BESCHLUSS DER KOMMISSION
vom 5. Januar 2011
zur Einstellung des Untersuchungsverfahrens betreffend die Maßnahmen von Brasilien hinsichtlich der Einfuhren von Textilwaren
(2011/2/EU)
DIE EUROPÄISCHE KOMMISSION -
gestützt auf den Vertrag über die Arbeitsweise der Europäischen Union,
gestützt auf die Verordnung (EG) Nr. 3286/94 des Rates vom 22. Dezember 1994 zur Festlegung der Verfahren der Gemeinschaft im Bereich der gemeinsamen Handelspolitik zur Ausübung der Rechte der Gemeinschaft nach internationalen Handelsregeln, insbesondere den im Rahmen der Welthandelsorganisation vereinbarten Regeln (1), insbesondere auf Artikel 11 Absatz 1,
in Erwägung nachstehender Gründe:
A. BISHERIGES VERFAHREN
(1)
Am 12. Januar 1998 reichte Febeltex (Fédération Belge du Textile) einen Antrag nach Artikel 4 der Verordnung (EG) Nr. 3286/94 ein.
(2)
Der Antragsteller brachte vor, die Verkäufe der Europäischen Gemeinschaft von Textilwaren in Brasilien seien durch zahlreiche Handelshemmnisse im Sinne des Artikels 2 Absatz 1 der Verordnung (EG) Nr. 3286/94 behindert worden; dies betreffe unter anderem ein nichtautomatisches Einfuhrlizenzverfahren und die Art, wie dieses System mittels vorgeschriebener Einfuhrabgaben und Mindesteinfuhrpreisen funktioniere.
(3)
Nach Anhörung des mit der Verordnung (EG) Nr. 3286/94 eingesetzten Beratenden Ausschusses kam die Kommission zu dem Schluss, dass genügend Beweise für die Einleitung eines Untersuchungsverfahrens zur Prüfung der Rechtslage und zur Feststellung des Sachverhalts vorlagen. Daraufhin wurde am 27. Februar 1998 ein Untersuchungsverfahren eingeleitet (2).
B. FESTSTELLUNGEN IM RAHMEN DES UNTERSUCHUNGSVERFAHRENS
(4)
Der Schlussbericht zum Untersuchungsverfahren wurde den Mitgliedstaaten auf der Sitzung des Beratenden Ausschusses vom 9. November 1998 vorgelegt.
(5)
In ihrem Bericht kam die Kommission zu dem Schluss, dass das brasilianische nichtautomatische Einfuhrlizenzverfahren mit Auferlegung von Mindestpreisen dem Anschein nach gegen folgende Bestimmungen verstoße:
a)
gegen die Artikel 1, 3 und 5 des WTO-Übereinkommens über Einfuhrlizenzverfahren: a) da das Verfahren in seiner Anwendung nicht neutral sei, b) da es nicht in angemessener und gerechter Weise gehandhabt werde, c) da damit keine WTO-konformen Beschränkungen umgesetzt würden und es damit in Umfang und Dauer nicht auf eine auf dieser Grundlage eingeführten Maßnahme beschränkt sei und d) da es zusätzliche handelsbeschränkende und handelsverzerrende Wirkungen auf die Einfuhren habe. Zudem sei die Liste der Waren, für die das nichtautomatische Lizenzverfahren gelte, nicht veröffentlicht worden und bis zum offiziellen Bescheid über die beantragten Lizenzen zur Einfuhr unterhalb des Mindestpreises seien Monate vergangen;
b)
gegen die Artikel X.1 und X.3 des Allgemeinen Zoll- und Handelsabkommens (GATT) 1994, da das nichtautomatische Einfuhrlizenzverfahren nicht öffentlich bekannt gegeben worden sei und nicht einheitlich, unparteiisch und einleuchtend angewendet werde;
c)
gegen den Artikel XI.1 des GATT 1994, da es sich bei dem Mindestpreissystem um eine andere Beschränkung als Zölle, Abgaben oder sonstige Belastungen in Form von Einfuhrlizenzen bei der Einfuhr einer Ware aus dem Gebiet einer anderen Vertragspartei gehandelt habe, die sich nicht durch WTO-Bestimmungen rechtfertigen lasse.
C. ENTWICKLUNG NACH ABSCHLUSS DER UNTERSUCHUNG
(6)
Am 17. März 1999 (3) beschloss die Kommission, ein WTO-Streitbeilegungsverfahren einzuleiten. Die WTO-Konsultationen fanden am 19. November 1999 statt. Bei dieser Gelegenheit wies Brasilien zwar alle Behauptungen über Mindestpreispraktiken im Zusammenhang mit der Einfuhrlizenz oder der Zollwertermittlung zurück, räumte aber ein, im Zusammenhang mit seinem Einfuhrlizenzverfahren mehrere seiner WTO-Verpflichtungen zur Notifizierung nicht eingehalten zu haben.
