VERORDNUNG (EU) Nr. 406/2010 DER KOMMISSION
vom 26. April 2010
zur Durchführung der Verordnung (EG) Nr. 79/2009 des Europäischen Parlaments und des Rates über die Typgenehmigung von wasserstoffbetriebenen Kraftfahrzeugen
(Text von Bedeutung für den EWR)
DIE EUROPÄISCHE KOMMISSION -
gestützt auf den Vertrag über die Arbeitsweise der Europäischen Union,
gestützt auf die Verordnung (EG) Nr. 79/2009 des Europäischen Parlaments und des Rates vom 14. Januar 2009 über die Typgenehmigung von wasserstoffbetriebenen Kraftfahrzeugen und zur Änderung der Richtlinie 2007/46/EG (1), insbesondere auf Artikel 12,
in Erwägung nachstehender Gründe:
(1)
Bei der Verordnung (EG) Nr. 79/2009 handelt es sich um eine Einzelverordnung für die Zwecke des gemeinschaftlichen Typgenehmigungsverfahrens gemäß der Richtlinie 2007/46/EG des Europäischen Parlaments und des Rates vom 5. September 2007 zur Schaffung eines Rahmens für die Genehmigung von Kraftfahrzeugen und Kraftfahrzeuganhängern sowie von Systemen, Bauteilen und selbstständigen technischen Einheiten für diese Fahrzeuge (Rahmenrichtlinie) (2).
(2)
Mit der Verordnung (EG) Nr. 79/2009 werden grundlegende Anforderungen an die Typgenehmigung von Fahrzeugen mit Wasserstoffantrieb, an die Typgenehmigung von Wasserstoff führenden Bauteilen und Wasserstoffsystemen sowie an den Einbau solcher Bauteile und Systeme festgelegt.
(3)
Ab Inkrafttreten dieser Verordnung sollte es für Hersteller möglich sein, für wasserstoffbetriebene Fahrzeuge auf freiwilliger Basis die EG-Typgenehmigung für vollständige Fahrzeuge zu beantragen. Allerdings sollten einige Einzelrichtlinien im Rahmen des durch die Richtlinie 2007/46/EG geschaffenen gemeinschaftlichen Typgenehmigungssystems oder einige ihrer Anforderungen nicht für wasserstoffbetriebene Fahrzeuge gelten, da die technischen Merkmale von wasserstoffbetriebenen Fahrzeugen erheblich von denen herkömmlicher Fahrzeuge abweichen, für die diese Typgenehmigungsrichtlinien im Wesentlichen entworfen wurden. Bis zur Änderung dieser Richtlinien durch Hereinnahme besonderer Vorschriften und Prüfverfahren für wasserstoffbetriebene Fahrzeuge müssen Übergangsbestimmungen festgelegt werden, um wasserstoffbetriebene Fahrzeuge von diesen Richtlinien oder einigen ihrer Anforderungen auszunehmen.
(4)
Es müssen harmonisierte Vorschriften für Einfülleinrichtungen, einschließlich der zur Verwendung mit flüssigem Wasserstoff bestimmten Einfülleinrichtungen, erlassen werden, um sicherzustellen, dass Wasserstofffahrzeuge in der gesamten Gemeinschaft sicher und zuverlässig betankt werden können.
(5)
Die in dieser Verordnung vorgesehenen Maßnahmen entsprechen der Stellungnahme des Technischen Ausschusses „Kraftfahrzeuge“ -
HAT FOLGENDE VERORDNUNG ERLASSEN:
Artikel 1
Begriffsbestimmungen
Für die Zwecke dieser Verordnung gelten folgende Begriffsbestimmungen:
1.
„Wasserstoffsensor“: Sensor zur Erkennung von Wasserstoff in der Luft;
2.
„Bauteile der Klasse 0“: Wasserstoff führende Hochdruckteile einschließlich Kraftstoffleitungen und Verbindungsteile, die Wasserstoff mit einem Nennbetriebsdruck von mehr als 3,0 MPa enthalten;
3.
„Bauteile der Klasse 1“: Wasserstoff führende Mitteldruckteile einschließlich Kraftstoffleitungen und Verbindungsteile, die Wasserstoff mit einem Nennbetriebsdruck von mehr als 0,45 MPa bis einschließlich 3,0 MPa enthalten;
4.
„Bauteile der Klasse 2“: Wasserstoff führende Niederdruckteile einschließlich Kraftstoffleitungen und Verbindungsteile, die Wasserstoff mit einem Nennbetriebsdruck bis einschließlich 0,45 MPa enthalten;
5.
„vollständige Umwicklung“: eine Umwicklung, bei der die Verstärkungsfasern sowohl in Richtung des Umfangs als auch in Längsrichtung um die Innenschicht gewickelt sind;
6.
