VERORDNUNG (EU) Nr. 420/2011 DER KOMMISSION
vom 29. April 2011
zur Änderung der Verordnung (EG) Nr. 1881/2006 zur Festsetzung der Höchstgehalte für bestimmte Kontaminanten in Lebensmitteln
(Text von Bedeutung für den EWR)
DIE EUROPÄISCHE KOMMISSION -
gestützt auf den Vertrag über die Arbeitsweise der Europäischen Union,
gestützt auf die Verordnung (EWG) Nr. 315/93 des Rates vom 8. Februar 1993 zur Festlegung von gemeinschaftlichen Verfahren zur Kontrolle von Kontaminanten in Lebensmitteln (1), insbesondere auf Artikel 2 Absatz 3,
in Erwägung nachstehender Gründe:
(1)
In der Verordnung (EG) Nr. 1881/2006 der Kommission vom 19. Dezember 2006 zur Festsetzung der Höchstgehalte für bestimmte Kontaminanten in Lebensmitteln (2) sind Höchstgehalte für Kontaminanten in einer Reihe von Lebensmitteln festgelegt.
(2)
In Anbetracht der unterschiedlichen Auslegungen im Hinblick darauf, welcher Teil von Krabben für den Vergleich mit dem Höchstgehalt für Cadmium zu untersuchen ist, sollte klargestellt werden, dass der im Anhang der Verordnung (EG) Nr. 1881/2006 festgelegte Höchstgehalt für Cadmium in Krebstieren für das Muskelfleisch der Extremitäten (Beine und Scheren) und des Hinterleibes gilt. Bei Krabben und krabbenartigen Krebstieren gilt der Höchstgehalt nur für das Fleisch der Extremitäten. Andere Teile von Krebstieren, wie der Cephalothorax von Krabben und nicht essbare Teile (Panzer, Schwanz) sind in diesem Sinne also ausgeschlossen. Der Cephalothorax enthält die Verdauungsorgane (das Hepatopankreas), die bekanntermaßen hohe Mengen an Cadmium enthalten. Da Verbraucher in einigen Mitgliedstaaten möglicherweise regelmäßig Teile des Cephalothorax verzehren, wäre es angebracht, dass die Mitgliedstaaten den Verbrauchern empfehlen, diese Teile nur in Maßen zu genießen, um die Belastung durch Cadmium zu verringern. Ein Vermerk zu diesem Thema ist auf der Website der Europäischen Kommission, Generaldirektion Gesundheit und Verbraucher (3), abrufbar.
(3)
Aus Gründen der Einheitlichkeit sollte auch für andere Kontaminanten (Blei, Quecksilber, Dioxine und PCB sowie polyzyklische aromatische Kohlenwasserstoffe) entsprechend neu festgelegt werden, für welche Teile von Krebstieren die Höchstgehalte gelten.
(4)
In Muscheln wie Grünschalmuscheln und Austern kann sich Cadmium wie in Seetang anreichern. Da aus Grünschalmuscheln und Austern hergestelltes Pulver wie getrockneter Seetang als Nahrungsergänzungsmittel verkauft wird, sollte für getrocknete Muscheln der gleiche Höchstgehalt für Cadmium gelten, der gegenwärtig für getrockneten Seetang und daraus gewonnene Erzeugnisse festgelegt ist.
(5)
Die Bestimmungen für Blattkohl sollten an die für andere Blattgemüse geltenden angepasst werden. Für Blattkohl sollte daher nicht der unter Nummer 3.2.15 für „Gemüse und Früchte“ aufgeführte Standardhöchstgehalt für Cadmium gelten, sondern vielmehr der unter Nummer 3.2.17 aufgeführte.
(6)
Die Standardhöchstgehalte für Cadmium und Blei in Früchten und Gemüse sind für Seetang unrealistisch, da sich in diesem auf natürlichem Wege höhere Mengen anreichern können. Für Seetang sollten daher die Standardhöchstgehalte für Blei und Cadmium in Früchten und Gemüse (Nummer 3.1.10 bzw. 3.2.15) nicht gelten. Über das Vorkommen sollten weitere Daten erhoben werden, damit entschieden werden kann, ob für Seetang spezifische, realistische Höchstgehalte für Blei und Cadmium festgelegt werden müssen.
(7)
Die in der Verordnung (EG) Nr. 1881/2006 verwendeten Bezeichnungen von Lebensmitteln/Produktgruppen stimmen nicht vollständig mit den in der Verordnung (EG) Nr. 396/2005 des Europäischen Parlaments und des Rates vom 23. Februar 2005 über Höchstgehalte an Pestizidrückständen in oder auf Lebens- und Futtermitteln pflanzlichen und tierischen Ursprungs und zur Änderung der Richtlinie 91/414/EWG des Rates (4) aufgeführten Lebensmitteln/Produktgruppen überein. Da in der Verordnung (EG) Nr. 1881/2006 auf die in der Verordnung (EG) Nr. 369/2005 aufgeführten Produktgruppen verwiesen wird, sollten die Bezeichnungen ersterer an die letzterer angepasst werden.
