegung der Zeitabschnitte des An- und Abfahrens
Zur Bestimmung des Endpunktes der Anfahrzeit und des Startpunktes der Abfahrzeit gelten die folgenden Vorschriften:
1.
Die Kriterien oder Parameter für die Bestimmung der An- und Abfahrzeiten sind transparent und extern überprüfbar;
2.
die Bestimmung der An- und Abfahrzeiten beruht auf Bedingungen, die unter Gesundheitsschutz- und Sicherheitsgesichtspunkten einen stabilen Erzeugungsprozess ermöglichen;
3.
Zeitabschnitte nach dem Anfahren, in denen eine Feuerungsanlage bei Brennstoffzufuhr, jedoch ohne Weiterleitung von Wärme, Strom oder mechanischer Energie stabil und sicher läuft, fallen nicht unter die Zeitabschnitte des An- und Abfahrens.
Artikel 4
Festlegung der Zeitabschnitte des An- und Abfahrens in der Genehmigung
(1) Zum Zwecke der Festlegung der Zeitabschnitte des An- und Abfahrens in der Genehmigung der Anlage, zu der die Feuerungsanlage gehört, werden gemäß Artikel 14 Absatz 1 Buchstabe f der Richtlinie 2010/75/EU Maßnahmen getroffen, darunter
a)
mindestens eine der Folgenden:
i)
Bestimmung des Endpunktes der Anfahrzeit und des Startpunktes der Abfahrzeit, ausgedrückt als Lastschwellen, gemäß den Artikeln 6, 7 und 8, wobei zu berücksichtigen ist, dass die Mindestabfahrlast für eine stabile Erzeugung geringer sein kann als die Mindestanfahrlast für eine stabile Erzeugung, da die Feuerungsanlage, sobald nach einer gewissen Betriebszeit eine ausreichende Temperatur erreicht ist, möglicherweise auch bei geringerer Last stabil laufen kann;
ii)
Festlegung spezifischer Prozesse oder Schwellenwerte für die Betriebsparameter zum Ende der Anfahrzeit und zu Beginn der Abfahrzeit gemäß Artikel 9, die klar, einfach zu überwachen und auf die verwandte Technologie anwendbar sind;
b)
Maßnahmen, mit denen sichergestellt wird, dass die An- und Abfahrzeiten so gering wie möglich gehalten werden;
c)
Maßnahmen, mit denen sichergestellt wird, dass alle Vorrichtungen zur Emissionsminderung in Betrieb genommen werden, sobald dies technisch durchführbar ist.
Für die Zwecke von Absatz 1 ist den technischen und betrieblichen Merkmalen der Feuerungsanlage und ihrer Einheiten sowie den technischen Anforderungen für den Betrieb der installierten Emissionsminderungsvorrichtungen Rechnung zu tragen.
(2) Sollten sich bestimmte Aspekte der Anlage ändern, die die Zeitabschnitte des An- und Abfahrens beeinflussen (einschließlich der installierten Ausrüstung, der Art des Brennstoffs, der Rolle der Anlage im System und der installierten Emissionsminderungsvorrichtungen), so müssen die Genehmigungsauflagen in Bezug auf die Zeitabschnitte des An- und Abfahrens von der zuständigen Behörde erneut geprüft und, falls erforderlich, aktualisiert werden.
Artikel 5
Festlegung der Zeitabschnitte des An- und Abfahrens bei Feuerungsanlagen, die aus zwei oder mehr Einheiten bestehen
(1) Für die Zwecke der Berechnung der durchschnittlichen Emissionswerte gemäß Anhang V Teil 4 Nummer 1 der Richtlinie 2010/75/EU gelten die folgenden Regeln für die Festlegung der Zeitabschnitte des An- und Abfahrens für Feuerungsanlagen, die aus zwei oder mehr Einheiten bestehen:
a)
Die während der Anfahrzeit bei Inbetriebnahme der ersten Einheit und während der Abfahrzeit beim Abschalten der letzten Feuerungseinheit gemessenen Werte werden nicht berücksichtigt;
b)
die während anderer Zeitabschnitte des An- und Abfahrens einzelner Einheiten bestimmten Werte werden nur dann nicht berücksichtigt, wenn sie für jede der betreffenden Einheiten einzeln gemessen oder - falls Messungen technisch oder wirtschaftlich nicht durchführbar sind - berechnet werden.
