DURCHFÜHRUNGSVERORDNUNG (EU) Nr. 1030/2010 DES RATES
vom 17. November 2010
zur Einführung eines endgültigen Antidumpingzolls auf die Einfuhren eines bestimmten Polyethylenterephthalats mit Ursprung in der Volksrepublik China nach einer Auslaufüberprüfung nach Artikel 11 Absatz 2 der Verordnung (EG) Nr. 1225/2009 des Rates
DER RAT DER EUROPÄISCHEN UNION -
gestützt auf den Vertrag über die Arbeitsweise der Europäischen Union,
gestützt auf die Verordnung (EG) Nr. 1225/2009 des Rates vom 30. November 2009 über den Schutz gegen gedumpte Einfuhren aus nicht zur Europäischen Gemeinschaft gehörenden Ländern (1) („Grundverordnung“), insbesondere auf Artikel 9 und Artikel 11 Absatz 2,
auf Vorschlag der Europäischen Kommission („Kommission“) nach Anhörung des Beratenden Ausschusses,
in Erwägung nachstehender Gründe:
A. VERFAHREN
1. Geltende Maßnahmen
(1)
Nach einer Antidumpinguntersuchung („Ausgangsuntersuchung“) führte der Rat mit der Verordnung (EG) Nr. 1467/2004 (2) einen endgültigen Antidumpingzoll auf die Einfuhren eines bestimmten Polyethylenterephthalats („PET“) mit Ursprung unter anderem in der Volksrepublik China ein („endgültige Antidumpingmaßnahmen“). Die Zollsätze für die Einfuhren mit Ursprung in der Volksrepublik China („betroffenes Land“ oder „VR China“) wurden auf bis zu 22,9 % (184 EUR/t) festgelegt.
(2)
Nach einer Überprüfung für einen neuen Ausführer nach Artikel 11 Absatz 4 der Grundverordnung änderte der Rat die Verordnung (EG) Nr. 1467/2004 mit der Verordnung (EG) Nr. 2167/2005 (3).
2. Überprüfungsantrag
(3)
Nach der Veröffentlichung einer Bekanntmachung des bevorstehenden Außerkrafttretens der geltenden endgültigen Antidumpingmaßnahmen (4) ging bei der Kommission am 13. Mai 2009 ein Antrag auf Einleitung einer Auslaufüberprüfung dieser Maßnahmen nach Artikel 11 Absatz 2 der Grundverordnung ein. Der Antrag wurde vom Polyethylenterephthalat-Ausschuss des Herstellerverbands Plastics Europe („Antragsteller“) im Namen von Herstellern eingereicht, auf die mit mehr als 50 % ein erheblicher Teil der Gesamtproduktion von PET in der Union entfällt.
(4)
Der Antrag auf eine Auslaufüberprüfung wurde damit begründet, dass nach dem Außerkrafttreten der Maßnahmen wahrscheinlich mit einem Anhalten oder erneuten Auftreten des Dumpings und der Schädigung des Wirtschaftszweigs der Union zu rechnen wäre.
(5)
Die Kommission kam nach Anhörung des Beratenden Ausschusses zu dem Schluss, dass genügend Beweise für die Einleitung einer Auslaufüberprüfung vorlagen. Dementsprechend teilte die Kommisssion am 18. August 2009 im Wege einer entsprechenden Bekanntmachung (5) („Einleitungsbekanntmachung“) die Einleitung einer Auslaufüberprüfung nach Artikel 11 Absatz 2 der Grundverordnung mit.
3. Parallele Verfahren
(6)
Es wird darauf hingewiesen, dass die Kommission am 3. September 2009 außerdem die Einleitung eines Antidumpingverfahrens (6) nach Artikel 5 der Grundverordnung sowie eines Antisubventionsverfahrens (7) nach Artikel 10 der Verordnung (EG) Nr. 597/2009 des Rates vom 11. Juni 2009 über den Schutz gegen subventionierte Einfuhren aus nicht zur Europäischen Gemeinschaft gehörenden Ländern (8) betreffend die Einfuhren eines bestimmten PET mit Ursprung in Iran, Pakistan und den Vereinigten Arabischen Emiraten bekannt gab.
(7)
Der Rat führte mit der Verordnung (EU) Nr. 857/2010 (9) vom 29. September 2010 einen endgültigen Ausgleichszoll auf die Einfuhren eines bestimmten Polyethylenterephthalats mit Ursprung in Iran, Pakistan und den Vereinigten Arabischen Emiraten ein. Zum selben Zeitpunkt schloss die Kommission das Antidumpingverfahren ab (10).
4. Untersuchung
4.1. Untersuchungszeitraum
(8)
Die Untersuchung der Wahrscheinlichkeit eines Anhaltens oder erneuten Auftretens des Dumpings betraf den Zeitraum vom 1. Juli 2008 bis zum 30. Juni 2009 („Untersuchungszeitraum der Überprüfung“ oder „UZÜ“). Die Untersuchung der Entwicklungen, die für die Beurteilung der Wahrscheinlichkeit eines Anhaltens oder erneuten Auftretens der Schädigung relevant sind, betraf den Zeitraum vom 1. Januar 2006 bis zum Ende des UZÜ („Bezugszeitraum“).
4.2. Von der Untersuchung betroffene Parteien
(9)
Die Kommission unterrichtete die antragstellenden Hersteller, andere ihr bekannte Unionshersteller, Einführer/Händler, die bekanntermaßen betroffenen Verwender und ihre Verbände, die ausführenden Hersteller und die Vertreter des betroffenen Ausfuhrlandes offiziell über die Einleitung der Auslaufüberprüfung. Die interessierten Parteien erhielten Gelegenheit, innerhalb der in der Einleitungsbekanntmachung gesetzten Frist ihren Standpunkt schriftlich darzulegen und eine Anhörung zu beantragen.
(10)
Alle interessierten Parteien, die einen entsprechenden Antrag stellten und nachwiesen, dass besondere Gründe für ihre Anhörung sprachen, wurden gehört.
(11)
Angesichts der Vielzahl der Unionshersteller, ausführenden Hersteller und Einführer erschien es geboten, nach Artikel 17 der Grundverordnung zu prüfen, ob mit einer Stichprobe gearbeitet werden sollte. Damit die Kommission über die Notwendigkeit eines Stichprobenverfahrens entscheiden und gegebenenfalls eine Stichprobe bilden konnte, wurden die oben genannten Parteien aufgefordert, innerhalb von 15 Tagen nach Einleitung der Überprüfung mit der Kommission Kontakt aufzunehmen und ihr die in der Einleitungsbekanntmachung angeforderten Informationen zu übermitteln.
(12)
Vierzehn Unionshersteller lieferten die geforderten Informationen und erklärten sich mit der Einbeziehung in die Stichprobe einverstanden. Auf der Grundlage der Informationen der kooperierenden Unionshersteller wählte die Kommission eine Stichprobe von fünf Unionsherstellern aus, auf die 65 % der Verkäufe aller kooperierenden Unionshersteller an unabhängige Abnehmer in der Union entfielen.
(13)
Da nur zwei chinesische ausführende Hersteller die angeforderten Informationen vorlegten, erübrigte sich eine Stichprobenbildung.
(14)
Nur ein Importvertreter übermittelte die angeforderten Informationen und erklärte sich mit der Einbeziehung in die Stichprobe einverstanden. Folglich erübrigte sich eine Stichprobe für unabhängige Einführer.
(15)
Die Kommission sandte Fragebogen an die in die Stichprobe einbezogenen Unionshersteller, an die ausführenden Hersteller und an alle bekanntermaßen betroffenen Verwender und Lieferanten sowie an diejenigen, die innerhalb der in der Einleitungsbekanntmachung festgesetzten Fristen Kontakt mit der Kommission aufgenommen hatten. Auch an die ihr bekannten Hersteller in den USA (dem vorgesehenen Vergleichsland) wurden Fragebogen gesandt.
(16)
Antworten auf den Fragebogen gingen von den fünf in die Stichprobe einbezogenen Unionsherstellern, sieben Verwendern in der Union, drei Rohstofflieferanten und zwei Herstellern in den USA ein. Darüber hinaus übermittelten sieben kooperierende Unionshersteller die für die Schadensanalyse erforderlichen allgemeinen Informationen. Allerdings beantwortete keiner der chinesischen ausführenden Hersteller den Fragebogen.
(17)
Da einer der fünf in die Stichprobe einbezogenen Unionshersteller während der Untersuchung nicht in der Lage war, alle verlangten Daten vorzulegen, musste die Stichprobe auf vier Hersteller beschränkt werden, auf die 47 % der Verkäufe aller kooperierenden Hersteller entfielen.
(18)
Die Kommission holte alle Informationen ein, die sie zur Ermittlung der Wahrscheinlichkeit eines Anhaltens oder eines erneuten Auftretens des Dumpings und der dadurch verursachten Schädigung und zur Ermittlung des Unionsinteresses benötigte und prüfte sie. In den Betrieben der folgenden Unternehmen wurden Kontrollbesuche durchgeführt:
a)
Unionshersteller
-
Novapet SA, Spanien,
-
Equipolymers srl, Italien,
-
UAB Orion Global PET (Indorama), Litauen,
-
UAB Neo Group, Litauen;
b)
Verwender in der Union
-
Puccetti, Italien;
c)
Hersteller in den USA
-
M&G Polymers USA, LLC, USA,
-
StarPet Inc., USA.
B. BETROFFENE WARE UND GLEICHARTIGE WARE
(19)
Bei der betroffenen Ware handelt es sich um dieselbe Ware wie in der Ausgangsuntersuchung, d. h. um Polyethylenterephthalat mit einer Viskositätszahl von 78 ml/g oder mehr gemäß ISO-Norm 1628-5, das derzeit unter dem KN-Code 39076020 eingereiht wird, mit Ursprung in der VR China.
(20)
Die Überprüfung bestätigte die Feststellung der Ausgangsuntersuchung, wonach die betroffene Ware und die von den ausführenden Herstellern gefertigten und auf ihrem Inlandsmarkt sowie in Drittländer verkauften Waren sowie die vom Wirtschaftszweig der Union gefertigten und verkauften Waren dieselben grundlegenden materiellen und chemischen Eigenschaften und Verwendungen aufweisen. Daher werden diese Waren als gleichartige Waren im Sinne des Artikels 1 Absatz 4 der Grundverordnung angesehen.
C. WAHRSCHEINLICHKEIT EINES ANHALTENS ODER ERNEUTEN AUFTRETENS DES DUMPINGS
1. Vorbemerkungen
(21)
Wie bereits dargelegt, erübrigte sich eine Stichprobe für die ausführenden Hersteller in der VR China.
(22)
Nach Artikel 11 Absatz 2 der Grundverordnung wurde geprüft, ob im Falle des Außerkrafttretens der geltenden Maßnahmen ein Anhalten oder erneutes Auftreten des Dumpings wahrscheinlich wäre.
2. Dumping der Einfuhren im UZÜ
(23)
Da die Menge der Einfuhren aus der VR China in die Europäische Union unerheblich war, konnte sie nicht als Grundlage für eine repräsentative Feststellung zum Dumping herangezogen werden. Mithin wurde keine Dumpingberechnung auf der Grundlage der Preise der Ausfuhren aus der VR China vorgenommen; die Untersuchung konzentrierte sich vielmehr auf die Wahrscheinlichkeit eines erneuten Auftretens des Dumpings.
3. Einfuhrentwicklung im Falle einer Aufhebung der Maßnahmen
(24)
Da kein ausführender Hersteller in der VR China an der Untersuchung mitarbeitete, stützen sich die folgenden Feststellungen nach Artikel 18 der Grundverordnung auf die verfügbaren Informationen, d. h. auf Eurostat-Daten und die Daten aus dem Überprüfungsantrag.
3.1. Verhältnis zwischen dem Normalwert und den Preisen der Ausfuhren in Drittländer
(25)
Da kein ausführender Hersteller in der VR China kooperierte, wurden die Preise der Inlandsverkäufe eines Drittlandes mit Marktwirtschaft nach Artikel 2 Absatz 7 der Grundverordnung mit den Preisen der Ausfuhren aus der VR China in Drittländer verglichen.
(26)
Da die VR China ein Übergangsland ist, musste der Normalwert nach Artikel 2 Absatz 7 Buchstabe a der Grundverordnung auf der Grundlage des Preises oder des rechnerisch ermittelten Normalwertes in einem geeigneten Drittland mit Marktwirtschaft („Vergleichsland“) ermittelt werden, oder auf der Grundlage des Preises, zu dem die Ware aus dem Vergleichsland in andere Länder, einschließlich der Union, verkauft wird, oder - falls dies nicht möglich ist - auf jeder anderen angemessenen Grundlage, einschließlich des für die gleichartige Ware in der Union tatsächlich gezahlten oder zu zahlenden Preises, der erforderlichenfalls um eine angemessene Gewinnspanne gebührend berichtigt wird.
(27)
In der Einleitungsbekanntmachung waren die USA als geeignetes Vergleichsland zur Ermittlung des Normalwerts für die VR China vorgesehen; die interessierten Parteien wurden aufgefordert, dazu Stellung zu nehmen. Von keiner der Parteien gingen Stellungnahmen oder Einwände ein. Die USA waren bereits in der Ausgangsuntersuchung als Vergleichsland herangezogen worden. Daher wird die Auffassung vertreten, dass die USA ein geeignetes Vergleichsland sind.
(28)
Nach Artikel 2 Absatz 7 der Grundverordnung wurde der Normalwert anhand der überprüften Angaben von Herstellern im Vergleichsland ermittelt, d. h. anhand der Preise, die auf dem US-amerikanischen Inlandsmarkt für Warentypen gezahlt wurden oder zu zahlen waren, die den Untersuchungsergebnissen zufolge im normalen Handelsverkehr verkauft wurden.
(29)
Der Normalwert wurde demnach als der gewogene durchschnittliche Inlandsverkaufspreis ermittelt, den die kooperierenden Hersteller in den USA unabhängigen Abnehmern in Rechnung stellten.
(30)
Zunächst wurde für jeden der beiden kooperierenden ausführenden Hersteller in den USA geprüft, ob der Gesamtumfang seiner Inlandsverkäufe der gleichartigen Ware an unabhängige Abnehmer im Sinne des Artikels 2 Absatz 2 der Grundverordnung repräsentativ war, d. h. ob er mindestens 5 % des gesamten Verkaufsvolumens der in die Union ausgeführten betroffenen Ware ausmachte. Die Inlandsverkäufe der beiden US-amerikanischen Hersteller wurden für im Untersuchungszeitraum ausreichend repräsentativ befunden.
(31)
Anschließend prüfte die Kommission, ob die Inlandsverkäufe der gleichartigen Ware als Geschäfte im normalen Handelsverkehr im Sinne des Artikels 2 Absatz 4 der Grundverordnung angesehen werden konnten. Zu diesem Zweck wurde für die auf dem US-Markt verkaufte gleichartige Ware geprüft, wie hoch der Anteil der gewinnbringenden Verkäufe an unabhängige Abnehmer auf dem Inlandsmarkt im UZÜ war.
