DURCHFÜHRUNGSVERORDNUNG (EU) Nr. 1223/2011 DER KOMMISSION
vom 28. November 2011
zur Änderung der Verordnung (EG) Nr. 1688/2005 im Hinblick auf die Beprobung von Herden, von denen die Eier stammen, die für Finnland und Schweden bestimmt sind, sowie auf die mikrobiologische Untersuchung solcher Proben und von Proben bestimmten Fleisches, das für Finnland und Schweden bestimmt ist
(Text von Bedeutung für den EWR)
DIE EUROPÄISCHE KOMMISSION -
gestützt auf den Vertrag über die Arbeitsweise der Europäischen Union,
gestützt auf die Verordnung (EG) Nr. 853/2004 des Europäischen Parlaments und des Rates vom 29. April 2004 mit spezifischen Hygienevorschriften für Lebensmittel tierischen Ursprungs (1), insbesondere auf Artikel 9 Absatz 2,
in Erwägung nachstehender Gründe:
(1)
Die Verordnung (EG) Nr. 853/2004 enthält spezifische, von Lebensmittelunternehmern einzuhaltende Hygienevorschriften für Lebensmittel tierischen Ursprungs. In dieser Verordnung sind besondere Garantien für Lebensmittel tierischen Ursprungs festgelegt, die für den finnischen und den schwedischen Markt bestimmt sind. Demnach müssen Lebensmittelunternehmer, die beabsichtigen, in diesen Mitgliedstaaten Eier in Verkehr zu bringen, bestimmte Vorschriften in Bezug auf Salmonellen einhalten.
(2)
Die Verordnung (EG) Nr. 1688/2005 der Kommission vom 14. Oktober 2005 zur Durchführung der Verordnung (EG) Nr. 853/2004 des Europäischen Parlaments und des Rates hinsichtlich zusätzlicher Garantien betreffend Salmonellen bei Sendungen bestimmten Fleischs und bestimmter Eier nach Finnland und Schweden (2) enthält Bestimmungen über die Beprobung von Herden, von denen die für Finnland und Schweden bestimmten Eier stammen. Sie enthält ferner Bestimmungen über die Methoden zur mikrobiologischen Untersuchung solcher Proben sowie von Proben bestimmten Fleischs, das von Rindern, Schweinen und Geflügel stammt und für die genannten beiden Mitgliedstaaten bestimmt ist.
(3)
Die Verordnung (EG) Nr. 2160/2003 des Europäischen Parlaments und des Rates vom 17. November 2003 zur Bekämpfung von Salmonellen und bestimmten anderen durch Lebensmittel übertragbaren Zoonoseerregern (3) enthält Bestimmungen, durch die gewährleistet wird, dass zur Bekämpfung von Salmonellen und anderen Zoonoseerregern wirksame Maßnahmen ergriffen werden. Zu diesen Maßnahmen gehören Mindestanforderungen an die Beprobung aller Legehennenherden im Rahmen der nationalen Programme zur Salmonellenbekämpfung.
(4)
In der Verordnung (EU) Nr. 517/2011 der Kommission vom 25. Mai 2011 zur Durchführung der Verordnung (EG) Nr. 2160/2003 des Europäischen Parlaments und des Rates im Hinblick auf ein Ziel der Europäischen Union zur Senkung der Prävalenz bestimmter Salmonella-Serotypen bei Legehennen der Spezies Gallus gallus sowie zur Änderung der Verordnung (EG) Nr. 2160/2003 und der Verordnung (EU) Nr. 200/2010 der Kommission (4) sind Bestimmungen über ein Untersuchungsverfahren festgelegt, mit dem die Fortschritte bei der Erreichung des Unionsziels der Senkung der Prävalenz dieser Serotypen bei Legehennenherden festgestellt werden soll.
(5)
Die Anforderungen der Verordnungen (EG) Nr. 2160/2003 und (EU) Nr. 517/2011 gelten für alle Legehennenherden in der Union. Im Interesse der Vereinfachung der Rechtsvorschriften der Union und um eine Mehrfachbeprobung zu vermeiden, sollten die Beprobungsbestimmungen in den Verordnungen (EG) Nr. 2160/2003, (EG) Nr. 1688/2005 und (EU) Nr. 517/2011 harmonisiert werden.
