DURCHFÜHRUNGSVERORDNUNG (EU) Nr. 585/2012 DES RATES
vom 26. Juni 2012
zur Einführung eines endgültigen Antidumpingzolls auf die Einfuhren bestimmter nahtloser Rohre aus Eisen oder Stahl mit Ursprung in Russland und der Ukraine im Anschluss an eine Auslaufüberprüfung nach Artikel 11 Absatz 2 der Verordnung (EG) Nr. 1225/2009 und zur Einstellung des Verfahrens der Auslaufüberprüfung betreffend die Einfuhren bestimmter nahtloser Rohre aus Eisen oder Stahl mit Ursprung in Kroatien
DER RAT DER EUROPÄISCHEN UNION -
gestützt auf den Vertrag über die Arbeitsweise der Europäischen Union,
gestützt auf die Verordnung (EG) Nr. 1225/2009 des Rates vom 30. November 2009 über den Schutz gegen gedumpte Einfuhren aus nicht zur Europäischen Gemeinschaft gehörenden Ländern (1) (im Folgenden „Grundverordnung“), insbesondere auf Artikel 9 Absätze 2 und 4 und Artikel 11 Absatz 2,
auf Vorschlag der Europäischen Kommission (im Folgenden „Kommission“) nach Anhörung des Beratenden Ausschusses,
in Erwägung nachstehender Gründe:
1. VERFAHREN
1.1. Vorausgegangene Untersuchungen und geltende Maßnahmen
(1)
Mit der Verordnung (EG) Nr. 2320/97 (2) führte der Rat Antidumpingzölle auf die Einfuhren bestimmter nahtloser Rohe aus Eisen oder nichtlegiertem Stahl mit Ursprung unter anderem in Russland ein. Mit dem Beschluss 2000/70/EG der Kommission (3) wurde eine Verpflichtung eines Ausführers in Russland angenommen. Mit der Verordnung (EG) Nr. 348/2000 (4) führte der Rat Antidumpingzölle auf die Einfuhren bestimmter nahtloser Rohre aus Eisen oder Stahl mit Ursprung in Kroatien und der Ukraine ein. Mit der Verordnung (EG) Nr. 1322/2004 des Rates (5) wurde beschlossen, die geltenden Maßnahmen gegenüber den Einfuhren unter anderem aus Russland aufgrund des wettbewerbswidrigen Verhaltens einiger Unionshersteller in der Vergangenheit vorsichtshalber nicht länger anzuwenden (siehe Erwägungsgrund 9 der genannten Verordnung).
(2)
Im Anschluss an eine Überprüfung nach Artikel 11 Absatz 3 der Grundverordnung änderte der Rat mit der Verordnung (EG) Nr. 258/2005 (6) die mit der Verordnung (EG) Nr. 348/2000 eingeführten endgültigen Maßnahmen, hob die in Artikel 2 der genannten Verordnung vorgesehene Möglichkeit der Befreiung von den Antidumpingzöllen auf und führte einen Antidumpingzoll von 38,8 % auf Einfuhren aus Kroatien und einen Antidumpingzoll von 64,1 % auf Einfuhren aus der Ukraine ein, ausgenommen Einfuhren von Waren der Dnepropetrovsk Tube Works (im Folgenden „DTW“), auf die ein Antidumpingzoll von 51,9 % eingeführt wurde.
(3)
Mit dem Beschluss 2005/133/EG (7) setzte die Kommission die endgültigen Maßnahmen gegenüber Kroatien und der Ukraine mit Wirkung vom 18. Februar 2005 für einen Zeitraum von neun Monaten teilweise aus. Mit der Verordnung (EG) Nr. 1866/2005 des Rates (8) wurde diese teilweise Aussetzung um ein Jahr verlängert.
(4)
Mit der Verordnung (EG) Nr. 954/2006 (9) führte der Rat endgültige Antidumpingzölle auf die Einfuhren bestimmter nahtloser Rohre mit Ursprung unter anderem in Kroatien, Russland und der Ukraine ein, hob die Verordnungen (EG) Nr. 2320/97 und (EG) Nr. 348/2000 auf, stellte die Interimsüberprüfung und die Auslaufüberprüfung der Antidumpingzölle auf die Einfuhren bestimmter nahtloser Rohre aus Eisen oder nicht legiertem Stahl mit Ursprung unter anderem in Russland ein und stellte die Interimsüberprüfungen der Antidumpingzölle auf die Einfuhren bestimmter nahtloser Rohre aus Eisen oder nicht legiertem Stahl mit Ursprung unter anderem in Kroatien, Russland und der Ukraine ein (im Folgenden „jüngste Untersuchung“).
(5)
Somit handelt es sich bei den geltenden Maßnahmen um die mit der Verordnung (EG) Nr. 954/2006 eingeführten Antidumpingzölle; diese belaufen sich bei Einfuhren aus Kroatien auf 29,8 %, bei Einfuhren aus Russland auf 35,8 %, ausgenommen Joint Stock Company Chelyabinsk Tube Rolling Plant und Joint Stock Company Pervouralsky Novotrubny Works (24,1 %), OAO Volzhsky Pipe Plant, OAO Taganrog Metallurgical Works, OAO Sinarsky Pipe Plant und OAO Seversky Tube Works (27,2 %), und bei Einfuhren aus der Ukraine auf 25,7 %, ausgenommen OJSC Dnepropetrovsk Tube Works (12,3 %), CJSJ Nikopolsky Seamless Tubes Plant Niko Tube und OJSC Nizhnedneprovsky Tube Rolling Plant (25,1 %).
(6)
Hinsichtlich der Unternehmen CJSC Nikopolosky Seamless Tubes Plant Niko Tube und OJSC Nizhnedneprovsky Tube Rolling Plant (NTRP) sei daran erinnert, dass sie im Februar 2007 ihre Namen in CJSC Interpipe Nikopolsky Seamless Tubes Plant Niko Tube und OJSC Interpipe Nizhnedneprovsky Tube Rolling Plant geändert haben (10). Folglich besteht CJSC Interpipe Nikopolsky Seamless Tubes Plant Niko Tube nicht länger als juristische Person, und seine sämtlichen Eigentums- und sonstigen Rechte sowie Verbindlichkeiten gingen auf das im Dezember 2007 gegründete Nachfolgeunternehmen LLC Interpipe Niko Tube über.
(7)
Gemäß Artikel 266 des Vertrags über die Arbeitsweise der Europäischen Union wurde der Antidumpingzollsatz für die Interpipe-Gruppe auf der Grundlage des Urteils des EuGH vom 12. Februar 2012 (11) neu berechnet. Derzeit gilt für diese Gruppe ein Zollsatz von 17,7 %, der mit der Verordnung (EG) Nr. 540/2012 des Rates (12) zur Durchführung dieses Urteils des EuGH festgelegt wurde.
1.2. Antrag auf Auslaufüberprüfung
(8)
Am 28. Juni 2011 veröffentlichte die Kommission im Amtsblatt der Europäischen Union die Bekanntmachung der Einleitung einer Auslaufüberprüfung der Antidumpingmaßnahmen gegenüber den Einfuhren bestimmter nahtloser Rohre aus Eisen oder Stahl mit Ursprung in Kroatien, Russland und der Ukraine (im Folgenden „Einleitungsbekanntmachung“) (13) nach Artikel 11 Absatz 2 der Grundverordnung.
(9)
Die Überprüfung wurde auf einen begründeten Antrag hin eingeleitet, der am 29. März 2011 vom „Defence Committee of the Seamless Steel Tubes Industry of the European Union“ (im Folgenden „Antragsteller“) im Namen von Unionsherstellern eingereicht worden war, auf die mit mehr als 50 % ein erheblicher Teil der Gesamtproduktion bestimmter nahtloser Rohre in der Union entfällt. Der Antrag wurde damit begründet, dass das Dumping und die Schädigung des Wirtschaftszweigs der Union bei einem Außerkrafttreten der Maßnahmen wahrscheinlich anhalten oder erneut auftreten würden.
(10)
Parallel zu der genannten Auslaufüberprüfung leitete die Kommission zwei teilweise Überprüfungen betreffend die Einfuhren bestimmter nahtloser Rohre aus Eisen oder Stahl mit Ursprung in der Ukraine und in Russland (14) nach Artikel 11 Absatz 3 der Grundverordnung ein. Diese teilweisen Überprüfungen waren von einer Gruppe ausführender Hersteller in der Ukraine, der Interpipe-Gruppe, und einer Gruppe ausführender Hersteller in Russland, der TMK-Gruppe, beantragt worden. Beide Überprüfungen beschränken sich auf die Untersuchung des Dumpingtatbestands in Bezug auf die Antragsteller.
1.3. Untersuchung
(11)
Die Kommission unterrichtete die ausführenden Hersteller, die Einführer, die ihr bekannten Verwender, die Vertreter der Ausfuhrländer, den Antragsteller und die im Antrag genannten Unionshersteller offiziell über die Einleitung der Überprüfung. Die interessierten Parteien erhielten Gelegenheit, innerhalb der in der Einleitungsbekanntmachung gesetzten Frist ihren Standpunkt schriftlich darzulegen und eine Anhörung zu beantragen.
(12)
Angesichts der großen Zahl der von der Untersuchung betroffenen ausführenden Hersteller in Russland und der Ukraine, Unionshersteller und Einführer war in der Einleitungsbekanntmachung zunächst ein Stichprobenverfahren nach Artikel 17 der Grundverordnung vorgesehen. Damit die Kommission darüber entscheiden konnte, ob ein Stichprobenverfahren tatsächlich notwendig wäre, und gegebenenfalls eine Stichprobe bilden konnte, wurden die obengenannten Parteien aufgefordert, innerhalb von 15 Tagen nach Einleitung des Verfahrens mit der Kommission Kontakt aufzunehmen und ihr die in der Einleitungsbekanntmachung angeforderten Informationen zu übermitteln.
(13)
Da nur ein ausführender Hersteller in Russland und nur ein ausführender Hersteller in der Ukraine die in der Einleitungsbekanntmachung angeforderten Informationen übermittelten und sich zur weiteren Zusammenarbeit mit der Kommission bereit erklärten, wurde entschieden, im Falle der ausführenden Hersteller in Russland und der Ukraine kein Stichprobenverfahren durchzuführen, sondern an diese Hersteller einen Fragebogen zu senden. Danach beschloss der ausführende Hersteller in Russland, der die in der Einleitungsbekanntmachung angeforderten Informationen übermittelt hatte, nicht weiter mitzuarbeiten, und beantwortete den für ausführende Hersteller in Russland bestimmten Fragebogen nicht.
(14)
Neunzehn Unionshersteller übermittelten die zwecks Auswahl der Stichprobe angeforderten Informationen und erklärten sich zur Zusammenarbeit mit der Kommission bereit. Auf der Grundlage der Informationen der Unionshersteller hatte die Kommission vor der Einleitung der Untersuchung eine vorläufige Stichprobe aus vier Herstellern ausgewählt, die im Hinblick auf die Produktions- und Verkaufsmengen der gleichartigen Ware in der Union als repräsentativ für den Wirtschaftszweig der Union angesehen wurden. Nach Stellungnahmen zur Angemessenheit dieser Wahl, die innerhalb der Frist von 15 Tagen nach Einleitung der Untersuchung eingegangen waren, ersetzte die Kommission einen der vorläufig ausgewählten Hersteller durch einen anderen Hersteller.
(15)
Vier Einführer übermittelten die in der Einleitungsbekanntmachung angeforderten Informationen und erklärten sich zur Zusammenarbeit mit der Kommission bereit. Daher entschied die Kommission, kein Stichprobenverfahren durchzuführen und stattdessen einen Fragebogen an diese Einführer zu versenden.
(16)
Mithin wurden an die vier in die Stichprobe einbezogenen Unionshersteller, an vier Einführer und an alle ausführenden Hersteller in den drei betroffenen Ländern, die sich gemeldet hatten, Fragebogen versandt.
(17)
Von den ausführenden Herstellern in Russland beantwortete keiner den Fragebogen. Daher wird die Auffassung vertreten, dass kein ausführender Hersteller in Russland bei der Untersuchung mitarbeitete.
(18)
Eine Gruppe ausführender Hersteller in der Ukraine übermittelte eine Antwort auf den Fragebogen.
(19)
Ein ausführender Hersteller in Kroatien übermittelte eine Antwort auf den Fragebogen.
(20)
Ausgefüllte Fragebogen gingen ferner von den vier in die Stichprobe einbezogenen Unionsherstellern, von drei Einführern und einem Verwender ein.
(21)
Die Kommission holte alle Informationen ein, die sie für die Ermittlung der Wahrscheinlichkeit eines Anhaltens oder erneuten Auftretens von Dumping und einer dadurch verursachten Schädigung sowie für die Untersuchung des Unionsinteresses benötigte, und überprüfte sie. Bei folgenden Unternehmen wurden Kontrollbesuche durchgeführt:
a)
Unionshersteller:
-
Arcelor Mittal Tubular products Ostrava, Tschechische Republik,
-
Tenaris Dalmine S.p.A., Bergamo, Italien, und sein verbundenes Unternehmen TGS UK, Aberdeen, Vereinigtes Königreich,
-
Tubos Reunidos S.A., Amurrio, Spanien, und sein verbundenes Unternehmen Almesa, Barcelona, Spanien,
-
V & M Deutschland GmbH, Düsseldorf, Deutschland;
b)
Ausführender Hersteller in Kroatien:
-
CMC Sisak d.o.o.;
c)
Ausführender Hersteller in der Ukraine:
-
Die Interpipe-Gruppe (OJSC Interpipe NTRP, Dnepropetrovsk, Ukraine, LLC Interpipe Niko Tube, Nikopol, Ukraine) und ihre verbundenen Handelsunternehmen LLC Interpipe Ukraine, Dnepropetrovsk, Ukraine, und Interpipe Europe SA, Lugano, Schweiz;
d)
Einführer/Verwender:
-
Castellan Maria & C s.p.s., San Dona di Piave, Italien,
-
TAL-Gruppe, Siderpighi, Pontenure, Piacenza, Italien.
(22)
Die Untersuchung zum Anhalten oder erneuten Auftreten des Dumpings und der Schädigung bezog sich auf den Zeitraum vom 1. April 2010 bis zum 31. März 2011 (im Folgenden „Untersuchungszeitraum der Überprüfung“ oder „UZÜ“). Die Untersuchung der Entwicklungen, die für die Beurteilung der Wahrscheinlichkeit eines Anhaltens oder erneuten Auftretens der Schädigung relevant sind, betraf den Zeitraum vom 1. Januar 2008 bis zum Ende des UZÜ (im Folgenden „Bezugszeitraum“).
2. BETROFFENE WARE UND GLEICHARTIGE WARE
2.1. Betroffene Ware
(23)
Bei der betroffenen Ware handelt es sich um dieselbe Ware wie in der letzten Untersuchung, die zur Einführung der derzeit geltenden Maßnahmen führte, d. h. um bestimmte nahtlose Rohre aus Eisen oder Stahl (im Folgenden „nahtlose Rohre“) mit kreisförmigem Querschnitt und einem Außendurchmesser von höchstens 406,4 mm, deren Kohlenstoffäquivalent (CEV) gemäß den Berechnungen und der chemischen Analyse des International Institute of Welding (IIW) 0,86 nicht überschreitet (15) und die derzeit unter den KN-Codes ex 7304 11 00, ex 7304 19 10, ex 7304 19 30, ex 7304 22 00, ex 7304 23 00, ex 7304 24 00, ex 7304 29 10, ex 7304 29 30, ex 7304 31 80, ex 7304 39 58, ex 7304 39 92, ex 7304 39 93, ex 7304 51 89, ex 7304 59 92 und ex 7304 59 93 eingereiht werden, mit Ursprung in Kroatien, Russland und der Ukraine (im Folgenden „betroffene Ware“).
(24)
Die betroffene Ware hat eine Vielzahl von Verwendungszwecken, beispielsweise der Transport von Gas und Flüssigkeiten, im Baugewerbe für Spundwände, für mechanische Verwendungszwecke, als Gasrohre, als Kesselrohre und als sogenannte OCTG-Rohre (Oil and Country Tubular Goods), die als Futterrohre, Steigrohre und Bohrgestänge in der Ölförderung dienen.
(25)
Nahtlose Rohre werden dem Nutzer in sehr unterschiedlicher Form geliefert: beispielsweise galvanisiert, mit Gewinde, als „green tubes“ (d. h. ohne irgendeine Wärmebehandlung), mit besonderem Abschluss, unterschiedlichen Querschnitten, auf Größe geschnitten oder nicht. Da es keine allgemein üblichen Standardgrößen für diese Rohre gibt, werden die meisten auf Bestellung gefertigt. Nahtlose Rohre sind normalerweise zusammengeschweißt. In besonderen Fällen können sie aber auch über ein Gewinde verbunden sein oder einzeln verwendet werden, wobei sie jedoch weiterhin schweißbar sind. Die Untersuchung zeigte, dass alle nahtlosen Rohre dieselben grundlegenden materiellen, chemischen und technischen Eigenschaften und dieselben grundlegenden Verwendungszwecke aufweisen.
2.2. Gleichartige Ware
(26)
Wie bereits bei vorangegangenen Untersuchungen und bei der jüngsten Untersuchung wurde auch bei dieser Auslaufüberprüfung festgestellt, dass die aus Kroatien, Russland und der Ukraine in die Union ausgeführte Ware, die in Kroatien, Russland und der Ukraine hergestellte und auf dem kroatischen, russischen und ukrainischen Inlandsmarkt verkaufte Ware sowie die in der Union von den Unionsherstellern hergestellte und verkaufte Ware dieselben grundlegenden materiellen und technischen Eigenschaften sowie dieselben grundlegenden Endverwendungen aufweisen und daher als gleichartige Waren im Sinne des Artikels 1 Absatz 4 der Grundverordnung anzusehen sind.
3. DUMPING
(27)
Nach Artikel 11 Absatz 2 der Grundverordnung wurde geprüft, ob im Falle eines möglichen Außerkrafttretens der geltenden Maßnahmen ein Anhalten oder erneutes Auftreten des Dumpings wahrscheinlich wäre.
3.1. Vorbemerkungen
(28)
Die von Eurostat erfasste Gesamteinfuhrmenge nahtloser Rohre aus Kroatien, Russland und der Ukraine belief sich im UZÜ auf 42 723 t, dies entsprach einem Anteil am Unionsmarkt von 2,5 %.
(29)
Gemäß Artikel 11 Absatz 9 der Grundverordnung wurde, soweit die Umstände unverändert waren oder entsprechende Informationen zur Verfügung standen, die gleiche Methodik angewandt wie in der jüngsten Untersuchung. Bei Nichtmitarbeit, wie im Falle Russlands, mussten nach Artikel 18 der Grundverordnung die verfügbaren Informationen zugrunde gelegt werden. Im Falle Kroatiens und der Ukraine wurden sowohl die von den mitarbeitenden Unternehmen zur Verfügung gestellten als auch öffentlich zugängliche Informationen verwendet.
3.2. Dumping der Einfuhren im UZÜ
3.2.1. Allgemeine Methode
(30)
Die im Folgenden dargelegte allgemeine Methode wurde bei allen mitarbeitenden Herstellern in Kroatien und der Ukraine angewandt. In den Dumpingfeststellungen wird daher jeweils nur auf die für das jeweilige Ausfuhrland spezifischen Aspekte eingegangen. Die Gesamtanalyse für Russland einschließlich der Dumpingberechnung wurde, da keiner der ausführenden Hersteller in Russland mitarbeitete, nach Artikel 18 der Grundverordnung auf der Grundlage der besten verfügbaren Informationen durchgeführt.
3.2.2. Normalwert
(31)
Zunächst wurde nach Artikel 2 Absatz 2 der Grundverordnung geprüft, ob die Gesamtmenge der von jedem einzelnen mitarbeitenden Hersteller getätigten Inlandsverkäufe der gleichartigen Ware an unabhängige Abnehmer, gemessen an seinen gesamten Ausfuhrverkäufen in die Union, repräsentativ war, d. h. ob die Gesamtmenge dieser Verkäufe mindestens 5 % der Gesamtmenge der Ausfuhrverkäufe der betroffenen Ware in die Union ausmachte.
(32)
Für jeden einzelnen Warentyp, den ein ausführender Hersteller auf seinem Inlandsmarkt verkaufte und der den Untersuchungsergebnissen zufolge mit dem zur Ausfuhr in die Union verkauften Warentyp direkt vergleichbar war, wurde geprüft, ob die Inlandsverkäufe hinreichend repräsentativ im Sinne des Artikels 2 Absatz 2 der Grundverordnung waren. Die Inlandsverkäufe eines Warentyps wurden als hinreichend repräsentativ betrachtet, wenn die im UZÜ von dem ausführenden Hersteller an unabhängige Abnehmer auf dem Inlandsmarkt verkaufte Gesamtmenge dieses Warentyps mindestens 5 % der von diesem Hersteller insgesamt zur Ausfuhr in die Union verkauften Menge des vergleichbaren Warentyps entsprach.
(33)
Ferner wurde geprüft, ob die Inlandsverkäufe der einzelnen Warentypen als Geschäfte im normalen Handelsverkehr im Sinne des Artikels 2 Absatz 4 der Grundverordnung angesehen werden konnten. Hierfür wurde für jeden ausgeführten Typ der betroffenen Ware der Anteil der gewinnbringenden Verkäufe an unabhängige Abnehmer auf dem Inlandsmarkt im UZÜ ermittelt.
