VERORDNUNG (EU) Nr. 1259/2011 DER KOMMISSION
vom 2. Dezember 2011
zur Änderung der Verordnung (EG) Nr. 1881/2006 hinsichtlich der Höchstgehalte für Dioxine, dioxinähnliche PCB und nicht dioxinähnliche PCB in Lebensmitteln
(Text von Bedeutung für den EWR)
DIE EUROPÄISCHE KOMMISSION -
gestützt auf den Vertrag über die Arbeitsweise der Europäischen Union,
gestützt auf die Verordnung (EWG) Nr. 315/93 des Rates vom 8. Februar 1993 zur Festlegung von gemeinschaftlichen Verfahren zur Kontrolle von Kontaminanten in Lebensmitteln (1), insbesondere auf Artikel 2 Absatz 3,
in Erwägung nachstehender Gründe:
(1)
In der Verordnung (EG) Nr. 1881/2006 der Kommission vom 19. Dezember 2006 zur Festsetzung der Höchstgehalte für bestimmte Kontaminanten in Lebensmitteln (2) sind Höchstgehalte für Dioxine und dioxinähnliche PCB in einer Reihe von Lebensmitteln festgelegt.
(2)
Dioxine gehören zu einer Gruppe von 75 polychlorierten Dibenzo-p-dioxin-Kongeneren (PCDD) und 135 polychlorierten Dibenzofuran-Kongeneren (PCDF), von denen 17 toxikologisch relevant sind. Polychlorierte Biphenyle (PCB) sind eine Gruppe von 209 verschiedenen Kongeneren, die sich nach ihren toxikologischen Eigenschaften in zwei Gruppen unterteilen lassen: 12 Kongenere besitzen toxikologische Eigenschaften, die denen der Dioxine ähneln, weswegen sie oft als „dioxinähnliche PCB“ („DL-PCB“ - dioxin-like PCBs) bezeichnet werden. Die übrigen PCB weisen ein völlig anderes toxikologisches Profil auf, welches demjenigen der Dioxine nicht ähnelt, und werden daher als „nicht dioxinähnliche PCB“ („NDL-PCB“ - non dioxin-like PCBs) bezeichnet.
(3)
Kongenere aus der Gruppe der Dioxine und der DL-PCB sind in unterschiedlichem Maße toxisch. Um die Toxizität dieser unterschiedlichen Verbindungen addieren zu können, wurde der Begriff der Toxizitätsäquivalenzfaktoren (TEF) eingeführt, was Risikobewertungen und Kontrollen erleichtert. Damit lassen sich die Analyseergebnisse sämtlicher toxikologisch relevanter Dioxin-Kongenere und dioxinähnlicher PCB-Kongenere als quantifizierbare Einheit ausdrücken, die als „TCDD-Toxizitäts-Äquivalent“ (TEQ) bezeichnet wird.
(4)
Vom 28. bis 30. Juni 2005 hielt die Weltgesundheitsorganisation („WHO“) einen Experten-Workshop zu den 1998 von der WHO aufgestellten TEF-Werten ab. Einige TEF-Werte wurden geändert, insbesondere die der PCB, octachlorierten Kongenere und der Pentachlorfurane. Daten zur Auswirkung der neuen TEF-Werte sowie die jüngsten Vorkommensdaten können dem wissenschaftlichen Bericht „Results of the monitoring of dioxin levels in food and feed“ (3) (Ergebnisse der Überwachung der Dioxingehalte in Lebens- und Futtermitteln) der Europäischen Behörde für Lebensmittelsicherheit (EFSA) entnommen werden. Daher sollten die Höchstgehalte für PCB unter Berücksichtigung dieser neuen Daten überprüft werden.
(5)
Das Wissenschaftliche Gremium der EFSA für Kontaminanten in der Lebensmittelkette hat auf Ersuchen der Kommission ein Gutachten bezüglich des Vorkommens von NDL-PCB in Futter- und Lebensmitteln (4) abgegeben.
(6)
Die Summe von sechs Marker- oder Indikator-PCB (PCB 28, 52, 101, 138, 153 und 180) macht ungefähr die Hälfte der insgesamt in Futter- und Lebensmitteln vorkommenden NDL-PCB aus. Diese Summe wird als geeigneter Marker für das Vorkommen von NDL-PCB und die Exposition des Menschen diesen gegenüber betrachtet und sollte daher als Höchstgehalt festgelegt werden.