(32)
Da das Volumen der gewinnbringenden Verkäufe der gleichartigen Ware weniger als 80 % der gesamten Verkaufsmenge der gleichartigen Ware ausmachte, wurde der Normalwert anhand des tatsächlichen Inlandspreises ermittelt, der als gewogener Durchschnitt der gewinnbringenden Verkäufe berechnet wurde.
(33)
Da die Einfuhrmenge - wie vorstehend erläutert - unerheblich war und die ausführenden Hersteller in der VR China nicht kooperierten, wurde der Ausfuhrpreis anhand von Angaben aus Ausfuhrstatistiken der VR China zu Menge und Wert der chinesischen Ausfuhren in ihre drei wichtigsten Ausfuhrländer (Japan, Ukraine, Vereinigte Staaten) ermittelt; diese Angaben waren im Sinne des Artikels 18 der Grundverordnung die besten verfügbaren Informationen. Auf die Ausfuhren in diese Länder entfielen rund 50 % der Ausfuhren der untersuchten Ware aus der VR China.
(34)
Die Angaben aus Ausfuhrstatistiken der VR China belegten, dass die Preise der Ausfuhren in die genannten Drittländer niedriger waren als der ermittelte Normalwert für die VR China. Die Untersuchung ergab, dass der Preisunterschied im UZÜ insgesamt zwischen 14 % und 38 % lag. Dies ist ein Hinweis darauf, dass das Dumping der Ausfuhren in die Europäische Union bei einer Aufhebung der Maßnahmen wahrscheinlich erneut auftreten würde.
3.2. Kapazitätsreserven
(35)
Da keine weiteren Angaben zu Produktion und Kapazitäten vorlagen, wurde die Analyse nach Artikel 18 der Grundverordnung anhand von Informationen aus dem Überprüfungsantrag vorgenommen.
(36)
Auf der Grundlage der verfügbaren Informationen und da keine gegenteiligen Informationen vorlagen, wurde für den Bezugszeitraum ein Anstieg der Produktionskapazität in der VR China um 16 % ermittelt. Die Kapazitätsauslastung lag im UZÜ bei rund 72 %. Mit über 700 000 t verfügte die VR China somit über erhebliche Kapazitätsreserven. Bei Ausschöpfung dieser Reserven könnten die chinesischen Hersteller bis zu 23 % des Unionsverbrauchs liefern.
(37)
Da außerdem davon ausgegangen wird, dass die Produktionskapazität in der VR China viel stärker ansteigt als der Inlandsverbrauch, steht zu erwarten, dass ein Großteil des Produktionszuwachses zur Ausfuhr bestimmt sein wird.
4. Schlussfolgerung zur Wahrscheinlichkeit eines erneuten Auftretens von Dumping
(38)
In Anbetracht der Tatsache, dass die Preise der Ausfuhren der untersuchten Ware in die wichtigsten Ausfuhrländer der VR China unter dem für den UZÜ ermittelten Normalwert liegen und angesichts der zunehmenden Kapazitätsreserven, ist es wahrscheinlich, dass bei einem Außerkrafttreten der Maßnahmen die Menge der chinesischen Ausfuhren in die Union zu gedumpten Preisen ansteigen würde.
(39)
Aufgrund des dargelegten Sachverhalts ist es wahrscheinlich, dass das Dumping bei einer Aufhebung der Maßnahmen erneut auftreten würde.
D. DEFINITION DES WIRTSCHAFTSZWEIGS DER UNION
(40)
Im UZÜ wurde die gleichartige Ware von 17 Herstellern in der Union gefertigt. Die Produktion dieser Hersteller (ermittelt anhand der bei den kooperierenden Herstellern eingeholten Informationen und, hinsichtlich der anderen Unionshersteller, anhand der Daten aus dem Überprüfungsantrag) ist daher als die Unionsproduktion im Sinne des Artikels 4 Absatz 1 der Grundverordnung anzusehen.
(41)
Von diesen 17 Herstellern arbeiteten 12 Hersteller uneingeschränkt an der Untersuchung mit. Auf diese 12 Hersteller entfiel den Untersuchungsergebnissen zufolge mit mehr als 80 % ein erheblicher Teil der Gesamtproduktion der gleichartigen Ware in der Union. Daher werden die 12 kooperierenden Hersteller als Wirtschaftszweig der Union im Sinne des Artikels 4 Absatz 1 und des Artikels 5 Absatz 4 der Grundverordnung angesehen und nachstehend als „Wirtschaftszweig der Union“ bezeichnet. Die verbleibenden Unionshersteller werden im Folgenden als die „anderen Unionshersteller“ bezeichnet. Diese anderen Unionshersteller haben den Antrag weder aktiv unterstützt noch diesem aktiv widersprochen.
(42)
Für die Zwecke der Schadensanalyse wurden die Schadensindikatoren auf den beiden folgenden Ebenen untersucht:
-
Die makroökonomischen Faktoren (Produktion, Kapazität, Verkaufsmenge, Marktanteil, Wachstum, Beschäftigung, Produktivität, durchschnittlicher Stückpreis sowie Höhe der Dumpingspannen und Erholung von früherem Dumping) wurden auf der Ebene der Gesamtproduktion der Union beurteilt; Grundlage hierfür waren die Angaben der Hersteller, die sich im Rahmen des Stichprobenverfahrens gemeldet hatten, und für die anderen Unionshersteller Schätzwerte, die auf den Daten aus dem Überprüfungsantrag basierten.
-
Die mikroökonomischen Faktoren (Lagerbestände, Löhne, Rentabilität, Kapitalrendite (RoI), Cashflow, Kapitalbeschaffungs- und Investitionsmöglichkeiten) wurden für die in die Stichprobe einbezogenen Unionshersteller anhand der von ihnen übermittelten Informationen analysiert.
(43)
Es wird darauf verwiesen, dass auf dem Unionsmarkt für PET eine verhältnismäßig große Anzahl von Herstellern tätig ist, die in der Regel größeren Unternehmensgruppen angehören, deren Hauptsitz außerhalb der Union liegt. Der Markt befindet sich in einem Konsolidierungsprozess, der in jüngster Zeit mit einer Reihe von Übernahmen und Werksschließungen einherging. So wurden beispielsweise seit 2009 PET-Produktionswerke von Tergal Fibers (Frankreich), Invista (Deutschland) und Artenius (Vereinigtes Königreich) geschlossen; außerdem übernahm Indorama die ehemaligen Eastman-Werke im Vereinigten Königreich und in den Niederlanden.
E. LAGE AUF DEM UNIONSMARKT
1. Unionsverbrauch
(44)
Der Unionsverbrauch wurde ermittelt anhand der Menge der Verkäufe des Wirtschaftszweigs der Union auf dem Unionsmarkt, der von Eurostat übermittelten Daten zu den Mengen der Einfuhren auf den Unionsmarkt und für die anderen Unionshersteller anhand von Schätzungen, die auf den Daten aus dem Überprüfungsantrag basierten.
(45)
Von 2006 bis zum UZÜ nahm der Unionsverbrauch der untersuchten Ware um 11 % zu. Im Einzelnen stieg die sichtbare Nachfrage 2007 um 8 %, ging von 2007 bis 2008 leicht zurück (um 2 Prozentpunkte) und stieg dann von 2008 bis zum UZÜ erneut um 5 Prozentpunkte.
Tabelle 1
2006
2007
2008
UZÜ
Unionsverbrauch insgesamt (in Tonnen)
2 709 400
2 936 279
2 868 775
2 996 698
Index (2006 = 100)
100
108
106
111
Quelle: Fragebogenantworten, Eurostat-Daten und Daten aus dem Überprüfungsantrag.
2. Menge, Marktanteil und Preise der Einfuhren aus der Volksrepublik China
(46)
Die Menge der gedumpten Einfuhren der betroffenen Ware in die EU blieb relativ gering und war im Bezugszeitraum sogar rückläufig. Im UZÜ belief sie sich auf 13 483 Tonnen, was einem Marktanteil von 0,4 % entspricht. Die Preise der chinesischen Einfuhren blieben von 2006 bis 2008 stabil, im UZÜ verzeichneten sie einen drastischen Rückgang auf 897 EUR je Tonne (cif-Preise), was ein Minus von 12 Prozentpunkten gegenüber den Preisen im Jahr 2008 bedeutet.
Tabelle 2
2006
2007
2008
UZÜ
Menge der Einfuhren aus der VR China (in Tonnen)
16 425
20 159
18 001
13 483
Index (2006 = 100)
100
123
110
82
Marktanteil der Einfuhren aus der VR China
0,6 %
0,7 %
0,6 %
0,4 %
Einfuhrpreis (EUR/Tonne)
1 011
1 008
1 020
897
Index (2006 = 100)
100
100
101
89
Quelle: Eurostat.
3. Einfuhren aus anderen Drittländern
a) Einfuhren aus Iran, Pakistan und den Vereinigten Arabischen Emiraten
(47)
Wie unter den Randnummern 6 ff. erläutert, wurden parallel zu dieser Überprüfung ein Antidumping- und ein Antisubventionsverfahren gegenüber PET-Einfuhren aus Iran, Pakistan und den Vereinigten Arabischen Emiraten durchgeführt.
(48)
Die Menge der Einfuhren aus Iran, Pakistan und den Vereinigten Arabischen Emiraten in die EU nahm im Bezugszeitraum deutlich zu und erreichte im UZÜ 304 202 Tonnen, was einem Marktanteil von 10,2 % entspricht. Die Preise dieser Einfuhren waren sogar niedriger als die Preise der Einfuhren aus der VR China.
Tabelle 3
2006
2007
2008
UZÜ
Menge der Einfuhren aus Iran, Pakistan und den Vereinigten Arabischen Emiraten (in Tonnen)
55 939
67 067
218 248
304 202
Index (2006 = 100)
100
120
390
544
Marktanteil der Einfuhren aus Iran, Pakistan und den Vereinigten Arabischen Emiraten
2,1 %
2,3 %
7,6 %
10,2 %
Einfuhrpreis (EUR/Tonne)
1 030
1 023
1 015
882
Quelle: Eurostat.
b) Einfuhren aus der Republik Korea
(49)
Für die Republik Korea gelten seit dem Jahr 2000 Antidumpingzölle. Für zwei koreanische Unternehmen beträgt der Zollsatz allerdings Null; die Untersuchung ergab, dass sich die Einfuhren aus der Republik Korea nach wie vor auf einem hohen Niveau bewegen und im Bezugszeitraum deutlich zunahmen. Von 2006 bis zum UZÜ stiegen die koreanischen Einfuhren um nahezu 150 %, der entsprechende Marktanteil erhöhte sich von 3,5 % im Jahr 2006 auf 7,7 % im UZÜ.
Tabelle 4
2006
2007
2008
UZÜ
Menge der Einfuhren aus Südkorea (in Tonnen)
94 023
130 994
177 341
231 107
Index (2006 = 100)
100
139
189
246
Marktanteil der Einfuhren aus Südkorea
3,5 %
4,5 %
6,2 %
7,7 %
Einfuhrpreis (EUR/Tonne)
1 084
1 071
1 063
914
Quelle: Eurostat.
(50)
Der Durchschnittspreis der koreanischen Einfuhren blieb in der Regel leicht unterhalb der Durchschnittspreise der Unionshersteller. Allerdings waren die koreanischen Preise höher als die Durchschnittspreise der Einfuhren aus der VR China.
c) Einfuhren aus weiteren Drittländern
(51)
Die Menge der aus weiteren Drittländern in die EU eingeführten betroffenen Ware nahm im Bezugszeitraum leicht zu und erreichte im UZÜ 428 396 Tonnen, was einem Marktanteil von 14,3 % entspricht. Die Preise dieser Einfuhren waren relativ hoch; sie lagen über den entsprechenden Preisen der Einfuhren aus der VR China und aus den von den parallel durchgeführten Untersuchungen betroffenen Ländern sowie über den Durchschnittspreisen des Wirtschaftszweigs der Union.
Tabelle 5
2006
2007
2008
UZÜ
Menge der Einfuhren aus anderen Drittländern (in Tonnen)
337 036
407 253
344 626
428 396
Index (2006 = 100)
100
121
102
127
Marktanteil der Einfuhren aus anderen Drittländern
12,4 %
13,9 %
12,0 %
14,3 %
Einfuhrpreis (EUR/Tonne)
1 159
1 127
1 135
978
Quelle: Eurostat.
(52)
Aus dem Vorstehenden lässt sich der Schluss ziehen, dass die Einfuhren aus weiteren Drittländern keine negativen Auswirkungen auf die Lage des Wirtschaftszweigs der Union hatten.
4. Wirtschaftliche Lage des Wirtschaftszweigs der Union
(53)
Nach Artikel 3 Absatz 5 der Grundverordnung wurden alle wirtschaftlichen Faktoren und Indizes, die die Lage des Wirtschaftszweigs der Union im Bezugszeitraum beeinflussten, untersucht.
4.1. Makroökonomische Faktoren
a) Produktion
(54)
Die Unionsproduktion ging von 2006 bis zum UZÜ um 4 % zurück. Im Einzelnen stieg sie 2007 um 5 % auf rund 2 570 000 Tonnen, ging 2008 jedoch gegenüber dem Vorjahr um 10 Prozentpunkte drastisch zurück und stieg von 2008 bis zum UZÜ wieder leicht um 1 Prozentpunkt auf rund 2 300 000 Tonnen an.
Tabelle 6
2006
2007
2008
UZÜ
Produktion (in Tonnen)
2 439 838
2 570 198
2 327 169
2 338 577
Index (2006 = 100)
100
105
95
96
Quelle: Fragebogenantworten und Daten aus dem Überprüfungsantrag.
b) Produktionskapazität und Kapazitätsauslastung
(55)
Im Bezugszeitraum stieg die Produktionskapazität der Unionshersteller um 15 %. Im Einzelnen stieg sie 2007 um 1 %, 2008 um weitere 5 Prozentpunkte und im UZÜ nochmals um 9 Prozentpunkte.
Tabelle 7
2006
2007
2008
UZÜ
Produktionskapazität (in Tonnen)
2 954 089
2 971 034
3 118 060
3 385 738
Index (2006 = 100)
100
101
106
115
Kapazitätsauslastung
83 %
87 %
75 %
69 %
Index (2006 = 100)
100
105
90
84
Quelle: Fragebogenantworten und Daten aus dem Überprüfungsantrag.
(56)
Im Jahr 2006 betrug die Kapazitätsauslastung 83 %, 2007 stieg sie auf 87 %, sank 2008 jedoch auf 75 % und lag im UZÜ nur noch bei 69 %. Die sinkende Kapazitätsauslastung im Jahr 2008 und im UZÜ spiegelte die abnehmende Produktion und die zunehmende Produktionskapazität in diesem Zeitraum wider.
c) Verkaufsmenge
(57)
Die Menge der Verkäufe der Unionshersteller an unabhängige Abnehmer auf dem Unionsmarkt war im Bezugszeitraum leicht rückläufig. 2007 legten die Verkäufe um 5 % zu, sanken jedoch im Folgejahr leicht unter den Stand von 2006 und waren im UZÜ mit rund 2 100 000 Tonnen 3 % niedriger als 2006. Angesichts der geringen Lagerbestandsmengen spiegelt die Entwicklung der Verkäufe die Entwicklung der Produktion in hohem Maße wider.