(34)
Für diejenigen Warentypen, bei denen mehr als 80 % der auf dem Inlandsmarkt abgesetzten Menge über den Stückkosten verkauft wurden und bei denen der gewogene durchschnittliche Verkaufspreis mindestens den Produktionsstückkosten entsprach, wurde der Normalwert je Warentyp als gewogener Durchschnitt der tatsächlichen Preise aller Inlandsverkäufe dieses Warentyps ermittelt, unabhängig davon, ob diese Verkäufe gewinnbringend waren oder nicht.
(35)
Wenn das Volumen der gewinnbringenden Verkäufe eines Warentyps 80 % oder weniger des gesamten Verkaufsvolumens dieses Typs ausmachte oder wenn der gewogene Durchschnittspreis des betreffenden Warentyps unter den Produktionsstückkosten lag, wurde dem Normalwert der tatsächliche Inlandspreis zugrunde gelegt, der als gewogener Durchschnitt ausschließlich der gewinnbringenden Inlandsverkäufe dieses Warentyps im UZÜ ermittelt wurde.
(36)
Für Warentypen, die im Inland nicht oder nur in unzureichenden Mengen verkauft wurden, wurde der Normalwert nach Artikel 2 Absatz 3 der Grundverordnung rechnerisch ermittelt.
(37)
Bei der rechnerischen Ermittlung des Normalwerts nach Artikel 2 Absatz 3 der Grundverordnung wurden die Beträge für Vertriebs-, Verwaltungs- und Gemeinkosten sowie für Gewinne nach dem Einleitungssatz von Artikel 2 Absatz 6 der Grundverordnung anhand der Zahlen festgesetzt, die der ausführende Hersteller bei der Produktion und dem Verkauf der gleichartigen Ware im normalen Handelsverkehr tatsächlich verzeichnete, oder anhand der verfügbaren Informationen.
3.2.3. Ausfuhrpreis
(38)
In allen Fällen, in denen die Ausfuhrverkäufe der betroffenen Ware an unabhängige Abnehmer in der Union erfolgten, wurde der Ausfuhrpreis nach Artikel 2 Absatz 8 der Grundverordnung ermittelt, also anhand der tatsächlich gezahlten oder zu zahlenden Ausfuhrpreise.
3.2.4. Vergleich
(39)
Der Normalwert und der Ausfuhrpreis der ausführenden Hersteller der mitarbeitenden Gruppe wurden auf der Stufe ab Werk miteinander verglichen. Im Interesse eines gerechten Vergleichs zwischen Normalwert und Ausfuhrpreis wurden nach Artikel 2 Absatz 10 der Grundverordnung für Unterschiede, die die Preise und ihre Vergleichbarkeit beeinflussten, gebührende Berichtigungen vorgenommen.
3.2.5. Dumpingspanne der mitarbeitenden ausführenden Hersteller
(40)
Nach Artikel 2 Absätze 11 und 12 der Grundverordnung wurde für jeden Warentyp und jedes mitarbeitende Unternehmen ein Vergleich des gewogenen durchschnittlichen Normalwerts mit dem gewogenen durchschnittlichen Ausfuhrpreis auf der Stufe ab Werk vorgenommen.
3.3. Kroatien
(41)
Im UZÜ entsprach die Gesamteinfuhrmenge nahtloser Rohre, die von CMC Sisak, dem einzigen ausführenden Hersteller nahtloser Rohre in Kroatien, stammten, weniger als 1 % des gesamten Unionsverbrauchs.
3.3.1. Normalwert
(42)
Der Untersuchung zufolge waren die Inlandsverkäufe der betroffenen Ware zwar repräsentativ im Sinne der Erwägungsgründe 30 und 31, es wurden jedoch keine Verkäufe im normalen Handelsverkehr getätigt. Daher wurde der Normalwert für den mitarbeitenden Hersteller nach Artikel 2 Absatz 3 der Grundverordnung rechnerisch ermittelt.
(43)
Der Normalwert wurde infolgedessen anhand der Herstellkosten berechnet, zu denen ein angemessener Betrag für Gewinne und für VVG-Kosten hinzugerechnet wurde; dabei wurden die verfügbaren Informationen zugrunde gelegt.
3.3.2. Ausfuhrpreis
(44)
Der mitarbeitende Hersteller führte die betroffene Ware entweder direkt oder über seine verbundene Handelsgesellschaft in der Schweiz zum Verkauf an unabhängige Abnehmer in der Union aus. Die Ausfuhrpreise wurden daher nach Artikel 2 Absatz 8 der Grundverordnung anhand der vom ersten unabhängigen Abnehmer in der Union tatsächlich gezahlten oder zu zahlenden Preise ermittelt.
3.3.3. Vergleich
(45)
Der rechnerisch ermittelte Normalwert und der Ausfuhrpreis wurden auf der Stufe ab Werk miteinander verglichen.
(46)
Im Interesse eines gerechten Vergleichs auf der gleichen Handelsstufe wurden gebührende Berichtigungen für Unterschiede vorgenommen, die nachweislich die Vergleichbarkeit der Preise beeinflussten. So wurden nach Artikel 2 Absatz 10 der Grundverordnung Berichtigungen für Transportkosten, Rabatte und Preisnachlässe, Provisionen und Kreditkosten vorgenommen.
3.3.4. Dumpingspanne
(47)
Nach Artikel 2 Absatz 11 der Grundverordnung wurde die Dumpingspanne anhand eines Vergleichs des gewogenen Durchschnitts des rechnerisch ermittelten Normalwerts mit dem gewogenen durchschnittlichen Preis bei der Ausfuhr in die Union ermittelt. Dieser Vergleich ergab, dass im UZÜ beträchtliches Dumping in Höhe von mehr als 60 % vorlag.
3.4. Russland
(48)
Die von Eurostat erfasste Gesamteinfuhrmenge nahtloser Rohre aus Russland belief sich im UZÜ auf 10 785 t, dies entsprach einem Anteil am Unionsmarkt von rund 1 %.
3.4.1. Normalwert
(49)
Da kein ausführender Hersteller in Russland mitarbeitete, musste die Feststellung, ob im UZÜ Dumping vorlag, wie vorstehend erwähnt anhand der verfügbaren Informationen getroffen werden. In Ermangelung von Fragebogendaten wurde der Normalwert nach Artikel 18 der Grundverordnung berechnet, wobei Daten aus dem Überprüfungsantrag und den regelmäßig erscheinenden „Metal Expert“-Veröffentlichungen für nahtlose warmgefertigte Rohre der niedrigsten Qualitätsstufe zugrunde gelegt wurden.
(50)
Hinsichtlich der Gaspreise in Russland ist anzumerken, dass bei der Einführung der Maßnahmen im Rahmen der jüngsten Untersuchung eine Berichtigung nach Artikel 2 Absatz 5 der Grundverordnung vorgenommen werden musste (16). Bei der jetzigen Untersuchung wurde der Normalwert jedoch ermittelt, ohne zu prüfen, ob eine Berichtigung für die Gaskosten der russischen ausführenden Hersteller nach Artikel 2 Absatz 5 der Grundverordnung erforderlich war. Der Grund hierfür war, dass bereits bei Verwendung der unberichtigten Produktionskosten deutlich wurde, dass im UZÜ Dumping stattfand (siehe Erwägungsgrund 53). Infolgedessen und weil mit einer Auslaufüberprüfung festgestellt werden soll, ob im Falle einer Aufhebung der Maßnahmen ein Anhalten oder erneutes Auftreten des Dumpings wahrscheinlich wäre, damit entschieden werden kann, ob die derzeit geltenden Maßnahmen aufrechterhalten oder aufgehoben werden sollten, wurde es für nicht erforderlich gehalten, zu prüfen, ob eine Berichtigung nach Artikel 2 Absatz 5 der Grundverordnung in diesem Fall gerechtfertigt wäre.
3.4.2. Ausfuhrpreis
(51)
Der durchschnittliche Ausfuhrpreis wurde anhand des von Eurostat erfassten CIF-Wertes für die entsprechenden Typen nahtloser warmgefertigter Rohre berechnet.
3.4.3. Vergleich
(52)
In Ermangelung überprüfter Fragebogendaten wurde der Vergleich zwischen dem Normalwert und dem Ausfuhrpreis nach Artikel 2 Absatz 10 der Grundverordnung anhand von Daten aus dem Antrag durchgeführt.
3.4.4. Dumpingspanne
(53)
Nach Artikel 18 Absatz 5 der Grundverordnung wurde die Dumpingspanne je Warentyp anhand eines Vergleichs des rechnerisch ermittelten durchschnittlichen Normalwerts mit dem gewogenen durchschnittlichen Preis bei der Ausfuhr in die Union ermittelt. Dieser Vergleich ergab eine Dumpingspanne von 38,4 %, die somit höher ist als die in der jüngsten Untersuchung festgestellte Dumpingspanne von 35,8 %.
3.5. Ukraine
(54)
Von drei der Kommission bekannten ausführenden Herstellern in der Ukraine arbeitete nur eine Gruppe ausführender Hersteller, nämlich die Interpipe-Gruppe, bei der jetzigen Überprüfung mit der Kommission zusammen. Auf diesen ausführenden Hersteller entfielen annähernd 70 % der gesamten Produktion nahtloser Rohre in der Ukraine und mehr als 80 % der gesamten Ausfuhren aus der Ukraine in die Union. Im UZÜ entsprachen die Ausfuhren aus der Ukraine in die Union einem Anteil am Unionsverbrauch von weniger als 2 %.
3.5.1. Normalwert
(55)
Der Untersuchung zufolge waren die Inlandsverkäufe der gleichartigen Ware repräsentativ im Sinne der Erwägungsgründe 31 bis 33. Daher wurde der Normalwert wie in den Erwägungsgründen 34 bis 37 beschrieben ermittelt.
(56)
Hinsichtlich der Energiepreise in der Ukraine ist anzumerken, dass bei der Einführung der Maßnahmen im Rahmen der jüngsten Untersuchung eine Berichtigung nach Artikel 2 Absatz 5 der Grundverordnung vorgenommen werden musste (17). Bei der jetzigen Untersuchung wurde der Normalwert jedoch ermittelt, ohne zu prüfen, ob eine Berichtigung für die Energiekosten der ukrainischen ausführenden Hersteller nach Artikel 2 Absatz 5 der Grundverordnung erforderlich war. Der Grund hierfür war, dass bereits bei Verwendung der unberichtigten Produktionskosten deutlich wurde, dass im UZÜ Dumping stattfand (siehe Erwägungsgrund 61). Infolgedessen und weil mit einer Auslaufüberprüfung festgestellt werden soll, ob im Falle einer Aufhebung der Maßnahmen ein Anhalten oder erneutes Auftreten des Dumpings wahrscheinlich wäre, damit entschieden werden kann, ob die derzeit geltenden Maßnahmen aufrechterhalten oder aufgehoben werden sollten, wurde es für nicht erforderlich gehalten, zu prüfen, ob eine Berichtigung nach Artikel 2 Absatz 5 der Grundverordnung in diesem Fall gerechtfertigt wäre.
3.5.2. Ausfuhrpreis
(57)
Die von der Interpipe-Gruppe getätigten Ausfuhrverkäufe der betroffenen Ware erfolgten über ihre in der Schweiz niedergelassene verbundene Handelsgesellschaft direkt an unabhängige Abnehmer in der Union. Die Ausfuhrpreise wurden daher wie in Erwägungsgrund 38 beschrieben ermittelt.
3.5.3. Vergleich
(58)
Normalwert und Ausfuhrpreis der Interpipe-Gruppe wurden wie in Erwägungsgrund 39 dargelegt verglichen. Auf dieser Grundlage wurden, soweit erforderlich und gerechtfertigt, Berichtigungen für Transport-, Versicherungs-, Bereitstellungs-, Verlade- und Nebenkosten, Kreditkosten und Provisionen vorgenommen.
3.5.4. Dumpingspanne
(59)
Die Dumpingspanne wurde wie in Erwägungsgrund 40 beschrieben berechnet.
(60)
Wie in der letzten Untersuchung wurde im Einklang mit dem bei den Institutionen üblichen Standardverfahren für die gesamte Gruppe eine einzige Dumpingspanne berechnet. Dabei wurde so verfahren, dass die Dumpingspanne für jeden ausführenden Hersteller einzeln berechnet wurde, bevor eine gewogene durchschnittliche Dumpingspanne für die gesamte Gruppe ermittelt wurde. Es sei darauf hingewiesen, dass diese Methode sich von der bei der letzten Untersuchung angewandten unterscheidet, bei der die Dumpingspanne durch Zusammenfassung aller Daten über Produktion, Rentabilität und Unionsverkäufe der Produktionseinheiten berechnet wurde. Bei den veränderten Umständen, die die Anwendung dieser abweichenden Methode rechtfertigen, handelt es sich um eine Änderung der Unternehmensstruktur der Gruppe, die in Bezug auf die Verkäufe und die Produktion die Identifizierung des Herstellers innerhalb der Gruppe ermöglicht.
(61)
Der Vergleich ergab, dass bei der mitarbeitenden Gruppe ausführender Hersteller, die im UZÜ in die Union exportierten, Dumping in Höhe von mehr als 10 % vorlag.
4. WAHRSCHEINLICHKEIT EINES ANHALTENS DES DUMPINGS
4.1. Vorbemerkungen
(62)
Aus den vorstehenden Erwägungen ergibt sich, dass während des Untersuchungszeitraums der Überprüfung weiterhin Dumping stattfand. Daher wird im Folgenden untersucht, ob im Falle eines Außerkrafttretens der Maßnahmen ein Anhalten des Dumpings wahrscheinlich wäre.
4.1.1. Kroatien
(63)
Wie in Erwägungsgrund 46 angemerkt, wurde bei der Untersuchung eine erhebliche Dumpingspanne im Untersuchungszeitraum der Überprüfung festgestellt. Der Eigentümer des ausführenden Herstellers beschloss jedoch danach, das Unternehmen zu veräußern; daher nahm der ausführende Hersteller ab Herbst 2011 keine neuen Aufträge mehr an und stellte Ende 2011 die gesamte Produktion nahtloser Rohre ein. Folglich gibt es in Kroatien seit 2012 keine Produktion nahtloser Rohre mehr, und Ausfuhren fanden in der Zeit nach dem UZÜ nur noch in sehr begrenztem Umfang statt.
(64)
Die Untersuchung ergab, dass das Unternehmen, das auf Bestellung produzierte, keine größeren Lagerbestände hält. Tatsächlich lassen sich wegen der großen Vielfalt von Rohren und der hohen Kosten mit der Haltung großer Vorräte keine wirtschaftlichen Vorteile erzielen.
(65)
Aufgrund der vorstehenden Erwägungen und unter Berücksichtigung der Tatsache, dass der Prozess des Verkaufs des Unternehmens noch nicht abgeschlossen ist, ist in Bezug auf nahtlose Rohre mit Ursprung in Kroatien ein Anhalten des Dumpings kurz- bis mittelfristig höchst unwahrscheinlich.
4.1.2. Russland
4.1.2.1. Vorbemerkungen
(66)
Außer dem Vorliegen von Dumping im UZÜ wurde auch untersucht, ob ein Anhalten des Dumpings wahrscheinlich wäre.
(67)
Dabei wurden die folgenden Aspekte analysiert: die Menge und die Preise der gedumpten Einfuhren aus Russland, die Produktionskapazität und die Kapazitätsreserven in Russland sowie die Attraktivität des Unionsmarktes und anderer Drittmärkte.
4.1.2.2. Menge und Preise der gedumpten Einfuhren aus Russland
(68)
Nach der Einführung endgültiger Maßnahmen im Juni 2006 und ihrer Änderung im August 2008 durch die Verordnung (EG) Nr. 812/2008 des Rates (18) gingen die als Ursprungserzeugnisse Russlands angemeldeten Einfuhren kontinuierlich zurück und blieben bis zum Ende des UZÜ gering.
(69)
Im gleichen Zeitraum blieben auch die Preise der gedumpten Einfuhren aus Russland vergleichsweise niedrig.
4.1.2.3. Produktionskapazität und Kapazitätsreserven in Russland
(70)
Es liegen keine überprüften Daten vor, verschiedene öffentlich zugängliche Informationsquellen deuten jedoch darauf hin, dass die Gesamtproduktionskapazität für nahtlose Rohre in Russland die Nachfrage auf dem Inlandsmarkt ganz erheblich übersteigt.
(71)
Der russische Anteil am Unionsmarkt beträgt zwar nicht wesentlich mehr als 1 %, die geschätzte installierte russische Produktionskapazität liegt jedoch bei nahezu 4 Mio. t pro Jahr. Die Produktionskapazitäten in Russland sind nur zu schätzungsweise 70 % ausgelastet. Zieht man den bekannten Inlandsverbrauch und die Mengen der Ausfuhren auf andere Märkte nach Maßgabe der russischen Ausfuhrstatistiken ab, so ergeben sich Kapazitätsreserven von derzeit mehr als 1 Mio. t pro Jahr, dies entspricht fast 65 % des Unionsverbrauchs. Trotz der derzeitigen Überkapazität geht aus den vom Antragsteller vorgelegten Informationen, die von den betroffenen Parteien nicht in Frage gestellt wurden, hervor, dass die russische Kapazität in den kommenden Jahren weiter ausgebaut werden könnte. Ein ausführender Hersteller in Russland brachte vor, sein Unternehmen arbeite mit einer höheren Kapazitätsauslastung, und er beabsichtige nicht, seine Produktionskapazität in naher Zukunft auszuweiten. Dieser ausführende Hersteller gab ferner an, einer renommierten Marktpublikation zufolge sei die Kapazitätsauslastung des russischen Wirtschaftszweigs nahtloser Rohre „hoch“, und die Menge der in Russland hergestellten betroffenen Ware entspreche dem Inlandsverbrauch. Da das Unternehmen beschlossen hatte, nicht mitzuarbeiten, waren diese von dem Unternehmen vorgelegten Informationen jedoch im Dossier nicht enthalten und konnten auch nicht überprüft werden. Im Übrigen wurde der Begriff „hoch“ in der Publikation nicht quantifiziert und es war nicht möglich, diesbezüglich eine Schlussfolgerung zu treffen. Daher können die Stellungnahmen zum Umfang von Produktion und Verbrauch der betroffenen Ware in Russland die Feststellung, dass in Russland erhebliche Kapazitätsreserven vorhanden sind, nicht entkräften. Es sei darauf hingewiesen, dass die geschätzte installierte Kapazität von knapp 4 Mio. t pro Jahr nach der Unterrichtung aller interessierten Parteien über die Feststellungen der Untersuchung nicht in Frage gestellt wurde.
4.1.2.4. Attraktivität des Unionsmarktes und anderer Drittlandsmärkte
(72)
Wie erwähnt ist auf dem russischen Inlandsmarkt eine erhebliche Überkapazität vorhanden, was darauf hinweist, dass Russland unter einem starken Zugzwang steht, alternative Märkte zu erschließen, um diese überschüssige Produktionskapazität zu absorbieren.
(73)
Der Unionsmarkt ist einer der größten Märkte der Welt und wächst noch weiter. Aus den bei der Untersuchung eingeholten Informationen geht zudem eindeutig hervor, dass die russischen Unternehmen ein großes Interesse am Ausbau ihrer Präsenz auf einem der weltweit größten Märkte und an der Beibehaltung eines bedeutenden Marktanteils auf dem Unionsmarkt gezeigt haben. Ein ausführender Hersteller in Russland brachte vor, die Feststellungen hinsichtlich des Vorliegens von Dumping und der Wahrscheinlichkeit eines erneuten Auftretens von Dumping und Schädigung hätten auf der Grundlage der nach Maßgabe der Einleitungsbekanntmachung übermittelten Informationen getroffen werden sollen und nicht auf der Grundlage der besten verfügbaren Informationen. Als dieser ausführende Hersteller in Russland indessen beschloss, nicht weiter mitzuarbeiten, gab er an, aufgrund interner Umstrukturierungsprozesse hätte der ausgefüllte Fragebogen mit den nach der Einleitung der Untersuchung übermittelten Informationen nicht herangezogen werden können, um festzustellen, ob in seinem Falle ein Anhalten oder erneutes Auftreten des Dumpings wahrscheinlich wäre oder ob sich die Umstände so sehr verändert hätten, dass eine Überprüfung der Höhe der Maßnahmen gerechtfertigt wäre. Daher wurde die Auffassung vertreten, dass diese Informationen nicht verwendet werden konnten.
4.1.2.5. Schlussfolgerung zur Wahrscheinlichkeit eines Anhaltens des Dumpings
(74)
Angesichts der vorstehenden Feststellungen lässt sich der Schluss ziehen, dass die Einfuhren aus Russland nach wie vor gedumpt sind und dass ein Anhalten des Dumpings sehr wahrscheinlich ist. In Anbetracht der derzeitigen und der potenziellen künftigen Kapazitätsreserven in Russland sowie der Tatsache, dass der Unionsmarkt zu den weltweit größten Märkten mit einem attraktiven Preisniveau zählt, kann der Schluss gezogen werden, dass die russischen Ausführer ihre zu gedumpten Preisen getätigten Ausfuhren in die Union im Falle eines Außerkrafttretens der Antidumpingmaßnahmen wahrscheinlich weiter steigern werden.
