BESCHLUSS DER KOMMISSION
vom 28. Oktober 2010
über die Finanzierung der Dringlichkeitsmaßnahmen zur Bekämpfung der Tollwut im Nordosten Italiens
(Bekannt gegeben unter Aktenzeichen K(2010) 7379)
(2010/657/EU)
DIE EUROPÄISCHE KOMMISSION -
gestützt auf den Vertrag über die Arbeitsweise der Europäischen Union,
gestützt auf die Entscheidung 2009/470/EG des Rates vom 25. Mai 2009 über bestimmte Ausgaben im Veterinärbereich (1), insbesondere auf Artikel 8 Absatz 2,
in Erwägung nachstehender Gründe:
(1)
In der Entscheidung 2009/470/EG heißt es, wenn ein Mitgliedstaat durch den Ausbruch oder die Ausbreitung einer der in Anhang I der Entscheidung genannten Seuchen im Hoheitsgebiet eines Drittlandes oder Mitgliedstaats unmittelbar bedroht ist, kann beschlossen werden, alle zweckdienlichen Maßnahmen zu treffen und eine finanzielle Beteiligung der Gemeinschaft an den Einzelmaßnahmen zu gewähren, die für den Erfolg der Aktion notwendig erscheinen.
(2)
Tollwut ist eine Tierseuche, die vor allem fleischfressende Wild- und Heimtiere befällt und schwerwiegende Folgen für die öffentliche Gesundheit hat. Sie gehört zu den in Anhang I der Entscheidung 2009/470/EG aufgeführten Tierseuchen.
(3)
In den letzten Jahren hat die EU Programme zur oralen Immunisierung fleischfressender Wildtiere, die das Reservoir des Erregers bilden, mitfinanziert; die Programme haben in den meisten Mitgliedstaaten positive Ergebnisse erbracht und zu einem drastischen Rückgang der Infektionen bei Wild- und Heimtieren und dem Verschwinden von Krankheitsfällen bei Menschen geführt.
(4)
Italien gilt seit 1997 als frei von Tollwut. Im Oktober 2008 wurde in der Region Friaul-Julisch Venetien jedoch ein Fall von Tollwut entdeckt, gefolgt von acht weiteren Fällen in derselben Region. 2009 breitete sich die silvatische Tollwut auch auf die Region Venetien aus. Bis Ende 2009 wurden in Friaul-Julisch Venetien insgesamt 35 Fälle gezählt, in Venetien 33.
(5)
Angrenzende Mitgliedstaaten haben sich besorgt darüber geäußert, dass ihr Gebiet durch die Seuchenlage im Nordosten Italiens bedroht ist.
(6)
Es sind daher Dringlichkeitsmaßnahmen erforderlich, um die weitere Ausbreitung der Seuche in Italien und ein Übergreifen auf die benachbarten Mitgliedstaaten Österreich und Slowenien zu verhindern, und die Anstrengungen zur Tilgung der Seuche sobald wie möglich zu verstärken.
(7)
Am 9. Dezember 2009 legte Italien der Kommission einen Krisenplan für die orale Immunisierung der Füchse in den Regionen im Nordosten Italiens vor. Der Plan wurde genehmigt, und es ist daher angebracht, für bestimmte Maßnahmen eine Finanzhilfe der EU zu gewähren. Für seine Durchführung sollte infolgedessen eine Finanzhilfe der EU gewährt werden.
(8)
Die Finanzhilfe der EU wird auf Vorlage eines amtlichen Kostenerstattungsantrags von Mitgliedstaaten mit entsprechenden Belegen gemäß Artikel 7 der Verordnung (EG) Nr. 349/2005 der Kommission vom 28. Februar 2005 zur Festlegung der Regeln für die gemeinschaftliche Finanzierung der Dringlichkeitsmaßnahmen und der Bekämpfung bestimmter Tierseuchen gemäß der Entscheidung 90/424/EWG des Rates (2) gezahlt.
(9)
Da der erweiterte Impfplan dringend durchgeführt werden musste, um eine Ausbreitung in andere Mitgliedstaaten zu verhindern, ist es gerechtfertigt, die Finanzhilfe der EU ab dem 9. Dezember 2009 zu gewähren, als der Kommission der Antrag auf Finanzierung des Plans vorgelegt wurde.
(10)
Die in diesem Beschluss vorgesehenen Maßnahmen entsprechen der Stellungnahme des Ständigen Ausschusses für die Lebensmittelkette und Tiergesundheit -
HAT FOLGENDEN BESCHLUSS ERLASSEN:
Artikel 1
Der von Italien am 9. Dezember 2009 vorgelegte Plan für die orale Immunisierung der Füchse in den Regionen im Nordosten Italiens wird hiermit für den Zeitraum 9. Dezember 2009 bis 31. Dezember 2010 genehmigt.