Tabelle 8
2006
2007
2008
UZÜ
Verkäufe in der EU (in Tonnen)
2 202 265
2 318 567
2 171 203
2 133 787
Index (2006 = 100)
100
105
99
97
Quelle: Fragebogenantworten und Daten aus dem Überprüfungsantrag.
d) Marktanteil
(58)
Im Bezugszeitraum ging der Marktanteil der Unionshersteller um 10 Prozentpunkte zurück; er sank von 85 % im Jahr 2006 auf 75 % im UZÜ. Die Einbuße an Marktanteilen spiegelt die Tatsache wider, dass trotz eines erhöhten Verbrauchs die Verkäufe des Wirtschaftszweigs der Union im Bezugszeitraum um 3 % sanken. Dieser Abwärtstrend zeigte sich auch bei den in die Stichprobe einbezogenen Unionsherstellern.
Tabelle 9
2006
2007
2008
UZÜ
Marktanteil der Unionshersteller
84,9 %
83,2 %
79,8 %
75,1 %
Index (2006 = 100)
100
98
94
88
Quelle: Fragebogenantworten, Daten aus dem Überprüfungsantrag und Eurostat-Daten.
e) Wachstum
(59)
Im Gegensatz zum Anstieg des Unionsverbrauchs um 11 % nahm die Menge der Verkäufe der Unionshersteller auf dem Unionsmarkt von 2006 bis zum UZÜ um 3 % ab; ihr Marktanteil sank um 10 Prozentpunkte. Somit wird der Schluss gezogen, dass die Unionshersteller vom Wachstum des Marktes nicht profitieren konnten.
f) Beschäftigung
(60)
Die Zahl der bei den Unionsherstellern beschäftigten Arbeitnehmer sank von 2006 bis zum UZÜ um 15 %. Im Einzelnen ging die Zahl der Beschäftigten von 2 400 im Jahr 2006 auf 2 100 im Jahr 2007 deutlich zurück (um 13 %) und pendelte sich 2008 und im UZÜ auf diesem Niveau ein. Die gesunkene Beschäftigung im Jahr 2007 ist auf die Umstrukturierungsbemühungen einiger Hersteller in der EU zurückzuführen.
Tabelle 10
2006
2007
2008
UZÜ
Beschäftigung (Personen)
2 410
2 100
2 060
2 057
Index (2006 = 100)
100
87
85
85
Quelle: Fragebogenantworten und Daten aus dem Überprüfungsantrag.
g) Produktivität
(61)
Die Produktivität der Belegschaft der Unionshersteller nahm im Bezugszeitraum, gemessen als Produktion (in Tonnen) je Beschäftigten pro Jahr, um 12 % zu. Diese Zahl lässt erkennen, dass die Produktion langsamer zurückging als das Beschäftigungsniveau, was auf eine höhere Effizienz der Unionshersteller hindeutet. Diese Entwicklung zeigte sich im Jahr 2007 besonders deutlich, als die Produktion stieg, während das Beschäftigungsniveau abnahm und die Produktivität um 21 % über dem Wert des Vorjahres lag.
Tabelle 11
2006
2007
2008
UZÜ
Produktivität (Tonnen je Beschäftigten)
1 013
1 224
1 130
1 137
Index (2006 = 100)
100
121
112
112
Quelle: Fragebogenantworten und Daten aus dem Überprüfungsantrag.
h) Faktoren, die die Verkaufspreise beeinflussen
(62)
Die durchschnittlichen jährlichen Verkaufspreise, die die Unionshersteller unabhängigen Abnehmern auf dem Unionsmarkt in Rechnung stellten, waren von 2006 bis 2008 stabil und lagen bei rund 1 100 EUR pro Tonne. Im UZÜ sank der durchschnittliche jährliche Verkaufspreis um 12 % auf 977 EUR pro Tonne. Dieser Preis gibt zwar nicht die monatlichen und noch weniger die täglichen Preisschwankungen für PET auf dem europäischen Markt (und dem Weltmarkt) wieder, er wird aber als hinreichend erachtet, um den Trend im Bezugszeitraum zu verdeutlichen. Die Verkaufspreise für PET folgen in der Regel der Preisentwicklung der wichtigsten PET-Rohstoffe (hauptsächlich gereinigte Terephthalsäure (PTA) und Monoethylenglykol (MEG)), da diese bis zu 80 % der PET-Gesamtkosten ausmachen.
Tabelle 12
2006
2007
2008
UZÜ
Preis auf dem Unionsmarkt (EUR/Tonne)
1 110
1 105
1 111
977
Index (2006 = 100)
100
100
100
88
Quelle: Fragebogenantworten und Daten aus dem Überprüfungsantrag.
i) Höhe der Dumpingspanne und Erholung von früherem Dumping
(63)
Bekanntlich wurde aufgrund der derzeit sehr geringen Mengen der PET-Einfuhren aus der VR China keine Dumpingberechnung durchgeführt. Wie jedoch unter Randnummer 39 erläutert, wurde anhand der Ausfuhrpreise in Drittländer sowie aufgrund des Kapazitätsüberschusses festgestellt, dass ein erneutes Auftreten des Dumpings wahrscheinlich ist. Was die Erholung von früherem Dumping anbelangt, so ist es wichtig, daran zu erinnern, dass sich der Wirtschaftszweig der Union nach der Einführung endgültiger Antidumpingmaßnahmen gegenüber den Einfuhren aus der VR China mit subventionierten Einfuhren aus Iran, Pakistan und den Vereinigten Arabischen Emiraten konfrontiert sah, was im Juni 2010 zur Einführung vorläufiger Ausgleichsmaßnahmen führte (11). Mithin war keine wirkliche Erholung vom früheren Dumping festzustellen; es wird die Auffassung vertreten, dass der Wirtschaftszweig der Union nach wie vor für die schädigenden Auswirkungen gedumpter Einfuhren in die Union anfällig ist.
4.2. Mikroökonomische Faktoren
a) Lagerbestände
(64)
Die Schlussbestände der in die Stichprobe einbezogenen Hersteller nahmen von 2006 bis zum UZÜ um 22 % ab. Da die Bestände weniger als 5 % der Jahresproduktion ausmachen, ist dieser Indikator für die Schadensanalyse nur von geringer Bedeutung.
Tabelle 13
Stichprobe
2006
2007
2008
UZÜ
Schlussbestand (in Tonnen)
61 374
57 920
46 951
47 582
Index (2006 = 100)
100
94
77
78
Quelle: Fragebogenantworten.
b) Löhne
(65)
Die jährlichen Lohnkosten stiegen von 2006 bis 2007 um 11 %, anschließend sanken sie von 2007 bis 2008 um 2 Prozentpunkte und von 2008 bis zum UZÜ um weitere 9 Prozentpunkte, so dass sie wieder den Stand des Jahres 2006 erreichten. Insgesamt blieben die Lohnkosten somit stabil.
Tabelle 14
Stichprobe
2006
2007
2008
UZÜ
Jährliche Lohnkosten (in EUR)
27 671 771
30 818 299
30 077 380
27 723 396
Index (2006 = 100)
100
111
109
100
Quelle: Fragebogenantworten.
c) Rentabilität und Kapitalrendite (RoI)
(66)
Die Rentabilität der Verkäufe der gleichartigen Ware der in die Stichprobe einbezogenen Hersteller an unabhängige Abnehmer auf dem Unionsmarkt, ausgedrückt als Prozentsatz des Nettoumsatzes, blieb im Bezugszeitraum negativ und fiel von - 6,9 % auf - 7,5 % sogar noch weiter ab. Im Einzelnen verbesserte sich die Rentabilität der in die Stichprobe einbezogenen Hersteller im Jahr 2007 mit einem Nettoverlust von lediglich - 1,5 % des Nettoumsatzes; im Jahr 2008 nahmen die Verluste jedoch drastisch zu und erreichten - 9,3 %. Im UZÜ entspannte sich die Lage etwas.
Tabelle 15
Stichprobe
2006
2007
2008
UZÜ
Rentabilität der Verkäufe in der EU (in % des Nettoumsatzes)
-6,9 %
-1,5 %
-9,3 %
-7,5 %
Index (2006= - 100)
- 100
-22
- 134
- 108
RoI (Gewinn in % des Nettobuchwerts der Investitionen)
-9,6 %
-3,1 %
-16,8 %
-12,3 %
Index (2006= - 100)
- 100
-32
- 175
- 127
Quelle: Fragebogenantworten.
(67)
Die Kapitalrendite („RoI“), ausgedrückt als Gewinn in Prozent des Nettobuchwerts der Investitionen, folgte weitgehend der Entwicklung der Rentabilität. Sie erhöhte sich von - 9,6 % im Jahr 2006 auf - 3,1 % im Jahr 2007. Im Jahr 2008 sank sie auf - 16,8 %, um im UZÜ wieder auf - 12,3 % anzusteigen. Insgesamt blieb die Kapitalrendite negativ; sie verschlechterte sich im Bezugszeitraum um 2,7 Prozentpunkte.
d) Cashflow und Kapitalbeschaffungsmöglichkeit
(68)
Der Nettocashflow aus dem operativen Geschäft belief sich 2006 auf einen negativen Wert von - 18,5 Mio. EUR. Er verbesserte sich im Jahr 2007 deutlich auf + 19,5 Mio. EUR, verschlechterte sich 2008 jedoch wieder dramatisch (- 42 Mio. EUR) und verblieb im UZÜ mit - 11 Mio. EUR im negativen Bereich. Insgesamt ist für den Bezugszeitraum eine Steigerung des Cashflows zu verzeichnen, auch wenn er im negativen Bereich blieb.
(69)
Es gab keine Hinweise darauf, dass der Wirtschaftszweig der Union Schwierigkeiten bei der Kapitalbeschaffung hatte; dies ist hauptsächlich darauf zurückzuführen, dass einige der Hersteller größeren Unternehmensgruppen angehören.
Tabelle 16
Stichprobe
2006
2007
2008
UZÜ
Cashflow (in EUR)
-18 453 130
19 478 426
-42 321 103
-11 038 129
Index (2006 = 100)
- 100
206
- 229
-60
Quelle: Fragebogenantworten.
e) Investitionen
(70)
Die jährlichen Investitionen der Stichprobenunternehmen in die Produktion der gleichartigen Ware nahmen von 2006 bis 2007 um 34 % ab, von 2007 bis 2008 um weitere 59 Prozentpunkte und im UZÜ gingen sie gegenüber 2008 noch einmal leicht zurück. Insgesamt sanken die Investitionen im Bezugszeitraum um 96 %. Dieser drastische Rückgang lässt sich zum Teil dadurch erklären, dass 2006 und 2007 neue Produktionslinien angeschafft wurden, mit denen die Kapazität ausgebaut werden sollte.
Tabelle 17
Stichprobe
2006
2007
2008
UZÜ
Nettoinvestitionen (in EUR)
98 398 284
64 607 801
6 537 577
4 298 208
Index (2006 = 100)
100
66
7
4
Quelle: Fragebogenantworten.
(71)
Die geringen Investitionen im Jahr 2008 und im UZÜ dürften auf die derzeit prekäre Finanzlage des Wirtschaftszweigs der Union zurückzuführen sein.
5. Schlussfolgerung zur Lage des Wirtschaftszweigs der Union
(72)
Die Analyse der makroökonomischen Daten zeigt, dass Produktion und Verkäufe der Unionshersteller im Bezugszeitraum zurückgingen. Zwar war der festgestellte Rückgang an sich nicht dramatisch, er muss aber im Zusammenhang mit der Nachfragesteigerung von 2006 bis zum UZÜ gesehen werden, in deren Verlauf der Marktanteil der Unionshersteller um 10 Prozentpunkte auf 75 % sank.
(73)
Gleichzeitig lassen die relevanten mikroökonomischen Indikatoren eine deutlich verschlechterte wirtschaftliche Lage der in die Stichprobe einbezogenen Unionshersteller erkennen. Rentabilität und Kapitalrendite waren durchweg negativ und gingen von 2006 bis zum UZÜ insgesamt weiter zurück. Der Cashflow wies zwar insgesamt eine günstige Entwicklung auf, verblieb aber im UZÜ ebenfalls im negativen Bereich.
(74)
In Anbetracht des vorstehenden Sachverhalts wird der Schluss gezogen, dass die bedeutende Schädigung des Wirtschaftszweigs der Union im Sinne des Artikels 3 Absatz 5 der Grundverordnung anhielt; seine Lage ist äußerst instabil und gefährdet, und er bleibt weit hinter den Geschäftsergebnissen zurück, die zu erwarten wären, wenn er sich von der in der Ausgangsuntersuchung festgestellten Schädigung erholt hätte.
F. WAHRSCHEINLICHKEIT EINES ANHALTENS DER SCHÄDIGUNG
1. Auswirkungen der voraussichtlichen Einfuhrmengen und Preise im Falle einer Aufhebung der Maßnahmen
(75)
Wie unter Randnummer 38 erläutert, verfügen die ausführenden Hersteller in der VR China über erhebliche Kapazitätsreserven und sind damit eindeutig in der Lage, die Menge ihrer Ausfuhren in die Union zu erhöhen.
(76)
Die cif-Preise der Ausfuhren von PET mit Ursprung in der VR China in Drittländer waren niedriger als die Durchschnittspreise des Wirtschaftszweigs der Union im UZÜ. Es wird darauf verwiesen, dass der Preisunterschied unerheblich war; da für diese Einfuhren ein vertragsmäßiger Zoll gilt und nach ihrer Einfuhr noch einige Kosten anfallen, hätten sie die im UZÜ üblichen Preise des Wirtschaftszweigs der Union nicht unterboten. Allerdings ist dabei zu beachten, dass nach Informationen aus dem parallel durchgeführten Antisubventionsverfahren (siehe Randnummer 6) die Preise des Wirtschaftszweigs der Union im UZÜ durch die subventionierten Einfuhren aus Iran, Pakistan und den Vereinigten Arabischen Emiraten erheblich unter Druck gerieten. Die Tatsache, dass im UZÜ tatsächlich keine Preisunterbietung vorlag, bedeutet somit nicht, dass im Falle einer Zunahme der Einfuhren aus der VR China deren Preisniveau nicht schädigend wäre.
(77)
Ein Vergleich der tatsächlichen Preise der Einfuhren aus der VR China mit dem nicht schädigenden Preisniveau ergab nämlich, dass die Preise dieser Einfuhren unter den (nicht schädigenden) Zielpreisen des Wirtschaftszweigs der Union liegen würden. Ohne Antidumpingzölle auf die Einfuhren mit Ursprung in der VR China würde somit jede mengenmäßige Zunahme der vermutlich gedumpten Einfuhren aus der VR China einen noch stärkeren Preisdruck auf den Wirtschaftszweig der Union ausüben und ihn schädigen.
