VERORDNUNG (EU) Nr. 223/2012 DER KOMMISSION
vom 14. März 2012
zur Änderung der Verordnung (EG) Nr. 2003/2003 des Europäischen Parlaments und des Rates über Düngemittel zwecks Anpassung ihrer Anhänge I und IV an den technischen Fortschritt
(Text von Bedeutung für den EWR)
DIE EUROPÄISCHE KOMMISSION -
gestützt auf den Vertrag über die Arbeitsweise der Europäischen Union,
gestützt auf die Verordnung (EG) Nr. 2003/2003 des Europäischen Parlaments und des Rates vom 13. Oktober 2003 über Düngemittel (1), insbesondere auf Artikel 31 Absatz 1 und 3,
in Erwägung nachstehender Gründe:
(1)
In Artikel 3 der Verordnung (EG) Nr. 2003/2003 ist vorgesehen, dass ein Düngemittel, das einem in Anhang I dieser Verordnung aufgeführten Düngemitteltyp entspricht und die Bedingungen dieser Verordnung erfüllt, als „EG-Düngemittel“ bezeichnet werden kann.
(2)
Die in Anhang I zur Verordnung (EG) Nr. 2003/2003 aufgelisteten Düngemitteltypen umfassen Typen, die nur als Feinpulver, und andere Typen, die auch als Suspension vertrieben werden können. Düngemittel in Suspension stellen ein geringeres gesundheitliches Risiko für Landwirte dar unter Bedingungen, in denen die Verwendung von Feinpulvern zur Staubeinatmung führen würde. Zur Verminderung des Staubrisikos sollte die Option einer Verwendung von Suspensionen auf die Mangan-Spurennährstoffdüngemitteltypen ausgedehnt und die Bandbreite der in vorhandenen Bor- und Kupferdüngemittelsuspensionen zugelassenen Wirkstoffe erweitert werden.
(3)
Die Verordnung (EG) Nr. 2003/2003 sieht die Verwendung von Komplexbildnern in Spurennährstoffdüngemitteln vor. Bisher sind jedoch keine solchen Düngemittel als EG-Düngemittel eingestuft worden, da in Anhang I zu dieser Verordnung noch keine Liste zugelassener Komplexbildner aufgestellt wurde und da für Düngemittel mit Komplexbildern als Inhaltsstoffen keine Typbezeichnungen vorliegen. Da heute geeignete Komplexbildner (Lignosulfonsäuresalze - „LS“) verfügbar sind, sollten diese zur Liste zugelassener Komplexbildner hinzugefügt und entsprechende Typenbezeichnungen geschaffen werden. Vorhandene Typenbezeichnungen für Düngemittellösungen sollten ebenfalls im Hinblick auf die Verwendung von Komplexbildnern angepasst werden; dabei sollten betreffende Lösungen zur Erleichterung der amtlichen Kontrollen nicht mehr als einen Komplexbildner enthalten.
(4)
Die neuen Regelungen für Lösungen und Suspensionen von Spurennährstoffen machen eine Neuetikettierung dieser Düngemitteltypen erforderlich. Düngemittel, die nach der alten Methode etikettiert wurden, werden jedoch zunächst für einige Zeit auf dem Markt bleiben. Den Herstellern sollte daher genügend Zeit eingeräumt werden, neue Etiketten vorzubereiten und die vorhandenen Bestände abzusetzen.
(5)
Die Verordnung (EG) Nr. 2003/2003 legt Vorschriften für die Etikettierung gemischter Spurennährstoffdüngemittel fest, enthält jedoch in ihrem Anhang I keine entsprechenden Typenbezeichnungen. Mit der Verordnung (EU) Nr. 137/2011 wurde in Abschnitt E.2 des Anhangs I der Verordnung (EG) Nr. 2003/2003 eine Tabelle mit den entsprechenden Typenbezeichnungen und klarer formulierten Regeln für die Mischungen von Spurennährstoffdüngemitteln eingeführt. Gemäß Tabelle E.2.4 sind jedoch einige Etikettierungsangaben erforderlich, die in manchen Fällen nicht mit den Bestimmungen von Artikel 6 Absatz 6 und Artikel 23 Absatz 2 der Verordnung (EG) Nr. 2003/2003 übereinstimmen. Die Tabelle E.2.4 sollte daher entsprechend geändert werden. Ein Übergangszeitraum sollte definiert werden, um den Wirtschaftsakteuren die Möglichkeit zu geben, sich an die neuen Bestimmungen anzupassen und ihre Bestände von gemischten Spurennährstoffdüngemitteln abzusetzen.