„Umwicklung in Richtung des Umfangs“: eine Umwicklung, bei der die Verstärkungsfasern im Wesentlichen in Richtung des Umfangs um den zylindrischen Teil der Innenschicht gewickelt sind, sodass sie keine wesentliche Längskraft des Behälters aufnehmen;
7.
„Nm3“ bzw. „Ncm3“: Menge an Trockengas, die bei einer Temperatur von 273,15 K (bei 0 °C) und einem absoluten Druck von 101,325 kPa (1 atm) ein Volumen von 1 m3 bzw. 1 cm3 einnimmt;
8.
„Betriebsdauer“: die Zeit in Jahren, während der die Behälter unter normalen Betriebsbedingungen sicher verwendet werden können;
9.
„Typ des Wasserstoffsystems“: eine Gruppe von Wasserstoffsystemen, die sich hinsichtlich ihres Handelsnamens oder der Marke ihres Herstellers oder hinsichtlich der enthaltenen Wasserstoff führenden Bauteile nicht unterscheiden;
10.
„Fahrzeugtyp hinsichtlich des Wasserstoffantriebs“: eine Gruppe von Fahrzeugen, die sich hinsichtlich des Zustands des verwendeten Wasserstoff oder der Hauptmerkmale ihrer Wasserstoffsysteme nicht unterscheiden;
11.
„Typ des Wasserstoff führenden Bauteils“ Gruppe von Wasserstoff führenden Bauteilen, die sich in keinem der folgenden Merkmale unterscheiden:
a)
Handelsnamen oder Marke ihres Herstellers;
b)
Einteilung;
c)
Hauptfunktion;
12.
„elektronisches Steuersystem“: Kombination von Baueinheiten, die bei der genannten Fahrzeugsteuerfunktion mit Hilfe der elektronischen Datenverarbeitung zusammenwirken sollen;
13.
„komplexe elektronische Fahrzeugsteuersysteme“: elektronische Steuersysteme mit einer Steuerungshierarchie, bei der eine elektronisch gesteuerte Funktion durch ein übergeordnetes Steuersystem/eine übergeordnete Steuerfunktion übersteuert werden kann. Eine übersteuerte Funktion wird Teil des komplexen Systems;
14.
„Behälter“: jegliches System zum Speichern von kryogenem Wasserstoff oder komprimiertem gasförmigem Wasserstoff, ohne sonstige Wasserstoff führenden Bauteile, die am Behälter befestigt oder in diesen eingebaut sein können;
15.
„Behälterbaugruppe“: zwei oder mehr Behälter mit fest angebauten Verbindungsleitungen für Kraftstoff, die zum Schutz in einen Gehäusemantel oder eine Schutzeinfassung eingebaut sind;
16.
„Arbeitszyklus“: ein Zyklus vom Starten bis zum Abschalten der Wasserstoffumwandlungsanlage(n);
17.
„Füllzyklus“: Anstieg des Arbeitsdrucks im Behälter um mehr als 25 % aufgrund der Zufuhr aus einer äußeren Wasserstoffquelle;
18.
„Druckregler“: Einrichtung, die den Förderdruck des zur Wasserstoffumwandlungsanlage strömenden gasförmigen Kraftstoffs steuert;
19.
„Erster Druckregler“: Druckregler, dessen Eingangsdruck dem Behälterdruck entspricht;
20.
„Rückschlagventil“: automatisches Ventil, das den Wasserstoff nur in eine Richtung fließen lässt;
21.
„Druck“: der in MPa gemessene Manometerdruck im Verhältnis zum atmosphärischen Druck, sofern nichts anderes angegeben ist;
22.
„Verbindungsteil“: eine Verbindung in einem Rohr- oder Schlauchleitungsnetz;
23.
„Biegsame Kraftstoffleitungen“: biegsame Rohre oder Schläuche, durch die Wasserstoff fließt;
24.
„Wärmetauscher“: Vorrichtung zur Erwärmung des Wasserstoffs;
25.
„Wasserstofffilter“: Filter zur Trennung von Öl, Wasser und Schmutz vom Wasserstoff;
26.
„automatisches Ventil“: ein Ventil, das nicht manuell betätigt wird, sondern durch ein Stellglied, mit Ausnahme der Rückschlagventile gemäß Ziffer 20;
27.
„Druckentlastungsvorrichtung“: nicht wieder schließende Vorrichtung, die unter festgelegten Bedingungen betätigt wird und dazu dient, ein Fluid aus einer unter Druck stehenden Wasserstoffanlage entweichen zu lassen;
28.
„Überdruckventil“: durch Druck ausgelöste, wieder schließende Vorrichtung, die unter festgelegten Bedingungen betätigt wird und dazu dient, ein Fluid aus einer unter Druck stehenden Wasserstoffanlage entweichen zu lassen;
29.
„Einfülleinrichtung“: Vorrichtung, die dazu dient, den Behälter an der Tankstelle zu füllen;
30.