4.1.3. Ukraine
4.1.3.1. Vorbemerkungen
(75)
Außer dem Vorliegen von Dumping im UZÜ (siehe Erwägungsgründe 54 bis 61) wurde auch geprüft, ob ein Anhalten des Dumpings wahrscheinlich wäre.
(76)
Dabei wurden die folgenden Aspekte analysiert: die Menge und die Preise der gedumpten Einfuhren aus der Ukraine, die Produktionskapazität und die Kapazitätsreserven in der Ukraine sowie die Attraktivität des Unionsmarktes und anderer Drittmärkte.
4.1.3.2. Menge und Preise der gedumpten Einfuhren aus der Ukraine
(77)
Nach der Einführung endgültiger Maßnahmen im Juni 2006 gingen die Einfuhren aus der Ukraine beträchtlich zurück; sie liegen seither auf einem relativ niedrigen Niveau mit einem Anteil am Unionsmarkt von weniger als 2 %. Im gleichen Zeitraum blieben auch die Preise der gedumpten Einfuhren aus der Ukraine vergleichsweise niedrig. Zudem ergab die Untersuchung, dass die durchschnittlichen Preise bei der Ausfuhr auf andere Exportmärkte als die Union, auf denen keine Antidumpingzölle gelten, mit den Verkaufspreisen der Ausfuhren in die Union vergleichbar oder sogar niedriger als diese waren.
4.1.3.3. Produktionskapazität und Kapazitätsreserven in der Ukraine
(78)
Öffentlich zugänglichen Informationen zufolge gibt es in der Ukraine im Wesentlichen drei Hersteller nahtloser Rohre mit einer geschätzten Gesamtproduktionskapazität von rund 1,5 Mio. t jährlich, was nahezu dem gesamten Unionsverbrauch entspricht.
(79)
Der ukrainische Anteil am Unionsmarkt liegt zwar nur bei knapp 2 %, die geschätzten Kapazitätsreserven in der Ukraine betragen jedoch 50 % oder 750 000 t pro Jahr, dies entspricht fast der Hälfte des Unionsverbrauchs.
4.1.3.4. Attraktivität des Unionsmarktes und anderer Drittmärkte
(80)
Die Untersuchung hat bestätigt, dass die drei wichtigsten ukrainischen Hersteller nahtloser Rohre die betroffene Ware alle in die Union ausführen. Des Weiteren ging aus der Untersuchung hervor, dass die mitarbeitende Partei Waren zu gedumpten Preisen in die Union ausführt. Öffentlich zugänglichen Informationen zufolge führen die anderen großen Hersteller in der Ukraine nahtlose Rohre zu Preisen in die Union aus, die unter den Preisen des mitarbeitenden Unternehmens liegen.
4.1.3.5. Schlussfolgerung zur Wahrscheinlichkeit eines Anhaltens des Dumpings
(81)
Da die Einfuhren aus der Ukraine nach wie vor gedumpt sind und Verkäufe bei der Ausfuhr auf Exportmärkte außerhalb der Europäischen Union zu Preisen erfolgen, die mit den in der Union erzielten Preisen vergleichbar oder sogar niedriger sind als diese, und in Anbetracht der erheblichen Kapazitätsreserven in der Ukraine sowie der Tatsache, dass der Unionsmarkt zu den weltweit größten Märkten zählt, kann der Schluss gezogen werden, dass die ukrainischen Ausführer ihre zu gedumpten Preisen getätigten Ausfuhren in die Union im Falle eines Außerkrafttretens der Antidumpingmaßnahmen wahrscheinlich weiter steigern werden.
4.2. Schlussfolgerung
(82)
Aus den dargelegten Gründen wird der Schluss gezogen, dass in Bezug auf nahtlose Rohre mit Ursprung in der Ukraine und in Russland im Falle eines Außerkrafttretens der geltenden Maßnahmen eine erhebliche und reale Gefahr eines Anhaltens des Dumpings besteht. Hingegen wird aufgrund der besonderen Umstände, die sich bei der Untersuchung hinsichtlich Kroatiens ergeben haben, der Schluss gezogen, dass in Bezug auf die Einfuhren nahtloser Rohre mit Ursprung in Kroatien im Falle eines Außerkrafttretens der geltenden Antidumpingmaßnahmen keine Gefahr eines Anhaltens des Dumpings besteht.
5. UNIONSPRODUKTION UND WIRTSCHAFTSZWEIG DER UNION
(83)
In der Union werden nahtlose Rohre von rund 19 Herstellern/Herstellergruppen gefertigt, die den Wirtschaftszweig der Union im Sinne des Artikels 4 Absatz 1 und des Artikels 5 Absatz 4 der Grundverordnung bilden.
(84)
Wie in Erwägungsgrund 14 ausgeführt, wurde aus den folgenden 19 Unionsherstellern, die die angeforderten Informationen übermittelten, eine Stichprobe aus vier Herstellern/Herstellergruppen gezogen:
-
Arcelor Mittal Tubular Products Ostrava, Tschechische Republik,
-
Arcelor Mittal Tubular Products Roman S.A., Rumänien,
-
Benteler Stahl/Rohr GmbH, Deutschland,
-
Huta Batory, Polen,
-
Ovako Steel AB, Schweden,
-
Productos Tubulares S.A., Spanien,
-
Rohrwerk Max Hütte GmbH, Deutschland,
-
Rurexpol Sp. z o.o., Polen,
-
Silcotub, Rumänien,
-
Tenaris Dalmine S.p.A., Bergamo, Italien,
-
Tubos Reunidos S.A., Amurrio, Spanien,
-
TMK Artrom, Rumänien,
-
Valcovny Trub Chomutov, Tschechische Republik,
-
Vallourec Mannesmann Oil and Gas, Frankreich,
-
Vitkovice Valcovnatrub AS, Tschechische Republik,
-
V & M Deutschland GmbH, Düsseldorf, Deutschland,
-
V & M, Frankreich,
-
Voest Alpine Tubulars, Österreich,
-
Železiarne Podbrezová, Slowakische Republik.
(85)
Es sei angemerkt, dass auf die vier in die Stichprobe einbezogenen Unionshersteller 30 % der Gesamtproduktion der Union im UZÜ und 35 % der Gesamtverkäufe auf dem Unionsmarkt entfielen, während auf die vorstehend aufgeführten 19 Unionshersteller 100 % der Gesamtproduktion der Union im UZÜ entfielen, was als repräsentativ für die gesamte Unionsproduktion angesehen wird.
6. LAGE AUF DEM UNIONSMARKT
6.1. Unionsverbrauch
(86)
Der Unionsverbrauch wurde auf der Grundlage der Verkaufsmengen des Wirtschaftszweigs der Union auf dem Unionsmarkt und anhand von Eurostat-Daten für alle EU-Einfuhren ermittelt.
(87)
Anhand dieser Daten wurde festgestellt, dass sich der Unionsverbrauch zwischen 2008 und dem UZÜ um 34 % verringerte, nämlich von 2 597 110 t auf 1 724 743 t. Im Jahr 2008 war der Verbrauch sehr hoch, was damit erklärt werden könnte, dass die hohen Öl- und Gaspreise 2008 Investitionen in diesen Branchen förderten und so die Nachfrage belebten. Der Rückgang erfolgte in vollem Umfang im Jahr 2009, als der Verbrauch um fast 50 % einbrach. Nach 2009 zog der Verbrauch wieder an, und dieser Trend hielt bis zum UZÜ an.
2008
2009
2010
UZÜ
Unionsverbrauch (in t)
2 597 110
1 345 551
1 609 118
1 724 743
Index
100
52
62
66
6.2. Einfuhren aus den betroffenen Ländern
6.2.1. Kumulierung
(88)
In den vorangegangenen Untersuchungen wurden die Einfuhren nahtloser Rohre mit Ursprung in Kroatien, Russland und der Ukraine nach Artikel 3 Absatz 4 der Grundverordnung kumulativ beurteilt. Es wurde geprüft, ob eine kumulative Beurteilung auch bei der jetzigen Untersuchung angemessen war.
(89)
Diesbezüglich wurde festgestellt, dass die ermittelte Dumpingspanne für die Einfuhren aus den einzelnen Ländern die Geringfügigkeitsschwelle überstieg. In Bezug auf die Mengen wurde eine zukunftsorientierte Analyse des bei einer Aufhebung der Maßnahmen wahrscheinlich zu erwartenden Ausfuhrvolumens der einzelnen Länder durchgeführt. Sie ergab, dass die Einfuhren aus Russland und der Ukraine, im Gegensatz zu Kroatien, im Falle der Aufhebung der Maßnahmen wahrscheinlich erheblich über das im UZÜ verzeichnete Niveau und sicherlich über die Geringfügigkeitsschwelle ansteigen würden. Im Falle Kroatiens ergab die Untersuchung, dass die Einfuhren in die Union im Bezugszeitraum unerheblich waren und die Produktion nach dem UZÜ sogar vollständig eingestellt worden war. Es ist mithin nicht sehr wahrscheinlich, dass sich diese Situation kurzfristig ändern wird.
(90)
Angesichts der Tatsache, dass die Menge der gedumpten Einfuhren aus Kroatien im UZÜ unerheblich war und aus den in Erwägungsgrund 88 dargelegten Gründen wahrscheinlich auch nicht zunehmen wird, wurden die Kriterien des Artikels 3 Absatz 4 der Grundverordnung in Bezug auf die Einfuhren aus Kroatien als nicht erfüllt angesehen.
(91)
In Bezug auf die Einfuhren aus den drei betroffenen Ländern ergab die Untersuchung, dass die aus diesen Ländern eingeführten nahtlosen Rohre die gleichen grundlegenden materiellen und technischen Eigenschaften aufwiesen. Des Weiteren waren die verschiedenen eingeführten Typen nahtloser Rohre austauschbar mit den in der Union hergestellten Warentypen; außerdem wurden sie in der Union im selben Zeitraum vermarktet. Aus diesen Gründen wurde die Auffassung vertreten, dass die eingeführten nahtlosen Rohre mit Ursprung in den betroffenen Ländern mit den in der Union hergestellten nahtlosen Rohren konkurrierten.
(92)
Mithin wurde die Auffassung vertreten, dass die in Artikel 3 Absatz 4 der Grundverordnung festgelegten Kriterien in Bezug auf Russland und die Ukraine erfüllt waren. Die Einfuhren aus diesen beiden Ländern wurden daher kumulativ geprüft. Da die Kriterien des Artikels 3 Absatz 4 der Grundverordnung und insbesondere die Bedingungen des Wettbewerbs zwischen den eingeführten Waren in Bezug auf Kroatien nicht erfüllt waren, wurden die Einfuhren mit Ursprung in diesem Land getrennt geprüft.
6.3. Einfuhren aus Russland und der Ukraine
6.3.1. Menge, Marktanteil und Preise der Einfuhren
(93)
Eurostat-Daten zufolge ging die Menge der Einfuhren der betroffenen Ware mit Ursprung in Russland und der Ukraine im Bezugszeitraum um 47 % zurück. Im Einzelnen kam es 2009 zu einem starken Rückgang um 44 %, danach verringerten sich die Einfuhren nur noch geringfügig von 40 611 t auf 38 108 t. Hierbei ist zu bedenken, dass gleichzeitig der Verbrauch rückläufig war.
(94)
Der Marktanteil der Einfuhren aus Russland und der Ukraine sank im Bezugszeitraum von 2,7 % auf 2,2 %.
(95)
Die gewogenen Durchschnittspreise der Einfuhren nahtloser Rohre gingen 2009 um 15 Prozentpunkte zurück, stiegen dann aber wieder an und erreichten im UZÜ das gleiche Niveau wie 2008. Dieser Rückgang und anschließende Anstieg entsprach mehr oder weniger der Entwicklung der Rohstoffkosten.
2008
2009
2010
UZÜ
Einfuhren (in t)
72 328
40 611
39 505
38 108
Index
100
56
55
53
Marktanteil (in %)
2,8 %
3,0 %
2,5 %
2,2 %
Index
100
111
93
88
Einfuhrpreis
741,03
627,66
649,96
734,22
Index
100
85
88
99
6.3.2. Preisunterbietung
(96)
Da keine ausführenden Hersteller aus Russland mitarbeiteten, musste die Preisunterbietung bei den Einfuhren aus Russland anhand von Einfuhrstatistiken nach dem KN-Code unter Verwendung der nach Artikel 14 Absatz 6 der Grundverordnung eingeholten Informationen ermittelt werden. Die Preisunterbietung bei den Einfuhren aus der Ukraine wurde anhand der Ausfuhrpreise des mitarbeitenden ukrainischen ausführenden Herstellers (ohne Antidumpingzoll) ermittelt. Für den Wirtschaftszweig der Union wurden die Verkaufspreise für unabhängige Abnehmer zugrunde gelegt, gegebenenfalls berichtigt auf die Stufe ab Werk. Im UZÜ betrug die Unterbietungsspanne für Einfuhren nahtloser Rohre mit Ursprung in Russland und der Ukraine, den Antidumpingzoll ausgenommen, zwischen 20,4 % und 55,4 %.
6.4. Einfuhren aus Kroatien
6.4.1. Menge, Marktanteil und Preise der Einfuhren aus Kroatien
(97)
Den Eurostat-Daten zufolge nahm die Menge der Einfuhren der betroffenen Ware mit Ursprung in Kroatien im Bezugszeitraum um 133 % zu. 2008 wurden sehr wenige Einfuhren getätigt, bis 2010 nahmen die Einfuhren dann zu und gingen im UZÜ wieder etwas zurück. Insgesamt blieb die Menge der Einfuhren aus Kroatien während des gesamten Bezugszeitraums sehr gering.
(98)
Der Marktanteil der Einfuhren aus Kroatien erhöhte sich im Bezugszeitraum von 0,1 % auf 0,3 %.
(99)
Die Einfuhrpreise gingen im Bezugszeitraum kontinuierlich um insgesamt 23 % zurück.
2008
2009
2010
UZÜ
Einfuhren
Index
100
153
251
233
Marktanteil (in %)
0,1 %
0,2 %
0,3 %
0,3 %
Einfuhrpreis
Index
100
89
74
77
6.4.2. Preisunterbietung
(100)
Die Preisunterbietung wurde anhand der Ausfuhrpreise des mitarbeitenden kroatischen Herstellers (ohne Antidumpingzoll) ermittelt und betrug 29,3 %. Da es keinen anderen ausführenden Hersteller in Kroatien gibt, trifft diese Feststellung auch auf das gesamte Land zu.
6.5. Anderes von Antidumpingmaßnahmen betroffenes Land
(101)
Den Eurostat-Daten zufolge ging die Menge der Einfuhren nahtloser Rohre mit Ursprung in der Volksrepublik China im Sinne des Artikels 1 Absatz 1 der Verordnung (EG) Nr. 926/2009 (19) im Bezugszeitraum um 80 % zurück.
(102)
Der Marktanteil der Einfuhren aus der Volksrepublik China verringerte sich von 20,5 % im Jahr 2008 auf 3,1 % im UZÜ.
7. WIRTSCHAFTLICHE LAGE DES WIRTSCHAFTSZWEIGS DER UNION
(103)
Nach Artikel 3 Absatz 5 der Grundverordnung prüfte die Kommission alle maßgeblichen Wirtschaftsfaktoren und -indizes, die für die Lage des Wirtschaftszweigs der Union relevant waren.
7.1. Vorbemerkungen
(104)
Da in Bezug auf den Wirtschaftszweig der Union mit einer Stichprobe gearbeitet wurde, erfolgte die Beurteilung der Schädigung sowohl anhand der für den gesamten in Erwägungsgrund 57 definierten Wirtschaftszweig der Union gesammelten Informationen als auch anhand der Daten, die bei den in die Stichprobe einbezogenen Unionsherstellern eingeholt wurden.
(105)
Wenn mit Stichproben gearbeitet wird, werden üblicherweise bestimmte Schadensindikatoren (Produktion, Kapazität, Produktivität, Verkäufe, Marktanteil, Wachstum und Beschäftigung) für den gesamten Wirtschaftszweig der Union analysiert, während die Schadensindikatoren, die sich auf die Ergebnisse einzelner Unternehmen beziehen (Preise, Produktionskosten, Rentabilität, Löhne, Investitionen, RoI, Cashflow und Kapitalbeschaffungsmöglichkeiten), anhand der Informationen untersucht werden, die bei den in die Stichprobe einbezogenen Unionsherstellern eingeholt werden.
7.2. Daten zum Wirtschaftszweig der Union
a) Produktion
(106)
Die Produktion des Wirtschaftszweigs der Union ging von 2008 bis zum UZÜ um 16 %, d. h. von 3 479 266 t auf 2 917 325 t, zurück. Das Produktionsvolumen verringerte sich 2009 infolge des weltweiten Wirtschaftsabschwungs ganz beträchtlich um 43 %. Bedingt durch die gestiegene Nachfrage war 2010 und im UZÜ eine Erholung zu verzeichnen und das Produktionsvolumen stieg von 2009 bis zum UZÜ um 27 % an, erreichte aber nicht wieder den Stand von 2008. Das Produktionsvolumen wies eine ähnliche Entwicklung auf wie der Verbrauch, ging aber infolge der Nachfrage auf Nicht-EU-Märkten weniger stark zurück als der Verbrauch auf dem Unionsmarkt.
Wirtschaftszweig der Union
2008
2009
2010
UZÜ
Produktionsvolumen (in t)
3 479 266
1 979 967
2 675 053
2 917 325
Index
100
57
77
84
b) Kapazität und Kapazitätsauslastung
(107)
Die Produktionskapazität blieb im Bezugszeitraum konstant. Mit dem Rückgang der Produktion um 16 % verringerte sich auch die Kapazitätsauslastung, nämlich von 80 % im Jahr 2008 auf 67 % im UZÜ. Zum stärksten Rückgang von 80 % auf 45 % kam es allerdings im Jahr 2009 infolge der Verringerung des Produktionsvolumens. 2010 und im UZÜ nahm die Kapazitätsauslastung dann wieder kontinuierlich zu.
Wirtschaftszweig der Union
2008
2009
2010
UZÜ
Kapazität
4 334 520
4 378 520
4 332 520
4 357 520
Index
100
101
100
101
Kapazitätsauslastung
80 %
45 %
62 %
67 %
Index
100
56
77
83
c) Lagerbestände
(108)
Bei den Lagerbeständen ist zu berücksichtigen, dass die Herstellung ganz überwiegend auftragsbezogen erfolgt. Daher wird die Auffassung vertreten, dass die Lagerbestände in diesem Fall kein relevanter Schadensindikator waren, obgleich die Lagerbestände der in die Stichprobe einbezogenen Hersteller 2009 beträchtlich zurückgingen und dann erneut zunahmen, mit einer leichten Schwankung im Jahr 2010, bis sie im UZÜ nahezu wieder auf dem Stand von 2008 waren.
In die Stichprobe einbezogene Hersteller
2008
2009
2010
UZÜ
Schlussbestand (in t)
106 078
82 788
107 490
104 184
Index
100
78
101
98
d) Verkaufsmenge
(109)
Die Verkäufe des Wirtschaftszweigs der Union auf dem Unionsmarkt gingen von 2008 bis zum UZÜ um 21 % zurück. Nach einem Rückgang um 42 % im Jahr 2009 erhöhte sich die Verkaufsmenge bis zum UZÜ wieder um 21 Prozentpunkte. Diese Entwicklung entspricht der Entwicklung des Verbrauchs auf dem Unionsmarkt, der 2009 infolge des Konjunkturabschwungs um 48 % einbrach und sich danach wieder zu erholen begann.
Wirtschaftszweig der Union
2008
2009
2010
UZÜ
Verkäufe an unabhängige Abnehmer in der Union (in t)
1 445 070
841 514
1 060 349
1 135 572
Index
100
58
73
79
e) Marktanteil
(110)
Dem Wirtschaftszweig der Union gelang es, seinen Marktanteil von 2008 bis zum UZÜ allmählich auszubauen. Die Zunahme ist hauptsächlich den Antidumpingmaßnahmen zu verdanken, die seit 2009 gegenüber Einfuhren aus der Volksrepublik China gelten. Der nachstehende Marktanteil ist der prozentuale Anteil der vom Wirtschaftszweig der Union in der Union getätigten Gesamtverkäufe an unabhängige und verbundene Abnehmer am EU-Verbrauch.
Wirtschaftszweig der Union
2008
2009
2010
UZÜ
Marktanteil
70,2 %
78,7 %
84,5 %
85,2 %
Index
100
112
120
121
f) Wachstum
(111)
Während der Unionsverbrauch von 2008 bis zum UZÜ um 34 % zurückging, sank das Volumen der Verkäufe des Wirtschaftszweigs der Union nur um 21 %. Somit erhöhte der Wirtschaftszweig der Union seinen Marktanteil, während der Marktanteil der Einfuhren aus Russland und der Ukraine im selben Zeitraum um 0,6 % zurückging.
g) Beschäftigung
(112)
Die Beschäftigung im Wirtschaftszweig der Union verringerte sich von 2008 bis zum UZÜ um 8 %. Der Rückgang setzte 2009 ein und hielt 2010 an; im UZÜ war dann jedoch eine Zunahme um 11 % gegenüber 2010 zu verzeichnen. Dies zeigt, dass sich der Wirtschaftszweig der Union an die neue Marktsituation anpassen konnte.