Artikel 2
(1) Die EU kann einen finanziellen Beitrag zu dem Plan in Höhe von 50 % der Italien entstandenen Kosten gewähren für:
a)
die Durchführung von Laboruntersuchungen
i)
zum Nachweis von Tollwutantigenen oder -antikörpern;
ii)
zur Isolierung und Charakterisierung des Tollwut-Virus;
iii)
zum Nachweis von Biomarkern;
iv)
zur Titration von Impfködern,
b)
den Kauf und die Ausbringung oraler Impfstoffe mit Ködern sowie den Kauf und die Verabreichung nicht-oraler Impfstoffe an Vieh nach Maßgabe des Plans.
Die in den Buchstaben a und b genannte Finanzhilfe der EU beträgt jedoch höchstens 2 300 000 EUR.
(2) Die Italien für den Plan zu erstattenden Kosten werden auf folgende durchschnittliche Höchstbeträge festgesetzt:
a)
für einen serologischen Test
8 EUR je Test,
b)
für einen Test zum Nachweis von Tetrazyklin im Knochen
8 EUR je Test,
c)
für einen Fluoreszenzantikörpertest (FAT)
12 EUR je Test,
d)
für einen Polymerase-Kettenreaktionstest (PCR)
10 EUR je Test,
e)
für den Kauf oraler Impfstoffe mit Ködern
0,4 EUR je Dosis,
f)
für den Kauf nicht-oraler Impfstoffe
1 EUR je Dosis,
g)
für die Impfung von Vieh
1,50 EUR je Tier.
(3) Die Kosten für die Durchführung der Laboruntersuchungen nach Absatz 1 Buchstabe a umfassen:
a)
die Kosten für die Anschaffung von Test-Kits, Reagenzien und Verbrauchsmaterial für die Durchführung der Untersuchungen;
b)
die Kosten für ganz oder zeitweise für die Durchführung der Untersuchungen abgestelltes Personal;
c)
als Betriebskosten höchstens 7 % der Gesamtsumme der in den Buchstaben a und b genannten Kosten.
Artikel 3
(1) Die Finanzhilfe der EU für den Plan wird unter der Voraussetzung gewährt, dass Italien
a)
den Plan gemäß den einschlägigen Bestimmungen des Unionsrechts, einschließlich der Vorschriften über den Wettbewerb, die Vergabe öffentlicher Aufträge und staatliche Beihilfen, durchführt;
b)
der Kommission spätestens am 30. April 2011 einen den Anhängen entsprechenden Schlussbericht über die technische Ausführung des Plans mit Belegen über die getätigten Ausgaben und die im Zeitraum 9. Dezember 2009 bis 31. Dezember 2010 erzielten Ergebnisse vorlegt;
c)
den Plan wirksam durchführt.
(2) Kommt Italien den Vorgaben von Absatz 1 nicht nach, so wird die finanzielle Beteiligung der EU von der Kommission je nach Art und Schwere des Versäumnisses und des finanziellen Verlustes für die EU gekürzt.
Artikel 4
Dieser Beschluss gilt ab dem 9. Dezember 2009.
Artikel 5
Dieser Beschluss ist an die Mitgliedstaaten gerichtet.
Brüssel, den 28. Oktober 2010
DECIZIA COMISIEI
din 28 octombrie 2010
privind finanțarea măsurilor de urgență referitoare la rabie în nord-estul Italiei
[notificată cu numărul C(2010) 7379]
(2010/657/UE)
COMISIA EUROPEANĂ,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
având în vedere Decizia 2009/470/CE a Consiliului din 25 mai 2009 privind anumite cheltuieli în domeniul veterinar (1) în special articolul 8 alineatul (2),
întrucât:
(1)
Decizia 2009/470/CE prevede că atunci când un stat membru este amenințat în mod direct de apariția sau răspândirea, pe teritoriul unei țări terțe, a unei boli dintre cele aflate pe lista din anexa la decizia respectivă, se poate adopta orice măsură adecvată situației în cauză, inclusiv acordarea unei contribuții financiare de către Comunitate, destinată măsurilor considerate în mod special necesare pentru încheierea cu succes a acțiunilor întreprinse.
(2)
Rabia este o boală a animalelor care afectează în special carnivorele sălbatice și pe cele domestice și care are implicații grave asupra sănătății publice. Ea constituie una dintre bolile enumerate în lista din anexa I la Decizia 2009/470/CE.
(3)
În ultimii ani, Uniunea a cofinanțat programe pentru imunizarea pe cale orală a carnivorelor sălbatice care reprezintă rezervorul acestei boli, aceste programe ducând la o situație extrem de favorabilă în majoritatea statelor membre, fiind reduse drastic cazurile de rabie la animalele sălbatice și la cele domestice și dispărând cazurile de rabie la om.
(4)
Italia este considerată o țară indemnă de rabie din 1997. Cu toate acestea, în octombrie 2008 în regiunea Friuli Venezia Giulia, a fost detectat un caz de rabie, urmat de opt cazuri noi în aceeași regiune. În 2009, rabia silvatică s-a răspândit și în regiunea Veneto. Până la sfârșitul lui 2009, au fost depistate 35 de cazuri în Friuli Venezia Giulia și 33 de cazuri în Veneto.
(5)
Statele membre învecinate și-au exprimat îngrijorarea că teritoriile lor sunt amenințate de situația rabiei în nord-estul Italiei.