„abnehmbarer Wasserstoffspeicher“: abnehmbare Anlage im Fahrzeug, in der ein oder mehrere Behälter oder eine Behälterbaugruppe geschützt untergebracht ist (sind);
31.
„Verbindung zu einem abnehmbaren Wasserstoffspeicher“: Wasserstoff führende Verbindungsvorrichtung zwischen einem abnehmbaren Wasserstoffspeicher und dem fest installierten Teil des Wasserstoffsystems;
32.
„Autofrettage“: ein Verfahren unter Druckanwendung, das bei der Herstellung von Verbundbehältern mit metallener Innenschicht angewandt wird und bei dem der Innenbehälter über seine Elastizitätsgrenze hinaus einer Spannung ausgesetzt wird, die so groß ist, dass sie eine bleibende plastische Verformung bewirkt. Das führt dazu, dass der Innenbehälter bei einem Innendruck von Null auf Druck belastet wird und die Fasern der Außenhülle auf Zug belastet werden;
33.
„Innenschicht“: Teil eines Behälters, der als gasdichtes Innengehäuse dient und mit Verstärkungsfasern umwickelt ist, damit die erforderliche Festigkeit erreicht wird;
34.
„Umgebungstemperatur“: eine Temperatur im Bereich von 20 °C ± 10 °C;
35.
„Baueinheiten“: die kleinsten Teile von Systembestandteilen, die in Anhang VI behandelt werden, da diese Kombinationen von Bauteilen bei der Kennzeichnung, der Auswertung oder dem Austausch als einzelne Einheiten betrachtet werden;
36.
„Bodenfreiheit des Fahrzeugs“: Entfernung zwischen der Standebene und der Unterseite des Fahrzeugs;
37.
„Sicherheitseinrichtung“: Einrichtung, die den sicheren Betrieb im normalen Betriebsbereich oder im zulässigen Fehlerbereich des Systems ermöglicht;
38.
„Wasserstoffumwandlungsanlage“: System für die Umwandlung von Wasserstoff in elektrische, mechanische oder thermische Energie; umfasst das Antriebssystem (die Antriebssysteme), Hilfsaggregat(e) oder Ähnliches;
39.
„unzulässiger Fehlerbereich“ einer Prozessvariablen: Bereich, innerhalb dessen mit einem unerwünschten Ereignis zu rechnen ist;
40.
„Testgas für die Dichtheitsprüfung“: Wasserstoff, Helium oder ein Gemisch aus Edelgasen mit einem nachweisbaren Anteil an Helium oder Wasserstoffgas;
41.
„normaler Betriebsbereich“ einer Prozessvariablen: Bereich, in den die Variablenwerte planmäßig fallen;
42.
„Außendruck“: Druck von außen auf die gewölbte Seite des Innenbehälters oder der äußeren Umhüllung;
43.
„äußere Umhüllung“: der Teil des Behälters, der den (die) Innenbehälter umgibt und sein Isoliersystem;
44.
„starre Kraftstoffleitung“: Rohrleitung, die sich bei normalem Betrieb nicht biegen soll und durch die Wasserstoff fließt;
45.
„Boil-off-Managementsystem“: System, das kontrolliert Gas ablässt, ohne eine Gefahr für das Umfeld;
46.
„Sicherheitssysteme“ („Safety Instrumented Systems“): Prozesssteuerungssysteme, die durch automatische Interventionen in den Prozess verhindern, dass unzulässige Fehlerbereiche erreicht werden;
47.
„Charge“: eine Menge an nacheinander hergestellten fertigen Behältern, die in Nennabmessungen, Ausführung, spezifiziertem Werkstoff, im Fertigungsverfahren, im Herstellungsverfahren sowie, gegebenenfalls, hinsichtlich der Bedingungen für die Dauer, Temperatur und Atmosphäre während der Wärmebehandlung gleich sind;
48.
„Ausrüstung des Behälters“: alle Einrichtungen, die direkt am Innenbehälter oder an der äußeren Umhüllung des Behälters befestigt sind;
49.
„fertiger Behälter“: ein Behälter, der für die normale Produktion repräsentativ ist und mit einer äußeren Beschichtung einschließlich der vom Hersteller angegebenen integrierten Isolierung versehen ist, aber über keine nicht integrierte Isolierung oder nicht integrierten Schutz verfügt;
50.
„Berstdruck“: Druck, bei dem der Behälter platzt;
51.
„zulässiger Fehlerbereich“ einer Prozessvariablen: Bereich zwischen dem normalen Betriebsbereich und dem unzulässigen Fehlerbereich;
52.
„Boil-off-System“: System, das unter normalen Bedingungen dafür sorgt, dass das Gas entweicht, bevor sich die Druckentlastungsvorrichtung des (der) Behälter(s) öffnet;
53.
„handbetätigtes Ventil“: manuell betätigtes Ventil;
54.
„Sicherheitskonzept“: Maßnahmen, die den sicheren Betrieb gewährleisten sollen, selbst wenn es zu einem Versagen oder zu Zufallsfehlern kommt;
55.