Wirtschaftszweig der Union
2008
2009
2010
UZÜ
Beschäftigung
14 456
13 131
12 073
13 368
Index
100
91
84
92
h) Produktivität
(113)
Die Produktivität der Belegschaft des Wirtschaftszweigs der Union, gemessen als Produktion je Vollzeitäquivalent (im Folgenden „VZÄ“) pro Jahr, unterlag im Bezugszeitraum Schwankungen.
Wirtschaftszweig der Union
2008
2009
2010
UZÜ
Produktivität (in t je Beschäftigten)
240,7
150,8
221,6
218,2
Index
100
63
92
91
i) Höhe der Dumpingspanne
(114)
Die Auswirkungen der Höhe der tatsächlichen Dumpingspannen auf den Wirtschaftszweig der Union können angesichts der Gesamtmenge der Einfuhren aus den betroffenen Ländern nicht als unerheblich angesehen werden.
7.3. Daten zu den Unionsherstellern in der Stichprobe
a) Verkaufspreise und Faktoren, die die Inlandspreise beeinflussen
(115)
Die Verkaufsstückpreise des Wirtschaftszweigs der Union verringerten sich zwischen 2008 und dem UZÜ um 13 %. 2009 erhöhten sich die Preise geringfügig, gingen dann aber 2010 um 17 % zurück. Im UZÜ stiegen die Preise gegenüber 2010 leicht an. Diese Preisentwicklung hängt damit zusammen, dass die Nachfrage im Jahr 2008 sehr hoch war und hohe Rohstoffpreise zu höheren Verkaufspreisen führten. Die Auswirkungen davon waren Anfang 2009 noch zu spüren. Ab der zweiten Jahreshälfte 2009 ging die Nachfrage spürbar zurück und die Preise, die der rückläufigen Entwicklung der Rohstoffpreise folgten, sanken. Im UZÜ scheint der Preisrückgang zum Stillstand gekommen zu sein.
In die Stichprobe einbezogene Hersteller
2008
2009
2010
UZÜ
Durchschnittlicher Verkaufsstückpreis in der EU (in EUR/t)
1 286
1 300
1 086
1 115
Index
100
101
84
87
b) Löhne
(116)
Im Bezugszeitraum zwischen 2008 und dem UZÜ verringerte sich der Durchschnittslohn je VZÄ um 12 %. Daraus konnten indessen keine aussagekräftigen Schlussfolgerungen abgeleitet werden.
c) Investitionen und Kapitalbeschaffungsmöglichkeiten
(117)
Die Investitionen in nahtlose Rohre erhöhten sich im Bezugszeitraum um 24 %. Sie hatten einen beträchtlichen Umfang und beliefen sich im UZÜ auf mehr als 100 Mio. EUR. Die Branche der nahtlosen Rohre ist ein kapitalintensiver Wirtschaftszweig, der umfangreiche Investitionen in die Produktionsanlagen benötigt, um wettbewerbsfähig bleiben zu können. Die Untersuchung ergab, dass die Investitionen lediglich der Aufrechterhaltung der Produktionskapazität auf ihrem gegenwärtigen Niveau dienten, nicht jedoch der Ausweitung des Produktionsvolumens. Des Weiteren wurde festgestellt, dass die in die Stichprobe einbezogenen Hersteller im Bezugszeitraum keine Schwierigkeiten bei der Kapitalbeschaffung hatten.
In die Stichprobe einbezogene Hersteller
2008
2009
2010
UZÜ
Investitionen (in 1 000 EUR)
83 334
91 330
101 775
103 635
Index
100
110
122
124
d) Rentabilität auf dem Unionsmarkt
(118)
Trotz des Rentabilitätsrückgangs um 66 % im Bezugszeitraum konnten die in die Stichprobe einbezogenen Hersteller im gesamten Bezugszeitraum Gewinne erwirtschaften. Die von 2008 bis zum UZÜ erzielten Gewinne lagen über der in der jüngsten Untersuchung festgelegten Zielgewinnspanne von 3 %. 2008 war ein sehr gutes Jahr mit hohen Gewinnen. 2009 und auch 2010 ging die Rentabilität gegenüber dem Vorjahr um 50 % zurück, im UZÜ stieg sie dann jedoch gegenüber 2010 wieder um 35 % an und lag bei 6,6 %. Dem Wirtschaftszweig der Union gelang es, sich an die geringere Nachfrage in der EU anzupassen, wobei ihm die anhaltende weltweite Nachfrage nach den von den Herstellern in der Stichprobe hergestellten Waren zugute kam, die es diesen ermöglichte, ihre Fixkosten zu verringern. Die Gründe für den Rentabilitätsrückgang nach 2008 sind der konjunkturelle Abschwung, der zu einem starken Einbruch der Nachfrage führte, ein Preisrückgang und eine Verringerung des Produktionsvolumens, die sich negativ auf die Produktionskosten auswirkte.
In die Stichprobe einbezogene Hersteller
2008
2009
2010
UZÜ
Rentabilität auf dem Unionsmarkt (in %)
19,7 %
9,6 %
4,9 %
6,7 %
Index
100
49
25
34
e) Kapitalrendite
(119)
Die Kapitalrendite (RoI), ausgedrückt als Gesamtgewinn aus dem Geschäft mit nahtlosen Rohren in Prozent des Nettobuchwerts der mit der Herstellung nahtloser Rohre direkt und indirekt in Zusammenhang stehenden Vermögenswerte, entsprach im Allgemeinen im gesamten Bezugszeitraum der aufgezeigten Rentabilitätsentwicklung und blieb über den gesamten Bezugszeitraum hinweg positiv. Die RoI verringerte sich im Bezugszeitraum um 80 %, erhöhte sich aber im UZÜ gegenüber 2010 wieder um 50 %.
In die Stichprobe einbezogene Hersteller
2008
2009
2010
UZÜ
RoI (in %)
30 %
7 %
4 %
6 %
Index
100
23
13
20
f) Cashflow
(120)
Der Cashflow verschlechterte sich von 2008 bis zum UZÜ erheblich, der Rückgang betrug 93 %. Diese Entwicklung des Cashflow entsprach nicht der Entwicklung der Rentabilität, was an den Abschreibungskosten liegen könnte, die für diesen kapitalintensiven Wirtschaftszweig in der Regel hoch sind.
In die Stichprobe einbezogene Hersteller
2008
2009
2010
UZÜ
Cashflow (in 1 000 EUR)
466 198
345 152
45 562
33 614
Index
100
74
10
7
g) Erholung von früherem Dumping
(121)
Die vorstehend untersuchten Indikatoren lassen zwar erkennen, dass sich der Wirtschaftsabschwung mit einem Rückgang des Verkaufs- und Produktionsvolumens, der RoI und des Cashflow negativ auf den Wirtschaftszweig der Union auswirkte, sie weisen aber auch darauf hin, dass der Wirtschaftszweig der Union seine Produktionsanlagen umgestellt hat, um sich besser an die neuen wirtschaftlichen Rahmenbedingungen anzupassen und Geschäftschancen auf den Unionsmärkten und den Nicht-Unionsmärkten nutzen zu können, vor allem in Segmenten, in denen hohe Gewinnspannen erzielt werden können. Die verbesserte wirtschaftliche und finanzielle Lage des Wirtschaftszweigs der Union im Anschluss an die Einführung der Antidumpingmaßnahmen gegenüber Einfuhren aus den betroffenen Ländern im Jahr 2006 und gegenüber Einfuhren aus der Volksrepublik China im Jahr 2009 zeigt, dass die Maßnahmen wirksam sind und sich der Wirtschaftszweig der Union von den Auswirkungen früherer Dumpingpraktiken erholt hat, wenngleich er das Rentabilitätsniveau des Jahres 2008 nicht mehr erreichen kann.
7.4. Schlussfolgerung
(122)
Obwohl der Verbrauch um 34 % zurückging, konnte der Wirtschaftszweig der Union seinen Marktanteil ausweiten, und das Produktionsvolumen wie auch die Verkaufsmenge verringerten sich weniger stark als der Verbrauch. Zur Rentabilität ist festzustellen, dass der Wirtschaftszweig der Union im gesamten Bezugszeitraum gewinnbringend wirtschaftete. Aus den vorstehend dargelegten Gründen kann der Schluss gezogen werden, dass der Wirtschaftszweig der Union im Bezugszeitraum keine bedeutende Schädigung erlitt.
8. WAHRSCHEINLICHKEIT EINES ERNEUTEN AUFTRETENS DER SCHÄDIGUNG
(123)
Wie in den Erwägungsgründen 69, 70, 77 und 78 dargelegt, verfügen die ausführenden Hersteller in Russland und der Ukraine über das Potenzial, das Volumen ihrer Ausfuhren in die Union erheblich zu steigern, indem sie die verfügbare Kapazitätsreserve in Höhe von rund 1 750 000 t, was dem gesamten Verbrauch der Union entspricht, nutzen. Die Gesamtkapazität der ausführenden Hersteller in Russland und der Ukraine beträgt 5 500 000 t. Es ist daher wahrscheinlich, dass Russland und die Ukraine im Falle einer Aufhebung der Maßnahmen mit erheblichen Mengen nahtloser Rohe auf den Unionsmarkt drängen werden, um die infolge der geltenden Antidumpingmaßnahmen verloren gegangenen Marktanteile zurückzugewinnen und sie weiter auszubauen.
(124)
Wie in Erwägungsgrund 95 hervorgehoben, ergab die Untersuchung, dass die Preise der Einfuhren aus Russland und der Ukraine niedrig waren und die EU-Preise unterboten. Diese niedrigen Preise würden sehr wahrscheinlich weiterhin in Rechnung gestellt. Im Falle der Ukraine könnten die Preise, wie in Erwägungsgrund 80 dargelegt, sogar noch weiter sinken. Zusammen mit der Möglichkeit der Ausführer in diesen Ländern, den Unionsmarkt mit erheblichen Mengen der betroffenen Ware zu beliefern, würde ein solches Preisverhalten höchstwahrscheinlich zu einem Rückgang der Preise auf dem Unionsmarkt führen und sich voraussichtlich negativ auf die wirtschaftliche Lage des Wirtschaftszweigs der Union auswirken. Wie bereits aufgezeigt, ist das Geschäftsergebnis des Wirtschaftszweigs der Union eng an das Preisniveau auf dem Unionsmarkt gekoppelt. Es ist daher wahrscheinlich, dass sich die finanzielle Lage des Wirtschaftszweigs der Union, wie bereits in der jüngsten Untersuchung festgestellt, verschlechtern würde, wenn der Wirtschaftszweig der Union mit größeren Einfuhrmengen aus Russland und der Ukraine zu gedumpten Preisen konfrontiert wäre. Aus diesen Gründen wird der Schluss gezogen, dass die Aufhebung der Maßnahmen gegenüber den Einfuhren mit Ursprung in Russland und der Ukraine aller Wahrscheinlichkeit nach ein erneutes Auftreten der Schädigung des Wirtschaftszweigs der Union zur Folge hätte.
(125)
Es sei daran erinnert, dass 2006 Antidumpingmaßnahmen eingeführt wurden, um das schädigende Dumping durch die Einfuhren unter anderem aus Kroatien, Russland und der Ukraine unwirksam zu machen. Der Wirtschaftszweig der Union konnte jedoch nicht in vollem Umfang von diesen Maßnahmen profitieren, denn die Marktanteile dieser Länder gingen auf Niedrigpreiseinfuhren aus der Volksrepublik China über. Dies wirkte sich zweifellos dahingehend aus, dass der Erholung des Wirtschaftszweigs der Union Grenzen gesetzt wurden, bis 2009 Maßnahmen gegenüber China eingeführt wurden. Daher kann der Schluss gezogen werden, dass die Erholung des Wirtschaftszweigs der Union vom früheren Dumping nicht als vollständig angesehen werden kann und dass der Wirtschaftszweig der Union nach wie vor für die schädigenden Auswirkungen anfällig ist, die etwaige, in erheblichen Mengen auf den Unionsmarkt drängende gedumpte Einfuhren haben könnten.
(126)
Was Kroatien betrifft, so steht, wie in Erwägungsgrund 60 ausgeführt, die einzige Produktionsanlage zum Verkauf, die Produktion wurde vollständig eingestellt und wird in nächster Zeit wahrscheinlich auch nicht wieder aufgenommen. Zudem ist es selbst im Falle einer Wiederaufnahme der Produktion in der nächsten Zeit in Anbetracht der unerheblichen Mengen der Ausfuhren in die Union höchst unwahrscheinlich, dass die Menge, die in die Union ausgeführt werden kann, das Niveau der in der Vergangenheit ausgeführten Mengen wieder erreichen wird.
(127)
Mithin wird in Anbetracht der unerheblichen Ausfuhrmengen im Bezugszeitraum und der Tatsache, dass die Produktion nach dem UZÜ vollständig eingestellt wurde, der Schluss gezogen, dass eine Aufhebung der Maßnahmen gegenüber den Einfuhren mit Ursprung in Kroatien höchstwahrscheinlich nicht zu einem erneuten Auftreten der Schädigung des Wirtschaftszweigs der Union führen würde.
9. UNIONSINTERESSE
9.1. Vorbemerkungen
(128)
Nach Artikel 21 der Grundverordnung wurde geprüft, ob eine Aufrechterhaltung der geltenden Antidumpingmaßnahmen gegenüber Russland und der Ukraine dem Interesse der Union insgesamt zuwiderlaufen würde. Bei der Prüfung des Unionsinteresses wurde den Interessen aller Beteiligten Rechnung getragen. Bekanntlich wurde in den vorausgegangenen Untersuchungen die Auffassung vertreten, dass die Einführung der Maßnahmen dem Unionsinteresse nicht zuwiderläuft. Da es sich bei der jetzigen Untersuchung zudem um eine Überprüfung handelt, wird eine Situation analysiert, in der Antidumpingmaßnahmen bereits in Kraft sind; daher kann beurteilt werden, ob die geltenden Antidumpingmaßnahmen die betroffenen Parteien unverhältnismäßig stark beeinträchtigt haben.
(129)
Auf dieser Grundlage prüfte die Kommission, ob ungeachtet der Schlussfolgerungen zur Wahrscheinlichkeit eines erneuten Auftretens des schädigenden Dumpings zwingende Gründe dafür sprachen, dass die Aufrechterhaltung von Maßnahmen gegenüber den Einfuhren mit Ursprung in Russland und der Ukraine in diesem besonderen Fall nicht im Interesse der Union läge.
9.2. Interesse des Wirtschaftszweigs der Union
(130)
Der Wirtschaftszweig der Union hat unter Beweis gestellt, dass er strukturell lebensfähig ist. Die positive Entwicklung seiner wirtschaftlichen Lage im Bezugszeitraum bestätigt dies. Insbesondere die Tatsache, dass der Wirtschaftszweig der Union seinen Marktanteil im Bezugszeitraum ausweiten konnte, ist ein deutliches Anzeichen dafür, dass es ihm gelang, sich an die veränderten Marktbedingungen anzupassen. Zudem erwirtschaftete der Wirtschaftszweig der Union im gesamten Bezugszeitraum Gewinne.
(131)
Es kann mit Fug und Recht davon ausgegangen werden, dass die Aufrechterhaltung der Maßnahmen dem Wirtschaftszweig der Union auch künftig zugute kommen wird. Durch die Maßnahmen wird der Wirtschaftszweig der Union in der Lage sein, seine Verkaufsmenge und seine Gewinne zu steigern, so dass er weitere Investitionen in seine Produktionsanlagen tätigen kann. Sollten die Maßnahmen gegenüber den Einfuhren mit Ursprung in Russland und der Ukraine nicht aufrechterhalten werden, wäre damit zu rechnen, dass der Wirtschaftzweig der Union aufgrund der größeren Einfuhrmengen zu gedumpten Preisen aus diesen Ländern erneut eine Schädigung erleiden und sich seine finanzielle Lage verschlechtern würde.
9.3. Interesse der Einführer
(132)
Bekanntlich wurde bei den vorausgegangenen Untersuchungen festgestellt, dass die Einführung von Maßnahmen keine nennenswerten Auswirkungen auf die Einführer hätte. Wie in Erwägungsgrund 18 angegeben, beantworteten drei Einführer den Fragebogen und arbeiteten uneingeschränkt bei dieser Untersuchung mit. Sie führten an, dass die Maßnahmen die Preise in die Höhe treiben würden. Da die Untersuchung jedoch ergab, dass die mitarbeitenden Einführer nahtlose Rohre von verschiedenen Lieferanten aus zahlreichen Ländern beziehen und dass die Preise wettbewerbsfähig waren, werden die möglichen Auswirkungen einer Aufrechterhaltung der Maßnahmen gegenüber den Einfuhren aus Russland und der Ukraine begrenzt bleiben.
(133)
Aus diesen Gründen wurde der Schluss gezogen, dass die derzeit geltenden Maßnahmen keine wesentlichen negativen Folgen für die finanzielle Lage der Einführer hatten und dass sich die Aufrechterhaltung der Maßnahmen nicht übermäßig stark auf sie auswirken würde.
9.4. Interesse der Verwender
(134)
Wie aus den verfügbaren Daten hervorgeht, ist der Anteil nahtloser Rohre an den Produktionskosten der Verwender relativ gering. Nahtlose Rohre werden im Allgemeinen für größere Projekte (Kesselanlagen, Pipelines, Gebäude) verwendet, bei denen sie jedoch nur einen begrenzten Teil ausmachen. Die möglichen Auswirkungen einer Aufrechterhaltung der Maßnahmen dürften daher unerheblich sein.
(135)
Die Kommission sandte allen ihr bekannten Verwendern Fragebogen zu. Wie in Erwägungsgrund 18 erwähnt, arbeitete nur ein einziger Verwender bei dieser Untersuchung mit. Er gab an, dass die geltenden Maßnahmen seine Geschäftstätigkeit nicht beeinträchtigten, da er über andere Quellen verfüge, und dass nahtlose Rohre keinen großen Anteil an seinen Produktionskosten ausmachten. In diesem Zusammenhang wurde der Schluss gezogen, dass sich die geltenden Maßnahmen angesichts des geringen Anteils nahtloser Rohre an den Kosten der Verwenderindustrien und der Verfügbarkeit anderer Lieferquellen nicht nennenswert auf die Verwenderindustrie auswirken.
9.5. Schlussfolgerung zum Unionsinteresse
(136)
Angesichts des dargelegten Sachverhalts wird der Schluss gezogen, dass keine zwingenden Gründe gegen die Aufrechterhaltung der geltenden Antidumpingmaßnahmen sprechen.
10. ANTIDUMPINGMASSNAHMEN
(137)
Alle Parteien wurden über die wesentlichen Tatsachen und Erwägungen unterrichtet, auf deren Grundlage die Aufrechterhaltung der geltenden Maßnahmen gegenüber den Einfuhren der betroffenen Ware mit Ursprung in Russland und der Ukraine sowie die Einstellung dieser Maßnahmen gegenüber den Einfuhren mit Ursprung in Kroatien empfohlen werden soll. Nach dieser Unterrichtung wurde ihnen ferner eine Frist zur Stellungnahme eingeräumt. Es gingen keine Stellungnahmen ein, die eine Änderung der vorstehenden Schlussfolgerungen erforderlich gemacht hätten.
(138)
Ein russischer Ausführer beantragte eine Anhörung durch den Anhörungsbeauftragten und wurde gehört. Dieser Ausführer führte an, die Kommission habe fälschlicherweise den Schluss gezogen, er habe bei der Untersuchung nicht mitgearbeitet. Dieser Ausführer hatte sich als interessierte Partei gemeldet und der Kommission zwei Beiträge übermittelt, die im Wesentlichen die Schädigung betrafen und von der Kommission ordnungsgemäß berücksichtigt wurden. Dieser Ausführer beantwortete jedoch nicht den Antidumping-Fragebogen und legte auch keinerlei Informationen zu seinem Ausfuhrpreis vor. Daher hatte die Kommission keine andere Möglichkeit, als den Normalwert für Russland auf der Grundlage der besten verfügbaren Informationen zu berechnen. Die Anwendung dieser Methode wurde von dem betreffenden Ausführer nicht in Frage gestellt. Unter diesen Umständen kann nicht geschlossen werden, dass dieser Ausführer uneingeschränkt an der Untersuchung mitgearbeitet hat.
(139)
Derselbe Ausführer brachte des Weiteren vor, die Unterrichtung sei ungenau, widersprüchlich und unzureichend begründet gewesen. Dieses Vorbringen wurde jedoch nicht mit Belegen untermauert.
(140)
Ein weiterer russischer Ausführer wandte ein, die Einfuhren aus Russland sollten nicht mit den Einfuhren aus der Ukraine kumuliert werden. Bei der jüngsten Untersuchung wurden die Einfuhren aus Russland und aus der Ukraine jedoch kumulativ beurteilt (zusammen mit den Einfuhren aus Kroatien). Da die Bedingungen des Artikels 3 Absatz 4 der Grundverordnung in Bezug auf die Einfuhren aus Russland und der Ukraine nach wie vor erfüllt sind, wurden die Auswirkungen dieser Einfuhren, wie in den Erwägungsgründen 88 bis 92 beschrieben, kumulativ beurteilt. Es wurden keine Argumente vorgebracht, die diesbezüglich eine Änderung der Methodik rechtfertigen würden.
(141)
Mehrere interessierte Parteien brachten vor, die Lage des Wirtschaftszweigs der Union rechtfertige nicht die Aufrechterhaltung der Maßnahmen, da ein erneutes Auftreten der Schädigung unwahrscheinlich sei. Es wurden indessen keine neuen Argumente vorgebracht, die bezüglich des erneuten Auftretens der Schädigung zu einer anderen Schlussfolgerung als in den Erwägungsgründen 123 bis 127 dargelegt geführt hätten.