(78)
In Anbetracht der vorhandenen Kapazitätsreserven für PET in der VR China sowie der Tatsache, dass die Ausführer in der VR China aller Wahrscheinlichkeit nach versuchen würden, ihre eingebüßten Marktanteile zurückzugewinnen, würde eine Aufhebung der Maßnahmen höchstwahrscheinlich niedrigere Ausfuhrpreise nach sich ziehen. Dadurch würde der Preisdruck weiter erhöht und es wären weitere negative Auswirkungen auf den bereits gefährdeten und bedeutend geschädigten Wirtschaftszweig der Union zu erwarten.
(79)
Die Auswirkungen der Einfuhren aus der VR China auf die derzeit prekäre Lage des Wirtschaftszweigs der Union waren aufgrund der geringen Einfuhrmengen im Bezugszeitraum zwar begrenzt, bei einer Aufhebung der Maßnahmen würde sich dies aber aller Wahrscheinlichkeit nach ändern. Falls die Maßnahmen aufgehoben würden und falls der Wirtschaftszweig der Union mit größeren Einfuhrmengen aus der VR China zu gedumpten Preisen konfrontiert wäre, würde dies zu einer weiteren Verschlechterung seiner bereits prekären Finanzlage und zu zusätzlichen Verlusten führen.
2. Schlussfolgerung zum Anhalten/erneuten Auftreten der Schädigung
(80)
Aus den vorstehenden Gründen wird der Schluss gezogen, dass die Aufhebung der Maßnahmen gegenüber der VR China aller Wahrscheinlichkeit nach ein Anhalten der Schädigung des Wirtschaftszweigs der Union zur Folge hätte.
G. UNIONSINTERESSE
(81)
Nach Artikel 21 der Grundverordnung wurde geprüft, ob eine Aufrechterhaltung der geltenden Antidumpingmaßnahmen dem Interesse der Union insgesamt zuwiderliefe. Dabei wurde den Interessen aller Beteiligten Rechnung getragen. Die interessierten Parteien erhielten Gelegenheit, nach Artikel 21 Absatz 2 der Grundverordnung zur Sache Stellung zu nehmen.
(82)
Bekanntlich wurde in der Ausgangsuntersuchung die Auffassung vertreten, dass die Einführung von Maßnahmen dem Interesse der Union nicht zuwiderlaufen würde. Da es sich bei der jetzigen Untersuchung um eine Überprüfung handelt, wird eine Situation analysiert, in der bereits Antidumpingmaßnahmen in Kraft waren; daher kann beurteilt werden, ob die geltenden Antidumpingmaßnahmen die betroffenen Parteien unverhältnismäßig stark beeinträchtigt haben.
(83)
Auf dieser Grundlage prüfte die Kommission, ob ungeachtet der Schlussfolgerungen zur Wahrscheinlichkeit eines Anhaltens oder erneuten Auftretens des schädigenden Dumpings zwingende Gründe dafür sprachen, dass die Aufrechterhaltung von Maßnahmen in diesem besonderen Fall nicht im Interesse der Union läge.
1. Interesse des Wirtschaftszweigs der Union und der anderen Unionshersteller
(84)
Die Aufrechterhaltung der Antidumpingmaßnahmen gegenüber den Einfuhren aus dem betroffenen Land würde die Chancen des Wirtschaftszweigs der Union verbessern, ein angemessenes Rentabilitätsniveau zu erzielen, da sie dazu beitragen könnte, die Verdrängung des Wirtschaftszweigs der Union vom Markt durch große Mengen gedumpter Einfuhren aus der VR China zu vermeiden. Es ist nämlich sehr wahrscheinlich, dass bei einem Außerkrafttreten der Maßnahmen schädigendes Dumping in erheblichem Umfang erfolgen würde, dem der Wirtschaftszweig der Union nicht standhalten könnte. Der Wirtschaftszweig der Union würde mithin auch künftig von der Aufrechterhaltung der geltenden Antidumpingmaßnahmen profitieren.
(85)
Infolgedessen wird der Schluss gezogen, dass die Aufrechterhaltung von Antidumpingmaßnahmen gegenüber der VR China ganz klar im Interesse des Wirtschaftszweigs der Union und der anderen Unionshersteller liegen würde.
2. Interesse unabhängiger Einführer in der Union
(86)
Wie bereits erwähnt, übermittelte lediglich ein Importvertreter einige Informationen im Rahmen des Stichprobenverfahrens. Dieser sprach sich nachdrücklich gegen eine Aufrechterhaltung der Maßnahmen aus, obgleich er keine Einfuhren aus der VR China angemeldet hatte. Daher wird der Schluss gezogen, dass die Aufrechterhaltung von Maßnahmen gegenüber den Einfuhren aus der VR China keine bedeutenden Auswirkungen auf die Geschäftsergebnisse dieses Importvertreters haben wird.
(87)
Von anderen Einführern gingen keine relevanten Informationen ein. Angesichts der Tatsache, dass Einfuhren aus anderen Ländern, für die derzeit Antidumpingmaßnahmen gelten, nicht eingestellt wurden und dass Einfuhren aus Ländern ohne Antidumpingmaßnahmen (z. B. Oman, USA, Brasilien) getätigt werden können, vertritt die Kommission die Auffassung, dass die Einführer die Ware von den alternativen Bezugsquellen weiterhin beschaffen können.
(88)
Da kein Beweis dafür vorliegt, dass die geltenden Maßnahmen erhebliche Auswirkungen auf die Einführer hatten, wird der Schluss gezogen, dass sich auch die Aufrechterhaltung der Maßnahmen nicht nennenswert auf die Unionseinführer auswirken wird.
3. Interesse der Rohstofflieferanten in der Union
(89)
An der Untersuchung arbeiteten drei Rohstofflieferanten (zwei PTA-Lieferanten und ein MEG-Lieferant) mit; sie übermittelten fristgerecht die Antworten auf die Fragebogen. In den europäischen Werken dieser Lieferanten waren im Bereich der PTA/MEG-Produktion rund 700 Mitarbeiter tätig.
(90)
Auf die kooperierenden PTA-Hersteller entfallen rund 50 % der PTA-Käufe der in die Stichprobe einbezogenen Unionshersteller. Die PTA-Hersteller sind in hohem Maße von der Lage der PET-Hersteller abhängig, die ihre Hauptkunden sind. Niedrige PET-Preise haben niedrigere PTA-Preise und niedrigere Gewinnspannen für die PTA-Hersteller zur Folge. Daher wird der Schluss gezogen, dass die PTA-Hersteller von der Einführung von Maßnahmen gegenüber gedumpten PET-Einfuhren profitieren würden.
(91)
Bei dem kooperierenden MEG-Lieferanten macht MEG weniger als 10 % seines Gesamtumsatzes aus. PET ist nicht die einzige und auch nicht die wichtigste Verwendungsmöglichkeit für MEG; daher sind die MEG-Hersteller in geringerem Maße von der Lage des PET-Wirtschaftszweigs abhängig. Dennoch können die Schwierigkeiten dieses Wirtschaftszweigs zumindest kurz- bis mittelfristig begrenzte Auswirkungen auf die MEG-Lieferanten haben.
(92)
In Anbetracht des oben genannten Sachverhalts wird der Schluss gezogen, dass die Aufrechterhaltung von Maßnahmen gegenüber den Einfuhren aus der VR China im Interesse der Rohstofflieferanten liegen würde.
4. Interesse der Verwender
(93)
Das PET, das Gegenstand dieses Verfahrens ist (d. h. PET mit einer Viskositätszahl von 78 ml/g oder mehr, so genanntes „Bottle-Grade-PET“), wird vorwiegend zur Herstellung von Flaschen für Wasser und andere Getränke verwendet. Es wird zwar zunehmend auch zur Herstellung anderer Verpackungen (für feste Lebensmittel oder Wasch- und Reinigungsmittel) oder zur Herstellung von Platten verwendet, bislang allerdings nur in relativ geringem Umfang. PET-Flaschen werden in zwei Stufen hergestellt: i) Zunächst wird eine Vorform durch Spritzgießen von PET hergestellt, ii) anschließend wird die Vorform erhitzt und erhält im Blasverfahren die Form einer Flasche. Die Flaschenherstellung kann in einem integrierten Verfahren erfolgen (d. h. der Einkauf von PET, die Herstellung der Vorform und die Herstellung der Flasche im Blasverfahren durch dasselbe Unternehmen) oder auf die zweite Stufe (Herstellung der Flasche aus der Vorform) beschränkt sein. Da die Vorformen klein und kompakt sind, lassen sie sich relativ problemlos transportieren; dagegen sind die Transportkosten für leere Flaschen aufgrund ihrer Instabilität und Größe sehr hoch.
(94)
Die Befüllung der PET-Flaschen mit Wasser und/oder anderen Getränken wird von den Abfüllbetrieben („Abfüllern“) vorgenommen. Die Abfüller sind in das PET-Geschäft häufig durch integrierte Flaschenherstellungsvorgänge oder über Veredelungsvereinbarungen (Tolling Agreements) mit als Unterauftragnehmer agierenden Veredelungsunternehmen und/oder Flaschenherstellern einbezogen, für die sie den PET-Preis mit dem PET-Hersteller aushandeln (Soft Tolling) oder sogar PET für die eigenen Flaschen kaufen (Hard Tolling).
(95)
Somit sind zwei Gruppen von Verwendern zu unterscheiden:
-
Veredelungsunternehmen und/oder Flaschenhersteller - sie kaufen PET direkt vom Hersteller, verarbeiten es zu Vorformen (oder Flaschen) und verkaufen es weiter zur nachgelagerten Verarbeitung (oder Befüllung) - und
-
Abfüller - sie kaufen PET für ihre als Unterauftragnehmer agierenden Flaschenhersteller oder Veredelungsunternehmen (Hard Tolling) oder handeln den Preis aus, zu dem der als Unterauftragnehmer agierende Flaschenhersteller oder das als Unterauftragnehmer agierende Veredelungsunternehmen das PET erwerben kann (Soft Tolling).
(96)
Bei dieser Untersuchung wurde mit mehr als 70 Verwendern Kontakt aufgenommen, doch nur sieben davon (Veredelungsunternehmen und Abfüller) entschlossen sich zur Mitarbeit und füllten einen Fragebogen aus.
(97)
Es wurde festgestellt, dass die kooperierenden Verwender nur unerhebliche Mengen an PET aus dem betroffenen Land einführten; sie beschafften es sich hauptsächlich von Unionsherstellern und/oder aus anderen Ländern.
(98)
Da alternative Beschaffungsquellen weiterhin verfügbar sind und die Verwender zurzeit nur sehr begrenzte Mengen der betroffenen Ware aus der VR China einführen, wird der Schluss gezogen, dass die Aufrechterhaltung von Maßnahmen gegenüber den Einfuhren aus der VR China keine nennenswerten negativen Auswirkungen auf die Verwender in der Union haben wird.
(99)
Nach der Unterrichtung über die wesentlichen Tatsachen und Erwägungen, auf deren Grundlage beabsichtigt wurde, die Aufrechterhaltung der geltenden Maßnahmen zu empfehlen, übermittelten einige interessierte Parteien, vor allem Verwender, ihre Stellungnahmen.
(100)
Die Unionshersteller, die die Überprüfung beantragt hatten, erklärten sich grundsätzlich mit den in der Untersuchung getroffenen Feststellungen und insbesondere mit den Schlussfolgerungen zum Unionsinteresse einverstanden.
(101)
Hingegen sprachen sich sieben Verwender und ein Verwenderverband nachdrücklich gegen die Wiedereinführung der geltenden Antidumpingmaßnahmen aus; sie behaupteten, die Feststellungen der Kommission zum Unionsinteresse wiesen schwere Mängel und Ungenauigkeiten auf, ohne ihre Behauptungen jedoch näher zu begründen.
(102)
Da keinerlei Beweise vorgelegt wurden, die die Behauptungen bezüglich angeblicher Ungenauigkeiten in den Feststellungen der Kommission hätten stützen können, wurden diese als unbegründet zurückgewiesen.
(103)
Nach der Unterrichtung lehnte auch der kooperierende Importvertreter die Wiedereinführung von Maßnahmen entschieden ab.
(104)
Diese interessierte Partei machte geltend, die Kommission habe es versäumt, das Interesse des Wirtschaftzweigs der PET-Verwender ordnungsgemäß zu berücksichtigen; ein Anstieg des PET-Preises würde sich angeblich negativ auf diesen Wirtschaftszweig auswirken, da er nicht in der Lage sei, einen Kostenanstieg weiterzugeben.
(105)
Dazu ist anzumerken, dass diese interessierte Partei nicht nachgewiesen hat, wie und in welchem Umfang die Aufrechterhaltung bereits geltender Maßnahmen in der Praxis zu einem Anstieg des PET-Preises auf dem Unionsmarkt führen könnte.
(106)
Außerdem wird erneut darauf verwiesen, dass aufgrund der relativ geringen Mitarbeit der Verwender bei dieser Untersuchung keine Informationen vorliegen, die belegen würden, dass die Aufrechterhaltung der Maßnahmen unverhältnismäßig starke Auswirkungen auf die Verwender hätte.
(107)
Infolgedessen wird aufgrund der verfügbaren Informationen die Auffassung vertreten, dass die Aufrechterhaltung der Maßnahmen keine unverhältnismäßigen Negativfolgen auf das Niveau der PET-Preise in der Union haben wird; das Vorbringen des Importvertreters hinsichtlich der negativen Auswirkungen auf die Verwender wird folglich zurückgewiesen.
(108)
Dieselbe interessierte Partei brachte vor, die Kommission habe es versäumt, die Auswirkungen einer Aufrechterhaltung der geltenden Maßnahmen auf die PET-Verpackungsunternehmen zu untersuchen, daher sei die Analyse des Unionsinteresses unvollständig und fehlerhaft.
(109)
Dazu wird erneut darauf verwiesen, dass sich nach der Einleitung dieser Überprüfung nur sieben Verwender gemeldet hatten; aufgrund der im Rahmen dieses Verfahrens verfügbaren Informationen war es nicht möglich, das Interesse dieser Untergruppe der Verwender in der Union zu analysieren.
(110)
Die nach der Unterrichtung übermittelten Stellungnahmen, einschließlich derjenigen von Verpackungsunternehmen, waren nicht durch entsprechende Beweise belegt (siehe Randnummern 101 und 102); sie konnten für eine ausführlichere Analyse des Interesses der Verpackungsindustrie nicht herangezogen werden.
5. Schlussfolgerung zum Unionsinteresse
(111)
Angesichts der oben erläuterten Faktoren wird der Schluss gezogen, dass keine zwingenden Gründe gegen die Aufrechterhaltung der geltenden Antidumpingmaßnahmen sprechen.