„System zur Überwachung und Steuerung der Wasserstoffzufuhr“: System, das die Füllzyklen zählt und die Weiterverwendung des Fahrzeugs verhindert, wenn eine zuvor festgelegte Anzahl von Zyklen überschritten wird;
56.
„Kraftstoffleitung“: Leitung, die der (den) Wasserstoffumwandlungsanlage(n) Wasserstoff zuführt;
57.
„Behälter in Verbundkonstruktion“: Behälter, der aus mehr als einem Werkstoff hergestellt ist;
58.
„Umwicklung“: harzgetränkte EndChargefasern zur Verstärkung der Innenschicht;
59.
„Autofrettagedruck“: der Druck in dem umwickelten Behälter, bei dem sich die gewünschte Verteilung der Spannung zwischen der Innenschicht und der Umwicklung einstellt;
60.
„Systemgrenzen“: die Grenzen der externen physikalischen Faktoren, in denen das System die Steuerung aufrechterhalten kann;
61.
„Steuerungsbereich“: der Bereich, in dem das System die Steuerung für eine bestimmte Ausgangsgröße sicherstellen sollte;
62.
„Übertragungsverbindungen“: die Mittel, mit denen verteilte Einheiten für die Übertragung von Signalen, Betriebsdaten oder Energie miteinander verbunden werden;
63.
„übergeordnete Steuersysteme/-funktionen“: Systeme bzw. Funktionen, bei denen mit zusätzlichen Verarbeitungs- und/oder Abtastvorgängen das Fahrzeugverhalten durch Veränderungen bei der normalen Funktion (den normalen Funktionen) des Fahrzeugsteuersystems verändert wird.
Artikel 2
Verwaltungsvorschriften für die EG-Typgenehmigung eines Fahrzeugs hinsichtlich des Wasserstoffantriebs
(1) Der Hersteller oder sein Vertreter legt der Genehmigungsbehörde einen Antrag auf EG-Typgenehmigung eines Fahrzeugs hinsichtlich des Wasserstoffantriebs vor.
(2) Der Antrag wird in Übereinstimmung mit dem Muster des Beschreibungsbogens in Anhang I Teil 1 erstellt.
Der Hersteller legt die gemäß Anhang I Teil 3 für die periodische Überwachung während der Betriebsdauer des Fahrzeugs erforderlichen Angaben vor.
(3) Sind die einschlägigen Vorschriften von Anhang III Teil 1 oder von Anhang IV Teil 1 und von den Anhängen V und VI erfüllt, erteilt die Genehmigungsbehörde eine EG-Typgenehmigung und teilt eine Typgenehmigungsnummer in Übereinstimmung mit dem Nummerierungssystem gemäß Anhang VII der Richtlinie 2007/46/EG zu.
Ein Mitgliedstaat darf die gleiche Nummer keinem anderen Fahrzeugtyp zuteilen.
(4) Für die Zwecke des Absatzes 3 stellt die Typgenehmigungsbehörde einen EG-Typgenehmigungsbogen gemäß dem Muster in Anhang I Teil 2 aus.
Artikel 3
Verwaltungsvorschriften für die EG-Bauteiltypgenehmigung von Wasserstoff führenden Bauteilen und Wasserstoffsystemen
(1) Der Hersteller oder sein Vertreter legt der Genehmigungsbehörde einen Antrag auf EG-Bauteiltypgenehmigung eines Wasserstoff führenden Bauteils oder eines Wasserstoffsystems vor.
Der Antrag wird in Übereinstimmung mit dem Muster des Beschreibungsbogens in Anhang II Teil 1 erstellt.
(2) Sind die einschlägigen Vorschriften der Anhänge III oder IV erfüllt, erteilt die Genehmigungsbehörde eine EG-Bauteiltypgenehmigung und teilt eine Typgenehmigungsnummer in Übereinstimmung mit dem Nummerierungssystem gemäß Anhang VII der Richtlinie 2007/46/EG zu.
Ein Mitgliedstaat darf die so zugeteilte Nummer keinem anderen Typ eines Wasserstoff führenden Bauteils oder eines Wasserstoffsystems zuteilen.
(3) Für die Zwecke des Absatzes 2 stellt die Typgenehmigungsbehörde einen EG-Typgenehmigungsbogen gemäß dem Muster in Anhang II Teil 2 aus.
Artikel 4
Für die Zwecke der EG-Typgenehmigung von vollständigen wasserstoffbetriebenen Kraftfahrzeugen gemäß den Artikeln 6 und 9 der Richtlinie 2007/46/EG gelten die folgenden Bestimmungen nicht:
1.
Richtlinie 80/1268/EWG des Rates (3);
2.
Richtlinie 80/1269/EWG des Rates (4) hinsichtlich wasserstoffbetriebener Kraftfahrzeuge, die mit einem Verbrennungsmotor betrieben werden;
3.