(142)
Des Weiteren argumentierten mehrere interessierte Parteien, die lange Geltungsdauer der Maßnahmen sei ungerechtfertigt und ihr Auslaufen sei erforderlich. Diesbezüglich wird daran erinnert, dass es sich hier um die erste Auslaufüberprüfung betreffend diese Warendefinition handelt. Maßnahmen zu dieser Warendefinition sind erst seit 2006 in Kraft, was nicht als eine ungerechtfertigt lange Geltungsdauer angesehen werden kann. Zwar galten von 1997 bis 2004 Maßnahmen gegenüber Einfuhren aus Russland und von 2000 bis 2004 Maßnahmen gegenüber Einfuhren aus Kroatien und der Ukraine, diese betrafen jedoch eine viel enger gefasste Warendefinition. Auf jeden Fall ergab diese Untersuchung, dass die in Artikel 11 Absatz 2 der Grundverordnung genannten Bedingungen für die Aufrechterhaltung der Maßnahmen erfüllt sind; die Tatsache, dass gegebenenfalls während einiger Jahre Maßnahmen in Kraft waren, ist nicht von Belang.
(143)
Schließlich wurde vorgebracht, die Einfuhren aus Russland würden anders behandelt als die Einfuhren aus Belarus und aus Kroatien, was als diskriminierend angesehen werden könne. Diese Aussage entspricht nicht der Realität, denn die Lage in Bezug auf die genannten Länder ist völlig anders. Der Antrag bezüglich Einfuhren aus Belarus wurde zurückgezogen, und das Verfahren wurde anschließend nach Artikel 9 Absatz 1 der Grundverordnung eingestellt (20). Nach der Unterrichtung über die Feststellungen wurden keine Argumente vorgebracht, die darauf hingewiesen hätten, dass die Verfahrenseinstellung dem Interesse der Union zuwiderlaufen würde. Was Kroatien anbelangt, so wurde die dortige Produktion eingestellt, wie in den Erwägungsgründen 63 bis 65 ausgeführt.
(144)
Mithin kann der Schluss gezogen werden, dass keine Stellungnahmen eingingen, die eine Änderung der vorstehenden Schlussfolgerung erforderlich gemacht hätten.
(145)
Aus den dargelegten Gründen sollten nach Artikel 11 Absatz 2 der Grundverordnung die geltenden Antidumpingmaßnahmen gegenüber den Einfuhren nahtloser Rohre mit Ursprung in Russland und der Ukraine aufrechterhalten werden. Hingegen sollten die Maßnahmen gegenüber den Einfuhren aus Kroatien auslaufen -
HAT FOLGENDE VERORDNUNG ERLASSEN:
Artikel 1
(1) Es wird ein endgültiger Antidumpingzoll eingeführt auf die Einfuhren nahtloser Rohre aus Eisen oder Stahl mit kreisförmigem Querschnitt und einem Außendurchmesser von höchstens 406,4 mm, deren Kohlenstoffäquivalent (CEV) gemäß den Berechnungen und der chemischen Analyse des International Institute of Welding (IIW) 0,86 nicht überschreitet (21) und die derzeit unter den KN-Codes ex 7304 11 00, ex 7304 19 10, ex 7304 19 30, ex 7304 22 00, ex 7304 23 00, ex 7304 24 00, ex 7304 29 10, ex 7304 29 30, ex 7304 31 80, ex 7304 39 58, ex 7304 39 92, ex 7304 39 93, ex 7304 51 89, ex 7304 59 92 und ex 7304 59 93 (22) (TARIC-Codes 7304110010, 7304191020, 7304193020, 7304220020, 7304230020, 7304240020, 7304291020, 7304293020, 7304318030, 7304395830, 7304399230, 7304399320, 7304518930, 7304599230 und 7304599320) eingereiht werden, mit Ursprung in Russland und der Ukraine.
(2) Für die in Absatz 1 beschriebene und von den nachstehend aufgeführten Unternehmen hergestellte Ware gelten folgende endgültige Antidumpingzollsätze auf den Nettopreis frei Grenze der Union, unverzollt:
Land
Unternehmen
Antidumpingzoll
%
TARIC- Zusatzcode
Russland
Joint Stock Company Chelyabinsk Tube Rolling Plant und Joint Stock Company Pervouralsky Novotrubny Works
24,1
A741
OAO Volzhsky Pipe Plant, OAO Taganrog Metallurgical Works, OAO Sinarsky Pipe Plant und OAO Seversky Tube Works
27,2
A859
Alle übrigen Unternehmen
35,8
A999
Ukraine
OJSC Dnepropetrovsk Tube Works
12,3
A742
LLC Interpipe Niko Tube und OJSC Interpipe Nizhnedneprovsky Tube Rolling Plant (Interpipe NTRP)
17,7
A743
CJSC Nikopol Steel Pipe Plant Yutist
25,7
A744
Alle übrigen Unternehmen
25,7
A999
(3) Sofern nichts anderes bestimmt ist, finden die geltenden Zollvorschriften Anwendung.
(4) Das Überprüfungsverfahren betreffend die Einfuhren nahtloser Rohre aus Eisen oder Stahl mit kreisförmigem Querschnitt und einem Außendurchmesser von höchstens 406,4 mm, deren Kohlenstoffäquivalent (CEV) gemäß den Berechnungen und der chemischen Analyse des International Institute of Welding (IIW) 0,86 nicht überschreitet und die derzeit unter den KN-Codes ex 7304 11 00, ex 7304 19 10, ex 7304 19 30, ex 7304 22 00, ex 7304 23 00, ex 7304 24 00, ex 7304 29 10, ex 7304 29 30, ex 7304 31 80, ex 7304 39 58, ex 7304 39 92, ex 7304 39 93, ex 7304 51 89, ex 7304 59 92 und ex 7304 59 93 eingereiht werden, mit Ursprung in Kroatien, wird eingestellt.
Artikel 2
Diese Verordnung tritt am Tag nach ihrer Veröffentlichung im Amtsblatt der Europäischen Union in Kraft.
Diese Verordnung ist in allen ihren Teilen verbindlich und gilt unmittelbar in jedem Mitgliedstaat.
Geschehen zu Brüssel am 26. Juni 2012.
REGULAMENTUL DE PUNERE ÎN APLICARE (UE) NR. 585/2012 AL CONSILIULUI
din 26 iunie 2012
de instituire a unei taxe antidumping la importurile anumitor tuburi și țevi obținute fără sudură, din fier sau din oțel, originare din Rusia și Ucraina, în urma unei reexaminări în perspectiva expirării măsurilor în temeiul articolului 11 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1225/2009, și de încheiere a procedurii de reexaminare în perspectiva expirării măsurilor privind importurile anumitor tuburi și țevi obținute fără sudură, din fier sau din oțel, originare din Croația
CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1225/2009 al Consiliului din 30 noiembrie 2009 privind protecția împotriva importurilor care fac obiectul unui dumping din partea țărilor care nu sunt membre ale Comunității Europene (1) („regulamentul de bază”), în special articolul 9 alineatele (2) și (4) și articolul 11 alineatul (2),
având în vedere propunerea prezentată de Comisia Europeană („Comisia”), după consultarea Comitetului consultativ,
întrucât:
1. PROCEDURA
1.1. Investigații anterioare și măsuri existente
(1)
Prin Regulamentul (CE) nr. 2320/97 (2), Consiliul a instituit taxe antidumping la importurile anumitor tuburi și țevi obținute fără sudură, din fier sau din oțel nealiat, originare, inter alia, din Rusia. Prin Decizia 2000/70/CE a Comisiei (3) a fost acceptat un angajament din partea unui exportator din Rusia. Prin Regulamentul (CE) nr. 348/2000 (4), Consiliul a instituit taxe antidumping la importurile anumitor tuburi și țevi obținute fără sudură, din fier sau din oțel, originare din Croația și Ucraina. Prin Regulamentul (CE) nr. 1322/2004 al Consiliului (5) s-a decis ca măsurile în vigoare aplicabile importurilor, originare, inter alia, din Rusia, să nu mai fie aplicate, ca măsură de precauție față de comportamentul anticoncurențial al anumitor producători din Uniune în trecut (a se vedea considerentul 9 din regulamentul menționat anterior).
(2)
În urma unei reexaminări efectuate în conformitate cu articolul 11 alineatul (3) din regulamentul de bază, prin Regulamentul (CE) nr. 258/2005 (6), Consiliul a modificat măsurile definitive impuse prin Regulamentul (CE) nr. 348/2000, a abrogat posibilitatea de scutire de taxe prevăzută la articolul 2 din respectivul regulament și a impus o taxă antidumping de 38,8 % la importurile originare din Croația și o taxă antidumping de 64,1 % la importurile originare din Ucraina, cu excepția importurilor de la Dnepropetrovsk Tube Works (denumită în continuare „DTW”), pentru care se aplica o taxă antidumping de 51,9 %.
(3)
Prin Decizia 2005/133/CE (7), Comisia a suspendat parțial măsurile definitive privind Croația și Ucraina, pentru o perioadă de nouă luni, din 18 februarie 2005. Această extindere parțială a fost prelungită pentru o perioadă suplimentară de un an prin Regulamentul (CE) nr. 1866/2005 al Consiliului (8).
(4)
Prin Regulamentul (CE) nr. 954/2006 (9), Consiliul a instituit taxe antidumping definitive la importurile anumitor tuburi și țevi obținute fără sudură, originare, inter alia, din Croația, Rusia și Ucraina, a abrogat Regulamentele (CE) nr. 2320/97 și (CE) nr. 348/2000, a încheiat reexaminarea intermediară și reexaminarea în perspectiva expirării măsurilor a taxelor antidumping aplicabile importurilor anumitor tuburi și țevi obținute fără sudură, din fier sau din oțel nealiat, originare, inter alia, din Rusia și a încheiat reexaminările intermediare ale taxelor antidumping aplicabile importurilor anumitor țevi și tuburi fără sudură, din fier sau din oțel nealiat, originare, inter alia, din Croația, Rusia și Ucraina („ancheta finală”).
(5)
Prin urmare, măsurile în vigoare sunt cele stabilite prin Regulamentul (CE) nr. 954/2006, adică 29,8 % pentru importurile din Croația, 35,8 % pentru importurile din Rusia, cu excepția societăților Joint Stock Company Chelyabinsk Tube Rolling Plant și Joint Stock Company Pervouralsky Novotrubny Works (24,1 %), OAO Volzhsky Pipe Plant, OAO Taganrog Metallurgical Works, OAO Sinarsky Pipe Plant și OAO Seversky Tube Works (27,2 %), și 25,7 % pentru importurile din Ucraina, cu excepția societăților OJSC Dnepropetrovsk Tube Works (12,3 %), CJSJ Nikopolsky Seamless Tubes Plant Niko Tube și OJSC Nizhnedneprovsky Tube Rolling Plant (25,1 %).
(6)
Cu privire la CJSC Nikopolosky Seamless Tubes Plant Niko Tube și OJSC Nizhnedneprovsky Tube Rolling Plant (NTRP), se reamintește faptul că denumirea societăților lor s-a modificat în februarie 2007 în CJSC Interpipe Nikopolsky Seamless Tubes Plant Niko Tube și, respectiv, OJSC Interpipe Nizhnedneprovsky Tube Rolling Plant (10). Ulterior, CJSC Interpipe Nikopolsky Seamless Tubes Plant Niko Tube și-a încetat funcționarea ca entitate juridică și toate drepturile și obligațiile patrimoniale și extrapatrimoniale au fost preluate de LLC Interpipe Niko Tube, înființată în decembrie 2007.
(7)
În conformitate cu articolul 266 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, nivelul taxei antidumping aplicabil grupului Interpipe a fost recalculat pe baza hotărârii Curții Europene de Justiție (CEJ) din 12 februarie 2012 (11). Taxa aflată în vigoare pentru acest grup este de 17,7 %, astfel cum s-a stabilit prin Regulamentul (CE) nr. 540/2012 al Consiliului (12) privind punerea în aplicare a respectivei hotărâri a CEJ.
1.2. Cererea de reexaminare în perspectiva expirării măsurilor
(8)
La 28 iunie 2011, Comisia a anunțat, printr-un aviz publicat în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene (denumit în continuare „avizul de deschidere”) (13), deschiderea unei reexaminări în perspectiva expirării măsurii antidumping aplicabile importurilor anumitor tuburi și țevi obținute fără sudură, din fier sau din oțel, originare din Croația, Rusia și Ucraina, în temeiul articolului 11 alineatul (2) din regulamentul de bază.
(9)
Reexaminarea a fost deschisă în urma unei cereri justificate în mod corespunzător, depuse la 29 martie 2011 de Comitetul de protecție a industriei tuburilor din oțel fără sudură al Uniunii Europene (denumit în continuare „solicitantul”) în numele producătorilor care reprezintă o mare parte, în cazul de față peste 50 %, din producția totală a Uniunii de anumite tuburi și țevi fără sudură. Cererea s-a bazat pe motivul că expirarea măsurilor ar determina, probabil, continuarea sau reapariția dumpingului și a prejudiciului pentru industria Uniunii.
(10)
Ca urmare a reexaminării efectuate în perspectiva expirării măsurilor menționate mai sus, Comisia a inițiat, în paralel, două reexaminări parțiale în conformitate cu articolul 11 alineatul (3) din regulamentul de bază privind importurile anumitor tuburi și țevi obținute fără sudură, din fier sau din oțel, originare din Ucraina și Rusia (14). Aceste reexaminări parțiale au fost solicitate de un grup de producători-exportatori din Ucraina, societatea Interpipe Group și, respectiv, de un grup de producători-exportatori din Rusia, societatea TMK Group. Ambele reexaminări s-au limitat la evaluarea dumpingului doar în ceea ce privește solicitanții.
1.3. Ancheta
(11)
Comisia a informat în mod oficial producătorii-exportatori, importatorii, utilizatorii cunoscuți și asociațiile lor, reprezentanții țărilor exportatoare, solicitantul și producătorii din Uniune menționați în cerere cu privire la deschiderea reexaminării. Părților interesate li s-a acordat posibilitatea de a-și prezenta punctul de vedere în scris și de a solicita o audiere în termenul stabilit în avizul de deschidere.
(12)
Având în vedere numărul mare al producătorilor-exportatori din Rusia și Ucraina, al producătorilor din Uniune și al importatorilor implicați în anchetă, în avizul de deschidere, inițial, s-a avut în vedere eșantionarea în conformitate cu articolul 17 din regulamentul de bază. Pentru a permite Comisiei să stabilească dacă eșantionarea este necesară și, în caz afirmativ, să selecteze un eșantion, părților menționate anterior li s-a solicitat să se facă cunoscute în termen de 15 zile de la deschiderea procedurii și să furnizeze Comisiei informațiile solicitate în avizul de deschidere.
(13)
Dat fiind că doar un producător-exportator din Rusia și doar un producător-exportator din Ucraina au furnizat informațiile solicitate în avizul de deschidere și și-au exprimat dorința de a coopera în continuare cu Comisia, s-a decis să nu se aplice eșantionarea în cazul producătorilor-exportatori din Rusia și Ucraina, dar să se trimită un chestionar producătorilor respectivi. Ulterior, producătorul-exportator din Rusia care a furnizat informațiile solicitate în avizul de deschidere a decis să nu continue colaborarea prin trimiterea unui răspuns la chestionarul destinat producătorului-exportator din Rusia.
(14)
Nouăsprezece producători din Uniune au furnizat informațiile solicitate pentru selectarea unui eșantion și și-au exprimat dorința de a coopera cu Comisia. Pe baza informațiilor primite din partea producătorilor din Uniune, Comisia a selectat, în mod provizoriu, înainte de deschidere, un eșantion de patru producători, care au fost considerați reprezentativi pentru industria Uniunii în ceea ce privește volumul de producție și vânzările produsului similar în Uniune. În urma observațiilor primite privind oportunitatea acestei alegeri în termen de 15 zile de la deschidere, Comisia a înlocuit unul dintre producătorii selectați în mod provizoriu cu un alt producător.
(15)
Patru importatori au furnizat informațiile solicitate în avizul de deschidere și și-au exprimat dorința de a coopera cu Comisia. Prin urmare, Comisia a decis să nu aplice eșantionarea, ci să trimită un chestionar importatorilor respectivi.
(16)
Prin urmare, au fost trimise chestionare celor patru producători din Uniune incluși în eșantion, celor patru importatori și tuturor producătorilor-exportatori din cele trei țări în cauză care s-au prezentat.
(17)
Niciunul dintre producătorii-exportatori din Rusia nu a prezentat răspunsuri la chestionar. Prin urmare, se consideră că niciun producător-exportator din Rusia nu a cooperat în cadrul anchetei.
(18)
Un grup de producători-exportatori din Ucraina a trimis un răspuns la chestionar.
(19)
Un producător-exportator din Croația a trimis un răspuns la chestionar.
(20)
Au mai fost primite răspunsuri la chestionare de la cei patru producători din Uniune incluși în eșantion, de la trei importatori și de la un utilizator.
(21)
Comisia a solicitat și a verificat toate informațiile considerate necesare pentru a determina, pe de o parte, probabilitatea continuării sau a reapariției dumpingului și a prejudiciului rezultat și, pe de altă parte, interesul Uniunii. S-au efectuat vizite de verificare la sediile următoarelor societăți:
(a)
producători din Uniune:
-
Arcelor Mittal Tubular Products Ostrava, Republica Cehă;
-
Tenaris Dalmine S.p.A., Bergamo, Italia și societatea sa afiliată TGS UK, Aberdeen, Regatul Unit;
-
Tubos Reunidos S.A., Amurrio, Spania și societatea sa afiliată Almesa, Barcelona, Spania;
-
V & M Deutschland GmbH, Düsseldorf, Germania;
(b)
producător-exportator din Croația:
-
CMC Sisak d.o.o.;
(c)
producător-exportator din Ucraina:
-
Interpipe Group (OJSC Interpipe NTRP, Dnepropetrovsk, Ucraina, LLC Interpipe Niko Tube, Nikopol, Ucraina) și societățile comerciale afiliate LLC Interpipe Ukraine, Dnepropetrovsk, Ucraina și Interpipe Europe SA, Lugano, Elveția);
(d)
importatori/utilizatori:
-
Castellan Maria & C s.p.s., San Dona di Piave, Italia;
-
TAL Group, Siderpighi, Pontenure, Piacenza, Italia.
(22)
Ancheta privind continuarea sau reapariția dumpingului și a prejudiciului a vizat perioada cuprinsă între 1 aprilie 2010 și 31 martie 2011 (denumită în continuare „perioada anchetei de reexaminare” sau „PAR”). Examinarea tendințelor relevante pentru evaluarea probabilității unei continuări sau a unei reapariții a prejudiciului a vizat perioada cuprinsă între 1 ianuarie 2008 și sfârșitul PAR (denumită în continuare „perioada luată în considerare”).
2. PRODUSUL ÎN CAUZĂ ȘI PRODUSUL SIMILAR
2.1. Produsul în cauză
(23)
Produsul în cauză este același cu cel din ancheta inițială care a dus la instituirea măsurilor în prezent în vigoare, și anume tuburi și țevi obținute fără sudură, din fier sau din oțel („tuburi și țevi obținute fără sudură”), având o secțiune circulară, diametrul extern de maximum 406,4 mm și o valoare de echivalent carbon mai mică sau egală cu 0,86, în conformitate cu formula și analizele chimice ale Institutului Internațional de Sudură (IIS) (15), încadrate în prezent la codurile NC ex 7304 11 00, ex 7304 19 10, ex 7304 19 30, ex 7304 22 00, ex 7304 23 00, ex 7304 24 00, ex 7304 29 10, ex 7304 29 30, ex 7304 31 80, ex 7304 39 58, ex 7304 39 92, ex 7304 39 93, ex 7304 51 89, ex 7304 59 92 și ex 7304 59 93 și originare din Croația, Rusia și Ucraina („produsul în cauză”).
(24)
Produsul în cauză este utilizat într-o mare varietate de aplicații, precum pentru conducte pentru transportul lichidelor, în construcții pentru piloni, pentru utilizări mecanice, țevi de gaz, țevi pentru boilere și în industria petrolieră pentru tuburi de sondare („tuburi OCTG” - oil country tubular goods) utilizate pentru forare, extracție și tubare.
(25)
Tuburile și țevile obținute fără sudură pot fi livrate utilizatorului în diferite forme. De exemplu, pot fi galvanizate, filetate sau semifinite (fără tratament termic), pot avea extremități speciale sau secțiuni diferite, pot fi tăiate la dimensiune sau nu. Nu există o dimensiune standard generalizată, ceea ce explică faptul că majoritatea tuburilor și țevilor obținute fără sudură sunt fabricate în conformitate cu cerințele clientului. Tuburile și țevile obținute fără sudură sunt racordate între ele, în mod normal, prin sudură. Totuși, în anumite cazuri speciale, pot fi conectate prin propriile fileturi sau pot fi utilizate singure, rămânând însă sudabile. Ancheta a arătat că toate tuburile și țevile obținute fără sudură prezintă aceleași caracteristici fizice, chimice și termice și au aceleași utilizări de bază.