(6)
Insbesondere sollten die Bestimmungen über die Beprobung von Geflügelherden gemäß Anhang III der Verordnung (EG) Nr. 1688/2005 durch die entsprechenden Bestimmungen der Verordnungen (EG) Nr. 2160/2003 und (EU) Nr. 517/2011 ersetzt werden. Da die Bestimmungen der beiden letztgenannten Verordnungen schlüssiger sind, werden die für Finnland und Schweden geltenden besonderen Garantien durch eine solche Änderung nicht beeinträchtigt. Anhang III der Verordnung (EG) Nr. 1688/2005 sollte daher gestrichen werden.
(7)
Darüber hinaus hat die Internationale Organisation für Normung eine neue Norm speziell für den Nachweis von Salmonella spp. in Tierkot und in Umgebungsproben aus der Primärproduktion angenommen, insbesondere die Norm EN ISO 6579:2002+A1:2007 Anhang D: „Nachweis von Salmonella spp. in Tierkot und in Umgebungsproben aus der Primärproduktion“. Diese Norm sollte in der Union für die Beprobung von Herden gelten, von denen die Eier stammen. Die Beprobungsbestimmungen in der Verordnung (EG) Nr. 1688/2005 sollten daher durch Verweis auf diese Norm geändert werden.
(8)
Die Verordnung (EG) Nr. 1688/2005 sollte daher entsprechend geändert werden.
(9)
Die in dieser Verordnung vorgesehenen Maßnahmen entsprechen der Stellungnahme des Ständigen Ausschusses für die Lebensmittelkette und Tiergesundheit -
HAT FOLGENDE VERORDNUNG ERLASSEN:
Artikel 1
Die Verordnung (EG) Nr. 1688/2005 wird wie folgt geändert:
(1)
Die Artikel 4 und 5 erhalten folgende Fassung:
„Artikel 4
Beprobung der Herden, von denen die Eier stammen
Bei der Beprobung der Herden, von denen die für Finnland und Schweden bestimmten Eier stammen und die gemäß Artikel 8 Absatz 2 Buchstabe b der Verordnung (EG) Nr. 853/2004 mikrobiologisch zu untersuchen sind, ist Folgendem Rechnung zu tragen:
a)
den Mindestanforderungen an die Beprobung von Legeherden gemäß der Tabelle in Anhang II Teil B Nummer 1 der Verordnung (EG) Nr. 2160/2003;
b)
den Anforderungen an die Überwachung von Legeherden gemäß Nummer 2 des Anhangs der Verordnung (EU) Nr. 517/2011.
Artikel 5
Methoden zur mikrobiologischen Untersuchung der Proben
1. Die mikrobiologische Untersuchung der gemäß den Artikeln 1 bis 4 entnommenen Proben auf Salmonellen ist anhand folgender, in den genannten Dokumenten beschriebener Verfahren durchzuführen:
a)
bei Beprobung des in den Artikeln 1, 2 und 3 aufgeführten Fleisches:
i)
EN ISO 6579: Mikrobiologie von Lebensmitteln und Futtermitteln - Horizontales Verfahren zum Nachweis von Salmonella spp.;
ii)
Methode Nr. 71 des Nordischen Ausschusses für Lebensmittelanalyse (NMKL): Salmonella. Detection in food; oder
iii)
Methoden für Fleisch, die nach den unter i) und ii) genannten Verfahren validiert wurden, oder sonstige international anerkannte Protokolle, die folgende Voraussetzungen erfüllen:
-
Sie werden bei Rind-, Schweine- und Geflügelfleisch angewandt und
-
sie sind durch Dritte gemäß der Arbeitsvorschrift der Norm EN ISO 16140: Mikrobiologie von Lebensmitteln und Futtermitteln - Arbeitsvorschrift für die Validierung alternativer Verfahren (EN ISO 16140) zertifiziert;
(b)
bei Beprobung der in Artikel 4 genannten Herden: EN ISO 6579:2002+A1:2007 Anhang D: „Nachweis von Salmonella spp. in Tierkot und in Umgebungsproben aus der Primärproduktion“.