(2) Für den Zweck von Artikel 3 Nummer 27 der Richtlinie 2010/75/EU umfassen die Zeitabschnitte des An- und Abfahrens von Feuerungsanlagen, die aus zwei oder mehr Einheiten bestehen, nur die Anfahrzeit bei Inbetriebnahme der ersten Feuerungseinheit und die Abfahrzeit beim Abschalten der letzten Feuerungseinheit.
Bei Feuerungsanlagen, für die gemäß Anhang V Teil 1 Nummern 2, 4 und 6 der Richtlinie 2010/75/EU die Anwendung eines Emissionsgrenzwerts auf einen Teil der Anlage, dessen Abgase über einen oder mehrere gesonderte Abgasabzüge in einen gemeinsamen Schornstein abgeleitet werden, möglich ist, können die An- und Abfahrzeiten für jeden dieser Teile der Feuerungsanlage separat bestimmt werden. Die An- und Abfahrzeiten für einen Teil der Anlage entsprechen dann der Anfahrzeit bei Inbetriebnahme der ersten Feuerungseinheit und der Abfahrzeit beim Abschalten der letzten Feuerungseinheit in diesem Teil der Anlage.
Artikel 6
Festlegung der Zeitabschnitte des An- und Abfahrens bei Strom oder mechanische Energie erzeugenden Feuerungsanlagen mit Hilfe von Lastschwellen
(1) Bei Strom oder mechanische Energie erzeugenden Feuerungsanlagen gilt die Anfahrzeit an dem Punkt als abgeschlossen, an dem die Anlage die Mindestanfahrlast für eine stabile Erzeugung erreicht hat.
(2) Die Abfahrzeit gilt an dem Punkt als begonnen, an dem, nachdem die Mindestabfahrlast für stabile Erzeugung erreicht ist, die Brennstoffzufuhr auszulaufen beginnt, da ab diesem Punkt der erzeugte Strom dem Verbundnetz nicht länger zur Verfügung steht oder die erzeugte mechanische Energie der mechanischen Ladung nicht mehr nutzt.
(3) Die Lastschwellen für die Bestimmung des Endpunktes der Anfahrzeit und des Startpunktes der Abfahrzeit bei Strom erzeugenden Feuerungsanlagen, die in der Genehmigung der Anlage enthalten sein müssen, entsprechen einem festen Prozentsatz der elektrischen Nennleistung der Feuerungsanlage.
(4) Die Lastschwellen für die Bestimmung des Endpunktes der Anfahrzeit und des Startpunktes der Abfahrzeit bei mechanische Energie erzeugenden Feuerungsanlagen, die in der Genehmigung der Anlage enthalten sein müssen, entsprechen einem festen Prozentsatz der mechanischen Leistung der Feuerungsanlage.
Artikel 7
Festlegung der Zeitabschnitte des An- und Abfahrens bei Wärme erzeugenden Feuerungsanlagen mit Hilfe von Lastschwellen
(1) Bei Wärme erzeugenden Feuerungsanlagen gilt die Anfahrzeit als abgeschlossen, sobald die Anlage die Mindestanfahrlast für eine stabile Erzeugung erreicht und Wärme sicher und zuverlässig an ein Verteilernetz oder einen Wärmespeicher abgegeben bzw. direkt in einer lokalen Industrieanlage genutzt werden kann.
(2) Die Abfahrzeit gilt als begonnen, sobald die Mindestabfahrlast für eine stabile Erzeugung erreicht ist und Wärme nicht mehr sicher und zuverlässig an ein Netz abgegeben bzw. direkt in einer lokalen Industrieanlage genutzt werden kann.
(3) Die Lastschwellen für die Bestimmung des Endpunktes der Anfahrzeit und des Startpunktes der Abfahrzeit bei Wärme erzeugenden Feuerungsanlagen, die in der Genehmigung der Anlage enthalten sein müssen, entsprechen einem festen Prozentsatz der Wärmenennleistung der Feuerungsanlage.
(4) Zeitabschnitte, in denen Wärme erzeugende Anlagen einen Speicher oder ein Reservoir aufheizen, ohne Wärme weiterzuleiten, gelten als Betriebsstunden und nicht als An- und Abfahrzeiten.
Artikel 8
Festlegung der Zeitabschnitte des An- und Abfahrens bei Wärme und Strom erzeugenden Feuerungsanlagen mit Hilfe von Lastschwellen
Bei Wärme und Strom erzeugenden Feuerungsanlagen werden die An- und Abfahrzeiten nach den Verfahrensvorschriften der Artikel 6 und 7 festgelegt, wobei sowohl der erzeugte Strom als auch die erzeugte Wärme zu berücksichtigen sind.