2.2. Produsul similar
(26)
Astfel cum s-a stabilit în ancheta anterioară, precum și în ancheta finală, această anchetă de reexaminare în perspectiva expirării măsurilor a confirmat că produsul exportat către Uniune din Croația, Rusia și Ucraina, produsul fabricat și vândut pe piețele interne din Croația, Rusia și Ucraina și produsul fabricat și vândut în cadrul Uniunii de producătorii din Uniune au aceleași caracteristici fizice și tehnice de bază și aceleași utilizări finale și sunt, prin urmare, considerate produse similare în sensul articolului 1 alineatul (4) din regulamentul de bază.
3. DUMPINGUL
(27)
În conformitate cu articolul 11 alineatul (2) din regulamentul de bază, s-a analizat probabilitatea ca dumpingul să continue sau să reapară după eventuala expirare a măsurilor în vigoare.
3.1. Observații preliminare
(28)
În cursul PAR, volumul total, înregistrat de Eurostat, al importurilor de tuburi și țevi, obținute fără sudură, din Croația, Rusia și Ucraina s-a ridicat la 42 723 de tone, ceea ce reprezintă 2,5 % din cota de piață a Uniunii.
(29)
În conformitate cu articolul 11 alineatul (9) din regulamentul de bază, atunci când circumstanțele nu s-au schimbat și au fost disponibile informații, a fost utilizată aceeași metodologie ca în ancheta finală. În cazul lipsei cooperării, precum în cazul Rusiei, a trebuit să se utilizeze datele disponibile, în conformitate cu articolul 18 din regulamentul de bază. În ceea ce privește Croația și Ucraina, au fost utilizate informațiile furnizate de societățile care au cooperat, precum și informațiile publice disponibile.
3.2. Importurile care fac obiectul unui dumping în cursul PAR
3.2.1. Metodologia generală
(30)
Metodologia generală descrisă în continuare a fost aplicată tuturor producătorilor care au cooperat din Croația și din Ucraina. Constatările referitoare la dumping pentru fiecare țară în cauză nu descriu, prin urmare, decât situația specifică a fiecărei țari exportatoare. Cu privire la Rusia, în absența cooperării din partea oricăruia dintre producătorii-exportatori ruși existenți, analiza globală, inclusiv calcularea dumpingului, se bazează pe cele mai bune date disponibile în conformitate cu articolul 18 din regulamentul de bază.
3.2.2. Valoarea normală
(31)
În conformitate cu articolul 2 alineatul (2) din regulamentul de bază, s-a examinat mai întâi pentru fiecare producător care a cooperat dacă volumul total al vânzărilor interne ale produsului similar către clienți independenți a fost reprezentativ în comparație cu volumul său total al vânzărilor la export către Uniune, adică dacă volumul total al acestor vânzări reprezenta cel puțin 5 % din volumul total al vânzărilor la export ale produsului în cauză către Uniune.
(32)
Pentru fiecare tip de produs vândut de către un producător-exportator pe piața sa internă și despre care s-a constatat că este direct comparabil cu tipul de produs vândut la export către Uniune, s-a stabilit dacă vânzările interne sunt suficient de reprezentative în sensul articolului 2 alineatul (2) din regulamentul de bază. Vânzările interne ale unui anumit tip de produs au fost considerate ca fiind suficient de reprezentative atunci când, în cursul PAR, volumul total al vânzărilor interne ale acestui tip de produs realizate de către producătorul-exportator în cauză către clienții independenți a reprezentat cel puțin 5 % din volumul său total de vânzări ale tipului de produs comparabil exportat către Uniune.
(33)
S-a examinat, de asemenea, dacă vânzările interne ale fiecărui tip de produs ar putea fi considerate ca fiind realizate în cadrul operațiunilor comerciale normale, conform articolului 2 alineatul (4) din regulamentul de bază. Examinarea s-a realizat prin stabilirea proporției de vânzări interne către clienți independenți de pe piața internă care erau profitabile pentru fiecare tip de produs în cauză exportat pe durata PAR.
(34)
Pentru tipurile de produs ale căror vânzări (ca volum) pe piața internă a tipului de produs respectiv s-au realizat, în proporție de peste 80 %, la prețuri care erau superioare costului și al căror preț de vânzare mediu ponderat pentru acel tip a fost mai mare sau egal cu costul unitar de producție, valoarea normală, pentru fiecare tip de produs, a fost determinată ca fiind media ponderată a prețurilor interne reale ale tuturor vânzărilor tipului de produs în cauză, indiferent dacă aceste vânzări au fost sau nu profitabile.
(35)
În cazul în care volumul vânzărilor profitabile pentru un tip de produs a reprezentat 80 % sau mai puțin din volumul total al vânzărilor pentru acel tip sau atunci când prețul mediu ponderat pentru acel tip era mai mic decât costul unitar de producție, valoarea normală a fost stabilită pe baza prețului intern real, calculat ca preț mediu ponderat numai pentru vânzările interne profitabile ale acelui tip, în cursul PAR.
(36)
Atunci când nu au fost realizate vânzări interne ale unui anumit tip de produs și când vânzările interne au fost insuficiente pentru tipuri de produs, valoarea normală a fost stabilită în conformitate cu articolul 2 alineatul (3) din regulamentul de bază.
(37)
În momentul stabilirii valorii normale în conformitate cu articolul 2 alineatul (3) din regulamentul de bază, sumele corespunzătoare costurilor legate de vânzări, cheltuielilor generale și administrative, precum și profiturilor s-au bazat, în conformitate cu partea introductivă a articolului 2 alineatul (6) din regulamentul de bază, pe datele efective privind producția și vânzările de produs similar, în cursul unor operațiuni comerciale normale, ale producătorului-exportator sau pe datele disponibile.
3.2.3. Prețul de export
(38)
În toate cazurile în care produsul în cauză a fost exportat către clienți independenți din Uniune, prețul de export s-a stabilit în conformitate cu articolul 2 alineatul (8) din regulamentul de bază, și anume pe baza prețurilor de export plătite efectiv sau care urmează să fie plătite.
3.2.4. Comparație
(39)
Valoarea normală și prețul de export ale producătorilor-exportatori din grupul societăților care au cooperat au fost comparate pe o bază franco fabrică. În scopul asigurării unei comparații echitabile între valoarea normală și prețul de export, s-a ținut seama, în mod corespunzător, sub formă de ajustări, de diferențele care afectează prețurile și comparabilitatea acestora, în conformitate cu articolul 2 alineatul (10) din regulamentul de bază.
3.2.5. Marja de dumping pentru producătorii-exportatori care au cooperat
(40)
În conformitate cu articolul 2 alineatele (11) și (12) din regulamentul de bază, valoarea normală medie ponderată a fost comparată cu prețul de export mediu ponderat pe tip de produs, pe o bază franco fabrică, pentru fiecare dintre societățile care au cooperat.
3.3. Croația
(41)
În cursul PAR, volumul total al importurilor de tuburi și țevi obținute fără sudură realizate de CMC Sisak, care este singurul producător-exportator de tuburi și țevi obținute fără sudură din Croația, a reprezentat mai puțin de 1 % din consumul total din Uniune.
3.3.1. Valoarea normală
(42)
Ancheta a stabilit că, în timp ce vânzările de pe piața internă ale produsului în cauză au fost reprezentative în conformitate cu considerentele 30 și 31 de mai sus, nu au existat vânzări în cadrul operațiunilor comerciale normale. În consecință, valoarea normală pentru producătorul care a cooperat a fost stabilită în conformitate cu articolul 2 alineatul (3) din regulamentul de bază.
(43)
Ca urmare, valoarea normală a fost stabilită pe baza costului de producție la care s-a adăugat o sumă rezonabilă pentru profit și pentru costurile de vânzare, cheltuielile administrative și alte costuri generale, bazate pe datele disponibile.
3.3.2. Prețul de export
(44)
Producătorul care a cooperat a exportat produsul în cauză fie direct, fie prin intermediul societății sale comerciale afiliate din Elveția către clienți independenți din Uniune. Prin urmare, prețurile de export au fost stabilite în conformitate cu articolul 2 alineatul (8) din regulamentul de bază, pe baza prețurilor de export plătite efectiv sau care urmează să fie plătite de către primul client independent din Uniune.
3.3.3. Comparație
(45)
Comparația între valoarea normală construită și prețul de export s-a efectuat pe o bază franco fabrică.
(46)
Pentru a se asigura o comparație echitabilă, la același nivel comercial, s-a ținut seama de diferențele despre care s-a constatat că afectează comparabilitatea prețurilor. Au fost efectuate ajustări, în conformitate cu articolul 2 alineatul (10) din regulamentul de bază, în ceea ce privește costurile de transport, rabaturile și reducerile de prețuri, comisioanele și costurile de credit.
3.3.4. Marja de dumping
(47)
În conformitate cu articolul 2 alineatul (11) din regulamentul de bază, marja de dumping s-a stabilit pe baza unei comparații între media ponderată a valorii normale construite și media ponderată a prețului de export către Uniune. Comparația a indicat existența unui dumping semnificativ de peste 60 % în cursul PAR.
3.4. Rusia
(48)
În cursul PAR, conform înregistrărilor Eurostat, volumul total al importurilor de tuburi și țevi obținute fără sudură din Rusia a fost de 10 785 de milioane de tone, reprezentând 1 % din cota de piață a Uniunii.
3.4.1. Valoarea normală
(49)
Astfel cum s-a menționat anterior, în absența cooperării din partea producătorilor-exportatori din Rusia, a trebuit să se recurgă la datele disponibile pentru a se stabili dacă dumpingul a existat în cursul PAR. În conformitate cu articolul 18 din regulamentul de bază și în absența unor informații obținute prin chestionar, valoarea normală a fost calculată pe baza informațiilor din cererea de reexaminare și din publicațiile periodice Metal Expert privind calitatea cea mai elementară a tuburilor obținute fără sudură prelucrate la cald.
(50)
În ceea ce privește prețurile gazului în Rusia, s-a constatat că o ajustare a trebuit să fie făcută în conformitate cu articolul 2 alineatul (5) din regulamentul de bază, atunci când măsurile au fost instituite în ancheta finală (16). Cu toate acestea, în cadrul prezentei anchete, valoarea normală a fost obținută fără a se lua în considerare dacă a fost necesară o ajustare a costurilor de gaz suportate de producătorii-exportatori ruși, în conformitate cu articolul 2 alineatul (5) din regulamentul de bază. Acest lucru s-a datorat faptului că, astfel cum se arată în considerentul 53, utilizarea unui cost de producție neajustat demonstrează cu claritate că a existat dumping în cursul PAR. În consecință, ținând cont că scopul unei reexaminări în perspectiva expirării măsurilor antidumping este de a determina dacă există vreo probabilitate ca dumpingul să continue sau să reapară în situația în care măsurile ar fi abrogate pentru a determina dacă măsurile în vigoare în prezent ar trebui menținute sau abrogate, s-a considerat că nu a fost necesar să se examineze dacă ajustarea în temeiul articolului 2 alineatul (5) din regulamentul de bază a fost justificată în acest caz.
3.4.2. Prețul de export
(51)
Prețul de export mediu a fost calculat pe baza valorii CIF obținute de la Eurostat pentru tipurile corespunzătoare de tuburi obținute fără sudură, prelucrate la cald.
3.4.3. Comparație
(52)
În absența unor date verificate furnizate prin chestionar, comparația între valoarea normală și prețul de export a fost făcută pe baza informațiilor incluse în cerere în conformitate cu articolul 2 alineatul (10) din regulamentul de bază.
3.4.4. Marja de dumping
(53)
În conformitate cu articolul 18 alineatul (5) din regulamentul de bază, marja de dumping a fost stabilită pe baza unei comparații între valoarea normală medie calculată și media ponderată a prețului de export către Uniune, pe tip de produs. Această comparație a demonstrat existența unui dumping de 38,4 %, valoare mai ridicată decât marja de 35,8 % constatată în cadrul anchetei finale.
3.5. Ucraina
(54)
Dintre cei trei producători-exportatori cunoscuți din Ucraina, doar un grup de producători-exportatori a cooperat cu Comisia în prezenta anchetă de reexaminare, societatea Interpipe Group. Acest producător-exportator a reprezentat aproximativ 70 % din producția totală de tuburi și țevi obținute fără sudură a Ucrainei și mai mult de 80 % din exporturile totale ale Ucrainei pentru Uniune. În cursul PAR, exporturile din Ucraina către Uniune în raport cu consumul din Uniune s-au ridicat la mai puțin de 2 %.
3.5.1. Valoarea normală
(55)
Ancheta a stabilit că vânzările interne ale produsului similar sunt reprezentative, în conformitate cu considerentele 31-33 de mai sus. În consecință, valoarea normală a fost stabilită în conformitate cu considerentele 34-37 de mai sus.
(56)
În ceea ce privește prețurile energiei în Ucraina, s-a constatat că a trebuit să fie făcută o ajustare în conformitate cu articolul 2 alineatul (5) din regulamentul de bază, atunci când au fost instituite măsurile în ancheta finală (17). Cu toate acestea, în cadrul prezentei anchete, valoarea normală a fost obținută fără a se lua în considerare dacă a fost necesară o ajustare a costurilor energiei suportate de producătorii-exportatori ucrainieni, în conformitate cu articolul 2 alineatul (5) din regulamentul de bază. Acest lucru s-a datorat faptului că, astfel cum se arată în considerentul 61 de mai jos, utilizarea unui cost de producție neajustat demonstrează cu claritate că a existat dumping în cursul PAR. În consecință, ținând cont că scopul unei reexaminări în perspectiva expirării măsurilor antidumping este de a determina dacă ar exista o probabilitate ca dumpingul să continue sau să reapară în situația în care măsurile ar fi abrogate pentru a determina dacă măsurile în vigoare în prezent ar fi menținute sau abrogate, s-a considerat că nu a fost necesar să se examineze dacă ajustarea în temeiul articolului 2 alineatul (5) din regulamentul de bază a fost justificată în acest caz.
3.5.2. Prețul de export
(57)
Societatea Interpipe group a exportat produsul în cauză prin intermediul societății sale comerciale afiliate, cu sediul în Elveția, direct către clienți independenți din Uniune. Prin urmare, prețurile de export s-au stabilit în conformitate cu considerentul 38.
3.5.3. Comparație
(58)
Valoarea normală și prețul de export al Interpipe group au fost comparate în conformitate cu considerentul 39. Pe această bază, au fost făcute ajustări cu privire la costurile de transport, asigurări, manipulare, încărcare, costuri auxiliare, costuri de credit și comisioane, în cazul în care acestea erau aplicabile și justificate.
3.5.4. Marja de dumping
(59)
Marja de dumping a fost calculată în conformitate cu considerentul 40.
(60)
La fel ca în ancheta finală și în conformitate cu practica obișnuită a instituțiilor, s-a calculat o singură marjă de dumping pentru întregul grup. În metoda utilizată în acest scop, suma aferentă marjei de dumping a fost calculată pentru fiecare producător-exportator în parte, înainte de a determina o rată medie ponderată de dumping pentru întregul grup, în ansamblu. Trebuie remarcat faptul că această metodologie a fost diferită de metodologia utilizată în ancheta finală, în care calcularea dumpingului a fost efectuată prin reunirea producției, rentabilității și a vânzărilor în Uniune realizate de entitățile producătoare. Modificarea circumstanțelor care justifică prezenta modificare a metodologiei se datorează unei schimbări în structura corporativă a grupului care permite identificarea producătorului în cadrul grupului în ceea ce privește vânzările și producția.
(61)
Comparația a arătat existența unui dumping de peste 10 % pentru grupul de producători-exportatori care au cooperat și care au exportat către Uniune în cursul PAR.
4. PROBABILITATEA DE CONTINUARE A DUMPINGULUI
4.1. Observații preliminare
(62)
Din considerațiile de mai sus rezultă că dumpingul a continuat să fie prezent în cursul perioadei anchetei de reexaminare. Prin urmare, probabilitatea continuării dumpingului în cazul în care ar fi permisă expirarea acestor măsuri este examinată în continuare.
4.1.1. Croația
(63)
Astfel cum este menționat mai sus în considerentul 46, o marjă de dumping semnificativă a fost constatată în perioada anchetei de reexaminare. Cu toate acestea, deținătorul producătorului-exportator a decis ulterior să cesioneze societatea și, ca urmare, producătorul-exportator a încetat să accepte noi comenzi în toamna anului 2011 și și-a încetat întreaga producție de tuburi și țevi obținute fără sudură până la sfârșitul anului 2011. În consecință, începând cu 2012 nu mai există o producție de tuburi și țevi obținute fără sudură în Croația și exporturile efectuate în cursul perioadei ulterioare PAR au fost în cantități foarte limitate.
(64)
Ancheta a arătat că nu sunt deținute stocuri considerabile de către societatea care a produs la comandă. Într-adevăr, dată fiind varietatea mare de țevi și costurile ridicate, nu pot fi realizate beneficii economice prin deținerea de stocuri masive.
(65)
Având în vedere considerațiile de mai sus și luând în considerare faptul că procesul de vânzare a societății este încă în curs, continuarea unui dumping al tuburilor și țevilor obținute fără sudură originare din Croația este foarte puțin probabilă pe un termen scurt până la mediu.
4.1.2. Rusia
4.1.2.1. Observații preliminare
(66)
Pe lângă analiza existenței dumpingului în cursul PAR, s-a efectuat și o examinare a probabilității de continuare a dumpingului.
(67)
În acest sens, au fost analizate următoarele elemente: volumul și prețurile importurilor din Rusia care au făcut obiectul unui dumping, capacitatea de producție și capacitatea neutilizată din Rusia, atractivitatea pieței Uniunii și a altor piețe terțe.
4.1.2.2. Volumul și prețurile importurilor din Rusia care au făcut obiectul unui dumping
(68)
După instituirea măsurilor definitive în iunie 2006 și revizuirea lor în august 2008 prin Regulamentul (CE) Nr. 812/2008 al Consiliului (18), importurile declarate ca fiind originare din Rusia au scăzut în mod constant și au rămas la un nivel scăzut până la sfârșitul PAR.
(69)
În aceeași perioadă, prețurile importurilor care fac obiectul unui dumping originare din Rusia au rămas relativ scăzute.
4.1.2.3. Capacitatea de producție și capacitatea neutilizată din Rusia
(70)
În ceea ce privește capacitatea totală de producție de tuburi și țevi obținute fără sudură din Rusia și în absența unor date verificate, mai multe surse de informații disponibile în mod public indică o capacitate de producție care depășește cu mult cererea de pe piața internă.
(71)
Deși cota de piață a Rusiei în Uniune nu depășește cu mult 1 %, capacitatea instalată estimată a Rusiei este de aproape 4 milioane de tone pe an. Industria din Rusia funcționează la un nivel de doar aproximativ 70 % din capacitatea sa de producție. Prin deducerea consumului cunoscut de pe piața internă și a volumelor de export către alte piețe, în funcție de statisticile de export rusești, există o capacitate neutilizată actuală care depășește 1 milion de tone pe an, reprezentând aproape 65 % din consumul Uniunii. În ciuda acestei capacități excedentare din prezent și pe baza informațiilor furnizate de reclamant, care nu au fost contestate de părțile interesate, s-a constatat că prezenta capacitate a Rusiei poate crește și mai mult în următorii ani. Un producător-exportator din Rusia a susținut că a funcționat la un nivel mai mare al capacității și că nu a avut intenția de a-și extinde capacitatea de producție în viitorul apropiat. Producătorul-exportator în cauză a afirmat, de asemenea, că, potrivit unei publicații comerciale reputate, ratele de utilizare a capacității în industria de tuburi și țevi obținute fără sudură din Rusia erau „ridicate”, iar volumul de producție a produsului în cauză în Rusia a fost în concordanță cu consumul de pe piața internă. Cu toate acestea, informațiile respective furnizate de societate nu erau disponibile în dosar, deoarece societatea a decis să nu coopereze, și nu au putut fi verificate. În plus, termenul „ridicat” nu a fost cuantificat în respectiva publicație și nu a permis constatarea în această privință. Prin urmare, observațiile referitoare la nivelurile de producție și consum din Rusia ale produsului în cauză nu a avut efecte devalorizante privind existența unei capacități neutilizate semnificative în Russia. Ar trebui observat faptul că estimarea capacității instalate, de aproape 4 milioane de tone pe an, nu a fost contestată după dezvăluirea constatărilor anchetei către toate părțile interesate.
4.1.2.4. Atractivitatea pieței Uniunii și a altor piețe din țări terțe
(72)
Astfel cum s-a menționat mai sus, există o importantă supracapacitate de producție pe piața internă din Rusia, ceea ce sugerează o nevoie puternică și naturală de a găsi piețe alternative pentru a absorbi acest surplus de capacitate de producție.
(73)
Piața Uniunii este una dintre cele mai mari piețe din lume și continuă să crească. Având în vedere informațiile colectate în cursul anchetei, este evident, de asemenea, că societățile ruse s-au arătat foarte interesate să își dezvolte prezența pe una dintre cele mai mari piețe din lume și să își mențină o cotă de piață semnificativă pe piața Uniunii. Un producător-exportator din Rusia a susținut faptul că informațiile prezentate astfel cum s-a solicitat în avizul de deschidere ar fi trebuit să fie baza constatărilor referitoare la existența dumpingului și la probabilitatea de reapariție a dumpingului și a prejudiciului, în locul folosirii celor mai bune date disponibile. Cu toate acestea, atunci când acest producător-exportator din Rusia a ales să nu mai coopereze, a precizat că, datorită proceselor de restructurare internă, completarea chestionarului, care ar include informațiile transmise după deschidere, nu a putut fi utilizată pentru a stabili dacă există, în cazul său, probabilitatea continuării sau a reapariției dumpingului sau dacă circumstanțele s-au modificat într-atât încât să justifice reexaminarea nivelului măsurilor. Prin urmare, s-a considerat că aceste informații nu au putut fi utilizate.