H. ANTIDUMPINGMASSNAHMEN
(112)
Alle Parteien wurden über die wesentlichen Tatsachen und Erwägungen unterrichtet, auf deren Grundlage die Aufrechterhaltung der geltenden Maßnahmen empfohlen werden sollte. Nach dieser Unterrichtung wurde ihnen ferner eine Frist zur Stellungnahme eingeräumt. Den Stellungnahmen und Anmerkungen wurde, soweit angezeigt, gebührend Rechnung getragen.
(113)
Aus den dargelegten Gründen sollten nach Artikel 11 Absatz 2 der Grundverordnung die Antidumpingmaßnahmen gegenüber den PET-Einfuhren mit Ursprung in der VR China aufrechterhalten werden. Bei den Maßnahmen handelt es sich bekanntlich um spezifische Zölle.
(114)
Die in dieser Verordnung aufgeführten unternehmensspezifischen Antidumpingzölle gelten ausschließlich für die Einfuhren der betroffenen Ware, die von den namentlich genannten juristischen Personen hergestellt werden. Eingeführte betroffene Waren, die von anderen, nicht mit Name und Anschrift in Artikel 1 Absatz 2 genannten Unternehmen (einschließlich der mit den ausdrücklich genannten Unternehmen verbundenen Unternehmen) gefertigt werden, unterliegen nicht diesen unternehmensspezifischen Zöllen, sondern dem für „alle übrigen Unternehmen“ geltenden Zoll.
(115)
Anträge auf Anwendung dieser unternehmensspezifischen Antidumpingzölle (z. B. infolge einer Umfirmierung oder der Errichtung neuer Produktions- oder Verkaufsstätten) sind unverzüglich bei der Kommission einzureichen (12), und zwar zusammen mit allen sachdienlichen Informationen, insbesondere über eine mit der Umfirmierung oder den neuen Produktions- oder Verkaufsstätten in Verbindung stehende Änderung der Tätigkeit des Unternehmens im Bereich der Produktion und der Inlands- und Ausfuhrverkäufe. Sofern erforderlich wird die Verordnung dann entsprechend geändert und die Liste der Unternehmen, für die unternehmensspezifische Zölle gelten, aktualisiert -
HAT FOLGENDE VERORDNUNG ERLASSEN:
Artikel 1
(1) Es wird ein endgültiger Antidumpingzoll auf die Einfuhren von Polyethylenterephthalat mit einer Viskositätszahl von 78 ml/g oder mehr gemäß ISO-Norm 1628-5 mit Ursprung in der Volksrepublik China eingeführt, das derzeit unter dem KN-Code 39076020 eingereiht wird.
(2) Für die in Absatz 1 beschriebenen und von den nachstehend aufgeführten Unternehmen hergestellten Waren gelten folgende Antidumpingzölle auf den Nettopreis frei Grenze der Union, unverzollt:
Land
Unternehmen
Antidumpingzoll
(EUR/t)
TARIC-Zusatzcode
Volksrepublik China
Sinopec Yizheng Chemical Fibre Company Ltd.
184
A505
Changzhou Worldbest Radici Co. Ltd.
0
A506
Jiangyin Xingye Plastic Co. Ltd.
157
A507
Far Eastern Industries Shanghai Ltd.
22
A508
Yuhua Polyester Co. Ltd. of Zhuhai
184
A509
Jiangyin Chengsheng New Packing Material Co. Ltd.
45
A510
Guangdong Kaiping Polyester Enterprises Group Co. and Guangdong Kaiping Chunhui Co. Ltd.
184
A511
Yibin Wuliangye Group Push Co. Ltd. (Sichuan) and Yibin Wuliangye Group Import & Export Co. Ltd. (Sichuan)
184
A512
Hubei Changfeng Chemical Fibres Industry Co. Ltd.
151
A513
Alle übrigen Unternehmen
184
A999
(3) Werden die Waren vor ihrer Überführung in den zollrechtlich freien Verkehr beschädigt, so dass der tatsächlich gezahlte oder zu zahlende Preis nach Artikel 145 der Verordnung (EWG) Nr. 2454/93 der Kommission vom 2. Juli 1993 mit Durchführungsvorschriften zu der Verordnung (EWG) Nr. 2913/92 des Rates zur Festlegung des Zollkodex der Gemeinschaften (13) bei der Ermittlung des Zollwertes verhältnismäßig aufgeteilt wird, so wird der anhand der vorgenannten Beträge berechnete Antidumpingzoll um einen Prozentsatz herabgesetzt, der der verhältnismäßigen Aufteilung des tatsächlich gezahlten oder zu zahlenden Preises entspricht.
(4) Sofern nichts anderes bestimmt ist, finden die geltenden Zollvorschriften Anwendung.
Artikel 2
Diese Verordnung tritt am Tag nach ihrer Veröffentlichung im Amtsblatt der Europäischen Union in Kraft.
Diese Verordnung ist in allen ihren Teilen verbindlich und gilt unmittelbar in jedem Mitgliedstaat.
Geschehen zu Brüssel am 17. November 2010.
REGULAMENTUL DE PUNERE ÎN APLICARE (UE) NR. 1030/2010 AL CONSILIULUI
din 17 noiembrie 2010
de instituire a unei taxe antidumping definitive la importurile de anumite tipuri de polietilen tereftalat originare din Republica Populară Chineză, în urma unei reexaminări efectuate în perspectiva expirării măsurilor în conformitate cu articolul 11 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1225/2009
CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1225/2009 al Consiliului din 30 noiembrie 2009 privind protecția împotriva importurilor care fac obiectul unui dumping din partea țărilor care nu sunt membre ale Comunității Europene (1) (denumit în continuare „regulamentul de bază”), în special articolul 9 și articolul 11 alineatul (2),
având în vedere propunerea prezentată de Comisia Europeană (denumită în continuare „Comisia”) după consultarea Comitetului consultativ,
întrucât:
A. PROCEDURA
1. Măsurile în vigoare
(1)
În urma unei anchete antidumping (denumită în continuare „ancheta inițială”), Consiliul a instituit, prin Regulamentul (CE) nr. 1467/2004 (2), o taxă antidumping definitivă asupra importurilor de anumite tipuri de polietilen tereftalat (PET) originare, printre altele, din Republica Populară Chineză (în continuare „măsurile antidumping definitive”). Nivelurile taxei instituite se ridicau până la 22,9 %, echivalentul a 184 EUR/t pentru importurile originare din Republica Populară Chineză (denumită în continuare „țara în cauză” sau „RPC”).
(2)
În urma reexaminării în ceea ce privește un „nou exportator” în temeiul articolului 11 alineatul (4) din regulamentul de bază, Regulamentul (CE) nr. 1467/2004 a fost modificat de Consiliu prin Regulamentul (CE) nr. 2167/2005 (3).
2. Cererea de reexaminare
(3)
În urma publicării unui aviz de expirare iminentă (4) a măsurilor antidumping definitive în vigoare, Comisia a primit, la 13 mai 2009, o cerere de deschidere a reexaminării în perspectiva expirării măsurilor respective în conformitate cu articolul 11 alineatul (2) din regulamentul de bază. Cererea a fost înaintată de către Comitetul pentru polietilen tereftalat din cadrul Plastics Europe (denumit în continuare „solicitantul”) în numele producătorilor reprezentând o proporție majoră, în acest caz peste 50 %, din producția totală de PET a Uniunii.
(4)
Cererea de reexaminare în perspectiva expirării măsurilor s-a bazat pe motivul că este probabil ca expirarea măsurilor să determine continuarea sau reapariția dumpingului și a prejudiciului pentru industria din Uniune.
(5)
După consultarea Comitetului consultativ, Comisia a ajuns la concluzia că existau elemente de probă suficiente pentru deschiderea unei reexaminări în perspectiva expirării măsurilor. În mod corespunzător, Comisia a anunțat la 18 august 2009, printr-un aviz de deschidere (5) (denumit în continuare „avizul de deschidere”), deschiderea unei reexaminări în perspectiva expirării măsurilor în temeiul articolului 11 alineatul (2) din regulamentul de bază.
3. Proceduri desfășurate în paralel
(6)
Se precizează că, la 3 septembrie 2009, Comisia a anunțat, de asemenea, deschiderea unei proceduri antidumping (6) în temeiul articolului 5 din regulamentul de bază, precum și a unei proceduri antisubvenții (7) în temeiul articolului 10 din Regulamentul (CE) nr. 597/2009 al Consiliului din 11 iunie 2009 privind protecția împotriva importurilor care fac obiectul unor subvenții din partea țărilor care nu sunt membre ale Comunității Europene (8) în ceea ce privește importurile de anumite tipuri de PET originare din Iran, din Pakistan și din Emiratele Arabe Unite.
(7)
Consiliul a instituit o taxă compensatorie definitivă asupra importurilor de anumite tipuri de polietilen tereftalat originar din Iran, din Pakistan și din Emiratele Arabe Unite, prin Regulamentul (UE) nr. 857/2010, publicat la 29 septembrie 2010 (9). În același timp, Comisia a încheiat procedura antidumping (10).
4. Ancheta
4.1. Perioada de anchetă
(8)
Ancheta privind probabilitatea continuării sau reapariției dumpingului a vizat perioada cuprinsă între 1 iulie 2008 și 30 iunie 2009 (denumită în continuare „perioada anchetei de reexaminare” sau „PAR”). Analiza tendințelor relevante pentru evaluarea probabilității unei continuări sau reapariții a prejudiciului a acoperit perioada cuprinsă între 1 ianuarie 2006 și sfârșitul PAR (denumită în continuare „perioada examinată”).
4.2. Părțile vizate de anchetă
(9)
Comisia a anunțat oficial producătorii reclamanți, alți producători cunoscuți din Uniune, importatorii/comercianții, utilizatorii cunoscuți ca fiind interesați și asociațiile lor, producătorii-exportatori și reprezentanții țării exportatoare în cauză cu privire la deschiderea reexaminării în perspectiva expirării măsurilor. Părțile interesate au avut posibilitatea de a-și prezenta în scris punctele de vedere și de a solicita o audiere în termenul stabilit în avizul de deschidere.
(10)
Au fost audiate toate părțile interesate care au solicitat acest lucru și care au demonstrat că există motive speciale pentru a fi audiate.
(11)
Având în vedere numărul aparent ridicat de producători, producători-exportatori și importatori din Uniune, s-a considerat adecvat, în conformitate cu articolul 17 din regulamentul de bază, să se analizeze dacă este necesar să se recurgă la eșantionare. Pentru a permite Comisiei să stabilească dacă eșantionarea este necesară și, în caz afirmativ, să selecteze un eșantion, s-a cerut părților menționate anterior să se facă cunoscute în termen de 15 zile de la deschiderea reexaminării și să furnizeze Comisiei informațiile solicitate în avizul de deschidere.
(12)
Paisprezece producători din Uniune au furnizat informațiile solicitate și au fost de acord să fie incluși în eșantion. Pe baza informațiilor primite de la producătorii cooperanți din Uniune, Comisia a selectat un eșantion de cinci producători din Uniune, reprezentând 65 % din vânzările realizate de toți producătorii cooperanți din Uniune către clienții neafiliați din UE.
(13)
Deoarece numai doi producători-exportatori chinezi au furnizat informațiile solicitate, nu a fost necesară selectarea unui eșantion.
(14)
Numai un agent de import a furnizat informațiile solicitate și a acceptat să fie inclus în eșantion. Prin urmare, eșantionarea nu a fost necesară în ceea ce privește importatorii neafiliați.
(15)
Comisia a trimis chestionare producătorilor din Uniune eșantionați, producătorilor-exportatori și tuturor utilizatorilor și furnizorilor cunoscuți ca fiind interesați, precum și părților care s-au prezentat în termenele stabilite în avizul de deschidere. De asemenea, au fost trimise chestionare producătorilor cunoscuți din SUA (țara analoagă preconizată).
(16)
S-au primit răspunsuri la chestionare de la cinci producători din Uniune eșantionați, șapte utilizatori din Uniune, trei furnizori de materii prime și doi producători din SUA. În plus, șapte producători cooperanți din Uniune au furnizat datele de ordin general solicitate pentru analiza prejudiciului. Nu s-au primit însă răspunsuri la chestionare din partea producătorilor-exportatori chinezi.
(17)
În cursul anchetei, unul dintre cei cinci producători din Uniune eșantionați nu a reușit să furnizeze toate datele solicitate și, prin urmare, eșantionul a trebuit să fie redus la patru producători, reprezentând 47 % din vânzările tuturor producătorilor cooperanți.
(18)
Comisia a căutat și a verificat toate informațiile pe care le-a considerat necesare pentru a determina probabilitatea continuării sau reapariției dumpingului și a prejudiciului care rezultă din acesta, precum și interesul Uniunii. S-au efectuat vizite de verificare la sediile următoarelor societăți:
(a)
Producători din Uniune
-
Novapet SA, Spania:
-
Equipolymers srl, Italia;
-
UAB Orion Global PET (Indorama), Lituania;
-
UAB Neo Group, Lituania.
(b)
Utilizatori din Uniune
-
Puccetti, Italia.
(c)
Producători din SUA
-
M&G Polymers USA, LLC, SUA;
-
StarPet Inc., SUA.
B. PRODUSUL ÎN CAUZĂ ȘI PRODUSUL SIMILAR
(19)
Produsul în cauză este același ca în ancheta inițială, și anume polietilen tereftalat cu un indice de viscozitate de minimum 78 ml/g, în conformitate cu standardul ISO 1628-5, încadrat în prezent la codul NC 39076020 și originar din RPC.
(20)
Ancheta de reexaminare a confirmat constatarea anchetei inițiale, și anume că produsul în cauză și produsele fabricate și vândute de producătorii-exportatori pe piața lor internă și către țări terțe, precum și cele fabricate și vândute de către industria din Uniune au aceleași caracteristici fizice și chimice de bază și aceleași utilizări. În consecință, aceste produse sunt considerate produse similare, în sensul articolului 1 alineatul (4) din regulamentul de bază.
C. PROBABILITATEA CONTINUĂRII SAU REAPARIȚIEI DUMPINGULUI
1. Remarci preliminare
(21)
Astfel cum se explică mai sus, eșantionarea nu a fost necesară pentru producătorii-exportatori din RPC.
(22)
În conformitate cu articolul 11 alineatul (2) din regulamentul de bază, s-a examinat dacă este probabil ca expirarea măsurilor existente să determine continuarea sau reapariția dumpingului.
2. Importurile care fac obiectul unui dumping în cursul PAR
(23)
Dată fiind absența unor cantități semnificative de importuri din RPC în Uniune, acestea nu au permis formularea unei constatări privind dumpingul. Prin urmare, nu s-a efectuat niciun calcul privind dumpingul pe baza prețurilor de export din RPC, iar ancheta s-a concentrat asupra probabilității reapariției dumpingului.
3. Evoluția importurilor în cazul abrogării măsurilor
(24)
Dat fiind faptul că niciun producător-exportator din RPC nu a cooperat la anchetă, concluziile de mai jos se bazează pe datele disponibile, în conformitate cu articolul 18 din regulamentul de bază, și anume datele Eurostat și cererea de reexaminare.