(8)
Die Bestimmungen über die Überwachung und Berichterstattung sollten aktualisiert werden, um jüngsten Empfehlungen im Hinblick auf die Überwachung von Ethylcarbamat (5), perfluorierten Alkylsubstanzen (6), Acrylamid (7) und Rechnung zu tragen. Da die Entscheidung 2006/504/EG der Kommission (8) aufgehoben und durch die Verordnung (EG) Nr. 1152/2009 der Kommission (9) ersetzt worden ist, sollte der Verweis auf die Entscheidung 2006/504/EG durch einen Verweis auf die Verordnung (EG) Nr. 1152/2009 ersetzt werden. Außerdem sollte klargestellt werden, welche Daten an die Kommission und welche an die EFSA übermittelt werden.
(9)
Die in dieser Verordnung vorgesehenen Maßnahmen entsprechen der Stellungnahme des Ständigen Ausschusses für die Lebensmittelkette und Tiergesundheit und weder das Europäische Parlament noch der Rat haben ihnen widersprochen -
HAT FOLGENDE VERORDNUNG ERLASSEN:
Artikel 1
Die Verordnung (EG) Nr. 1881/2006 wird wie folgt geändert:
1.
Artikel 9 wird wie folgt geändert:
a)
Die Absätze 2 und 3 erhalten folgende Fassung:
„(2) Die Mitgliedstaaten und die interessierten Kreise übermitteln der Kommission jährlich die Ergebnisse der durchgeführten Untersuchungen und teilen mit, welche Fortschritte bei der Anwendung von Vorbeugungsmaßnahmen zur Vermeidung der Kontamination mit Ochratoxin A, Deoxynivalenol, Zearalenon, Fumonisin B1 und B2 sowie T-2- und HT-2-Toxin gemacht wurden. Die Kommission macht den Mitgliedstaaten diese Ergebnisse zugänglich. Die entsprechenden Daten über das Vorkommen sind der EFSA zu übermitteln.
(3) Die Mitgliedstaaten teilen der Kommission ihre Ergebnisse in Bezug auf Aflatoxine gemäß der Verordnung (EG) Nr. 1152/2009 der Kommission (10) mit. Ergebnisse in Bezug auf Furan, Ethylcarbamat, perfluorierte Alkylsubstanzen und Acrylamid gemäß den Empfehlungen 2007/196/EC (11), 2010/133/EU (12), 2010/161/EU (13) und 2010/307/EU (14) der Kommission sind an die EFSA zu übermitteln.
b)
Folgender Absatz 4 wird angefügt:
„(4) Von den Mitgliedstaaten erhobene Daten über das Vorkommen von Kontaminanten sind gegebenenfalls auch an die EFSA zu übermitteln.“
2.
Der Anhang wird gemäß dem Anhang der vorliegenden Verordnung geändert.
Artikel 2
Diese Verordnung tritt am zwanzigsten Tag nach ihrer Veröffentlichung im Amtsblatt der Europäischen Union in Kraft.
Diese Verordnung ist in allen ihren Teilen verbindlich und gilt unmittelbar in jedem Mitgliedstaat.
Brüssel, den 29. April 2011
REGULAMENTUL (UE) NR. 420/2011 AL COMISIEI
din 29 aprilie 2011
de modificare a Regulamentului (CE) nr. 1881/2006 de stabilire a nivelurilor maxime pentru anumiți contaminanți din produsele alimentare
(Text cu relevanță pentru SEE)
COMISIA EUROPEANĂ,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
având în vedere Regulamentul (CEE) nr. 315/93 al Consiliului din 8 februarie 1993 de stabilire a procedurilor comunitare privind contaminanții din alimente (1), în special articolul 2 alineatul (3),
întrucât:
(1)
Regulamentul (CE) nr. 1881/2006 al Comisiei din 19 decembrie 2006 de stabilire a nivelurilor maxime pentru anumiți contaminanți din produsele alimentare (2) stabilește niveluri maxime pentru contaminanții dintr-o serie de produse alimentare.
(2)
Având în vedere diferitele interpretări cu privire la partea din crab care urmează a fi analizată în vederea realizării unei comparații cu nivelul maxim de cadmiu, ar trebui, prin urmare, să se specifice că nivelul maxim de cadmiu în crustacee stabilit în anexa la Regulamentul (CE) nr. 1881/2006 se aplică pentru mușchiul de pe apendice (membre și clești) și de pe abdomen. În ceea ce privește crabii și crustaceele similare, nivelul maxim se aplică numai pentru apendice. Această definiție exclude alte părți ale crustaceelor, precum cefalotoracele crabilor și părțile necomestibile (carapacea, coada). Cefalotoracele cuprinde organele digestive (hepatopancreasul) despre care se cunoaște că au un nivel mare de cadmiu. Ținând cont de faptul că este posibil ca în anumite state membre să se consume în mod regulat părți ale cefalotoracelui, ar trebui să li se recomande consumatorilor, la nivel național, să limiteze consumul acestor părți în vederea reducerii expunerii la cadmiu. Pe site-ul internet al Direcției Generale Sănătate și Consumatori din cadrul Comisiei Europene a fost publicată o notă informativă cu privire la acest aspect (3).