4.1.2.5. Constatare privind probabilitatea continuării dumpingului
(74)
Ținând cont de constatările descrise mai sus, se poate constata că dumpingul continuă să afecteze importurile din Rusia și că este foarte probabil ca aceste practici să continue. Având în vedere capacitățile de producție neutilizate actuale și potențial viitoare din Rusia și faptul că piața Uniunii este una dintre cele mai mari piețe din lume, cu un nivel atractiv al prețurilor, se poate constata că este foarte probabil ca exportatorii ruși să-și mărească în continuare exporturile către Uniune la prețuri de dumping, în cazul în care măsurile antidumping vor expira.
4.1.3. Ucraina
4.1.3.1. Observații preliminare
(75)
În afară de analiza existenței unui dumping în cursul PAR (a se vedea considerentele 54-61 de mai sus), s-a efectuat o examinare a probabilității de continuare a dumpingului.
(76)
În acest sens au fost analizate următoarele elemente: volumul și prețurile importurilor din Ucraina care au făcut obiectul unui dumping, capacitatea de producție și capacitatea neutilizată din Ucraina și atractivitatea pieței Uniunii și a altor piețe terțe.
4.1.3.2. Volumul și prețurile importurilor din Ucraina care au făcut obiectul unui dumping
(77)
După instituirea măsurilor definitive în iunie 2006, importurile din Ucraina au scăzut în mod semnificativ și au rămas la un nivel relativ scăzut, cu o cotă de piață a Uniunii mai mică de 2 %. În aceeași perioadă, prețurile importurilor care fac obiectul unui dumping originare din Ucraina au rămas relativ scăzute. În plus, prețurile medii de vânzare către alte piețe de export decât Uniunea, unde nu se aplică taxe antidumping, s-au aflat la un nivel similar sau chiar inferior față de prețurile de vânzare către Uniune.
4.1.3.3. Capacitatea de producție și capacitatea neutilizată din Ucraina
(78)
Pe baza informațiilor accesibile publicului, există trei producători ucraineni principali de tuburi și țevi obținute fără sudură, cu o capacitate de producție totală estimată la aproximativ 1,5 milioane tone pe an sau aproximativ egală cu consumul total al Uniunii.
(79)
Deși cota de piață a Ucrainei în Uniune este puțin sub 2 %, capacitatea de producție neutilizată estimată din Ucraina este de 50 % sau de 750 000 de tone pe an, ceea ce reprezintă aproape jumătate din consumul din Uniune.
4.1.3.4. Atractivitatea pieței Uniunii și a altor piețe terțe
(80)
Ancheta a confirmat că toți cei trei producători ucraineni principali de tuburi și țevi obținute fără sudură exportă produsul în cauză către Uniune. Ancheta a mai stabilit că partea care a cooperat exportă către Uniune la prețuri de dumping. Informațiile accesibile publicului arată, de asemenea, faptul că ceilalți producători ucraineni principali exportă tuburi și țevi obținute fără sudură către Uniune la prețuri mai mici decât cele ale societății care a cooperat.
4.1.3.5. Constatare privind probabilitatea continuării dumpingului
(81)
Având în vedere faptul că importurile din Ucraina fac obiectul unui dumping în continuare și că vânzările la export către alte piețe de export decât Uniunea Europeană sunt efectuate la prețuri similare sau chiar mai reduse decât prețurile la nivelul Uniunii și ținând seama de capacitatea de producție neutilizată semnificativă din Ucraina și de faptul că piața Uniunii este una dintre cele mai mari piețe din lume, se poate constata că este foarte probabil ca exportatorii ucraineni să-și mărească în continuare exporturile către Uniune la prețuri de dumping, în cazul în care măsurile antidumping vor expira.
4.2. Constatare
(82)
Având în vedere considerațiile anterioare, se constată că există un risc important și real de continuare a dumpingului cu privire la tuburile și țevile obținute fără sudură, originare din Ucraina și Rusia, în cazul în care măsurile existente expiră. Pe de altă parte, circumstanțele speciale care au fost constatate cu privire la Croația duc la constatarea că nu există riscul continuării dumpingului în cazul expirării măsurilor antidumping în vigoare cu privire la importurile de tuburi și țevi obținute fără sudură, originare din Croația.
5. PRODUCȚIA DIN UNIUNE ȘI INDUSTRIA DIN UNIUNE
(83)
Pe teritoriul Uniunii, tuburile și țevile obținute fără sudură sunt fabricate de către circa 19 producători/grupuri de producători, care constituie industria Uniunii în sensul articolului 4 alineatul (1) și al articolului 5 alineatul (4) din regulamentul de bază.
(84)
Astfel cum se arată în considerentul 14, a fost selectat un eșantion de patru producători/grupuri de producători din rândul următorilor 19 producători ai Uniunii care au prezentat informațiile solicitate:
-
Arcelor Mittal Tubular Products Ostrava, Republica Cehă;
-
Arcelor Mittal Tubular Products Roman S.A., România;
-
Benteler Stahl/Rohr GmbH, Germania;
-
Huta Batory, Polonia;
-
Ovako Steel AB, Suedia;
-
Productos Tubulares S.A., Spania;
-
Rohrwerk Max Hütte GmbH, Germania;
-
Rurexpol Sp. z o.o., Polonia;
-
Silcotub, România;
-
Tenaris Dalmine S.p.A., Bergamo, Italia;
-
Tubos Reunidos S.A., Amurrio, Spania;
-
TMK Artrom, România;
-
Valcovny Trub Chomutov, Republica Cehă;
-
Vallourec Mannesmann Oil and Gas, Franța;
-
Vitkovice Valcovnatrub AS, Republica Cehă;
-
V & M Deutschland GmbH, Düsseldorf, Germania;
-
V & M, Franța;
-
Voest Alpine Tubulars, Austria;
-
Železiarne Podbrezová, Republica Slovacă.
(85)
Se observă că cei patru producători ai Uniunii incluși în eșantion reprezentau 30 % din producția totală a Uniunii în cursul PAR și 35 % din vânzările totale de pe piața Uniunii, pe când cei 19 producători din Uniune menționați mai sus reprezentau 100 % din producția totală a Uniunii în cursul PAR, valoare considerată a fi reprezentativă pentru întreaga producție a Uniunii.
6. SITUAȚIA PE PIAȚA UNIUNII
6.1. Consumul de pe piața Uniunii
(86)
Consumul din Uniune s-a stabilit pe baza volumului vânzărilor industriei din Uniune pe piața Uniunii și pe baza datelor furnizate de Eurostat pentru toate importurile UE.
(87)
Pe baza acestor date, s-a constatat că consumul din Uniune a scăzut cu 34 %, de la 2 597 110 tone la 1 724 743 tone, între 2008 și PAR. Consumul a fost foarte ridicat în 2008, ceea ce poate fi explicat prin faptul că prețurile ridicate ale petrolului și gazului din 2008 au încurajat investițiile în aceste sectoare și, prin urmare, au determinat creșterea cererii. Scăderea a avut loc pe deplin în 2009, când consumul a scăzut cu aproape 50 %. După 2009, consumul a început să crească din nou, o tendință care a continuat până la PAR.
2008
2009
2010
PAR
Consumul din Uniune (în tone)
2 597 110
1 345 551
1 609 118
1 724 743
Indice
100
52
62
66
6.2. Importurile originare din țările în cauză
6.2.1. Cumularea
(88)
În cadrul anchetelor anterioare, importurile de tuburi și țevi obținute fără sudură, originare din Croația, Rusia și Ucraina au fost evaluate cumulat, în conformitate cu articolul 3 alineatul (4) din regulamentul de bază. S-a examinat și dacă o evaluare cumulativă este de asemenea relevantă pentru ancheta actuală.
(89)
În acest sens, s-a constatat că marja de dumping stabilită în raport cu importurile din fiecare țară era superioară nivelului de minimis. În ceea ce privește cantitățile, s-a efectuat o analiză prospectivă a volumelor de export probabile pentru fiecare țară, în cazul abrogării măsurilor. Aceasta a arătat că, în cazul abrogării măsurilor, importurile din Rusia și Ucraina, spre deosebire de cele din Croația, ar crește, probabil, la niveluri considerabil superioare celor atinse în cursul PAR și ar depăși, cu siguranță, pragul de minimis. În ceea ce privește Croația, s-a constatat că importurile către Uniunea Europeană au fost neglijabile în cursul perioadei luate în considerare, iar producția a încetat complet după PAR. Prin urmare, nu este foarte probabil ca, pe termen scurt, această situație să se modifice.
(90)
Având în vedere faptul că volumul importurilor care fac obiectul unui dumping din Croația în cursul PAR a fost neglijabil și faptul că nu este probabil ca acesta să crească din cauza motivelor explicate în considerentul 88 de mai sus, s-a considerat că criteriile prevăzute la articolul 3 alineatul (4) din regulamentul de bază nu au fost îndeplinite în ceea ce privește importurile provenite din Croația.
(91)
În ceea ce privește importurile din cele trei țări în cauză, ancheta a constatat că tuburile și țevile obținute fără sudură, importate din aceste țări, au caracteristici tehnice și fizice de bază similare. De asemenea, diversele tipuri de tuburi și țevi obținute fără sudură importate erau substituibile tipurilor produse în Uniune și au fost comercializate în Uniune în toată această perioadă. Având în vedere aceste elemente, s-a considerat că tuburile și țevile obținute fără sudură importate, originare din țările în cauză, au concurat cu tuburile și țevile obținute fără sudură produse în Uniune.
(92)
Pe baza celor de mai sus, s-a considerat, în consecință, că criteriile prevăzute la articolul 3 alineatul (4) din regulamentul de bază au fost îndeplinite cu privire la Rusia și Ucraina. În consecință, importurile din aceste două țări au fost examinate cumulat. Întrucât criteriile prevăzute la articolul 3 alineatul (4) din regulamentul de bază, în special condițiile de concurență dintre produsele importate, nu au fost îndeplinite cu privire la Croația, importurile originare din această țară au fost examinate individual.
6.3. Importurile din Rusia și Ucraina
6.3.1. Volumul, cota de piață și prețul de import
(93)
Conform datelor Eurostat, volumul importurilor de produs în cauză originar din Rusia și Ucraina a scăzut cu 47 % în cursul perioadei luate în considerare. Mai precis, o scădere importantă cu 44 % a avut loc în 2009 și, de atunci, importurile au scăzut ușor de la 40 611 la 38 108 tone. Această evoluție trebuie să fie privită în contextul unui consum în scădere.
(94)
Cota de piață deținută de importurile din Rusia și Ucraina a scăzut de la 2,7 %, la 2,2 % în cursul perioadei luate în considerare.
(95)
În ceea ce privește prețurile medii ponderate ale importurilor de tuburi și țevi obținute fără sudură, acestea au scăzut cu 15 % în 2009 și apoi au crescut din nou pentru a atinge, în cursul PAR, același nivel ca în 2008. Această scădere și creștere ulterioară a urmat, în linii mari, tendința costului materiilor prime.
2008
2009
2010
PAR
Importuri (tone)
72 328
40 611
39 505
38 108
Indice
100
56
55
53
Cota de piață (%)
2,8 %
3,0 %
2,5 %
2,2 %
Indice
100
111
93
88
Prețul importurilor
741,03
627,66
649,96
734,22
Indice
100
85
88
99
6.3.2. Subcotarea prețurilor
(96)
În lipsa cooperării din partea producătorilor-exportatori ruși, a fost necesar ca subcotarea prețurilor privind importurile din Rusia să fie stabilită pe baza statisticilor referitoare la importuri, în funcție de codul NC, utilizându-se informațiile colectate pe baza articolului 14 alineatul (6) din regulamentul de bază. Subcotarea prețurilor privind importurile din Ucraina a fost stabilită utilizând prețurile de export practicate de producătorul-exportator ucrainean care a cooperat, fără taxa antidumping. Prețurile de vânzare relevante ale industriei Uniunii au fost prețurile practicate față de clienții independenți, ajustate, după caz, pe o bază franco fabrică. În cursul PAR, marja de subcotare pentru importurile de tuburi și țevi obținute fără sudură, originare din Rusia și Ucraina, a fost cuprinsă între 20,4 % și 55,4 % (fără taxa antidumping).
6.4. Importurile din Croația
6.4.1. Volumul, cota de piață și prețul importurilor din Croația
(97)
Conform datelor Eurostat, volumul importurilor de produs în cauză originar din Croația a crescut cu 133 % în cursul perioadei luate în considerare. Foarte puține importuri au fost realizate în 2008, apoi importurile au crescut până în 2010, iar în cursul PAR acestea au scăzut din nou. În ansamblu, nivelul importurilor din Croația a rămas foarte scăzut în cursul întregii perioade luate în considerare.
(98)
În perioada luată în considerare, cota de piață a importurilor din Croația a crescut de la 0,1 % la 0,3 %.
(99)
În ceea ce privește prețurile importurilor, acestea au scăzut constant, cu 23 % în cursul perioadei luate în considerare.
2008
2009
2010
PAR
Importuri
indice
100
153
251
233
Cota de piață (%)
0,1 %
0,2 %
0,3 %
0,3 %
Prețul importurilor
indice
100
89
74
77
6.4.2. Subcotarea prețurilor
(100)
Subcotarea prețurilor a fost stabilită prin utilizarea prețurilor de export ale producătorului croat care a cooperat, fără taxa antidumping, și s-a constatat că este de 29,3 %. În lipsa unui alt producător-exportator din Croația, această constatare este valabilă și pentru întreaga țară.
6.5. Altă țară vizată de măsurile antidumping
(101)
Conform datelor Eurostat, volumul importurilor de tuburi și țevi obținute fără sudură originare din Republica Populară Chineză, astfel cum sunt definite la articolul 1 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 926/2009 al Consiliului (19) a scăzut cu 80 % în perioada luată în considerare.
(102)
Cota de piață a importurilor din China a scăzut de la 20,5 % în 2008 la 3,1 % în cursul PAR.
7. SITUAȚIA ECONOMICĂ A INDUSTRIEI DIN UNIUNE
(103)
În temeiul articolului 3 alineatul (5) din regulamentul de bază, Comisia a examinat toți factorii și indicatorii economici relevanți care influențează situația industriei din Uniune.
7.1. Observații preliminare
(104)
Având în vedere faptul că eșantionarea a fost utilizată cu privire la industria Uniunii, prejudiciul a fost evaluat atât pe baza informațiilor colectate la nivelul întregii industrii a Uniunii definite în considerentul 57, precum și pe baza informațiilor colectate la nivelul producătorilor din Uniune incluși în eșantion.
(105)
În cazul în care se apelează la eșantionare, conform practicii constante, se examinează anumiți indicatori de prejudiciu (producție, capacități, productivitate, vânzări, cotă de piață, creștere și ocuparea forței de muncă) pentru industria Uniunii în ansamblu, în timp ce acei indicatori de prejudiciu legați de performanța societăților individuale, respectiv prețurile, costurile de producție, rentabilitatea, salariile, investițiile, randamentul investițiilor, fluxul de numerar și capacitatea de a mobiliza capital sunt examinați pe baza datelor colectate la nivelul producătorilor din Uniune incluși în eșantion.
7.2. Date privind industria Uniunii
(a) Producția
(106)
Producția industriei Uniunii a scăzut cu 16 % între 2008 și PAR, și anume de la 3 479 266 de tone la 2 917 325 de tone. Volumul producției a scăzut semnificativ cu 43 % în 2009, ca urmare a declinului activității economice mondiale. Ca urmare a îmbunătățirii cererii, acesta s-a redresat în 2010 și în cursul PAR și a crescut cu 27 % între 2009 și PAR, dar nu a mai atins nivelul din 2008. Volumul producției a urmat o tendință similară cu cea a consumului, dar a cunoscut o scădere mai redusă decât consumul pe piața Uniunii, drept consecință a cererii de pe piețele din afara UE.
Industria Uniunii
2008
2009
2010
PAR
Volumul producției (tone)
3 479 266
1 979 967
2 675 053
2 917 325
Indice
100
57
77
84
(b) Capacitatea și ratele de utilizare a capacității
(107)
Capacitatea de producție a rămas stabilă în cursul perioadei luate în considerare. Întrucât producția a scăzut cu 16 %, utilizarea capacității rezultată s-a redus de la 80 % în 2008 la 67 % în cursul PAR. Principala scădere de la 80 % la 45 % a avut totuși loc în 2009, ca urmare a diminuării volumului producției. În 2010 și în cursul PAR, gradul de utilizare a capacității a crescut constant.
Industria Uniunii
2008
2009
2010
PAR
Capacitate
4 334 520
4 378 520
4 332 520
4 357 520
Indice
100
101
100
101
Utilizarea capacității
80 %
45 %
62 %
67 %
Indice
100
56
77
83
(c) Stocuri
(108)
În ceea ce privește stocurile, cea mai mare parte a producției este realizată pentru a răspunde unor comenzi. Prin urmare, în timp ce nivelul stocurilor producătorilor incluși în eșantion a scăzut semnificativ în 2009, dar a crescut cu o fluctuație ușoară în 2010 până la PAR aproape la nivelul din 2008, se consideră că, în acest caz, stocurile nu constituie un indicator relevant al prejudiciului.
Producători incluși în eșantion
2008
2009
2010
PAR
Stocuri finale (tone)
106 078
82 788
107 490
104 184
Indice
100
78
101
98
(d) Volumul vânzărilor
(109)
Vânzările realizate de industria Uniunii pe piața Uniunii au scăzut cu 21 % între 2008 și PAR. După ce a scăzut cu 42 % în 2009, volumul vânzărilor a crescut din nou cu 21 % până la PAR. Această evoluție corespunde evoluției consumului în cadrul Uniunii, care a scăzut cu 48 % în 2009, ca urmare a recesiunii economice, și a început să se redreseze ulterior.
Industria Uniunii
2008
2009
2010
PAR
Vânzări către clienți independenți din Uniune (tone)
1 445 070
841 514
1 060 349
1 135 572
Indice
100
58
73
79
(e) Cota de piață
(110)
Industria Uniunii a reușit să își crească cota de piață treptat, din 2008 până la PAR. Această creștere se datorează în principal măsurilor antidumping în vigoare împotriva importurilor din Republica Populară Chineză, începând cu anul 2009. Cota de piață de mai jos reprezintă cota din totalul vânzărilor industriei Uniunii, atât către clienți independenți, cât și către clienți de legătură din Uniune, ca procent din consumul Uniunii.
Industria Uniunii
2008
2009
2010
PAR
Cota de piață
70,2 %
78,7 %
84,5 %
85,2 %
Indice
100
112
120
121
(f) Creșterea
(111)
Între 2008 și PAR, când consumul în cadrul Uniunii a scăzut cu 34 %, volumul vânzărilor realizate de industria Uniunii a scăzut cu doar 21 %. Industria Uniunii și-a majorat astfel cota de piață, în timp ce importurile din Rusia și Ucraina au pierdut 0,6 % în cursul aceleiași perioade.
(g) Ocuparea forței de muncă
(112)
Nivelul ocupării forței de muncă în industria Uniunii a scăzut cu 8 % între 2008 și PAR. Scăderea a început în 2009, a continuat în 2010, dar în cursul PAR a crescut din nou cu 11 % față de 2010. Aceasta indică faptul că industria Uniunii a fost în măsură să se adapteze noii situații de pe piață.
Industria Uniunii
2008
2009
2010
PAR
Ocuparea forței de muncă
14 456
13 131
12 073
13 368
Indice
100
91
84
92
(h) Productivitatea
(113)
Productivitatea forței de muncă a industriei Uniunii, măsurată ca producție per echivalent normă întreagă (denumit în continuare „ENI”) anual, a fost fluctuantă în perioada luată în considerare.
Industria Uniunii
2008
2009
2010
PAR
Productivitate (tone/angajat)
240,7
150,8
221,6
218,2
Indice
100
63
92
91
(i) Amploarea marjei de dumping
(114)
În ceea ce privește impactul amplorii marjei de dumping efective asupra industriei Uniunii, acesta nu poate fi considerat neglijabil, având în vedere volumul general al importurilor din țările în cauză.
7.3. Date privind producătorii din Uniune care au fost incluși în eșantion
(a) Prețuri de vânzare și factori care influențează prețurile de pe piața internă
(115)
Prețurile unitare de vânzare ale industriei Uniunii au scăzut cu 13 % între 2008 și PAR. Prețurile au crescut ușor în 2009, apoi au scăzut cu 17 % în 2010. În cursul PAR, prețurile au înregistrat o ușoară creștere în comparație cu 2010. Această evoluție a prețului este legată de faptul că 2008 a fost un an cu o cerere foarte ridicată și cu prețuri ridicate ale materiei prime, ceea ce a dus la o creștere a prețurilor de vânzare. Efectele acestei evoluții au putut fi încă resimțite în prima parte a anului 2009. Începând din a doua parte a anului 2009, cererea a scăzut semnificativ și prețurile au scăzut, urmând tendința de scădere a prețurilor materiilor prime. În cursul PAR, scăderea prețurilor pare să fi încetat.