Anhang I der Richtlinie 70/221/EWG des Rates (5);
4.
Abschnitt 3.3.5 des Anhangs II und Abschnitt 4.3.2 der Anlage 1 des Anhangs II der Richtlinie 96/27/EG des Europäischen Parlaments und des Rates (6);
5.
Abschnitt 3.2.6 des Anhangs II und Abschnitt 1.4.2.2 der Anlage 1 des Anhangs II der Richtlinie 96/79/EG des Europäischen Parlaments und des Rates (7).
Artikel 5
EG-Bauteil-Typgenehmigungszeichen
Jedes Wasserstoff führende Bauteil oder Wasserstoffsystem, das einem Typ entspricht, für den die Typgenehmigung gemäß dieser Verordnung erteilt worden ist, muss ein EG-Bauteil-Typgenehmigungszeichen gemäß Anhang II Teil 3 tragen.
Artikel 6
Inkrafttreten
Diese Verordnung tritt am zwanzigsten Tag nach ihrer Veröffentlichung im Amtsblatt der Europäischen Union in Kraft.
Diese Verordnung ist in allen ihren Teilen verbindlich und gilt unmittelbar in jedem Mitgliedstaat.
Brüssel, den 26. April 2010
REGULAMENTUL (UE) NR. 406/2010 AL COMISIEI
din 26 aprilie 2010
de punere în aplicare a Regulamentului (CE) nr. 79/2009 al Parlamentului European și al Consiliului privind omologarea de tip a autovehiculelor pe bază de hidrogen
(Text cu relevanță pentru SEE)
COMISIA EUROPEANĂ,
având în vedere Tratatul privind funcţionarea Uniunii Europene,
având în vedere Regulamentul (CE) nr. 79/2009 al Parlamentului European și al Consiliului din 14 ianuarie 2009 privind omologarea de tip a autovehiculelor pe bază de hidrogen și de modificare a Directivei 2007/46/CE (1), în special articolul 12,
întrucât:
(1)
Regulamentul (CE) nr. 79/2009 este un regulament special în contextul procedurii de omologare CE de tip prevăzută de Directiva 2007/46/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 5 septembrie 2007 de stabilire a unui cadru pentru omologarea autovehiculelor și a remorcilor acestora, precum și a sistemelor, componentelor și unităților tehnice separate destinate vehiculelor respective (Directivă-cadru) (2).
(2)
Regulamentul (CE) nr. 79/2009 stabilește dispoziții de bază referitoare la cerințele pentru omologarea de tip a autovehiculelor în ceea ce privește propulsia pe bază de hidrogen, pentru omologarea de tip a componentelor și sistemelor pe bază de hidrogen și pentru instalarea unor astfel de componente și sisteme.
(3)
De la intrarea în vigoare a prezentului regulament, producătorilor li se poate permite să solicite în mod voluntar omologarea de tip completă a vehiculelor pe bază de hidrogen. Cu toate acestea, unele dintre directivele speciale care fac parte din procedura comunitară de omologare de tip în conformitate cu Directiva 2007/46/CE sau unele dintre cerințele acestora nu ar trebui să se aplice vehiculelor pe bază de hidrogen, deoarece caracteristicile tehnice ale vehiculelor pe bază de hidrogen diferă semnificativ de cele ale vehiculelor convenționale, pentru care au fost în esență concepute directivele de omologare de tip menționate. În așteptarea modificării directivelor menționate în sensul includerii unor dispoziții și proceduri de încercare specifice pentru vehiculele pe bază de hidrogen, este necesară stabilirea unor dispoziții tranzitorii de exceptare a vehiculelor pe bază de hidrogen de la respectarea directivelor menționate sau a unora dintre cerințele acestora.
(4)
Este necesară adoptarea unor norme armonizate privind recipientele de hidrogen, inclusiv pentru cele concepute să conțină hidrogen lichid, pentru a garanta că vehiculele pe bază de hidrogen pot fi realimentate în condiții de siguranță și fiabilitate pe întreg teritoriul comunitar.
(5)
Măsurile prevăzute de prezentul regulament sunt conforme cu avizul Comitetului tehnic - autovehicule,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
Articolul 1
Definiții
În sensul prezentului regulament, se aplică următoarele definiții:
1.
„senzor de hidrogen” înseamnă un senzor utilizat pentru detectarea hidrogenului în aer;
2.
„componentă clasa 0” înseamnă o componentă hidrogen la presiune ridicată, inclusiv linii de carburant și accesorii care conțin hidrogen la o presiune de funcționare nominală mai mare de 3,0 MPa;
3.
„componentă clasa 1” înseamnă o componentă hidrogen la presiune medie, inclusiv conducte de carburant și accesorii care conțin hidrogen la o presiune de funcționare nominală mai mare de 0,45 MPa și cel mult egală cu 3,0 MPa;
4.