2. Werden die Ergebnisse der mikrobiologischen Untersuchung gemäß Absatz 1 Buchstabe a von den Mitgliedstaaten angefochten, gilt die jüngste Fassung der Norm EN ISO 6579 als Referenzmethode.“
(2)
Anhang III wird gestrichen.
Artikel 2
Diese Verordnung tritt am 20. Tag nach ihrer Veröffentlichung im Amtsblatt der Europäischen Union in Kraft.
Diese Verordnung ist in allen ihren Teilen verbindlich und gilt unmittelbar in jedem Mitgliedstaat.
Brüssel, den 28. November 2011
REGULAMENTUL DE PUNERE ÎN APLICARE (UE) NR. 1223/2011 AL COMISIEI
din 28 noiembrie 2011
de modificare a Regulamentului (CE) nr. 1688/2005 în ceea ce privește prelevarea de eșantioane de la efectivele de păsări ouătoare și examinarea microbiologică a acestor eșantioane și a unor eșantioane de anumite cărnuri destinate Finlandei și Suediei
(Text cu relevanță pentru SEE)
COMISIA EUROPEANĂ,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
având în vedere Regulamentul (CE) nr. 853/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 29 aprilie 2004 de stabilire a unor norme specifice de igienă care se aplică alimentelor de origine animală (1), în special articolul 9, al doilea paragraf,
întrucât:
(1)
Regulamentul (CE) nr. 853/2004 stabilește norme specifice pentru igiena alimentelor de origine animală care trebuie respectate de operatorii din sectorul alimentar. Regulamentul menționat prevede garanții speciale pentru alimentele de origine animală destinate piețelor din Finlanda și Suedia. În consecință, operatorii din sectorul alimentar care intenționează să introducă pe piață ouă în statele membre respective trebuie să respecte anumite norme în materie de Salmonella.
(2)
Regulamentul (CE) nr. 1688/2005 al Comisiei din 14 octombrie 2005 privind aplicarea Regulamentului (CE) nr. 853/2004 al Parlamentului European și al Consiliului în ceea ce privește garanțiile speciale în materie de Salmonella pentru transporturile de anumite cărnuri și ouă către Finlanda și Suedia (2), stabilește normele aplicabile prelevării de eșantioane de la efectivele de păsări ouătoare destinate Finlandei și Suediei. Acesta stabilește de asemenea normele privind metodele microbiologice de examinare a eșantioanelor respective precum și a eșantioanelor de anumite cărnuri de vită și de porc și de carne de pasăre, destinate celor două state membre în cauză.
(3)
Regulamentul (CE) nr. 2160/2003 al Parlamentului European și al Consiliului din 17 noiembrie 2003 privind controlul salmonelei și al altor agenți zoonotici specifici, prezenți în rețeaua alimentară (3) stabilește norme pentru asigurarea adoptării de măsuri adecvate și eficiente pentru depistarea și controlul salmonelei și a altor agenți zoonotici. Aceste măsuri includ cerințe minime privind prelevarea de eșantioane aplicabile tuturor efectivelor de găini ouătoare în cadrul programelor de control naționale în materie de Salmonella.
(4)
Regulamentul (UE) nr. 517/2011 al Comisiei din 25 mai 2011 de punere în aplicare a Regulamentului (CE) nr. 2160/2003 al Parlamentului European și al Consiliului cu privire la stabilirea unui obiectiv al UE de reducere a prevalenței anumitor serotipuri de Salmonella la găinile ouătoare din specia Gallus gallus și de modificare a Regulamentului (CE) nr. 2160/2003 și a Regulamentului (UE) nr. 200/2010 (4) stabilește norme privind un program de teste care vizează verificarea avansării către obiectivul Uniunii de reducere a prevalenței anumitor serotipuri de Salmonella la găinile ouătoare.
(5)
Cerințele stabilite în Regulamentele (CE) nr. 2160/2003 și (UE) nr. 517/2011 se aplică tuturor efectivelor de găini ouătoare din Uniune. În consecință, în interesul simplificării legislației Uniunii și pentru a evita repetarea inutilă a prelevării de eșantioane, normele privind prelevarea de eșantioane stabilite în Regulamentele (CE) nr. 2160/2003, (CE) nr. 1688/2005 și (UE) nr. 517/2011 ar trebui să fie armonizate.