Producători incluși în eșantion
2008
2009
2010
PAR
Preț unitar de vânzare mediu în UE (EUR/tonă)
1 286
1 300
1 086
1 115
Indice
100
101
84
87
(b) Salariile
(116)
Între 2008 și PAR, salariul mediu per ENI a scăzut cu 12 % în cursul perioadei luate în considerare. Cu toate acestea, nu se poate formula o constatare semnificativă.
(c) Investițiile și capacitatea de mobilizare a capitalului
(117)
Investițiile în industria tuburilor și țevilor obținute fără sudură au crescut cu 24 % în perioada luată în considerare. Investițiile au fost considerabile și s-au ridicat la peste 100 milioane EUR în cursul PAR. Industria tuburilor și țevilor obținute fără sudură este o industrie cu utilizare intensivă a capitalului, care necesită investiții semnificative în liniile de producție pentru a rămâne competitivă. Ancheta a arătat că investițiile au fost realizate în vederea menținerii capacității de producție la nivelul actual al acesteia, și nu în scopul creșterii volumului producției. S-a constatat, de asemenea, că producătorii din eșantion nu s-au confruntat cu dificultăți în mobilizarea capitalurilor în cursul perioadei luate în considerare.
Producători incluși în eșantion
2008
2009
2010
PAR
Investiții (1 000 EUR)
83 334
91 330
101 775
103 635
Indice
100
110
122
124
(d) Rentabilitatea pe piața Uniunii
(118)
Deși rentabilitatea a scăzut cu 66 % în cursul perioadei examinate, producătorii din eșantion au reușit să realizeze profituri pe parcursul întregii perioade luate în considerare. Profiturile obținute între 2008 și PAR au fost superioare profitului țintă de 3 %, stabilit în cadrul anchetei finale. 2008 a fost un an foarte bun cu profituri ridicate. În 2009 și în 2010, de asemenea, rentabilitatea a scăzut cu 50 % față de anul precedent, dar, în cursul PAR, rentabilitatea a crescut din nou cu 35 % în comparație cu 2010, reprezentând 6,6 %. Industria Uniunii a reușit să se adapteze la cererea scăzută din UE și a fost sprijinită de cererea mondială susținută pentru producătorii incluși în eșantion, ceea ce le-a permis să dilueze costurile fixe. Scăderea rentabilității după 2008 se explică prin încetinirea economică care a avut ca rezultat o scădere semnificativă a cererii, o reducere a prețurilor și prin scăderea volumului producției, ceea ce a avut un impact negativ asupra costului de producție.
Producători incluși în eșantion
2008
2009
2010
PAR
Rentabilitatea pe piața Uniunii (%)
19,7 %
9,6 %
4,9 %
6,7 %
Indice
100
49
25
34
(e) Randamentul investițiilor
(119)
Randamentul investițiilor (ROI), exprimat ca profit total generat de sectorul tuburilor și țevilor obținute fără sudură, în procente din valoarea contabilă netă a activelor asociate direct și indirect cu producția de tuburi și țevi obținute fără sudură, a urmat, în linii mari, tendința rentabilității prezentată mai sus pe parcursul întregii perioade luate în considerare și a rămas pozitiv pe parcursul întregii perioade luate în considerare. Randamentul investițiilor a scăzut cu 80 % în perioada luată în considerare, dar în cursul PAR a crescut din nou cu 50 % în comparație cu 2010.
Producători incluși în eșantion
2008
2009
2010
PAR
ROI (%)
30 %
7 %
4 %
6 %
Indice
100
23
13
20
(f) Fluxul de numerar
(120)
Situația fluxului de numerar s-a deteriorat semnificativ între 2008 și PAR, scăzând cu 93 %. Tendința fluxului de numerar nu a urmat tendința rentabilității, datorită costului de amortizare care este, în mod tradițional, ridicat pentru acest tip de industrie cu utilizare intensivă a capitalului.
Producători incluși în eșantion
2008
2009
2010
PAR
Fluxul de numerar (1 000 EUR)
466 198
345 152
45 562
33 614
Indice
100
74
10
7
(g) Redresarea în urma efectelor practicilor de dumping anterioare
(121)
Deși indicatorii examinați anterior arată că industria Uniunii a fost afectată de recesiunea economică, prin scăderea volumului vânzărilor, a volumului producției, a randamentului investițiilor și a fluxului de numerar, aceștia indică, de asemenea, faptul că industria Uniunii și-a adaptat echipamentele de producție pentru a face față provocărilor specifice noului mediu economic și pentru a valorifica ocaziile pe piața Uniunii și pe piețele din afara Uniunii, în special în segmentele în care pot fi atinse marje ridicate. Îmbunătățirea situației economice și financiare a industriei Uniunii ca urmare a instituirii de măsuri antidumping în 2006, împotriva importurilor originare din țările în cauză, și în 2009, împotriva importurilor originare din Republica Populară Chineză, arată că măsurile sunt eficiente și că s-a redresat în urma efectelor practicilor de dumping anterioare, cu toate că nu a mai atins nivelul de rentabilitate din 2008.
7.4. Constatare
(122)
Deși consumul a scăzut cu 34 %, industria Uniunii a reușit să își crească cota de piață, iar volumul producției și volumul de vânzări au scăzut mai puțin decât consumul. În ceea ce privește rentabilitatea, industria Uniunii a fost rentabilă pe întreaga durată a perioadei luate în considerare. Pe baza constatărilor de mai sus, se poate ajunge la constatarea că industria Uniunii nu a suferit niciun prejudiciu material în cursul perioadei luate în considerare.
8. PROBABILITATEA REAPARIȚIEI PREJUDICIULUI
(123)
Astfel cum se explică în considerentele 69, 70, 77 și 78, producătorii-exportatori din Rusia și Ucraina au potențialul de a-și majora semnificativ volumul exporturilor către Uniune prin utilizarea capacităților neutilizate disponibile de aproximativ 1 750 000 de tone, care echivalează cu întregul consum al Uniunii. Capacitatea totală a producătorilor-exportatori din Rusia și Ucraina se ridică la 5 500 000 tone. Prin urmare, există probabilitatea ca, în cazul abrogării măsurilor, cantități substanțiale de tuburi și țevi obținute fără sudură, originare din Rusia și din Ucraina, să intre pe piața Uniunii, pentru a recâștiga cota de piață pierdută datorită măsurilor antidumping în vigoare și pentru a atinge o cotă chiar mai ridicată.
(124)
Astfel cum s-a subliniat în considerentul 95, s-a constatat că prețurile importurilor originare din Rusia și Ucraina sunt reduse și subcotează prețurile UE. Cel mai probabil, aceste prețuri se vor menține. Într-adevăr, în cazul Ucrainei, astfel cum s-a specificat în considerentul 80, prețurile pot chiar înregistra o nouă scădere. Această politică în materie de prețuri, combinată cu capacitatea exportatorilor din aceste țări de a livra cantități semnificative de produs în cauză pe piața Uniunii, ar conduce foarte probabil la scăderea prețurilor pe piața Uniunii, cu un impact negativ preconizat asupra situației economice a industriei Uniunii. Astfel cum s-a arătat mai sus, performanța financiară a industriei Uniunii este strâns legată de nivelul prețurilor de pe piața Uniunii. Prin urmare, este probabil ca, în cazul în care industria Uniunii ar fi expusă unei creșteri a volumelor importurilor din Rusia și din Ucraina la prețuri de dumping, aceasta să aibă drept rezultat o deteriorare a situației sale financiare, astfel cum s-a constatat în ancheta finală. Pe această bază, se ajunge la constatarea că abrogarea măsurilor împotriva importurilor originare din Rusia și din Ucraina ar conduce, cel mai probabil, la reapariția prejudiciului pentru industria Uniunii.
(125)
Este important să reamintim faptul că măsurile antidumping au fost impuse în 2006 în vederea contrabalansării dumpingului prejudiciabil produs de importurile provenite din, inter alia, Croația, Rusia și Ucraina. Cu toate acestea, industria Uniunii nu a putut beneficia pe deplin de aceste măsuri, deoarece cotele de piață din țările respective au fost înlocuite cu importurile la prețuri scăzute originare din China. Acest lucru a avut, cu siguranță, un efect de limitare a redresării industriei Uniunii până la momentul în care măsurile au fost instituite împotriva Chinei în 2009. Prin urmare, se poate constata că redresarea industriei Uniunii în urma practicilor de dumping anterioare nu poate fi considerată completă și că industria Uniunii rămâne vulnerabilă în fața efectului prejudiciabil cauzat probabil de prezența cantităților substanțiale de importuri care fac obiectul unui dumping pe piața Uniunii.
(126)
În ceea ce privește Croația și astfel cum este indicat în considerentul 60, singura instalație de producție este de vânzare, producția a încetat complet și este improbabil să fie reluată la scurt timp. În plus, date fiind volumele neglijabile exportate către Uniune, chiar și în cazul în care capacitatea ar fi reluată la scurt timp, este foarte puțin probabil ca volumul care poate fi exportat către Uniune să ajungă la nivelul volumelor exportate în trecut.
(127)
Prin urmare, ținând seama de exporturile neglijabile în perioada luată în considerare și de faptul că producția a încetat complet după PAR, se constată că abrogarea măsurilor privind importurile originare din Croația nu ar determina, cel mai probabil, reapariția prejudiciului pentru industria Uniunii.
9. INTERESUL UNIUNII
9.1. Introducere
(128)
În conformitate cu articolul 21 din regulamentul de bază, s-a examinat dacă menținerea măsurilor antidumping existente în cazul Rusiei și al Ucrainei contravine interesului Uniunii, în ansamblu. Stabilirea interesului Uniunii s-a bazat pe evaluarea tuturor intereselor implicate. Trebuie amintit că, în anchetele anterioare, s-a considerat că adoptarea de măsuri nu era împotriva interesului Uniunii. În plus, faptul că prezenta anchetă este o reexaminare, prin care se analizează o situație în care sunt deja în vigoare măsuri antidumping, permite evaluarea oricărui impact negativ necorespunzător asupra părților vizate de măsurile antidumping în vigoare.
(129)
Pe această bază, s-a examinat dacă, în pofida constatărilor privind probabilitatea unei reapariții a dumpingului prejudiciabil, există motive imperioase care ar conduce la constatarea că menținerea măsurilor împotriva importurilor originare din Rusia și din Ucraina nu este în interesul Uniunii, în acest caz specific.
9.2. Interesul industriei Uniunii
(130)
Industria Uniunii s-a dovedit a fi o industrie viabilă din punct de vedere structural. Acest lucru a fost confirmat de evoluția pozitivă a situației sale economice în timpul perioadei luate în considerare. În special, faptul că industria Uniunii și-a mărit cota de piață în cursul perioadei luate în considerare este un indiciu solid al faptului că industria Uniunii a reușit să se adapteze la noile condiții ale pieței. De asemenea, industria Uniunii a rămas rentabilă în cursul perioadei luate în considerare.
(131)
Se poate preconiza, în mod rezonabil, că industria Uniunii va continua să înregistreze beneficii dacă măsurile sunt menținute. Instituirea măsurilor va permite industriei Uniunii să-și crească volumul vânzărilor și nivelul de profit care să permită continuarea investițiilor în instalații de producție. Dacă măsurile împotriva importurilor originare din Rusia și Ucraina nu sunt menținute, industria Uniunii va suferi, probabil, din nou un prejudiciu generat de creșterea importurilor din țările respective la prețuri de dumping, iar situația sa financiară se va deteriora.
9.3. Interesul importatorilor
(132)
Trebuie reamintit faptul că, în anchetele anterioare, s-a constatat că instituirea măsurilor nu ar avea un impact semnificativ asupra importatorilor. Astfel cum se menționează în considerentul 18, trei importatori au răspuns la chestionar și au cooperat pe deplin la prezenta anchetă. Aceștia au indicat că măsurile determină creșterea prețurilor. Cu toate acestea, astfel cum ancheta a arătat că importatorii care au cooperat obțin tuburile și țevile obținute fără sudură de la diverși furnizori din numeroase țări diferite și că prețurile au fost la niveluri concurențiale, posibilul impact al prelungirii măsurilor asupra importurilor din Rusia și Ucraina va fi limitat.
(133)
Pe baza celor de mai sus, s-a constatat că măsurile în vigoare în prezent nu au avut niciun efect negativ important asupra situației financiare a importatorilor și că menținerea măsurilor nu i-ar afecta în mod necorespunzător.
9.4. Interesul utilizatorilor
(134)
Pe baza datelor disponibile, se pare că tuburile și țevile obținute fără sudură dețin o cotă relativ mică în costurile de producție ale utilizatorilor. Tuburile și țevile obținute fără sudură sunt, în general, componente ale unor proiecte mai importante (boilere, conducte, lucrări de construcții), reprezentând doar o parte limitată a acestora. Prin urmare, impactul posibil al menținerii măsurilor poate să nu fie unul semnificativ.
(135)
Comisia a trimis chestionare tuturor utilizatorilor cunoscuți. Astfel cum se specifică în considerentul 18, un singur utilizator a cooperat în cadrul prezentei anchete. Acesta a indicat că nu a fost afectat de existența măsurilor, întrucât erau disponibile alte surse de aprovizionare, iar tuburile și țevile obținute fără sudură nu reprezentau o cotă semnificativă din costul său de producție. În acest context, s-a ajuns la constatarea că, având în vedere impactul neglijabil al costului tuburilor și țevilor obținute fără sudură asupra industriilor utilizatoare și existența altor surse de aprovizionare, măsurile în vigoare nu au un impact semnificativ asupra industriei utilizatoare.
9.5. Constatare privind interesul Uniunii
(136)
Având în vedere cele menționate mai sus, se constată că nu există motive imperioase împotriva menținerii actualelor măsuri antidumping.
10. MĂSURILE ANTIDUMPING
(137)
Toate părțile au fost informate cu privire la faptele și la considerentele esențiale pe baza cărora se intenționează recomandarea de a menține măsurile existente în cazul importurilor de produs în cauză originar din Rusia și Ucraina și de a le abroga în cazul importurilor originare din Croația. Părților li s-a acordat, de asemenea, un termen pentru a-și prezenta observațiile cu privire la prezenta comunicare.
(138)
Un exportator rus a cerut și i s-a acordat o audiere la consilierul-auditor. Respectivul exportator rus a susținut că Comisia a constatat, în mod incorect, că acesta nu a cooperat la anchetă. Acest exportator s-a manifestat ca parte interesată și a furnizat Comisiei două comunicări, legate în principal de prejudiciu, care au fost luate în considerare în mod corespunzător de către Comisie. Cu toate acestea, exportatorul respectiv nu a răspuns la chestionarul antidumping și nu a furnizat nicio informație privind prețul său de export. Prin urmare, Comisia nu putea decât să calculeze valoarea normală cu privire la Rusia pe baza celor mai bune date disponibile. Utilizarea acestei metode nu a fost contestată de către respectivul exportator. În aceste condiții, exportatorul respectiv nu poate fi considerat ca participant deplin la anchetă.
(139)
Același exportator a afirmat, de asemenea, că prezentarea de informații a fost vagă, contradictorie și insuficient motivată. Cu toate acestea, această afirmație nu a fost fondată.
(140)
Un alt exportator rus a susținut că importurile originare din Rusia nu ar trebui să fie cumulate cu cele din Ucraina. Cu toate acestea, în ancheta finală, importurile din Rusia și Ucraina au făcut obiectul unei evaluări cumulative (împreună cu importurile din Croația). Întrucât condițiile prevăzute la articolul 3 alineatul (4) din regulamentul de bază sunt, în continuare, îndeplinite, în ceea ce privește importurile din Rusia și Ucraina, efectele acestor importuri au făcut obiectul unei evaluări cumulative, astfel cum s-a stabilit în considerentele 88-92. Nu au fost aduse argumente care ar justifica o modificare a metodei în acest sens.
(141)
Mai multe părți interesate au afirmat că situația industriei Uniunii nu garantează menținerea măsurilor, întrucât reapariția prejudiciului este puțin probabilă. Cu toate acestea, nu au fost aduse argumente noi care să conducă la o constatarea diferită cu privire la reapariția prejudiciului, astfel cum s-a stabilit în considerentele 123-127 de mai sus.
(142)
De asemenea, mai multe părți interesate au afirmat că durata măsurilor este nejustificată și necesită expirarea acestora. În această privință, trebuie să fie reamintit faptul că aceasta este prima reexaminare în perspectiva expirării măsurilor în ceea ce privește definiția produsului. Măsurile referitoare la domeniul de aplicare al acestui produs sunt în vigoare doar din 2006, perioadă care nu poate fi considerată nejustificat de lungă. Într-adevăr, măsurile erau în vigoare între 1997 și 2004 privind importurile din Rusia și între 2000 și 2004 privind importurile din Croația și Ucraina, dar măsurile în cauză vizau definiția produsului într-o măsură mai mică. În orice caz, după cum s-a constatat în prezenta anchetă, condițiile prevăzute la articolul 11 alineatul (2) din regulamentul de bază au fost îndeplinite pentru continuarea măsurilor, iar faptul că măsurile au fost în vigoare timp de câțiva ani este irelevant.
(143)
În sfârșit, s-a afirmat că importurile din Rusia sunt tratate în mod diferit decât importurile din Belarus și Croația, lucru ce poate fi considerat discriminatoriu. Această afirmație nu reflectă realitatea, întrucât situația referitoare la aceste țări este total diferită. Plângerea referitoare la importurile din Belarus a fost retrasă ulterior, iar procedura a fost încheiată în conformitate cu articolul 9 alineatul (1) din regulamentul de bază (20). După comunicarea informațiilor, nu a fost furnizat niciun indiciu care să arate că o astfel de încheiere nu ar fi în interesul Uniunii. În ceea ce privește Croația, astfel cum este prevăzut în considerentele 63-65, producția din Croația a fost încetată.
(144)
Prin urmare, se poate constata că observațiile primite nu sunt de așa natură încât să schimbe constatările de mai sus.
(145)
Din cele de mai sus rezultă că, astfel cum se prevede la articolul 11 alineatul (2) din regulamentul de bază, măsurile antidumping aplicabile importurilor de tuburi și țevi obținute fără sudură, originare din Rusia și Ucraina ar trebui menținute. În schimb, ar trebui să se permită expirarea măsurilor aplicabile importurilor din Croația,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
Articolul 1
(1) Se instituie o taxă antidumping definitivă la importurile de tuburi și țevi obținute fără sudură, din fier sau din oțel, cu secțiune circulară, având un diametru exterior de maximum 406,4 mm și o valoare de echivalent carbon (CEV) mai mică sau egală cu 0,86 în conformitate cu formula și analizele chimice ale Institutului Internațional de Sudură (IIS) (21), încadrate în prezent la codurile NC ex 7304 11 00, ex 7304 19 10, ex 7304 19 30, ex 7304 22 00, ex 7304 23 00, ex 7304 24 00, ex 7304 29 10, ex 7304 29 30, ex 7304 31 80, ex 7304 39 58, ex 7304 39 92, ex 7304 39 93, ex 7304 51 89, ex 7304 59 92 și ex 7304 59 93 (22) (codurile TARIC 7304110010, 7304191020, 7304193020, 7304220020, 7304230020, 7304240020, 7304291020, 7304293020, 7304318030, 7304395830, 7304399230, 7304399320, 7304518930, 7304599230 și 7304599320), originare din Rusia și Ucraina.
(2) Nivelul taxei antidumping definitive aplicabile prețului net, franco la frontiera Uniunii, înainte de aplicarea taxei, al produsului prezentat în alineatul (1) și fabricat de societățile enumerate mai jos este stabilit după cum urmează:
Țară
Societate
Taxă antidumping compensatorie
%
Cod suplimentar TARIC
Rusia
Joint Stock Company Chelyabinsk Tube Rolling Plant and Joint Stock Company Pervouralsky Novotrubny Works
24,1
A741
OAO Volzhsky Pipe Plant, OAO Taganrog Metallurgical Works, OAO Sinarsky Pipe Plant and OAO Seversky Tube Works
27,2
A859
Toate celelalte societăți
35,8
A999
Ucraina
OJSC Dnepropetrovsk Tube Works
12,3
A742
LLC Interpipe Niko Tube and OJSC Interpipe Nizhnedneprovsky Tube Rolling Plant (Interpipe NTRP)
17,7
A743
CJSC Nikopol Steel Pipe Plant Yutist
25,7
A744
Toate celelalte societăți
25,7
A999
(3) În lipsa unor dispoziții contrare, se aplică dispozițiile în vigoare cu privire la taxele vamale.
(4) Se încheie procedura de reexaminare privind anumite tuburi și țevi obținute fără sudură, din fier sau din oțel, având o secțiune circulară, având un diametru extern de maximum 406,4 mm și o valoare de echivalent carbon (CEV) mai mică sau egală cu 0,86, în conformitate cu formula și analizele chimice ale Institutului Internațional de Sudură (IIS), încadrate în prezent la codurile NC ex 7304 11 00, ex 7304 19 10, ex 7304 19 30, ex 7304 22 00, ex 7304 23 00, ex 7304 24 00, ex 7304 29 10, ex 7304 29 30, ex 7304 31 80, ex 7304 39 58, ex 7304 39 92, ex 7304 39 93, ex 7304 51 89, ex 7304 59 92 și ex 7304 59 93 și originare din Croația.
Articolul 2
Prezentul regulament intră în vigoare în ziua următoare datei publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Luxemburg, 26 iunie 2012.