(7)
Die Höchstgehalte wurden unter Berücksichtigung neuester Vorkommensdaten festgelegt, die in dem wissenschaftlichen Bericht der EFSA „Results of the monitoring of non dioxin-like PCBs in food and feed“ (5) (Ergebnisse der Überwachung von nicht dioxinähnlichen PCB in Lebens- und Futtermitteln) zusammengestellt wurden. Obwohl es möglich ist, geringere Bestimmungsgrenzen (LOQ) zu erreichen, ist zu beobachten, dass eine beträchtliche Anzahl von Laboratorien eine LOQ von 1 μg/kg Fett oder sogar von 2 μg/kg Fett verwendet. Würden die Ergebnisse der Analysen als Obergrenze ausgedrückt, würde dies in einigen Fällen dazu führen, dass, falls sehr strenge Höchstgehalte festgelegt werden, der Gehalt dicht am Höchstgehalt liegt, obwohl keine PCB quantifiziert wurden. Es wurde auch festgestellt, dass für einige Lebensmittelkategorien nur wenig Datenmaterial vorliegt. Daher sollten die Höchstgehalte in drei Jahren auf der Grundlage von mehr Datenmaterial überprüft werden, das mit einem Analyseverfahren gewonnen wurde, das empfindlich genug ist, dass damit auch niedrige Gehalte quantifiziert werden können.
(8)
Im Rahmen einer Ausnahmeregelung ist es Finnland und Schweden gestattet, Fisch aus dem Ostseeraum, der zum Verzehr in ihrem Hoheitsgebiet bestimmt ist und höhere Dioxingehalte als die für Dioxine, die Summe von Dioxinen und für DL-PCB in Fisch festgelegten Höchstgehalte aufweist, in Verkehr zu bringen. Diese Mitgliedstaaten haben die Bedingungen hinsichtlich der Information der Verbraucher über Ernährungsempfehlungen erfüllt. Sie teilen der Kommission jedes Jahr die Ergebnisse ihrer Kontrollen des Dioxingehalts in Fisch aus dem Ostseeraum mit und berichten über die Maßnahmen, die ergriffen wurden, um die Belastung der Menschen durch Dioxine in Fisch aus dem Ostseeraum zu senken.
(9)
Aus den Ergebnissen der von Schweden und Finnland durchgeführten Überwachung des Dioxin- und DL-PCB-Gehalts ergibt sich, dass die Ausnahmeregelung auf bestimmte Fischarten beschränkt werden könnte. Da Dioxine und PCB in der Umwelt und daher auch in Fisch weiterhin vorkommen werden, sollte die Ausnahmeregelung keiner Befristung unterliegen.
(10)
Lettland hat für Wildlachs eine ähnliche Ausnahmeregelung wie die Finnland und Schweden zugestandene beantragt. Lettland hat dafür nachgewiesen, dass die Exposition des Menschen gegenüber Dioxinen und DL-PCB auf seinem Hoheitsgebiet nicht höher ist als der höchste Durchschnittswert in den anderen Mitgliedstaaten und dass es über ein System verfügt, durch das gewährleistet ist, dass die Verbraucher umfassend darüber informiert sind, dass bestimmten gefährdeten Bevölkerungsgruppen zur Vermeidung möglicher Gesundheitsgefahren eine Beschränkung des Verzehrs von Ostseefisch empfohlen wird. Ferner sollten Kontrollen des Gehalts an Dioxinen und DL-PCB in Fisch aus dem Ostseeraum durchgeführt und der Kommission jährlich die Ergebnisse sowie die zur Senkung der Belastung der Menschen durch Dioxine und DL-PCB durch Fisch aus dem Ostseeraum ergriffenen Maßnahmen mitgeteilt werden. Es wurden entsprechende Maßnahmen getroffen, durch die gewährleistet ist, dass Fisch und Fischereierzeugnisse, bei denen die zulässigen EU-Höchstgehalte für PCB nicht eingehalten werden, nicht in anderen Mitgliedstaaten in den Verkehr gebracht werden.
(11)
Da die Belastung von Fisch aus dem Ostseeraum mit NDL-PCB der Belastung mit Dioxinen und DL-PCB ähnelt, und da auch NDL-PCB weiterhin in der Umwelt vorkommen werden, sollten ähnliche Ausnahmeregelungen wie für Dioxine und DL-PCB in Fisch aus dem Ostseeraum auch für NDL-PCB zugestanden werden.