(6)
În special, normele privind prelevarea de eșantioane aplicabile efectivelor stabilite în anexa III la Regulamentul (CE) nr. 1688/2005 ar trebui să fie înlocuite cu normele corespunzătoare stabilite în Regulamentele (CE) nr. 2160/2003 și (UE) nr. 517/2011. Întrucât normele stabilite în cele două regulamente sunt mai stringente, garanțiile speciale pentru Finlanda și Suedia nu sunt periclitate de această modificare. Prin urmare, anexa III la Regulamentul (CE) nr. 1688/2005 ar trebui să fie eliminată.
(7)
În plus, Organizația Internațională de Standardizare (ISO) a adoptat un nou standard specific pentru depistarea Salmonella spp. în fecale de animale și în probele de mediu din etapa de producție primară, în special standardul EN/ISO 6579-2002/Amd1:2007 Anexa D: Depistarea Salmonella spp. în fecale de animale și în probele de mediu din etapa de producție primară. Standardul respectiv ar trebui să fie utilizat pentru eșantioanele prelevate de la efectivele de păsări ouătoare din Uniune. În consecință, normele privind prelevarea de eșantioane stabilite în Regulamentul (CE) nr. 1688/2005 ar trebui modificate pentru a face trimitere la standardul respectiv.
(8)
Prin urmare, Regulamentul (CE) nr. 1688/2005 ar trebui modificat în consecință.
(9)
Măsurile prevăzute în prezentul regulament sunt conforme cu avizul Comitetului permanent pentru lanțul alimentar și sănătatea animală,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
Articolul 1
Regulamentul (CE) nr. 1688/2005 se modifică după cum urmează:
(1)
Articolele 4 și 5 se înlocuiesc cu următorul text:
„Articolul 4
Prelevarea de eșantioane de la efectivele de păsări ouătoare
Prelevarea de eșantioane de la efectivele de păsări ouătoare destinate Finlandei și Suediei și supuse unor teste microbiologice, astfel cum sunt prevăzute la articolul 8 alineatul (2) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 853/2004 se efectuează în conformitate cu:
(a)
cerințele minime privind prelevarea de eșantioane de la efectivele de păsări ouătoare stabilite în tabelul prevăzut la punctul 1 partea B din anexa II la Regulamentul (CE) nr. 2160/2003;
(b)
cerințele privind supravegherea efectivelor de păsări ouătoare stabilite la punctul 2 din anexa la Regulamentul (UE) nr. 517/2011.
Articolul 5
Metode microbiologice de examinare a eșantioanelor
1. Detectarea salmonelei prin testare microbiologică a eșantioanelor prelevate în conformitate cu articolele 1-4 se efectuează în conformitate cu metodele descrise în următoarele documente:
(a)
în cazul eșantioanelor de carne menționate la articolele 1, 2 și 3:
(i)
EN/ISO 6579: Microbiologia alimentelor - metodă orizontală pentru detectarea Salmonella spp.;
(ii)
NMKL (Nordic Committee on Food Analysis) metoda nr. 71: Salmonella. Cercetare în produsele alimentare; sau
(iii)
Metode validate pentru carne în temeiul metodelor menționate la (i) și (ii) sau al altor protocoale recunoscute la nivel internațional, cu condiția să fie:
-
utilizate privind eșantioanele de carne de vită și de porc și de carne de pasăre, și
-
certificate de un terț, în conformitate cu protocolul definit în standardul EN/ISO 16140 Microbiologa alimentelor și a hranei pentru animale - Protocol pentru validarea metodelor alternative (EN/ISO 16140).
(b)
în cazul eșantioanelor de la efectivele menționate la articolul 4: EN/ISO 6579 -2002/Amd1:2007 Anexa D: Depistarea Salmonella spp. în fecale de animale și în probele de mediu din etapa de producție primară.
2. În cazul în care statele membre contestă rezultatele examinărilor microbiologice menționate la alineatul (1) litera (a), se consideră ca metodă de referință ediția cea mai recentă a standardului EN/ISO 6579.”
(2)
Anexa III se elimină.
Articolul 2
Prezentul regulament intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Bruxelles, 28 noiembrie 2011.