(3)
Din motive de coerență, partea din crustacee căreia i se aplică nivelurile maxime ar trebui modificată în consecință pentru alți contaminanți (plumb, mercur, dioxine și PCB și hidrocarburi aromatice policiclice).
(4)
Moluștele bivalve precum midiile verzi și stridiile pot acumula cadmiu în mod similar cu algele marine. Având în vedere faptul că pulberea de midii verzi și pulberea de stridii, la fel ca algele uscate, sunt vândute ca suplimente alimentare, nivelul maxim de cadmiu aplicabil moluștelor bivalve uscate ar trebui să fie același cu nivelul aplicabil în prezent algelor uscate și produselor derivate din alge.
(5)
Dispozițiile referitoare la varza pentru frunze ar trebui aliniate cu cele referitoare la alte legume cu frunze. Prin urmare, varza pentru frunze ar trebui exclusă din aplicarea nivelului maxim general pentru cadmiu în „legume și fructe” la punctul 3.2.15 și ar trebui inclusă la punctul 3.2.17.
(6)
Nivelurile maxime generale pentru plumb și cadmiu în fructe și legume nu sunt realiste în cazul algelor marine care pot conține în mod natural niveluri mai mari. Prin urmare, algele marine ar trebui excluse din aplicarea nivelurilor maxime generale pentru plumb și cadmiu în fructe și legume (punctele 3.1.10 și 3.2.15). Ar trebui colectate mai multe date privind prezența substanțelor în cauză pentru a se determina necesitatea fixării unor niveluri maxime mai realiste specifice pentru plumb și cadmiu în algele marine.
(7)
Există anumite incoerențe între denumirile produselor alimentare/grupurilor de produse din Regulamentul (CE) nr. 1881/2006 și denumirile produselor alimentare/grupurilor de produse cuprinse în Regulamentul (CE) nr. 396/2005 al Parlamentului European și al Consiliului din 23 februarie 2005 privind conținuturile maxime aplicabile reziduurilor de pesticide din sau de pe produse alimentare și hrana de origine vegetală și animală pentru animale și de modificare a Directivei 91/414/CEE (4). Având în vedere că Regulamentul (CE) nr. 1881/2006 se referă la grupurile de produse cuprinse în Regulamentul (CE) nr. 396/2005, denumirile indicate în primul regulament ar trebui aliniate cu cele indicate în al doilea.
(8)
Având în vedere recomandările recente în materie de monitorizare privind carbamatul de etil (5), substanțele perfluoroalchilate (6) și acrilamida (7), este oportună actualizarea dispozițiilor cu privire la monitorizare și raportare. Ținând cont de faptul că Decizia 2006/504/CE a Comisiei (8) a fost abrogată și înlocuită cu Regulamentul (CE) nr. 1152/2009 al Comisiei (9), trimiterea la Decizia 2006/504/CE ar trebui înlocuită cu o trimitere la Regulamentul (CE) nr. 1152/2009. În plus, ar trebui să se precizeze care sunt datele care trebuie comunicate Comisiei și care sunt cele care trebuie comunicate Autorității Europene pentru Siguranța Alimentară (EFSA).
(9)
Măsurile prevăzute în prezentul regulament sunt conforme cu avizul Comitetului permanent pentru lanțul alimentar și sănătatea animală și nu au întâmpinat nicio opoziție din partea Parlamentului European sau a Consiliului,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
Articolul 1
Regulamentul (CE) nr. 1881/2006 se modifică după cum urmează:
1.
Articolul 9 se modifică după cum urmează:
(a)
alineatele (2) și (3) se înlocuiesc cu următorul text:
„(2) Statele membre și părțile interesate comunică anual Comisiei rezultatele anchetelor efectuate și progresele înregistrate în ceea ce privește aplicarea măsurilor de prevenire destinate evitării unei contaminări cu ocratoxina A, deoxinivalenol, zearalenon, fumonisin B1 și B2, toxinele T-2 și HT-2. Comisia pune aceste rezultate la dispoziția statelor membre. Datele conexe referitoare la incidență se comunică Autorității Europene pentru Siguranța Alimentară (EFSA).
(3) Statele membre raportează Comisiei rezultatele privind aflatoxinele obținute în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 1152/2009 al Comisiei (10). Statele membre raportează Autorității Europene pentru Siguranța Alimentară (EFSA) rezultatele privind furanul, carbamatul de etil, substanțele perfluoroalchilate și acrilamida obținute în conformitate cu Recomandările 2007/196/CE (11), 2010/133/UE (12), 2010/161/UE (13) și 2010/307/UE (14) ale Comisiei.
(b)
se adaugă alineatul (4), după cum urmează:
„(4) Datele privind incidența contaminanților colectate de statele membre ar trebui, dacă este cazul, să fie, de asemenea, comunicate Autorității Europene pentru Siguranța Alimentară (EFSA).”
2.
Anexa se modifică în conformitate cu anexa la prezentul regulament.
Articolul 2
Prezentul regulament intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Bruxelles, 29 aprilie 2011.