(12)
Die EFSA wurde um ein wissenschaftliches Gutachten zum Vorkommen von Dioxinen und dioxinähnlichen PCB in Schafs- und Hirschleber sowie dazu ersucht, ob es geraten erscheint, die Höchstgehalte für Dioxine und PCB in Leber und deren Verarbeitungserzeugnissen für das Erzeugnis an sich und nicht für dessen Fettgehalt festzulegen, wie dies derzeit der Fall ist. Daher sollten die Bestimmungen für Leber und deren Verarbeitungserzeugnisse - und insbesondere die Bestimmungen für Schafs- und Hirschleber - überprüft werden, sobald das EFSA-Gutachten vorliegt. In der Zwischenzeit sollten die Höchstgehalte für Dioxine und PCB auf Grundlage des Fettgehalts festgelegt werden.
(13)
Lebensmittel, die weniger als 1 % Fett enthalten, waren bisher von den Höchstgehalten für Dioxine und DL-PCB befreit, da diese Lebensmittel im Allgemeinen nur geringfügig zur menschlichen Exposition beitragen. Es gibt jedoch Fälle, in denen Lebensmittel mit weniger als 1 % Fett sehr hohe Gehalte an Dioxin und DL-PCB aufweisen. Daher sollten die Höchstgehalte auch für solche Lebensmittel gelten, allerdings bezogen auf das gesamte Erzeugnis. Da für bestimmte Lebensmittel mit geringem Fettgehalt bereits Höchstgehalte bezogen auf das gesamte Erzeugnis festgelegt werden, sollten auf das gesamte Erzeugnis bezogene Höchstgehalte für alle Lebensmittel mit weniger als 2 % Fett gelten.
(14)
Aus den Überwachungsdaten für Dioxine und DL-PCB in Lebensmitteln für Säuglinge und Kleinkinder ergibt sich, dass besondere, niedrigere Höchstgehalte für Dioxine und DL-PCB in Lebensmitteln für Säuglinge und Kleinkinder festgelegt werden sollten. Das deutsche Bundesinstitut für Risikobewertung hat die EFSA speziell ersucht, die von Dioxinen und dioxinähnlichen PCB in Lebensmitteln für Säuglinge und Kleinkinder für diese ausgehenden Risiken zu bewerten. Daher sollten die für Lebensmittel für Säuglinge und Kleinkinder geltenden Bestimmungen überprüft werden, sobald das EFSA-Gutachten vorliegt.
(15)
Die in dieser Verordnung vorgesehenen Maßnahmen entsprechen der Stellungnahme des Ständigen Ausschusses für die Lebensmittelkette und Tiergesundheit und weder das Europäische Parlament noch der Rat haben ihnen widersprochen -
HAT FOLGENDE VERORDNUNG ERLASSEN:
Artikel 1
Die Verordnung (EG) Nr. 1881/2006 wird wie folgt geändert:
1.
Artikel 7 wird wie folgt geändert:
a)
Im Titel werden die Worte „befristete Ausnahmeregelungen“ durch das Wort „Ausnahmeregelungen“ ersetzt.
b)
Absatz 4 erhält folgende Fassung:
„(4) Abweichend von Artikel 1 dürfen Finnland, Schweden und Lettland gestatten, dass Wildlachs (Salmo salar) aus dem Ostseeraum und dessen Erzeugnisse, die zum Verzehr in ihrem Hoheitsgebiet bestimmt sind und höhere Gehalte an Dioxin und/oder dioxinähnlichen PCB und/oder nicht dioxinähnlichen PCB als die in Nummer 5.3 des Anhangs aufgeführten aufweisen, in ihrem Hoheitsgebiet in Verkehr gebracht werden, sofern ein System vorhanden ist, durch das gewährleistet ist, dass die Verbraucher umfassend über die Ernährungsempfehlungen informiert werden, die die Einschränkung des Verzehrs von Wildlachs aus dem Ostseeraum und dessen Erzeugnissen durch bestimmte gefährdete Bevölkerungsgruppen betreffen, um so potenzielle Gesundheitsrisiken zu vermeiden.
Finnland, Schweden und Lettland treffen weiterhin die nötigen Maßnahmen, um sicherzustellen, dass Wildlachs und dessen Erzeugnisse, die nicht den Anforderungen von Nummer 5.3 des Anhangs entsprechen, nicht in anderen Mitgliedstaaten vermarktet werden.