3.1. Relația dintre valoarea normală și prețurile de export către țările terțe
(25)
Deoarece niciun producător-exportator din RPC nu a cooperat, prețurile vânzărilor interne dintr-o țară terță cu economie de piață au fost comparate cu prețurile de export din RPC către țări terțe, în conformitate cu articolul 2 alineatul (7) din regulamentul de bază.
(26)
Întrucât RPC este o economie în tranziție și în conformitate cu dispozițiile articolului 2 alineatul (7) litera (a) din regulamentul de bază, valoarea normală a trebuit să fie stabilită pe baza prețului sau a valorii normale construite obținute într-o țară terță cu economie de piață adecvată (denumită în continuare „țara analoagă”) sau pe baza prețului practicat la exportul din țara analoagă către alte țări, inclusiv către Uniune sau, în cazul în care acest lucru nu este posibil, în orice alt mod rezonabil, inclusiv pe baza prețului plătit efectiv sau care urmează să fie plătit în Uniune pentru produsul similar, ajustat în mod corespunzător, dacă este necesar, pentru ca acesta să includă o marjă de profit rezonabilă.
(27)
În avizul de deschidere, Comisia și-a exprimat intenția de a utiliza SUA ca țară analoagă corespunzătoare pentru a stabili valoarea normală pentru RPC, iar părțile interesate au fost invitate să își prezinte observațiile privind oportunitatea acestei alegeri. Niciuna dintre părți nu a formulat observații sau obiecții în această privință. SUA a fost utilizată ca țară analoagă în ancheta inițială. Prin urmare, s-a considerat că SUA constituie o țară analoagă adecvată.
(28)
În temeiul articolului 2 alineatul (7) din regulamentul de bază, valoarea normală s-a stabilit pe baza informațiilor verificate furnizate de producătorii din țara analoagă, și anume pe baza prețurilor plătite sau care urmează să fie plătite pe piața internă a SUA pentru tipurile de produse despre care s-a constatat că sunt vândute în cadrul operațiunilor comerciale normale.
(29)
Prin urmare, valoarea normală a fost stabilită ca fiind prețul de vânzare mediu ponderat practicat pe piața internă de producătorii cooperanți din SUA față de clienții neafiliați.
(30)
S-a verificat mai întâi, pentru fiecare dintre cei doi producători-exportatori cooperanți din SUA, dacă vânzările interne totale ale produsului similar către clienți neafiliați erau reprezentative în sensul articolului 2 alineatul (2) din regulamentul de bază, și anume dacă vânzările respective reprezentau cel puțin 5 % din volumul total al vânzărilor produsului în cauză exportat în Uniune. Vânzările interne ale ambilor producători-exportatori din SUA au fost considerate suficient de reprezentative în cursul perioadei de anchetă.
(31)
Ulterior, Comisia a analizat dacă vânzările interne ale produsului similar puteau fi considerate efectuate în cursul normal al unor operațiuni comerciale, conform articolului 2 alineatul (4) din regulamentul de bază. Aceasta s-a efectuat prin stabilirea pentru produsul similar vândut pe piața din SUA a proporției de vânzări interne profitabile către clienți neafiliați în cursul PAR.
(32)
Deoarece volumul vânzărilor profitabile pentru produsul similar a reprezentat mai puțin de 80 % din volumul total de vânzări ale produsului similar, valoarea normală s-a bazat pe prețul intern efectiv, calculat ca medie ponderată a vânzărilor profitabile.
(33)
Astfel cum se explică mai sus, în absența unor cantități semnificative de importuri și ținând cont de absența oricărei cooperări din partea producătorilor-exportatori din RPC, prețul de export a fost analizat pe baza datelor disponibile din statisticile exporturilor din RPC privind cantitatea și valoarea exporturilor din RPC către cele mai importante trei piețe de export (Japonia, Ucraina, Statele Unite), acestea fiind cele mai bune informații disponibile în conformitate cu articolul 18 din regulamentul de bază. Exporturile către aceste piețe reprezentau aproximativ 50 % din exporturile din RPC ale produsului care face obiectul anchetei.
(34)
Date din statisticile exporturilor din RPC au arătat că prețurile de export ale țărilor terțe menționate anterior erau mai scăzute decât valoarea normală stabilită pentru RPC. Astfel, ancheta a stabilit că, global, diferența de preț a fost cuprinsă, pe durata PAR, între 14 % și 38 %. Aceasta indică probabilitatea reapariției dumpingului la exporturile către Uniune în cazul abrogării măsurilor.
3.2. Capacități neutilizate
(35)
În absența altor informații privind producția și capacitățile, analiza s-a efectuat, în conformitate cu articolul 18 din regulamentul de bază, pe baza informațiilor din cererea de reexaminare.
(36)
Pe baza informațiilor disponibile și în absența oricăror informații contrare, capacitatea de producție din RPC a crescut cu 16 % în perioada examinată. În cursul PAR, utilizarea capacităților s-a situat la un nivel de aproximativ 72 %. Prin urmare, capacitățile neutilizate au fost importante, înregistrându-se un surplus de 700 000 de tone. Dacă ar utiliza aceste capacități, producția chineză ar putea satisface până la 23 % din consumul Uniunii.
(37)
În plus, dat fiind că se preconizează o creștere a capacităților de producție din RPC la un nivel mult mai ridicat decât cererea internă, se anticipează că o mare parte a creșterii producției va fi orientată către export.
4. Concluzie privind probabilitatea reapariției dumpingului
(38)
Dat fiind că prețurile produsului care face obiectul anchetei exportat către principalele piețe de export ale RPC se situează sub valoarea normală stabilită în cursul PAR și ținând cont de capacitățile neutilizate în creștere, este probabil ca, în cazul expirării măsurilor, volumul exporturilor chineze în UE la prețuri de dumping să crească.
(39)
Ținând cont de cele de mai sus, există probabilitatea reapariției dumpingului în cazul în care măsurile ar fi abrogate.
D. DEFINIȚIA INDUSTRIEI DIN UNIUNE
(40)
În cursul PAR, produsul similar a fost fabricat de către 17 producători din Uniune. În consecință, producția acestor producători (stabilită pe baza informațiilor colectate de la producătorii cooperanți și, pentru ceilalți producători din Uniune, pe baza datelor din cererea de reexaminare) este considerată producția Uniunii în sensul articolului 4 alineatul (1) din regulamentul de bază.
(41)
Din acești 17 producători, 12 au cooperat pe deplin la anchetă. S-a constatat că acești 12 producători reprezintă o proporție majoră, în acest caz peste 80 %, din producția totală a Uniunii pentru produsul similar. Prin urmare, se consideră că acești 12 producători cooperanți constituie industria din Uniune, în sensul articolului 4 alineatul (1) și al articolului 5 alineatul (4) din regulamentul de bază, și sunt denumiți în continuare „industria din Uniune”. Ceilalți producători din Uniune sunt denumiți în continuare „ceilalți producători din Uniune”. Aceștia din urmă nu au susținut în mod activ plângerea, dar nici nu s-au opus acesteia.
(42)
În scopul analizei prejudiciului, indicatorii de prejudiciu au fost stabiliți la următoarele două niveluri:
-
Elementele macroeconomice (producție, capacitate, volum de vânzări, cotă de piață, creștere, număr de angajați, productivitate, prețuri unitare medii și amploarea marjelor de dumping și redresarea în urma efectelor dumpingului anterior) au fost analizate la nivelul întregii producții din Uniune, pe baza informațiilor colectate de la producătorii care s-au făcut cunoscuți în contextul exercițiului de eșantionare și pe baza unei estimări care utiliza datele din cererea de reexaminare pentru ceilalți producători din Uniune.
-
Analiza elementelor microeconomice (stocuri, salarii, rentabilitate, randamentul investițiilor, fluxul de numerar, capacitatea de a mobiliza capitaluri și investiții) a fost efectuată pentru producătorii eșantionați din Uniune pe baza informațiilor comunicate de aceștia.
(43)
Se constată că piața de PET din UE este caracterizată de un număr relativ ridicat de producători, care aparțin, în general, unor grupuri mai mari al căror sediu se situează în afara UE. Piața este angajată într-un proces de consolidare și a cunoscut recent o serie de preluări și de închideri. De exemplu, începând din 2009, uzinele de producție de PET Tergal Fibers (Franța), Invista (Germania) și Artenius (Regatul Unit) s-au închis, în timp ce Indorama a preluat fostele uzine Eastman din Regatul Unit și din Țările de Jos.
E. SITUAȚIA PE PIAȚA UNIUNII
1. Consumul din Uniune
(44)
Consumul la nivelul Uniunii a fost stabilit utilizând volumul vânzărilor industriei din Uniune pe piața Uniunii, datele privind volumul importurilor destinate pieței Uniunii furnizate de Eurostat și, în cazul celorlalți producători din Uniune, estimări bazate pe cererea de reexaminare.
(45)
Consumul produsului care face obiectul anchetei la nivelul Uniunii a crescut, între 2006 și PAR, cu 11 %. Mai exact, cererea aparentă a crescut în 2007 cu 8 %, a scăzut ușor între 2007 și 2008 (cu 2 puncte procentuale) și a crescut cu încă 5 puncte procentuale între 2008 și PAR.
Tabelul 1
2006
2007
2008
PAR
Totalul consumului la nivelul UE (tone)
2 709 400
2 936 279
2 868 775
2 996 698
Indice (2006 = 100)
100
108
106
111
Sursa: Răspunsurile la chestionare, datele Eurostat și cererea de reexaminare.
2. Volumul, cota de piață și prețul importurilor originare din Republica Populară Chineză
(46)
Volumul importurilor în UE care fac obiectul dumpingului pentru produsul în cauză a rămas relativ mic și chiar a scăzut în perioada examinată. El a ajuns la 13 483 de tone în PAR, corespunzând unei cote de piață de 0,4 %. Prețurile importurilor chineze au rămas stabile între 2006 și 2008 și, apoi, au scăzut brusc la 897 EUR/tonă la nivel CIF în cursul PAR, și anume cu 12 puncte procentuale față de prețurile din 2008.
Tabelul 2
2006
2007
2008
PAR
Volumul importurilor din RPC (tone)
16 425
20 159
18 001
13 483
Indice (2006 = 100)
100
123
110
82
Cota de piață a importurilor din RPC
0,6 %
0,7 %
0,6 %
0,4 %
Prețul importurilor (EUR/tonă)
1 011
1 008
1 020
897
Indice (2006 = 100)
100
100
101
89
Sursa: Eurostat.
3. Importurile din alte țări terțe
(a) Importuri din Iran, Pakistan și Emiratele Arabe Unite
(47)
Astfel cum se menționează mai sus, la considerentele 6 și următoarele, în paralel cu prezenta reexaminare s-au efectuat o procedură antidumping și o procedură antisubvenții în ceea ce privește importurile de PET din Iran, din Pakistan și din Emiratele Arabe Unite.
(48)
Volumul importurilor din Iran, din Pakistan și din Emiratele Arabe Unite în UE a crescut semnificativ în perioada examinată și a ajuns la 304 202 tone în PAR, corespunzând unei cote de piață de 10,2 %. Prețurile acestor importuri au fost chiar mai mici decât prețurile importurilor din RPC.
Tabelul 3
2006
2007
2008
PAR
Volumul importurilor din Iran, Pakistan și Emiratele Arabe Unite (tone)
55 939
67 067
218 248
304 202
Indice (2006 = 100)
100
120
390
544
Cota de piață a importurilor din Iran, Pakistan și Emiratele Arabe Unite
2,1 %
2,3 %
7,6 %
10,2 %
Prețul importurilor (EUR/tonă)
1 030
1 023
1 015
882
Sursa: Eurostat.
(b) Importurile din Republica Coreea
(49)
Republica Coreea face obiectul unor taxe antidumping din 2000. Cu toate acestea, două societăți coreene beneficiază de o taxă antidumping egală cu zero, iar ancheta a stabilit că importurile din Republica Coreea rămân la un nivel ridicat și au crescut semnificativ în cursul perioadei examinate. Între 2006 și PAR, importurile coreene au crescut cu aproape 150 %, iar cota de piață corespunzătoare a acestora a crescut de la 3,5 % în 2006 la 7,7 % în PAR.
Tabelul 4
2006
2007
2008
PAR
Volumul importurilor din Coreea de Sud (tone)
94 023
130 994
177 341
231 107
Indice (2006 = 100)
100
139
189
246
Cota de piață a importurilor din Coreea de Sud
3,5 %
4,5 %
6,2 %
7,7 %
Prețul importurilor (EUR/tonă)
1 084
1 071
1 063
914
Sursa: Eurostat.
(50)
Prețul mediu al importurilor coreene rămâne, în general, ușor inferior prețurilor medii ale producătorilor din Uniune. Totuși, prețurile coreene au fost mai ridicate decât prețurile medii din RPC.
(c) Importuri din țări terțe nemenționate anterior
(51)
Volumul importurilor din alte țări terțe în UE pentru produsul în cauză a înregistrat o ușoară creștere în perioada examinată și a ajuns la 428 396 de tone în PAR, corespunzând unei cote de piață de 14,3 %. Prețurile acestor importuri sunt relativ ridicate și superioare prețurilor respective din RPC și din țările care fac obiectul anchetelor desfășurate în paralel; de asemenea, ele sunt mai mari decât nivelul mediu al prețurilor industriei din Uniune.
Tabelul 5
2006
2007
2008
PAR
Volumul importurilor din alte țări terțe (tone)
337 036
407 253
344 626
428 396
Indice (2006 = 100)
100
121
102
127
Cota de piață a importurilor din alte țări terțe
12,4 %
13,9 %
12,0 %
14,3 %
Prețul importurilor (EUR/tonă)
1 159
1 127
1 135
978
Sursa: Eurostat.
(52)
Din cele de mai sus se poate concluziona că importurile din alte țări terțe nu au avut niciun impact negativ asupra situației industriei din Uniune.
4. Situația economică a industriei din Uniune
(53)
În conformitate cu articolul 3 alineatul (5) din regulamentul de bază, Comisia a analizat toți factorii și indicatorii economici care au influențat situația industriei din Uniune în perioada examinată.
4.1. Elemente macroeconomice
(a) Producția
(54)
Producția Uniunii a scăzut cu 4 % între 2006 și PAR. Mai exact, aceasta a crescut cu 5 %, în 2007, la aproximativ 2 570 000 de tone, dar a scăzut brusc cu 10 puncte procentuale în 2008 față de 2007 și a crescut ușor cu 1 punct procentual între 2008 și PAR, când a ajuns la aproximativ 2 300 000 de tone.
Tabelul 6
2006
2007
2008
PAR
Producție (tone)
2 439 838
2 570 198
2 327 169
2 338 577
Indice (2006 = 100)
100
105
95
96
Sursa: Răspunsurile la chestionare și cererea de reexaminare.
(b) Capacitatea de producție și utilizarea capacității
(55)
Capacitatea de producție a producătorilor din Uniune a crescut cu 15 % în perioada examinată. Mai precis, creșterea a fost de 1 % în 2007, apoi de alte 5 puncte procentuale în 2008 și de încă 9 puncte procentuale în PAR.