(6)
N,N'-Bis(2-hydroxybenzyl)ethylenediamin-N,N'-diessigsäure („HBED“) ist ein organischer Chelatbildner für Mikronährstoffe. Insbesondere wird mit HBED cheliertes Eisen zur Beseitigung von Eisenmangel und als Mittel für Eisenmangelchlorose bei vielen Obstbaumsorten verwendet. Die Beseitigung der Eisenmangelchlorose und ihrer Symptome sorgt für ein grünes Blattwerk, gutes Wachstum und gute Fruchtentwicklung. Die mit Eisen chelatisierte Form von HBED wurde in Polen ohne jegliche schädlichen Folgen für die Umwelt zugelassen. HBED ist daher in die Liste der zugelassenen organischen Chelatbildner für Spurennährstoffe in Anhang I der Verordnung (EG) Nr. 2003/2003 aufzunehmen. Es ist jedoch zweckmäßig, einen Übergangszeitraum vorzusehen, so dass HBED nach der Veröffentlichung der entsprechenden EN-Norm zugelassen werden kann.
(7)
Dicyandiamid/1,2,4-Triazol („DCD/TZ“) und 1,2,4 Triazol/3-Methylpyrazol („TZ/MP“) sind Nitrifikationshemmstoffe, die in Verbindung mit Düngemitteln verwendet werden, die Nährstickstoff in Form von Harnstoff und/oder Ammoniumsalzen enthalten. Diese Hemmstoffe verlängern die Verfügbarkeitszeit des Stickstoffs für die Nutzpflanzen und verringern die Nitratauswaschung und die Entweichung von Distickstoffoxid in die Umwelt.
(8)
N-(2-nitrophenyl)Phosphortriamid („2-NPT“) ist ein Ureasehemmstoff für Stickstoffdünger mit Harnstoffbestandteilen, mit dem die Verfügbarkeit von Stickstoff für die Pflanzen erhöht und die die Emission von Ammoniak in die Atmosphäre verringert werden.
(9)
Seit vielen Jahren werden DCD/TZ, TZ/MP und 2-NPT in Deutschland sowie DCD/TZ und TZ/MP in der Tschechischen Republik eingesetzt; in beiden Ländern haben sie sich als wirksame Stoffe ohne schädliche Auswirkungen auf die Umwelt erwiesen. Daher sollten DCD/TZ, TZ/MP und 2-NPT in die Liste zugelassener Nitrifikations- und Ureasehemmstoffe in Anhang I zur Verordnung (EG) Nr. 2003/2003 aufgenommen werden, damit sie den Landwirten in der gesamten EU in stärkerem Umfang zur Verfügung stehen.
(10)
Gemäß der Verordnung (EG) Nr. 2003/2003 müssen EG-Düngemittel entsprechend den in Anhang IV beschriebenen Probenahmeverfahren und Analysemethoden kontrolliert werden. Manche dieser Methoden sind jedoch nicht international anerkannt und sollten durch die kürzlich vom Europäischen Komitee für Normung entwickelten EN-Normen ersetzt werden.
(11)
Die Validierung von EN-Normen erfolgt im Normalfall im Rahmen eines laborübergreifenden Vergleichtests, mit dem die Reproduzierbarkeit und Wiederholbarkeit der Analysemethoden quantifiziert werden. Daher sollte zur Festlegung von EN-Normen, die eine statistische Verlässlichkeit aufweisen, eine Unterscheidung zwischen validierten EN-Normen und nicht validierten Methoden eingeführt werden.
(12)
Um die Rechtsvorschriften zu vereinfachen und künftige Überarbeitungen zu erleichtern, ist es angezeigt, den vollen Wortlaut der Analysemethoden in Anhang IV der Verordnung (EG) Nr. 2003/2003 durch Verweise auf die vom Europäischen Komitee für Normung veröffentlichten EN-Normen zu ersetzen.
(13)
Die Verordnung (EG) Nr. 2003/2003 ist daher entsprechend zu ändern.
(14)
Die in dieser Verordnung vorgesehenen Maßnahmen stehen im Einklang mit der Stellungnahme des gemäß Artikel 32 der Verordnung (EG) Nr. 2003/2003 eingesetzten Ausschusses -
HAT FOLGENDE VERORDNUNG ERLASSEN:
Artikel 1
Änderungen
(1) Anhang I der Verordnung (EG) Nr. 2003/2003 wird entsprechend Anhang I dieser Verordnung geändert.
(2) Anhang IV der Verordnung (EG) Nr. 2003/2003 wird entsprechend Anhang II dieser Verordnung geändert.
Artikel 2
Inkrafttreten
Diese Verordnung tritt am zwanzigsten Tag nach ihrer Veröffentlichung im Amtsblatt der Europäischen Union in Kraft.