(7)
Im Anschluss an diese Konsultationen änderte Brasilien seine Einfuhrlizenz- und Zollwertbestimmungsverfahren wesentlich; dadurch verbesserte sich der Zugang des Wirtschaftszweigs der Gemeinschaft zum brasilianischen Textilwarenmarkt. Einige Aspekte der brasilianischen Einfuhrlizenz- und Zollwertbestimmungsverfahren waren aber noch zu ändern, um zu gewährleisten, dass Brasilien allen seinen Verpflichtungen aus den entsprechenden WTO-Vereinbarungen uneingeschränkt nachkommt.
(8)
Daher entschied die Kommission in ihrem Beschluss 2001/429/EG (4) das genannte Untersuchungsverfahren für 6 Monate auszusetzen und in dieser Zeit die Auswirkungen der Änderungen der brasilianischen Regelung zu beobachten.
(9)
Im ersten Quartal 2002 wurden mehrere Gespräche mit den brasilianischen Behörden geführt, um eine für beide Seiten annehmbare Lösung zu finden. Am 6. November 2002 unterzeichnete die Europäische Gemeinschaft und Brasilien eine Vereinbarung über die Regelung des Marktzugangs für Textilwaren und Bekleidung, nach der beide Parteien davon Abstand nahmen, nichttarifäre Handelshemmnisse einzusetzen. In dieser Vereinbarung wurde auch das Problem der Zollwertbestimmung geregelt.
(10)
In den gut sieben Jahren, die seit der Unterzeichnung der Vereinbarung vergangen sind, wurden der Kommission keine besonderen Probleme oder neue Handelshemmnisse im Zusammenhang mit dem Zugang von Textilwaren zum brasilianischen Markt gemeldet.
D. SCHLUSSFOLGERUNG UND EMPFEHLUNGEN
(11)
Augrund des geschilderten Sachverhalts geht die Kommission davon aus, dass das Untersuchungsverfahren zu einer zufrieden stellenden Beseitigung der im Antrag von Febeltex genannten Handelshemmnisse geführt hat. Nach Artikel 11 Absatz 1 der Verordnung (EG) Nr. 3286/94 sollte das Untersuchungsverfahren daher eingestellt werden.
(12)
Der Beratende Ausschuss wurde zu den in diesem Beschluss vorgesehenen Maßnahmen gehört -
HAT FOLGENDEN BESCHLUSS ERLASSEN:
Artikel 1
Das Untersuchungsverfahren betreffend die Maßnahmen von Brasilien hinsichtlich der Einfuhren von Textilwaren wird hiermit eingestellt.
Artikel 2
Dieser Beschluss tritt am zwanzigsten Tag nach seiner Veröffentlichung im Amtsblatt der Europäischen Union in Kraft.
Brüssel, den 5. Januar 2011
DECIZIA COMISIEI
din 5 ianuarie 2011
de încheiere a procedurii de examinare a măsurilor impuse de Brazilia care afectează importul de produse textile
(2011/2/UE)
COMISIA EUROPEANĂ,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
având în vedere Regulamentul (CE) nr. 3286/94 al Consiliului din 22 decembrie 1994 privind adoptarea procedurilor comunitare în domeniul politicii comerciale comune în vederea asigurării exercitării de către Comunitate a drepturilor care îi sunt conferite de normele comerțului internațional, în special de cele instituite sub egida Organizației Mondiale a Comerțului (1), în special articolul 11 alineatul (1),
întrucât:
A. CADRUL PROCEDURAL
(1)
La 12 ianuarie 1998 Febeltex (Fédération Belge du Textile) a depus o plângere în temeiul articolului 4 din Regulamentul (CE) nr. 3286/94.
(2)
Reclamantul susține că vânzările comunitare de produse textile în Brazilia întâmpinau obstacole în calea comerțului în sensul articolului 2 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 3286/94, inclusiv un sistem de licențe de import neautomate și modalitatea în care acest sistem este aplicat, în special prin intermediul termenilor de plată obligatorie a importurilor și al prețurilor minime de import.
(3)
După consultarea comitetului consultativ instituit prin Regulamentul (CE) nr. 3286/94, Comisia a decis că existau suficiente probe pentru a justifica inițierea unei proceduri de examinare cu scopul de a analiza aspectele de natură juridică și factuală implicate. Prin urmare, s-a inițiat o procedură de examinare la 27 februarie 1998 (2).