(6)
În consecință, sunt necesare măsuri de urgență pentru a preveni răspândirea ulterioară a bolii în Italia și răspândirea în statele membre învecinate Austria și Slovenia, și pentru a consolida eforturile de eradicare a bolii în cel mai scurt timp posibil.
(7)
La 9 decembrie 2009, Italia a prezentat Comisiei un plan de urgență pentru vaccinare orală a vulpilor, „Programul de control al rabiei în regiunile din nord-estul Italiei - Plan special de vaccinare a vulpilor”. Planul este considerat drept acceptabil și, prin urmare, este adecvat ca unele măsuri să fie finanțate de către Uniune. Prin urmare, o contribuție financiară din partea Uniunii ar trebui acordată pentru punerea sa în aplicare.
(8)
Contribuția financiară a Uniunii ar trebui plătită pe baza unei cereri oficiale de rambursare prezentate de statele membre și a documentelor justificative prevăzute la articolul 7 din Regulamentul (CE) nr. 349/2005 al Comisiei din 28 februarie 2005 de stabilire a normelor privind finanțarea comunitară a intervențiilor de urgență și a combaterii anumitor boli ale animalelor menționate în Decizia 90/424/CEE a Consiliului (2).
(9)
Având în vedere urgența cu care trebuie pus în aplicare planul de vaccinare extins pentru a preveni răspândirea bolii la alte state membre, se justifică disponibilitatea contribuției financiare a Uniunii începând cu 9 decembrie 2009, când planul a fost prezentat spre finanțare Comisiei.
(10)
Măsurile prevăzute în prezenta decizie sunt conforme cu avizul Comitetului permanent pentru lanțul alimentar și sănătatea animală,
ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
Articolul 1
„Programul de control al rabiei în regiunile din nord-estul Italiei - Plan special de vaccinare a vulpilor” (denumit în continuare „planul”) prezentat de Italia la 9 decembrie 2009 este aprobat pentru perioada cuprinsă între 9 decembrie 2009 și 31 decembrie 2010.
Articolul 2
(1) Uniunea poate acorda o contribuție financiară pentru plan în valoare de 50 % din cheltuielile suportate de Italia pentru:
(a)
efectuarea examenelor de laborator pentru:
(i)
depistarea antigenului sau anticorpilor rabiei;
(ii)
izolarea și caracterizarea virusului rabiei;
(iii)
detectarea markerului biologic;
(iv)
titrarea momelilor vaccinale;
(b)
achiziționarea și distribuirea de vaccinuri orale și momeli, precum și achiziționarea și administrarea de vaccinuri parenterale la efectivele de animale în vederea punerii în aplicare a planului.
Cu toate acestea, contribuția financiară a Uniunii pentru cheltuielile menționate la literele (a) și (b) nu depășește 2 300 000 EUR.
(2) Suma maximă a cheltuielilor care urmează a fi rambursate Italiei pentru plan nu depășește, în medie:
(a)
pentru un test serologic
8 EUR pe test;
(b)
pentru testele de detectare a tetraciclinei în oase
8 EUR pe test;
(c)
pentru testele de imunofluorescență (TIF)
12 EUR pe test;
(d)
pentru un test de reacție în lanț a polimerazei (testul PCR)
10 EUR pe test;
(e)
pentru achiziționarea de vaccin oral și momeli
0,4 EUR pe doză;
(f)
pentru achiziționarea vaccinurilor parenterale
1 EUR pe doză;
(g)
pentru vaccinarea animalelor
1,50 EUR pe animal.
(3) Costurile pentru efectuarea testelor de laborator menționate la alineatul (1) litera (a) includ:
(a)
costurile suportate pentru achiziționarea de truse de testare, reactivi și toate consumabilele utilizate pentru efectuarea testelor;
(b)
costurile suportate pentru personalul alocat în mod specific, total sau parțial pentru efectuarea testelor;
(c)
un cuantum maxim de 7 % din cheltuielile generale din suma totală a costurilor menționate la literele (a) și (b).
Articolul 3
(1) Contribuția financiară a Uniunii pentru plan se acordă cu condiția ca Italia:
(a)
să pună în aplicare planul în conformitate cu dispozițiile relevante de drept al Uniunii, inclusiv cele privind concurența și atribuirea contractelor de achiziții publice și ajutorului de stat;
(b)
să transmită Comisiei, în conformitate cu anexele, până la 30 aprilie 2011 cel târziu, un raport final privind executarea tehnică a planului, însoțit de documentele justificative referitoare la costurile suportate și la rezultatele obținute în cursul perioadei cuprinse între 9 decembrie 2009 și 31 decembrie 2010;
(c)
să pună în aplicare planul în mod eficient.
(2) În cazul în care Italia nu respectă condițiile prevăzute la alineatul (1), Comisia reduce contribuția financiară a Uniunii, luând în considerare natura și gravitatea neconformității și pierderea financiară înregistrată de Uniune.
Articolul 4
Prezenta decizie se aplică de la 9 decembrie 2009.
Articolul 5
Prezenta decizie se adresează statelor membre.
Adoptată la Bruxelles, 28 octombrie 2010.