Finnland, Schweden und Lettland berichten der Kommission jedes Jahr über die Maßnahmen, die sie ergriffen haben, um die bestimmten gefährdeten Bevölkerungsgruppen wirksam über die Ernährungsempfehlungen zu unterrichten und um zu gewährleisten, dass Wildlachs und dessen Erzeugnisse, die nicht den Höchstgehalten entsprechen, nicht in anderen Mitgliedstaaten vermarktet werden. Darüber hinaus müssen sie die Wirksamkeit dieser Maßnahmen nachweisen.“
c)
Folgender Absatz 5 wird angefügt:
„(5) Abweichend von Artikel 1 dürfen Finnland und Schweden gestatten, dass Wildheringe (Clupea harengus), die größer sind als 17 cm, Wildsaiblinge (Salvelinus spp), wild gefangene Flussneunaugen (Lampetra fluviatilis) und Wildforellen (Salmo trutta) aus dem Ostseeraum sowie deren Erzeugnisse, die zum Verzehr in ihrem Hoheitsgebiet bestimmt sind und höhere Gehalte and Dioxin und/oder dioxinähnlichen PCB und/oder nicht dioxinähnlichen PCB als die in Nummer 5.3 des Anhangs aufgeführten aufweisen, in ihrem Hoheitsgebiet in Verkehr gebracht werden, sofern ein System vorhanden ist, durch das gewährleistet ist, dass die Verbraucher umfassend über die Ernährungsempfehlungen informiert werden, die die Einschränkung des Verzehrs von Wildheringen, die größer sind als 17 cm, von Wildsaiblingen, von wild gefangenen Flussneunaugen und Wildforellen aus dem Ostseeraum sowie von deren Erzeugnissen durch bestimmte gefährdete Bevölkerungsgruppen betreffen, um so potenzielle Gesundheitsrisiken zu vermeiden.
Finnland und Schweden treffen weiterhin die nötigen Maßnahmen, um sicherzustellen, dass Wildheringe, die größer sind als 17 cm, Wildsaiblinge, wild gefangene Flussneunaugen und Wildforellen sowie deren Erzeugnisse, die nicht den Anforderungen von Nummer 5.3 des Anhangs entsprechen, nicht in anderen Mitgliedstaaten vermarktet werden.
Finnland und Schweden berichten der Kommission jedes Jahr über die Maßnahmen, die sie ergriffen haben, um die bestimmten gefährdeten Bevölkerungsgruppen wirksam über die Ernährungsempfehlungen zu unterrichten und um zu gewährleisten, dass Fisch und dessen Erzeugnisse, die nicht den Höchstgehalten entsprechen, nicht in anderen Mitgliedstaaten vermarktet werden. Darüber hinaus müssen sie die Wirksamkeit dieser Maßnahmen nachweisen.“
2.
Der Anhang wird gemäß dem Anhang der vorliegenden Verordnung geändert.
Artikel 2
Diese Verordnung tritt am zwanzigsten Tag nach ihrer Veröffentlichung im Amtsblatt der Europäischen Union in Kraft.
Sie gilt ab 1. Januar 2012.
Diese Verordnung ist in allen ihren Teilen verbindlich und gilt unmittelbar in jedem Mitgliedstaat.
Brüssel, den 2. Dezember 2011
REGULAMENTUL (UE) NR. 1259/2011 AL COMISIEI
din 2 decembrie 2011
de modificare a Regulamentului (CE) nr. 1881/2006 în ceea ce privește nivelurile maxime pentru dioxine, PCB de tipul dioxinei și PCB care nu sunt de tipul dioxinei în produsele alimentare
(Text cu relevanță pentru SEE)
COMISIA EUROPEANĂ,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
având în vedere Regulamentul (CEE) nr. 315/93 al Consiliului din 8 februarie 1993 de stabilire a procedurilor comunitare pentru contaminanții din alimente (1), în special articolul 2 alineatul (3),
întrucât:
(1)
Regulamentul (CE) nr. 1881/2006 al Comisiei din 19 decembrie 2006 de stabilire a nivelurilor maxime pentru anumiți contaminanți din produsele alimentare (2) stabilește niveluri maxime pentru dioxine și PCB de tipul dioxinei dintr-o serie de produse alimentare.