B. CONSTATĂRILE PROCEDURII DE EXAMINARE
(4)
Raportul final privind procedura de examinare a fost înmânat statelor membre UE în cadrul reuniunii comitetului consultativ din 9 noiembrie 1998.
(5)
Concluzia raportului a fost că sistemul de licențe de import neautomate, astfel cum este el aplicat cu un criteriu de preț minim, încalcă următoarele prevederi:
(a)
articolele 1, 3 și 5 din Acordul OMS referitor la procedurile privind licențele de import, deoarece: (a) nu a fost neutru în aplicarea sa; (b) nu a fost gestionat într-un mod corect și echitabil; (c) nu a implementat nicio restricție compatibilă cu normele OMC și, prin urmare, nu s-a limitat din punct de vedere al domeniului de aplicare și al duratei la măsura pe care o implementa; și (d) a avut efecte suplimentare restrictive și perturbatoare de natură comercială asupra importurilor. În plus, lista de produse supuse sistemului de licențe neautomate nu a fost publicată și cererile de acordare a licențelor de import sub prețul minim nu au primit un răspuns oficial timp de mai multe luni;
(b)
articolele X.1 și X.3 din Acordul General pentru Tarife și Comerț (GATT 1994), deoarece sistemul de licențe de import neautomate nu a fost publicat și nu a fost aplicat într-un mod consecvent, imparțial și rezonabil;
(c)
articolul XI.1 din GATT (1994), deoarece sistemul de prețuri minime a reprezentat o restricție diferită de taxe sau alte costuri impuse prin intermediul licențelor de import pentru importarea oricărui produs provenind de pe teritoriul oricărei alte părți contractante, fără nicio justificare compatibilă cu normele OMC.
C. EVOLUȚII ULTERIOARE EXAMINĂRII
(6)
La 17 martie 1999 (3), Comisia a hotărât să inițieze o procedură de soluționare a litigiilor pe lângă OMC. Consultările în cadrul OMC au avut loc la 19 noiembrie 1999. Cu această ocazie, negând toate afirmațiile cu privire la practicile de stabilire a prețurilor minime la import atât la acordarea licențelor de import, cât și la stabilirea nivelurilor de evaluare în vamă, Brazilia a recunoscut că nu s-a conformat unor obligații pe care și le-a asumat față de OMC cu privire la notificarea în avans în legătură cu sistemul său de licențe de import.
(7)
Ca urmare a acestor consultări, sistemul brazilian de acordare a licențelor de import și cel de evaluare în vamă au suferit modificări semnificative și accesul industriei comunitare la piața braziliană de produse textile s-a îmbunătățit. Cu toate acestea, unele aspecte ale sistemului brazilian de acordare a licențelor la import și ale celui de evaluare în vamă mai trebuiau modificate pentru a asigura îndeplinirea în întregime a obligațiilor Braziliei în conformitate cu acordurile OMC în domeniu.
(8)
În consecință, prin Decizia 2001/429/CE (4), Comisia a hotărât să suspende procedura de examinare sus-menționată pentru o perioadă de 6 luni, monitorizând în același timp efectele modificărilor în cadrul sistemului brazilian.
(9)
În primul trimestru al anului 2002 au avut loc mai multe contacte cu autoritățile braziliene, în scopul găsirii unei soluții acceptabile pentru ambele părți. Comunitatea Europeană și Brazilia au semnat la 6 noiembrie 2002 un memorandum de înțelegere privind reglementarea accesului pe piață a produselor textile și de îmbrăcăminte, în care ambele părți au convenit să se abțină de la aplicarea barierelor netarifare. În plus, memorandumul de înțelegere a inclus și prevederi referitoare la evaluarea în vamă.
(10)
În cei peste 7 ani de la semnarea memorandumului de înțelegere, Comisia nu a primit nicio notificare privind existența vreunor probleme speciale sau a vreunor noi obstacole în legătură cu accesul produselor textile pe piața braziliană.
D. CONCLUZII ȘI RECOMANDĂRI
(11)
Având în vedere analiza prezentată anterior, se consideră că procedura de examinare a dus la o situație satisfăcătoare cu privire la obstacolele identificate în plângerea depusă de Febeltex. Prin urmare, procedura de examinare ar trebui să se încheie, în conformitate cu articolul 11 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 3286/94.
(12)
Comitetul consultativ a fost consultat cu privire la măsurile prevăzute în prezenta decizie,
ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
Articolul 1
Procedura de examinare a măsurilor impuse de Brazilia care afectează importul de produse textile se încheie.
Articolul 2
Prezenta decizie intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Adoptată la Bruxelles, 5 ianuarie 2011.