„componentă clasa 2” înseamnă componente hidrogen la presiune scăzută, inclusiv conducte de carburant și accesorii care conțin hidrogen la o presiune de funcționare nominală până la 0,45 MPa, inclusiv;
5.
„înveliș bobinat” înseamnă un înveliș cu bobinarea filamentelor în jurul garniturii în direcția circulară și longitudinală a rezervorului;
6.
„înveliș fretat” înseamnă un înveliș cu bobinarea filamentelor în model preferențial circular, deasupra porțiunii cilindrice a garniturii, astfel încât filamentul să nu poarte nicio sarcină semnificativă în direcția longitudinală a rezervorului;
7.
„Nm3” sau „Ncm3” înseamnă volumul de gaz uscat care ocupă 1 m3 sau 1 cm3 la o temperatură de 273,15 K (0 °C) și la presiunea absolută de 101,325 kPa (1 atm);
8.
„ciclul de viață” înseamnă durata de funcționare în ani, timp în care rezervoarele pot fi folosite în siguranță, conform condițiilor de funcționare;
9.
„tip de sistem pe bază de hidrogen” înseamnă un grup de sisteme pe bază de hidrogen care nu diferă în ceea ce privește denumirea comercială sau marca producătorului lor sau în ceea ce privește componentele cu hidrogen incluse în acestea;
10.
„tip de vehicul în ceea ce privește propulsia pe bază de hidrogen” înseamnă un grup de vehicule care nu diferă în ceea ce privește starea hidrogenului utilizat sau caracteristicile principale ale sistemului (sistemelor) pe bază de hidrogen;
11.
„tip de componentă hidrogen” înseamnă un grup de componente hidrogen care nu diferă în privința următoarelor aspecte:
(a)
denumirea comercială sau marca producătorului lor;
(b)
clasificarea;
(c)
funcția principală;
12.
„sistem de control electronic” înseamnă o combinație de unități concepute să coopereze pentru producerea funcției de control a vehiculului prin procesarea datelor electronice;
13.
„sisteme complexe de control electronic al vehiculelor” înseamnă sisteme de control electronic care se supun unei ierarhii de control în care o anumită funcție controlată electronic poate fi comandată de un sistem/o funcție de nivel superior și devine parte a sistemului complex;
14.
„rezervor” înseamnă orice sistem utilizat pentru stocarea hidrogenului criogenic sau a hidrogenului comprimat gazos, cu excepția oricăror alte componente hidrogen care ar putea fi atașate sau instalate în interiorul rezervorului;
15.
„asamblaj de rezervor” înseamnă două sau mai multe rezervoare cu linii de carburant cu interconectare integrală, incluse pentru protecție într-o carcasă sau într-un cadru de securitate;
16.
„ciclu de funcționare” înseamnă un singur ciclu de pornire-oprire al sistemului (sistemelor) de conversie a hidrogenului;
17.
„ciclu de umplere” înseamnă o creștere a presiunii cu mai mult de 25 % față de presiunea de funcționare a rezervorului datorită unei surse externe de hidrogen;
18.
„regulator de presiune” înseamnă un dispozitiv utilizat pentru a controla presiunea de distribuție a combustibilului gazos către sistemul de conversie a hidrogenului;
19.
„primul regulator de presiune” înseamnă regulatorul de presiune a cărui presiune de intrare este egală cu presiunea rezervorului;
20.
„supapă de reținere” înseamnă o supapă care lasă gazul să curgă într-o singură direcție;
21.
„presiune” înseamnă presiunea manometrică măsurată în MPa în raport cu presiunea atmosferică, în afara cazului în care se prevede altfel;
22.
„accesoriu” înseamnă un conector utilizat în instalația de conducte, de țevi sau în sistemul de furtunuri;
23.
„conductă flexibilă de combustibil” înseamnă un furtun sau o conductă flexibilă prin care curge hidrogenul;
24.
„schimbător de căldură” înseamnă un dispozitiv pentru încălzirea hidrogenului;
25.
„filtru de hidrogen” înseamnă un filtru utilizat pentru a separa uleiul, apa și praful de hidrogen;
26.
„supapă automată” înseamnă o supapă care nu este operată manual, ci de către un dispozitiv de acționare, cu excepția supapelor de reținere, definite la punctul 20;
27.
„dispozitiv de decompresiune” înseamnă un dispozitiv fără reanclanșare care, atunci cînd este activat în condiții specifice, este utilizat pentru a elibera lichid dintr-un sistem pe bază de hidrogen presurizat;
28.
„supapă de siguranță” înseamnă un dispozitiv cu reanclanșare activat de presiune care, atunci când este activat în condiții specifice, este utilizat pentru a elibera lichid dintr-un sistem pe bază de hidrogen presurizat;
29.
„dispozitiv de realimentare” sau „recipient” înseamnă un dispozitiv utilizat pentru a umple rezervorul la stația de alimentare;
30.