Artikel 9
Festlegung der Zeitabschnitte des An- und Abfahrens mit Hilfe von Betriebsparametern oder spezifischen Prozessen
Zur Festlegung der Mindestanfahrlast und der Mindestabfahrlast für eine stabile Erzeugung werden mindestens drei Kriterien festgelegt, wobei der Endpunkt der Anfahrzeit bzw. der Startpunkt der Abfahrzeit als erreicht gilt, wenn mindestens zwei dieser Kriterien erreicht sind.
Diese Kriterien werden aus den Folgenden ausgewählt:
1.
spezifische Prozesse gemäß dem Anhang oder gleichwertige Prozesse, die den technischen Merkmalen der Anlage entsprechen;
2.
Schwellenwerte für die Betriebsparameter gemäß dem Anhang oder gleichwertige Betriebsparameter, die den technischen Merkmalen der Anlage entsprechen.
Artikel 10
Dieser Beschluss ist an die Mitgliedstaaten gerichtet.
Brüssel, den 7. Mai 2012
DECIZIA DE PUNERE ÎN APLICARE A COMISIEI
din 7 mai 2012
privind stabilirea perioadelor de pornire și de oprire în sensul Directivei 2010/75/UE a Parlamentului European și a Consiliului privind emisiile industriale
[notificată cu numărul C(2012) 2948]
(Text cu relevanță pentru SEE)
(2012/249/UE)
COMISIA EUROPEANĂ,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
având în vedere Directiva 2010/75/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 24 noiembrie 2010 privind emisiile industriale (prevenirea și controlul integrat al poluării) (1), în special articolul 41 primul paragraf litera (a),
întrucât:
(1)
Directiva 2010/75/UE nu stabilește perioadele de pornire și de oprire, deși se face trimitere la aceste perioade în mai multe dispoziții din directiva în cauză.
(2)
Pentru instalațiile de ardere care fac obiectul capitolului III din Directiva 2010/75/UE, este necesar să se stabilească perioadele de pornire și de oprire pentru a putea evalua respectarea valorilor limită de emisie prevăzute în anexa V la Directiva 2010/75/UE, luând în considerare partea 4 din anexa respectivă, precum și pentru a stabil numărul de ore de funcționare a instalațiilor de ardere, în cazul în care acest lucru este relevant pentru implementarea acestei directive.
(3)
Articolul 14 alineatul (1) litera (f) din Directiva 2010/75/UE prevede includerea în autorizație a unor măsuri privind condițiile de funcționare altele decât condițiile normale, cum ar fi operațiunile de pornire și de oprire. În conformitate cu articolul 6 din Directiva 2010/75/UE, astfel de măsuri pot fi incluse în normele generale obligatorii.
(4)
În general, emisiile generate de instalațiile de ardere în timpul perioadelor de pornire și de oprire sunt la concentrații ridicate în comparație cu emisiile generate în condiții normale de funcționare. Având în vedere obiectivul Directivei 2010/75/UE de a preveni emisiile, aceste perioade ar trebui să fie cât mai scurte posibil.
(5)
Măsurile prevăzute în prezenta decizie sunt conforme cu avizul comitetului instituit prin articolul 75 din Directiva 2010/75/UE,
ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
Articolul 1
Obiect și domeniu de aplicare
Prezenta decizie prevede norme privind stabilirea perioadelor de pornire și de oprire menționate la articolul 3 punctul 27 și în partea 4 punctul 1 din anexa V la Directiva 2010/75/UE.
Prezenta decizie se aplică instalațiilor de ardere care fac obiectul capitolului III din Directiva 2010/75/UE.
Articolul 2
Definiții
În sensul prezentei decizii, se aplică următoarele definiții:
1.
„sarcină minimă de pornire pentru o producție stabilă” înseamnă sarcina minimă compatibilă cu funcționarea constantă a instalației de ardere generatoare în urma punerii în funcțiune inițiale după care instalația poate să înceapă să alimenteze în condiții de siguranță și fiabilitate o rețea, un acumulator de căldură sau o platformă industrială;
2.
„sarcină minimă de oprire pentru o producție stabilă” înseamnă sarcina minimă de la care instalația nu mai poate să alimenteze în condiții de siguranță și fiabilitate o rețea, un acumulator de căldură sau o platformă industrială și la care se consideră că se oprește.