(2)
Dioxinele aparțin unui grup de 75 de congeneri ai dibenzo-p-dioxinei policlorurate (PCDD) și de 135 congeneri ai dibenzofuranului policlorurat (PCDF), dintre care 17 prezintă pericol toxicologic. Bifenilii policlorurați (PCB) sunt un grup de 209 congeneri diferiți care pot fi încadrați în două categorii, în funcție de proprietățile lor toxicologice: 12 congeneri prezintă proprietăți toxicologice similare cu cele ale dioxinelor și sunt, prin urmare, deseori denumiți „PCB de tipul dioxinei” (DL-PCB). Ceilalți PCB nu prezintă un nivel de toxicitate similar cu cel al dioxinei, dar au un profil toxicologic diferit și sunt denumiți „PCB care nu sunt de tipul dioxinei” (denumiți în continuare „NDL-PCB”).
(3)
Fiecare congener al dioxinelor sau al PCB de tipul dioxinei prezintă un nivel diferit de toxicitate. Pentru a se putea aprecia toxicitatea acestor congeneri diferiți și pentru a facilita evaluarea riscurilor și controalele regulamentare, a fost introdus conceptul de factor de echivalență toxică (TEF - toxic equivalency factors). În consecință, rezultatele analizei fiecărui congener al dioxinelor și ai PCB de tipul dioxinei care prezintă interes toxicologic se exprimă într-o unitate cuantificabilă, respectiv „echivalentul toxic TCDD” (TEQ).
(4)
Organizația Mondială a Sănătății (OMS) a organizat un seminar cu experți între 28-30 iunie 2005 privind valorile TEF, agreate de OMS în 1998. Au fost schimbate o serie de valori TEF, în special pentru PCB, congenerii octaclorurați și furanii pentaclorurați. Autoritatea Europeană pentru Siguranța Alimentară (EFSA) a compilat toate datele privind efectul noilor valori TEF și datele recente în materie de prezență în raportul științific intitulat Results of the monitoring of dioxin levels in food and feed (Rezultatele monitorizării nivelurilor de dioxine din produsele alimentare și din hrana pentru animale) (3). Prin urmare, este necesar să se revizuiască nivelurile maxime ale PCB luând în considerare aceste noi date.
(5)
În urma unei solicitări din partea Comisiei, Grupul științific privind contaminanții din lanțul alimentar al Autorității Europene pentru Siguranța Alimentară a adoptat un aviz privind prezența NDL-PCB în produsele alimentare și în hrana pentru animale (4).
(6)
Suma celor șase indicatori sau markeri ai PCB (PCB 28, 52, 101, 138, 153 și 180) cuprinde aproape jumătate din suma totală de NDL-PCB prezenți în produsele alimentare și în hrana pentru animale. Această sumă este considerată un marker adecvat pentru prezență și pentru expunerea umană la NDL-PCB și prin urmare, ar trebui să fie stabilită ca nivel maxim.
(7)
Nivelurile maxime au fost stabilite luând în considerare date recente în materie de prezență compilate în raportul științific al EFSA „Rezultatele monitorizării nivelurilor de dioxine din produsele alimentare și din hrana pentru animale” (5). Deși este posibil să se atingă limite mai scăzute ale cuantificării (LOQ), se poate observa că un număr considerabil de laboratoare aplică un LOQ de 1 μg/kg grăsime sau chiar 2 μg/kg grăsime. Exprimând rezultatul analitic ca limită superioară ar duce, în unele cazuri, la un nivel apropiat de nivelul maxim dacă ar fi stabilite niveluri maxime foarte stricte, chiar dacă nu a fost cuantificat nici un PCB. S-a recunoscut, de asemenea, că, pentru anumite categorii de produse alimentare, datele nu erau foarte numeroase. Prin urmare, este necesar să se revizuiască nivelurile maxime în termen de trei ani, pe baza unei baze de date ample obținute printr-o metodă de analiză cu suficientă sensibilitate pentru cuantificarea nivelurilor scăzute.
(8)
Au fost acordate derogări Finlandei și Suediei pentru comercializarea peștelui provenind din zona baltică și destinat consumului pe teritoriul lor, având niveluri de dioxină care depășesc nivelurile maxime stabilite pentru dioxine și suma dioxinelor și a PCB de tipul dioxinei în pește. Statele membre menționate au îndeplinit condițiile legate de furnizarea de informații consumatorilor privind recomandările nutriționale. Ele au comunicat anual Comisiei rezultatele monitorizării conținutului de dioxine din peștele provenind din zona baltică și măsurile luate pentru reducerea expunerii umane la dioxinele provenite din zona baltică.