Anhang I Abschnitt 1 Buchstabe a, Buchstabe b Ziffer i, Buchstabe c Ziffern i und ii, Buchstabe d Ziffer i, Buchstabe e Ziffer i, Buchstabe f Ziffer i und Abschnitt 2 gelten ab 4. April 2013.
Anhang I Abschnitt 3, Eintrag 11 gilt ab 4. Juli 2012.
Diese Verordnung ist in allen ihren Teilen verbindlich und gilt unmittelbar in jedem Mitgliedstaat.
Brüssel, den 14. März 2012
REGULAMENTUL (UE) NR. 223/2012 AL COMISIEI
din 14 martie 2012
de modificare a Regulamentului (CE) nr. 2003/2003 al Parlamentului European și al Consiliului privind îngrășămintele, în sensul adaptării anexelor I și IV la progresul tehnic
(Text cu relevanță pentru SEE)
COMISIA EUROPEANĂ,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
având în vedere Regulamentul (CE) nr. 2003/2003 al Parlamentului European și al Consiliului din 13 octombrie 2003 privind îngrășămintele (1), în special articolul 31 alineatele (1) și (3),
întrucât:
(1)
Articolul 3 din Regulamentul (CE) nr. 2003/2003 prevede că orice îngrășământ care aparține unuia dintre tipurile de îngrășăminte menționate în anexa I și care îndeplinește condițiile prevăzute de regulamentul respectiv poate avea mențiunea „îngrășământ CE”.
(2)
Tipurile de îngrășăminte enumerate în anexa I la Regulamentul (CE) nr. 2003/2003 includ anumite tipuri care pot fi comercializate doar sub formă de pulberi fine, dar și alte tipuri care pot fi comercializate, de asemenea, sub formă de suspensii. Îngrășămintele în suspensie prezintă un risc mai redus pentru sănătatea agricultorilor atunci când sunt utilizate în condiții în care folosirea pulberilor fine ar avea ca rezultat inhalarea de prafuri. Pentru a reduce expunerea agricultori la prafuri, opțiunea utilizării îngrășămintelor în suspensie ar trebui să fie extinsă prin includerea tipurilor de îngrășăminte pe bază de oligoelemente cu mangan; gama de ingrediente autorizate în îngrășămintele în suspensie cu bor și cupru ar trebui, de asemenea, extinsă.
(3)
Regulamentul (CE) nr. 2003/2003 prevede utilizarea agenților de complexare ca ingrediente ale îngrășămintelor cu oligoelemente. Cu toate acestea, niciun îngrășământ de acest tip nu a fost clasificat drept „îngrășământ CE”, întrucât, pe de o parte, în anexa I la regulamentul menționat nu a fost încă prevăzută nicio listă a agenților de complexare autorizați și, pe de altă parte, deoarece nu există denumiri pentru tipurile de îngrășăminte care conțin agenți de complexare. Având în vedere că, în prezent, sunt disponibili agenți de complexare adecvați (săruri ale acidului lignosulfonic - denumite în continuare „SL”), aceștia ar trebui adăugați la lista agenților de complexare autorizați și ar trebui create denumirile corespunzătoare ale tipurilor de îngrășăminte. Denumirile existente pentru tipurile de soluții de îngrășăminte ar trebui, de asemenea, adaptate pentru a permite utilizarea agenților de complexare. Cu toate acestea, în vederea facilitării controalelor oficiale, fiecare asemenea soluție nu ar trebui să conțină mai mult de un agent de complexare.
(4)
Noile norme privind soluțiile și suspensiile de oligoelemente impun o nouă etichetare a acestor tipuri de îngrășăminte. Cu toate acestea, îngrășămintele etichetate în conformitate cu normele anterioare vor rămâne în stoc pentru o anumită perioadă de timp. Prin urmare, ar trebui să li se acorde timp suficient producătorilor pentru a pregăti noile etichete și pentru a lichida toate stocurile existente.
(5)
Regulamentul (CE) nr. 2003/2003 prevede o serie de norme aplicabile etichetării îngrășămintelor constituite din amestecuri de oligoelemente, însă nu prevede denumirile corespondente ale tipurilor de îngrășăminte în anexa I. Regulamentul (UE) nr. 137/2011 a introdus tabelul E.2.4 în cadrul secțiunii E.2 din anexa I la Regulamentul (CE) nr. 2003/2003 care conține denumirile de tip corespunzătoare și norme mai clare privind îngrășămintele formate din amestecuri de oligoelemente. Cu toate acestea, tabelul E.2.4 necesită unele informații privind etichetarea, care, în anumite cazuri, nu ar fi conforme cu prevederile articolului 6 alineatul (6) și articolului 23 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 2003/2003. Prin urmare, tabelul E.2.4 ar trebui modificat în mod corespunzător. Ar trebui acordată o perioadă de tranziție pentru a permite operatorilor economici să se adapteze la noile norme și să vândă stocurile de îngrășăminte formate din amestecuri de oligoelemente.