„sistem de stocare amovibil” înseamnă un sistem amovibil în interiorul unui vehicul, care cuprinde și protejează unul sau mai multe rezervoare sau un asamblaj de rezervor;
31.
„conector de sistem de stocare amovibil” înseamnă un dispozitiv de conectare pe bază de hidrogen între un sistem de stocare amovibil și secțiunea sistemului pe bază de hidrogen instalată permanent în vehicul;
32.
„autofretaj” înseamnă un procedeu de aplicare a presiunii, utilizat în fabricarea rezervoarelor compuse cu garnituri din metal, care solicită garnitura dincolo de punctul de deformare, destul pentru a cauza o deformare plastică permanentă, care rezultă în garnituri cu solicitări de compresiune și fibre cu solicitări de tracțiune la presiunea internă zero;
33.
„garnitură” înseamnă o parte a rezervorului care este utilizată drept carcasă internă, etanșă la gaze, pe care fibrele de întărire sunt înfășurate sub formă de filament pentru a atinge rezistența necesară;
34.
„temperatură ambiantă” înseamnă un interval de temperatură de 20 °C ± 10 °C;
35.
„unități” înseamnă cele mai mici diviziuni ale componentelor sistemului în sensul dispozițiilor anexei VI, deoarece aceste combinații de componente sunt tratate ca entități individuale în scopul identificării, analizării sau înlocuirii lor;
36.
„garda la sol a vehiculului” înseamnă distanța dintre planul solului și partea inferioară a vehiculului;
37.
„dispozitiv de siguranță” înseamnă un dispozitiv care asigură operarea în condiții de siguranță în intervalul normal de funcționare sau în intervalul de eroare permis al sistemului;
38.
„sistem de conversie a hidrogenului” înseamnă orice sistem proiectat pentru conversia hidrogenului în energie electrică, mecanică sau termică și include, de exemplu, sistemul (sistemele) de propulsie sau unitatea (unitățile) de propulsie auxiliare;
39.
„interval de eroare nepermis” al unei variabile a procesului înseamnă intervalul în care un eveniment nedorit este de așteptat;
40.
„gaz de încercare a scurgerii” înseamnă hidrogen, heliu sau un amestec de gaze inert conținând o cantitate detectabilă demonstrată de heliu sau hidrogen gazos;
41.
„interval normal de funcționare” al unei variabile de proces înseamnă intervalul anticipat pentru valorile sale;
42.
„presiunea exterioară” înseamnă presiunea care acționează asupra părții convexe a tancului intern sau a mantalei exterioare;
43.
„învelișul extern” înseamnă partea rezervorului care învelește tancul (tancurile) intern (interne) și sistemul său de izolare;
44.
„conductă rigidă de combustibil” înseamnă o conductă care nu a fost proiectată să fie flexibilă în condiții normale de lucru și prin care curge hidrogenul;
45.
„sistem de control al vaporilor” înseamnă un sistem care reduce intensitatea gazului pierdut prin vaporizare în condiții obișnuite;
46.
„sisteme automate de siguranță” înseamnă sistemele de control al procesului care, printr-o intervenție automată în proces, previn atingerea intervalului de eroare nepermis printr-o intervenție automată în proces;
47.
„lot” înseamnă o cantitate de rezervoare finite produse succesiv, cu aceleași dimensiuni nominale, proiectare, material de construcție specificat, proces de fabricare, echipament de fabricare și, atunci când este cazul, aceleași condiții de timp, temperatură și atmosferă în timpul tratamentului termic;
48.
„echipament al rezervorului” înseamnă toate dispozitivele care sunt fixate direct de tancul intern sau de mantaua exterioară a rezervorului;
49.
„rezervor finit” înseamnă un rezervor specific producției normale, completat cu stratul extern, inclusiv izolația integrală, specificată de producător, însă fără izolare sau protecție parțială;
50.
„presiune de spargere” înseamnă presiunea la care rezervorul se sparge;
51.
„interval de eroare permis” al unei variabile a procesului înseamnă domeniul dintre intervalul normal de funcționare și intervalul de eroare nepermis;
52.
„sistem de vaporizare” înseamnă un sistem care în condiții normale evacuează gazul vaporizat înainte de deschiderea dispozitivului de decompresiune al rezervorului (rezervoarelor);
53.
„supapă manuală” înseamnă o supapă cu comandă manuală;
54.
„concept de siguranță” înseamnă măsurile concepute pentru a asigura funcționarea în condiții de securitate chiar și în cazul unei avarii sau al unor defecțiuni aleatorii;
55.
„sistem de monitorizare a utilizării și de control” înseamnă un sistem care înregistrează ciclurile de umplere și previne utilizarea suplimentară a vehiculului atunci când se depășește un număr prestabilit de cicluri de umplere;
56.
„conductă de alimentare cu carburant” înseamnă linia care furnizează hidrogen sistemului (sistemelor) de conversie a hidrogenului;
57.