Tabelul 7
2006
2007
2008
PAR
Capacitatea de producție (în tone)
2 954 089
2 971 034
3 118 060
3 385 738
Indice (2006 = 100)
100
101
106
115
Utilizarea capacității
83 %
87 %
75 %
69 %
Indice (2006 = 100)
100
105
90
84
Sursa: Răspunsurile la chestionare și cererea de reexaminare.
(56)
Rata de utilizare a capacității a fost de 83 % în 2006, a crescut la 87 % în 2007, dar a scăzut ulterior la 75 % în 2008 și la numai 69 % în PAR. Rata utilizării în scădere în 2008 și în PAR reflectă o scădere a producției și o mărire a capacității de producție în această perioadă.
(c) Volumul vânzărilor
(57)
Volumul vânzărilor producătorilor din Uniune către clienți neafiliați de pe piața Uniunii a scăzut ușor în perioada examinată. Vânzările au crescut cu 5 % în 2007 dar, în anul următor, au scăzut ușor sub nivelul din 2006, iar în PAR erau cu 3 % mai mici decât în 2006, ridicându-se la aproximativ 2 100 000 de tone. Ținând seama de volumul limitat al stocurilor, evoluția vânzărilor reflectă îndeaproape evoluția producției.
Tabelul 8
2006
2007
2008
PAR
Vânzările la nivelul UE (tone)
2 202 265
2 318 567
2 171 203
2 133 787
Indice (2006 = 100)
100
105
99
97
Sursa: Răspunsurile la chestionare și cererea de reexaminare.
(d) Cota de piață
(58)
În cursul perioadei examinate, producătorii din Uniune au pierdut 10 puncte procentuale din cota lor de piață, care a trecut de la 85 % în 2006 la 75 % în cursul PAR. Această pierdere în ceea ce privește cota de piață reflectă faptul că, în pofida creșterii consumului, vânzările realizate de industria din Uniune au scăzut cu 3 % în perioada examinată. Se precizează că această tendință descrescătoare a fost constatată, de asemenea, pentru producătorii din Uniune eșantionați.
Tabelul 9
2006
2007
2008
PAR
Cota de piață a producătorilor din Uniune
84,9 %
83,2 %
79,8 %
75,1 %
Indice (2006 = 100)
100
98
94
88
Sursa: Răspunsurile la chestionare, cererea de reexaminare și datele Eurostat.
(e) Creșterea
(59)
Între 2006 și PAR, în timp ce consumul din Uniune a crescut cu 11 %, volumul vânzărilor efectuate de producătorii din Uniune pe piața Uniunii a scăzut cu 3 %, iar cota de piață a acestora a scăzut cu 10 puncte procentuale. Se concluzionează, așadar, că producătorii din Uniune nu au putut profita deloc de creșterea pieței.
(f) Ocuparea forței de muncă
(60)
Nivelul de ocupare a forței de muncă pentru producătorii din Uniune prezintă o scădere de 15 % între 2006 și PAR. Mai precis, numărul de persoane încadrate în muncă a scăzut, în mod semnificativ, de la 2 400 în 2006 la 2 100 în 2007 sau cu 13 %, și a rămas aproape de acest nivel în 2008 și în PAR. Scăderea din 2007 reflectă eforturile de restructurare depuse de o serie de producători din UE.
Tabelul 10
2006
2007
2008
PAR
Ocuparea forței de muncă (persoane)
2 410
2 100
2 060
2 057
Indice (2006 = 100)
100
87
85
85
Sursa: Răspunsurile la chestionare și cererea de reexaminare.
(g) Productivitatea
(61)
Productivitatea forței de muncă a producătorilor din Uniune, măsurată ca producție (tone) pe salariat pe an, a crescut cu 12 % în perioada examinată. Aceasta reflectă faptul că producția a diminuat mai lent decât nivelul ocupării forței de muncă, indicând astfel un spor de eficacitate al producătorilor din Uniune. Acest fapt este evident în special în 2007, când producția a crescut, în timp ce nivelul ocupării forței de muncă a scăzut, iar productivitatea a fost cu 21 % mai ridicată decât în 2006.
Tabelul 11
2006
2007
2008
PAR
Productivitatea (tone pe angajat)
1 013
1 224
1 130
1 137
Indice (2006 = 100)
100
121
112
112
Sursa: Răspunsurile la chestionare și cererea de reexaminare.
(h) Factorii care influențează prețurile de vânzare
(62)
Prețurile de vânzare medii anuale ale producătorilor din Uniune pe piața Uniunii către clienți neafiliați au rămas stabile între 2006 și 2008 la aproximativ 1 100 EUR/tonă. În PAR, prețul de vânzare anual mediu a scăzut cu 12 %, ajungând la 977 EUR/tonă. Prețul de vânzare anual mediu nu reflectă fluctuațiile lunare sau chiar zilnice ale prețului PET pe piața europeană (și mondială), dar este considerat ca fiind suficient pentru a indica tendința în cursul perioadei examinate. În mod normal, prețurile de vânzare ale PET urmează tendințele prețurilor principalelor sale materii prime (în special PTA - acid tereftalic purificat și MEG - monoetilenglicol), deoarece acestea reprezintă până la 80 % din costul total al PET.
Tabelul 12
2006
2007
2008
PAR
Prețul unitar pe piața UE (EUR/tonă)
1 110
1 105
1 111
977
Indice (2006 = 100)
100
100
100
88
Sursa: Răspunsurile la chestionare și cererea de reexaminare.
(i) Importanța marjei de dumping și redresarea după practicile anterioare de dumping
(63)
Se amintește că, ținând cont de volumul în prezent foarte redus al importurilor de PET din RPC, nu s-a efectuat niciun calcul privind dumpingul. Cu toate acestea, astfel cum se menționează la considerentul 39, s-a stabilit probabilitatea reapariției dumpingului pe baza prețurilor din țările terțe și a capacității în exces. În privința redresării după practicile anterioare de dumping, este important să se reamintească faptul că, după instituirea măsurilor antidumping definitive asupra importurilor din RPC, industria din Uniune s-a confruntat cu importuri subvenționate din Iran, Pakistan și Emiratele Arabe Unite, care au determinat instituirea unor măsuri compensatorii provizorii în iunie 2010 (11). Prin urmare, nu s-a putut constata o redresare reală după practicile anterioare de dumping și se consideră că industria din Uniune rămâne vulnerabilă la efectul prejudiciabil al oricăror importuri la prețuri de dumping pe piața Uniunii.
4.2. Elemente microeconomice
(a) Stocuri
(64)
Între 2006 și PAR, nivelul stocurilor finale ale producătorilor eșantionați a scăzut cu 22 %. Se observă că stocurile reprezintă mai puțin de 5 % din producția anuală și, în consecință, relevanța acestui indicator în cadrul analizei prejudiciului este limitată.
Tabelul 13
Eșantion
2006
2007
2008
PAR
Stocuri finale (tone)
61 374
57 920
46 951
47 582
Indice (2006 = 100)
100
94
77
78
Sursa: Răspunsurile la chestionare.
(b) Salariile
(65)
Costul anual al forței de muncă a crescut cu 11 % între 2006 și 2007, înainte de a scădea cu 2 puncte procentuale în 2008 față de 2007 și cu încă 9 puncte procentuale în PAR față de 2008, atingând același nivel din 2006. În ansamblu, costurile forței de muncă au rămas, deci, stabile.
Tabelul 14
Eșantion
2006
2007
2008
PAR
Costul anual al forței de muncă (EUR)
27 671 771
30 818 299
30 077 380
27 723 396
Indice (2006 = 100)
100
111
109
100
Sursa: Răspunsurile la chestionare.
(c) Rentabilitatea și randamentul investițiilor
(66)
În perioada examinată, rentabilitatea vânzărilor produsului similar efectuate de producătorii eșantionați pe piața Uniunii către clienții neafiliați, exprimată ca procentaj din vânzările nete, a rămas negativă și chiar a scăzut de la - 6,9 % la - 7,5 %. Mai exact, situația în privința rentabilității producătorilor eșantionați s-a îmbunătățit în 2007, atunci când pierderile nete au reprezentat doar - 1,5 % din vânzările nete, însă pierderile au crescut rapid, în 2008, la - 9,3 %. Situația s-a îmbunătățit ușor în PAR.
Tabelul 15
Eșantion
2006
2007
2008
PAR
Rentabilitatea vânzărilor la nivelul UE (în % din vânzările nete)
-6,9 %
-1,5 %
-9,3 %
-7,5 %
Indice (2006 = - 100)
- 100
-22
- 134
- 108
RI (profit în % din valoarea contabilă netă a investițiilor)
-9,6 %
-3,1 %
-16,8 %
-12,3 %
Indice (2006 = - 100)
- 100
-32
- 175
- 127
Sursa: Răspunsurile la chestionare.
(67)
Randamentul investițiilor (denumit în continuare „RI”), exprimat ca profit în procente din valoarea contabilă netă a investițiilor, a urmat, în linii mari, evoluția rentabilității. Acesta a crescut de la un nivel de - 9,6 % în 2006 până la - 3,1 % în 2007. A scăzut la - 16,8 % în 2008 și a crescut din nou în PAR, la - 12,3 %. În ansamblu, randamentul investițiilor a rămas negativ și a scăzut cu 2,7 puncte procentuale în perioada examinată.
(d) Fluxul de numerar și capacitatea de a mobiliza capital
(68)
Fluxul de numerar net provenit din activitățile de exploatare a fost negativ în 2006, de - 18,5 milioane EUR. El s-a îmbunătățit în mod semnificativ în 2007, când a devenit pozitiv, atingând 19,5 milioane EUR, dar a scăzut mult în 2008 (- 42 milioane EUR) înainte de a atinge rezultatul negativ de - 11 milioane EUR în PAR. În ansamblu, fluxul de numerar s-a îmbunătățit în perioada examinată, chiar dacă a rămas negativ.
(69)
Nu există niciun indiciu că industria din Uniune ar fi întâmpinat dificultăți pentru mobilizarea de capital, în special pentru că un anumit număr de producători fac parte din grupuri mai mari.
Tabelul 16
Eșantion
2006
2007
2008
PAR
Flux de numerar (EUR)
-18 453 130
19 478 426
-42 321 103
-11 038 129
Indice (2006 = 100)
- 100
206
- 229
-60
Sursa: Răspunsurile la chestionare.
(e) Investițiile
(70)
Investițiile anuale ale întreprinderilor eșantionate în producția produsului similar au scăzut cu 34 % între 2006 și 2007, cu încă 59 de puncte procentuale între 2007 și 2008 și apoi au scăzut ușor în PAR față de 2008. În ansamblu, investițiile au scăzut cu 96 % în perioada examinată. Această scădere importantă a investițiilor se explică în parte prin faptul că în 2006 și în 2007 au fost achiziționate noi linii de producție cu scopul de a crește capacitatea.
Tabelul 17
Eșantion
2006
2007
2008
PAR
Investiții nete (EUR)
98 398 284
64 607 801
6 537 577
4 298 208
Indice (2006 = 100)
100
66
7
4
Sursa: Răspunsurile la chestionare.
(71)
Se consideră că nivelul scăzut al investițiilor în 2008 și în PAR este rezultatul actualei situații financiare vulnerabile a industriei din Uniune.
5. Concluzie privind situația industriei din Uniune
(72)
Analiza datelor macroeconomice indică faptul că producătorii din Uniune și-au diminuat producția și vânzările în perioada examinată. Chiar dacă reducerea constatată nu a fost dramatică în sine, aceasta trebuie analizată în contextul cererii crescute din perioada cuprinsă între 2006 și PAR, care a determinat scăderea cotei de piață a producătorilor din Uniune cu 10 puncte procentuale, la 75 %.
(73)
În același timp, indicatorii microeconomici relevanți arată o deteriorare clară a situației economice a producătorilor eșantionați din Uniune. Rentabilitatea și randamentul investițiilor au rămas la valori negative și, în ansamblu, au continuat să scadă între 2006 și PAR. Fluxul de numerar, în pofida unei evoluții generale pozitive, a rămas, de asemenea, negativ în PAR.
(74)
Ținând cont de cele de mai sus, se concluzionează că industria din Uniune a continuat să sufere prejudicii materiale în sensul articolului 3 alineatul (5) din regulamentul de bază și că situația sa este foarte fragilă și vulnerabilă, fiind departe de nivelurile care s-ar putea preconiza în cazul unei redresări după prejudiciul constatat în ancheta inițială.
F. PROBABILITATEA CONTINUĂRII PREJUDICIULUI
1. Impactul volumului de importuri estimat și efectele privind prețurile în cazul abrogării măsurilor
(75)
Astfel cum se concluzionează la considerentul 38 de mai sus, producătorii-exportatori din RPC dețin capacități neutilizate semnificative și un potențial clar de creștere a volumului exporturilor către piața Uniunii.
(76)
Prețurile de export CIF către țările terțe pentru PET originar din RPC au fost mai scăzute decât prețurile medii ale industriei din Uniune în PAR. Se precizează că diferența nu era semnificativă și că, dat fiind că acestor importuri li se aplică o taxă vamală convențională și anumite costuri postimport, ele nu ar fi subcotat prețurile industriei din Uniune preponderente în PAR. Trebuie însă precizat că informațiile din procedurile antisubvenții desfășurate în paralel menționate la considerentul 6 arată că prețurile practicate de industria din Uniune în PAR au scăzut în mod semnificativ ca urmare a importurilor subvenționate din Iran, din Pakistan și din EAU. Astfel, faptul că nu a existat o subcotare efectivă în PAR nu înseamnă că, în cazul în care importurile din RPC ar reapărea, nivelurile prețurilor lor nu ar fi prejudiciabile.
(77)
Într-adevăr, o comparație între prețurile efective de import din RPC și nivelul de preț neprejudiciabil a arătat că importurile din RPC ar subcota prețurile de referință (neprejudiciabile) ale industriei din Uniune. Prin urmare, în absența oricăror taxe antidumping asupra importurilor originare din RPC, orice creștere a volumului importurilor din RPC care fac probabil obiectul unui dumping ar exercita o presiune și mai puternică asupra prețurilor industriei din Uniune și ar cauza prejudicii.
(78)
În plus, ținând cont de capacitățile neutilizate existente în RPC în ceea ce privește PET, precum și de probabilitatea ridicată ca exportatorii din RPC să încerce să își recâștige cotele de piață pierdute, este foarte probabil ca abrogarea măsurilor să determine scăderea prețurilor de export. Aceasta ar cauza creșterea presiunii asupra prețurilor, determinând alte efecte negative asupra industriei din Uniune, aflată într-o situație de vulnerabilitate și de prejudicii materiale.
(79)
Deși efectul importurilor din RPC asupra stării precare actuale a industriei din Uniune a fost limitat datorită nivelurilor scăzute de importuri în perioada examinată, este foarte probabil că abrogarea măsurilor ar modifica această situație. Într-adevăr, dacă măsurile ar fi abrogate și industria din Uniune ar fi expusă unui volum crescut de importuri la prețuri de dumping din RPC, aceasta ar determina o agravare a situației sale financiare deja precare și pierderi și mai mari.