(6)
Acidul etilendiamino-N,N’-di(2-hidroxibenzil) N,N'-diacetic (denumit în continuare „HBED”) este un agent chelator organic pentru oligoelemente. În special, fierul chelat cu HBED este folosit pentru corectarea deficitului de fier și eliminarea clorozei ferice pentru o mare varietate de pomi fructiferi. Eliminarea clorozei ferice și a simptomelor aferente asigură un frunziș verde, o bună creștere și dezvoltarea fructului. Forma chelată cu fier a HBED a fost autorizată în Polonia fără a avea efecte negative asupra mediului. Prin urmare, HBED ar trebui adăugat pe lista agenților chelatori autorizați pentru oligoelemente, în cadrul anexei I la Regulamentul (CE) nr. 2003/2003. Cu toate acestea, este oportun să se prevadă o perioadă de tranziție, astfel încât HBED să fie autorizat după publicarea standardului EN aferent.
(7)
Diciandiamidă/1,2,4 triazol (denumită în continuare „DCD/TZ”) și 1,2,4 triazol/3-metilpirazol (denumit în continuare „TZ/MP”) sunt inhibitori de nitrificare care sunt utilizați în combinație cu îngrășămintele care conțin azot nutritiv sub formă de uree și/sau săruri de amoniu. Acești inhibitori prelungesc prezența azotului în culturi, reduc levigarea nitraților și reduc emisiile de protoxid de azot în atmosferă.
(8)
Triamida acidului N-(2-nitrofenil) fosforic (denumită în continuare „2-NPT”) este un inhibitor de urează menit să sporească concentrația azotului în plante, conceput pentru îngrășămintele azotate cu conținut de uree, și să reducă emisiile de amoniac în atmosferă.
(9)
DCD/TZ, TZ/MP și 2-NPT au fost folosite în Germania, iar DCD/TZ și TZ/MP în Republica Cehă pentru mulți ani, unde s-au dovedit eficiente și nu au prezentat riscuri pentru mediu. Prin urmare, DCD/TZ, TZ/MP și 2-NPT ar trebui adăugate la lista inhibitorilor de nitrificare și de urează autorizați din anexa I la Regulamentul (CE) nr. 2003/2003, pentru a-i face accesibili la scară mai largă pentru agricultorii de pe întreg teritoriul Uniunii.
(10)
Regulamentul (CE) nr. 2003/2003 impune efectuarea controlului îngrășămintelor CE în conformitate cu metodele de eșantionare și de analiză descrise în anexa IV. Cu toate acestea, unele dintre aceste metode nu sunt recunoscute la nivel internațional și ar trebui înlocuite de standardele EN elaborate recent de Comitetul European de Standardizare.
(11)
De obicei, standardele EN sunt validate printr-o comparație interlaboratoare în vederea cuantificării reproductibilității și repetabilității metodelor analitice. Prin urmare, ar trebui să se facă distincție între standardele EN validate și metodele nevalidate în vederea identificării standardelor EN care s-au dovedit fiabile din punct de vedere statistic.
(12)
Pentru a simplifica legislația și a facilita revizuirile ulterioare, este oportună înlocuirea textului complet al metodelor analitice din anexa IV la Regulamentul (CE) nr. 2003/2003 cu trimiteri la standardele EN publicate de Comitetul European de Standardizare.
(13)
Prin urmare, Regulamentul (CE) nr. 2003/2003 ar trebui modificat în mod corespunzător.
(14)
Măsurile prevăzute în prezentul regulament sunt conforme cu avizul comitetului instituit prin articolul 32 din Regulamentul (CE) nr. 2003/2003,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
Articolul 1
Modificări
(1) Anexa I la Regulamentul (CE) nr. 2003/2003 se modifică în conformitate cu anexa I la prezentul regulament.
(2) Anexa IV la Regulamentul (CE) nr. 2003/2003 se modifică în conformitate cu anexa II la prezentul regulament.
Articolul 2
Intrarea în vigoare
Prezentul regulament intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Punctul 1 literele (a), (b) subpunctul (i), (c) subpunctul (i), (c) subpunctul (ii), (d) subpunctul (i), (e) subpunctul (i), (f) subpunctul (i) și punctul 2 din anexa I se aplică de la 4 aprilie 2013.
Anexa I punctul 3 mențiunea 11 se aplică de la 4 iulie 2012.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Bruxelles, 14 martie 2012.