Articolul 3
Norme generale pentru stabilirea perioadelor de pornire și de oprire
Pentru a stabili sfârșitul perioadei de pornire și începutul perioadei de oprire, se aplică următoarele norme:
1.
criteriile sau parametrii utilizați pentru a stabili perioadele de pornire și de oprire sunt transparenți și pot fi verificați din afară;
2.
stabilirea perioadelor de pornire și de oprire are la bază condiții care permit un proces de producție stabilă și care garantează protecția sănătății și a siguranței;
3.
perioadele în care o instalație de ardere funcționează în condiții de stabilitate și siguranță după pornire, fiind alimentată cu combustibil, dar fără să exporte căldură, electricitate sau energie mecanică, nu sunt incluse în perioadele de pornire sau de oprire.
Articolul 4
Stabilirea perioadelor de pornire și de oprire în autorizație
(1) Pentru stabilirea perioadelor de pornire și de oprire în autorizația instalației care cuprinde instalația de ardere, măsurile la care se face referire la articolul 14 alineatul (1) litera (f) din Directiva 2010/75/UE includ:
(a)
cel puțin unul dintre elementele următoare:
(i)
punctul final al perioadei de pornire și punctul inițial al perioadei de oprire, exprimate ca praguri ale sarcinii în conformitate cu articolele 6, 7 și 8 și având în vedere că sarcina minimă de oprire pentru o producție stabilă poate fi inferioară sarcinii minime de pornire pentru o producție stabilă, dat fiind faptul că, după o perioadă de funcționare, instalația de ardere poate să funcționeze stabil la o sarcină mai mică după ce a atins o temperatură suficientă;
(ii)
procese specifice sau praguri pentru parametrii de funcționare, asociate cu sfârșitul perioadei de pornire și cu începutul perioadei de oprire, care să fie clare, ușor de monitorizat și adaptate la tehnologia utilizată, în conformitate cu dispozițiile articolului 9;
(b)
măsuri destinate să garanteze că perioadele de pornire și de oprire sunt reduse la minimum, în măsura în care acest lucru este fezabil;
(c)
măsuri destinate să garanteze că toate echipamentele de reducere a emisiilor sunt puse în funcțiune de îndată ce este posibil din punct de vedere tehnic.
În sensul primului paragraf, se ține seama de caracteristicile tehnice și operaționale ale instalației de ardere și ale unităților sale și de cerințele tehnice pentru exploatarea tehnicilor existente de reducere a emisiilor.
(2) Dacă oricare dintre aspectele referitoare la instalație care afectează perioadele de pornire și de oprire se modifică, inclusiv echipamentul instalat, tipul de combustibil, rolul instalației în sistem și tehnicile existente de reducere a emisiilor, autoritatea competentă reexaminează și, dacă este necesar, actualizează condițiile de acordare a autorizației referitoare la perioadele de pornire și de oprire.
Articolul 5
Stabilirea perioadelor de pornire și de oprire pentru instalațiile de ardere compuse din două sau mai multe unități
(1) În scopul calculării valorilor medii de emisie, așa cum se prevede în partea 4 punctul 1 din anexa V la Directiva 2010/75/UE, se aplică următoarele norme pentru stabilirea perioadelor de pornire și de oprire a instalațiilor de ardere compuse din două sau mai multe unități:
(a)
nu se iau în considerare valorile măsurate în cursul perioadei de pornire a primei unități puse în funcțiune și în cursul perioadei de oprire a ultimei unități de ardere care este oprită;
(b)
nu se iau în considerare valorile stabilite în cursul altor perioade de pornire și de oprire a unităților individuale decât dacă sunt măsurate (iar atunci când o măsurătoare nu este fezabilă din punct de vedere tehnic sau economic) sau calculate separat pentru fiecare dintre unitățile în cauză.
(2) În sensul articolului 3 punctul 27 din Directiva 2010/75/UE, perioadele de pornire și de oprire a instalațiilor de ardere compuse din două sau mai multe unități cuprind numai perioada de pornire a primei unități de ardere puse în funcțiune și perioada de oprire a ultimei unități de ardere care este oprită.