(9)
Pe baza rezultatelor monitorizării nivelurilor de dioxine și PCB de tipul dioxinei efectuate de Finlanda și Suedia, derogarea acordată a putut fi limitată la anumite specii de pești. Dată fiind prezența persistentă a dioxinelor și PCB în mediu și, în consecință în pește, este necesar să se acorde această derogare fără o limită de timp.
(10)
În ceea ce privește somonul capturat, Letonia a cerut o derogare similară ca cea acordată Finlandei și Suediei. În acest scop, Letonia a demonstrat că expunerea umană la dioxine și PCB de tipul dioxinei pe teritoriul său nu este mai mare decât nivelul mediu cel mai ridicat din oricare din statele membre și că dispune de un sistem capabil să asigure buna informare a consumatorilor cu privire la recomandările nutriționale referitoare la restricțiile impuse consumului de pește provenind din zona baltică de categoriile de populație vulnerabile, în scopul de a evita eventuale riscuri pentru sănătate. În plus, este necesară efectuarea monitorizării nivelurilor dioxinelor și ale PCB de tipul dioxinei la peștele provenind din zona baltică, iar rezultatele și măsurile care au fost luate pentru a reduce expunerea umană la dioxinele și PCB de tipul dioxinei din peștele provenind din zona baltică trebuie raportate Comisiei. Au fost puse în aplicare măsurile necesare pentru a se asigura că peștii și produsele din pește care nu respectă nivelurile maxime ale UE pentru PCB nu sunt introduse pe piață în alte state membre.
(11)
Ținând cont de faptul că modul de contaminare al peștelui din zona baltică cu NDL-PCB arată similarități cu contaminarea dioxinelor și a PCB de tipul dioxinei (DL-PCB) și ținând cont, de asemenea, de faptul că NDL-PCB au o prezență persistentă în mediu, este necesar să se acorde o derogare privind prezența NDL-PCB similară cu cea pentru dioxine și PCB de tipul dioxinei pentru peștele provenind din zona Baltică.
(12)
EFSA a fost solicitată să prezinte un aviz științific privind prezența dioxinelor și PCB de tipul dioxinei în ficatul de ovine și cervidee și privind oportunitatea de a stabili niveluri maxime pentru dioxine și PCB în ficat și produse derivate în funcție de produs și nu în raport cu grăsimea, cum se întâmplă în prezent. Prin urmare, dispozițiile privind ficatul și produsele derivate ar trebui să fie revizuite, în special dispozițiile privind ficatul de ovine și cervidee, de îndată ce avizul EFSA este disponibil. Între timp, este necesar să se stabilească nivelul maxim pentru dioxine și PCB în raport cu grăsimea.
(13)
Până în prezent, produsele alimentare cu un conținut sub 1 % grăsime erau excluse de la aplicarea nivelului maxim de dioxine și PCB de tipul dioxinei, ținând cont că aceste produse alimentare joacă în general un rol minor în expunerea umană. Cu toate acestea, au existat cazuri de produse alimentare care conțin mai puțin de 1 % grăsime, dar cu niveluri foarte ridicate de dioxină și PCB de tipul dioxinei în grăsime. Prin urmare, este necesar să se aplice nivelul maxim acestor produse alimentare, dar în funcție de produs. Ținând cont de faptul că un nivel maxim este stabilit în funcție de produs pentru anumite produse alimentare cu un conținut redus de grăsime, este necesar să se aplice un nivel maxim în funcție de produs pentru produsele alimentare care conțin mai puțin de 2 % grăsime.
(14)
Este necesar să se stabilească niveluri maxime specifice mai reduse de dioxine și de PCB de tipul dioxinei în produsele alimentare pentru sugari și copii de vârstă mică, având în vedere informațiile de monitorizare referitoare la dioxine și PCB de tipul dioxinei în produsele alimentare pentru sugari și copii de vârstă mică. Institutul Federal pentru Evaluarea Riscului din Germania a adresat EFSA o cerere specifică de a evalua riscurile pentru sugari și copii de vârstă mică legate de prezența dioxinelor și PCB de tipul dioxinei în produsele alimentare destinate sugarilor și copiilor de vârstă mică. Prin urmare, este necesar să se revizuiască dispozițiile aplicabile produselor alimentare destinate sugarilor și copiilor de vârstă mică de îndată ce avizul EFSA este disponibil.