„rezervor compozit” înseamnă un rezervor confecționat din mai multe materiale;
58.
„înveliș” înseamnă filamente continue impregnate cu rășină, utilizate drept întărire în jurul garniturii;
59.
„presiune de autofretaj” înseamnă presiunea din rezervorul învelit la care se stabilește distribuirea solicitărilor dintre garnitură și înveliș;
60.
„granița de funcționare adecvată” înseamnă granițele limitelor fizice exterioare în cadrul cărora sistemul poate păstra controlul;
61.
„sfera de control” înseamnă sfera asupra căreia sistemul trebuie să exercite control în ceea ce privește o variabilă de ieșire;
62.
„legături de transmisie” înseamnă mijloacele folosite pentru interconectarea unităților disparate în scopul transmiterii de semnale, al procesării datelor sau al alimentării cu energie;
63.
„sisteme/funcții de nivel superior” înseamnă sisteme/funcții de control care folosesc procesarea suplimentară și/sau dispoziții de sesizare pentru a modifica comportamentul vehiculului prin comandarea de variații a funcției (funcțiilor) normale a (ale) sistemului de control al vehiculului.
Articolul 2
Dispoziții administrative privind omologarea CE de tip a unui vehicul, în ceea ce privește propulsia pe bază de hidrogen
(1) Constructorul sau reprezentantul acestuia depun la autoritatea competentă în materie de omologare cererea de omologare CE de tip pentru un vehicul în ceea ce privește propulsia pe bază de hidrogen.
(2) Cererea se întocmește în conformitate cu modelul din fișa descriptivă prevăzută în partea 1 din anexa I.
Constructorul furnizează informațiile prevăzute în partea 3 din anexa I pentru recalificarea periodică prin examinare pe durata ciclului de viață al vehiculului.
(3) În cazul în care sunt îndeplinite cerințele relevante prevăzute în partea 1 din anexa III sau partea 1 din anexa IV, anexa V și anexa VI, autoritatea competentă în materie de omologare va acorda o omologare CE de tip și va elibera un număr de omologare de tip în conformitate cu sistemul de numerotare prevăzut în anexa VII la Directiva 2007/46/CE.
Un stat membru nu poate atribui același număr unui alt tip de vehicul.
(4) În sensul alineatului (3), autoritatea competentă în materie de omologare eliberează un certificat de omologare CE de tip întocmit în conformitate cu modelul prevăzut în partea 2 din anexa I.
Articolul 3
Dispoziții administrative privind omologarea CE de tip a componentelor pentru componentele hidrogen și pentru sistemele pe bază de hidrogen
(1) Constructorul sau reprezentantul acestuia depun la autoritatea competentă în materie de omologare cererea de omologare CE de tip pentru componente pentru un tip de componentă hidrogen sau pentru un sistem pe bază de hidrogen.
Cererea se întocmește în conformitate cu modelul din fișa descriptivă prevăzută în partea 1 din anexa II.
(2) În cazul în care sunt îndeplinite cerințele relevante prevăzute în anexa III sau anexa IV, autoritatea competentă în materie de omologare va acorda o omologare CE de tip și va elibera un număr de omologare de tip în conformitate cu sistemul de numerotare prevăzut în anexa VII la Directiva 2007/46/CE.
Un stat membru nu poate atribui același număr unui alt tip de componentă hidrogen sau unui alt tip de sistem pe bază de hidrogen.
(3) În sensul alineatului (2), autoritatea competentă în materie de omologare va elibera un certificat de omologare CE de tip întocmit în conformitate cu modelul prevăzut în partea 2 din anexa II.
Articolul 4
În sensul omologării CE de tip complete pentru vehiculele pe bază de hidrogen în conformitate cu articolele 6 și 9 din Directiva 2007/46/CE, nu se aplică următoarele:
1.
Directiva 80/1268/CEE a Consiliului (3);
2.
Directiva 80/1269/CEE a Consiliului (4), în ceea ce privește vehiculele pe bază de hidrogen propulsate de un motor cu ardere internă;
3.
anexa I la Directiva 70/221/CEE a Consiliului (5);
4.
punctul 3.3.5 din anexa II și punctul 4.3.2 din apendicele 1 la anexa II la Directiva 96/27/CE a Parlamentului European și a Consiliului (6);
5.
punctul 3.2.6 din anexa II și punctul 1.4.2.2 din apendicele 1 la anexa II la Directiva 96/79/CE a Parlamentului European și a Consiliului (7).
Articolul 5
Marca de omologare CE de tip pentru componente
Fiecare componentă hidrogen sau sistem pe bază de hidrogen care se conformează unui tip pentru care a fost acordată o omologare CE de tip pentru componente în temeiul prezentului regulament poartă o marcă de omologare CE de tip pentru componente prevăzută în partea 3 din anexa II.
Articolul 6
Intrarea în vigoare
Prezentul regulament intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Bruxelles, 26 aprilie 2010.