Pentru instalațiile de ardere pentru care punctele 2, 4 și 6 din partea 1 a anexei V la Directiva 2010/75/UE permit aplicarea unei valori-limită de emisie la partea din instalație care își evacuează gazele reziduale printr-una sau mai multe conducte separate dintr-un coș de fum comun, perioadele de pornire și de oprire pot fi determinate separat pentru fiecare dintre aceste părți ale instalației de ardere. Perioadele de pornire și de oprire a unei părți a instalației cuprind astfel perioada de pornire a primei unități de ardere puse în funcțiune în această parte a instalației și perioada de oprire a ultimei unități de ardere oprite în respectiva parte a instalației.
Articolul 6
Stabilirea perioadelor de pornire și de oprire pentru instalațiile de ardere care produc energie electrică sau furnizează electricitate pentru acționarea mecanică, utilizând praguri ale sarcinii
(1) Pentru instalațiile de ardere care produc energie electrică și pentru instalațiile de ardere pentru acționare mecanică, se consideră că perioada de pornire se termină în momentul în care instalația atinge sarcina minimă de pornire pentru o producție stabilă.
(2) Se consideră că perioada de oprire începe atunci când începe întreruperea alimentării cu combustibil după ce s-a atins sarcina minimă de oprire pentru o producție stabilă, punct din care nu se mai poate produce energie electrică pentru rețea sau nu mai este nevoie de energie mecanică care să fie utilizată pentru sarcina mecanică.
(3) Pragurile sarcinii care urmează să fie utilizate pentru a determina sfârșitul perioadei de pornire și începutul perioadei de oprire pentru instalațiile de ardere care produc energie electrică și care urmează să fie incluse în autorizația instalației reprezintă un procentaj fix din puterea electrică nominală a instalației de ardere.
(4) Pragurile sarcinii care urmează să fie utilizate pentru a determina sfârșitul perioadei de pornire și începutul perioadei de oprire pentru instalațiile de ardere pentru acționare mecanică și care urmează să fie incluse în autorizația instalației reprezintă un procentaj fix din puterea mecanică utilă a instalației de ardere.
Articolul 7
Stabilirea perioadelor de pornire și de oprire pentru instalațiile de ardere care produc energie termică, utilizând praguri ale sarcinii
(1) Pentru instalațiile de ardere care produc energie termică, se consideră că perioada de pornire este încheiată atunci când instalația atinge sarcina minimă de pornire pentru o producție stabilă, iar energia termică poate fi livrată în condiții de siguranță și fiabilitate unei rețele de distribuție, unui acumulator de căldură sau utilizată direct pe o platformă industrială locală.
(2) Se consideră că perioada de oprire începe după atingerea sarcinii minime de oprire pentru o producție stabilă atunci când energia termică nu mai poate livrată în condiții de siguranță și fiabilitate unei rețele sau utilizată direct pe o platformă industrială locală.
(3) Pragurile sarcinii care urmează să fie utilizate pentru a determina sfârșitul perioadei de pornire și începutul perioadei de oprire pentru instalațiile de ardere care produc energie termică și care urmează să fie incluse în autorizația instalației reprezintă un procentaj fix din puterea termică nominală a instalației de ardere.
(4) Perioadele în care instalațiile care produc energie termică încălzesc un acumulator sau rezervor fără să exporte căldură sunt considerate ore de funcționare și nu perioade de pornire sau de oprire.
Articolul 8
Stabilirea perioadelor de pornire și de oprire pentru instalațiile de ardere care produc energie termică și electrică, utilizând praguri ale sarcinii
Pentru instalațiile de ardere care produc energie electrică și termică, perioadele de pornire și de oprire se stabilesc așa cum se arată la articolele 6 și 7, luând în considerare atât energia electrică, cât și energia termică produsă.
Articolul 9
Stabilirea perioadelor de pornire și de oprire utilizând parametri de funcționare sau procese specifice
Pentru a stabili sarcina minimă de pornire și sarcina minimă de oprire pentru o producție stabilă, sunt definite cel puțin trei criterii, iar sfârșitul perioadei de pornire sau începutul perioadei de oprire este considerat atins atunci când cel puțin două dintre aceste criterii sunt îndeplinite.
Aceste criterii sunt alese dintre următoarele elemente:
1.
procese specifice definite în anexă sau procese echivalente adaptate la caracteristicile tehnice ale instalației;
2.
praguri pentru parametrii de funcționare definiți în anexă sau parametrii de funcționare echivalenți adaptați la caracteristicile tehnice ale instalației.
Articolul 10
Prezenta decizie se adresează statelor membre.
Adoptată la Bruxelles, 7 mai 2012.