(15)
Măsurile prevăzute în prezentul regulament sunt conforme cu avizul Comitetului permanent pentru lanțul alimentar și sănătatea animală și nu au întâmpinat nicio opoziție din partea Parlamentului European sau a Consiliului,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
Articolul 1
Regulamentul (CE) nr. 1881/2006 se modifică după cum urmează:
1.
Articolul 7 se modifică după cum urmează:
(a)
alineatul „Derogări temporare” se înlocuiește cu „Derogări”;
(b)
alineatul (4) se înlocuiește cu următorul text:
„(4) Prin derogare de la articolul 1, Finlanda, Suedia și Letonia pot autoriza comercializarea somonului sălbatic capturat (Salmo salar) și a produselor derivate provenind din zona baltică și destinate consumului pe teritoriul propriu, cu un conținut de dioxine și/sau un conținut al sumei dioxinelor și a PCB de tipul dioxinei mai mare decât cel stabilit la punctul 5.3 din anexă, cu condiția să existe un sistem care să asigure buna informare a consumatorilor cu privire la recomandările nutriționale referitoare la restricțiile impuse consumului de somon sălbatic capturat provenind din zona baltică și a produselor derivate de categorii identificate de populație vulnerabilă, în scopul evitării eventualelor riscuri pentru sănătate.
Finlanda, Suedia și Letonia continuă să pună în aplicare măsurile necesare pentru a se asigura că somonul capturat și produsele derivate care nu respectă dispozițiile menționate la punctul 5.3 din anexă nu sunt introduse pe piață în alte state membre.
Finlanda, Suedia și Letonia comunică anual Comisiei măsurile luate pentru informarea eficientă a anumitor categorii de populație vulnerabile cu privire la recomandările nutriționale și pentru a se asigura că somonul sălbatic capturat și produsele derivate care nu respectă nivelurile maxime nu sunt comercializate în alte state membre. În plus, ele furnizează dovezi ale eficienței acestor măsuri.”;
(c)
se introduce următorul alineat (5):
„(5) Prin derogare de la articolul 1, Finlanda, Suedia și Letonia pot autoriza comercializarea heringului sălbatic capturat care depășește 17 cm în lungime (Clupea harengus), a păstrăvului sălbatic capturat (Salvelinus spp.), a chișcarului de râu sălbatic capturat (Lampetra fluviatilis), a păstrăvului de mare sălbatic capturat (Salmo trutta) și a produselor derivate provenind din zona baltică și destinate consumului pe teritoriul propriu, cu un conținut de dioxine și/sau un conținut al sumei de dioxine și PCB de tipul dioxinei și/sau a NDL-PCB mai mare decât cel stabilit la punctul 5.3 din anexă, cu condiția să existe un sistem care să asigure buna informare a consumatorilor cu privire la recomandările nutriționale referitoare la restricțiile impuse consumului de hering sălbatic capturat cu o lungime de peste 17 cm, de păstrăv sălbatic capturat, de chișcar de râu sălbatic capturat, de păstrăv de mare sălbatic capturat provenind din zona baltică și de produse derivate de categorii identificate de populație vulnerabilă, în scopul evitării eventualelor riscuri pentru sănătate.
Finlanda și Suedia continuă să pună în aplicare măsurile necesare pentru a se asigura că heringul sălbatic capturat cu o lungime de peste 17 cm, păstrăvul sălbatic capturat, chișcarul de râu sălbatic capturat și păstrăvul de mare sălbatic capturat și produsele derivate care nu respectă dispozițiile menționate la punctul 5.3 din anexă nu sunt introduse pe piață în alte state membre.
Finlanda, Suedia și Letonia comunică anual Comisiei măsurile luate pentru informarea eficientă a anumitor categorii de populație vulnerabile cu privire la recomandările nutriționale și pentru a se asigura că peștele și produsele derivate care nu respectă nivelurile maxime nu sunt comercializate în alte state membre. În plus, ele furnizează dovezi ale eficienței acestor măsuri.”
2.
Anexa se modifică în conformitate cu anexa la prezentul regulament.
Articolul 2
Prezentul regulament intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Acesta se aplică de la 1 ianuarie 2012.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Bruxelles, 2 decembrie 2011.