2. Concluzia cu privire la continuarea sau reapariția prejudiciului
(80)
Pe această bază, se concluzionează că abrogarea măsurilor împotriva RPC ar conduce, cel mai probabil, la continuarea prejudiciului pentru industria din Uniune.
G. INTERESUL UNIUNII
(81)
În conformitate cu articolul 21 din regulamentul de bază, s-a analizat dacă menținerea măsurilor antidumping existente ar fi împotriva interesului Uniunii în ansamblu. Determinarea interesului Uniunii s-a bazat pe o apreciere a tuturor intereselor implicate. Toate părțile interesate au avut posibilitatea de a-și exprima punctul de vedere în temeiul articolului 21 alineatul (2) din regulamentul de bază.
(82)
Trebuie reamintit că în ancheta inițială s-a considerat că adoptarea măsurilor nu era contrară interesului Uniunii. În plus, faptul că prezenta anchetă este o reexaminare, prin care se analizează o situație în care măsuri antidumping sunt deja în vigoare, permite evaluarea oricărui impact negativ necorespunzător asupra părților vizate de măsurile antidumping în vigoare.
(83)
Pe această bază, s-a examinat dacă, în ciuda concluziilor privind probabilitatea unei continuări sau reapariții a dumpingului prejudiciabil, au existat motive incontestabile care ar putea determina că în acest caz particular menținerea măsurilor nu este în interesul Uniunii.
1. Interesul industriei din Uniune și al altor producători din Uniune
(84)
Continuarea măsurilor antidumping pentru importurile din țara în cauză ar determina creșterea posibilității ca industria din Uniune să atingă un nivel rezonabil de rentabilitate, deoarece cu ajutorul lor s-ar evita ca industria din Uniune să fie eliminată de pe piață ca urmare a volumului important al importurilor care fac obiectul unui dumping din RPC. Există într-adevăr o probabilitate evidentă de dumping prejudiciabil în cantități substanțiale, la care industria din Uniune nu ar putea face față. Prin urmare, menținerea măsurilor antidumping actuale ar continua să fie avantajoasă pentru industria din Uniune.
(85)
În consecință, se concluzionează că menținerea măsurilor antidumping împotriva RPC ar fi, în mod clar, în interesul industriei din Uniune și al altor producători din Uniune.
2. Interesul importatorilor neafiliați din Uniune
(86)
Astfel cum se indică mai sus, numai un agent de import a transmis unele informații în cadrul exercițiului de eșantionare. Acest agent s-a opus ferm oricărei continuări a măsurilor, deși nu a declarat importuri din RPC. Prin urmare, se concluzionează că menținerea măsurilor împotriva importurilor din RPC nu va avea niciun impact semnificativ asupra activității acestui agent.
(87)
Niciun alt importator nu a transmis informații relevante. Având în vedere că importurile originare din alte țări cu privire la care, la ora actuală, sunt în vigoare măsuri antidumping nu au fost întrerupte și că sunt disponibile importuri din țări în care nu există măsuri antidumping (de exemplu Oman, SUA, Brazilia), se consideră că importatorii pot continua să se aprovizioneze din surse alternative.
(88)
Având în vedere că nu există niciun element de probă care să sugereze că măsurile în vigoare au afectat în mod considerabil importatorii, se concluzionează că importatorii din Uniune nu vor fi afectați în mod semnificativ de continuarea măsurilor.
3. Interesul furnizorilor de materii prime din Uniune
(89)
Trei furnizori de materii prime (doi de PTA și unul de MEG) au cooperat la anchetă, răspunzând la chestionar în termenul stabilit. Numărul persoanelor angajate în unitățile de producție din Europa și implicate în producția de PTA/MEG era în jur de 700.
(90)
Producătorii de PTA cooperanți comercializează aproximativ 50 % din achizițiile de PTA ale producătorilor din Uniune eșantionați. Producătorii de PTA sunt deosebit de dependenți de situația producătorilor de PET, care sunt principalii lor clienți. Prețurile scăzute ale PET determină prețuri mai scăzute pentru PTA și marje mai mici pentru producătorii de PTA. În consecință, se consideră că instituirea de măsuri pentru importurile de PET care fac obiectul unui dumping ar fi benefică pentru producătorii de PTA.
(91)
Pentru furnizorul de MEG cooperant, MEG reprezintă mai puțin de 10 % din cifra sa totală de afaceri. Trebuie remarcat faptul că PET nu reprezintă singura utilizare posibilă și nici măcar utilizarea principală a MEG și că producătorii de MEG sunt mai puțin dependenți de situația industriei de PET. Cu toate acestea, dificultățile industriei de PET pot avea un impact limitat asupra furnizorilor de MEG, cel puțin pe termen scurt sau mediu.
(92)
Având în vedere cele de mai sus, se concluzionează că o continuare a măsurilor asupra importurilor din RPC ar fi în interesul furnizorilor de materie primă.
4. Interesul utilizatorilor
(93)
PET care face obiectul prezentei proceduri [și anume cu un indice de viscozitate de minimum 78 ml/g, denumit „bottle grade” (tip utilizat pentru fabricarea sticlelor)] este utilizat mai ales pentru fabricarea sticlelor pentru apă și alte băuturi. Utilizarea sa pentru a produce alte ambalaje (pentru produse alimentare solide sau detergenți) și pentru a produce folii se dezvoltă, dar rămâne relativ limitată. Sticlele din PET sunt produse în două etape: (i) întâi se realizează o preformă prin injectarea PET și (ii) ulterior preforma este încălzită și transformată în sticlă prin suflare. Fabricarea sticlelor poate fi un proces integrat (și anume aceeași societate cumpără PET, fabrică o preformă și o transformă în sticlă, prin suflare) sau limitat la cea de-a doua etapă (suflarea de la preformă la sticlă). Preformele sunt destul de ușor de transportat, deoarece sunt mici și dense, în timp ce sticlele goale sunt instabile și, din cauza dimensiunilor, transportarea lor este foarte costisitoare.
(94)
Sticlele din PET sunt umplute cu apă și/sau alte băuturi de către societățile de îmbuteliere („agenți de îmbuteliere”). Agenții de îmbuteliere sunt adesea implicați în sectorul PET, fie în cadrul unor contracte de furnizare pe bază de comandă („tolling agreements”) cu prelucrători subcontractați și/sau producători de sticle în numele cărora negociază prețurile pentru PET cu producătorul („soft tolling”) sau chiar cumpără PET pentru propriile lor sticle („hard tolling”).
(95)
În consecință, se pot distinge două categorii de utilizatori:
-
prelucrători și/sau producători de sticle - care cumpără PET direct de la producători, îl transformă în preforme (sau sticle) și îl vând mai departe pentru prelucrarea în aval (sau umplere); și
-
îmbuteliatori - care cumpără PET pentru producătorii și/sau prelucrătorii de sticle subcontractați („hard tolling”) sau negociază prețul la care prelucrătorul și/sau producătorul de sticle subcontractat va obține PET („soft tolling”).
(96)
Peste 70 de utilizatori au fost contactați în cadrul acestei anchete, dar numai șapte dintre aceștia (prelucrători și îmbuteliatori) au decis să coopereze completând un chestionar.
(97)
S-a stabilit că utilizatorii cooperanți au importat numai cantități neglijabile de PET din țara în cauză, aprovizionându-se în special de la producătorii din Uniune și/sau din alte țări.
(98)
Dat fiind că sursele alternative de aprovizionare continuă să existe și că în prezent utilizatorii importă din RPC numai cantități foarte limitate ale produsului în cauză, se concluzionează că o continuare a măsurilor împotriva importurilor din RPC nu va avea niciun efect negativ semnificativ asupra utilizatorilor din Uniune.
(99)
În urma comunicării faptelor și considerațiilor esențiale pe baza cărora s-a preconizat să se recomande menținerea măsurilor existente, unele părți interesate, în special utilizatori, și-au prezentat punctele de vedere.
(100)
Producătorii din Uniune care au solicitat reexaminarea au fost în general de acord cu constatările anchetei și în special cu concluziile privind interesul Uniunii.
(101)
Pe de altă parte, șapte utilizatori și o asociație de utilizatori s-au opus ferm reinstituirii măsurilor antidumping actuale, afirmând că există deficiențe și inexactități importante în constatările Comisiei privind interesul Uniunii; ei nu au prezentat însă elemente care să le susțină afirmațiile.
(102)
Dată fiind lipsa oricăror elemente care să susțină afirmațiile privind inexactitatea constatărilor Comisiei, aceste afirmații sunt respinse pe motiv că sunt neîntemeiate.
(103)
În urma comunicării constatărilor, și agentul de import cooperant s-a opus ferm reinstituirii măsurilor.
(104)
Această parte interesată a afirmat că nu a fost luat în considerare în mod corespunzător de către Comisie interesul sectorului utilizatorilor de PET, despre care se susține că ar suferi de pe urma oricărei creșteri de preț a PET, deoarece nu au posibilitatea de a repercuta nicio creștere a costurilor.
(105)
În acest context, trebuie precizat că partea interesată nu a reușit să demonstreze modul concret în care menținerea unor măsuri deja existente ar putea determina o creștere a prețului PET pe piața din Uniune și nivelul unei astfel de creșteri.
(106)
Se reamintește și că, ținând cont de cooperarea relativ redusă a utilizatorilor la această anchetă, dosarul nu conține informații care să demonstreze că o continuare a măsurilor ar avea efecte disproporționate asupra utilizatorilor.
(107)
Prin urmare, pe baza informațiilor disponibile, se consideră că menținerea măsurilor nu va avea niciun efect negativ disproporționat asupra nivelului prețurilor PET din UE și, prin urmare, afirmația agentului de import privind impactul negativ asupra utilizatorilor se respinge.
(108)
Conform aceleiași părți interesate, Comisia nu a examinat impactul menținerii măsurilor actuale asupra întreprinderilor de ambalaje din PET și că, prin urmare, analiza interesului Uniunii este incompletă și incorectă.
(109)
În acest context, se amintește că, în urma inițierii acestei reexaminări, numai șapte utilizatori s-au făcut cunoscuți, iar informațiile disponibile în cadrul acestei proceduri nu au permis analiza interesului acestui subgrup de utilizatori din Uniune.
(110)
Observațiile transmise după comunicarea constatărilor, inclusiv observațiile din partea întreprinderilor de ambalare, nu erau fundamentate (astfel cum se indică la considerentele 101 și 102 de mai sus) și nu au putut fi utilizate pentru o analiză mai aprofundată în legătură cu industria de ambalare.
5. Concluzie privind interesul Uniunii
(111)
Luând în considerare toți factorii de mai sus, se concluzionează că nu există motive convingătoare împotriva menținerii actualelor măsuri antidumping.
H. MĂSURILE ANTIDUMPING
(112)
Toate părțile au fost informate cu privire la faptele și considerațiile esențiale pe baza cărora s-a preconizat recomandarea menținerii măsurilor existente. Părților li s-a acordat, de asemenea, o perioadă în care să poată formula observații în urma acestei comunicări. Declarațiile și observațiile au fost luate în considerare în mod corespunzător atunci când erau întemeiate.
(113)
Din cele de mai sus rezultă că, astfel cum se prevede la articolul 11 alineatul (2) din regulamentul de bază, măsurile antidumping aplicabile importurilor de PET originar din RPC ar trebui menținute. Se reamintește că aceste măsuri constau în taxe specifice.
(114)
Nivelurile individuale ale taxelor antidumping pentru anumite societăți, specificate în prezentul regulament, sunt aplicabile numai importurilor produsului în cauză fabricat de societățile respective și, prin urmare, de entitățile juridice menționate. Importurile produsului în cauză fabricat de orice altă societate ale cărei denumire și adresă nu sunt menționate în mod specific la articolul 1 alineatul (2), inclusiv de către entitățile afiliate societăților specific menționate, nu pot beneficia de aceste niveluri și urmează să facă obiectul taxei aplicabile „tuturor celorlalte societăți”.
(115)
Orice cerere privind aplicarea acestor niveluri individuale ale taxei antidumping (de exemplu, ca urmare a unei schimbări a denumirii entității sau ca urmare a stabilirii unor noi entități de producție sau vânzări) trebuie să fie adresată imediat Comisiei (12), împreună cu toate informațiile aferente, în special orice modificări ale domeniului de activitate al societății legate de producție, vânzări interne și la export asociate cu, de exemplu, schimbarea denumirii sau modificarea entităților de vânzare și producție. După caz, regulamentul va fi modificat în consecință prin actualizarea listei societăților care beneficiază de niveluri individuale ale taxei,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
Articolul 1
(1) Se instituie o taxă antidumping definitivă la importurile de polietilen tereftalat cu un indice de viscozitate de minimum 78 ml/g, în conformitate cu standardul ISO 1628-5, încadrat în prezent la codul NC 39076020 și originar din Republica Populară Chineză.
(2) Nivelul taxei antidumping aplicabile prețului net franco la frontiera Uniunii, înainte de vămuire, pentru produsele descrise la alineatul (1) și fabricate de societățile enumerate mai jos se stabilește după cum urmează:
Țara
Societatea
Taxă antidumping
(EUR/tonă)
Codul adițional TARIC
RPC
Sinopec Yizheng Chemical Fibre Company Ltd
184
A505
Changzhou Worldbest Radici Co. Ltd
0
A506
Jiangyin Xingye Plastic Co. Ltd
157
A507
Far Eastern Industries Shanghai Ltd
22
A508
Yuhua Polyester Co. Ltd. of Zhuhai
184
A509
Jiangyin Chengsheng New Packing Material Co., Ltd
45
A510
Guangdong Kaiping Polyester Enterprises Group Co. și Guangdong Kaiping Chunhui Co. Ltd.
184
A511
Yibin Wuliangye Group Push Co., Ltd. (Sichuan) și Yibin Wuliangye Group Import & Export Co., Ltd. (Sichuan)
184
A512
Hubei Changfeng Chemical Fibres Industry Co. Ltd
151
A513
Toate celelalte societăți
184
A999
(3) În cazul în care mărfurile au suferit daune înainte de punerea lor în liberă circulație, caz în care prețul efectiv plătit sau de plătit este calculat proporțional în sensul determinării valorii în vamă, în conformitate cu articolul 145 din Regulamentul (CEE) nr. 2454/93 al Comisiei din 2 iulie 1993 de stabilire a unor dispoziții de aplicare a Regulamentului (CEE) nr. 2913/92 al Consiliului de instituire a Codului vamal comunitar (13), valoarea taxei antidumping, calculată pe baza alineatului (2) de mai sus, este redusă proporțional cu prețul efectiv plătit sau de plătit.
(4) În absența unor dispoziții diferite, se aplică dispozițiile în vigoare în materie de taxe vamale.
Articolul 2
Prezentul regulament intră în vigoare în ziua următoare datei publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Bruxelles, 17 noiembrie 2010.